Дії 20 | Біблія онлайн | Переклад нового світу\nДії апостолів 20:1—38\n20 Коли галас стих, Павло послав за учнями і, підбадьоривши їх, попрощався з ними та вирушив у подорож до Македонії.+ 2 Пройшовши ті краї і підбадьоривши братів багатьма добрими словами, він прийшов у Грецію 3 і пробув там три місяці. Після того він збирався відпливти до Сирії, але коли дізнався, що юдеї вчинили проти нього змову,+ то вирішив повернутися до Македонії. 4 Його супроводжували Сопа́тер, син Пи́рра з Ве́рії, фессалонікı́йці Ариста́рх+ і Секу́нд, Гай з Де́рвії, Тимофій,+ а також Ти́хик+ і Трохим з провінції Азія.+ 5 Вони пішли вперед і чекали нас у Троа́ді,+ 6 а ми вийшли з Філı́пп в море — це було після Свята прісного хліба+ — і вже через п’ять днів прибули до них у Троа́ду. Там ми провели сім днів. 7 У перший день тижня, коли ми зібралися разом поїсти, Павло звернувся до присутніх, бо наступного дня хотів вирушити в дорогу, і його промова затягнулася до півночі. 8 А в горішній кімнаті, куди ми зійшлися, було багато світильників. 9 І, коли Павло ще говорив, один юнак, на ім’я Євти́х, який сидів на вікні, міцно заснув і, зморений сном, упав з третього поверху. Коли його підняли, то побачили, що він мертвий. 10 Тоді Павло зійшов униз, припав до нього і, обійнявши,+ сказав: «Не здіймайте галасу, бо він живий».+ 11 Після того Павло піднявся нагору, поламав хліб і поїв. Потім він довго, аж до світанку, розмовляв з ними, а тоді вирушив у дорогу. 12 Хлопця забрали назад, і всі безмежно тішилися, що він живий. 13 Ми ж, як і розпорядився Павло, першими пішли до корабля і відпливли до А́сса, де мали взяти його на борт, бо він вирішив іти туди пішки. 14 Коли він наздогнав нас в А́ссі, ми взяли його на борт і вирушили в Мітиле́ну. 15 Наступного дня, відпливши звідти, ми стали біля Хіо́су, на другий день причалили до Са́мосу, а на третій день прибули в Міле́т. 16 Далі, щоб не затримуватися в провінції Азія, Павло вирішив оминути Ефе́с:+ він поспішав, бо хотів, якщо вдасться, прибути в Єрусалим+ до дня П’ятидесятниці.+ 17 А з Міле́та він послав звістку в Ефе́с і покликав старійшин збору. 18 Коли вони прийшли, він сказав: «Ви добре знаєте, як я поводився серед вас з першого дня, відколи прийшов у провінцію Азія.+ 19 Незважаючи на випробування, які спіткали мене через змови юдеїв, я служив Господу як раб з усією смиренністю+ і зі слізьми на очах. 20 Я не стримувався від того, щоб розповідати вам про все корисне* і навчати вас привселюдно+ та від дому до дому.+ 21 До того ж я ґрунтовно свідчив як юдеям, так і грекам та показував їм, що необхідно покаятися+ перед Богом і вірити в нашого Господа Ісуса.+ 22 І ось, спонуканий духом, я вирушаю до Єрусалима,+ хоча не знаю, що́ зі мною там буде. 23 Знаю тільки, що святий дух у кожному місті постійно мені свідчить, що на мене чекають ув’язнення та лиха.+ 24 Але я зовсім не вважаю своє життя важливим* для себе. Найголовніше — завершити свій шлях+ і виконати служіння, яке я отримав від Господа Ісуса,+ тобто дати ґрунтовне свідчення, звіщаючи добру новину про Божу незаслужену доброту. 25 І тепер я знаю, що всі ви, серед кого я проповідував Царство, більше ніколи мене не побачите. 26 Тож сьогодні закликаю вас: засвідчте, що я чистий від крові всіх людей,+ 27 бо я не стримувався від того, щоб розповідати вам про всю волю Бога.+ 28 Пильнуйте за собою+ та за всією отарою; святий дух призначив вас у ній наглядачами,+ щоб ви пасли збір Бога,+ який він придбав кров’ю власного Сина.+ 29 Я знаю, що, коли відійду, до вас ввійдуть люті вовки,+ які не будуть ніжно ставитися до отари. 30 І з-поміж вас самих постануть чоловіки, які будуть перекручувати правду, щоб потягти за собою учнів.+ 31 Тож пильнуйте і пам’ятайте: три роки+ ніч і день я не переставав зі слізьми наставляти кожного з вас. 32 А тепер нехай вас береже Бог і слово про його незаслужену доброту, яке може вас зміцнити і дати вам спадщину серед тих, хто освячений.+ 33 Я ж не жадав нічийого срібла, золота чи одягу.+ 34 І ви самі знаєте, що цими руками я забезпечував себе+ і тих, хто був зі мною. 35 В усьому я показав вам, що, трудячись так,+ ви повинні допомагати слабким і при цьому пам’ятати слова Господа Ісуса, адже він сам сказав: “Більше щастя в тому, щоб давати,+ а не брати”». 36 Сказавши це, Павло став разом зі всіма навколішки та помолився. 37 І всі вони розридалися, обійняли Павла та почали його цілувати, 38 бо їх сильно засмутили його слова про те, що вони вже ніколи його не побачать.+ Потім вони провели Павла до корабля.\n^ Або «все, що буде вам на добро».\n^ Або «хоч трохи цінним».\nМи. Як згадувалось у коментарях до Дії 16:10 і 20:5, Лука в кількох уривках своєї оповіді вживає такі займенники, як «ми», «нас», «наш» (Дії 27:20). Це вказує на те, що він не раз супроводжував Павла під час його багатьох подорожей. Лука вживає займенники першої особи множини в уривку, який починається цим віршем і закінчується Дії 28:16. Тож можна дійти висновку, що він вирушив з Павлом до Рима.\nНас. Вживання цього особового займенника вказує на те, що Лука приєднався до Павла у Філіппах, де вони колись розлучились (Дії 16:10—17, 40). Тепер вони разом вирушили з Філіпп до Єрусалима. Згодом Павло був там ув’язнений (Дії 20:5—21:18, 33). Це друга частина книги Дії, в якій Лука описує все як учасник подій. (Див. коментарі до Дії 16:10; 27:1.)\nСвята прісного хліба. Див. глосарій і додаток Б15.\nПоїсти. Букв. «поламати хліб». На стародавньому Близькому Сході хліб був основним продуктом харчування, тому цей вислів став означати «споживати їжу». Зазвичай хліб пекли у вигляді пласких хлібин і його часто ламали, а не різали ножем. Тож ламання хліба під час їжі не вважалось чимось особливим; Ісус також часто так робив. (Див. коментар до Мт 14:19; див. також Мт 15:36; Лк 24:30.) Коли Ісус започаткував Господню вечерю, він взяв хліб і поламав його. Саме так зазвичай ділили хліб, тож у тому, що Ісус поламав хліб, немає жодного символічного значення. (Див. коментар до Мт 26:26.) Дехто вважає, що згадки про ламання хліба в книзі Дії стосуються відзначення Господньої вечері (Дії 2:42, 46; 20:7, 11). Однак щоразу, коли в Біблії справді згадується Господня вечеря, говориться не лише про хліб, а й про чашу з вином (Мт 26:26—28; Мр 14:22—25; Лк 22:19, 20; 1Кр 10:16—21; 11:23—26). Споживання хліба і вина має важливе символічне значення. Отже, коли згадується, що ламали хліб, але не пили чашу вина, йдеться не про Господню вечерю, а про звичайне споживання їжі. Також ніщо не вказує на те, що Ісус хотів, аби Спомин його смерті відзначали частіше, ніж свято Пасхи, яке було ним замінене,— тобто частіше, ніж раз у рік.\nБо він живий. Або «бо його душа [тобто «його життя»] в ньому». Іншими словами, Бог повернув життя юнака. Як і в багатьох інших уривках Грецьких Писань, грецьке слово псіхе́ тут означає «життя особи» (Мт 6:25; 10:39; 16:25, 26; Лк 12:20; Ів 10:11, 15; 13:37, 38; 15:13; див. глосарій, «Душа»).\nПоламав хліб. Див. коментар до Дії 20:7.\nСтарійшин. Букв. «чоловіків похилого віку». У Біблії грецьке слово пресбı́терос стосується передусім тих, хто посідає відповідальне становище або наділений певними обов’язками у громаді чи народі. Так само як старші зрілі чоловіки були провідниками громад у стародавньому Ізраїлі, духовно зрілі чоловіки, старійшини, служили у християнських зборах I століття. З оповіді про зустріч Павла і старійшин з Ефеса чітко видно, що у зборі був не один старійшина. Кількість старійшин у кожному зборі залежала від того, скільки чоловіків відповідали вимогам, щоб виконувати такі обов’язки (1Тм 3:1—7; Тит 1:5—8). Коли Павло писав свого першого листа до Тимофія, який на той час, очевидно, жив в Ефесі, то згадав про «раду старійшин» (1Тм 1:3; 4:14).\nСмиренністю. Смиренність — це відсутність гордості, пихатості, правильний погляд на самого себе у стосунках з Богом та людьми. Це не слабкість, а склад розуму, який подобається Єгові. Коли християни, співпрацюючи один з одним, виявляють смирення, між ними панує єдність (Еф 4:2; Флп 2:3; Кл 3:12; 1Пт 5:5). У Грецьких Писаннях слово тапейнофросı́не, перекладене тут як «смиренність», утворене зі слів тапейно́о, що означає «понижувати», і френ, що означає «розум». Споріднене слово тапейно́с перекладається як «смиренний» (Мт 11:29) і «смиренні» (Як 4:6; 1Пт 5:5). (Див. коментар до Мт 11:29.)\nВід дому до дому. Або «в різних домах». Як видно з контексту, Павло приходив у доми цих чоловіків, аби навчати їх, що «необхідно покаятися перед Богом і вірити в нашого Господа Ісуса» (Дії 20:21). Тому не йдеться про дружні візити до християн, оскільки ті, хто став християнином, вже покаялись і виявляли віру в Ісуса. В одній праці міститься такий коментар до Дії 20:20: «Варто зазначити, що цей видатний проповідник проповідував від дому до дому, а не просто приходив до людей з дружнім візитом» (Robertson A. T. Word Pictures in the New Testament. 1930. Vol. III. P. 349, 350). В іншій праці щодо слів Павла в цьому вірші сказано: «Він не задовольнявся тим, що виголошував промови перед групами осіб... а ревно виконував свою велику працю від дому до дому, він у буквальному розумінні ніс Божу правду в доми і серця ефесян» (Livermore А. А. The Acts of the Apostles With a Commentary. 1844. P. 270). (Щоб більше дізнатись про значення грецького вислову кат’ о́йкус, що буквально означає «згідно з домом», див. коментар до Дії 5:42.)\nСпонуканий. Або «зв’язаний». Павло відчуває обов’язок і бажання підкоритися Божому духу і піти в Єрусалим.\nСвоє життя. Або «свою душу». Грецьке слово псіхе́ тут стосується життя особи. (Див. глосарій, «Душа», і додаток А2.)\nПроповідував. Основне значення грецького слова — «публічно проголошувати, бути глашатаєм». Це слово підкреслює спосіб проголошення: зазвичай мається на увазі привселюдне проголошення, а не промова, звернена до обмеженої кількості людей. Темою проповідування християн і далі було «Боже Царство» (Дії 28:31).\nЦарство. Тобто Боже Царство. Це основна тема Біблії, що простежується крізь усю книгу Дії (Дії 1:3; 8:12; 14:22; 19:8; 20:25; 28:23, 31). У деяких ранніх перекладах іншими мовами, як-от латинській Вульгаті і сирійській Пешітті, вживається вислів «Боже Царство». В одному перекладі Грецьких Писань єврейською мовою (в додатку В4 він позначений як J17) тут вживається Боже ім’я, і цей вислів можна перекласти як «Царство Єгови».\nВсю волю Бога. Або «весь намір Бога». Тут стосується всього, що Бог задумав здійснити через своє Царство, у тому числі того, що згідно з його волею необхідне для спасіння (Дії 20:25). Грецьке слово буле́ перекладається як «намір [або «вказівки», прим.]» в Лк 7:30 і Єв 6:17.\nПильнуйте. Або «оберігайте». Єгова дорожить вівцями у своїй отарі, бо придбав їх дорогоцінною «кров’ю власного Сина». Єгова заплатив найвищу ціну. Тож смиренні старійшини дбають про кожного члена отари, пам’ятаючи, як сильно Єгова любить своїх овець (1Пт 5:1—3).\nБога. У деяких стародавніх рукописах тут сказано: «Господа». Однак аналіз рукописів свідчить на користь варіанта, вжитого в основному тексті цього видання. Багато вчених також вважає, що в тексті оригіналу містилося слово «Бог».\nКров’ю власного Сина. Якщо розглядати цей вислів лише з граматичного погляду, то можливі такі варіанти перекладу, як «кров’ю власного Сина» і «власною кров’ю». Тому варто взяти до уваги контекст. У грецькій мові вислів го ı́діос («власний») може вживатись без іменника чи займенника, як це видно з Ів 1:11 («свої»), Ів 13:1 («свої»), Дії 4:23 («одновірці») і Дії 24:23 («знайомі»). У небіблійних грецьких рукописах цей вислів вживається щодо близьких родичів. Той, хто читав цей вірш грецькою, відразу розумів із контексту, що після вислову пропущено іменник у формі однини і що йдеться про Божого єдинородного Сина, Ісуса Христа, який пролив за людство свою кров. На цій підставі чимало вчених і перекладачів дійшли висновку, що тут має стояти слово «син» і весь вислів потрібно передавати як «кров’ю власного Сина».\nБог. В деяких рукописах тут вживається слово «Господь», однак в більшості рукописів міститься слово «Бог».\nСлова Господа Ісуса. Вислів, який наведено далі, цитує лише апостол Павло, хоча чимало уривків у Євангеліях та натхнених Писаннях загалом передають дух цих слів (Пс 41:1; Пр 11:25; 19:17; Мт 10:8; Лк 6:38). Можливо, Павлу переказав ці слова той, хто чув їх безпосередньо від Ісуса, або ж Павло сам почув їх від воскреслого Ісуса чи у видінні від Бога (Дії 22:6—15; 1Кр 15:6, 8).\nОбійняли Павла. Букв. «кинулись на шию Павла». Коли в Біблії згадується, як хтось обіймав когось, цілував і плакав, це вказує на сильну прив’язаність між цими людьми. Безперечно, старійшин переповнювали теплі почуття до Павла. (Див. також Бт 33:4; 45:14, 15; 46:29; Лк 15:20.)\nЙого цілувати. Або «з теплотою його цілувати». Павло виявляв щиру любов до братів, і вони теж його дуже любили. В біблійні часи дружнє ставлення часто виражали поцілунком (Бт 27:26; 2См 19:39). Іноді людину ще й тепло обіймали і при цьому плакали (Бт 33:4; 45:14, 15; Лк 15:20). В цьому вірші вжито форму дієслова філе́о, яка вказує на інтенсивність дії й іноді перекладається як «цілувати» (Мт 26:48; Мр 14:44; Лк 22:47), але найчастіше означає «любити; відчувати прив’язаність» (Ів 5:20, прим.; 11:3; 16:27, прим.). (Пор. коментар до Мт 26:49.)


ЛЕДІ МАКБЕТ ДЛЯ ЮЩЕНКА. ЧАСТИНА ДРУГА - Українська Газета №20 (68) / 2006\n«Клубна справа» і пивний скандал в парламенті, контроль над Національним депозитарієм і, судячи з усього, — над ринком цінних паперів — це ті теми, яких не обійти в розповіді про Віру Ульянченко і її соратників.\nПІД ПРИКРИТТЯМ МОРОЗА\nПід час розлуки «солодка парочка» не сиділа склавши руки. Зокрема, Віктор Івченко сколочував капіталець. Мороз, який при всій своїй політичній популярності навіть в зеніті слави і посади (тобто будучи спікером) залишався вельми недалекоглядним провінціалом, вмудрявся оточувати себе шахраями. Досить пригадати скандал з арештом Боженара і «справою сліпого».\nСуть першого така. 25.05.1994 року перший заступник голови Охтирського виконкому Нестеренко і громадянин Смирнов звернулися до Мороза — тодішнього спікера Верховної Ради з листом: посприяти у видачі із коштів НБУ кредиту — 10 мільярдів карбованців на будівництво лікарні. І по стільки ж — на будинок для чорнобильців та на лікування Павла Смирнова. Мороз написав «Прошу розглянути». В.о. голови правління НБУ Веселовський особисто вирішив питання позитивно. Лікарню і будинок побудували. А Смирнов, знявши гроші зі свого рахунку в «Правекс-банку», перевів їх в різні комерційні структури (СП «Аркон», «Наша справа» та інші). Та ще за фальшивими документами намагалися купити в тендерному комітеті 498 тисяч доларів (валюту за фіксованим курсом тоді ділили в Кабміні). Але історія на цьому не закінчилася. Смирнов з друзями зник. Гроші теж. Його змова з Олександром Морозом доведена не була. Пізніше з’ясувалося, що питання кредитування було вирішене ще до візи спікера — Веселовським і заступником голови правління «Промінвестбанку» Бондарем. Перший загинув в автокатастрофі, другий працював в НБУ і нині засуджений у справі про зловживання з валютними резервами. Кримінальна «справа сліпого» так і не була розслідувана до кінця.\nЩо ж до справи Боженара, по якій Мороз проходив свідком, то тут Івченко і Симоненко доклали рук і непогано наварили. Навесні 1994 року «Державною програмою розвитку продуктивних сил України» передбачалася видача надпільгового державного кредиту загальною сумою 200 трильйонів карбованців для підприємств, що займаються переробкою сільськогосподарської сировини, виробництвом моторного палива, видобутком вугілля і т.д. Розподіляти кредит на місцях доручили комерційним банкам. Координатором і керівником держпрограми був колишній спортсмен, а на той момент помічник Олександра Мороза Віктор Боженар.\n30.06.1994 року Одеське відділення НБУ перерахувало на кореспондентський рахунок АКБ «Норд-банк» 80 мільярдів карбованців. А через два місяці УБЕЗ заарештував керівника цього банку Валерія Пермінова — хорошого знайомого Івченка: за зловживання «програмними» грошима приватних підприємств, які вже від свого імені перепозичали їх фірмам під високі відсотки. «Прокручені» таким чином гроші зникли в невідомому напрямку. Свою остаточну назву — «справа Боженара» — ця історія отримала одночасно з арештом керівника держпрограми. Віктор Боженар, що звинувачувався в шахрайстві, пов’язаному з фінансовими ресурсами, зловживанні владою і в посадовій фальсифікації, у результаті був виправданий. Голова правління акціонерного комерційного банку «Норд-Банк», що проходили з ним у кримінальній справі Валерій Пермінов і колишній директор МП «Квазар» Микола Медведєв визнані винними і засуджені: перший — на п’ять років позбавлення волі, другий — на три. Мороз, як ви розумієте, до відповідальності не притягувався.\nБільше того, він все більше довіряє своєму радникові Івченку. В оточенні Мороза Івченко знаходить споріднену душу — керуючого справами парламенту Григорія Бондаренка. Разом вони прокручують декілька афер. Найгучніша була пов’язана з клубом ЦК. Це будівля на вулиці Десятинній біля нинішнього МЗС, яка була передана на баланс Верховної Ради. Івченко і Бондаренко схилили Мороза дати згоду на те, щоб цінний об’єкт нерухомості внесли в статутний фонд якогось МП. Через деякий час Верховна Рада зробила вигляд, ніби вона розчарувалася в цьому сумісному проекті і вийшла з складу засновників МП, «забувши» там будівлю клубу ЦК. За неї беруть «відступний» за смішною залишковою вартістю, а МП продає дорогий особняк за фантастичні гроші комерційній структурі. Коли переляканий Мороз починає хапатися за голову, Івченко для відступного швиденько знімає декілька квартир на Шовковичній і влаштовує там підпільний офіс спікера, де Сан Санич проводить таємні зустрічі з лобістами. Вже ставши членом ГКЦБФР від парламенту (Мороз тричі ставив на голосування кандидатуру свого радника, але парламентарії упиралися), він переоформляє куплену за «клубні» гроші квартиру на Віру Іванівну. Виїжджає з бульвару Лесі Українки і поселяється на Шовковичній.\nЦей приклад не єдиний. Скажімо, в 1996 році розгорівся скандал навколо Управління справами Верховної Ради: тоді з’ясувалося, що третина безмитного пива ввозилася в країну через парламент. З документів виходило, що нардепи випивали за день 30 літрів пінного напою на людину. З чуток, постачальником основної маси пива, яке йшло через Верховну Раду в обхід податків, була іноземна фірма, яку знайшла і «вкатала» (у сенсі відкату) молода матуся Віра Іванівна. Пивний скандал змусив Мороза замінити керуючого справами Бондаренка. Але за допомогою Івченка той влаштувався в податковому відомстві. Останнім часом він працював в департаменті з боротьби з відмиванням грошей. Ха-ха три рази!\nЦікаво, що персоною Бондаренка вже після його відходу займався Комітет з питань боротьби з корупцією і організованою злочинністю ВР, за ініціативою якого 4 липня 2001 року парламент прийняв ухвалу «Про результати парламентських слухань про стан боротьби з корупцією в Україні». Пункт шостий ухвали припускав перевірку фактів корупційних дій в апараті ВР, про що слід було доповісти парламенту 1 листопада 2001 року. Чи було зроблено те, що планувалося, нам не відомо. Відомо лише, що ГОЛОВКРУ проводило перевірку фінансово-господарської діяльності управління справами, втім без помітних, тобто оголошених результатів. Єдиний орган, який всупереч прямим обов’язкам не відреагував на неподобство, — це Рахункова палата. Симоненко, як друг Івченка, напевно, мав «дрібні презенти» з бізнесу свого протеже.\nПоки Віра Іванівна перебувала в Штатах, Івченко встиг влаштуватися в ГКЦБРФ і протягнути лапу до Національного депозитарію. Національний депозитарій був створений ухвалою Кабміну №847 від 17 липня 2001 року. Віктор Івченко є головою Національного депозитарію і очолює раду цієї структури. Він постійно і дуже успішно розкручував бюджет на гроші. У 2005 році, коли віце-прем’єром і міністром фінансів був Микола Азаров, Івченко скосив 130 мільйонів гривень на свої потреби, ймовірно, користуючись зв’язками з його сином Олексієм, з яким вони перебували у ворожій до убитого Олексія Ромашка «фракції ГКЦБФР». Конфлікт Ромашко-Івченко виник таким чином. Частку держави у розмірі 86 відсотків статутного фонду Нацдепозитарію слід було передати в управління Міністерству фінансів. В цьому випадку Івченко втрачав майже два мільярди гривень, запланованих на розвиток депозитарію до 2010 року, а також гроші за надання послуг на фондовому ринку (мільйонів по 20 на рік). Говорили і про те, що на даному етапі Комісія, що складалася з 7 членів, фактично розділилася на дві групи, в одну з яких увійшли керівник ГКЦБФР Олег Мозковий і Олексій Ромашко, в іншу — Микола Пефтієв, Віктор Івченко і Анатолій Головко. Саме три останні члени Комісії і виступили проти передачі 86-відсоткового пакету акцій Нацдепозитарію Міністерству фінансів.\nРазом з публікаціями в пресі в хід була пущена і «важка» артилерія — у вигляді листів Президентові і голові президентської адміністрації, в яких мовилося про проблеми в керівництві Комісії, а ряд її членів звинувачувалися в корупції. Результатом всього цього цілком могли стати «оргвисновки» стосовно керівництва Комісії. Про можливість зміни деяких членів Комісії вже давно говорили учасники фондового ринку. У випадку якби ці звільнення справді мали місце, можливо, Олексій Ромашко став би одним з кандидатів на посаду голови ГКЦБФР. Але, як відомо, він був раптово вбитий —зарізали в під’їзді будинку. Після його смерті Івченко швиденько відстояв свої права, і Мінфін залишився без депозитарію. Нічого не хочу сказати, але якби я був слідчим, найсерйознішим чином допитав би пана Івченка стосовно його зв’язків з деякими людьми з ГРУ (оточення Смєшка), в яких у свою чергу, напевно, є на прикметі хлопці, що досконало володіють холодною зброєю. Ви, розумієте до чого ми хилимо? До речі, пліткарі розповідають, що Смєшко вирішив проблеми з отруєнням Ющенка завдяки допомозі тандему Івченко–Ульянченко.\nP.S. Чим нині займається Віра Іванівна? Вибачайте за грубість, продажем посад, підписанням у Віктора Ющенка «потрібних» листів і рішень? Щоб здійснити замовлення в бюро добрих послуг Секретаріату Президента потрібно вийти на якогось пана Падалко, який є зв’язковим між «чужими» замовниками і Вірою Іванівною. Знайомих чоловіка, фондовиків і банкірів вона приймає безпосередньо. Скажімо, за відомостями, що є у нас, саме пара Івченко-Ульянченко стала «каталізатором» скандалу, що спалахнув недавно навколо Першої фондової торгової системи (ПФТС), про що писали деякі сайти. Нині пробивна пані точить зуби на посади Держказначейства, ДПАУ і Держкомзему, намагаючись поставити там своїх людців. З її подачі Ющенко указом № 111/2005 від 19 липня призначив Віктора Івченка головою Державного агентства України з інвестицій і інновацій. Прибуткове місце, якщо не сказати більше.


Microsoft вперше показала довгоочікуваний Surface Duo в справі, відео - ЗНАЙ ЮА\nMicrosoft вперше показала довгоочікуваний Surface Duo в справі, відео\nКомпанія просить за базову версію всього лише 1400 доларів\nТехно 4 вересня, 14:14\nПрезентація Surface Duo, скріншот\nНапередодні старту продажів смартфона Surface Duo компанія Microsoft представила серію відео, які демонструють потенційним покупцям особливості роботи з пристроєм, оснащеним двома дисплеями. Через довгий час ми побачили, як користуватися смартфоном, у якого 2 ідентичні дисплеї. Звичайно, назвати його гнучким не вийде, але при розкладанні 2 екрану перетворюються в один.\nДобірка навчальних роликів може стати в нагоді навіть впевненим користувачам Android, адже процес експлуатації гаджета дійсно відрізняється від звичної взаємодії з традиційними моноблоками. Втім, звикнути до такого девайсу досить просто - для цього буде потрібно не більше тижня активного використання.\nНагадаємо, що за базову версію компанія попросить близько 1400 доларів.


Салат Кобб - історія і рецепт приготування з фото | СЬОГОДНІ\nКобб салат: рецепт Даші Малахової\nДаша готує знаменитий американський салат з додаванням сиру\n29 серпня 2018, 14:35\nКобб салат від Даші Малахової.\nВперше цей салат приготували в 1937 році, а свою назву він отримав на честь автора Боба Кобба свою назву він отримав на честь автора Боба Кобба, власника знаменитого ресторану в Голлівуді. Зголоднівши ввечері, він зайшов на кухню ресторану і "зібрав" собі вечерю з усього, що знайшов в холодильнику відвареного курячого філе, бекону, селери, яєць, авокадо, сиру і листя салату, заправивши їх оливковою олією та гірчицею. Блюдо настільки сподобалося самому Бобу і його другу голлівудському імпресаріо Сіду Грауманну, що цей салат вже практично наступного дня внесли в меню!\nлистя салату латук\n1 куряче філе\n1 жовтий помідор\n1 червоний помідор\n1 ч. ложка гірчиці в зернах\n1 ч. ложка гірчиці діжонської\n2 ст. ложки винного оцту\n4 ст. ложки оливкової олії\nЛегкий салат з руколи, моцарели, яблук і горіхів\nНа кругле блюдо викладіть салат латук, порвавши листя руками.\nНавколо салату викладіть секціями нарізані помідори, відварені яйця, нарізані скибочками авокадо та селеру.\nДодайте обсмажені смужки бекону, відварене і крупно нарізане куряче філе, а також сир.\nПриготуйте соус, змішавши два види гірчиці, винний оцет і оливкову олію. Посоліть і поперчіть за смаком. Перелийте в соусник і подавайте разом з Кобб салатом.\nНагадаємо, раніше сайт "Сьогодні" ділився рецептом "Цезаря" в лаваші. Ми також розповідали, як приготувати салат з тунця і овочів з грінками.\nДивіться відео, як приготувати вишуканий салат від Олексія Суханова:\nНайкращі рецепти: салат з грінками і заправкою з авокадо Рецепт дня: весенний салат из овощей и кукурузы Літній салат з баклажанів: рецепт Даші Малахової Классика американской кухни: салат "Коул Слоу"\nсалат рецепт авокадо томати Даша Малахова куряче філе


Крит: місце народження сили. Грецька природна мінеральна вода Zaro`s в Україні\nСтоліттями тала вода стікала з вершин гір, по яких із неба спускалися на землю боги. Проникала в землю, яку з любов’ю обробляли стародавні греки. Пробивалася крізь скелі чистим ключем. Аматі — головне джерело питної води для місцевих жителів. Напевно, тому вони зуміли зберегти доісторичну природу місцевості — її дух тече в їхніх жилах, живить їх любов’ю і здоров’ям.\nЛише 40 років тому селище Зарос на Криті стало ділитися зі світом своїм головним скарбом — мінеральною водою із прадавнього джерела.\nПриродні властивості й користь унікальної критської води\nМінеральна вода, «вироблена» природою грецького острова, за складом ідеально підходить для нашого організму. Жодне виробництво, жодна штучна мінералізація не можуть досягти подібного результату.\nМінеральна вода ZARO’S вирізняється оптимальним для організму рівнем pH — 8,1. Помірний вміст мінеральних солей (160 мг/л) дає можливість уживати воду постійно, як столовий напій. Завдяки природним властивостям унікальна критська вода благотворно впливає на шлунково-кишковий тракт, знижуючи кислотність шлунка.\nПийте негазовану мінеральну воду ZARO’S із самого ранку протягом дня — і забезпечите організм чистою природною водою з ідеальними показниками мінералізації та кислотності.\nВода з острова здоров’я\nКрит заслужено носить таке звання. Іноді його називають екологічним раєм. Більша частина острова — заповідники й національні парки. Завдяки уряду Греції та кожному жителю країни екосистема практично не страждає від впливу людей і тварин. На острові зустрічаються непрохідні зарості величезних дерев і густих чагарників. Часом здається, за ними можна розгледіти німф.\nЦе трепетне ставлення до природи зберегла компанія ZARO’S у виробництві мінеральної води. У процесі розливу дотримуються принципу — мінімально втручатися в досконалий смак і чистоту, подаровану природою. Вода подається із глибини 180 м і одразу потрапляє на лінію розливу. Одночасно перевіряється її хімічний і мікробіологічний склад. Усі етапи виробництва автоматизовані й цілодобово контролюються комп’ютерними системами.\nСила предків, мудрість природи, натхнення богів — у кожній краплі води ZARO’S. Чистої, немов сльоза Афродіти, свіжої, як аромат квітів нарциса, цілющої, як безумовна любов.


Монтаж мідної покрівлі Львів :: Ціни\nСучасні будинки, дахи яких зроблені з міді, поки ще зустрічаються не так часто. Справа в тому, що в минулому столітті аж до дев’яностих років мідна покрівля практично не використовувалася. Але ситуація повільно і неухильно змінюється, асортимент покрівельних покриттів з міді поступово збільшується, і все частіше власники заміських будинків і котеджів схиляються на користь цього красивого і дуже довговічного матеріалу.\nПокрити дах міддю – дороге задоволення, далеко не кожному такий варіант по кишені, тому покрівельні покриття цього типу вважаються елітними. Мідна покрівля вартістю своєю перевершує всі відомі матеріали, але, за великим рахунком, як би це парадоксально не звучало – економічніше варіанту просто немає. Металопрофіль, єврошифер, черепиця – все це обійдеться дешевше, але, з огляду на те, скільки разів може знадобитися ремонт або навіть заміна покрівлі, – мідь зі своєю стоп’ятдесятирічною довговічністю залишається найвигіднішим способом вкласти гроші один раз надовго і забути про додаткові витрати.\nМідні дахи у всій пишноті\nКласичним варіантом вважається червона покрівельна мідь. Але новітні технології дозволяють випускати мідь в безлічі різних варіантів, так звану «кольорову»: це сплави з алюмінієм, цинком і оловом; метал з покриттям, що не дає міняти колір; а також оксидований і патинований варіанти.\nВзагалі натуральний колір міді сріблястий, але при взаємодії з киснем вона окислюється і набуває червонуватого відтінку. Цей колір теж нестабільний, з часом метал темніє ще більше і стає шоколадно-коричневим. А після п’ятнадцяти-двадцяти років мідь набуває зеленого кольору (покривається патиною), що вважається особливою ознакою старовини і благородства матеріалу.\nЧекати двадцять років, щоб дах позеленів, зовсім нецікаво, та й не потрібно. Сучасність така, що покрівлю з патиною можна роздобути відразу – якщо купити спеціально патиновану (звстарену) мідь.\nПатина надає мідный покрівлі не тільки красивий відтінок, але і захищає її від будь-якого роду негативних атмосферних впливів. Це відноситься як до природного процесу патинування, так і до штучного. Мідь, покрита патиною, абсолютно не піддається руйнуванню: їдкі луги, промислові води, розбавлені кислоти, сухі гази їй не страшні. Ось звідки її вражаюча довговічність. Старовинні будівлі з мідними дахами пройшли перевірку часом на міцність – найстародавнішому з них вже виповнилося сімсот років.\nОдныэю з чудових якостей міді є те, що вона піддається зварці. А це означає, що в разі механічного пошкодження одного листа його не доведеться міняти повністю. Потрібно буде просто поставити мідну латку і запаяти шви.\nВиди мідних покриттів\nНайбільш поширений спосіб монтажу мідної покрівлі Львів – це фальцеве покриття. При такому варіанті влаштування покрівлі гарантується повна відсутність протікання. Фальцева покрівля користується популярністю, тому що дуже вдало поєднує властивості міді як металу з технологією з’єднання листів за допомогою швів (фальців). Якщо у скатів даху дуже маленький ухил – від 3 до 12 градусів, пристрій мідного покриття фальцу буде чи не єдиним варіантом, що забезпечує повну герметичність і довговічність – інші типи покрівельних матеріалів при такому куті скату перевірки на міцність не витримають.\nКрім фальцевого, мідна покрівля монтується і іншими способами: шестигранник, об’ємний ромб, луска, об’ємна луска. Є навіть мідна металочерепиця, яка користується особливим попитом у власників будинків з великими фінансовими можливостями. Роль тут грає поєднання двох факторів – довговічність міді і мода на металочерепицю.\nПлюси мідного покриття\nМідь – благородний природний матеріал, він повністю безпечний для здоров’я і навіть має властивість стримувати розмноження патогенної флори.\nЯкщо монтаж мідної покрівлі Львів буде проведений професійно, з дотриманням всіх правил, то ремонт може знадобитися лише в разі непередбаченого механічного пошкодження. Кислотні дощі, корозія, вітер і опади міді не страшні. Саме тому вона сторіччями не приходить в непридатність.\nМідний дах, на відміну від інших покрівельних покриттів, не потрібно обслуговувати, так як вона не потребує зачистки і фарбування. Її не буде потрібно міняти через 15-50 років, і ремонт, як було сказано вище, може знадобитися тільки у виняткових випадках.\nМіддю можна покривати покрівлі найфантастичнішої форми, завдяки її природної пластичності їй можна надати обриси будь-якого вигину.\n· Чудові властивості теплопровідності\nТемпературні перепади мідної покрівлі не страшні – ні в спеку, ні в холод вона не деформується. Крім того, при бажанні можна навіть встановити кабельний обігрів, і тоді вирішиться проблема криги і бурульок.\nУ мідної крівлі вартість – єдиний недолік\nДозволити собі покрити будинок міддю зможе далеко не кожен, так як вона коштує значно дорожче будь-яких інших будівельних матеріалів для дахів. Але ті, хто все-таки вирішить витратитися, можуть бути спокійні – всі вкладення окупляться сторицею. Тому краще викласти велику суму відразу і забути про дорогих переробках, ніж потім регулярно витрачати кошти на оновлення ділянок покрівлі, що приходять в непридатність.\nПерший етап робіт практично нічим не відрізняється від початку монтажу інших покрівельних матеріалів. Встановлення крокв, укладання гідроізоляції і утеплювача, конструювання обрешітки – звичайний процес.\nНаступні етапи монтування покрівельної міді не схожі на звичні технології укладання. При методі фальцювання використовується закаточная машинка і комплект ручного інструменту, що дозволяє робити фальцювання швів безпосередньо на поверхні даху.\nВкрай уважно слід поставитися до цього найвідповідальнішого етапу, так як від правильності монтажу мідної покрівлі Львів буде залежати її довговічність і відповідність заявленим термінам експлуатації. Головне і найважливіше – обрешітка, на яку будуть укладатися листи, повинна бути обов’язково суцільною. Якщо технологія укладання дотримується від цього до цього – дах буде поглинати звуки, а його міцність стане гарантією захисту будинку від негоди.\nПри методі фальцювання забезпечується надійне з’єднання мідних елементів. Роботи можуть здійснюватися як із застосуванням спеціального інструменту, так і вручну.\nУ просторі під мідним дахом повинен дотримуватися оптимальний вологий і температурний режим, в іншому випадку всі чудові властивості матеріалу можуть зійти нанівець – з’являться конденсат і корозія.\nВажливо: всі елементи кріплення повинні бути виготовлені з оцинкованої сталі, щоб запобігти корозії металу.\nТехнології укладання покрівельної міді\nПокрівельна мідь в даний час вкладається двома способами: традиційним і сучасним. Найчастіше сьогодні стали застосовувати сучасний, так як він набагато швидше, і виконати його можуть фахівці навіть без високої кваліфікації.\nПри традиційному способі покрівля викладається невеликими мідними листами за допомогою одношарового фальца. Сучасний варіант має на увазі укладання довгих листів з двошаровим фальцем.\nПри монтажі мідної покрівлі Львів з довгих листів застосовуються закаточні машини, які забезпечують герметичність з’єднань. Результатом стає суцільне покрівельне покриття, в якому немає жодного отвору. До основи даху воно кріпиться кляймерами – спеціальними сполучними деталями. З їх допомогою можна повністю виключити появу іржі, а також забезпечити необхідну рухливість покрівлі при перепадах температур по сезонах.\nМідну покрівлю можна обладнати додатковими елементами: снігозатримувачеми, шпилями, огорожами, флюгерами – при цьому повинні дотримуватися всі нюанси правильного монтажу і норми безпеки.\nПісля завершення всіх робіт на мідній покрівлі вартість її здасться не такою вже значною в порівнянні з чудовим зовнішнім виглядом, який придбає будинок. Якщо є бажання, дах можна буде пофарбувати особливою фарбою, але ні в якому разі не емалями або олійними фарбами.\nХоча, напевно, мало хто захоче приховувати благородну патину, мідна покрівля хороша без жодних додаткових оформлень.\nФахівці нашої компанії виконають монтаж мідної покрівлі Львів в стислі терміни, якісно і за конкурентною ціною. Вдячним господарям залишається насолоджуватися затишком в будинку та чудовим дизайном оселі.


Урок узагальнення й тематичного оцінювання - Українські терени у складі Російської імперії наприкінці ХVІІІ – у першій половині ХІХ ст.\n• знатимуть й удосконалюватимуть вміння, передбачені державними вимогами до рівня загальноосвітньої підготовки учнів під час вивчення розділу І «Українські терени у складі Російської імперії наприкінці XVIII — у першій половині XIX ст.».\n1. Покажіть на карті\n1) території українських земель кінця XVIII — першої половини XIX ст.;\n1) політичний та соціально-економічний стан українських земель; особливості промислового перевороту;\n3) етапи українського національного відродження.\n1) основні наслідки соціально-економічної політики імперії щодо України;\n2) ролі загальноросійських і польських визвольних рухів та їхніх наслідків для України.\n1) вплив промислового перевороту на соціально-економічний розвиток України;\n2) значення діяльності Кирило-Мефодіївського братства для розвитку національного руху.\n5. Сформулюйте власні судження щодо діяльності І. Котляревського, Т. Шевченка, М. Гулака, М. Костомарова, П. Куліша,\n6. Творчо застосуйте здобуті знання під час складання характеристики історичних персоналій і дайте характеристику історичного діяча за наведеним планом.\n1) дати уведення українських земель до складу Російської імперії;\n2) події першого етапу українського національного відродження.\n8. Поясніть поняття «промисловий переворот».\n1. Прочитати уривок і закінчити речення.\n«З-посеред дворянства висуваються... добрі патріоти і завзяті оборонці дворянських інтересів. Все це люди, які виховували свій патріотизм по вивченні історії України, які збирали літописи й різні документи з історії краю. На свої заняття дворянським питанням вони дивляться як на подвиг, розпочатий задля своєї батьківщини».\n• Наведений уривок з історичної праці засвідчує початок...\nВідповідь: національного відродження.\n2. Які губернії України початку XIX ст. позначені на карті цифрами 1, 2, 3?\nВідповідь: Київська, Волинська Подільська.\n3. Яка думка є провідною в наведеному уривку?\n«...Володіти іншими людьми як власністю своєю, продавати, закладати, дарувати в спадщину людей, подібно до речей... є справа ганебна, супротивна людству, супротивна законам природним, противна святій вірі християнській... Рабство повинне бути рішуче знищено і дворянство повинно неодмінно відмовитися від мерзенної переваги володіти іншими людьми...»\nВідповідь: ліквідація кріпосного права.\n4. Вставити пропущене у вислові історика Д. Багалія, що стосується історії України першої половини XIX ст.\nВідповідь: масонські ложі.\n5. Про кого йдеться в документі?\n«...за писання підбурливих і надзвичайно зухвалих віршів... призначити рядовим в Оренбурзький окремий корпус із правом вислуги. Доручивши начальству найсуровіше наглядати, щоб від нього, ні в якому разі, не могло вийти підбурливих і пасквільних творів. ...Під найсуворіший нагляд, заборонивши писати і малювати».\nВідповідь: Т. Шевченка.\n6. Назвіть автора твору, уривок з якого подано?\n«Бо голос України не затих. І встане Україна з своєї могили, і знову озветься до всіх братів своїх слов’ян, і почують крик її, і встане Слов’янщина, і не позостанеться ні царя, ні царевича, ні царівни, ні князя, ні графа, ні герцога, ні сіятельства, ні превосходительства, ні пана, ні боярина, ні крепака, ні холопа — ні в Московщині, ні в Польщі, ні в Україні, ні в Чехії, ні у хорутан, ні у сербів, ні у болгар».\nВідповідь: М. Костомаров.\n7. Про що йдеться в документі за підписом генерал-ад’ютанта графа Орлова?\n«1. Колезького секретаря Гулака, як головного керівника... ув’язнити в Шліссельбурзьку фортецю на 3 роки і потім відправити його у віддалену губернію під найсуворіший нагляд... 9. Надруковані твори Шевченка «Кобзар», Куліша «Повість про український народ», «Україна» і «Михайло Чарнишенко» й Костомарова «Українські балади» і «Гілка» заборонити і вилучити з продажу»...\nВідповідь: про необхідність заборонити Кирило-Мефодіївське братство.\n1. Установіть відповідність між визначеннями та поняттями.\n1) Релігійно-етичний рух, учасники якого закликали до об’єднання людей на принципах свободи, рівності й братерства;\n2) історична спільнота людей, сформована на основі спільної території, мови, культури, звичаїв, економічних зв’язків;\n3) дворянські революціонери, які прагнули ліквідації самодержавства, кріпацтва й установлення демократичного ладу;\n4) особиста залежність селян від поміщиків, яка передбачала прикріплення селян до землі й виконання повинностей.\nВідповідь: 1 В, 2 Г, 3 А, 4 Б.\n2. Яким був адміністративний поділ українських земель у складі\nРосійської імперії наприкінці 30-х рр. XIX ст.?\nА 8 губерній;\nБ 3 повіти;\nВ 9 губерній;\nГ 4 генерал-губернаторства.\n3. Визначте ознаки адміністративно-територіального устрою українських земель у складі Російської імперії.\n1) Територію України було розділено на дев’ять губерній;\n2) територію України розділено на вісім округів;\n3) губернії розподілялися на повіти на чолі з ісправниками;\n4) посада губернатора була виборною;\n5) адміністративно-виконавча влада в губерніях належала губернатору;\n6) Україна мала особистий територіально-адміністративний устрій в імперії.\nВідповідь: 1, 3, 5.\n4. Який прошарок українського суспільства становив основу українського національно-визвольного руху на початку XIX ст.?\n5. Задунайську Січ було ліквідовано під час війни в...:\nА 1806-1811 рр.;\nБ 1828-1829 рр.;\nВ 1812-1816 рр.;\nГ 1819-1825 рр.\n6. Яка губернія була утворена внаслідок третього поділу Речі Посполитої?\n7. Який процес XIX ст. обумовлено такими стадіями: етнографічна, культурницька, політична?\nА Промисловий переворот;\nБ інтенсифікація виробництва;\nВ національне відродження;\nГ трудова еміграція.\n8. Установіть послідовність подій суспільно-політичного життя на українських землях наприкінці XVIII — у першій половині XIX ст.\nА Польське визвольне повстання на Правобережжі;\nБ заснування Південного товариства декабристів;\nВ вихід друком поеми І. Котляревського «Енеїда»;\nГ повстання Чернігівського полку.\nВідповідь: В, Б, Г, А.\n9. Хто займався формуванням козацьких полків під час війни проти Наполеона?\nГ М. Муравйов.\n10. Як називалась книга, з якої подано сторінку?\nА «Малоросійські пісні...» М. Максимовича;\nБ «Закон Божий» М. Костомарова;\nВ «Енеїда» І. Котляревського;\n11. Як називалась організація, яка виникла 1823 року в Новограді-Волинському?\nА «Південне товариство»;\nБ «Союз порятунку»;\nВ «Товариство об’єднаних слов’ян»;\nГ «Північне товариство».


Як носити квітковий принт чоловікам, модні чоловічі гавайські сорочки\nЯк носити квітковий принт чоловікам\nСучасна тенденція відродження квіткових принтів освіжає багато колекцій одягу для чоловіків. Виникає питання, як носити, з чим і в яких ситуаціях доречні такі речі, з огляду на особливості одягу великих розмірів?\nМодний чоловічий одяг в квітковий принт\nДля того щоб легко здійснити подорож в барвистий світ актуального тренду, потрібно пам'ятати одне важливе правило – «Все добре в міру». Футболки, сорочки, шорти з яскравими літніми малюнками будуть дуже добре поєднуватися в комплекті з однотонними речами. Такою базою можуть бути сині, чорні або бежеві джинси. Одночасно можна додати сміливу нотку у вигляді яскравих брюк або взуття в тон. Наприклад яскраво червоний або зелений.\nМодні чоловічі сорочки великих розмірів в квітковий принт\nФутболки поло або сорочки з поєднанням великого пальмового листя або красивих квітів створюють гарний настрій як тільки ви відкриваєте шафу. У наших магазинах ми пропонуємо одяг з натуральних матеріалів високої якості. Речі з натуральної бавовни обіцяють максимальний комфорт в жарку погоду, навіть в стресових ситуаціях ви відчуєте свіжість.\nПоєднувати речі «в квіточку» потрібно з однотонною одягом\nСорочка з дрібним квітковим малюнком добре підходить і для формального гардеробу, її можна носити як під піджак, так і зі слаксами в стилі casual.\nНезалежно від того, який ви вибрали малюнок, збалансуйте його «чоловічою» річчю приглушеного або однотонного кольору і гарний настрій гарантовано.\nЧоловіча гавайська сорочка\nСамим популярному елементом літнього чоловічого гардеробу є гавайка або гавайська сорочка. Це виняткова комбінація різноманітних компонентів, запозичених з різних культур. За столітній період свого існування гавайка стала якоюсь уніформою та символом курортного відпочинку.\nВідмінні особливості чоловічої гавайської сорочки великих розмірів – вільний крій, короткий рукав і строкатий яскравий орнамент у вигляді візерунків і кольорів. Чоловікам вона полюбилася за зручність, комфорт, практичність і характерний цьому елементу гардеробу вільний стиль і безтурботність.\nМодна гавайська сорочка великого розміру від бренду Ragman\nГавайки прийнято носити навипуск. Популярні бренди і марки шиють такі сорочки з приємних до тіла легких натуральних матеріалів: шовку, найтоншої бавовни або віскози, тому носити гавайську сорочку навіть в саму спекотну погоду одне задоволення.\nНайкраще сорочки гавайки поєднуються з легкими шортами однотонних кольорів, а також з літніми чоловічими брюками з натуральних матеріалів. При цьому важливо пам'ятати, що гавайська сорочка буде грати роль «першої скрипки» в вашому образі.


«… література як упорядкована маячня,\nа що таке життя, як не впорядкована маячня…»\nМонологічний діалог із дзеркалом (1)\n«Свиня... скажи мені, свиня,\nу чому сила?»\nКоманда КВК «Три товстуни»\nЯ дивлюсь у своє маленьке розколоте дзеркальце. Мені трохи журно самій. Коханий десь забарився, а більше в мене нікого немає. Вони, всі інші, мені не дуже потрібні. Я — особистість самодостатня. Та часом від цієї самодостатності така туга огортає. От і спілкуюся з дзеркалом. Чуєш, дзеркальце, виявляється, самодостатність — перший крок до шизофренії. Моє відображення у дзеркалі трохи імлисте й розмите. Ніби я — це не я. Хоча що таке я? На це запитання існують відповіді, — забагато відповідей, з якими я ще не визначилася. Шкода ж обирати одну відповідь, гублячи всі інші. Тому поки що я — це дуже багато всього. У дзеркальці щось поворухнулося, певне, моє відображення. Тут мій порух точний, стрімкий, там — ледь помітний, розмазаний. Я завжди рухаюся надто вже стрімко й точно, намагаюся приховати свою невпевненість. Моє дзеркальце замурзане, тому не таке, як інші. Протерти? Та навряд. Це ви, панове, протирайте дзеркала, щоб день при дні розглядати свої пики й радіти білозубим посмішкам. Моє дзеркало — це моя чорна діра у вічність, прихована, замазана тиньком, заклеєна скотчем і павутинням. Коли мені сумно, я з нею розмовляю. Мої думки летять у діру, щоб розчинитися і залишитися там назавжди. Щоправда, мої діалоги з дзеркалом більше скидаються на монологи, та тільки не для мене. У своїх відповідях я відчуваю розуміння та мовчазні запитання. Взагалі, брудна поверхня дзеркала точніше відображає життя. У ній видно людські душі, яких не існує. Там, напевне, і бог є, — той, якого нема.\nЯ веду розмову зі своїм відображенням з приводу чергового філософського питання. Вчора, наприклад, мене цікавило, чому людина не може дістати язиком свого ліктя. Намагалася зробити це дуже довго. У результаті заболіла шия. Потім я вирішила, що ця справа просто була еволюційно непотрібна. Ну, навіщо нормальній людині (чи навіть нормальній мавпі) облизувати свій лікоть? Вважаєте, питання дурне? Авжеж, є трохи. Проте що мені ще робити? Якщо на всі розумні запитання відповіді вже існують, починаєш повертатися до дурних. Сьогодні мене цікавить загадка Джоконди. Ні, не її усмішки, а чому вона така популярна. Загадку усмішки я вже розгадала: за щільно стиснутими губами вона гидко щирить зуби. Гадає, ніби це смішно. Хоча ні, чесно сказати, вона вже нічого не думає, вона давно вже померла. А ми, дурники, знай собі гадаємо, про що ж вона думає, намагаємося загадки, ребуси вирішувати. А ребусів якраз і немає. Самі вигадуємо — самі й вирішуємо. Правда ж? Правда. Які ж ми гарні, які розумні, які геніальні (не побоїмося цього слова). Самоствердження? Воно. А, може, й просто нудьга. Ми всі любимо портрет Мони Лізи, тому що він цікавий. Незвичайний. Незвичний. Він вносить дисонанс у постійну повсякденну нудьгу. Так само, як і наші загадки. Посміхаєшся, Джокондо? А, може, й справді вона живе? Може, портрети, як і боги, живуть доти, доки їх пам’ятають і доки вони комусь потрібні? Я показую відображенню язика. Воно відповідає тим же. Молодець. Я впевнена, що коли відвертаюся, відображення починає корчити мені різні гримаси. Так просто теж цікавіше жити. Цікаво, чи корчитиме дзеркало гримаси в порожнечу, якщо обернути його в інший бік?\nМоже, й так. Воно ж, мабуть, геній, як і я.\nПрогулянка входила до програми культурного відпочинку психів. Якщо у психів узагалі може бути культурний відпочинок. І якщо можна назвати прогулянкою ходіння туди-сюди однесенькою прямою стежиною під наглядом здоровезних, мов шафи, санітарів. Від дверей — до стіни, від стіни — до дверей. Та й ходили не всі. В лікарні були переважно старенькі дідусі й бабусі. Вони просто сиділи або ж тихесенько дрімали на лавках, що стояли обабіч стежки. Янгол теж не ходив, але й не сидів на лавці. Він цілеспрямовано стрибав, надаремне силкуючись злетіти. Нічого, звісно ж, не виходило, проте він знову й знову вперто стрибав на кожній наступній прогулянці. Люто дивився у небо і знову поривався туди. І знову тягла до себе земля. Стрибок — приземлення, стрибок — приземлення. Чим тобі не культурний відпочинок психа?\nЦей двір, оточений височенною стіною, скидався на колодязь. Тільки звідси не видно було ні сонця, ні зірок. Лише височезне і чомусь завжди сіре небо. Раптом хтось поруч театрально, із пронизливим свистом прошепотів:\nЯнгол підстрибнув іще раз. Від несподіванки. Озирнувся, та поруч нікого не побачив. «Гей» повторилося звідкись ізнизу. Янгол опустив очі. У кущах сидів якийсь хлопець. Янгол не здивувався, він до такого звик — черговий шизофренік.\n— Чого тобі? — спитав він.\n— Тихіше, тихіше, — прошепотів шизофренік, — нас можуть почути!\nНалякав! Він своїм шепотінням уже перебудив половину бабусь на лавках. Янгол закотив очі, всім своїм виглядом демонструючи, як дістали його подібні шифри. Псих не образився. Психи взагалі нечасто ображаються, бо не розуміють образ. Вони просто на іншій хвилі.\n— Слухай... а ти це ... ти і справді Янгол?\n— Справді, — позіхнувши, трохи тихіше відповів він.\nВсе ж таки шкода підставляти людину, повзла ж до нього під кущами, щоби спитати, чи не янгол він. Янгола завжди дивувала якась солідарність і повна довіра між психами: Наполеон так Наполеон, твій собака так твій собака (хіба що лише трішечки схожий на твій кросівок, що його ти тягаєш за собою на мотузку), Янгол так Янгол. Ось і зараз хлопець під кущем довірливо посміхнувся, очі засвітилися.\n— Янголе ... а можна в тебе щось попросити?\n— Давай, — дозволив Янгол.\nДо такого він уже звик теж. У його янгольство психи вірили так, що інколи це аж занадто було. Наприклад, одна страшенно релігійна бабуся постійно намагалася помолитися йому, інша передавала щодня привіт своєму чоловікові на небеса й дуже цікавилася, чи не ходить він там часом наліво; Янгол передавав їй відповіді від нього й казав, що ні, не ходить, — просто, щоб тій бабусі було не так журно самій. Людям чомусь завжди журно, коли вони самі. Вони ж несамодостатні істоти, їм потрібен хтось поруч, чиєсь розуміння й підтримка. Або просто, щоби хтось існував неподалік. Вони бояться самотності, бояться самих себе...\n— Значить так, — почав загинати пальці той під кущем, — бінокля, ліхтарика ... або ні, інфрачервоні окуляри краще, шапку-невидимку…\n— Стривай, стривай, — здивувався з такого прохання Янгол, — а з якого це переляку я повинен видати тобі такий інвентар?\n— Ти ж Янгол, — аж образився шиз, — ти повинен допомагати.\n— І в чому тобі все це допоможе? — насмішкувато примружився Янгол.\nПсих озирнувся, поманив його пальцем, присунувся ближче й довірливо прошепотів:\n— За мною стежать.\nОй, пробачте, пробачте, ніякий це не шизофренік, це — параноїк.\n— Хто стежить? — спитав Янгол.\n— Китаєць, — пояснив псих.\n— Який китаєць?\n— Отакий, — і співрозмовник розтягнув пальцями очі, перетворивши їх на вузенькі шпаринки.\n— Ага, — багатозначно протягнув Янгол. — Знаєш, хлопче, я з радістю тобі допоміг би, та зараз навряд чи зможу щось зробити.\n— Чому? — знову образився той. — Ти ж Янгол!\n— Бачиш? — він кивнув на стіну. — Я замкнений тут, як і ти.\n— А чому ти не полетиш звідси?\nЯнгол позіхнув, присів поруч. Він завжди дивився на співрозмовника трохи зверху, проте це вже почало фізично втомлювати.\n— Крила не працюють, — довірливо признався психові.\n— А чому не працюють?\n— Дзеркало розкололося…\n— Ага… — з таким же багатозначним виглядом кивнув псих.\n— Слухай, — раптом загорівся надією співрозмовник, — а Бог не зможе тобі допомогти?\n— Бог? — Янгол посміхнувся. — Як тебе звати, хлопче?\n— Розумієш, Дмитре, — почав пояснювати він, — Бог має владу над світом лише під час його створення. Далі Всесвіт живе самостійним життям. Розвивається сам по собі. А Бог може лише безсило спостерігати за цим розвитком.\nДмитро позіхнув. Замислився.\n— Слухай, — сказав він після павзи, — а якщо це... Якщо під час створення створити ще й когось, хто надалі виконуватиме твої розпорядження у Всесвіті… Ну, це так само, як передати владу… А що, Бог не додумався до такого?\nЯнголові запитання сподобалося. Йому взагалі подобалося, коли люди отак легко переходять від особистих проблем до загальних. А не навпаки (як це властиво більшості). І Дмитро йому сподобався, здався хлопцем гарним, розумним.\n— А хто такі, по-твоєму, янголи? — він швидко посміхнувся, підвівся і знов підстрибнув.\n— Добре, — кивнув Дмитро. Він зрозумів, що розмову закінчено. — Ну, я це… поповз?\n— Повзи, — знову приземлюючись, дозволив Янгол.\n— Але якщо вийде… Якщо дзеркало полагодять… ти допоможеш?\n— Угу, — Янгол продовжував стрибати.\n— Дмитро. Не забудь. — І хлопець зник у кущах.\nПоліз далі. Може, шукати ще одного янгола, а, може, ховатися від китайця. Отакого. Янгол посміхнувся.\nВасиль Анатолійович сидів на лавці й уважно спостерігав за подіями. Отже, наш Янгол затоваришував із хлопцем — з «китайцем». Цікаво-цікаво. Він побачив останню посмішку Янгола. І раптом йому здалося, що він збагнув її секрет, збагнув, чому вона така швидка, коротка, так раптово завжди спалахує й раптово згасає. Просто Янголові важко посміхатися. Йому взагалі важко.. Це, мабуть, важко — бути ян... Стоп! Знову ти! Він просто псих. Але посмішка… Чомусь цьому хлопцеві важко посміхатися. А, може, просто здалося?..\nЯнгол відчув чийсь погляд, швидко озирнувся. Лікар сидів на лавочці, дивився на нього.. Зустрілися поглядами. Василь Анатолійович привітно помахав рукою. Янгол підійшов до нього, сів поруч.\n— Ну, як тобі наш Дмитро? — спитав лікар.\n— Непоганий хлопець, — Янгол подивився на лікаря. — А давно в нього це, — він покрутив пальцем біля скроні, — з китайцем?\n— Давненько, — позіхнув Василь Анатолійович, — приблизно так, як у тебе з твоїм янгольством.\nЯнгол ображено позирнув на лікаря, раптом знову швидко спалахнув, підскочив, поскакав доріжкою.\n— Псих, — з якоюсь майже ніжністю прошепотів Василь Анатолійович. Одразу ж смикнув себе: звичайно, псих, тут усі психи, і цей також псих, тільки псих і нічого, крім психа.\nІнка підіймалась Андріївським узвозом. То було місце, де тусуються так звані неформали. Що в них неформального, крім зовнішнього вигляду й постійного пияцтва, Інка так і не змогла второпати. Ось і місце, де вони домовилися зустрітися з коханим. Вона вмостилася на парапеті й приготувалася чекати. Запізнилася вона лише на десять хвилин, та коханого ще не було. Ні слуху ні духу. Знову запізнюється, дурна тварючка. Сонце вже сідало за обрій, м’яко виблискуючи на банях Андріївської церкви. Андріївський узвіз був би найгарнішою вулицею Києва, якби не був такий брудний. Вона втягнула носом повітря. Воно пахло тут чимось хорошим, приємним. Хоч повітря ще не встигли забруднити, зраділа вона. І дістала цигарки. Зловила себе на думці, що забагато палить. А як інакше? Потрібно ж чимось зайняти першу сигнальну систему, щоб не заважала працювати другій, треба ж приспати всі емоції й думки, крім найважливіших. Лише так людина може правильно подумати, половити за слизькі хвости всі ті думки, що ширяють у голові, з’єднати їх у єдиний клубочок… Чарівний клубочку, котися-котися, ти повинен привести мене до відповідей, до Всесвіту… Знов озирнулася. Де ж він? Коханий у неї був гарною, але трохи безвідповідальною тварюкою. Тварюкою. Тварюкою! Його немає, бачиш, немає! Інка закусила нижню губу і стала схожа на малу ображену дитину. Загалом, нею вона зараз і була. Її коханий був звичним типом серед тутешніх неформалів, та геть незвичним серед Інчиного товариства. По-перше, він був нерозумний. Крім самого себе, ніколи ні над чим не замислювався. Це по-друге. Він був егоїст. Звичайний собі хлопець, приземлений аж до деякого заглиблення у себе. Він був повною Інчиною протилежністю. Він дратував її, вона — його. Так було не завжди, так було тільки останнім часом. Від того моменту, як Інка дійшла до важливих питань, від того моменту, як Всесвіт трішечки, на малесеньку щілиночку відчинився перед нею, вдарило в очі світло, десь защеміло від огрому знання, до болю стало добре, до сліз цікаво… І ніхто-ніхто цього не зрозумів. Інка намагалася дещо пояснити тварюці, спершу зовсім плутано, потім — ясніше, а далі — ще ясніше. Та що ясніше говорила вона з ним про цей прекрасний і тепер набагато ближчий до неї Всесвіт, то впертіше він це відштовхував, то частіше повертав її на землю з небес. Вона йому про галактики, він — про те, як учора розварилися макарони, вона — про закони Кеплера, він — про те, як треба пити горілку, вона про те, «звідки виникло життя», він — про вчорашню зустріч із їхніми спільними знайомими. І так постійно, і так знову й знову. У їхніх стосунках росла й потроху вбирала в себе спільні світлі спогади величезна тріщина — чорна діра. Інка вже не могла приспати своє зверхнє ставлення до нього (тварючка, комашка!), він же не міг, та й не намагався, приборкати свою злість. Через те міг і не прийти на зустріч. А як він був потрібен! Вона звикла до нього: до голосу, до очей, до посмішки, до всім уже відомих, але таких кумедних анекдотів. І ще в нього були найпотрібніші у світі руки. Вони обіймали й пестили так ніжно, як ніщо інше, — ні сонце, ні море, ні повітря. Він був потрібніший, ніж повітря… Він узагалі був потрібною тваринкою, та от приручити його не таланило. Елка розповідала, що декілька днів тому бачила його з якоюсь білявою кралею замореного вигляду топ-моделі. Тоді Інка відмахнулася, не хотілося доводити справу до ревнощів, до емоцій, взагалі до всіх цих пліток, цієї багнюки. Та багнюки ставало дедалі більше, й чомусь особливо багато довкруг її тварючки. Й сьогодні Інка твердо вирішила вчинити розбір. Не хотілося, звичайно, спускатися до такої побутовщини, та інакше тварючка просто не розуміла, — а Інка стомилася терпіти. Й ось вона тут, а його немає. Якби прийшов, учинила би показову істерику, розвернулася б і пішла. Або дістала б їдкими кпинами. Або погралася б у мовчанку… Або все було б як раніше: взяли б із собою когось із друзів, пішли б у сусідній генделик, надудлилися б по самісінькі вуха під жарти, сміх, веселі пісеньки. Так воно все було раніше… В Інки взагалі все життя поділилося на «до» і «після». «До» і «після» її першої вилазки на дах. «До» було всього чотири місяці тому. А як давно. От тобі й несамостійна величина… «До» вона була таким собі рудим дівчиськом, яке ще не визначилося в цьому світі, вона ні в чому не була впевнена, тому завжди сміялася (сміх як захисна реакція), тому її любили. «До» вона частенько ошивалася тут серед так званих неформалів, «до» вважала їх гарними веселими друзями й разом із ними виникало відчуття… Не те щоб відчуття домівки (цього в Інки ніколи не було), а радше відчуття тата, лагідного, м’якого, гарного татусика. Такі нещодавні й такі забуті часи…\nНепомітно для себе Інка взялася згадувати астрономію. Просто так — перевірка пам’яті. Дійшла до законів Кеплера й взялася креслити ногою на піску схеми до першого й другого законів, коли хтось тихенько покликав ззаду: «Киць-киць».\nВін! Інка підскочила, стрімко розвернулася. Чуприна, що падає на очі, м’яка посмішка… Він! Інка кинулася йому на шию. Прийшов, усе ж таки прийшов. Сонечко. Погана, погана тварючко! Не Інка приручила її, вона — Інку. Це було дуже образливо для неї, людини. Людини Розумної, логічно мислячої, гомо сапієнса. Емоції, тваринні інстинкти, ось у чому справа, —— він будив у ній тваринні інстинкти… Й за це Інка гнівалася на нього ще дужче.\n— Сьогодні рік, як ми зустрічаємось, — виголосив він. — Відсвяткуємо?\nІнка обернулася. Так і є — він виголошував це не для неї. Він привів із собою друзів, тих самих, з якими гуляли, жартували, співали пісні у забігайлівці під час Інчиного безтурботного дитинства. Інка зраділа ще дужче, почалися обійми й поцілунки. На якусь мить вона забула всі свої важливі запитання і навіть деякі вже знайдені відповіді. Це були друзі. Маленька Данка-хіпі, чорнявий Тоша з цитатником, Алекс зі своєю вже майже поламаною гітарою. Вся їхня давня компанія. А я й забула, майнуло в Інчиній голові, забула про таку важливу дату, про таку дрібницю за своїми великими питаннями. Хіба ж так можна?\nВеселим гуртом зайшли до забігайлівки. Там нічого не змінилося: те ж таки повітря з алкогольними випарами, ті ж вентилятори, що ніколи не крутяться, навіть пияк, що спить під крайньою лавкою, теж, здається, той самий.\nПосідали за стіл. Коханий із Тошкою пішли затарюватися. Данка дістала цигарки, Алекс звично бренькнув по струнах. Усе, як було, як було завжди, як повинно бути. Інка не любила таких генделиків, та їх полюбляли друзі. Тут була хоч якась свобода. Тут було душно, та можна було грати на гітарі й голосно співати, під столиками спали готові вже клієнти, зате тут була дешева горілка. Тут узагалі було так, як полюбляє простий люд — дешево й сердито (менталітет!). Інка цього терпіти не могла, проте тут усе стало просто рідне. Через друзів. А ці друзі були саме такі, як треба. Ну, може, й не саме такі, але кращі від інших. Хоча б тим, що поважали твою свободу (дій, слова, думки, совісті), тим що завжди готові вислухати (нічого, правда, не розуміючи, зате готові), тим, що не перебивали і взагалі майже не звертали уваги. У житті ніхто на тебе не звертає уваги, всі лише лізуть у душу для того, щоб усе там перегорнути й накинути своє. Проте ці просто не звертали уваги, нічого не намагаючись у тобі змінити.\nНебавом повернулася тварючка. Налили. Цокнулися пластиковими стаканчиками.\n— Дзень, — звично прокоментували і звично ж засміялися.\nА, може, це — найголовніше? Такий простий, легкий сміх, просте, легке щастя... Може, всі запитання й відповіді не варті одного такого вечора? Інка поклала голову коханому на плече, Алекс затягнув пісеньку про свободу, вітер, поїзд… одне слово, про хіппі. Данка почала вдячно підспівувати. Інка зловила себе на тому, що усміхається. Просто так, дивиться на них і усміхається. Попливло, закрутилося перед очима. Давно вже не пила, тому алкоголь одразу вдарив у голову.\nА чому не пила? — ввімкнулося щось ізсередини.\nА тому, що алкоголь, н-ну... не те, що притуплює розум, а радше згладжує гостроту відчуття й сприймання.\nА навіщо вона тобі, Інко?\nУ мене багато запитань. На них потрібно шукати відповіді. Аби пізнати світ.\nСтоп! А що ти робиш тут? Серед бовдурів, які...\n...Які від цього самого світу ховаються!\nІнка глянула в задоволені обличчя (пики) друзів. Яких, у біса, друзів?! Оцих комашок, які бояться, ховаються, замкнувшись на своїй уявній свободі? Щоб отримати свободу, потрібна влада, а влада — це знання. Про яку свободу взагалі можна говорити, коли ти настільки дурний, що переймаєш чиюсь ідеологію (Данка-хіпі), або носишся з цитатником, як із найбільшою коштовністю (Тоша). З цитатником! З чужими словами. Замість того, щоби творити свої...\nСтривай-стривай, Інко, а сама ти що робиш? Вчиш чиїсь теореми й теорії, замість того, щоб... Так це ж зовсім інше! Це наука! Навіщо винаходити колесо, якщо воно вже є? А навіщо створювати нову ідеологію, якщо вже існує досить зручна і прийнятна для тебе? Рамки. Як можна говорити про свободу, коли заганяєш себе у певні рамки? А як можна говорити про свободу думки, якщо...\nТввварюка! Знову заважаєш думати?! Було ж, було щось важливе. Майже у голові. Трішечки не дотягнула...\n— Що? — гостро спитала, майже вигукнула вона. Павза.\nІнка помітила давно — там, де з’являється вона, відразу з’являються й павзи. Вона вносила певний дисонанс, дискомфорт і просто нерозуміння в будь-який колектив, і колектив відповідав незручною мовчанкою.\n— Ти десь не з нами, кицю, — обережно сказав коханий. — Ти в порядку?\nНе з вами? А що мені з вами робити? Деградувати й бути щасливою в цій деградації? Не треба мені такого щастя, не треба мені таких друзів, не треба мені... Такої тварюки, Інко? А сама сьогодні аж тремтіла: прийде — не прийде. Але ж його руки, його очі... голос, що ніби обплітає густим липким павутинням... його близкість, завжди така жадана... Інно! Це просто тваринні інстинкти, не забувай! Але ж тут, з ними усіма... таке відчуття, ніби повернулася... не додому, просто кудись далеко-далеко, до тата, до безтурботності і його лагідно-лоскітливої бороди... Але досить. Вона не має права повертатися. Та що там права! Не має бажання. А інстинкти... Вони потрібні людині, щоб уберегти її від небезпеки, щоб уберегти від вимирання — продовжити рід, та ніяк не для того, щоб ними жити, мислити. Під час мислення вони заважають. Знехтуймо ними.\nТа ось налили іще, ось коханий підніс тост за неї, за Інку, за їхню любов. Все попливло. Зовсім попливло, ще й трохи пританцьовуючи. І раптом у голові ніби хтось (такий милий, хороший, рідний) тихо сказав: часом треба просто жити. Ти хто, подумки спитала Інка і засміялася, теж, звичайно, подумки. Мабуть, янгол-охоронець, вирішила вона, охороняє мій дитячий мозок від перенапруження. Янгол? Цікаво… Раціональне мислення має лише одну ваду: воно не дозволяє вірити у богів. Воно взагалі не дозволяє вірити. А людина без віри не може. Та вона ж, Інка, якось живе. То що — вона не людина? Така собі істота, марсіянка, чи взагалі — з іншої галактики. Занесло її сюди якимось метеоритним дощем… Годі, Інко! Ну що ти, як маленька, маячню верзти починаєш? Це через те, що забагато випила, пояснила вона самій собі. Коли забагато вип’єш, навколо постійно відбувається якась маячня. То що вже говорити про те, що зсередини?\n— Га? Що? — прокинулася вона\n— Чи не бажає юна леді випити? — знову спитав Тоша. — Повторюю для тих, що сидять у танку.\nТеж, схоже, десь вичитав. І вивчив. Він завжди читав і вивчав напам’ять отакі банальні, зате поширені фрази. Й дуже ними потім пишався.\nЧасом треба просто жити, кажеш?\nВона кивнула. Випити? Бажає.


Виробництво пакетів для розсади, саджанців рослин.\nУпаковка для розсади.\nПереваги вирощування розсади в поліетиленовій упаковці.\nПророщування насіння в рукавах з поліетилену.\nПереваги продукції компанії «Полімер».


Міст у Станиці Луганській буде відновлено за графіком – голова Луганської ОДА\nМіст через Сіверський Донець в районі Станиці Луганської був підірваний ще в 2015 році\nЗруйнований міст через Сіверський Донець в районі Станиці Луганської відновлять в заплановані терміни – до 27 листопада поточного року, запевнив в ефірі програми Радіо Свобода «Ваша Свобода» голова Луганської облдержадміністрації Віталій Комарницький.\n«В цьому у мене немає жодних сумнівів. Існує графік. Щовечора проводжу наради щодо будівництва цього мосту. Мінімум раз на тиждень виїжджаю на місце, знаю ситуацію, до 27 листопада він буде побудований», – зазначив Віталій Комарницький.\nВідсутність поблизу великих промислових міст, адже Луганськ окупований, ускладнює процес ремонту, каже посадовець.\n«Є робочі моменти. Наприклад, найближча точка доставки бетону – це Лисичанськ або Рубіжне, тобто більш ніж 150 кілометрів. Це, звичайно, абсурд возити звідти. Але, на превеликий жаль, такий стан нашої промисловості», – додав Комарницький.\n5 жовтня на мосту біля Станиці Луганської на Луганщині відкрили тимчасовий перехід, поки відновлюють основний міст.


Насіння томатів - червоно-жовтий колір купити в Україні | Ціна помідор поштою\nНасіння томатів - червоно-жовтий колір\nСорти томатів з плодами червоно-жовтий кольору\nОсобливо поширені зараз сорти томатів з червоно-жовтий плодами. Вони мають яскравий і насичений смак, м'ясисту, соковиту м'якоть. Тому багато виробників пропонують насіння рослин з таким Колір плодів.\nЗамовити насіння червоно-жовтий томатів можна в нашому інтернет-магазині. У продажу є великий вибір продукції від різних виробників за ціною від 4 до 1520. Вони представлені в міні-упаковках, стандартному і професійному обсязі фасування. Це дозволяє зручно підібрати прийнятний варіант на будь-який бюджет.\nЗапрошуємо купити якісне насіння червоно-жовтий Томат на вигідних умовах і з доставкою по всій території країни.


trailus.de Відгуки | перевірте, чи є сайт фішинговим або підтвердженим\nчи є trailus.de законним чи афера?\nМи збираємо дані з більш ніж 40 джерел, щоб визначити Рейтинг Довіри. Ми ще не зібрали всю необхідну інформацію про trailus.de. Будь-ласка, оновіть сторінку через 5 хвилин скориставшись посиланням нижче. Приносимо наші вибачення за незручності.\ntrailus.de має дуже низький рейтинг довіри. Чому?\ntrailus.de має дуже низький рейтинг довіри відповідно до нашого алгоритмом. Однак комп'ютери можуть помилятися. Веб-сайт має сильний індикатор того, що є шахрайством, але може бути безпечним для використання. Ми рекомендуємо вам перевірити веб-сайт за допомогою нашого check list або безпосередньо зв'язавшись з компанією.\nФакти про trailus.de ( Оновити дані )\nGermany: 70% / Switzerland: 30%\nРейтинг trailus.de переглянуто 10 разів.\nРейтинг trailus.de останньо перевірявся 09-02-2020. Хотіли б мати оновленi цифри? Використовуйте посилання "Оновити дані" внизу цієї сторінки.


Оновлено: 10 липня 2015, в 12:39\n15 червня 1970 р.,\nсмт. Турійськ, Турійський район, Волинська область\nДепутат Волинської обласної ради, голова постійної комісії обласної ради з питань міжнародного співробітництва, зовнішньоекономічних зв’язків та інвестицій.\nНавчався в Далекосхідному вищому командному училищі, яке закінчив у 1991 році за спеціальністю «Командна тактична мотострілкових військ» з кваліфікацією «офіцер».\nУ 1999 році закінчив Львівський державний університет ім. І.Франка за спеціальністю «Правознавство» з кваліфікацією «юрист».\nУ 2007 році закінчив Національний лісотехнічний університет за спеціальністю «Лісове господарство» з кваліфікацією «спеціаліст з лісового господарства».\nТакож отримав кваліфікацію інженера хіміка-технолога за спеціальністю «Хімічна технологія палива і вуглецевих матеріалів» у Національному університеті «Львівська політехніка» у 2008 році.\nЗ серпня 1987 до січня 1993 року проходив військову службу. Служив 11 місяців у Німеччині та близько 10 місяців у Білорусії.\nУ лютому 1993 року розпочав свою трудову діяльність в митних органах України на посаді інспектора Волинської митниці, де згодом був призначений на посаду заступника начальника.\nУ 1999 році виконував обов’язки начальника Ягодинської митниці. Упродовж 1999–2001 рокків працював на посаді заступника начальника та начальника митного поста «Овруч» Житомирської митниці.\nЗ січня 2001 року знову працював на Волинській митниці, з 2003 до 2005 року був її керівником. У 2005 році призначений на посаду першого заступника та виконуючого обов’язки начальника Тернопільської митниці.\nЗ 2002 до 2006 року — депутат Волинської обласної ради.\nУ грудні 2005 року зайняв посаду першого заступника генерального директора-комерційного директора АТ «НПК-Галичина». З травня 2006 року працював директором з комерційних питань СП «Західна нафтова група». У липні 2007 року став виконавчим директором ЗАТ «Херсонський нафтопереробний завод», по квітень 2010 року був головою Правління цього підприємства.\nУ 2010 році здійснював трудову діяльність в апараті Верховної Ради України помічником-консультантом народного депутата України.\nЗ 2010 до 2011 року — депутат Львівської обласної ради від Партії регіонів.\nЗ квітня 2010 року працює в митній службі України, Державний радник митної служби 3 рангу. Працював на посадах начальника Волинської, Львівської, Вінницької, Рівненської митниць, був керівником Ягодинської митниці.\nЗ 26 лютого 2013 року — депутат Волинської обласної ради (висуванець Партії регіонів, обраний у виборчому окрузі № 29 (Турійський район).\nУ 2001 році отримав пам´ятний нагрудний знак «За сумлінну службу в митних органах», а також нагрудний знак «Почесний митник України». У 2012 році Указом Президента України нагороджений орденом «За заслуги» ІІІ ступеня.\nЗ 2015 є головою постійної комісії обласної ради з питань міжнародного співробітництва, зовнішньоекономічних зв’язків та інвестицій.\n12 жовтня 2015, в 12:09\nОновлений виборчий список «Нашого краю» до Волинської обласної ради


Варіанти двигунів, якими комплектуються автомобілі Mitsubishi ASX\nДинаміка двигуна поєднується з\nекономною витратою пального\nЧУЙНИЙ ТА ЕКОНОМНИЙ\n2,0-л двигун ASX створює крутний момент 197 Нм, щоб забезпечити необхідну потужність як на міських вулицях та відкритих шосе, так і на бездоріжжі. Інноваційна система MIVEC* допомагає отримати максимальну віддачу на кожному повороті та кожній прямій. 1,6-л двигун продемонструє трохи менший потенціал, але при цьому порадує економністю пального.\n* Mitsubishi Innovative Valve timing Electronic Control system — фірмова система регулювання фаз газорозподілу.\nВаріатор INVECS-III CVT\nПоєднання 2-літрового двигуна з «автоматом»-варіатором INVECS-III CVT* забезпечує ідеально плавне та динамічне прискорення за будь-якої швидкості.\n*INVECS-III (Intelligent & Innovative Vehicle Electronic Control System) — електронна система, що адаптує роботу варіатора під індивідуальну манеру керування водія.\n*CVT (Continuously Variable Transmission) — варіатор з безперервною зміною передавального співвідношення\nМеханічна 5-ступенева КПП\n5-ступенева механічна коробка перемикання швидкостей забезпечує точний контроль автомобіля та відчуття спортивного стилю керування. Вона доступна в парі з економнішим двигуном об’ємом 1,6 літра та потужністю 117 к.с.\n«Спортивні» підкермові пелюстки дозволяють вам плавно та швидко перемикатися між електронно налаштованими швидкостями, не забираючи при цьому руку з керма. Водій може власноруч обирати передачі. Таким чином імітується робота 6-ступеневого традиційного «автомату».


Про які проблеми зі здоров’ям можуть розповісти ваші нігті? | Новый Доктор\nПридивіться до своїх нігтів. Захворювання нігтів пальців рук і ніг можуть вказувати на проблеми в усьому організмі.\nНігті і здоров'я\nРізні лінії, плями, або горбки на пальцях рук і ніг можуть вказувати на те, що у вас є захворювання – або просто проблема з самими нігтями.\nДо попереджуючих знаків, на які слід звертати увагу, відносяться зміна кольору нігтів, розщеплення або розтріскування нігтів, чорні нігті, гребені на нігтях і білі плями.\nТому, навіть якщо ви пропускаєте регулярний манікюр і педикюр, уважно стежте за своїми нігтями і обговорюйте з лікарем будь-які зміни або порушення нігтів на ногах або руках.\nРозколювання і розтріскування нігтів\nЗламані або потріскані нігті можуть бути проблематичними самі по собі, але вони також можуть бути розладами нігтів, які сигналізують про іншу проблему зі здоров’ям. Це може бути пов’язано із захворюванням щитовидної залози (гіпертиреоз або гіпотиреоз), або на псоріаз. Якщо ви виявите, що ваші нігті ламкі, швидко і часто тріскаються, поговоріть зі своїм лікарем про стани здоров’я, які можуть бути причиною цього.\nМ’які або ламкі нігті\nНігті м’які на дотик або легко розшаровуються? Це зазвичай виникають через нестачу білкового кератину. Дефіцит кератину часто виникає в результаті надмірного дотримання дієти або деяких інших раптових змін в харчуванні. Дієта, багата білком, може звернути назад збиток, як і щоденний прийом біотину, вітаміну B. Інші причини м’яких або ламких нігтів включають хімічні речовини в продуктах, які використовуються для манікюру та педикюру (наприклад, ацетон і Метилакрилат), а також стану здоров’я, включаючи хворобу Крона і анемію.\nЦе хворобливе захворювання нігтів на ногах і пальцях рук найчастіше викликано травмою нігтя (хтось наступає вам на ногу або ви забили палець) або носінням взуття, яка не підходить за розміром. Але такі захворювання нігтів, як грибок нігтів, також можуть викликати врослий ніготь. Запитайте свого лікаря, чи можете ви самостійно лікувати врослий ніготь; іноді лікування може передбачати застосування антибіотиків для запобігання інфекції або невеликої операції з видалення врослого нігтя частково або повністю.\nГрибок нігтів і жовті нігті\nНігті, які кришаться і ламаються, жовтіють або починають пахнути, можуть сигналізувати про грибкової інфекції, також відомої як оніхомікоз, яка може вражати пальці рук або ніг. Можливо, ви підхопили грибок нігтів на ногах в громадському басейні або роздягальні – в будь-якому вологому і теплому місці.\nЧасті грибкові інфекції можуть вказувати на ослаблену імунну систему, проблеми зі здоров’ям, такі як діабет, або поганий кровообіг.\nЧорні лінії на нігтях\nЧорна лінія або смужка, що з’являється на нігті, часто виникає через травму. Але якщо ви не пам’ятаєте, як випадково вдарили вказівним пальцем або ногою об ніжку стола, пошукайте пояснення в іншому місці. Ці чорні лінії можуть бути попереджувальними ознаками меланоми, надзвичайно небезпечного типу раку шкіри, тому вам слід звернутися до лікаря, щоб перевірити їх.\nКров під нігтями\nНіготь може виглядати чорним через скопилася під ним крові, і в кінцевому підсумку ніготь може випасти. Іноді, щоб полегшити біль і тиск, лікарю необхідно проколоти маленький отвір в нігті, щоб кров могла стікати. Червоні смуги, схожі на скалки, можуть бути викликані травмою, але вони можуть вказувати на інфекцію серцевого клапана, через яку в кровотік потрапляє сміття, через яке з’являються плями. Якщо ви бачите червоні смуги на нігтях, не пошкодивши їх, запитайте про це свого лікаря.\nГребені на нігтях\nГребені на нігтях можуть бути більш ніж сумнівними – вони можуть вказувати на дефіцит поживних речовин. Гребені на нігтях можуть бути ознакою недоїдання або певного дефіциту заліза, і в цьому випадку у вас також можуть бути вдавлені ділянки на нігті. Горизонтальні гребені на нігтях також можуть бути результатом отруєння миш’яком. Зверніться до лікаря для оцінки, якщо ви помітили появу гребенів на нігтях.\nБілі плями на нігтях зазвичай не викликають занепокоєння. Зазвичай вони виникають в результаті незначної травми нігтя, про яку ви навіть не можете згадати. Згодом вони розростаються і обрізаються або обпилюються. Але якщо ви часто бачите білі плями на нігтях і виявляєте, що вони не проходять, можливо, у вас інфекція, яка потребує медичної допомоги.


Яка історія штор?\nЯка історія двері?\nПерш ніж прийняти сучасний вигляд вікно пройшло довгу історію: від того моменту, коли воно було просто отвором в стіні, до складної сучасної конструкції, здатної підтримати будь-яке архітектурне рішення.\nТак як в давнину способів захисту отворів від стихії ще не було винайдено, житлові будинки практично не мали вікон. Прародителем вікна було елементарне отвір для виходу диму з первісного житла, яке в той же час забезпечувало деяку освітленість приміщення і надходження свіжого повітря.\nОдвічне прагнення людини відгородитися від небезпек зовнішнього світу (злих духів, птахів - вісницю біди і нещасть) послужило причиною повної відсутності прорізів у зовнішніх стінах в найдавніших будівлях цивілізацій Середземномор'я - Єгипту, Греції, Римської імперії.\nСвітло проникало лише через внутрішній дворик. У грецьких будівлях вікно було рідкістю, і мало воно вид вузької щілини. У залі для бенкетів, призначеному тільки для чоловіків, у стіні з південної сторони прорізали одне або кілька таких вікон-щілин. А на жіночій половині денного освітлення не належало.\nПізніше в Росії в дерев'яних селянських будівлях і навіть міських будівлях стали застосовувати слюдяні віконниці. Через великі морози використовували спеціальну всувним дошку, "заволікається" віконний отвір. Народилося так зване волоковое вікно.\nПерші засклені вікна з'явилися в Романський період. І тоді архітектори відразу відчули їх величезні можливості: забезпечувати освітленість приміщення, регулювати надходження свіжого повітря, прикрашати фасад будівлі і, що особливо важливо, забезпечувати гарний вигляд з вікна - безумовний додатковий комфорт приміщення.\nЗ історії відомо, що перше засклене будівля - це приміщення лазні в Помпеях з вікнами розміром 0,9х1,2 м. У середні віки Венеція стає головним центром декоративного і віконного скловиробництва.\nНова технологія виготовлення плоского скла була розроблена у Франції ще в XVII ст. Виробництво стекол великої прозорості і розмірів істотно розширило сферу їх застосування - в якості дзеркал, наприклад, в Залі дзеркал Версальського палацу, для вікон великих розмірів, що одержали назву "французький балкон".\nУ Росії великі віконні прорізи почали робити за Петра Першого. У споруджуваному Петербурзі з'явилися і реальні зразки, яким належало слідувати архітекторам за указом Царя, - Літній і Зимовий палаци, палац князя О. Меньшикова. "Французький балкон" у нас не прижився через клімат. Але вже на початку XIX століття будівлі, побудовані в стилі класицизму, сучасники розкритикували і назвали їх малопридатними для житла.\nЗ початку ХХ століття до його середини "радянська Росія" забудовувалася типовими будинками з вставляються в них такими ж типовими дерев'яними віконцями. У результаті, як у всього масового і дешевого, відбувається втрата якості.\nЯк результат: cреди всіх північних країн Росія міцно утримує перше місце за площею "обігріву" навколишнього середовища. На 1 м2 опалювального приміщення у нас витрачається енергоресурсів у 3 - 4 рази більше, ніж у державах Європи. І не тільки тому, що клімат в Росії самий суворий. Головна причина - втрата тепла через зовнішні огороджувальні конструкції: стіни, дах, двері та вікна.\nБезумовний лідер у цьому списку - вікна. Через них на вулицю йде в середньому 41% тепла, втім, в будинках перших масових серій співвідношення "на користь" вікон ще більш вражаюче - 50 - 80% тепловтрат.\nУ 60-х роках XX століття з'явилися перші системи так званих вікон з полівінілхлориду, скорочено ПВХ. Це матеріал, що відноситься до групи термопластів. Чистий ПВХ на 43% складається з етилену (продукту нафтохімії) і на 57% із зв'язаного хлору, одержуваного з повареної солі.\nДля виробництва віконних профілів в порошкоподібний ПВХ додають стабілізатори, модифікатори, пігменти і допоміжні добавки. Ці компоненти впливають на такі властивості віконних профілів, як світлостійкість, стійкість проти атмосферних впливів, колірний відтінок, якість поверхні, зварюваність і т. Д.\nВікна з ПВХ порівняно недавно з'явилися в Росії, проте вже встигли зайняти міцні позиції в силу цілого ряду достоїнств. Пластикові вікна герметичні, завдяки чому мають прекрасними теплозахисними і шумоізолюючими властивостями. Вони не вимагають фарбування і ремонту в процесі експлуатації.\nЗавдяки унікальній пластичності ПВХ-профіль здатний приймати практично будь-які конфігурації, що надає необмежену свободу архітекторам і звільняє споживачів від тривалих термінів виготовлення замовлень, що характерно для складних робіт по дереву.\nСучасне вікно- це складна інженерна конструкція, до якої висуваються дуже високі вимоги і від якої багато в чому залежить комфорт і дизайн житла або виробничого приміщення. Архітекторам потрібні вікна, які служили б окрасою будівлі, пропускали б багато світла і відповідали б будівельним вимогам.\nТеплотехніки оцінять вікна з хорошою теплоізоляцією, щільним приляганням стулок, які, в той же час, можна легко відкрити для провітрювання. Мешканці мріють про недорогі, тепло зберігаючих, легко миються вікнах, які оберігають від шуму і захищають від злому.\nСьогодні вікна є високорозвиненим архітектурним та інженерним елементом будівлі.\nПроте можна стверджувати, що відомі можливості вікон - забезпечувати візуальний комфорт, освітленість, надходження свіжого повітря, зниження тепловтрат в холодний період і теплопоступлений від сонячної радіації в літній період - недостатньо вивчені, затребувані і оптимізовані, а можливості вікон бути елементом системи опалення або системи вентиляції приміщення, або елементом біоархітектури будівлі відомі тільки вузькому колу фахівців.\nvashdom.ru - "Історія вікна"\ntechno-color.ru - "Історія вікон"\nrealprof.ru - "Світова історія вікна"\n«Яка світова історія вікна?»\ngenomUKR.ru » Будинок і дача » Яка світова історія вікна?


Лікар-епідеміолог І. Ковальчук: ТУБЕРКУЛЬОЗ ВИЛІКОВНИЙ | Офіційний сайт Рівненського обласного відділення ВБО “Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ”\nГоловна > МИ В МЕДІА > Лікар-епідеміолог І. Ковальчук: ТУБЕРКУЛЬОЗ ВИЛІКОВНИЙ\nТуберкульоз – це  хронічна інфекційна хвороба, збудником якої є мікобактерія, відкрита в 1882 році німецьким ученим Робертом Кохом. Негативні соціальноекономічні наслідки, які спричиняються туберкульозом, дали підстави віднести цю хворобу до групи соціально небезпечних. Не дивлячись на певну стабілізацію епідемічного процесу в останні роки, захворюваність продовжує залишатися на високих показниках. Так, у місті Рівне за 9 місяців поточного року виявлено 76 випадків туберкульозу. Існує 4 типи збудника: людський, бичачий, пташиний і мишачий. Для людини актуальні перші три, особливо людський і бичачий. Оптимальна температура, при якій мікобактерія почувається комфортно  37°С. На сонці збудник гине швидко,а в сирих і темних приміщеннях може зберігатися місяцями і навіть роками.\nОсновне джерело інфекції  хвора на відкриту форму туберкульозу людина. Збудник потрапляє в навколишнє середовище з харкотинням хворого, при туберкульозі інших органів  з калом, сечею, гноєм, слиною. Мікобактерії виявляють у молоці матерігодувальниці, хворої на туберкульоз. Воротами для проникнення інфекції в організм можуть бути дихальні шляхи при розмові, кашлі, чханні, прибиранні приміщень, де було засохле мокротиння.\nЗбудник може проникати також через шкіру, слизові (надрізи, подряпини), від хворої вагітної до плоду через плаценту. Збудник через кров чи лімфу попадає в організм і адсорбується в лімфовузлах. Слід зазначити, що чим вища опірність організму, тим менша вірогідність виникнення хвороби. Найбільш схильні до інфікування туберкульозом особи без певного місця проживання, біженці, емігранти, звільнені з місць ув’язнення, пацієнти наркологічних і психіатричних закладів, хворі на цукровий діабет, виразку шлунку і 12палої кишки, ВІЛінфіковані і хворі на СНіД, особи, які отримували цитостатичну, кортикостероїдну або променеву терапію. Сприяють виникненню захворювання стан пригніченості центральної нервової системи, стреси, хронічні захворювання легень, неповноцінне харчування.\nТуберкульоз легень –  найрозповсюдженіший. Частою ознакою є вечірнє підвищення температури до 37,237,5°С, іноді  до 39,0°С, нічний піт, слабкість, втома, зниження апетиту. Постійною ознакою туберкульозу легень є кашель. Він може бути або сухим, або з виділенням харкотиння. При прогресуванні процесу з’являється задишка. У разі, коли процес набуває хронічного характеру, розвивається пневмосклероз і емфізема, які призводять до легеневої і серцевої недостатності, набряків.\nТуберкульоз дає високу летальність. Так, за 9 місяців 2013 року в м. Рівне померло 10 хворих. Разом із цим слід пам’ятати, що туберкульоз виліковний. Але, насамперед, головна увага населення має бути скерована на профілактику. Це, в першу чергу, вакцинація новонароджених у пологових установах, ревакцинація дітей у віці 7 років, щорічне обстеження дітей методом туберкулінодіагностики. Значний вплив на стан опірності організму мають умови навколишнього середовища, умови проживання, заходи щодо боротьби з алкоголізмом, наркоманією, тютюнопалінням. Важливо повноцінно харчуватися, уникати стресів, загартовувати організм і т. ін.\nЛікар-епідеміолог І. С. Ковальчук


У Києві пройшов Всесвітній день Мальбека. | OUTLOOK\nСтатьи > Дізнайся > У Києві пройшов Всесвітній день Мальбека\nАвтор: OUTLOOK 26.04.2018 | свято, посол, Аргентина\nНасолодитися атмосферою свята і розкішним смаком цього вишуканого вина прибули Глави дипломатичних місій Фінляндії, Португалії, представники ресторанного та готельного бізнесу, сомельє, бізнесмени, громадські діячі, ЗМІ.\nЗа традицією відкрив презентацію Посол Аргентини в Україні Альберто-Хосе Алонсо.\n«Мальбек походить з південного заходу Франції, а в Аргентину його завезли в 1853 році. 17 квітня того ж року в країні презентували амбітний проект, який мав на меті додати до вже існуючих нові сорти винограду для посилення національної виноробної галузі. Класичний сорт, відомий в усьому світі, постійно удосконалюється новими поколіннями агрономів та виноробів, які прагнуть вивести Мальбек за межі уяви. Нове гасло "Мальбек Аргентини: ти знаєш про мене, але не все…", підкреслює багатство та різноманітність сорту, потенціал якого ще до кінця не розкритий», - зазначив дипломат.\nМальбек починався з 10 тисяч гектарів, зростаючи до 40 тисяч за 25 років з 1990 до 2015 роки і досягнувши 57% від загального експорту вина. Це стало основою для відкриття невичерпного діапазону Мальбека, пов'язаного з терруаром. Нове покоління змістило кордон виноградників на захід, в гори, на південь і на схід, у пошуках холоду південних широт і впливу океану.\nХоч Мальбек є флагманським виноградом, але існує широкий спектр аргентинських вин, що виробляються з інших чудових сортів червоного, білого та рожевого винограду. В цьому році, вперше в історії, Союз виноробів Франції на своєму конкурсі присудив премію за найкраще червоне вино у світі аргентинському Каберне Совіньйон.\nОкрім екскурсу в історію найвідомішого аргентинського сорту вина Пан Посол зазначив про ще одну знакову дату:\n«У 2018 році відзначається двадцять п'ята річниця відкриття посольства Аргентини у Києві. Цього року ми також сподіваємося відкрити перший меморіальний знак Аргентинської Республіки в Україні, бюст нашого Визволителя, генерала Дона Хосе де Сан Мартіна, завдяки ключовому вкладу доктора Рікардо Фернандеса Нуньеса, і за підтримки Київської міської державної адміністрації. Пропоную підняти келихи за Мальбек, на знак міцної дружби між Україною та Аргентиною!»\nФото з заходу, можете переглянути у нашій галереї.


Гарбуз - дуже корисний для вашого організму\nГоловна Новини Корисні новини та поради Гарбуз - дуже корисний для вашого організму\nГарбуз - дуже корисний для вашого організму\n1. Завдяки великій кількості каротиноїдів, з них у нашому організмі синтезується вітамін А (ретинол), гарбузова м'якоть корисна при загоєнні ран, виразок, нориць та опіків.\nПрикладайте розтерту м'якоть гарбуза у вигляді компресу на уражені ділянки шкіри на 2-3 години вранці і на ніч - до ранку.\n2. Гарбуз вважається чемпіоном серед овочів за вмістом заліза, завдяки якому він є найціннішим продуктом харчування для тих, хто страждає недокрів'ям (при якому організму завжди не вистачає заліза).\nПросто щодня, скільки дозволить сезон, їжте гарбузову кашу.\n3. У гарбузової м'якоті багато пектинових волокон, які забезпечують виведення з організму токсичних продуктів обміну, шлаків і надлишків холестерину. Завдяки цьому гарбуз дуже корисний для сердечників і тих, хто хоче просто очистити організм.\nЗнову ж таки просто щодня, скільки дозволить сезон, їжте гарбузову кашу.\n1. Цинк який міститься в гарбузовому насінні перешкоджає розростанню сполучної тканини в передміхуровій залозі, що спостерігається при аденомі і простатиті, тому висушені зерна будуть украй корисні чоловікам з цією проблемою.\nДля ефекту достатньо з'їдати в день по 50-60 гарбузових зерен протягом 2 місяців.\n2. Завдяки тому ж цинку поліпшується стан шкіри при підлітковій вугровій висипці, оскільки відомо, що при цій хворобі рівень цього мікроелемента в організмі знижується.\nЗнову ж таки, для ефекту достатньо з'їдати в день по 50-60 гарбузових зерен протягом 2 місяців..\n3. У гарбузовому насінні є амінокислота кукурбітин - глистова отрута, нешкідлива для людини. Враховуючи те, що багато людей ходять з паразитами в жовчному міхурі, то поприймати насіння буде незайвим.\nЯк вживати гарбузове насіння?\nЩоб прогнати "непроханих гостей", три дні поснідайте 100 г гарбузового насіння, запиваючи їх рідиною.\n1. Завдяки вмісту калію посилюється виділення рідини з організму. Сечогінний ефект гарбуза буде корисний тим, хто страждає серцевими і нирковими набряками.\n2. У гарбузовому соку міститься дуже рідкісний вітамін Т, який сприяє утворенню тромбоцитів - клітин крові, що зупиняють кровотечу. Тому буде корисний тим, хто страждає кровоточивістю, наприклад, ясен.\n3. Завдяки тому ж вітаміну А, який підтримує здоровий стан очей, гарбуз корисний для тих, хто хоче поліпшити зір.\nНайкращий ефект гарбузовий сік дає у поєднанні з морквяним і яблучним соками. Розводите його в пропорції 1:1:1. Пийте цей коктейль по склянці вранці і вдень за 30-40 хв перед їжею. Якщо пити гарбузовий сік на ніч, доведеться вставати посеред сну, щоб збігати по малій потребі ))).\nКОМУ ПРОТИПОКАЗАНИЙ ГАРБУЗ?