Крісло керівника купити в магазині Taburetka.ua\nКомп'ютерне крісло "Брукс"\nКомп'ютерне крісло "Гранде"\nКрісло офісне "Murano"\nРозміри: 490/1080 - 1180/510\nКомп'ютерне крісло "Фоксі"\nКрісло офісне "Monika"\nКрісло офісне "Bayron"\n7 560 -15%\nКрісло "Атлант" Вуд\n7 850 -15%\nКомп'ютерне крісло "Альберто"\n6 205 -15%\nКрісло "Валенсія В"\nКрісло офісне "Oskar"\nКомп'ютерне крісло "Кальярі Ю"\nКрісло "Solano mesh"\nРозміри: 450/1060 - 1140/470\n5 065 -15%\nКрісло офісне "Amazing"\nКрісло офісне "Solano 2 artlеathеr"\n6 745 -15%\nКомп'ютерне крісло "Бонус Ю"\nКрісло поворотне "Orion" steel Anyfix AL68\nОчень крутое и удобное кресло, смотрится дорого и спина не болит.\nКрісло поворотне "Manager"\nКомфортное кресло для работы, так как нахожусь в нем по 8 часов ежедневно. Пользуюсь им уже пол года, никаких нареканий нет, да и спина не болит! Рекомендую людям которые работают за компьютером Спасибо Вам за консультацию в выборе, буду Вас рекомендовать всем ПыСы....\nКрісло поворотне "Atlant"\nЗаказывали кресло вместе со столом (подбирали по цвету) и дополнительными резиновыми колёсиками (изначально в комплекте идут пластмассовые, а для сохранности пола лучше использовать резину). Доставили вовремя. Единственное, забыли привезти колёсики. Сразу связался...\nКомфортне крісло керівника\nПриказка "Зустрічають по одягу" працює і в бізнесі. Статусність і комфорт офісних меблів - ознака того, що у фірми справи йдуть добре, а значить співпрацювати з нею можна. Компанія TABURETKA пропонує Вам зручні престижні крісла для керівників.\nДля директорів і начальників дуже важливий дизайн інтер'єру в кабінеті і статусність меблів. Також варто враховувати зріст, вагу, комплекцію того, хто в кріслі буде сидіти. Якщо Ви не можете самі визначитися з вибором, то крісло керівника купити Вам допоможуть менеджери в будь-якій з наших торгових точок.\nЯк вибрати офісне крісло керівника?\nКрісло для керівника відрізняється від інших офісних крісел не тільки тим, що в ньому сидить директор. Воно має більш презентабельний вигляд, поліпшений процес збирання, підвищений комфорт.\nдетально продумана ергономічна форма;\nбільш висока спинка і краще повторення контурів спини;\nдодаткові функції регулювання;\nдинамічне сидіння і спинка ( "Механізм Мультиблок").\nПерш за все варто пам'ятати, що статусні речі не повинні виглядати занадто скромно, а тим паче дешево. До того ж, в цьому питанні важлива довгостроковість меблів і практичність.\nТому радимо Вам вибрати крісло високої якості, адже більшу частину робочого часу директор проводить в своєму кабінеті. Робоче місце не повинно шкодити. Саме тому необхідно купити крісло для начальника високої якості, що не погіршує самопочуття і здоров'я, більшою мірою хребта.\nЩо варто враховувати коли вибираєте офісне крісло керівника\nКрісла наших постачальників користуються успіхом в такому критерії як маневреність. Додатково можна замовляти пластикові ролики з гумовим покриттям, щоб не дряпати паркет і ламінат. До того ж, коліщатка і каркаси виготовлені з якісного матеріалу. Це гарантує довговічність і надійність у використанні офісних меблів.\nДля підкреслення статусу інтер'єру, а разом з тим і посади, важливо вибирати якісне драпірування. Ми пропонуємо Вам на вибір крісло керівника шкіра від передових компаній. Крісла з натуральної шкіри - це не тільки красиво, а й практично в догляді: шкіра не буде бруднитися і з часом не зітреться, а після робочого дня можна буде легко протерти спинку крісла вологою серветкою і не переживати, що щось піде не так. Хорошим замінником натуральної шкіри в нашій продукції виступає ЕСО-шкіра. Вона майже не поступається натуральній якості.\nВ офісних стільцях наших виробників передбачений механізм гойдання. Режим "крісла-качалки" дуже важлива особливість. Кілька погойдувань в робочий день допомагають розвантажити хребет і позбутися від болю в спині. Також крісла регулюються по висоті і нахилу.\nДоставка меблів здійснюється в найкоротші терміни. Ціна завжди різна через якість меблів, тому інтернет-магазин TABURETKA пропонує Вам завжди демократичні ціни, знижки на найпопулярніші товари, вартість яких порадує навіть найбільш економних покупців. Відділ продажів завжди готовий допомогти Вам з питаннями, що виникли щодо оформлення товару, оплати і доставки.\nPU Шкірзам 16\nПосилений М1 механізм 1\nЗі знижкою 62\nОфісне крісло 48\nКомп'ютерне крісло 61\nГеймерське крісло 5


Клапани відведення повітря Lunx 3F\nCSA s.r.l. (Італія)\nКаталог CSA s.r.l. (Італія)\nКлапани відведення повітря\nКлапани відведення повітря LYNX 3F\nВиробник: CSA s.r.l. (Італія)\nСертифікати: ISO, сертифікат відповідності на застосування для питної води EN 1074-4, стандарт WRAS\nПерейти на сторінку Сертифікати\nМодель LYNX 3F - комбінований повітряний клапан для систем водопостачання\nМінімальний робочий тиск: 0,2 бар\nЗабезпечує плавне випускання повітря під час нормальної експлуатації трубопроводів, та дозволяє вихід та вхід великих об'ємів повітря під час наповнення чи дренажу системи.\nМагістральні водоводи, водопостачальні та розподільчі системи, системи зрошення.\nЯк правило, модель LYNX 3F використовується при змінах нахилу та у верхніх точках трубопроводу.\nКлапани відведення повітря LYNX 3F. Технічний паспорт\nМодель LYNX 3F AS - з системою захисту від стрибків тиску AS (Anti Slam)\nЗабезпечує випускання повітряних кишень в робочих умовах та дозволяє впускати велику кількість повітря до трубопроводу у разі розриву труби або при зливанні води з трубопроводу.\nСпеціальний механізм постійно обмежує пропускну здатність випускання повітря в перехідному режимі щоб запобігти стрибкам тиску та динамічним навантаженням на випускний механізм клапана. Це зменшує викид води при швидкому підвищені тиску, контролює швидкість відтоку повітря із системи, та мінімізує ризик виникнення гідроудару.\nЗазвичай модель LYNX 3F-AS застосовується в місцях де можливі різки зміни робочих умов та виникнення зворотної хвилі або переривання потоку, а також інших критичних точках трубопроводу, які можуть піддаватись дії гідроудару.\nНайвищі точки трубопроводів.\nКолектори насосних станцій.\nПеред та після швидкодіючих клапанів, кінці трубопроводів, резервуари.\nКлапани відведення повітря LYNX 3F - AS. Технічний паспорт\nМодель LYNX 3F RFP - комбінований повітряний клапан з захистом від стрибків тиску та вбудованим механізмом захисту від гідроударів\nЗабезпечує випускання повітряних кишень в робочих умовах та впускання великих об'ємів повітря у випадку зливання води з трубопроводу чи його розриві.\nКлапан дозволяє обмежувати пропускну здатність випускання повітря в перехідному режимі, щоб запобігти стрибкам тиску та динамічним навантаженням, а також запобігати пошкодженням трубопроводу, пов'язаним з великими швидкостями відтоку повітря.\nВ режимі заповнення трубопроводу швидкість виходу повітря підтримується в межах безпечного рівня за допомогою вбудованого механізму захисту від надмірно швидкого заповнення трубопроводу RFP (Rapid Filing Protection), який автоматично перекриває випускний отвір в критичній ситуації.\nСистеми водорозподілу та водопостачання.\nЗазвичай модель LYNX 3F RFP використовується як стандартна та в поєднанні з клапанами за технологією CSA AS (Anti Slam) на ділянках з різкими змінами динамічних навантажень та у верхніх точках, забезпечує ефективне керування повітрям та захистом системи від перенавантажень та гідроударів.\nКлапани відведення повітря LYNX 3F-RFP. Технічний паспорт


Влада Туреччини прийняла рішення про націоналізацію найбільшого в країні трейдера через підозру у зв'язках з організацією Фетхуллаха Гюлена.\nВідповідне рішення увійшло в дію ще в початку грудня цього року. Туреччина націоналізувала найбільшого імпортера газу в країні Akfel Holding. Причиною націоналізації стала підозра у зв'язках компанії з Фетхуллахом Гюленом, котрого влада Туреччини визнала винним у організації спроби державного перевороту в ніч з 15 на 16 липня 2016 року.\nСлід зазначити, що долями цієї компанії володіють "Газпром" та Газпромбанк.\nУ той же час, в Україні працюють державні та приватні банки Росії - країни, з якою вже третій рік йде війна на території України. А націоналізувати за цей час вирішили лише український ПриватБанк.


BlackSeaNews | "Газпром" вже не власник судна-трубоукладача "Північного потоку-2" - це частково дозволяє обійти санкції\nТрубоукладач “Академік Черський”, який єдиний в Росії володіє сучасною системою динамічного (без’якірного) позиціонування, перестав належати до групи “Газпрому”, випливає з квартального розкриття монополії (списку афілійованих осіб монополії).\n“Академік Черський” продовжує стояти в німецькому порту Мукран, логістичній базі Nord Stream 2, згідно з даними ресурсу Marine Traffic. У грудні 2019 року міністр енергетики РФ Олександр Новак пояснював, що це судно здатне добудувати “Північний потік-2” (Nord Stream 2), зазначає УНН.\nНа початку червня цього року стало відомо, що судно “Академік Черський”, до початку поточного року значився у складі ТОВ “Газпром флот”, який знаходиться у власності АТ “Самарський теплоенергетичний майновий фонд” (СТМФ), що фіксує виписка з реєстрації судна в Російському міжнародному реєстрі суден. Цей фонд в кінці березня 2020 року змінив прописку з Самари на Санкт-Петербург. Інших суден у власності СТМФ не значиться.\nСТМФ, власник “Академіка Черського”, станом на 31 березня входив до групи “Газпрому”, слідувало зі списку афілійованих осіб монополії. У новому списку станом на 30 червня фонду вже немає. При цьому СТМФ є чинною юридичною особою, назви він не міняв, випливає з виписки з ЕДРЮО на 28 липня. Це означає, що в другому кварталі фонд змінив власника (після цього СТМФ поміняв гендиректора — ним став Олександр Смєлков замість Андрія Тимофєєва).\nТакож існує можливість, що компанія скористалася правом не розкривати частину даних на підставі санкцій ризику. Таке право дала постанова уряду Російської Федерації від 4 квітня 2019 року.\nТакож важливо відзначити, що СТМФ є непублічним акціонерним товариством і не зобов’язана розкривати поточних учасників.\nЗгідно з матеріалами російських фінансових ЗМІ, трубоукладач “Академік Черський” до початку 2020 року фігурував на сайті ТОВ “Газпром флот” в складі його експлуатаційного флоту. Там же були вказані судна постачання “Остап Шеремета” і “Іван Сидоренко”.\nТепер “Остап Шеремета” і “Іван Сидоренко” більше не фігурують в складі “Газпром флоту”. З виписки з Російського морського реєстру судноплавства слідує, що власником цих суден є АТ “Нобіліті”. Ця компанія, яка також не зобов’язана розкривати своїх власників, була створена в кінці квітня 2020 року, випливає з ЕДРЮО.


Що заважає розвитку форелівництва? - Vismar Aqua - аквакультура для чайників\nЩо заважає розвитку форелівництва?\non 22.09.2016 at 15:51\n6 вересня у приміщення Держрибагенства України відбулася знакова подія для розвитку аквакультури України. Цього дня відбулося перше робоче засідання групи по розвитку форелівництва в Україні під головуванням віце-президента Української аквакультурної спільноти Олег Божика.\nДо її складу увійшли представники Держрибагентства, Інституту рибного господарства НААН, Львівського національного університету Ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З Гжицького та Української аквакультурної спільноти.\nРобоча група мала почати роботу над Програмою розвитку форелівництва в Україні. Мета програми: у 5-річний строк збільшити виробництво української форелі до 10 тисяч тонн на рік.\nЗа даними Української аквакультурної спільноти сьогодні в Україні вирощується до 1,5 тис. тонн форелі на рік.\nНа жаль, автор даної статті був відсутнім в Києві під час даної події у звязку із робочим відрядженням. Тому всю інформацію по роботі над цим проектом отримав опосередковано через кілька людей, котрі приймали участь в даному заході. В цій статті хочу зупинитися більше детально над декотрими нюансами.\nНа круглому столі учасники обговорювали і шукали шляхи вирішення галузевих проблем, таких як:\nНепрозорість оформлення договорів оренди та отримання дозвільних документів (особливу увагу хочу акцентувати на нарахуванні орендної плати та отримання дозволів на спеціальне водовикористання).\nРеєстрація (легалізація господарств), проектне затвердження вже збудованих господарств.\nНедостатність чи відсутність обігових коштів та початкового капіталу.\nВідсутність кваліфікованих кадрів.\nПроблема з доступом до ринків збуту.\nНедоступність ринку капіталу.\nЗношеність фондів та матеріально технічних засобів.\nВисока вартість кормів, та шляхи їх здешевлення.\nДуже багато засобів масової інформації підхопили дану подію, але, на жаль, необізнаність журналістів та багатьох учасників цього ринку привела до того, що в ЗМІ з’явилось дуже багато інформації, котра не відповідає дійсності.\nСкільки в Україні вирощується форелі?\nБагато джерел називають цифру до 1500 тон на рік. Декотрі зменшують, даючи розбіжність від 1100-1400 тон риби на рік. Намагаючись дати відповіді на ці питання, я звертався до багатьох людей за інформацією. Але дуже часто не можливо отримати інформацію у зв’язку із закритістю багатьох господарств. Зрозуміло, що власники бояться засвічувати реальні обсяги вирощування форелі у зв’язку із можливими зловживаннями із боку контролюючих органів.\nАле для того, аби оцінити реальний ринок вирощування форелі в Україні, спробуємо проаналізувати цей об’єм за другими показниками. Відомо, що при оптимальних умовах для того, аби виростити 1 кг живої риби потрібно десь 0,95 кг корму. Це при оптимальних умовах для вирощування форелі (температура води — 15-17С, кисень — більше 8 мл/л), котрі можливо створити тільки в сучасних рециркуляційних системах для вирощування риби (РАС), котрі дозволяють контролювати всі життєво важливі параметри. Так як форель в Україні вирощується по досить примітивній схемі (протока), де вода просто прокачується через басейни із рибою, то використання корму може зростати до 1,2-1,4 кг на 1 кг вирощеної риби.\nВ 2015 році в Україну офіційно було імпортовано близько 700 тон корму, то це дає на виході всього 600 тон вирощеної риби. Багато із вас скаже, що решту риби можна вирощувати на боєнських відходах, дрібній рибі і т.д. і т.п. Все можливо! Але коли розумний фермер пробував годувати відходами, то бачив, що на виході він отримував не ту продукцію, на котру розраховував.\nОтже, якщо брати по кормам, то об’єм вирощеної в Україні форелі не перевищує 600 тон риби. Звичайно, що напевне існує сірий імпорт кормів, завіз котрих не реєструється митними органами. Але тоді потрібно завезти ще мінімум 700 тонн корму, аби виростити ще 600 тон риби, котрої бракує для розуміння загальної картини. Якщо половину кормів завозиться напівлегально чи нелегально, то однією із головних проблем у форелівництві я бачу саме проблему кормів. Як бачимо, ця проблема є на останньому місці для місцевих рибоводів.\nЯкий орган мусить мати інформацію про обсяги вирощування форелі?\nЯк бачимо, ланцюжок із запитань продовжується і одне питання породжує інше. Де можливо дістати інформацію про обсяг вирощування любого виду риб в Україні? В Держстатистиці, Держрибгоспі чи якомусь іншому контролюючому органі?\nЖоден із перелічених органів влади не має такої інформації. По крайній мірі, реальних обсягів вирощування. Хоча мали б мати.\nКому може бути потрібна така інформація? Перш за все, самим рибоводам. Така статистика дасть можливість коригувати обсяги вирощування між господарствами. При нарощування обсягів обов’язково виникне спеціалізація господарств по діяльності: племінні репродуктори, малькові господарства, вирощування товарної риби, переробка, транспорт та інше. Це призведе до залучення додаткових інвестицій в аквакультура та створить додаткові робочі місця. Окрім того це зробить ринок абсолютно прозорим, що дасть можливість доступу до фінансування кредитними установами.\nТакож така інформація потрібна тим же самим кредитним установам та портфельним інвесторам, котрі зможуть вкладати кошти у виробництво рибної продукції. Не варто очікувати манни небесної, якщо виробники ведуть бізнес напівлегально та вирощують рибу на “сірих” кормах.\nЩе дана інформація стане корисна виробникам корму, обладнання, проектним організаціям, котрі мають безпосереднє відношення до збільшення рибопродуктивності в господарствах.\nОтже функції ведення статистики мала би взяти на себе бізнес асоціація, котра зможе обєднати всіх зацікавлених учасників ринку. Якраз на часі була реєстрація Української аквакультурної спілки, котра, на мою думку, і мусить зробити це однією із своїх самих важливих місій.\nДе українські аквакультурні спеціалісти?\nКадрова проблема в цій галузі насправді просто вражає: спеціалістів по вирощуванню риби практично немає. Це якщо дуже коротко написати про сучасний стан аквакультурної освіти.\nНа жаль, але в наших аквакультурних закладах не дають необхідних знань та навичок для того, аби людина прийшла і могла щось робити. Базові питання (види дафній для годівлі мальків риби, інкубація яєць артемії, необхідні умови для розведення риб тощо) не підкріплені теоретичними знаннями, а про практику і немає слів. Дуже часто викладачі учбових закладів погано розбираються в предметі свого викладання. Безкоштовна освіта не готує спеціалістів для бізнесу, а скоріше касирів в сучасних супермаркетах та торговців на стихійних базарах.\nЩо ж робити? По перше, на державному рівні, як мінімум, оголосити тривогу та підвищену боєготовність в даній галузі. Насамперед оголосити 2017 рік роком аквакультури. Розробити плани дій по розвитку тієї чи іншої галузі рибництва (форелівництво, осетринництво, марикультура, малакокультура, тиліпія, раки та інше).\nОдним із самих необхідних є створення Державного центру аквакультури. Це має бути навчально-експериментальний заклад, де кожен бажаючий зможе вступити на повноцінне навчання, котре дасть не тільки теоретичні, але й практичні навички. Звісно, що навчання має бути основане на контрактній основі і підприємства, зацікавлені у навчанні власних спеціалістів, зможуть вирішити гостру кадрову проблему. Впевнений, що базові навички для спеціаліста можна закласти всього за 3-4 місяці такого навчання. Адже в центрі будуть вчити тільки тому, що реально потрібно на виробництві, без лишніх предметів, знання котрих, як правило, не використовується в практиці.\nНа базі цього центру українські вчені, котрі працюють в області аквакультури, будуть мати змогу проводити реальні дослідження своїх напрацювань. По суті це створення централізованої матеріально-технічної бази для розвитку вітчизняних розробок, котрі будуть мати безпосередній вплив на підвищення продуктивності рибних господарств та ферм.\nА скільки треба нашій країні форелі?\nОднією із важливих цілей робочої групи по розвитку форелівництва є збільшення вирощування риби до 10 000 тонн на рік. Дані цифри базуються на тому, що 1500 тон вирощується і споживається зараз. Плюс піде імпортозаміщення тих 3600 тон, котрі поставляються в Україну. А решту 5000 тон піде на зовнішні ринки.\nДавайте попробуємо розібратися із тими 3600 імпортної форелі. Імпортну форель можна умовно розділити на два види: біла риба — це риба, вирощена в прісній воді, масою до 2 кг, і червона риба — риба вирощена в морі вагою від 2 кг та вище. І якщо подивитися на обсяги імпорту, то не одразу стає зрозумілим яка форель є “червоною”, а котра “білою”. Справа в тому, що саме біла форель вирощується в Україні. Наші кліматичні умови не дають можливості вирощувати червону рибу в нашому морі — воно затепле влітку. В країнах, де є така можливість, підрощена у прісній воді форель проходить процес смолтифікації (адаптації до життя в соленій воді) і дальше її випускають у великі садки, встановлені в морі.\nВирощування форелі на Волині\nЗавдяки виключенню країн, котрі поставляють червону рибу, ми із керівництвом Асоціації «Українських імпортерів морепродуктів» (http://uifsa.ua/) дійшли до висновку, що на долю білої риби в імпорті форелі припадає не більше, аніж 600 тон продукції за 2015 рік.\nОтже, наразі максимальне споживання білої форелі в Україні становить близько 2000 тонн на рік. Це по самим райдужним оцінкам. Насправді ця цифра може бути меншої на 25-30%.\nЩоб закрити різницю в імпорті потрібно побудувати 6-7 невеличких ферм по 100 тонн риби на рік. Це інвестиція десь в розмірі 3,5 мільйонів Євро, що являється каплею в морі для якогось великого бізнесу, але реально великим кроком для розвитку сучасної аквакультури.\nШляхи підвищення рибопродуктивності\nБезперечно всі питання, котрі були підняті на засіданні робочої групи, являються архіважливими для розвитку форелівництва. Але, на жаль, ніде не йшла мова про саме інтенсифікацію вирощування форелі.\nВ цьому питання потрібно переймати досвід Данії, де завдяки впровадженню сучасних аквакультурних технологій, вдалося за короткий строк значно наростити об’єм вирощування риби. В даний момент Данія являється одним із лідерів Європи по вирощуванню порційної форелі. Щорічне вирощування складає 27 560 тонн цієї цінної риби, що в 25 раз більше, ніж в нашій, найбільшій по території в Європі, країні.\nВ Данії на початку 90-х років минулого сторіччя почали змінювати традиційну проточну систему вирощування форелі на рециркуляційну, де, в залежності від типу ферми, одна і та ж вода використовувалася знову і знову у об‘ємі від 70 до 95%.\nЯкі переваги дає використання рециркуляційних систем при вирощування форелі?\nПо-перше, з допомогою цих систем ми значно зменшуємо викиди шкідливих речовин в навколишнє середовище. Тверді відходи із допомогою відстойників та мікросітчастих фільтрів одразу попадають в спеціальні лагуни для подальшої переробки та використання в якості цінного органічного добрива. Розчинені азотисті речовини переробляються із допомогою біологічних фільтрів до відносно безпечних речовин. Для остаточної переробки води та її повного очищення відпрацьована вода подається в вегетативні ставки (болота), де із допомогою біогенних факторів та вищих рослин відновлюється до її первинного стану. Після цієї обробки воду можна безпечно подавати в природні водойми.\nПо-друге, різко зменшується використання кількості свіжої води для вирощування одного кілограма риби. При традиційній системі для цього потрібно 50 000 літрів, а\nпри використанні інтенсивних ферм всього 3600 л.\nСуперінтенсивна сучасна форельна ферма\nПо-третє, дана система дає змогу вирощування форелі не тільки в традиційних для цього районах (Карпати), де є багато проточної свіжої води. Для поновлення води в РАС потрібно використовувати воду із свердловини, що позбавляє нас від розміщення форелевих ферм в районах із протічною водою. Для 100-тонної ферми потрібно всього лиш джерело води в 15 л/с (це максимальне використання, середнє — 5-7).\nПо-четверте, використання даної системи дозволяє підтримувати оптимальні для росту риби параметри води, що позитивно впливає на рибопродуктивність. Багато власників проточних ферм в Карпатах підтвердять, що вони постійно мають проблеми із водою: влітку дуже тепла і мало кисню (риба не харчується), після злив вода стає дуже брудною (риба не бачить корм, що приводить до втрат корму), зимою вода сильно охолоджується (теж риба не харчується). Тому терміни вирощування порційної форелі із потрібних нам 9-10 місяців затягуються мінімум на два сезони.\nДані системи можуть оснащуватися контролерами рівня кисню та автоматично включати додаткові аератори чи системи насичення кисню для досягнення задовільного рівня кисню в системі. Також обов’язково встановлюється контролер температури води в системі, котрий включає подачу свіжої прохолодної води при підвищенні температури. Оптимальна для вирощування форелі температура води — 16-17С. Саме при цих температурах фіксується самий нижчий коефіцієнт використання корму на одиницю продукції. Про автоматичні годівниці із урахуванням кількості біомаси та точною видачею добової норми корму думаю, що не має потреби писати.\nПриблизна вартість будівництва 100-тонної ферми дорівнює 250 000 Євро. Ще мінімум така ж сума робочого капіталу потрібна для того аби виростити 100 тонн риби. Таку ферму реально запустити за 6-8 місяців, і вже через 6-8 місяців ми отримаємо перший врожай.\nЛіцензії та контроль\nОднією із причин низької рибопродуктивності локальних форельних ферм є відсутність спеціальних знань. На даний момент любий, хто має кошти та бажання вирощувати рибу, може спробувати свої сили в цьому виді аквакультурного бізнесу. Так, є якісь труднощі із отриманням ліцензій на спеціальне водокористування, але сам вид діяльності по розведенню риби не ліцензується.\nВ тій же Данії, наприклад, видають ліцензії на річне споживання корму фермою. Зрозуміло, що від цього залежить і рибопродуктивність ферми. Якщо у тебе є можливість справитися із відходами великої кількості кормів завдяки технології та спеціальним знанням, то ти отримуєш ліцензію на більшу кількість корму і можеш виростити більшу кількість риби на цій самій фермі.\nПроточна традиційна ферма — це постійне джерело забруднення для навколишнього середовища. Особливо небезпечно, коли власник ферми не розбирається в безпечній технології вирощування риби. Адже риба інколи хворіє (забор води іде із річки, а в ній водиться дика риба), тому приходиться її обробляти хімічними речовинами. Проблема обробки форелі в тому, що вода проточна, і час впливу риби на ектопаразитів обмежений, тому препарат поступово вводиться в воду. Надлишок препарату потрапляє безпосередньо в річку.\nТому важливо піддати ліцензуванню всі діючі форелеві ферми в Україні. Треба перевірити чи власники (персонал ферми) мають необхідні знання по безпечному вирощуванню риби. Це повинно стати основним завданням відділу аквакультури Держрибагенства.\nТакож це дозволить встановити контроль над якістю продукцію, її кількістю та допоможе всім учасникам ринку грати по чітко встановленим правилам, котрі діють абсолютно для всіх.\nОтже, в нашій країні можливий активний ріст аквакультури. 10 000 тон на рік вирощеної форелі — це абсолютний мінімум, котрий легко може вирощуватися на нашій землі. Тут є всі умови для того аби прийти, вкласти кошти та працювати. Правила гри повинні бути спільно розроблені та узгоджені між всіма учасниками цього ринку. Держава від цього тільки виграє. І громадяни будуть вживати смачну вітчизняну рибу.\nвирощування форелірас форельузв форельфорельфорельна ферма\nБіофлок - сучасна аквакультурна технологія\nПерспективи австралійських раків


Повернутися на головну > Доставка і оплата> Нові меблі - Чернігівська область. Купити ліжко. Доставка по Україні>Ладан - Дитячі меблі. Купити ліжко - недорого. Доставка по Україні\nДвоярусне ліжко Каріна\nBy Вася on Июл 3, 2019\nЛадан - Дитячі меблі. Купити ліжко - недорого. Доставка по Україні Немає жодного товару в цій категорії.\nМережевий інтернет - магазин дерев'яних меблів від виробника Eko-mebel.com.ua, намагається зробити все для того щоб, кожен хто зайде до нас не залишився без покупки і надалі був тільки радий їй. З метою того щоб всі жителі України, не тільки столиці, а й вашого чудового міста Ладан мали можливість придбати нашу меблі, ми пропонуємо вам скористатися можливістю замовити доставку. Перед тим як зробити замовлення на доставку, будь ласка ознайомтеся з деякими пунктами, а саме:\n• Послуги перевезення надає компанія спеціалізується на доставках. У більшій частині випадків дев'яноста відсотків людей вибирає компанії Нова Пошта і Інтайм, але ви можете вибрати і іншу компанію.\n• Ціна і час доставки кожної вантажоперевезення визначаються індивідуально для кожного.\n• Вартість кожної доставки залежить від фізичних параметрів.\n• Термін доставки кожної посилки визначається виходячи з дальності населеного пункту від київського регіону.\n• На доставку по території України перевізником Нова Пошта зазвичай йде не більше двох робочих днів.\n• Деякі вироби зроблені на замовлення вимагають попередньої оплати.\nЧасом вникнути в особливість моделей ліжок і матраців часто стає неможливо, враховуючи той факт що в їх рядах є багато різних параметрів і функцій які для кожного споживача мають особливе значення. Для того щоб краще розібратися в цих питаннях ви можете абсолютно безкоштовно звернеться за допомогою до наших консультантів. Вони вам допоможуть з правильним вибором як ліжка так і матраца, щоб ваш сон став ще солодший, а ранок починався з посмішки.\nНа сторінках нашого мережевого інтернет ресурсу ви зможете знайти безліч різних варіантів ліжка, а також матраців. Виходячи з цього модельного виряджаючи можна підібрати ідеальний варіант для спальні щоб додати їй неперевершеного виду.\nСтворюючи покупку на сайті Eko-mebel.com.ua, будьте впевнені в хорошій якості купується вироби. Тепер у вас є можливість купити ліжко з матрацом в місті Ладан не покидаючи затишний будинок! Ми працюємо сов цей України, триста шістдесят п'ять днів в році, сім днів на тиждень, двадцять чотири години на добу.\nДля того щоб зробити замовлення в нашому online магазині, вам потрібно всього лише кілька вашої:\n2. Мобільний телефон.\n3. Персональний комп'ютер.\nПокладіть своє замовлення в кошик на сайті або можете залишити замовлення зворотного дзвінка і наші менеджера зв'яжуться з вами найближчим часом для уточнення всіх деталей. З нами вигідно, швидко і просто. Теплі ціни весь рік будуть радувати вас.\nАдреса для отримання посилки в місті Ладан перевізником Нової Пошти:\nВідділення №1: вул. Миру, 75а.


Члени Юридичної клініки «Pro Bono» відвідали Апеляційний суд міста Києва — Юридичний факультет Київського національного університету імені Тараса Шевченка\n09 квіт. 15:36 |\nЧлени Юридичної клініки «Pro Bono» відвідали Апеляційний суд міста Києва\n5 квітня, студенти-члени Юридичної клініки «Pro Bono» Київського національного університету імені Тараса Шевченка ознайомилися з роботою Апеляційного суду міста Києва. Екскурсію до суду організувала Ізарова Ірина Олександрівна, викладач кафедри правосуддя та куратор Юридичної клініки.\nЗ числа бажаючих отримати цінний досвід та долучитися до заходу було обрано студентів, які показали найкращі показники роботи в Юридичній клініці за підсумками минулого місяця. Зокрема, суд відвідали студентки 3 курсу Ангеліна Ліхачевська, Марина Тетерук, Неллі Ященко та студентка 4 курсу Марія Скиба, консультант Юридичної клініки. Також долучились іноземні студенти юридичного факультету.\nВ межах навчального заходу зацікавлені студенти відвідали засідання судової палати з розгляду цивільних справ. Справи розглядались судом у складі головуючої судді Крижанівської Ганни Володимирівни та суддів Оніщука Максима Івановича та Шебуєвої Вікторії Андріївни.\nЗагалом було заслухано 6 справ: судді відмовили у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі, і задовольнили апеляційну скаргу на рішення суду, яке фактично не було видано, оскільки суддю звільнили до того як він встиг його написати.\nВ інших провадженнях було оголошено перерву в судовому засіданні. Підстави: додаткова апеляційна скарга одного з представників не надійшла з місцевого суду; за клопотанням сторони щоб реалізувати своє право на захист; з причини того, що не було доказів належного повідомлення сторін щодо місця і часу проведення справи.\nДо відвідувачів працівники суду поставилися приязно та після розгляду справ, роз’яснювали спірні ситуації, які виникали під час процесу, відповідали на запитання студентів.\nЦього дня студенти здобули чимало корисних навичок: як потрібно правильно поводитися під час судового засідання, відповідати суддям, відстоювати свою позицію, перевіряти документи, які надходять до канцелярії суду та повноваження і строк вказаний в довіреності.\nВарто зауважити, що подібні заходи спрямовані не лише на ознайомлення студентів з роботою суду чи інших органів, але й на здобуття нових знань та досвіду. Саме тому члени Юридичної клініки як майбутні фахівці в галузі права із зацікавленістю та професійним інтересом долучаються до подій такого характеру.\nТекст – Ксенія Лотош, студентка 4 курсу юридичного факультету\nФото – Ірина Олександрівна Ізарова


Імідж - все. Мільйонер зімітував допомогу луганському інваліду заради ефектного телесюжету - ЗМІ\nУ Красному Лучі під час зйомок передачі Мільйонер. Життя спочатку учасник зімітував допомогу інваліду, щоб зняти гарний сюжет, повідомляють місцеві журналісти.\nЗа їхніми словами, знімальна група приїхала знімати сюжет про мільйонера серед простих громадян у Красний Луч. Для столичного ресторатора Дмитра Борисова вибрали чоловіка з обмеженими можливостями Олексія Лубенченка, який не встає з інвалідного візка.\nЗгідно із сюжетом, Дмитро зобов'язався допомогти Олексію, відвіз його до Києва на дороге медобстеження, яке необхідне для подальшого лікування.\n"Програма Мільйонер. Життя спочатку завершується зворушливо: співчуваючи інваліду, Дмитро плаче на камеру, а потім відвозить Олексія з рідного Міусинська до Києва, щоб пройти обстеження в одній зі столичних клінік. Ми зв'язалися з Олексієм, щоб дізнатися, як пройшло обстеження і, до свого здивування, дізналися, що в Києві хлопець не був. Тобто знімальна група 1+1 просто обіграла цей момент: після зйомок зворушливої сцени, в якій мільйонер складає в багажник інвалідний візок і відвозить Олексія до Києва, візок витягли назад, повернули господареві-інваліду та ... попрощалися" , - написали журналісти міста.\nЧерез півроку відзнятий матеріал потрапив в ефір, а ситуація з Олексієм так і не змінилася.\nЯк повідомлялося 4 липня, мешканка Донецької області Тетяна Гречишникова, що пересувається в інвалідному візку, відсудила дві тисячі гривень у нічного клубу Обличчя, співробітники якого не пустили її на територію закладу.\nЗа матеріалами: krluch.net\nАктивісти Опори виявили головні…\nНемає коментарів Українці хочуть мати мінімум…


Телефон не бачить карту пам'яті microSD або SD\nМаленька, молодецькі і дуже-дуже дорога. Що це? Карта пам’яті microSD з вашого смартфона! Звичайно, сама по собі вона особливої цінності не представляє, але ось те, що на ній зберігається, іноді безцінне.\nА тепер уявіть, що це мініатюрне сховище стало, з точки зору мобільника, просто шматочком пластику. Чи можна зарадити біді? У багатьох випадках – цілком. Отже, поговоримо, що робити, якщо телефон не бачить карту пам’яті SD або microSD.\nПричини нераспознавание і нечитаності карт пам’яті можуть критися як в самій картці, так і в телефоні. І, як завжди, вони бувають апаратними та програмними.\nОсь список основних чинників, які викликають подібні ситуації:\nСмартфон не підтримує SD або microSD з об’ємом сховища більше певного рівня. Проблема частіше виникає з картами значної ємності – від 32 Гб і більше.\nМобільний девайс не розпізнає файлову систему картки через відсутність підтримки. Часто такі ситуації трапляються з SD і microSD, відформатовані в exFat.\nФайлова система SD / microSD пошкоджена.\nКарта заблокована антивірусом, встановленим на телефон, оскільки щось з її вмісту представляє вірусну загрозу.\nПри установці SD-картки в телефон немає контакту пристроїв. Контактні майданчики карти пам’яті вкрилися шаром окислів.\nНесправна система розпізнавання і читання SD-карт в телефоні.\nУ проблемі, швидше за все, винна карта пам’яті, якщо:\nЗ нею «не хоче дружити» жоден телефон, планшет або комп’ютер. Вона не читається ні на одному пристрої.\nНа ній присутні значні зовнішні дефекти: глибокі тріщини, відколи, прогари, пошкодження контактних майданчиків і т. Д.\nПри установці її в смартфон останній зависає, вимикається, перезавантажується. Причому з іншими SD-шкамі він працює нормально.\nНайбільш ймовірний винуватець – телефон, якщо:\nВін не розпізнає жодну SD-картку незалежно від її ємності і формату.\nПри вставці в слот будь-яких SD або SIM-карт він зависає, вимикається, перезавантажується або глючить якось інакше.\nТрапляються ситуації 50/50, коли мобільний пристрій і SD (microSD) по-окремо працюють нормально, але разом – ніяк, не дивлячись на заявлену сумісність. Винуватцем тут може бути і карта (низька якість, невірно вказаний обсяг пам’яті), і телефон (немає драйвера). Або те й інше відразу.\nДалі розберемося, що робити в кожному конкретному випадку.\nОбвинувачена – карта\nКартки формату microSD маленькі і тендітні. Якщо їх часто переставляти з пристрою в пристрій (а багато користувачів так і роблять), вони швидко виходять з ладу через механічні поломок. До того ж, їх значна частина виготовлена напівкустарним методом в Піднебесній, тобто якістю відверто не вражає. Все це – причина того, що в 70-80% випадків нераспознавание телефоном винною виявляється саме карта пам’яті.\nSD і microSD-картки з механічною і електричною несправністю, на жаль, ремонту не підлягають. З ними можна буде возитися тільки при втраті цінних даних, які на них зберігалися. Відновленням інформації з пошкоджених носіїв такого типу займаються спеціалізовані сервіси.\nВ інших випадках вирішити проблему, як правило, вдається самотужки.\nТелефон не бачить карту пам’яті microSD або SD Ссылка на основную публикацию


Одним з правил створення річного інтер'єрує заміна щільних віконних штор на легкі світлі фіранки. Цей прийом буде ще більш ефектним, якщо розмалювати фіранки ніжним акварельними фарбами. Наш майстер-клас навчить вас цьому Літня пора багата на сонячні дні. І так не хочеться, щоб природне світло, що опромінює наш будинок, наштовхувався на перешкоди у вигляді щільних темних штор. Однак, якщо, переодягши ваші вікна в легені світлі фіранки, ви вирішили, що вони виглядають занадто нудно і невиразно, не турбуйтеся. За допомогою наших інструкцій ви зможете самостійно розмалювати ваші обновки, надавши їм оригінальний і по-справжньому літній вид. В даному майстер-класі використані фіранки Merete від ІКЕА. В основу малюнка ліг дизайн коробки для зберігання речей від Джонатана Адлера.\nЩо вам понадоітся:\nсвітлі однотонні фіранки білого або молочного відтінку (в нашому прикладі це Merete від ІКЕА);\nакварельні фарби пастельних тонів (3-5 кольорів);\nчорний і червоний маркери для розпису тканини;\nЕтап 1: підготовка фарби\nЗмішайте 200 мл фарби з 200 мл клею для декупажу і залийте отриману суміш літром води. Для кожного кольору використовуйте окрему ємність. Протестуйте отриманий розчин на шматочку тканини. Якщо колір вас не влаштовує, можете додати ще води або фарби.\nЕтап 2: малювання\nЗа допомогою клейкої стрічки закріпіть на підлозі целофанову плівку, акуратно розкладіть на ній попередньо випрані фіранки і починайте малювати. Проведіть пензлем косі хвилясті лінії від краю докраю фіранки. Працюйте по черзі кожним кольором. Після того як тканина підсохне, додайте контрасту за допомогою маркерів. Виділіть контури кольорових ліній чорним і червоним кольорами так, як це показано на фотографії. Не бійтеся, що лінії будуть виглядати нерівно і неакуратно. Шарм цього візерунка - в його недосконалість. Тепер вам залишилося тільки випрасувати фіранки, прикрасити ними вікно і насолоджуватися оновленим річним інтер'єром! cuckoo4design.blogspot.com\nЦікавий майстер-клас: дитячий вігвам своїми руками Як зробити лавку своїми руками: майстер-клас Бра своїми руками. Настінний світильник за 5 хвилин: Майстер-клас Як зробити килимок з помпонів своїми руками Від щирого серця: подарунок для коханих своїми руками\nЯк і шпигунськи про шпоні і не тільки: секрети вибору дерев'яних меблів


Прямих авіарейсів до Братислави з Україною немає. За маршрутом Київ - Братислава пропонує переліт компанія "Аеросвіт" спільно з Czech Airlines через Прагу, Malev - через Будапешт. У зимовий період організовуються чартери Київ - Попрад ("Міжнародні авіалінії України").\nПотяги Київ - Відень, Москва - Жиліна проходять через Кошице, Попрад, Ліптовськи Мікулаш та інші словацькі міста.\nЗ Ужгорода та Чопа автобусом можна доїхати до різних міст Словаччини.\nГотелів категорії 5* в країні мало, більшість з них розташовано в Братиславі. Основу номерного фонду складають "трійки" та "четвірки". Співвідношення "ціна/якість" таке: 5* - в основному відносяться до світових готельних мереж, якість відповідна, 4* - дуже дорогі і дуже хороші, 3* - від дорогих і хороших до недорогих і простих. Більшість можливостей для дозвілля - в готелі, а не на курорті. У 90% готелів заселення з 14:00, звільнення номерів - до 10:00.\nКрім того, в країні широкий вибір приватних квартир, кемпінгів і санаторіїв, більшість з яких, побудовані ще при соціалізмі, зараз щосили модернізуються.\nГірськолижні зони Словаччини розташовані у Високих, Західних і Низьких Татрах. Тут прекрасні природні умови, невисокі ціни та чудова інфраструктура, що активно розвивається.\nУ Високих Татрах декілька кліматичних курортів і найвищі гори в країні — Герлаховський Штіт (2655 м) і Ломніцький Штіт (2632 м). Траси облаштуванням і складністю рельєфу нагадують австрійські. На круті схили Західних Татр люблять приїжджати на вихідні компанії з країн Центральної Європи. Новачкам підійдуть курорти Низьких Татр.\nЗа користування підйомниками на словацьких курортах зазвичай потрібно додатково доплачувати невелику суму. Найвигідніше купувати тижневий скі-пасс.\nКухня Словаччини основується на різних супах, кашах, варених і тушкованих овочах, смаженому і копченому м'ясі та молочних продуктах.\nТрадиційними для Словаччини є овочеві салати, варена кукурудза, варені галушки з тертим сиром, картоплею, смаженою капустою, бринзою, цибулею і шкварками. Дуже популярні різноманітні м'ясні страви (шніцелі, рагу, гуляш), рибні страви, копченості та сири. До речі, сир з шинкою, запечений в паніровці - одна з найбільш незвичайних і смачних страв Словаччини.\nДозволяється ввозити: тютюнових виробів - 200 сигарет або 50 сигар або 250 г тютюну або комбінацію у відповідній кількості. Алкогольних виробів - 1 літр (міцних), вина - 2 літри. Бензину – запасна каністра, не більше 10 літрів. Парфумерії: парфумної води - 50 мл, одеколону - 250 мл. Подарунків і товарів - на суму не більше ніж 175 євро. Домашні тварини ввозяться з відповідним ветеринарним сертифікатом. Зброя – з відповідним супроводжуючим дозволом.


Сергій Зубченко: «На початку вересня плануємо розпочати укладання органо-мінеральної суміші на дорозі Т-13-07» :: Служба автомобільних доріг у Луганській області\n» Прес-центр » новини » Сергій Зубченко: «На початку вересня плануємо розпочати укладання органо-мінеральної суміші на дорозі Т-13-07»\nРемонт дороги проводить ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» (Одеса).\nЗагальна вартість проєкту – 1 млрд 110 млн грн. Загалом реалізація проєкту розрахована на два роки (2021/2022 роки). Втім, вже до кінця поточного року на ділянці укладуть нижній шар асфальтобетону, тобто маршрут стане повністю проїзним.\nМісце розташування ділянці на мапі – https://goo.gl/maps/GpuVds3o7FDGuqTt8\nПро стан справ розповів начальник проведення робіт на ділянці Сергій Зубченко.\n«Наразі продовжуються роботи з фрезерування зношеного покриття та розширення дороги, згідно проєкту до 8 метрів», – повідомив Сергій Зубченко.\nЗа його словами, відфрезерований матеріал буде повторно використовуватися з додаванням нових в’яжучих матеріалів.\nСергій Зубченко зазначив, що після етапу фрезерування – наступний крок – влаштування посиленої основи зі органо-мінеральної суміші, обробленої цементом (завтовшки понад 15 см).\n«На початку вересня плануємо розпочати укладання органо-мінеральної суміші на дорозі Т-13-07», – сказав Сергій Зубченко.\nПісля влаштування дорожньої основи, укладають нижній вирівнюючий шар з крупнозернистого асфальтобетонного покриття завтовшки 10 сантиметрів. Наприкінці – верхній шар з щебенево-мастикового асфальтобетону (ЩМА) товщиною 5 сантиметрів.\nСергій Зубченко повідомив що в населених пунктах будуть влаштовані тротуари та освітлення.\n«ТОВ «РДС» (ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ») має намір зробити у нижньому шарі всі 37 кілометрів (від Новопскова до Марківки) до кінця поточного року. Тобто, дорога буде повністю проїзною. Ми плануємо задіяти тут, на цій ділянці, від 70 до 100 одиниць техніки та близько 100 робітників. Майже всі дорожні робітники – мешканці Луганщини», – розповів Сергій Зубченко.\n«Гарантії від підрядника – 5 років на верхній шар, 10 років на основу дороги. Всі ці гарантії закладені у тендерній документації, а також у договорі, який був підписаний між Службою автомобільних доріг у Луганській області (замовником) та «ТОВ «РДС» (підрядником)», – повідомив Сергій Зубченко.\nПроєкт передбачає облаштування автобусних зупинок; встановлення бар’єрного огородження; встановлення напрямних стовпчиків; укріплення узбіччя; влаштування з’їздів та примикань; встановлення дорожніх знаків; нанесення дорожньої розмітки; встановлення освітлення.\nНа дорозі Т-13-07 Сватове – Новопсков – Мілове, окрім ділянки км 83+100 – км 120+052, плануємо розпочати роботи на інших ділянках. Тривають державні закупівлі на відновлення траси Т-13-07 між Сватовим та Білокуракиним, Білокуракиним та Новопсковом, а також між Марківкою та Зоринівкою.


Українська Греко-Католицька Церква / Бібліотека / 2005 - Рік Пр. Євхаристії / Праці і статті про Пресвяту Євхаристію / 7. Сергій Ковальчук. Євхаристія в контексті трьох Таїнств Християнського Втаємничення згідно Кодексу Канонів Східних Церков / Євхаристія - кульмінація Таїн Християнського втаємничення / Єдність Таїн Християнського втаємничення та їх богословське значення:\n Єдність Таїн Християнського втаємничення та їх богословське значення Канонічно-літургічний розвиток Другий Ватиканський Собор та пособорові реформи\nЄдність Таїн Християнського втаємничення та їх богословське значення\nОтець Небесний у своєму незбагненному плані спасіння зіслав людству Сина свого Єдинородного, який, воплотившись з Діви, об'явив світові божественну любов, принісши себе у жертву на хресті та воскреснувши, з волі Отця, дав людині надію на спасіння. Це спасіння здійснюється у Церкві Христовій, яка є Таїнством з котрого походять окремі таїнства (1). Церква не лише діє у цих тайнах, але й має обов'зок уділяти їх під видимими знаками, які вчиняють вірних учасниками Христових Таїнств (2). Через Святі Тайни Христос“ освячує людей силою Святого Духа, щоб вони особливим чином ставали справжніми поклонниками Бога-Отця, і защеплює їх у себе самого і Церкву, своє Тіло”( ККСЦ кан. 667 ). Святі Тайни є Літургією Церкви, яка, маючи Святого Духа, що онтологічно перемінює людину „плоті і крові” на „дитину Божу”, творить теофанію Пресвятої Тройці. Усі таїнства Церкви є пов'язані між собою спільним елементом особливої благодаті, яка дає можливість вірному тісно поєднати власне воцерковлене життя із життям Пресвятої Тройці вже тут на землі. Огляд поодиноких таїн в їх онтологічно-еклезіальному значенні чи усіх сімох комплексно взятих, дає можливість краще зрозуміти значення особливих відносин між ними, особливо між таїнствами християнського втаємничення. Церковне вчення про сім святих таїнств розвивалося доволі довго та поступово. Зокрема, на Заході це вчення було організовано у системі св.Томи Аквінського, який, дискутуючи про їхню кількість, встановив число сім, одні від одних незалежних, святих таїн, не роблячи наголосу на особливих відносинах між хрещенням, миропомазанням та євхаристією (3). Саме цей підхід і закріпився у богословській думці Латинської Церкви. Канонічно це було потверджено на Тридентському Соборі, який, говорячи про існування сімох святих таїнств, не вказав, однак, на особливу єдність таїнств християнського втаємничення. Такий стан зберігся без змін аж до ІІ Ватиканського Собору. На Сході, серед великої кількості Церков різних традицій, закріпилося відмінне розуміння святих таїн, особливо таїнств християнського втаємничення. Східні Отці підкреслювали одночасно кожну тайну зокрема, не понижуючи та не повишуючи статус однієї над іншою. В той самий час таїн и виступали комплексно пов'язані між собою, особливо це стосувалось хрещення, миропомазання та євхаристії. Тайни християнського втаємничення, починаючи від часів Первісної Церкви, завжди розглядались як єдина і неподільна дія, яка вводила людину у таїнство спасіння. Це введення, або „утаємничення”, є „входженням в життя Христа, у спільноту, яка живе в Ньому. Це входження, що почалось з першого поклику до віри, досягає своєї найвищої точки у пасхальній тайні Христа, у смерть якого ми занурилися для того, щоб воскреснути у Його воскресінні, яке робить нас дітьми Божими і храмом Святого Духа. „Помазані” Святим Духом для діл Царства, ми стали гідними участі в учті Царства” (4). У святій тайні хрещення людина звільняється від гріха, народжується до нового життя і стає членом Церкви, Таїнственного Тіла Христового. Хрещення є фундаментом усього християнського життя, є дверима які запроваджують і дають можливість вірному християнинові приймати інші святі тайни (5). Ідучи до Отця, в часі вознесіння, Христос надав апостолам важливе завдання – навчати та хрестити в ім'я Пресвятої Тройці (Мт.28,19-20; Мр.16,15-16). У день зіслання Святого Духа на апостолів, після проповіді Петра, бажання отримати хрещення висловило близько трьох тисяч (Дії.2,37-41). Помираючи на хресті, Спаситель возніс наші гріхи на хрест і став очищенням наших гріхів, саме в хресній смерті Христа є очищувальна сила гріхів (Рим.6,3-11). Особа, яка охрещується, занурюється у смерть Христа і в очищуючу силу Його страждань. Ця сила знищує будь-який гріх; людина, звільнена від насилля гріха, отримує правдиву свободу позитивної дії у духовному житті, отримує змогу, при допомозі Божої благодаті, провадити духовну боротьбу, після якої, за словами ап. Павла: „...боровся доброю борнею, скінчив біг – віру зберіг. Тепер же приготований мені вінок справедливости, що його дасть мені того дня Господь, справедливий Суддя; та не лише мені, але й всім тим, що з любов'ю чекали на його появу” (ІІ Тим. 4,7-8). Новоохрещений, завдяки Христовій благодаті, стає усиновленою дитиною Бога. Це синівство по благодаті дає можливість людині брати участь в житті Пресвятої Тройці. Дорослі, а також ті, що вийшли з дитячого віку повинні самостійно висловити бажання прийняти хрещення. Вони повинні бути достатньо обізнаними у християнських правдах. Саме тому, охрещенню дорослої особи передує певний процес підготування, яке містить два елементи: (6)\nнаближення кандидата до життя Бога; безпосередньо перед самим хрещенням зречення сатани і сил зла та з'єднання з Христом. Для дітей, що прийняли хрещення, існує практика катехитичного навчання після отримання тайни, коли вже можуть сприймати правди віри (7). Про приготування, або катехуменат, відомо вже з апостольських часів, ця практика триває і до сьогодні (8). Хрещення є святою тайною, яка дає можливість отримати правосильно інші святі тайни. Служителем тайни у звичайному випадку є священик, який є парохом у межах території своєї парохії. Інший священик може діяти лише з дозволу пароха або місцевого ієрарха; такий дозвіл законно припускається з поважної причини, тобто у крайній необхідності (ККСЦ кан. 677 §1). Згідно канону 677 §2, у випадку необхідності, хрещення може законно уділити диякон, інший священнослужитель, член інституту посвяченого життя, а також будь-який інший вірний християнин, тобто особа, яка є членом церковної спільноти (9). За давньою традицією Церкви, той хто охрещується, має мати хресних батьків (принаймі одного), які супроводжують неофіта під час християнського втаємничення та мають обов'язок „старатися, щоб охрещений вів християнське життя, відповідне хрещенню, і сумлінно виконував пов'язані з ним обов'язки” (ККСЦ кан. 684 §2). Хрещення звичайно уділяється згідно обряду та літургічних приписів Церкви sui iuris, до якої, згідно з права, має бути приписаний той, що приймає цю тайну ( ККСЦ кан. 683). У випадку дітей, новоохрещеного приписується до Церкви sui iuris до якої належить батько (ККСЦ кан. 29 § 1) (10). Хрещення можна здійснювати в три способи: занурювання, обмивання або покроплення водою, проте, згідно сучасного руху щодо віднови літургічної спадщини Східних Церков, Святійший Престол заохочує до потрійного занурювання (11). Факт хрещення повинен бути записаний у книзі охрещених, яка має зберігатись у парохіяльній церкві (ККСЦ кан. 689). Відразу після хрещення, згідно з традицією Східних Церков, новоохрещеному уділяється таїнство миропомазання, „щоб позначенні печаттю дару Святого Духа, стали достойними свідками і співбудівниками Царства Христового” (ККСЦ кан. 692). Смерть та воскресіння Ісуса Христа завершилось зісланням Святого Духа на апостолів, тобто П'ятидесятницею; подібно і хрещення людини завершується миропомазанням. У хрещенні людина помирає та воскресає з Христом, у миропомазанні отримує особливу благодать Святого Духа, отож, дія П'ятидесятниці є у Церкві постійною. Таїнство миропомазання здійснюється через помазання миром, поблагословенним є пископом у Страсний Четвер, та промовлянням при цьому слів: „Печать дару Святого Духа”. Сама форма тайни вказує на завершальний акт приєднання до Церкви. Починаючи саме від цього моменту охрещена і миропомазана особа отримує благодатну силу для окріплення та зросту в духовному житті та силу визнавати християнську віру. В апостольскі часи дар Святого Духа надавався через рукоположення (Дії. 8,14-17; 19,2-6). Практика накладання рук, поряд з помазуванням, ще досі практикується у літургічній традиції Латинської Церкви (12). Канон 692 ККСЦ, дотримуючись східних літургічних приписів, не вимагає накладання рук, а говорить лише про помазання миром. Звичайним служителем тайни миропомазання у Східних Церквах є священик (пор. ККСЦ кан. 694). Первісно цю дію виконував місцевий єпископ відразу після хрещення. З часом, через поширення Церкви, участь єпископа в миропомазанні стала проблематичною, тому було дозволено уділяти цю тайну священикам. Зв'язок між новоохрещених і єпископом виявляється через миро освячене єпископом або патріархом. Обидві святі тайни, хрещення і миропомазання, крім випадків необхідності, повинні уділятись спільно. Про єдність служіння двох таїн пише архиєпископ М. Марусин, кажучи, що згідно східної ментальності „християнин не повинен відложувати служіння тайни миропомазання до віку розумового сприйняття, а повинен служити її разом із хрещенням” (13). Практика, що перейшла з Латинської Церкви, уділяти миропомазання значно пізніше від хрещення має бути відкинута , необхідно відновити давній правопорядок Східніх Церков (14). Таїнства християнського втаємничення завершуються прийняттям Пресвятої Євхаристії, уділення якої потрібно здійснювати якнайскоріше після хрещення та миропомазання, згідно з приписами партикулярного права Церкви свого права (ККСЦ кан. 697). Євхаристія є „таїнством таїнств церковних” (15), саме до неї є напрямлені усі святі тайни, служіння та діла апостоляту. Встановлена Христом в часі Тайної Вечері (Мт. 26,17-35; Мк. 14,12-26; Лк. 22,7-39; Ів. 13-14; 1 Кор. 11, 23-25), являє собою джерело та кульмінацію усього життя Церкви (16). Через хресну смерть Спаситель заключив Новий Завіт між Богом та людьми, він віддав себе, своє Тіло і Кров, щоб об′єднати людей у Божий Народ, Новий Ізраїль, Церкву. Євхаристія є трапезою богоприсутності, вона живо поєднює вірних з Христом і ця єдність триватиме до кінця історії (1 Кор. 11, 26). В перших віках християнства, хрещення уділялось напередодні Пасхи. Новоохрещений, зодягнений в Христа (17), приймаючи Тіло та Кров Спасителя, ставав причасником Христового воскресіння та наслідником вічного життя. Євхаристія, подібно як і хрещення, є таїнством смерті та життя Христа, звіщенням діла Його спасіння та очікуванням другого приходу. Отже, три тайни – хрещення, миропомазання та євхаристія є есенційними точками християнського втаємничення. Людина, яка примає їх, змінюється у Христі, отримує нову одежу спасіння, стає приналежною до вибраного народу, Народу Бога. У анотропологічно-персоналістичному плані особа через хрещення стає християнином, у миропомазанні – починає діяти як християнин, через євхаристію – входить у новий та повний зв'язок з Пресвятою Тройцею. З еклезіальної точки зору хрещення впроваджує у Церкву, миропомазання встановлює місце особи в Церкві, а євхаристія збирає членів Церкви в одне Тіло. Усі три тайни не можуть існувати одна без одної, кожна є немов щаблем, який підносить, щоб „причаститися святих Твоїх, божественних, безсмертних і животворящих таїн” (18). Три тайни християнського втаємничення є єдиною реальністю, яка запроваджує людину до спасіння. (1) Інструкція застосування літургійних приписів Кодексу Канонів Східних Церков, Львів, 1998, 39. (2) Vat. II, const. Sacrosanctum Concilium, 59 (3) Summa Theol., 3a., q.65, a.1. (4) Інструкція застосування літургійних приписів Кодексу Канонів Східних Церков, Львів, 1998, 41. (5) Catechismo della Chiesa Cattolica. 1213, Città del Vaticano, 1999. (6) Інструкція застосування літургійних приписів Кодексу Канонів Східних Церков, Львів, 1998, 44. (7) Catechismo 1231. (8) Cf. ibid. 1229, 1230. (9) У Кодексі канонічного права Латинської Церкви це може зробити будь-яка інша особа з відповідним наміром. Cf. CIC 1983, кан. 861 §2. (10) У певних випадках дитину можна приписати до Церкви, до якої належить мати, пор. кан. 29 § 1-2 (ККСЦ). (11) Інструкція застосування літургійних приписів Кодексу Канонів Східних Церков, Львів, 1998, 46. (12) Cf. CIC 1983, кан. 880 §1. (13) Nuntia 2 (1976) 13. (14) OE 13. Cf. “Oggi non tutte le Chiese orientali cattoliche osservano l'antica disciplina, secondo le quale i sacramenti del Battesimo e della crismazione sono amministrati insieme e non separatamente, come pure il sacramento dell'Eucaristia al più presto dopo il Battesimo e la crismazione”, D. Salachas, L'iniziazione cristiana nei Codici orientale e latino, EDB/ED 1992, 54 (15) Catechismo 1330 (16) Vat. II, const. Lumen Ge ntium, 11. (17) На літургії св. Івана Золотоустого: „Ви, що в христа христилися у Христа зодягнулися. Алилуя”. (18) Священна і Божественна Літургія святого отця нашого Йоана Золотоустого і святого отця нашого Василія Великого, Львів, 2003, 75. На початок © 1995-2008 Українська Греко-Католицька Церква Web від TRC


У Парижі провели Собор єпархії святого Володимира Великого «Еміграція, поселення і глобальна єдність УГКЦ в коронавірусному світі» - спостереження, новини, інтерв’ю, постаті\nУ Парижі провели Собор єпархії святого Володимира Великого «Еміграція, поселення і глобальна єдність УГКЦ в коронавірусному світі»\n3.02.2021, Середа | 11:24\n29–30 січня відбулася 10-та сесія Собору єпархії святого Володимира Великого в Парижі. Зважаючи на сучасні умови, цьогорічне зібрання відбувалося не у Шевтонському монастирі, як зазвичай, але в онлайн форматі.\nВсього у цьогорічному Соборі взяло участь близько 90 осіб.\nСобор розпочався з Божественної літургії у Єпархіальному Домі у Венсені, після якої канцлером єпархії о. Юрієм Лещинським було зачитано декрет про скликання Собору.\nНа початку до делегатів звернувся Патріарх Святослав. Блаженніший у своєму слові заохотив до пошуків відповідей на виклики у сучасних умовах: «Хочу вам побажати, справді, того нового погляду. Хочу побажати, щоб ви якраз будучи просвіченими тою благодаттю Святого Духа, ви поглянули новими очима, свіжим поглядом на душпастирство, на життя наших громад та на наших вірних. На Людину — як вона мається, як вона відчуває себе в новітніх обставинах. І тим новим, свіжим поглядом могли знайти нові, щораз більш ефективні відповіді на ті виклики, які ставить перед Церквою, перед кожною віруючою людиною, перед людством та нова культура — посткоронавірусна, яка народжується на наших очах».\nПершим доповідачем Собору став отець Любомир Яворський, патріарший економ та голова Антикризового центру УГКЦ. Отець Любомир поділився тим, як УГКЦ в Україні відповідала на виклики пандемії коронавірусу, розповів про створення Антикризового центру та його діяльність.\nНа завершення першого дня, відбувся круглий стіл «Свідчення з різних частин єпархії, як люди переживали карантин. Життя в часі пандемії». Четверо доповідачів з Бельгії, Франції та Швейцарії поділилися своїм досвідом пережиття пандемії у трьох вимірах — особисто-домашньому, соціальному та духовно-парафіяльному. Круглий стіл згодом переріс у дискусію, де всі бажаючі могли висловитися та поділитися своїми пережиттями в часі пандемії. Модерував перший день Собору отець Михайло Романюк, протисинкел єпархії святого Володимира Великого в Парижі.\nДругий день Собору розпочався о 10 годині вранці духовним словом ієромонаха Луки Михайловича про радість.\n«Найбільший дар, який ми отримуємо від Христа — це радіти. І Христос заохочує нас, щоб ми раділи. Також Павло в посланні до Филип’ян каже «Браття, радуйтеся! Знову кажу вам — радуйтеся! „. Ще і ще радійте. Шукайте можливості для радості. Шукайте також людей, які є радісними, бо це є проповідь, яка не має слова інколи, але може нам дати такої обнадійливої та духовної підтримки“.\nПісля слова о. Луки усі присутні були поділені на групи обговорення. Завданням кожної було представити три пропозиції, як можна покращити служіння Церкви під час пандемії. Після 50 хвилин дискусій, делегати кожної з 10-ти груп представили свої ідеї. Велика частина пропозицій та побажань стосувалася домашньої молитви, Церкви у віртуальному просторі та моральної й психологічної підтримки в час суворих обмежень. По презентаціях відбулась також коротка дискусія, модератором якої виступив о. Юрій Лещинський, канцлер єпархії святого Володимира Великого в Парижі.\nДруга частина другого дня Собору розпочалася з духовного слова Митрополита Бориса Ґудзяка, попереднього єпарха Паризької єпархії, а тепер глави Філадельфійської митрополії.\n«Сьогодні нам треба зосередитися над основним: мати в Бога Отця правдивого батька. Вміти сказати „Ава, Отче“. Зрозуміти, чому нам тяжко є, можливо, через досвід єпископів, яких ми мали, чи священників, чи наставників, чи батьків… Чому я маю проблему дійсно бачити Батька і бути в домі Отця. Бути в домі Небесного Отця, до якого Він кличе. Зрозуміти своє ототожнення з Христом «— наголосив Митрополит.\nПісля промови Митрополита та перед останннім словом запрошеного доповідача, о. Натанаїла Гарасима, ЧСВВ, голови єпархіальних комісій прозвітували про свою діяльність за останній рік, що був наповнений численими онлайн зустрічами, семінарами та конференціями.\nНа закінчення цьогорічного Собору, делегати почули інформацію про стан виконання Душпастирського плану єпархії, про її фінансовий стан та потвердили делегатів на наступний Патріарший Собор.\nЗавершився Собор Божественною Літургією з Єпархіального Дому у Венсені, що її провадив владика Гліб Лончина, а співслужили о. Роман Остап’юк та о. Василь Пурій.


Відродження українського кіно, або Чому «Кіборги» стоять сотні «Оплотів» - 032.ua\n15:00, 16 грудня 2017 р.\nГоловною культурною подією тижня, що минає, став неймовірний успіх прокату в українських кінотеатрах фільму про захисників донецького аеропорту «Кіборги». За перший уїк-енд фільм режисера Ахтема Сеітаблаєва зібрав 8 186 701 гривень.\nЦе новий рекорд по зборах українського фільму за перші вихідні в прокаті. Як повідомляють дистриб'ютори картини, тільки за два дні «Кіборгів» подивилися 106 350 глядачів.\nПереломний 2017-й рік\nУкраїнський кінематограф має давню і багату історію. Фільми Дзиги Вєртова, Олександра Довженка, Сергія Параджанова, Юрія Іллєнка входять до скарбниці світового кінематографа.\nАле після 1991 року в Україні практично перестали знімати велике кіно, яке привертає до кінотеатрів мільйони глядачів.\nІ якщо в Росії вчасно згадали, що «кіно є найважливішим з мистецтв», і держава стала направляти мільярди у створення історичних фільмів, здатних конкурувати з голлівудськими блокбастерами - «Сталінград», «Вікінг», то перегляд українського кіно став справою, в основному, самих кінематографістів і критиків. А в успішних комерційних ремісничих підробках типу серіалу «Свати», крім українських грошей і громадянства сценаристів, більше не було по суті нічого українського.\nДовгий час патріотичним фільмом про вітчизняну історію вважався польський шедевр Єжи Гофмана «Вогнем і мечем». Завдяки блискучій грі Богдана Ступки і Олександра Домогарова - в цьому польському погляді на визвольну війну запорізьких козаків гідно виглядали образи Хмельницького і Богуна.\nНа жаль, український фільм про великого гетьмана режисера Мащенка виявився провальним. А вельми своєрідний фільм Іллєнка «Молитва за гетьмана Мазепу» виявився, м'яко кажучи, незрозумілим масовому глядачеві.\nОднак в 2017 році відразу кілька українських картин стали справжнім проривом і зібрали рекордну, як для вітчизняного кінематогрофа, касу.\n«Секрет» успішного відродження національного кіномистецтва виявився простий. Держава почала виділяти на кінематограф гроші. Кабмін виділив в 2016 році на кіно 250 мільйонів, а в 2017 - 515 мільйонів гривень. Чи не бозна-яка сума, якщо розділити на 27 фільмів, знятих в цьому році, але ефект від вкладених витрат виявився досить непоганим.\nНагадаю, що в цьому році вийшов на великі екрани фільм «Червоний». Кіно, що розповідає про молодого воїна УПА Данила Червоному, що підняв повстання в сталінському ГУЛАГу, користувалося популярністю в українського глядача.\nТакож майже 20 мільйонів в українському прокаті зібрало перше вітчизняне фентезі «Сторожова застава».\nКартина розповідає про українського школяра Вітька, який через загадковий портал часу опинився в Київській Русі в 1120 році, де зустрів легендарних богатирів Добриню, Іллю і Олешко, з якими бореться проти половців і кам'яного монстра.\nУ розпещених «Хоббітом» і «Піратами Карибського моря» українських тінейджерів фільм отримав досить високі оцінки.\nВесела українська комедія "DZIDZIO Контрабас" за перший вікенд зібрала майже 8 мільйонів і вперше в історії очолила рейтинг прокатного списку в Україні. Головну роль у фільмі зіграв Михайло Хома, більш відомий як Дзідзьо.\nІ тріумфально завершує цей кінематографічний рік фільм «Киборги» вартістю в 48 мільйонів гривень. Без перебільшення, команда фільму змогла зняти чесний, без натужного пафосу, пронизливий і яскравий фільм про війну на Донбасі.\nГоловним достоїнством фільму стали аж ніяк не батальні сцени (хоча й вони зняті на рівні найвищих світових стандартів), а приголомшливі діалоги, в яких герої картини сперечаються про війну, про Україну і намагаються осмислити, за що і заради кого вони воюють. Сценаристу Наталії Ворожбит вдалося не скотитися в примітивне чорно-біле протиставлення добра і зла. Важливим є те, що в «Кіборгах» є і спроба зрозуміти мотивацію тих українців, які стали на бік «тієй сторони».\nА важкий діалог сина червоноградського шахтаря правосека «Серпня» з полоненим сепаром, сином донецького шахтаря - закінчується дуже важливою фразою - «ми жили в одній країні 25 років, але мало розмовляли один з одним». І це той місток на окупований Донбас, який дозволяє розраховувати не тільки на перемогу, але і на майбутнє примирення навіть з тими українцями, хто сьогодні через російську пропаганду виявився по іншу сторону барикад.\n«Кіборги» стали своєрідним дзеркалом для країни, в якому ми можемо подивитися на себе з боку і зрозуміти, як же багато нас об'єднує. І в нескінченних суперечках, як облаштувати Україну, які ведуть в терміналах донецького аеропорту герої фільму - у кожного своя вистраждана правда. І що суперечки навколо генерального плану будівництва країни не так важливі, як перемога над спільним ворогом. Головне, що представники трьох поколінь - «Мажор», «Серпень» та «Дід» - чомусь люблять Україну, хоча, як несподівано з'ясовується, раціональних причин до цього, поки, на жаль, не мають.\nІ тому «Киборги» для України 2017 року трохи більше, ніж просто касове кіно. Сьогодні на вагах війни - це, можливо, навіть більше, ніж поява на фронті сотень танків «Оплот» і десятків ракетних комплексів «Джавелін». Тому що у війні перемагають не танки і ракети, а перш за все сильніша мотивація людей. І «Кіборги» - це те кіно, яке допомагає цю мотивацію ще глибше усвідомити.\nУ бюджеті на 2018 рік уже закладено понад мільярд гривень на розвиток українського кінематографа. І якщо це дозволить хоча б двом або трьом українським фільмам вистрілити і потрапити в ціль так, як це вдалося сьогодні зробити «Кіборгам», це означає, що ці гроші будуть витрачені не даремно.\nКіборги кіно фільм Україна кошти


ГоловнаХвороби і лікуванняОнкологія: діагностика та лікування ракуНародити дитину після раку\nЧи можуть відновитися менструації по завершенні лікування від раку грудей? Чи можливо народити здорову дитину після лікування? На запитання відповідає Олександра Громова, кандидат медичних наук, гінеколог-ендокринолог лікарні ізраїльської онкології LISOD.\nПри проходженні хіміотерапії припинення менструальної функції пов’язано з пошкодженням фолікулів в яєчниках. Фолікули – це місце в яєчниках, де живуть і чекають «зоряної» години жіночі яйцеклітини.\nПід час росту фолікула відбуваються два паралельні процеси: дозрівання яйцеклітини і виробництво жіночих статевих гормонів.\nУ процесі росту фолікули перетворюються просто в «міні-фабрики» з виробництва естрадіолу. Так як функція яєчників порушується, порушується як виробництво естрадіолу, так і здатність до зачаття. Всі ці процеси супроводжується змінами, подібними менопаузі, але не абсолютно ідентичні. Спільними з менопаузою є негативні прояви: «припливи», нічна пітливість, зміни настрою, зниження щільності кісткової тканини, сухість слизових оболонок, напади серцебиття і інші симптоми. Розумію, що такі симптоми для будь-якої жінки – “погані новини”. Але є і хороші!\nУ багатьох жінок після закінчення курсу хіміотерапії функція яєчників відновлюється в проміжку від 6 місяців до 2 років. До 40 років це відбувається у 60% жінок, після 40 – у 20%. Шанси на спонтанне відновлення функції яєчників тим більші, чим молодша жінка на момент старту хіміотерапії. Причому, це саме спонтанне відновлення. На жаль, поки що не існує спеціальних можливостей для збільшення ймовірності цього процесу якими-небудь лікарськими діями.\nПереважна більшість негативних наслідків естрогенного дефіциту піддаються корекції або, щонайменше, можуть бути значно знижені. Обов’язково радьтеся з лікарем.\nЯкщо це спонтанне відновлення сталося, пацієнтка вилікувана від РМЗ і був варіант не гормоно-залежного раку молочної залози, – можлива успішна вагітність. Термін, коли настання вагітності безпечне, визначає виключно онколог, не гінеколог. Це складне питання. Довгий час вагітність була під забороною. Коли стало відомо про різних формах раку – гормоно-залежному і гормоно-незалежному, – підхід змінився. Зараз накопичуються дані про жінок, які завагітніли і народили дитину після лікування РМЗ. Ці дані дуже обнадійливі! Але поки їх мало. Сьогодні питання безпеки і допустимість вагітності вирішується тільки в процесі індивідуальних консультацій з клінічним онкологом – з урахуванням даних про гормональні рецептори пухлини, стадії на момент захворювання, тривалості безрецидивного періоду.\nМожливість безпечної для матері та дитини вагітності існує! Проте кожна жінка, яка перенесла рак грудей і мріє про дитину, повинна знати головне – життєво важливе рішення про можливу вагітність може прийняти тільки досвідчений онколог.


irshava-news.com : Уродженець Іршавщини, Сергій Біба представив свій творчий доробок у Чехії (Фото)\nУ вересні у місті Яромержіце - над – Рокітноу (Чехія) відкрилася виставка абстракцій під назвою "На перехресті" художника із Дутінгема (Нідерланди) Вальтера Смейтінка - Мюльбахера та митця із Ужгорода Сергія Біби, яка триватиме до 30 жовтня. У затишній будівлі у стилі барокко (колись тут була лікарня), що надав муніципальний інформаційний центр, представили 30 робіт (по 15 кожен) повідомляє Uzhgorod.in .\nСергій Біба розповів нашому виданню, що свого часу із Вальтером познайомилися на одному із пленерів у Моравії. Художники - друзі, є членами об»єднання «Художня словацька бесіда» («Umelecka beseda slovenska»). І от їхня дружба переросла у спільний творчий проєкт.\nЧеській преса теж написала про виставку. Зокрема, сайт «Literarni noviny», де у статті журналіст Ян Дочекал зауважив: «Це не масштабна міжнародна культурна подія. Але не дивлячись на це, зміст її привабливий, і тут, в Яромержіце-над-Рокітноу, це дійсно щось знакове й незвичне».\nСергій Біба: Без назви, 80 х 75 см, змішані техніка на полотні. Фото: Ян Дочекал\nСергій Біба: Без назви, 80 х 75 см, змішані носії на полотні. Фото: Ян Дочекал\nФото: Сергій Біба


Чистка свердловин на воду, ремонт скважин у Хмельницькому | Stroybirja\nДосить часто в процесі експлуатації водяної свердловини виникає необхідність провести плановий або позачергової ремонт або чистку. Це може бути пов’язано з різними причинами, наприклад зі зміною рівня залягання грунтових вод або загальної геодезичної ситуації в даному регіоні. Крім того, обладнання, яке відповідає за підйом води, досить часто виходить з ладу. Компанії Хмельницького здійснює не тільки буріння водяних свердловин, але і їх очищення і ремонт. Це є одним з наших переваг перед іншими організаціями.\nДля того щоб проводити ремонт і очистку свердловин, у нас задіяні найбільш досвідчені і професійні фахівці. Вони готові виїхати на місце, щоб проаналізувати ситуацію і дати консультацію власнику свердловини. Після оцінки передбачуваних робіт на місце доставляються техніка і необхідне обладнання.\nВиди дефектів свердловини\nНайбільш часто зустрічається випадок дефекту свердловини – це зміна якості води. У ній починають попадатися домішки і пісок. Таке відбувається через вимивання шару водоупорной глини з-під обсадної труби. У цьому випадку наші фахівці проведуть чистку свердловини, поглиблять обсадних труб і зроблять відкачування до появи чистої води.\nЧастим випадком, що вимагає нашого втручання, є вихід з ладу сітчастого фільтра. Під впливом піску його цілісність згодом порушується, і виникає необхідність його заміни. Це досить складний захід, яке під силу тільки справжнім професіоналам. Наша компанія в Хмельницькому має великий досвід в питанні очищення свердловин, зокрема в заміні фільтруючих елементів, тому дає гарантію на проведені роботи. Ми готові зробити заміну фільтру без наслідків для якості води.\nТехнічне обслуговування свердловин\nБуріння та облаштування свердловини завершено, оформлені всі необхідні документи на свердловину. Вона нарешті то вводиться в експлуатацію. Якщо всі роботи зроблені якісно, то вода буде нешкідливою і стане надходити в необхідному обсязі. Однак для підтримки свердловини в належному стані необхідно проводити своєчасне технічне обслуговування. Це дозволить бути впевненим в безперебійності роботи обладнання і незмінній якості споживаної води. Наша компанія здійснює подібне обслуговування свердловин вже багато років. За цей час у нас з’явився штат висококласних співробітників, власна база і вся необхідна техніка. У числі наших клієнтів є дуже великі компанії, співпраця з якими триває вже не перший рік.\nЩо включає в себе технічне обслуговування\nПри укладанні договору наша компанія буде здійснювати цілий ряд дій для підтримки свердловини в належному стані. Зокрема, до таких дій належать:\n1) перевірка технічного стану насоса,\n2) перевірка тиску системи,\n3) заміна необхідних витратних матеріалів,\n4) перевірка і ремонт водопровідного і водопідйомного обладнання (реле, клапани, датчики та ін.),\n5) огляд і перевірка свердловини і контроль над рівнем води і ряд інших необхідних дій.\nПеріодичність технічного обслуговування залежить від режиму і інтенсивності експлуатації свердловини. При укладанні договору наші фахівці враховують ці фактори, і обслуговування буде проходити своєчасно. Також обговорюється і обсяг виконання робіт. Потрібно розуміти, що кожен випадок індивідуальний в залежності від використовуваного обладнання та свердловини. Тому тільки грамотні професіонали здатні правильно скласти договір.


Версія за 07:20, 17 червня 2011 (ред.)\n(→Арени і покриття кортів)\nВерсія за 07:21, 17 червня 2011 (ред.) (скасувати)\nДев'ятнадцять кортів, що використовуються на Вімблдоні, мають трав'яне покриття. На траві головними козирями в грі вважається сильна подача й швидкі виходи до сітки. Ці критерії були властиві гравцям на кшталт колишніх чемпіонів [[Род Лейвер|Рода Лейвера]], [[Джон Макінрой|Джона Макінроя]], [[Борис Беккер|Бориса Бекера]], [[Стефан Едберг|Стефана Едберга]] й [[Сампрас Піт|Піта Сампраса]]. Однак гравці задньої лінії, на зразок [[Бйорн Борг|Бйорна Борга]], також показали себе дуже добре. З жінок можна виділити [[Навратілова Мартіна|Мартину Навратілову]], яка встановила рекорд із перемог на Вімблдоні — дев'ять разів. Також можна виділити [[Сюзанн Ланглен|Сюзанну Ланглен]] (Suzanne Lenglen), Хелену Вілс Муді (Helen Wills Moody), Маргарет Сміт Корт (Margaret Smith Court), [[Вінус Вільямс]], [[Вільямс Серена|Серену Вільямс]] і [[Граф Штеффі|Штеффі Граф]] (Steffi Graf).\nГоловними кортами де проводяться матчі є Центральний корт (Centre Court) та корт No. 1 Court, вони зазвичай використаються лише протягом двох тижнів на рік, протягом чемпіонату, але гра на них може проходити й в третій тиждень при виняткових обставинах. Інші сімнадцять кортів регулярно використовуються для інших подій Всеанглійського клубу лаун-тенісу й крокету в Лондоні. Але в 2012 р. Лондон буде приймати [[Олімпійські ігри 2012|Літні Олімпійські Ігри]] і тоді хазяї кортів змушені будуть приймати гостей вдруге, через три місяці, оскільки Вімблдон буде використовуватися для тенісних Олімпійських подій 2012.\nГоловними кортами де проводяться матчі є Центральний корт (Centre Court) та корт No. 1 Court, вони зазвичай використаються лише протягом двох тижнів на рік, протягом чемпіонату, але гра на них може проходити й в третій тиждень при виняткових обставинах. Інші сімнадцять кортів регулярно використовуються для інших подій Всеанглійського клубу лаун-тенісу й крокету в Лондоні. Але в 2012 Лондон буде приймати [[Літні Олімпійські ігри 2012|Літні Олімпійські ігри]] і тоді господарі кортів змушені будуть приймати гостей вдруге, через три місяці, оскільки Вімблдон буде використовуватися для тенісних Олімпійських подій 2012.\nВімблдон — єдиний із турнірів Великого шолома, що грається на траві. Колись усі турніри даної серії проходили на траві. Французька відкрита першість змінила покриття кортів з трави на червону глину в [], у той час як чемпіонати Австралії та Сполучених Штатів залишали у себе покриття з трави протягом ще багатьох десятиліть. Чемпіонат Сполучених Штатів змінив покриття з трави на синтетичну поверхню з глини в [] і знову змінив на тверду поверхню в 1978 р., на якій і донині відбуваються матчі. Відкритий чемпіонат Австралії замінив траву на тверде покриття в [].\nВімблдон — єдиний із турнірів Великого шолому, що грається на траві. Колись усі турніри даної серії проходили на траві. Французька відкрита першість змінила покриття кортів з трави на червону глину в [], у той час як чемпіонати Австралії та Сполучених Штатів залишали у себе покриття з трави протягом ще багатьох десятиліть. Чемпіонат Сполучених Штатів змінив покриття з трави на синтетичну поверхню з глини в [] і знову змінив на тверду поверхню в 1978 р., на якій і донині відбуваються матчі. Відкритий чемпіонат Австралії замінив траву на тверде покриття в [].\nГоловний корт, Центральний, був відкритий в [], коли Всеанглійський клуб лаун-тенісу й крокету в Лондоні переїхав до Черч Роад (Church Road). Ця зміна була викликана неспроможністю попередньої арени прийняти всіх бажаючих подивитися ігри.\nВерсія за 07:21, 17 червня 2011\nВімблдонський турнір (чемпіонат) — (англ. Wimbledon Championships) зазвичай по-простому «Вімблдон», — найпрестижніший і найстаріший двотижневий турнір великого тенісу, який відбувається щорічно в кінці червня — на початку липня на кортах Всеанглійського клубу лаун-тенісу й крокету в Лондоні, Англія. Турнір третій за ліком серії Великий шолом (після Australian Open та Roland Garros) і єдиний, що проводиться на кортах із трав'яним покривом.\nЧемпіонат уперше проведено під егідою Всеанглійського клубу лаун-тенісу й крокету в 1877 р. на кортах поруч з вулицею Ворпл-Роуд (англ. Worple Road) у Вімблдоні; матчі проходили лише в одиночних чоловічих розрядах. Перше змагання було організоване в добродійних цілях — потрібно було зібрати гроші на ремонт газонокосарки. У чоловічому одиночному турнірі взяли участь 22 гравці.\nЦе був перший організований тенісний турнір в світі, чемпіоном якого став 27-річний Спенсер Гор (англ. Spencer Gore). Він отримав в якості призових 12 гіней.\nУ 1884 проведено перші жіночі одиночні та парні чоловічі змагання, а з 1913 — парні жіночі та змішані парні (мікст). У 1922 р. чемпіонати почали проводитися на кортах на вулиці Черч-Роуд (англ. Church Road), де й проходять понині. Спочатку, як і в трьох інших турнірах серії Великого шолома, за перемогу на Вімблдоні боролися гравці-аматори, в 1968 за звання чемпіона стали виборювати професіонали (початок Відкритої ери). Англійці дуже пишаються турніром. Цікаво, що в одиночних чоловічих іграх на Вімблдоні останнім британським чемпіоном був Фред Перрі (англ. Fred Perry) в 1936 році. Відтоді жодному британцю не вдалося виграти цей турнір. Теж саме спостерігається й у жінок з 1977 року, коли останній раз виграла британка Вірджинія Вейд (англ. Virginia Wade). Вперше матчі турніру транслювалися телебаченням у 1937.\nУ 2007 році шотландець Енді Маррі у парі з Єленою Янкович із Сербії, вигравши Вімбілдон у міксті, закінчив неприємну для британців суху серію, що тривала 20 років.\nНа кортах Вімблдону проходять, як правило, п'ять головних серій в таких ігрових категоріях: чоловічі та жіночі одиночні змагання, мікст, жіночі й чоловічі пари. Є ігри для юніорів: одиночні ігри хлопчиків, одиночні ігри дівчат, парні змагання хлопців та дівчат. До 1921 р., переможці попереднього Вімблдонського турніру (крім жіночих пар та міксту) автоматично потрапляли до останнього раунду. Це призводило до того, що багато чемпіонів зберігали протягом довгого часу свій титул, оскільки вони відпочивали від матчів основної сітки. Але з 1922 р., переможці попереднього чемпіонату почали грати з першого раунду. Щороку турнір починається в понеділок, припадаючи на період з 20 до 26 червня (за шість тижнів до першого понеділка серпня). Даний турнір проходить через два тижні після чемпіонату Клубу Королеви (англ. Queen's Club Championships), який вважають головною розминкою перед Вімблдоном для чоловіків. Інший важливий турнір для чоловіків перед Вімблдоном — відкритий кубок Джеррі Вебера (англ. Gerry Weber Open), що проводиться у німецькому місті Галлі приблизно в той же самий час, що й чемпіонат Квінз Клаб. Вімблдонський турнір триває два тижні. За традицією посередині турніру (у неділю) робиться день відпочинку. Але в 1991, 1997 та 2004 дощ призвів до того, що день відпочинку був відмінений і в неділю проводилися ігри, це єдині винятки за всю історію Вімблдону. У кожному з цих випадків організатори турніру робили знижку на квитки і дозволяли вільне розміщення глядачів.\nКомітет управління й суддів оцінює всі заявки для участі і визначає, яких гравців можна допустити до турніру безпосередньо. Комітет може допустити гравця з недосить високим рейтингом, надавши йому або їй вільну картку - вайлд-кард. Вільні карти надають гравцям, які показали себе добре протягом попередніх турнірів, або можуть стимулювати інтерес публіки до Вімблдону. Єдиним гравцем в одиночному чоловічому розряді, що виграв турнір, маючи вайлд-кард від організаторів, був хорватський тенісист Горан Іванішевич (2001). Жодна тенісистка, маючи вільну картку, турнір в своєму розряді не вигравала. Гравці й пари, які не мають досить високого рейтингу і не одержують вільні карти, можуть взяти участь в кваліфікаційних турнірах, що проводяться за один тиждень до Вімблдону на кортах Державного банку Англії в Роугемптоні (Roehampton). Кваліфікаційні змагання одиночних розрядів проходять у три раунди. Немає жодного кваліфікаційного турніру для пар у міксті. Жоден гравець, що пройшов до основної сітки через кваліфікацію, не зміг виграти Вімблдон. В чоловічому одиночному розряді американець Джон Макінрой у 1977 та Володимир Волчков з Білорусії в 2000 зуміли добратися до півфіналу. У жінок в одиночному розряді цей успіх повторила Олександра Стівенсон (Alexandra Stevenson) в 1999.\nГоловний корт, Центральний, був відкритий в 1922, коли Всеанглійський клуб лаун-тенісу й крокету в Лондоні переїхав до Черч Роад (Church Road). Ця зміна була викликана неспроможністю попередньої арени прийняти всіх бажаючих подивитися ігри.\nПравила Всеанглійського клубу лаун-тенісу й крокету в Лондоні вимагають, щоб гравці носили «майже повністю білий» одяг протягом усіх ігр, саме це стало причиною бойкотування молодим Андре Агассі турніру на початку 1990-их. Жодний інший турнір Великого шолому не має такого строго кодексу одягу для гравців.\nЧемпіон чоловічих одиночних ігор одержує срібну позолочену чашу — висотою 18,5 дюймів (приблизно 47 см) і діаметром 7,5 дюймів (приблизно 19 см). Трофей вручають з 1887 і, він має напис: «The All England Lawn Tennis Club Single Handed Champion of the World», переможниці одиночних жіночих турнірів отимують піднос зі срібла, відомий як Блюдо Розуотер «Rosewater Dish». Піднос, розмірами в 18,75 дюймів (приблизно 48 см) у діаметрі, прикрашений міфологічними фігурами. Переможці чоловічих та жіночих пар і міксту отримують срібні чаші. Учасник, що зайняв друге місце, в кожному випадку одержує срібне блюдо. Трофеї вручає президент Всеанглійського клубу, герцог Кент, його сестра, принцеса Олександра (Princess Alexandra) та благородна леді Оджілві (The Honourable Lady Ogilvy).\nНа Вімблдоні більший грошовий приз традиційно отримували чоловіки. Однак, в заяві, зробленйй Всеанглійським клубом в лютому 2007 р., було сказано, що майбутній грошовий приз буде однаковим як для чоловіків, так і для жінок. Це робить Вімблдонську політику призових ідентичною до всіх інших змагань серії Великого шолому. У 2005 загальна кількість призових Вімблдонського турніру вперше перевищила 10 мільйонів і склала USD 10 085 510. Суми, надані переможцям в 2006 (сума для пари поділяється порівну між партнерами):\nВ 2007 р. кількість призових складала 11 282 710 доларів США.\nВімблдонський тенісний турнір у 2008 році став найпопулярнішим змаганням у букмекерів. За даними букмекерської контори Betfair, третій турнір серії Великого шолому за кількістю ставок перевершив чемпіонат Європи та Олімпійські ігри. Сума ставок на всі матчі Вімблдону становила 56 мільйонів євро, з яких 3,5 мільйони прийшлося на фінальне протистояння Роджера Федерера та Рафаеля Надаля. .\nДокладніше: Фінали Вімблдонського турніру в чоловічому одиночному розряді\nДокладніше: Фінали Вімблдонського турніру в жіночому одиночному розряді\nПортал «Tennis icon.png»\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Вімблдонський_турнір&oldid=7049756\nТурніри Великого шолому (теніс)\nТеніс у Великобританії


Дієта при целюліті.\nАнтицелюлітну дієту можна використовувати кілька разів на рік. Звичайно, великою помилкою буде повернутися до старих звичок харчування після дієти. Дієта при целюліті/shutterstock Для підтримки результату ви повинні дотримуватися правильного харчування хоча б 6 місяців . Дієта включає в себе п'ятиразове харчування: сніданок (близько 360 ккал), другий сніданок (близько 120 ккал), обід (приблизно 420 ккал) пообідня трапеза (близько 60 ккал) і вечерю (близько 240 ккал).\nМеню, антицелюлітної дієти включає в основному овочі (бажано зеленого кольору) і фрукти, ягоди (яблука, малина, полуниця, грейпфрут), які є джерелом багатьох вітамінів і мікроелементів. Більшість продуктів, що містять вітамін С і клітковину. Меню повинно складатися з легкозасвоюваних продуктів наприклад, риби, пісного сиру, рису і білого м'яса і продуктів, що містять калій (салат, помідори, картопля).\nДієта діє як сечогінний, з інгредієнтами, такими як петрушка, селера , кавун, полуниця і вишня. Меню складається з вуглеводів, таких як коричневий рис, вівсяна і гречана крупа.\nУ боротьбі з целюлітом корисні жири з сім'ї Омега-3 (риб'ячий жир, лляне масло - 6 г/день), Омега-6 (горіхи, насіння гарбуза, смородини, насіння соняшнику - близько 1,5 г на добу), Oмега-9 (кунжут, авокадо, оливкова олія).\nХарчування, яке включено в меню має бути на пару. Можна також запікати. Але ні за яких обставин не можна вживати смажену їжу . Слід пити 1,5-2 літри негазованої мінеральної води на добу. Її метою є вилуговування всіх токсинів з організму. Вам також слід пити зелений чай. Цей напій дозволить прискорити обмін речовин. Зелений чай потрібно чергувати з натуральним апельсиновим і морквяним соками.\nАнтицелюлітна дієта, довела свою ефективність, не може включати в своє меню, такі поживні продукти, як фаст-фуд, цукерки, білий хліб, сіль, цукор і підсолоджені напої. Якщо кинути курити, пити каву і алкоголь, то ефект дієти буде ще краще.\nЗавдання антицеллюлитной дієти підвищення обміну речовин, очищення організму від токсинів, а також позбавлення від накопичених запасів і зайвої рідини.


Легковий причіп КМЗ можна зустріти всюди. І на дорогах, і біля річки, і в снігу. Ось уже багато років автовласники купують моделі саме цієї марки. Так давайте розберемося, чому вони так популярні.\nПроводиться даний вид транспортних засобів ТД«Курганський причепи». Вся продукція компанії відрізняється зручністю використання, високим ступенем надійності. І що не менш важливо, невисокою вартістю, доступною для багатьох водіїв.\nЗа багато років експлуатації причіп КМЗ отримаввеличезну кількість своїх прихильників. Вони, користувачі, як ніхто інший можуть підтвердити якість транспортного засобу, його універсальність і придатність для російських доріг.\nПідприємство пропонує великий вибір моделей. Починаючи універсальними і закінчуючи спеціалізованими. Описати їх все в одному місці важко. Тому розглянемо тільки кілька варіантів.\nПричіп КМЗ загального призначення є одним зперше вироблених на заводі. Він використовується для різних цілей в звичайному житті. На ньому можна перевозити особисті речі, будівельні матеріали та інші види вантажів. Причіп оснащений бортами, висота яких може змінюватися. Є моделі зі збільшеною висотою.\nПредставником цієї групи є причіпКМЗ-8284. Він може експлуатуватися з усіма легковими автомобілями, у яких є пристрій для зчіпки. Для м'якості і плавності ходу встановлені і ресори, і амортизатори. Борти можуть бути однорядні (з висотою 33,5 сантиметра) і дворядні (висота кожного ряду - 25 сантиметрів). Крім цього додатково є знімний каркас (у вигляді дуг) з тентом. Передній і задній борти знімаються. Це полегшує процес завантаження і дозволяє перевозити вантажі з довжиною до п'яти з половиною метрів.\nЗберігати причіп можна навіть у вертикальному положенні. При цьому економиться простір. У такому положенні він займає менше одного квадратного метра.\nЗ технічних характеристик, якими володіє причіп КМЗ-8284, можна виділити наступні:\nСпоряджений вага причепа - вісімнадцять кілограм.\nДопустима маса вантажу - триста сімдесят кілограм.\nДовжина причепа - 3,1 метра, з встановленим подовжувачем дишла - 3,9 метра.\nВисота з тентом - 1,1-1,3 метра (залежно від модифікації), з жорсткою надбудовою - 1,6-1,7 метра.\nГабарити внутрішньої частини причепа - 1,9х1,2х0,5 метра.\nДопустима швидкість руху - дев'яносто кілометрів на годину.\nЩе один яскравий представник даної категорії -причіп КМЗ-8136. Його розміри такі: довжина - 1,9 метра, ширина - 1,2 метра, висота - 0,3 метра. Площа платформи при таких розмірах становить 2,23 метра квадратних. Він здатний перевозити вантажі масою не більше 390 кілограм. Вага самого причепа - сто шістдесят кілограм.\nВартість причепів даної групи становить від тридцяти трьох до тридцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.\nМоделі для перевезення човнів\nПричіп КМЗ може бути використаний для перевезення човнів, мототехніки, снігоходів і так далі. Такі моделі відрізняються зміненою конструкцією рами, збільшеними розмірами і вантажопідйомністю.\nНаприклад, причіп «Водник», або КМЗ-8213-03,може використовуватися для транспортування човнів і гідроциклів. Його вага становить сто шістдесят кілограм. При цьому він здатний перевозити вантажі масою п'ятсот дев'яносто кілограм. Підвіска у нього ресорного типу. Його габарити - 3,1х1,7х0,8 метра. При таких розмірах він перевозить вантажі довжиною до 4,2 метра.\nТранспортування снігоходів і квадроциклів\nДо спеціалізованих моделей можна віднести також причепи, які використовуються для перевезення квадроциклів і снігоходів.\nПричіп КМЗ-8213-А7, або «Тайга-2». застосовується для перевезення снігоходів. Він має збільшені розміри і вага. Маса його - 280 кілограм. Довжина - 3,4 метра, ширина - 1,4 метра, а висота - 0,4 метра. Його вантажопідйомність становить 470 кілограм. Конструкція виконана у вигляді бортів, на яких закріплений каркас з тентом. Підвіска, як і у попередньої моделі, ресорна.\nЩе один вид причепа носить цікаву назву«Тандем». Це причіп КМЗ-8213-Е7. Він придатний для перевезення відразу двох транспортних засобів. Це можуть бути снігоходи або квадроцикли. Конструкція його представлена у вигляді відкритої платформи. Розмір кузова - 3,6х2,0х, 01 метра. А розміри всього причепа - 5,3х2,1х1,3 метра. Споряджена маса моделі складає триста п'ятдесят кілограм. Здатний він перевозити вантажі масою чотириста кілограм. Підвіска міцніший, пружинного типу.\nЦе лише невелика кількість моделей, представлених компанією. Серед асортименту кожен зможе підібрати підходящий для себе варіант.\nЯк зробити човнові причепи своїми руками?\nПричіп для велосипеда - весело і зручно! Як своїми руками зробити причіп-коляску для дітей до велосипеда?\nЯк вибрати причіп для снігохода. Які бувають причепи для снігоходів і квадроциклів\nФаркоп - що це? установка фаркопа