Річки України: Дністер, Південний Буг, Дунай, Сіверський Донець, Кальміус\nДругою за протяжністю (після Волги) річкою Європи є Дунай, який у нижній частині на протязі 175 км є природним кордоном між Україною і Румунією. Бере початок на схилах Шварцвальду (Німеччина) і тече через десять країн — Німеччину, Австрію, Чехію, Словаччину, Угорщину, Сербію, Хорватію, Болгарію, Румунію та Україну. Його довжина — 2960 км. Дунай — важлива транспортна артерія Європи; через систему каналів він сполучається з Рейном, Ельбою та Одрою. Річка замерзає лише в холодні зими на 40-60 днів. Має великі ресурси риби, водоплавної птиці.\nУ межах України розташована частина Дунайських плавнів (близько 10% їх загальної площі). Дунайські плавні — унікальний район гніздування (близько 220 видів) і зимівлі (120 видів) птахів, їх відпочинку під час перельотів на південь. У Дунаї водиться понад 100 видів риб (товстолобик, карась, дунайський оселедець та ін.), промисловий вилов яких через забруднення вод різко скоротився.\nУ нижній частині річка утворює гирла (рукави). У межах України є Кілійське гирло (поза її межами — Сулимське і Георгіївське).\nНайбільшими притоками Дунаю є Тиса і Прут. У нижній частині Дунаю розміщені сполучені з ним великі заплавні озера Кагул, Ялпуг з Кугурлуєм, Катлабуг.\nДунай має велике господарське значення для всіх придунайських країн і зокрема для України. Річка судноплавна на 2500 км від гирла.\nВеликою річкою, що протікає в західній частині України, є Дністер. Його довжина — 1362 км (у межах України — 705 км). Бере початок на північно-східних схилах Українських Карпат на висоті близько 1000 м. У верхній течії Дністер є типовою гірською річкою; характеризується значним перепадом вузького звивистого річища, стрімкими і скелястими схилами долин з відносними висотами 70-100 м. У верхній частині велика швидкість течії. Тут Дністер живиться водами невеликих річок і потоків. У передгір'ї долина заболочена, завширшки до 13 км. У середній течії річка тече Подільською височиною. Долина її звужується й поглиблюється, подекуди набуваючи каньйоноподібної форми.\nГірська і передгірна частини басейну Дністра мають найгустішу річкову сітку з переважанням правих приток (Бистриця, Стрий та ін.). У середній течії Дністра переважають ліві притоки (Збруч, Смотрич, Серет та ін.). У нижній течії — невеликі пересихаючі влітку річки.\nНа річці споруджені греблі, ГЕС та водосховища Дубоссарське і Дністровське. Дністер судноплавний у середній і нижній течії.\nУ нижній течії Дністер утворює великий, в основному прісноводний Дністровський лиман, відокремлений від Чорного моря піщаним валом завширшки від кількох десятків до кількох сотень метрів. У південно-західній частині лиман сполучений з морем поглибленим Цареградським гирлом. Значну площу займають Дністровські плавні. Плавні — місце гніздування птахів. Західне узбережжя лиману — район відпочинку і лікування. Тут розташований Білгород-Дністровський морський порт, історико-архітектурна пам'ятка — Акерманська фортеця (мал. 38).\nМал. 38. Акерманська фортеця (XIII-XV) м. Білгород-Дністровського на Дністровському лимані\nДосить великою водною артерією, що протікає паралельно Дністру, є Південний Буг. Він бере початок на Подільській височині, протікає в південно-східному напрямі між Подільською і Придніпровською височинами, впадає у Бузький лиман Чорного моря. Довжина річки — 806 км.\nНа своєму шляху Південний Буг прорізує вузькою і глибокою долиною південно-західну частину Українського щита. Подекуди річка порожиста, зі стрімкими високими (понад 50 м), добре відшліфованими кам'янистими берегами. В районі Первомайська, Олександрівки та деяких інших населених пунктів береги Південного Бугу набувають каньйоноподібної форми; тут долина річки звужується до 100-150 м, швидкість зростає.\nНижче Первомайська Південний Буг набуває рис рівнинної річки: його долина розширюється, течія сповільнюється, річище меандрує. Найбільшими притоками є Іква, Синюха, Мертвовід, Інгул (ліві), Вовк, Згар, Дахна, Кодима (праві).\nНа крайньому сході країни протікає притока Дону — Сіверський Донець (мал. 39). Він бере початок на Середньо-руській височині. В Україні його протяжність становить 1053 км. Навесні річка повновода, восени і взимку міліє. Основними притоками Сіверського Дінця є Оскіл, Лугань, Казенний Торець.\nМал. 39. Сіверський Донець в районі м. Слов'янська\nЗ південного схилу Донецького кряжа витікає річка Кальміус. У верхній частині вона прорізує кристалічні породи і тече між стрімкими берегами, річище її вузьке; в нижній частині воно розширюється. Річка сполучена з каналом Сіверський Донець — Донбас. Права її притока — річка Калка.\nВажливу роль у житті природи відіграють малі річки, які потребують належної і постійної охорони (кількість їх останніми роками помітно зменшилась). Реалізація заходів щодо їх збереження та оздоровлення набуває першочергового значення.\nРічки України, особливо її найбільшої рівнинної частини, переважно меандрують (мал. 36). Типовими формами руслових утворень в Україні є острови, рукави (відгалуження річища), коси та ін.\nГустота річкової сітки на різних частинах території України неоднакова. Максимальна її величина спостерігається в Карпатах і Закарпатті (понад 1,5 км на 1 км кв), Передкарпатті (0,75 км на 1 км кв). На більшій частині території густота річкової сітки становить 0,2-0,5 км на 1 км кв).\nЯку роль відіграє Дунай у міжнародній торгівлі України?\nУ якій частині країни річкова сітка найгустіша? Чому?\nНа контурній карті підпишіть головні річки України.\nСхарактеризуйте річку Дністер (де бере початок, куди впадає, напрям, притоки, особливості долини, водосховища, судноплавство, прикордонні функції).\nКористуючись додатком 6, порівняйте довжину найбільших річок України.\n<< Річки України. Дніпро Лимани, озера, водосховища, канали, болота України. Підземні води >>


ФК Динамо Київ - Ігор Суркіс пояснив нічию Динамо із Карпатами - футбол\nПрезидент київського "Динамо" Ігор Суркіс прокоментував втрату очок своєї команди в матчі 12-го туру УПЛ проти "Карпат".\n"Через це потрібно пройти, не хвилюватися й рухатися далі. У нас у середу гра з "Шахтарем" у Кубку. Завтра сьогоднішній матч вже всі забудуть. Шабанов сидів засмучений. Він переймається, але це рикошет. Потрібно забивати. За 90 хвилин команда може забити, навіть якщо не атакує. Хлопці засмучені, але після єврокубків завжди так важко", – сказав президент "Динамо".\nНагадаємо, поєдинок "Динамо" – "Карпати" завершився нічиєю 1:1. Львів'яни врятувалися на 85-й хвилині, коли після прострілу з флангу захисник київського клубу Артем Шабанов зрізав м'яч у власні ворота.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, головний тренер "Динамо" Олексій Михайличенко назвав поразку його команди цілковито незаслуженою.\nУкраїнаКиївПрем'єр-ліга УкраїниФК Динамо КиївІгор Суркіс


В Австралії зареєстрували партію "Вікілікс" Джуліана Ассанжа\nГоловна Новини В світі В Австралії зареєстрували партію "Вікілікс" Джуліана Ассанжа\nВ Австралії зареєстрували партію "Вікілікс" Джуліана Ассанжа\nВлада Австралії зареєстрували партію "Вікілікс", створену засновником однойменного сайту Джуліаном Ассанжем, якому загрожує довічне ув'язнення або смертна кара за розкриття секретної інформації в США\nДля реєстрації в партію "Вікілікс" повинно було входити як мінімум 500 осіб. Згідно із заявою творців, політичне об'єднання планувало боротися за відкритість держави і захист приватного життя.\nСам Ассанж планує обиратися в Сенат за списками партії "Вікілікс" у штаті Вікторія, зазначає видання. Крім того, кандидати від партії будуть виставлені в штатах Новий Південний Уельс і Західна Австралія.\nДля того, щоб отримати місце в Сенаті, необхідно буде набрати більше 14 відсотків голосів. За даними опитувань, на початку червня у Вікторії за партію "Вікілікс" готові були віддати свої голоси 27 відсотків респондентів.\nЯкщо Ассанж пройде в Сенат, йому буде необхідно до 1 липня 2014 повернутися до Австралії. Якщо ж цього не відбудеться, його місце буде передано іншому представнику партії.\nДжуліан Ассанж вже більше року ховається в лондонському посольстві Еквадору, де отримав політичний притулок. Якщо він залишить територію представництва, влада Великобританії заарештує його і екстрадує до Швеції, де його звинувачують у згвалтуваннях і сексуальних домаганнях. Сам же Ассанж каже, що не хоче вирушати до Швеції, тому що побоюється, що Стокгольм видасть його Вашингтону.


У Кам'янці-Подільському пройде найстаріший фестиваль реконструкції 1917-1920 років | Новини\nФото: "Остання столиця", Фейсбук\nЗа підтримки Культурного фонду України в рамках програми "Знакові події української культури-2019" в Кам’янці-Подільському 23-25 серпня відбудеться фестиваль історичної реконструкції "Остання столиця". Не вперше, але значно масштабніше і насиченіше, ніж минулими роками.\nЦього року на відвідувачів фесту чекатиме багато новинок і сюрпризів. Причому не лише в історичній частині програми, але й музичній, повідомляє прес-служба міської ради.\nМи намагаємося залишатися найбільшим фестивалем такої тематики в Україні і, свого роду, законодавцем моди. Коли починали наш фестиваль, реконструкція 1917-1920 рр. тільки зароджувалася. Учасників перших заходів збирали з реконструкторів інших епох. Успіх "Останньої столиці" показав, що відтворення подій тих часів стало своєрідним трендом. Зараз в Україні відбувається більше десятка подібних заходів, - говорить голова міського військово-історичного товариства Олександр Заремба.\nДля того, щоб задіяти таку кількість учасників, необхідний великий майданчик. У межах міста знайти його проблемно. Тому буде два бої – в парку навпроти ЦКіМ "Розмай" і за Ратушою. Цього року до військових сил долучиться і Українська Республіканська армія Махна. Такого в Кам'янці ще не було, - запевняє Олександр Заремба.\n#Остання столиця #фестиваль #реконструкція


Адміністративний процес являє собою системне утворення із складною і не до кінця дослідженою структурою. Первинним і основним компонентом його структури виступає окремо взяте адміністративне провадження. 328 Глава 6 Кількість конкретних адміністративних проваджень надзвичайно велика, що зумовлено характером самого державного управління, яке охоплює всі сторони суспільного життя, і різноманітністю управлінських відносин. Внаслідок цього, повний перелік проваджень практично неможливий. Більш того, практика державно-управлінської діяльності викликає до життя нові їх види. Тільки за останні роки з'явилися провадження по одержанню громадянами субсидій, по ліцензуванню діяльності підприємств, оформленню спеціальних економічних зон, приватизації громадянами житла та інші. Кожне з них має специфічні риси або ознаки. Ці ознаки зумовлені характером справи, що вирішується, правовим статусом суб'єктів, які беруть участь у процесі, особливостями правовідносин, що виникають, цілями, що ставляться, тощо. Тому на нинішньому етапі розвитку адміністративно-правової науки найважливішою проблемою є класифікація адміністративних проваджень на види та підвиди за найбільш характерними і значущими для юридичної практики ознаками. Першочергове завдання такої класифікації полягає у тому, щоб визначити місце кожного адміністративного провадження в адміністративному процесі і досліджувати його у рамках однопорядкових психологічних груп. Найбільш доцільний з цього погляду такий розподіл проваджень: нормотворчі; установчі; правозастосовчі. Для нормотворчих проваджень найбільш характерними є провадження по виданню нормативних актів управління. Для установчих проваджень найбільш характерними є адміністративні провадження по: 1) створенню, реорганізації і ліквідації організаційних структур у сфері державного управління; 2) комплектуванню організаційних структур у сфері державного управління персоналом. Правозастосовчі провадження є найбільшою і найскладнішою в структурному відношенні групою адміністративних проваджень. До них належать: 1.\nПровадження по застосуванню заходів примусу в державному управлінні: 329 Адміністративне)-процесуальне право а) дисциплінарне провадження; б) провадження по справах про адміністративні правопорушення; в) провадження по застосуванню заходів матеріального впливу. 2. Провадження по застосуванню заходів заохочення і стимулювання в державному управлінні: а) провадження в справах про нагородження державними нагородами, відзнаками Президента, грамотами тощо; б) провадження в справах про присвоєння почесних та інших звань; в) провадження в справах про преміювання; г) провадження в справах про зняття стягнення тощо. 3. Провадження по реалізації громадянами своїх прав і обов'язків: а) провадження по пропозиціях, скаргах, заявах громадян; б) провадження по одержанню громадянами дипломів, авторських свідоцтв, патентів і т. ін.; в) провадження по виконанню громадянами військового обов'язку; г) провадження по виконанню громадянами обов'язку мати паспорт; д) провадження по одержанню громадянами житла; е) провадження по реалізації громадянами права користуватися комунально-побутовими послугами тощо. 4. Провадження по реалізації юридичними особами своїх прав і обов'язків: а) провадження по легалізації юридичних осіб; б) провадження по виділенню юридичним особам кредитів; в) провадження по оформленню і видачі юридичним особам ліцензії; г) провадження по виділенню юридичним особам земельних ділянок тощо. 5. Провадження по здійсненню контролю і нагляду (контрольно-наглядове провадження) та цілий ряд інших. 330 Глава 6 Будь-яке провадження по адміністративних справах складається з ряду окремих операцій: наприклад, складання протоколу; прийом заяви; опитування свідків; вивчення документів; прийняття рішення; винесення постанови; оскарження дій посадових осіб; опублікування акта управління тощо. Уважне вивчення подібних операцій у різних видах адміністративних проваджень свідчить, принаймні, про чотири ознаки, які вони мають. По-перше, вони здійснюються послідовно, тобто одна операція змінює другу, утворюючи своєрідний ланцюг дій. По-друге, розташування операцій у цьому ланцюгу має не випадковий характер, їх послідовність логічно визначена. Так, винесення постанови по справі не може передувати такій операції, як складання протоколу про адміністративні правопорушення. По-третє, різним видам адміністративних проваджень притаманні різні за характером і призначенням операції. Відрізняються вони і за ступенем врегульованості адміністративно-процесуальними нормами. По-четверте, здійснення тієї або іншої операції у тому або іншому провадженні визначається адміністративно-процесуальними нормами і виступає як момент реалізації матеріальних норм адміністративного права. Ці логічні та послідовно змінюючі одна одну операції прийнято називати стадіями адміністративного провадження. Стадії існують у будь-якому адміністративному провадженні. Кожному виду адміністративних проваджень притаманні свої стадії, які не повторюються в інших видах. Саме тому через стадії, через їх аналіз характеризується адміністративне провадження. Тобто, розглянути або дати характеристику тому чи іншому адміністративному провадженню здебільшого означає — проаналізувати кожну з його стадій. Треба зазначити, що стадії одних видів проваджень зафіксовані в нормативному порядку, інших — не зафіксовані і являють собою специфічний результат узагальнення чинних у тій чи іншій сфері правил. 331 Адмінісграгивно-процесуальне право Наприклад, у Кодексі України про адміністративні правопорушення фактично зафіксовані стадії провадження по справах про адміністративні правопорушення, хоча термін "стадія" не вживається; нормативно закріплені стадії дисциплінарного провадження, що здійснюється Вищою радою юстиції (Закон України від 15 січня 1998 р. "Про Вищу раду юстиції" містить ст. 39 "Стадії дисциплінарного провадження", яка подає перелік стадій. Важливо відзначити факт відсутності стадії оскарження). Так, провадження по виданню нормативних актів управління складається з п'яти стадій: 1) встановлення потреби видання нормативного акта. На цій стадії збирається інформація про стан справ, виявляються ситуації, що потребують нормативного врегулювання; 2) підготовка проекту акта. На цій стадії готується проект. Підготовка включає такі дії: визначення виконавців, узгодження (візування) проекту, його створення, якщо це потрібно; визначення строків розробки та ін.; 3) винесення проекту на обговорення органу управління. На цій стадії проект оцінюється органом управління, обирається оптимальний варіант рішення; 4) прийняття рішення по проекту. На цій стадії проект визнається прийнятним або неприйнятним.\nСаме тут проект перетворюється на юридичний документ; 5) опублікування акта. На цій стадії здійснюється опублікування акта, тобто доведення його до відома посадових осіб. У провадження по створенню, реорганізації і ліквідації організаційних структур у сфері державного управління виділяються такі стадії: 1) збір та первинне вивчення інформації про потребу організаційних змін; 2) обгрунтування потреби змін; 3) вибір та аналіз норм, що підлягають застосуванню; 4) розгляд справи компетентним органом; 5) винесення рішення. У провадженні по комплектуванню організаційних структур у сфері державного управління персоналом існують такі стадії: 332 Глава 6 1) вивчення інформації; 2) узгодження умов трудового договору; 3) здійснення необхідних організаційних заходів; 4) вибір норм, які слід застосовувати; 5) розгляд справи; 6) прийняття рішення. Будь-яких норм, що визначають кількість, найменування, зміст стадій у тому чи іншому адміністративному провадженні не існує. Тому вирішення даної проблеми залежить не лише від характеру адміністративного провадження і ступеня його врегульованості адміністративно-процесуальними нормами, а й від позиції того чи іншого дослідника. Отже в різних літературних джерелах можна зустріти найрізноманітніші варіанти вирішення питання про стадії тих чи інших адміністративних проваджень. У цьому розумінні найбільш пильну увагу дослідників привертає провадження по справах про адміністративні правопорушення. Так, В. Юсупов" виділяє в ньому сім стадій: 1) порушення справи; 2) збір і вивчення потрібної інформації; 3) попереднє вивчення матеріалів справи; 4) вибір норм права, що підлягають застосуванню; 5) розгляд справи органами, що правомочні приймати рішення; 6) розгляд скарг і прийняття кінцевого рішення; 7) виконання рішення по справі. А. Коренєв2 вважає, що у цьому виді провадження п'ять стадій: 1) порушення справи; 2) з'ясування фактичних обставин; 3) розгляд справи; 4) винесення рішення по справі; 5) виконання рішення по справі. Юсупов В. А. Правоприменительная деятельность органов управления. — М., 1979. Коренев А. П. Нормы административного права и их применение. — М„ 1978. 333 Адміністративно-процесуальне право Найбільш компактною і послідовною є позиція, яку займає з цього питання Д. Бахрах'. Він пропонує такі чотири стадії: 1) адміністративне розслідування: порушення справи; встановлення фактичних обставин; процесуальне оформлення результатів розслідування; направлення матеріалів для розгляду за підвідомчістю; 2) розгляд справи: підготовка до розгляду; аналіз зібраних матеріалів і обставин; прийняття постанови; доведення постанови до відома заінтересованих осіб; 3) перегляд постанови: оскарження або опротестування постанови; перевірка законності постанови; винесення рішення; реалізація рішення; 4) виконання постанови: звернення постанови до виконання; безпосереднє виконання. Якщо уважно проаналізувати викладені точки зору, то можна зробити такий висновок: відмінності у поглядах на стадії адміністративного процесу не мають принципового характеру. Їх можна збільшувати, можна дробити на окремі дії, називати основними або допоміжними, по-різному називати тощо. Принципово важливим тут є таке: стадії повинні повно і точно відображати саму процедуру провадження, ті окремі дії або операції, які здійснюються у процесі реалізації адміністративно-правових норм. Аналогічне становище є характерним не лише для провадження по справах про адміністративні правопорушення, але й для інших видів адміністративних проваджень.\nРОЗДІЛ 2. МІСЦЕ І РОЛЬ МІСЦЕВИХ СУДІВ У ЗАГАЛЬНІЙ СУДОВІЙ СИСТЕМІ УКРАЇНИИ - Курсовые работы по праву


Позаштатний радник заступника голови Офісу президента України Борис Баум виступить на конференції UGW | Ukrainian Gaming Week\nПозаштатний радник заступника голови Офісу президента України Борис Баум виступить на конференції UGW\n24 лютого позаштатний радник заступника голови Офісу президента України Борис Баум виступить на конференції UGW. Також експерт відповість на запитання гостей заходу в межах Q&A-сесії.\nБорис – фахівець у сфері організації, ведення та розвитку грального бізнесу. Зараз він обіймає посаду позаштатного радника заступника голови Офісу президента України Кирила Тимошенка.\nРаніше експерт працював антикризовим менеджером у болгарській компанії Euro Games Technology (EGT), яка спеціалізується на розробленні ігрового ПЗ. Також він вивчав устрій глобального гемблінг-ринку й особливості ліцензування грального бізнесу, займався створенням платформи для онлайн-казино та букмекерства.\nУ 2019 році Борис брав участь у розробленні законопроєкту про легалізацію діяльності з організації та проведення азартних ігор в Україні, який згодом став основою прийнятого у 2020 році грального законодавства.\nУ грудні 2020-го його затвердили на посаді першого заступника голови Консультаційно-експертної ради при Комісії з регулювання азартних ігор і лотерей.\nСклад ради наразі формується. За рішенням грального регулятора, в нього має входити не більше 20 осіб. Його діяльність полягатиме в наданні комісії експертизи в різних напрямах індустрії азартних ігор.\nПро конференцію UGW\nКонференція UGW відбудеться в Premier Palace Hotel. Івент збере представників органів державної влади, визнаних експертів і провідних лідерів галузі для обговорення можливостей гемблінг-ринку України, який відроджується.\nПриєднуйтесь до події, щоб познайомитися з безпосередніми учасниками реформування гральної індустрії!\nПрограма події та реєстрація >>>\n(61 голосів, 4.34 з 5 зірок)


Реферат - Проблема коректного оформлення поняття уяви як спеціально наукового концепту - Психология\nРеферат: Проблема коректного оформлення поняття "уяви" як спеціально наукового концепту\n1. Проблема коректного оформлення поняття «уяви», як спеціально наукового концепту\n1.1 Поняття “уяви” у літературних джерелах\n1.2 Загальна характеристика уяви\n1.3 Проблема побудови поняття «уява»\n2. Ціль, завдання й методи дослідження\n2.1 Об'єкт і предмет дослідження\n2.2 Мета й завдання дослідження\n2.3 Методи дослідження\n3. Категорія уяви. Лінгво-логістичний аналіз психологічного концепту\n3.1 Визнання поняття “уяви”\n3.2 Порівняльний аналіз родових та видових ознак понять уяви\n3.3 Коректна побудова поняття уяви\nуява психологічний концепт\nЦіль даної роботи — вивчення концепту «уява» і його логіко-лінгвістичний аналіз.\nАктуальність роботи визначається пильною увагою сучасної лінгвістики й логіки до специфіки даного поняття. У лінгвістичних роботах останнього часу поняття вивчається з урахуванням співвідношення мови й мислення, способів вираження в мові немовневої дійсності, знань про світ, законів організації «язикової картини миру», тезауруса окремої особистості.\nКонцептуальний аналіз — один із плідних напрямків лінгвістичного аналізу поняття. Вивчення поняття здійснювалося з різних методологічних позицій. Увагу дослідників залучали питання «Що така уява?», «Як організоване поняття уяви», «Які особливості коректного визначення поняття?» і т.д. Відповіді на багато питань ще не знайдені.\nРозвиток психології привело до переконання, що психологія входить у різні сфери людського життя й діяльності, які можуть становити предмет різних наук. Всі різні його прояви або всі ці сторони його багатоликої й різноманітної істоти підлягають цілком самостійному вивченню й розробці.\nУ результаті вивчення кожного з різних проявів уяви ми будемо, звичайно, щораз одержувати сукупність відомих відомостей, що говорять про те, що представляє із себе уява із цієї сторони його існування.\nЦі відомості ми й можемо відповідно до правил формальної логіки зводити у визначення, тобто утворювати з них поняття. Адже поняття лише виражає в концентрованому виді те, що ми знаємо про предмет. Іншої функції воно не має й не здатно виконувати. Тому науково правомірні не одне, а кілька понять уяви.\nОбрази, якими оперує людина, не обмежуються відтворенням безпосередньо сприйнятого. Перед людиною в образах може стати й те, чого він безпосередньо не сприймав, і те, чого взагалі не було, і навіть те, чого в такій саме конкретній формі в дійсності й бути не може. Таким чином, не всякий процес, що протікає в образах, може бути зрозумілий як процес відтворення. Властиво кожний образ є якоюсь мірою й відтворенням — хоча б і дуже віддаленим, опосередкованим, видозміненим — і перетворенням дійсного. Ці дві тенденції відтворення й перетворення, дані завжди в деякій єдності, разом з тим у своїй протилежності розходяться один з одним. І якщо відтворення є основною характеристикою пам'яті, то перетворення стає основною характеристикою уяви. Уявляти — це перетворювати.\nІстоти діючі, люди не тільки споглядають і пізнають, але й змінюють мир, перетворять його. Для того щоб перетворювати дійсність на практиці, потрібно вміти перетворювати її й подумки. Цієї потреби й задовольняє уява. Уява нерозривно пов'язане з нашою здатністю змінювати мир, дієво перетворювати дійсність і творити щось нове. Тому прав був А. М. Горький, коли говорив, що «саме вимисел і задум піднімають людини над твариною» — вимисел насамперед як задум.\nПід уявою в самому широкому змісті слова іноді розуміють усякий процес, що протікає в образах. У такому випадку пам'ять, що відтворює образи раніше сприйнятого, представляється «лише одним з видів уяві» (Ф. Кейра, А. Селлі, П.П. Блонський і ін.). Виходячи із цього, приходять до розрізнення репродуктивної й творчої уяви й ототожнюванню першого з пам'яттю.\nОскільки, з одного боку, уява завжди опирається якоюсь мірою ні минулий досвід, а з іншого боку — образне відтворення звичайно, як показане дослідження, якоюсь мірою перетворить відтворене, між уявою й образною пам'яттю безперечно існує зв'язок. Але не менш безперечно й існування між ними розходжень. Якщо виходити із широкого розуміння уяви психічний процес, що як охоплює будь-який, в образах, то саме тому, що цей термін включить у такому випадку й пам'ять, прийде, вносячись подвійність у терміни, позначити уяву в більше вузькому й специфічному змісті слова в його відмінності від пам'яті. Тому доцільніше зберегти термін «уява» для позначення цього останнього специфічного процесу. Уява — це відліт від минулого досвіду, це перетворення даного й породження на цій основі нових образів, що є й продуктами творчої діяльності людини й прообразами для неї.\nОсновна відмінність властиво уяви від образної пам'яті пов'язане з іншим відношенням до дійсності. Образи пам'яті — це відтворення минулого досвіду. Функція пам'яті — зберегти в можливій недоторканності результати минулого досвіду, функція уяви — їх перетворити. Але й ця протилежність існує й здійснюється в конкретній діяльності людини лише як єдність протилежностей. У процесі розвитку зі зміною уяви й процесів збереження й відтворення змінювалася і їхнє взаємне відношення. На ранніх щаблях розвитку, коли відношення відтвореного образа до минулого не зізнається чітко як таке, свідома установка на точність відтворення, на його відповідність об'єктивної дійсності ще відсутній. Тому на цих ранніх щаблях відтворення далеко не є копією відтвореного. Воно містить безліч помилок, зрушень, змін, трансформацій; відтворення ще чітко не відокремилося від уяви.\nУ свою чергу уява, що завжди припускає деяку незалежність від безпосередньо даного, не відокремилося чітко від відтворення, поки ця незалежність якоюсь мірою не усвідомлена. Уява у власному змісті є лише тоді, коли плин образів перестає бути мимовільною зміною, як би перекручуванням образів-подань, стаючи вільним оперуванням образами, не зв'язаним установкою на відтворення. У міру сходження до усе більше високих щаблів або форм уяви воно усе більше чітко диференціюється від пам'яті.\nУява може, далі, передбачаючи майбутнє, створити образ, картину того, чого взагалі не було. Так М.В. Водоп'янов або И.Д. Папанін могли у своїй уяві уявити собі політ на Північний полюс і висадження на ньому тоді, коли це була тільки мрія, ще не здійснена й невідомо, чи здійсненна. Уява може, нарешті, зробити й такий відліт від дійсності, що створює фантастичну картину, що яскраво відхиляється від дійсності. Але й у цьому випадку воно якоюсь мірою відображає цю дійсність. І уява тим плодотворніше й цінніше, ніж у більшій мері воно, перетворюючи дійсність, відхиляючись від її, при цьому все-таки враховує її істотні сторони й найбільш значимі риси. Таким чином, і в цій формі, що відхиляється від дійсності аж до фантастики, уява не пориває зовсім з дійсністю.\nУява не абстрактна функція, а закономірно виступаюча сторона свідомої діяльності. На цій основі розвивається потім певна здатність, у міру того як уява формується в якій-небудь конкретній творчій діяльності.\nУява як уявне перетворення дійсності в образній формі може бути тісно зв'язано, сказали ми, зі зміною дійсності, з її практичним, діючим перетворенням. Передбачаючи результати нашої діяльності, мрія, створювана уявою, стимулює до того, щоб працювати над її втіленням у дійсності, щоб боротися за її здійснення. Д.И. Писарєв писала: «Якби людина був зовсім позбавлений здатності мріяти… якби він не міг зрідка забігати вперед і споглядати уявою своїм у цільній і закінченій картині той самий утвір, що тільки що починає складатися під його руками, — тоді я рішуче не можу представити, яка спонукальна причина змушувала б людини вживати й доводити до кінця великі й стомлюючі роботи в області мистецтва, науки й практичного життя...». Але зі стимулу до дії мрія уяви може іноді перетворитися й у заступник дії, перероджуючись у ту порожню мрійність, який деякі люди, як димовою завісою, затуляються від реального миру й необхідності його змінювати. Роль уяви і його характер істотно визначаються тим, що являють собою його продукти. Одні знаходять собі легеня й малоплодотворне задоволення в скороминущих і дозвільних мріяннях, прикриваючись завісою своєї фантазії від реальної справи. Іншими, наділеними достатніми творчими чинностями, перетворюють втілення своєї уяви в реальну справу творчості. Їхнього утвору вводять у реальний мир як би новий вимір. У створених художньою творчістю творах мистецтва люди споглядають перетворений, поглиблений образ миру, що далеко виходить за обмежені рамки їх часто вузького особистого існування; у практичному житті вони ламають застарілі норми й реально змінюють дійсність.\nУява відіграє істотну роль у кожному творчому процесі. Його значення особливо велике в художній творчості. Усякий художній твір, гідний цього імені, має ідейний зміст, але на відміну від наукового трактату воно виражає його в конкретно-образній формі. Якщо художник змушений вивести ідею свого добутку в абстрактних формулах так, що ідейний зміст художнього твору виступає поряд з його образами, не одержуючи адекватного й досить яскравого вираження усередині їх, його добуток губить свою художність.\nНе менш необхідна уява — в інших формах — у науковій творчості. Ще великий англійський хімік XVIII в. Дж. Прістлі, що відкрив кисень, затверджував, що дійсно великі відкриття, до яких «ніколи не додумався б розважливий повільний і боягузливий розум», здатні робити лише вчені, які «дають повний простір своїй уяві». Т. Рібо схильний був навіть затверджувати, що якщо ми «підведемо підсумки кількості уяви, витраченій і втіленому, з одного боку — в області художньої творчості, а з іншого боку — у технічних і механічних винаходах, то ми знайдемо, що другий значно більше першого».\nРоль уяви в науковій творчості дуже високо розцінював і В. И. Ленін. Він писав: «… безглуздо заперечувати роль фантазії й у самій строгій науці». «Дарма думають, — зауважує він в іншім місці, — що вона потрібна тільки поетові. Це дурний забобон. Навіть у математику вона потрібна, навіть відкриття диференціального й інтегрального вирахувань неможливо було б без фантазії. Фантазія є якість найбільшої цінності...».\n«Філософська енциклопедія» визначає уяву, як психічну діяльність, що полягає в створенні подань і уявних ситуацій, ніколи в цілому безпосередньо що не сприймалися людиною в дійсності.\nМалий енциклопедичний словник Брокгауза й Ефрона дає наступне визначення. Уява, психологічна здатність до простого відтворення того, що вже було нами сприйняте, або до відтворення таких образів, які не представляють копії якого-небудь колишнього сприйняття. Розрізняють уява відтворююче (пасивне, котре є не що інше, як відома форма пам'яті) і творче (активне, по будівельне, властиво фантазію), тобто здатність відтворювати образи в новій комбінації, у якій ми їх у дійсності не зустрічаємо. Розрізняють уяву інтелектуальну, сприятливу до пізнання навколишніх предметів, практична уява або винахідливість і естетичністна або художність.\nСловник «Суспільні науки» пише про уяву наступне. Уява — створення в процесі мислення нових образів на основі минулих сприйняттів і наявних понять. Уява дозволяє реконструювати явища по їхніх описах. Розрізняють уява, що відтворить, і творча уява, а також: — довільна уява, що проявляється при цілеспрямованому рішенні наукових, технічних і художніх завдань; і — мимовільна уява, що проявляється в сновидіннях і в медитативних образах.\nБагато дослідників відзначають, що уява є процес створення нових образів у наочному плані. Ця тенденція відносить уяву до форм почуттєвого матеріалу. Природу уяви становить синтез, єдність логічного й почуттєвого.\nУява, за словами словника Ожегова — це психічний процес, у якому відбиття дійсності відбувається в специфічній формі — об'єктивно або суб'єктивно нового (у вигляді образів, подань, ідей), створеного на основі образів сприйняттів, пам'яті, а також знань придбаних у процесі мовного спілкування. Коли мова йде про об'єктивно новий, то мається на увазі, що даний продукт уяви взагалі вперше створюється в суспільстві. Коли ж мова йде про суб'єктивно новий, те це значить, що створений продукт має новизну тільки лише для самого творця, у той час як у суспільстві він уже відомий.\nУява — це аналітико-синтетична діяльність, що здійснюється під напрямним впливом свідомо поставленої мети або почуттів, переживань, які володіють людиною в цей момент. Найчастіше уява виникає в проблемній ситуації, тобто в тих випадках, коли необхідно відшукати нове рішення, тобто потрібно випереджальна практична дія відбиття, що відбувається в конкретно-образній формі, як результат оперування образами.\nУява, фантазія, психічна діяльність, що складається в створенні подань і уявних ситуацій, ніколи в цілому не сприймалися людиною в дійсності. Уява заснована на оперуванні конкретними почуттєвими образами або наочними моделями дійсності, але при цьому має риси опосередкованого, узагальненого пізнання, що поєднують його із процесом мислення. Характерний для уяви відхід від реальності дозволяє визначити його як процес перетворюючого відбиття дійсності.\nУява є специфічно людською формою психічної діяльності, що виникла на основі практичного перетворення дійсності. Розвиваючись разом з ускладненням процесу праці й суспільств, відносин, уява стає одним з основних елементів свідомості й діяльності людини. Головна функція уяви в людській свідомості складається в ідеальному поданні результату діяльності до того, як він буде досягнутий реально. Інша функція уяви пов'язана з необхідним у процесі праці плануванням своїх дій. «Павук робить операції, що нагадують операції ткача, і бджола будівлею своїх воскових осередків осоромлює деяких людей-архітекторів. Але й найгірший архітектор від найкращої бджоли із самого початку відрізняється тим, що, перш ніж будувати осередок з воску, він уже побудував її у своїй голові». У цьому випадку особливо важко розмежувати діяльність уяви й мислення, але в реальній єдності всіх психічних функцій суб'єкта уява зберігає свою специфіку: передбачення того, чого ще не існує — або в особистому досвіді даної людини, або в дійсності взагалі. Із цим зв'язана здатність робити відкриття, знаходити нові шляхи, способи рішення виникаючих перед людиною завдань.\nЗдогад, інтуїція, що ведуть до відкриття, неможливі без уяви. Тому уява є компонентом створення не тільки образно-образно-насичених продуктів діяльності, але й абстрактно-понятійних.\n«Співробітництво» логіки й уява можливо тому, що їхня протилежність не абсолютна. У мисленні постійно відбувається перекодування словесно-понятійних і наочно-образних логічних структур, причому останні нерідко несуть основне евристичне навантаження в рішенні мислить, завдання. Саме ця обставина є однієї з поки не переборених перешкод на шляху формалізації евристичних процесів і передачі їхній машині.\nРозрізняють що відтворить і творчу уяву. уява, Що Відтворить, полягає в створенні образів об'єктів, що раніше не сприймалися, відповідно до їх опису або умовним зображенням (кресленням, топографічною картою, літературним текстом і т.д.). Творча уява складається в самостійних створенні нових образів, втілюваних в оригінальні продукти діяльності. Воно є одним із психологічних факторів наукових і технічного прогресу й найбільше опукло проявляється в мистецтв, творчості, перетворюючи в особливу форму пізнання й одночасно показу, «об'єктивації» життєвої реальності в її сутності. Особливий вид творчої уяви являє собою мрія — створення образів бажаного майбутнього, не втілюваних безпосередньо в ті або інші продукти діяльності. Мрія може відігравати активізуючу роль у житті індивідуума й суспільства, якщо укладена в ній ідея веде до подальших практичних перетворень.\nНадзвичайно широкий діапазон проявів уяви, що завжди виступають у єдності з інший сторонами психіки, обумовлює також різноманітні за своїм характером і складності розумові прийоми перетворення наявних у людини подань і сприйняттів. Механізм цих перетворень у загальному виді зводиться до аналізу й синтезу вихідного «матеріалу» уявою. У простих випадках має місце комбінування різнорідних елементів («аглютинація» — склеювання), перебільшення або зменшення окремих сторін дійсності, об'єднання подібного в різному або роз'єднання реально єдиного. У складних випадках творча уява потрібні широкі уявні узагальнення й зіставлення, що йдуть по лінії пошуків конкретних фактів, чорт, ситуацій, наочних моделей і мистецтв, конструкцій, що відбивають загальні ідеї й закономірності, які потрібно виявити або відкрити (показ типового через індивідуальне в мистецтві, творчості, відкриття закону за допомогою спостереження конкретних явищ або створення їхньої експериментальної моделі).\nДіяльність уяви може мати різний ступінь довільності, від спонтанних дитячих фантазій до тривалих цілеспрямованих пошуків винахідника. До мимовільної діяльності уяви відносять сновидіння, однак вони можуть детермінуватися заданої в стані пильнування метою; такі відомі приклади рішення наукових завдань у сні.\nУява розвивається в процесі творчої діяльності під впливом суспільств, потреб. Передумовою високого розвитку уяви є його виховання, починаючи з дитячого віку, через ігри, навчальні заняття, прилучення до мистецтва. Необхідним джерелом уяви є нагромадження різноманітного життєвого досвіду, придбання знань і формування переконань.\nІсторично навчання про концепт сходить до П’єра Абеляра (1079-1142), що розглядав концепт як форму «схоплювання» змісту; як «збори понять, замкнутих у сприймаюче мовлення душі»; «зв'язування висловлень в одну точку зору на той або інший предмет при визначальній ролі розуму, що перетворить висловлення в думку, що горнеться,». Як основна ознака концепту Абеляр виділяла його конститурованість індивідуальною свідомістю, що лягло в підставу трактування концепту як гранично суб'єктивної форми схоплювання змісту.\nКонцепт — продукт піднесеного духу, розуму, що здатний творчо відтворювати, або збирати (конципірувати), змісти як універсалії, що представляють собою зв'язок речей і мовлень. Концепт містить у собі розум як свою частину. Концепт як, що висловлює мовлення, таким чином, не тотожне поняттю.\nКонцепт формується мовленням. Мовлення здійснюється в просторі душі. Змінюючи душу людини, що обмірковує річ, він при своєму оформленні в концепцію припускає іншого суб'єкта (слухача, читача), актуалізуючи змісти у відповідях на його питання, що народжує диспут. Спрямованість до слухача завжди припускала одночасну спрямованість до трансцендентного джерела мовлення — Богу. Пам'ять і уява — невідторжимі властивості концепту, спрямованого на розуміння тут і тепер, з одного боку, а з іншого боку — він є синтез трьох здатностей душі і як акт пам'яті орієнтований у минуле, як акт уяви — у майбутнє, як акт судження — у сьогодення.\nПоняття як форма мислення відображає предмети і їхню сукупність в абстрактній, узагальненій формі на підставі їхніх істотних ознак. Поняття — одна з основних форм наукового пізнання. Формуючи поняття, наука відображає в них досліджувані нею предмети, явища, процеси. Відображаючи істотне, поняття не містять усього багатства індивідуальних ознак предмета й у цьому змісті вони бідніше форм почуттєвого пізнання — сприйняття й подання. Разом з тим, вони дозволяють глибше проникнути в дійсність, відобразити її з більшою повнотою, на що не здатно почуттєве пізнання.\nЩо б скласти поняття про предмет, нудно зрівняти даний предмет з іншими предметами, знайти ознаки подібності й розходження. Логічний прийом, що встановлює подібність або розходження предметів, називається порівнянням.\nВиділення ознак пов'язане з розчленовуванням предмета на складові його частини, сторони, елементи. Уявне розчленовування предмета на частині називається аналізом.\nВиділення за допомогою аналізу ознак дозволяє відрізнити істотні ознаки від несуттєвих. Це уявне виділення ознак, називається абстрагуванням.\nЕлементи, сторони, ознаки предмета, виділені за допомогою аналізу, повинні бути з'єднані в єдине ціле. Це досягається за допомогою прийому, протилежного аналізу, — синтезу, що представляє собою уявне з'єднання частин предмета, розчленованого аналізом.\nОзнаки досліджуваних предметів поширюються на всі подібні предмети. Ця операція здійснюється шляхом узагальнення, за допомогою якого певні предмети на основі властивих їм однакових властивостей поєднуються в групи однорідних предметів.\nТаким чином, ми утворимо одну з основних форм мислення — поняття. Поняття нерозривно пов'язане з основною язиковою одиницею — словом. Поняття виражається й закріплюється в словах і словосполученнях, без яких неможливо ні формування понять, ні оперування імені (це слова й словосполучення, що мають певний зміст і позначають який-небудь предмет).\nЗмістом поняття називається сукупність істотних ознак предмета, що мислиться в даному понятті. Безліч предметів, що мислиться в понятті, називається обсягом поняття. Поняття може бути досить (якщо не вичерпно) повно охарактеризовано із двох сторін — з боку свого змісту (змісту) і з боку того, до яких предметів воно ставиться. Ці дві сторони називаються відповідно інтенсіональною і екстенсіональною.\nа) Інтенсіональність поняття.\nЗміст поняття пояснюють, як правило, через ототожнення його або:\n— с поняттям як таким (зміст поняття — це система ознак, на основі якої здійснене узагальнення й виділення предметів у понятті).\n— зі значенням (сукупність істотних ознак предмета, мислимих у понятті, називається змістом поняття)\n— з усім, що відомо про дане явище взагалі.\nВиходить, що в деякому змісті зміст поняття — це те, що нам відомо про речі, що відповідають цьому поняттю. Ці трактування змісту поняття, укладають у собі деяку думку або тенденцію до неї, яку можна виразити так: зміст поняття — це інформація, необхідна для того, щоб утворити, сформулювати дане поняття й осмислити його. А інформація ця — знання всякого роду, про ознаки відмітних, загальних, істотних і всіх взагалі ознаках.\nІснує подання про величину змісту, тобто зміст одних понять може бути більше, ніж зміст інших понять. Але визначення, що таке величина втримання поняття, очевидно, не існує. Найчастіше пояснюють це так: поняття, наприклад, автомобіля більш змістовно, тобто більше по змісту, чим поняття машини. Адже щоб сформулювати поняття автомобіля, потрібно використати поняття машини. Тоді як при визначенні машини поняття автомобіля використати немає необхідності. Порівнювати по величині можна лише підпорядковуючі й підлегле поняття, але не інші.\nСпецифічним елементом змісту поняття є коннотація, тобто ті етичні й естетичні відтінки, фарбування й асоціації, які ми вкладаємо в поняття, що приводять іноді до зміни його словесної форми.\nб) Екстенсіональність поняття.\nПоняття завжди ставиться до якихось об'єктів поза ним, позначає якісь речі явища, предмети. Саме ті, які мають ознаки, узагальнені в понятті. Такі предмети становлять особливий клас. Клас предметів визначають як сукупність об'єктів, що мають один або кілька загальних характеристичних ознак, відбитих яким-небудь поняттям.\nЩоб перейти до обсягу поняття, потрібно провести розходження між предметами реальними й абстрактними. Трапляється, що деякі ознаки й риси приписуються йому й помилково. Словом, предмет у своєму реальному бутті й предмет як об'єкт думки — це не те саме. В останньому випадку ми маємо справу з особливим розумовим явищем, що називають абстрактним предметом.\nПредмет, про яке відомо тільки те, що він підходить під те або інше поняття, і більше нічого, є цілком розумове утворення й називається абстрактним предметом. Сукупність абстрактних предметів, що відповідають тому самому поняттю, становить його обсяг.\nПоняття прийнято ділити на наступні види:\na) Поняття одиничні й загальні:\nЗалежно від того, мислиться в них один елемент або безліч елементів. Поняття, у якому мислиться один елемент, називається одиничним. Поняття, у якому мислиться безліч елементів, називається загальним.\nЗагальні поняття можуть бути що реєструють і не реєструють. Що реєструють називаються поняття, у яких безліч мислимих у ньому елементів піддається обліку, реєструється (у всякому разі, у принципі).\nЗагальне поняття, що ставиться до невизначеного числа елементів, називається не реєструє. Безліч мислимих у них елементів не піддається обліку: у них мисляться всі люди, слідчі, укази минулого, сьогодення й майбутнього. Не поняття, що реєструють, мають нескінченний обсяг.\nb) Поняття збірні й не збірні.\nПоняття, у яких мисляться ознаки деякої сукупності елементів, що становлять єдине ціле, називаються збірними. Зміст збірного поняття не можна віднести до кожного окремого елемента, що входить у його обсяг, воно ставиться до всієї сукупності елементів. Збірні поняття можуть бути загальними й одиничними.\nПоняття, у якому мисляться ознаки, що ставляться до кожного його елемента, називається не збірним.\nЯкщо висловлення ставиться до кожного елемента класу, то таке вживання поняття буде розділовим; якщо ж висловлення ставиться до всіх елементів, узятим у єдності, і незастосовно до кожного елемента окремо, то таке вживання поняття називається збірним.\nc) Поняття конкретні й абстрактні.\nУ залежності тому, що вони відображають: предмет (клас предметів) або його ознака (відношення між предметами).\nПоняття, у якому мислиться предмет або сукупність предметів як щось самостійно існуюче, називається конкретним.\nПоняття, у якому мислиться ознака предмета або відношення між предметами, називається абстрактним.\nРозходження між конкретними й абстрактними поняттями засновано на розходженні між предметом, що мислиться як ціле, і властивістю предмета, відверненим від останнього й окремо від нього не існуючим.\nАбстрактні поняття утворяться в результаті відволікання, абстрагування певної ознаки предмета; ці ознаки мисляться як самостійні об'єкти думки.\nНе слід змішувати конкретні поняття з одиничними, а абстрактні із загальними. Загальні поняття можуть бути й конкретними, і абстрактними.\nd) Поняття позитивні й негативні.\nЗалежно від того, чи становлять їхній зміст властивості, властивому предмету, або властивості, відсутні в нього.\nПоняття, зміст яких становлять властивості, властивому предмету, називаються позитивними. Поняття, у змісті яких указується на відсутність у предмета певних властивостей, називаються негативними.\ne) Поняття безвідносні й співвідносні.\nЗалежно від того, чи мисляться в них предмети, що існують роздільно або у відношенні з іншими предметами.\nПоняття, що відображають предмети, що існують роздільно й мисляться поза їхнім відношенням до інших предметів, називаються безвідносними.\nСпіввідносні поняття містять ознаки, що вказують на відношення одного поняття до іншого поняття.\nВизначити, до якого виду ставиться те або інше поняття, виходить, дати йому логічну характеристику. Логічна характеристика понять допомагає уточнити їхній зміст і обсяг, виробляє навички більше точного вживання понять у процесі міркування.\nКонцепт відіграє роль посередника між культурою й людиною, реалізуючись у мові, що є середовищем, у якій відбувається понятійна репрезентація концептів, таких, наприклад, як «буття», «реальність», «свідомість», «знання», «розум», «віра», «досвід», «річ», «дійсність», «діяльність» і т.п. При розгляді мови як середовища репрезентації змістів, доречно буде скорегувати твердження Ю.С. Степанова «концепт — зміст слова» твердженням: концепт — зміст, втілений у слові суб'єктом цього слова на основі існуючих комплексів подань про способи втілення цього змісту.\nЕ.С. Кубрякова у своєму «Короткому словнику когнітивних термінів» затверджує, що концепт містить у собі не тільки подання концептоносія про об'єктивне положення речей у світі, але й «відомості про уявлювані мири й можливе положення справ у цих мирах». Концепт дозволяє зберігати знання про світ, це як би «спресовані» подання суб'єкта про дійсність.\nОб'єктом нашого дослідження є поняття «уява» як концепт. Уява — не дійсність, але воно не може без дійсності, тому що саме елементи дійсності є для нього живильним середовищем. Уява породжує задум, тобто подання про майбутній утвір. І коли людина приступає до будь-якої роботи, він «бачить» мета своєї діяльності, її результат.\nУ літературі є самі різні визначення уяви. Історично навчання про концепт сходить до П’єра Абеляра. Під уявою в самому широкому змісті слова іноді розуміють усякий процес, що протікає в образах. (Ф. Кейра, А. Селлі, П.П. Блонський і ін.). Аналіз уяви був зроблений П.А. Каюровим. Також використовувалися деякі значимі концепції й висновки, що ставляться до близьких феноменів, зроблені в рамках: структуралізму й семіотики (М. Фуко, Г. Шпет, Ю.М. Лотман, Ю.Л. Линянов, Ц. Тодоров, Н. Фрай, У. Еко), екзистенціалізму (Ж.П. Сартр, А.Камю, А. Кожев, Ж. Батай, Л. Тичин), післяструктуралізму й постмодернізму (Ж. Дерріда, Ж. Делез, Р. Барт, Ю. Кристєва, Ж. Бодрійяр, Р.Рорті, Б. Кассен, В. Руднєв, Г. Шозловськи), психоаналізу (Ж. Лакан, 3. Фрейд, С. Жижек). Серед авторів, що досліджували уяву й близькі питання є значимі роботи Т. Ацорно, В.В. Бьчкова, Н.Б. Маньковської, В.М. Діанової, Л.А. Закса, Ф. Лаку-Лабарта, В.Г. Арсланова, М.А. Лівшиця, Л.Г. Юлдашева, В.Н. Ждана, Н.А. Корміна, З.А. Лішаєва, А.Ю. Нестерова, Э. Ауербаха, А. Шенле, Ж. Женетта, М. Ріффаттера. Г.К. Косікова, А.В. Міхайлова, Н.Н. Смирнової. Проблеми уяви у вітчизняній літературі досліджували також Я.Л. Голосовкер, К.Х. Бородай, М.С. Каган, Ю.М. Романенко, А.А. Басова.\nПредметом нашого дослідження є особливості побудови визначення поняття «уяви». Для визначення поняття використовують ознаки (істотні й несуттєві) У поняття відбиваються тільки істотні ознаки (кожний з яких необхідний, а всі разом — достатні для характеристики даного поняття). Визначення — логічна операція, що розкриває зміст поняття або встановлює значення терміна. Структура — обумовлене поняття (дфд) і визначальне поняття (дфн). Реальне визначення — коли визначається поняття. Номінальне — визначається термін, що позначає поняття, за допомогою номінальних визначень уводяться нові терміни, уводяться знаки, що позначають терміни. Явні визначення — це коли дано дфд і дфн і між ними встановлюється відношення рівності «уява — це психічний процес». Родова ознака вказує на те коло предметів, із числа яких треба виділити обумовлений процес. Генетичне визначення — визначення процесу шляхом вказівки на спосіб, яким утвориться тільки даний процес і ніякий інший «у якому відбиття дійсності відбувається в специфічній формі – об'єктивно або суб'єктивно нового (у вигляді образів, подань, ідей), створеного на основі образів сприйняття, пам'яті, а також знань придбаних у процесі мовного спілкування». Неявні визначення — на місце дфн підставляється контекст або набір аксіом. Уява — це психічний процес, аналітико-синтетична діяльність, що здійснюється під напрямним впливом свідомо поставленої мети або почуттів, переживань, які володіють людиною в цей момент. Найчастіше уява виникає в проблемній ситуації, тобто в тих випадках, коли необхідно відшукати нове рішення, тобто потрібно випереджальна практична дія відбиття, що відбувається в конкретно-образній формі, як результат оперування образами. Загальний висновок можна зробити про те, що уява — це психічний процес, у якому відбиття дійсності відбувається в специфічній формі — об'єктивно або суб'єктивно нового (у вигляді образів, подань, ідей), створеного на основі образів сприйняття, пам'яті, а також знань придбаних у процесі мовного спілкування.\nМетою нашого дослідження є виявити проблемні ознаки визнання поняття уяви.\nЗавдання дослідження наступні:\n1. Здійснити порівняльний аналіз родових ознак визначень поняття уяви.\n2. Здійснити порівняльний аналіз видових ознак понять уяви.\n3. Здійснити спробу коректної побудови поняття уяви.\nУ нашому дослідженні ми використали наступні методи проведення досліджень:\n1. Аналіз літературних джерел.\n2. Порівняльно-порівняльний аналіз по родовидової схемі.\nПродуктивність і успішність логічної процедури прямо пов'язана з тими вимогами, які до неї пред'являються. Правила визначень підрозділяють на три групи: літературні, фактичні й логічні. Під літературними правилами мається на увазі те, що визначення повинне бути як можна більше ясним, повинне уникати фігуральних і метафоричних виражень. Інакше кажучи, зміст термінів, використовуваних у визначенні, повинен бути досить ясним для адресата.\nДо фактичних вимог можна віднести те, що кваліфікація обумовленого (дефінієндума) повинна відбуватися точно по істотних ознаках, а уточнення, пояснення вже уведеного терміна в деяку мову повинне здійснюватися через терміни, поняття, значення яких уже відомі, більше ясні й зрозумілі, чим значення поняття, що уточнює.\nДо логічних вимог віднесемо наступні:\n1. Вимога взаємозаменімості («розмірності). Це значить, що в явних визначеннях обумовлене й визначальне повинні бути замінні один на одного в будь-яких стандартних контекстах (стосовно номінальних визначень). У реальних визначеннях мова йде про домірності, рівнооб’ємності обумовленого й визначального.\n2. Правило заборони порочного кола, що свідчить про те, що дефінієндум і інші вираження, певні за допомогою цього терміна, не повинні зустрічатися в дефінієнсі, тобто визначальне у свою чергу не повинне характеризуватися через обумовлене. Визначення не повинне бути негативним: у визначальному повинне вказуватися на якісь позитивні ознаки, а не на їхню відсутність, як, скажемо, у вираженні: «Кит — не риба».\n4. Правило некреативності, що вимагає, щоб визначення не створювало обумовлений предмет. Звичайно, можна спробувати дати визначення поняттю «сніжна людина», але це не буде означати, що сніжна людина існує.\nПорушення вимог, як правило, приводить до логічних помилок. В інших книгах, наприклад, зустрічається визначення логіки як науки про правильне мислення і його закони. При цьому правильне мислення визначається як мислення за законами логіки. Порушення правила домірності веде до того, що визначення може бути занадто вузьким або занадто широким. У занадто вузькому визначенні обсяг визначального вже обсягу обумовленого, наприклад: «Людина — це істота з довгими ногами, блакитними очами й чорними волоссями, здатне до членороздільного мовлення».\nУява — психічний процес створення образа предмета, ситуації шляхом перебудови наявних подань.\nВизначення поняття (або дефініція) є логічна операція, що розкриває зміст поняття або встановлює значення терміна. За допомогою визначення понять ми можемо розкривати зміст поняття й тим самим відрізняти мислимі в ньому предмети від інших предметів.\nУ явному визначенні поняття, зміст якого треба розкрити, називається обумовленим, а те поняття, за допомогою якого воно визначається, називається визначальної. Явне визначення встановлює між ними відношення рівності їхніх обсягів, тобто відношення еквівалентності. У неявному визначенні місце визначального поняття займають контекст, набір аксіом або опис способу побудови обумовленого об'єкта. Визначення буде реальним, якщо в ньому перераховуються істотні ознаки предметів, мислимих у понятті. Якщо визначається термін, що позначає предмет, то визначення буде номінальним. Вищенаведене визначення уяви реальне певне. За допомогою номінальних визначень уводяться також нові терміни, короткі імена замість більше складних описів предметів. Найбільш важливим серед реальних визначень є визначення через найближчий рід і видову відмінність. Суть цього визначення в тім, що спочатку встановлюється родова ознака, властивий мислимому в понятті предмету, а потім указується його специфічна, видова ознака (або кілька таких ознак).\n1. Уява — не дійсність, але воно не може без дійсності, тому що саме елементи дійсності є для нього живильним середовищем. (Т. Рибо. Психология воображения. – М., 1967. – с.66).\n2. Уява породжує «образ» того, що лише буде створено в процесі творчої роботи (Кудрявцев В.Т. Воображение ребёнка: природа и развитие.//Психологический журнал. –М.: Наука/Интерпериодика, 2001, №5.- с.57-68).\n3. Уява пов'язане з нашою здатністю, і необхідністю творити нове» (Рубинштейн С.Л. Основы общей психологии.: В 2-х т. Т.1. –М.: 1989).\n4. Уява — це відліт від минулого досвіду, перетворення його (Рубинштейн С.Л. Основы общей психологии.: В 2-х т. Т.1. – М.: 1989).\n5. Уява — це перетворення даного, здійснюване в образній формі (Рубинштейн С.Л. Основы общей психологии.: В 2-х т. Т.1. – М.: 1989).\n6. Уява — психічна діяльність, що полягає в створенні подань і уявних ситуацій, ніколи в цілому безпосередньо що не сприймалися людиною в дійсності (Філософська енциклопедія. – М., 1989).\n7. Уява — психологічна здатність до простого відтворення того, що вже було нами сприйняте, або до відтворення таких образів, які не представляють копії якого-небудь колишнього сприйняття (Малий енциклопедичний словник Брокгауза й Ефрона. – М., 1985).\n8. Уява — створення в процесі мислення нових образів на основі минулих сприйняттів і наявних понять (Словник «Суспільні науки». – К., 1992).\n9. Уява — це психічний процес, у якому відбиття дійсності відбувається в специфічній формі — об'єктивно або суб'єктивно нового (у вигляді образів, подань, ідей), створеного на основі образів сприйняттів, пам'яті, а також знань придбаних у процесі мовного спілкування (С.И Ожегов. Словар руського язика. – М., 1987).\n10. Уява — це аналітико-синтетична діяльність, що здійснюється під напрямним впливом свідомо поставленої мети або почуттів, переживань, які володіють людиною в цей момент (Полуянов Ю.А. Воображение и способности. –М.: Знание, 1982.- 96с.).\nОзнака, що є загальним для класу предметів, із числа яких виділяється їхній підклас, мислимий в обумовленому понятті, називається родовою ознакою, а сам цей клас — родом. У наведених прикладах родовим є поняття “процес”, “психологічний”, “творча діяльність”. Ознаки, за допомогою яких обумовлений підклас предметів виділяється із класу предметів, що відповідають родовому поняттю, називаються видовою відмінністю. При визначенні поняття можуть бути зазначені один або кілька видових ознак. Різновидом визначення через рід і видову відмінність є генетичне визначення. Генетичним називається визначення, у якому вказується спосіб, яким утвориться тільки даний предмет, і шкалої іншої (це його видова відмінність). Ще одним різновидом родовидового визначення є операційне визначення, у якому мислимі в ньому предмети виділяються за допомогою вказівки тих або інших операцій, виконання яких дає можливість відрізняти ці предмети від інших. Правила явного визначення. Помилки, можливі у визначенні\n1. Визначення повинне бути розмірним, тобто обсяг визначального поняття повинен бути дорівнює обсягу обумовленого поняття.\nЦе правило часто порушується, у результаті чого виникають логічні помилки у визначенні. Типи цих логічних помилок:\nа) широке визначення, що коли визначає поняття по обсязі ширше, ніж обумовлене поняття.\nб) вузьке визначення, що коли визначає поняття по обсязі вужче, ніж обумовлене поняття.\nв) Визначення в одному відношенні широке, в іншому — вузьке.\n2. Визначення не повинне містити кола. Коло виникає тоді, коли обумовлене поняття й визначальне поняття визначаються одне через інше.\n3. Визначення повинне бути чітким, ясним. Це правило означає, що зміст і обсяг понять, що входять у визначення, повинен бути ясним і певним. Визначення понять повинні бути вільними від двозначності; не допускається підміна їхніми метафорами, порівняннями й т.д.\nОтже, у концепті ми виділили два основних компоненти: загальномовний і індивідуальний. Предметом нашого інтересу в даній роботі є концепт «уява». Для Д.С.Лихачова дороге судження про те, що концепт являє собою зіткнення язикового словникового значення й емпірії. В індивідуальній мовній практиці словникове значення знаходить нові компоненти значення, які можуть бути як латентними в самім слові, так і індивідуальними. Так, наприклад, «Філософська енциклопедія» визначає уяву, як психічну діяльність, що полягає в створенні подань і уявних ситуацій, ніколи в цілому безпосередньо що не сприймалися людиною в дійсності. С.Л. Рубінштейн, пише: «Уява — це відліт від минулого досвіду, перетворення його. Уява — це перетворення даного, здійснюване в образній формі».\nКонцептоносій вносить індивідуальні змісти, певні власним досвідом (підкресленість елементів словникового значення: «психічна діяльність», «відліт від минулого досвіду»). Причому приклад тексту С.Л. Рубінштейна дозволяє зрозуміти розширювальне тлумачення досвіду: досвід є всі враження й всі впливи, випробувані автором.\nПо обсязі поняття бувають одиничні (одноелементний клас «великий російський письменник А.Н. Островський»), загальні (число елементів більше 1 «автомобіль, держава»), універсальні (обсяг яких дорівнює універсальному класу «натуральні числа»), порожні або з 0-вим обсягом (обсяг цих понять — порожня безліч «Бог, дід Мороз і т.п. „).\nПо змісту поняття бувають конкретні (у цих поняттях мається на увазі який-небудь предмет цілком “будинок, свідок»), абстрактні (у них мислиться не цілий предмет, а який-небудь із його ознак, узятий окремо від предмета «білизна, чесність»), відносними (існування одного предмета неможливо без існування іншого «учитель-учитель-учень-вчитель, діти-батьки»), безвідносні (предмети, що існують самостійно «будинок, людина»), позитивні (характеризують наявність в предметі якої-небудь якості або відносини «грамотна людина, що відстає учень»), негативні (означають те, що зазначена якість відсутнє в предметі «ненормальна людина»), збірні (коли група однорідних предметів мислиться як єдине ціле «полк, зграя»), незбірні (можна віднести до кожного предмета даного класу «будинок, ріка»).\nОтже, ми може укласти, що концепт «уява» — категорія, апелююча до діалектики системної й індивідуальної, універсального й частки.\nНа підставі вивчених визначень поняття «уява» можна зробити висновок. Жодне із цих понять не може претендувати на безроздільне панування в науці. Щораз, коли робляться спроби затвердити таке панування того або іншого поняття, виявляються його слабкі й сильні сторони.\nЄдино правильне наукове рішення цього питання, приголосне з навчанням сучасної логіки про утворення понять, полягає в тім, що всяке строго науково побудоване поняття по необхідності обмежено. Ще Кант особливо наполегливо вказував на те, що з поняття не можна витягти більше, ніж у нього вкладено. А в поняття може бути вкладено тільки те, що полягає в родовій ознаці й у видовій його відмінності. Тому якщо ми візьмемо для визначення поняття уяви родова ознака з області психіки, те, залишаючись логічно послідовними, ми й будемо мати справу тільки із психічними переживаннями; так само точно, якщо ми візьмемо родову ознаку із психологічних явищ, оскільки вони втілилися в міжособистісних відносинах, то ми й будемо мати справу з уявою, як психологічним явищем; далі, якщо ми візьмемо родову ознаку уяви з області чисто психологічних процесах, то ми й будемо мати справу із психологічними явищами. Взагалі аналогічний результат ми будемо одержувати із усяким поняттям спорідненим з уявою, логічно правильно утвореним, тобто точно відмежованою своєю родовою ознакою й видовою відмінністю.\nЦе навчання про утворення понять, що розвиває новітньою логікою, засновано на даних, що доставляють сучасними науками. Природничі науки не знають всеосяжних і єдиних понять для складних конкретних явищ і оперують із множинністю понять для кожного окремого явища. Звичайно, більшість цих понять звичайно не формулюється і їм не надається виду закінченого логічного визначення.\nЛ.С. Виготский відзначає, що «Уява не повторює в тих же сполученнях і в тих же формах окремих вражень, які накопичені колись, а будує якісь нові ряди з колись накопичених вражень. Інакше кажучи, приношення нового в самий плин наших вражень і зміна цих вражень так, що в результаті цієї діяльності виникає деякий новий, що раніше не існував образ, становить, як відомо саму основу тієї діяльності, що ми називаємо уявою».\nЦим шляхом, однак, він одержав таке широке поняття, що об'єктом його виявилася не сама уява, а створення неіснуючого й прагнучого до розвитку. Разом з тим, як ми бачили вище, виявилася нездатність цього поняття охопити щиру сутність об'єктивної уяви, тому що останнє не вміщається в сфері психологічних переживань. Не підлягає тому сумніву, що психічна природа уяви повинна бути додатково досліджена.\nПоряд із множинністю наукових понять уяви не підлягає сумніву, що уява як психічне явище єдине. Уява є специфічно людською формою психічної діяльності, що виникла на основі практичного перетворення дійсності. Розвиваючись разом з ускладненням процесу праці й суспільств, відносин, уява стає одним з основних елементів свідомості й діяльності людини.\nЛюдська психіка досліджується давно — з різних наукових і гуманітарних позицій; але найбільшою мірою це вірно стосовно до уяви, оскільки тут найважливішу проблему й найважливішу перешкоду для культурно-естетичної інтеграції й оцінки представляє саму мову опису даної сфери й, відповідно, сама наша здатність дану сферу осмислити.\nОчевидно, що уява цілком законно може стати об'єктом різноманітних вишукувань в областях: біології й медицини, де проводяться істотні фундаментальні дослідження; у психології й сексології, де досліджуються сильні емоційні реакції, особливо ефективність уяви в якості «пускового механізму» пам'яті, а також фактор уяви в сексуальному потязі й при виборі партнера.\nЦя проблема, у свою чергу, відсилає нас до антропологічних досліджень, у яких нюху також перебуває місце й у які можуть бути розглянуті різні системи класифікації й оцінки фантазій. Далі, існує масова культура, що останнім часом настільки сильно займає уяву, фантазія, дизайн, новизна, стиль і мода. Але крім усього цього є й лінгвістика, де гостро коштує питання про лексикон, тобто про словесне кодування розвитку уяви, про горезвісну недостатність термінології.\n1. Ракитов А.И. Курс лекций по логике науки. М., 1971.\n2. Зотов А.Ф. Структура научного мышления. М.,1973.\n3. Логико-гносеологиечкие исследования категориальной структуры мышления. Киев., 1980.\n4. Логический словарь-справочник под ред. КондаковаН.И., М., Наука, 1976, с.720.\n5. Войшвілло Е.К., Дегтярьов М.Г. Логіка. М., ВЛАДОС-ПРЕСС, 2001.- 528 с.\n6. Курбатов В.І. Логіка. Ростов-на-Дону, Фенікс, 2001. – 512 с.\n7. Беркилит М., Петровский А. Фантазия и реальность. – М.: Политиздат, 1968.\n8. Выготский Л.С. Воображение и его развитие в детском возрасте. Собр. соч. в 6 т. – Т. 2, М, 1982.\n9. Коршунова Л.С. Воображение и его роль в познании. – М., 1979.\n10. Коршунова Л.С., Пружинин Б.Н. Воображение и рациональность. Опыт методологического анализа познавательной функции воображения. – М., 1989.\n11. Натадзе Р.Г. Воображение как фактор поведения. Эксперимен-тальные исследования. – Тбилиси, 1972.\n12. Никифорова О.И. Исследования по психологии художественного творчества. – М., 1972.\n13. Познавательные процессы и способности в обучении. – М., 1990.\n14. Розет И.М. Психология фантазии. Экспериментально-теорети-ческое исследование внутренних закономерностей продуктивной умственной деятельности. – Минск, 1977.\nПрофессиональная ориентация молодежи: понятие, сущность, механизмы формирования\nПрофессионально-значимые и личностные качества психолога\nПсихологические и психофизиологические особенности спортсменов-хоккеистов


Щит розтятий і перетятий. На першому та четвертому червоних полях срібний понижений пояс, обтяжений трьома червоними п'ятипроменевими зірками, який супроводжується зверху золотими перекинутим луком в пояс та трьома перехрещеними стрілами на тятиві вістрям донизу. На другому лазуровому полі - три срібних голуби, які летять (один і два). На третьому лазуровому полі - срібно-чорна панда, яка облямована срібним шиповидним прямокутником. Щит увінчаний сталевим лицарським шоломом із золотими облямівкою та решетинами.\nНашоломник: на бурелеті трьох кольорів (лазуровий, срібний та червоний) три страусових пір'їни (срібного, лазурового та червоного кольорів).\nНамет: праворуч - червоний, підбитий сріблом; ліворуч - лазуровий, підбитий сріблом.\nДевіз: "СОГЛАСИЕ И СПОКОЙСТВИЕ" (злагода і спокій) - срібними літерами на лазуровій стрічці.


Держфінпослуг: НБУ влився до виборчого штабу Ющенка - Korrespondent.net\nДержфінпослуг: НБУ влився до виборчого штабу Ющенка\n15 вересня 2009, 16:45\nГолова Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг Віктор Суслов заявляє, що НБУ "фактично влився до виборчого штабу діючого Президента України і починає брати участь у підриві економічної політики уряду".\n"Президент і Секретаріат президента зробили декілька заяв, що політика уряду нібито веде до дестабілізації курсу гривні й девальвації. Ці заяви вже були чинником економічної дестабілізації", - зазначив Суслов.\nЗа його словами, Національний банк під "ці політичні заяви зробив ряд кроків, які дійсно призвели до дестабілізації на валютному ринку".\n"Я маю на увазі події тижневої давності, коли курс гривні почав знижуватися і досяг 9 грн за долар і мав подальшу тенденцію до пониження. Тоді Нацбанк не вжив ніяких заходів з припинення валютних спекуляцій", - зауважив він.\nПри цьому глава Держфінпослуг повідомив, що "ми сьогодні повинні констатувати, що Нацбанк фактично влився до виборчого штабу діючого Президента України і починає брати участь у підриві економічної політики уряду".\n"Маючи в своєму розпорядженні достатні валютні резерви, Нацбанк не присік валютні спекуляції, маючи можливості прямої дії на комерційні банки, він цю дію не використав, маючи можливість жорстко вимагати від комбанків повернення кредитів рефінансування, він не проводить такої політики в правильному і достатньому обсязі", - підкреслив голова Держфінпослуг.\nРазом із тим він заявив, що "політика уряду пов'язана з покриттям дефіциту бюджету - 24 млрд облігацій держпозик були більш ніж перекриті ресурсами, випущеними Нацбанком".\nУ той же час, прем'єр-міністр України Юлія Тимошенко заявила, що причинами інфляції в Україні було непрогнозоване падіння гривні й істотна емісія, яку робив Нацбанк для рефінансування комерційних банків.\nПрем'єр підкреслила, що політика Національного банку стала основною причиною рецесії в Україні в 2009 році.\nЗа її словами, 110 млрд грн, виданих Нацбанком як рефінансування, було достатнє для відновлення кредитування економіки і покриття касових розривів унаслідок відтоку депозитів.\n"Замість цього кошти пішли на валютний ринок, де одні й ті самі банки на курсових спекуляціях заробляли 3-4% за день", - сказала прем'єр.\nТакож він повідомив, що Держфінпослуг ініціює передачу їй від Національного банку України функцій банківського нагляду.


СБУ викрила незаконну схему будівельної фірми з легалізації «гастарбайтерів» в Україні\nСлужба безпеки України заблокувала канал нелегальної міграції іноземців та припинила їх незаконну легалізацію на території України. Уродженець однієї з країн Західної Азії створив декілька будівельних фірм і використовував їх для виготовлення підроблених «офіційних» документів. За цією «схемою» до України вже незаконно в’їхало майже три десятки іноземців.\n«За даними слідства, злочинний бізнес організував уродженець однієї з країн Західної Азії. Для свого прикриття він створив декілька будівельних фірм у Житомирі і використовував їх виключно для виготовлення підроблених «офіційних» документів: віз, паспортів, посвідок на проживання іноземців в Україні», - йдеться в повідомленні СБУ.


АГРО-2019 – Інститут сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва НААН\n“АГРО-2019” – одна з найбільших агропромислових виставок в Україні та Східній Європі відбулась 04-07 червня в НК “Експоцентр України”, налічує 83 000 відвідувачів, 34200 кв.м площі виставки, 1308 учасників з 17 країн світу та виступає ефективною платформою для вдосконалення виробництва, впровадження інновацій, презентацій новинок в усіх сферах АПК України, діловим заходом, що відкрив можливості для співпраці з країнами – лідерами світового аграрного сектору, а також унікальною нагодою для діалогу між приватним бізнесом і державою, асоціаціями та іноземними представниками.\nВ рамках виставки пройшли заходи ділової програми “АПК 4.0”, яка є складовою частиною “Українського експортного тижня-2019” та проводиться у форматі дискусійних панелей, семінарів та тренінгів за ключовими напрямами: економічний, соціальний, екологічний та інноваційний простори.\nСеред головних тем ділової програми: стратегічні пріоритети та плани подальшого розвитку АПК; державна підтримка-2019; експорт продукції, органічне виробництво; розвиток кластерів, кооперативів, фермерства, сільських територій і зеленого туризму; інновації, технології, логістика та фінансові інструменти; адаптація до зміни клімату, збереження родючості ґрунтів, аграрна освіта та наука.\nПід час виставки, окрім традиційної ділової частини, також відбулось “Агро Авто Шоу” – автомобільний фестиваль, експозиція легкових і комерційних авто; “AgroFoodFest” – тематичний фестиваль, експозиція ресторанів і крафтових виробників; український “Ярмарок” товарів народного промислу та “Аукціон племінних тварин”, де кожен охочий отримав можливість взяти участь у відкритих торгах та придбати тварин рідкісних порід.\nОсновні тематичні напрями виставки – ЕкспоАгроТех, Агротранспорт і логістика, Біопаливо, Hi-Tech Агро, Animal’EX, Agro Build-Expo, FishExpo, Рослинництво і агрохімія, Organiс, Еквісвіт, Сучасний фермер, Eco House. Особлива увага приділена новинкам сільськогосподарської техніки та устаткуванню, високопродуктивним породам свійських тварин, сучасним агротехнологіям для всіх галузей агробізнесу.\nВ цьому році продукція інституту сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва НААН представлена трьома експозиціями: в складі Національної академії аграрних наук в експозиції «Зерно України», в складі Чернігівської області та Органік – 2019.\nНауковці відділу економіки, інтелектуальної власності, маркетингу інновацій та організації підготовки наукових кадрів взяли участь у наступних круглих столах: «Аграрна освіта і наука. Нестандартні, інноваційні рішення та можливості», “Органічне виробництво – пріоритетний сектор аграрної галузі України”, “Сучасні проблеми в сільськогосподарському виробництві зони Полісся України в умовах змін клімату” та у семінарах “Підтримка впровадження сільськогосподарської та продовольчої політики в Україні” та “Державна підтримка для фермерських господарств та сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів у 2019 році”.\nЗа активну участь та пропагування наукового потенціалу НААН на ХХХІ Міжнародній агропромисловій виставці AGRO-2019 інститут нагороджений:\nЗолотою медаллю ХХХІ Міжнародної агропромислової виставки AGRO-2019 в номінації “Наукові розробки для агропромислового виробництва”.\nДипломом Міністерства аграрної політики та продовольства України.\nПодякою Президії НААН за активну участь в організації та проведенні виставки.\nРозробками нашого інституту цікавилися представники департаментів АПК, виробники сільськогосподарської продукції як нашої країни, так і представники Китаю, Ірану, Марокко. Таким чином агропромислова виставка виступає ефективною платформою для вдосконалення виробництва, впровадження інновацій, прем’єрних показів в усіх галузях АПК України.\nБізнес-фест “Разом до успіху” ...\nЗапрошуємо на регіональний семінар агро ...\nМіжнародна виставка ефективних рішень дл ...\nВсеукраїнський фестиваль «Відродження се ...


Працевлаштування в Польщі | Робота в Польщі. Працевлаштування в ЄС\n» Працевлаштування в Польщі\nПольща приваблює трудових мігрантів з довколишніх держав, оскільки часто роботодавці пропонують непогані умови і порівняно високу заробітну плату. Вам можуть запропонувати різні умови, але Ви повинні самі вирішити, чи підходять вони вам. Давайте розберемо що потрібно знати про працевлаштування в Польщі та основні правила прийому на роботу в Польщу.\nУ Польщі, як і в багатьох країнах, існує як легальне, так і нелегальне працевлаштування в Польщі. Варто знати, що при нелегальному працевлаштуванні роботодавець не платить за Вас податки, тому не може бути ніякої мови про будь-який соціальний пакет, лише сподіваючись на добропорядність наймача. Чому українці погоджуються на нелегальне працевлаштування? Тому що нелегальне працевлаштування в Польщі може приносити дохід вищий, ніж аналогічна робота. Не варто забувати, що, якщо Вас виявлять, то покарають і роботодавця, і Вас, із забороною на в'їзд на найближчі 2 роки.\nЛегальне працевлаштування в Польщі - це процес більш тривалий і трудомісткий, оскільки після відкриття вакансії Вам необхідно чекати 1 місяць, що не знайдуть на Ваше місце поляка. Після цього Вам необхідно отримати дозвіл від польського бюро праці. Легальне працевлаштування в Польщі - це контракт з роботодавцем і офіційна зарплата, за Вас платять податки, а також Ви отримуєте соціальний пакет. Можете не хвилюватися щодо дозволу, це не Ваша турбота. Заяву на отримання дозволу подає сам роботодавець, робоча віза вам видається за місцем проживання.\nПрацевлаштування в Польщі Ви можете знайти в інтернеті по вакансіях, другий варіант - розмістити оголошення про пошук роботи на спеціальних порталах. Якщо Ви самостійно займаєтеся пошуком вакансії, то найкраще використовувати всі можливості і розсилати резюме якомога більшій кількості роботодавців.\nОстаннім часом популярним стало працевлаштування в Польщі через фірми-посередники. Це дуже зручний варіант, можливо, краще заплатити гроші і позбавити себе від всіх турбот. Посередник Вам підшукає необхідну вакансію, допоможе з оформленням всіх необхідних документів, а також надасть допомогу з виїздом. Але тут будьте обережні. Фірму потрібно ретельно перевірити, ознайомитися з відгуками про неї або поспілкуватися з людьми, які вже користувалися її послугами. Адже зараз безліч фірм-шахраїв, які обіцяють одне, а на практиці Ви отримуєте зовсім інше ... Про всяк випадок запишіть собі номер телефону Посольства або Консульства, за яким можна зв'язатися в екстреному порядку.\nРобота в Польщі для українців сьогодні користується попитом, адже в цій країні вже працює 150 тис. українців. Сезонна робота користується найбільшим попитом, адже для такого виду працевлаштування Вам навіть не знадобиться знання польської мови. Робоча віза видається на півроку, з можливістю подальшого її продовження. Порядок працевлаштування в Польщі українців такий же, як і для інших іноземців.\nВакансії для працевлаштування в Польщі можна підшукати на спеціальних сайтах - порталах з працевлаштування. Це також можуть бути сайти польських компаній, де в розділі «Робота», «Кар'єра», «Вакансії» можна знайти цікаву для Вас інформацію. Також, можна скористатися сайтами новинних стрічок, де інформація актуалізується щодня. Якщо Ви введете запит «працевлаштування в Польщі» в пошукову систему, то Ви знайдете і вакансії посередників - рекрутингових фірм.\nНайбільш поширені вакансії для працевлаштування в Польщі:\n• будівельник і пов'язані спеціальності (маляр, штукатур, арматурник, муляр, тесляр, електрик, слюсар, різноробочий і т.д.);\n• сфера обслуговування: кухарі, пекарі, офіціанти;\n• водії і далекобійники;\n• фахівці з виробництва та встановлення пластикових вікон;\n• некваліфікована робота: збирачі, сортувальники і пакувальники.\nДля жінок є така робота в Польщі:\n• касир в супермаркет;\n• нянечка, доглядальниця;\n• оператор call-центру.\nЦе список найбільш поширених вакансій для працевлаштуванні в Польщі, тому для більш повної інформації Вам варто відвідати портали про роботу і сайти-агрегатори вакансій, де вибір працевлаштування в Польщі набагато ширше, а інформація постійно оновлюється.\nДля того, щоб оформити робочу візу в Польщу, необхідно мати дозвіл на роботу, на основі чого видається робоча віза категорії «D». Взагалі ж варто зазначити, що існує кілька типів віз до Польщі:\n• тип А - для іноземних громадян, які перебувають та проживають на території Польщі, а також працюють на основі трудового договору;\n• тип В - видається іноземцям, які є членами організації протягом 6 місяців і в наступні 12 місяців;\n• тип С - призначений для іноземних громадян, яких перевели по службі з зарубіжної компанії в той же філія, тільки в Польщі.\n• тип D - видається іноземним громадянам, які направляються в Польщу за контрактом на тимчасовий термін;\n• тип Е - видається іноземним громадянам, які направляються на роботу з конкретною метою (вона повинна відрізнятися від типу В, С і D), терміном від 3 до 6 місяців. Але іноді цей термін може бути продовжений (максимум 5 років), проте термін продовження буде залежати від воєводи.\nДля кожного типу візи потрібен свій пакет документів, а також певна сума оплати.\nВарто врахувати, що робочу візу не обов'язково мати:\n• Студентам, які будуть працювати не більше 3 місяців на рік;\n• Відомим артистам і діячам мистецтва;\n• Членам духовенства;\n• Особам, які перебувають з метою прочитати лекцію або виступити з презентацією;\n• Працівникам іноземних компаній, які перебувають з метою ділової поїздки;\n• Працівники, які збираються здійснити науково-дослідний проект в науковому закладі Польщі;\n• Солдати НАТО, підрозділ якого розташовується на території Польщі.\nЗавдяки гідній оплаті і хорошим умовам праці працевлаштування в Польщі приваблює багатьох українців. Для того, щоб у Вас не виникло проблем при влаштуванні на роботу, Ви повинні детально дізнатися про схему працевлаштування, про отримання дозволу на роботу, а також про типи робочих віз. А краще доручити цю задачу надійному посереднику, і тоді пошук працевлаштування в Польщі буде проходити легко і без будь-яких турбот, а Ви в цей час спокійно зможете займатися своїми справами.


Рівне запрошує: 24 вересня стартує 4-ий Рівненський міжнародний кінофестиваль "Місто Мрії" | Дослідження ринку, соціологічні дослідження, тренінги - Аналітична група Стратегіко\nРівне запрошує: 24 вересня стартує 4-ий Рівненський міжнародний кінофестиваль "Місто Мрії"\nУ Рівному 24 – 28 вересня 2019 пройде 4-ий міжнародний кінофестиваль "Місто Мрії".\nНа відбір до конкурсної програми кінофестивалю надійшло 450 фільмів від режисерів з понад 50-ти країн (станом на кінець червня 2019).\nЦьогоріч журі оцінюватиме фільми у двох конкурсних програмах: національній та міжнародній, у шести номінаціях. Національна програма: повнометражне документальне кіно, короткометражне ігрове кіно. Міжнародна програма: повнометражне ігрове кіно, короткометражне ігрове кіно, короткометражне документальне кіно, анімаційні короткометражні фільми.\nУ 2019 році кінофестиваль проходить за підтримки Державного агентства України з питань кіно та Рівненської міської ради.\nОрганізатор: ГО "Рівненська обласна організація Українська асоціація маркетингу".\nРівненський міжнародний кінофестиваль "Місто Мрії" відбувається щорічно, з 2016 року.\nЗа свою історію фестиваль став однією з найбільш важливих мистецьких і культурних подій Рівного, області й країни. Кіноподію відвідали гості з різних куточків України, а також – з Білорусі, Польщі, Чехії, Франції, Німеччини, Туреччини, Швейцарії, Норвегії, Ізраїлю, Канади та інших країн.\nБлизько 700 робіт з понад 40 країн світу загалом надійшло за минулі роки на експертний відбір РМКФ "Місто Мрії".\n215 фільмів українського та закордонного виробництва взяли участь у конкурсній програмі кінофестивалю.\nНайбільш цікавими подіями – локаціями кінофестивалю "Місто Мрії" стали:\nКіношкола у Рівному, де відомі кінотворці й митці проводять майстер-класи для зацікавлених;\n"Зніми кіно у Місті Мрії" - конкурс короткометражок, які учасники знімають протягом кінофестивалю на локаціях Рівного;\nOpen Cross-Cultural Space – відкритий простір для режисерів, акторів, продюсерів, митців, представників місцевої влади та ЗМІ, де вони дискутують про кіно, діляться власним досвідом з колегами й інформують про цікаві проекти.\nКонкурсну програму кінофестивалю у різні роки оцінювало експертне журі, до складу якого увійшли актори театру і кіно, народні артисти України, українські й закордонні кінокритики, продюсери, режисери, сценаристи фільмів, композитори, а саме:\nголова правління Української кіноакадемії, кінознавець Володимир Войтенко,\nактор театру і кіно, народний артист України Богдан Бенюк,\nактриса театру і кіно, телеведуча Римма Зюбіна,\nкіносценарист, телеведучий Андрій Бабік,\nкінорежисер і кіносценарист Олег Ущенко,\nпродюсер Володимир Філіпов,\nактор театру і кіно Дмитро Лінартович,\nактриса Тетяна Юрікова,\nпродюсер Віктор Вілгелм,\nкінознавець і головний редактор журналу «Українська культура» Юрій Сорока,\nгенеральний продюсер компанії «БелФільм» Юрій Ігруша (Білорусь),\nпродюсер і сценарист Ольга Кременецька (Білорусь),\nрежисер і кінокритик Вікторія Левинська (Німеччина),\nрежисер Алі Фахр Мусаві (Іран),\nпродюсер і президент Міжнародної організації CinemaHall Ілля Свідлер,\nрежисер Юрій Ковальов,\nпродюсер, режисер, оператор Ангел Ангелов,\nкінокритик і журналістка Олеся Анастасьєва,\nрежисер Світлана Зінов’єва,\nкомпозитор Алла Загайкевич.\nВолодарями Гран-прі міжнародного кінофестивалю "Місто Мрії" стали фільми:\n2018 рік – "Міф", режисери: Леонід Кантер, Іван Ясній, Україна\n2017 рік – "Війна химер", режисери: Анастасія та Марія Старожицькі, Україна\n2016 рік – Musse, режисер Джон Хеллберг, Швеція.\nFacebook RIFF Dream City


Лавров назвав заворушення в Україні спробою державного перевороту | Агентство Новостей Харькова\nЛавров назвав заворушення в Україні спробою державного перевороту\nМіністр закордонних справ Росії Сергій Лавров назвав спробою силового захоплення влади останні події в Україні\nПро це Лавров заявив в ході прес-конференції за підсумками третього міністерського раунду стратегічного діалогу Росія-РСАДПЗ, м. Ель- Кувейт, повідомляє МЗС РФ.\n«Те, що відбувається на Україні викликає глибоку стурбованість. На жаль, всі досягнуті домовленості, коли керівництво України проявило добру волю, готовність шукати компроміси і виконало свою частину зобов’язань, були зірвані опозиціонерами — радикалами, що організували «похід» на Верховну Раду. Коли, зі зрозумілих причин, їх туди не пропустили (це була несанкціонована акція), вони стали закидати поліцейських «коктейлями Молотова», застосували вогнепальну зброю. Як відомо, вже є значне число загиблих і постраждалих. Виявляються факти наявності у цих радикалів не тільки стрілецької зброї, але і гранатометів. Все це дуже серйозно. Тривають спроби захоплення адміністративних будівель, органів прокуратури, міліції, військових частин», — зазначив Лавров.\nЗа його словами, Росія не може охарактеризувати це інакше, як спробу державного перевороту і силового захоплення влади.\n«Безумовно, провина лежить на екстремістах, які всі ці тижні і місяці прагнули довести ситуацію до силового сценарію. Серйозна частка відповідальності лежить і на опозиціонерах, які відмовлялися від компромісів та висували вимоги до влади поза рамками правового поля і в підсумку опинилися не в змозі виконати домовленості, в тому числі і в Раді», — зазначив Лавров.\nГлава МЗС РФ зазначив, що російська сторона буде підтримувати будь-які форми зовнішнього сприяння врегулюванню кризи чинною владою в Україні в рамках українського конституційного поля.\n«Але, повторю, вирішувати повинні влада і опозиція, які представляють певну частину населення у Верховній Раді», — сказав Лавров.


7 ДНІВ-УКРАЇНА » На секонд-хенд здали пальто із 17 тисячами доларів у кишені\nНа секонд-хенд здали пальто із 17 тисячами доларів у кишені\n18:14 | 30.12.2017\nЧотири конверти, в яких було 17 тисяч американських доларів, знайшла в кишені співробітниця магазину, коли перевіряла одяг, пишуть «Коментарі».\nЦе сталося американському Далласі. Працівниця секонд-хенду знайшла в кишені старого пальта 17 тисяч доларів. Колишню власницю пальто відшукали і гроші їй повернули. Журналісти американських мас-медіа з’ясували, що чотири конверти з готівкою знайшла в кишені старого чоловічого пальта співробітниця магазину, коли перевіряла одяг. Про знахідку вона повідомила власницю магазину, яка й наказала відшукати того, хто приніс те пальто. Пошуки увінчалися успіхом. Цією людиною виявилася 78-річна жителька Далласа, вдова, яка віддала в секонд-хенд пальто чоловіка після його смерті.\nПовідомляється, що на одному з конвертів був напис, за допомогою якого працівники магазину й зуміли відшукати жінку. Як з’ясувалося, пенсіонерка й гадки не мала про грошовий сховок. На її думку, гроші міг покласти в кишеню старого одягу її покійний чоловік. На знак подяки вона подарувала магазину тисячу доларів.


У Франції святкують 70-річчя «Маленького принца»\n6 квітня виповнюється 70 років з моменту першої французької публікації казки Антуана де Сент-Екзюпері «Маленький принц».\nПро це повідомляє LePetitPrince.com - офіційний сайт, присвячений всесвітньо відомому казковому персонажу.\n«Опублікований 6 квітня 1946 року у Франції, цей твір («Маленький принц». - Ред.) розійшовся 14 мільйонами примірників лише в Гексагоні (неофіційна назва Франції. - Ред.)! Минуло 70 років, але висловлені в ньому думки не втратили актуальності: зберегти на все життя здатність дивуватися, опиратися несправедливості, приймати інших, поважати природу і милуватися красою світу...»\nЗа ці роки у світі було продано 150 млн примірників книги, і досі продаються понад 2 мільйони на рік. Вона є найбільш перекладаною у світі: існує 288 варіантів перекладу 100 мовами. Книгу прочитали 400 мільйонів людей у різних країнах, а 90% французів називають її однією з улюблених. Маленький принц став героєм 5 фільмів, чотирьох опер, 4 балетів і 4 мультфільмів, а комікс за мотивами казки, створений Джоаном Сфаром, було видано 500-тисячним накладом 24-ма мовами.\nКазка, яку Сент-Екзюпері присвятив своєму другові Леону Верту, була написана 1942 року і вперше опублікована англійською в США 1943 року.\nВ Україні встановлені пам'ятники Маленькому принцу в Києві та Дніпропетровську.


Стильне плаття великих розмірів з трикотажу: 850 грн. Купить в Украине - интернет-магазин V Mode\nСтильне плаття великих розмірів з трикотажу\nЧекати відправку 5-7 робочих днів (залежить від сезону і завантаженості виробництва). З 62 розміру ціна збільшується. Щоб побачити ціну, оберіть розмір.\nНадаємо послугу пошиття по параметрам. Прорахунок ціни індивідуальний.\nМатеріал щільний трикотаж\nДовжина бл. 120 см. Зріст моделі 173 см.\nМодне плаття великих розмірів з щільного трикотажу дозволить Вам виглядати на всі 100%. Талія фіксується пояском, рукава реглан, на поличці декоративний лацкан - все це створює єдиний гармонічний образ.\nСклад 20% - вовна, 20% - коттон, 30% - віскоза, 30% - поліестер


Кіка-Міка вирушила у бібліомореплавання Національна бібліотека України для дітей\nКіка-Міка вирушила у бібліомореплавання\nВи уявляєте, що навіть мороз не став на заваді нашим дітлахам прийти на зустріч із Кікою-Мікою на «Корабель читання для сімейного єднання»! Незважаючи на те, що за вікном тріщав мороз, та в читальному залі відділу обслуговування дітей дошкільного та молодшого віку було тепло, щиро і душевно. Переглянувши відео про маленьку країну Прибалтики – Литву, про її чудові архітектурні пам’ятки, діти та дорослі познайомились із дівчинкою з дивним ім’ям, яку добре знають у багатьох країнах світу. Завдяки видавництву «Знання», яке надрукувало книжку литовської письменниці Ліни Жутауте «Кіка-Міка та гном, що в усьому любить лад», ця дівчинка стала відомою і нашим читачам. Зовсім нещодавно вийшла з друку нова книжка про пригоди маленької пустунки «Кіка-Міка, у якої втекли вуха», презентація якої і відбулась 25 лютого на кораблі.\nНа зустріч несподівано для малечі завітала сама Кіка-Міка і не просто так. Вона звернулася за допомогою до дітей, щоб вони допомогли вирішити їй складні завдання гнома, адже інакше він не поверне їй іграшки та книжки про неї, які забрав, бо дівчинка не слухала бабусю і не прибирала у своїй кімнаті. Дітвора блискуче впоралась із загадками та вікторинами гнома. Кіка-Міка із вдячності подарувала малечі свою пісню рідною мовою, затанцювала разом із ними і роздала всім присутнім подарунки.\nУ цей день ми не оминули увагою ще одну дуже важливу подію – 147-річчя від дня народження корифея української літератури – Лесі Українки. Маловідомі факти із життя видатної письменниці, читання її дитячих віршів, огляд виставки зацікавили не тільки маленьких читачів, а й дорослих.\nЧекаємо всіх бажаючих на наступні бібліомореплавання!


Як знайти роботу в Тюмені |ЯкПросто\nЯк покращити швидкість інтернету\nЯк назвати будівельну компанію\nЯк знайти роботу в Челябінську\nЯк знайти роботу в Казахстані\nЯк заповнити CV\nЯк написати пропозицію про роботу\nЯк організовувати конференції\nЯк підготувати та провести конференцію\nЯк оформити додаткову відпустку\nЯк пропонувати рекламні послуги\nПошук роботи — трудомісткий процес, що вимагає чимало часу, терпіння і сил. Людині важливо, щоб робота не тільки приносила задоволення, а й приносила стабільний і пристойний дохід.\n- Друковані видання з оголошеннями;\nПерший етап у пошуку роботи — самовизначення. Подумайте, чим би вам хотілося займатися, що ви знаєте і вмієте.\nЗнайти роботу без резюме практично неможливо, тому як тільки визначитеся зі сферою, приступайте до його складання. Резюме має бути грамотним, інформативним, структурованим. Найкраще скористатися готовою формою і просто внести в неї свої дані. У резюме повинні міститися ваше ім’я, контактні дані, інформація про основний і додатковій освіті, ваш досвід роботи, додаткових знаннях і уміннях, професійних і особистісних якостях.\nІснує пасивний спосіб пошуку. Необхідно заявити про себе і чекати, коли вам зателефонують і запросять на співбесіду. Для цього потрібно розповісти всім знайомим про те, що ви шукаєте роботу, розмістити своє резюме на інтернет-сайтах, заповнити анкету на біржі праці, дати оголошення в місцеві друковані видання, звернутися в кадрові агентства.\nТакож можна самостійно шукати оголошення роботодавців у пресі та на сайтах.\nДля здобуття роботи можна звернутися безпосередньо до бажаного роботодавцю. Для цього випишіть адреси і телефони всіх компаній Тюмені, в яких ви хотіли б працювати. Зателефонуйте до відділу кадрів кожної організації та запропонуйте розглянути вашу кандидатуру на той випадок, якщо їм знадобиться фахівець вашій області, при необхідності сходіть на співбесіду.\nБудьте уважні при виборі роботодавця. Зараз на ринку багато шахраїв, які пропонують для працевлаштування пройти платне навчання або заплатити за оформлення документів. Якщо організації дійсно потрібен співробітник, ніяких грошей з вас не візьмуть.\nРоботодавці не завжди виконують обіцянки, дані при працевлаштуванні, затримують зарплату, не оплачують понаднормові, не відпускають у відпустки. Перш ніж віднести свої документи у відділ кадрів, дізнайтеся думки співробітників фірми через знайомих або на інтернет-форумах.\nНіколи не варто зневірятися. Шанси знайти роботу до душі є у кожного. Головне — не здаватися, а продовжувати пошуки, використовуючи для цього всі наявні можливості.


https://kinoafisha.ua/ua/films/laskoviy-may Ласковий май Київ Ласковий май kinoafisha.ua/ua/films/laskoviy-may\nАктори:В'ячеслав Манучаров , Дмитро Блохін, Віктор Вержбицький , Людмила Зайцева, Раїса Конюхова ... В'ячеслав Манучаров , Дмитро Блохін, Віктор Вержбицький , Людмила Зайцева, Раїса Конюхова, Максим Костромикін , Максим Литовченко, Інга Стрєлкова-Оболдіна, Марина Орел, Раїса Рязанова\nУ 1985 році в Радянському Союзі почалася перебудова і з'явилася група "Ласковый май". На їх концертах були тільки аншлаги, від нерозділеної любові до них відбувалися самогубства. Фігура Михайла Горбачова тьмяніла в променях слави творця "Ласкового мая" — Андрія Разіна.\nНа жаль, рецензій до фільму "Ласковий май" в даний момент ще немає. Але Ви можете бути першим користувачем, який її напише.\nВідгуки про фільм Ласковий май 0


Земельних махінацій на тридцять п'ять мільйонів провернули за цей рік на Харківщині - «СЛОБІДСЬКИЙ КРАЙ»\nОрганами прокуратури у поточному році заявлено понад 200 позовів у сфері земельних відносин на загальну суму понад 35 млн грн. З них судами вже задоволено 163 позови на суму 31 млн грн. При цьому попереджено відчуження майже 5 тис. га вартістю 30 млн грн.\nПро це повідомив начальник відділу захисту інтересів громадян та держави у сфері земельних відносин Харківської обласної прокуратури Олександр Мельник.\nТакож прокуратурою внесено близько 128 приписів і подань і 595 протестів для рішення органів влади та місцевого самоврядування. Унаслідок цих дій до відповідальності притягнуто 163 посадові особи та відшкодовано понад 1,7 млн грн.\nВзагалі цим відділом у поточному році заявлено 60 позовів щодо повернення незаконно отриманих у приватну власність земельних ділянок. Їх вартість складає понад 20 млн грн.\nТакож, за словами Олександра Мельника, з початку цього року стосовно службових осіб Головного управління Держкомзему в Харківській області порушено дев’ять кримінальних справ. Тут збитки становили 9,5 млн грн, а кількість земельних масивів складає майже 70 га землі.\nІгор Тесло, матеріал з газети "Слобідський край" №97 від 13.08.2012\nОбов'язкове медичне страхування пропонують українцям з наступного року