Свято Весни "Пластовий черевик" - Станиця Чернівці Пласту НСОУ\nСвято Весни "Пластовий черевик"\nопубліковано 18 квіт. 2012 р., 05:00 Марія Павлюк [ оновлено 6 трав. 2012 р., 12:40 користувачем Igor Nakonechnyi ]\n11-13 травня 2012 року поблизу с.Просекуряни, Глибоцького району відбудеться Свято Весни станиці Чернівці.\nСвято Весни - щорічний триденний традиційний табір усіх пластунів певного осередку (міста чи регіону) на честь патрона Пласту святого Юрія Змієборця. Це відкриття літнього таборового сезону, підготовка до таборового пластового літа.\nЦьогорічне Свято Весни має назву «Пластовий черевик» і з такою хорошою легендою:\n«Пластовий черевик така ж невід'ємна частина Пласту як мандрівки, Сокіл, св. Юрій, чи пісня "При Ватрі". Всюди, де були, є, чи навіть будуть пластуни, з ними завжди буде їх пластовий черевик. Його носять всі, від новака, до Начального пластуна.\nПластовим черевиком ми єднаємося у велику пластову родину. Він є нашим найкращим товаришем в мандрівках. Пройшовши з ним болото, зливи, непрохідні хащі, гострі верхи, ми перетворюємося в пластунів. Без черевика наш однострій, і ми, як пластуни, були б неповні.\nЙого присутність виправдана і доведена часом. Він не просто елемент однострою, чи відзнака - він символ нашого пластування!»\nОтож, шнуруйте свої символи пластування, та гайда зголошуватись на міні-табір!\nЦього року Чернівецьке Свято Весни відрізнятиметься від попередніх, тим, що зголошуватись на табір потрібно гуртками! Тобто крім звичайного зголошення (з дозволом батьків і власними даними) гуртковий чи заступник заповнює ще зголошення цілого гуртка. Кожен гурток вирушає на СВ із своїм виховником, власною командою та символами, де їх і представлятиме. Відповідно, зголосившись, під час СВ ви братимете участь у найрізноманітніших активітетах: теренових змагах, конкурсах своїм рідним гуртком.\nВкладка на Свято Весни «Пластовий черевик» становить:\nдля пластунів 90 грн. (при умові оголошення до 4 травня)\nдля непластунів - 110 грн (при умові оголошення до 4 травня)\nпісля 4 травня вкладка збільшується!!!\nдля пластунів після 4 травня вкладка становить 110 грн;\nдля непластунів після 4 травня вкладка становить 130 грн;\nТому, не гайте часу і зголошуйтесь! Пластун ощадний;)\n0956310625- Оксана (комендант)\n0951438994 - Мару (писар)


Соборноправність по-рівненськи » Релігія в Україні. Вера и религия. Философия и религия в Украине\nВ час мого настоятельства в соборі, всі основні питання, в тому числі й проведення парафіяльних зборів, вирішував тодішній староста (нині покійний Василь Червоній – авт.), – прокоментував звинувачення отець Юрій Велігурський. – Церква має бути соборноправною – управлятися громадою – так зазначено і в канонах, якими керується Православна Церква. На жаль, це правило потурається як у Московському, так і в Київському патріархатах.\nМайже 400 підписів зібрали ініціатори загальних зборів парафіян у Свято-Покровському соборі\nВ неділю з 8.20 до 12.20 на трьох входах до рівненського Свято-Покровського собору група ініціаторів збирала підписи за проведення загальних зборів парафіян. Такі збори, як стверджують ініціатори, не проводились вже шість років, хоча мають проводитись щорічно. Цей стан речей, за словами ініціаторів, уможливлює різні зловживання, адже релігійна громада не контролює, як і на що витрачаються кошти та хто саме їх витрачає.\n– Наша акція пройшла спокійно і без ексцесів, за чотири години зібрали 383 підписи за проведення парафіяльних зборів, за нашими спостереженнями, це 70-80 відсотків усіх, хто сьогодні прийшов в храм, – розповідає один з організаторів, парафіянин Свято-Покровського собору, депутат міської ради Сергій Одарченко. – Коли ми раніше роздавали листівки з інформацією про те, що діється в Рівненській єпархії, то їх у нас з рук виривали семінаристи. Щоб унеможливити порушення наших прав, тепер ми запросили міліцію, яка слідкувала за порядком.\n– Ми вдалися до підтримки громади, оскільки ні митрополит, ні священики собору не хочуть проводити загальні збори парафіян, – говорить ще один з ініціаторів, парафіянин собору Богдан Лимар. – Саме на цих зборах обирається староста храму, члени парафіяльної ради, ревізійна комісія, які й мають керувати діяльністю собору від імені всієї громади. А в нашому випадку зібралися 20 чоловік священиків і наближених до них людей і тишком-нишком від громади призначили і старосту, і парафіяльну раду.\nНа дії ініціаторів відреагував на проповіді в храмі настоятель Свято-Покровського собору отець Роман Довбета. Він звинуватив у тому, що так довго не проводились парафіяльні збори, колишнього настоятеля храму отця Юрія Велігурського. Розповів, що такі збори вже проведені і старостою обрали його, а новообрана ревізійна комісія вже знайшла порушення, які відбувались під час управління собором отцем Юрієм. Ще настоятель розповів, що на парафіяльні збори не запрошуються всі парафіяни храму, «лише духовенство і парафіяни, які часто відвідують церкву та покірні священноначалію (митрополиту, настоятелю тощо – авт.)».\n– Диявол не спить і вони от таке крутять! – коментував на проповіді збір підписів отець Роман. – Це все люди, які відлучені від Церкви, вони відітє лі строять із себе мучеників.\n– В час мого настоятельства в соборі, всі основні питання, в тому числі й проведення парафіяльних зборів, вирішував тодішній староста (нині покійний Василь Червоній – авт.), – прокоментував звинувачення отець Юрій Велігурський. – Церква має бути соборноправною – управлятися громадою – так зазначено і в канонах, якими керується Православна Церква. На жаль, це правило потурається як в Московському, так і в Київському патріархатах.\nЗібрані підписи ініціатори планують надіслати патріарху Філарету, щоб той втрутився у цю ситуацію і допоміг вирішити проблему\nІА "Рівненське агентство журналістських розслідувань".\nТеги: підписи, збори, Свято-Покровський собор\nКатолики Севастополя зібрали вже понад 10 тисяч підписів за повернення їм к ...\nДе межі релігійної громади, коли відбуваються «референдуми» про перехід в « ...\nУГКЦ провела збори духовенства Кримського екзархату


Жоднa ніч не бувaє нaстільки темнa, щоб неможливо було знaйти хоч одну зірку. І немaє тaкої безнaдійної пустелі, в якій неможливо знaйти оaзис. Примирися з життям, тaким яким воно є. Зaвжди знaйдеться будь-якa рaдість. Є квіти, які квітнуть нaвіть нa скелях. Живи сьогодні! Усміхaйся сьогодні! Будь щaсливим сьогодні!\n@ Філ Босмaнс


Заборонимо комуністичну ідеологію\n28 листопада 2012, 17:54\nЛьвів – «Вимагаємо заборонити комуністичну ідеологію за злочини проти людяності та проти української нації. Вимагаємо провести суд над комунізмом, як таким і його послідовниками. Минули десятки років з того часу, як відбулися злочини комунізму, а ні ідеологія, ні злочинців не покарано. Їх навіть не визнано винними. Підпиши петицію за заборону комунізму та за публічний суд над ним» – понад 400 людей через соціальні мережі відгукнулись на заклик і підписались під петицією про заборону комуністичної ідеології.\nНещодавно довелось пояснювати іноземцеві, який вперше відвідав Україну, зокрема Львів, чому в десятках українських міст і сіл у незалежній державі є пам’ятники «дєдушкам Лєніним» та іншим совєтським вождям, які вбивали і нищили фізично та морально мільйони українців; морили голодом; виселяли з домівок, де на плиті ще варився борщ; винищили українську еліту і донині нація переживає вислід усіх цих жахливих діянь.\nПричини цього всього закорінені в багатьох пластах – історичних моментах, які пережила Україна, в її нинішньому стані, у видимих і невидимих речах. Цих причин в основному три: інерція свідомості тих, хто такі пам’ятники «дєдушкам Лєнінам» і Сталінам асоціює зі своїм непоганим життям за совітів, а таких багато, і вони це передають поколінням, і це їхні внуки-правнуки в Симоненка ходять як «піонери» та «юні комуністи» до пам’ятників вождям на «празднічки». Друга – агресивна пропаганда з сусідньої Росії, яка ніяк не може примиритися з «нєзалєжнастью» України. А тим часом Україна не здатна на контрпропаганду. Третя – це вже цивілізаційний конфлікт всередині самої України, де на Заході ставлять пам’ятники Бандері і Шухевичу, а на Сході на противагу – Сталіну і Столипіну… Власне ці всі три фактори не припиняться поки країна не визначиться на державному рівні зі своїми пріоритетами, бо від цього теж багато залежить, і поки як маятник коливається між Європою і Росією, то навряд чи в Україні буде свідомий суспільний поступ до цивілізаційних цінностей...\nМожливо, спершу самим громадянам варто відповісти собі, чому потрібно заборонити комуністичну ідеологію, осмислити це через призму історії своєї родини, близьких людей, які постраждали від комуністичних злочинів.\nКомуністичну ідеологію потрібно заборонити, бо:\n– мою родину, де було четверо маленьких діток, насильно вивезли з їхньої власного будинку у Перемишлі (Польща), забрали клаптик їхньої землі, садочок. Прадід і дід до моменту смерті так і не могли знайти себе на новому місці і змиритись з тим, що їхня сім’я втратила все, що було зароблено важкою працею;\n– більше 40 років моя церква була загнана у підпілля, примусово зачинили і зруйнували храми, заборонили віру, традиції, обряди, зумисно виховували покоління людей у тотальній брехні;\n– нищили історію і пам’ять мого народу;\n– десятки осіб із родини вивезли у Сибір лише тому, що були українці;\n– не дозволяли читати добрих книжок…\nОсобисто я відповідей маю ще і ще. А на Вашу думку, чи потрібно заборонити комуністичну ідеологію? І як вона відбилась на вашій родині… Можливо, це стане аргументом до нового парламенту?..


У Миколаївській області батько потонув в каналізації, намагаючись врятувати свою дочку - Новини України » Новини України\nУ Миколаївській області батько потонув в каналізації, намагаючись врятувати свою дочку\n23 Червня 2017, 14:18 0 427\nУ Миколаївській області, в селі Іванівка, Очаківський район, стався трагічний випадок, що забрав життя молодої людини 1992 року народження. У прес-службі місцевого управління поліції розповіли, що чоловік потонув у каналізаційній ямі, намагаючись врятувати дочку, яка туди впала.\nСталося все в четвер увечері, 23 червня. Чоловік відправився в гості до своєї колишньої дружини, щоб відвідати 5-річну доньку від спільного шлюбу. Поки колишнє подружжя розмовляло, їхня маленька дочка вибігла у двір і впала в каналізаційну яму, яка була не надто щільно прикрита люком. Дівчинка почала кричати. Почувши крик, їй на допомогу кинувся батько. Чоловік зумів виштовхнути дочку з ями, але сам залишився в ній. Вилізти назовні у молодої людини так і не вийшло, в результаті чого він потонув.\nПрибулі на місце медики констатували смерть молодої людини. Тіло чоловіка направлено в морг, співробітники правоохоронних органів встановлюють всі обставини загибелі чоловіка. В ході перевірки з’ясувалося, що подружжя розлучилося близько 5 років тому, але весь цей час підтримували привітні відносини, регулярно спілкувалися. У той нещасливий день чоловік прийшов побачитися з дочкою і відсвяткувати з родиною власний день народження, який через трагічну випадковість став днем його смерті.


Солдат, журналіст, волонтерка. Троє прикарпатців згадують, як чотири роки тому для них починалось АТО - "Репортер"\n14 квітня 2014 року виконувач обов’язків президента України Олександр Турчинов підписав указ про початок антитерористичної операції на Донбасі. Тоді, напевно, і в страшному сні не могли уявити, що пройде чотири роки, а тій АТО, тобто війні, не буде видно краю.\nФото Євгена Гапича\nПісля окупації Криму, на початку квітня, сепаратистські настрої активізувалися і на сході України. У багатьох містах проводили мітинги з російськими прапорами та георгіївськими стрічками, захоплювали будівлі ОДА – у Харкові та Донецьку, управління СБУ в Луганську. 6 квітня проголосили створення так званої «Донецької народної республіки». Наступного дня – «Харківської народної республіки», але вже ввечері ОДА в Харкові звільнили. Будівлі в Донецьку та Луганську лишалися захопленими, а ситуація на Донбасі ставала все напруженішою.\nЗа точку відліку початку АТО нині беруть зіткнення СБУ з російськими військовими у Слов’янську. 12 квітня «зелені чоловічки» захопили будівлю міського відділку міліції й роздавали зброю місцевим, які зголошувалися у так звану «самооборону».\nТоді до міста відправили загін СБУ «Альфа». На в’їзді до Слов’янська їх обстріляла група російського спецназу під командуванням Гіркіна (Стрєлкова). У тому бою загинув капітан Геннадій Біличенко, ще двоє українців були поранені.\n14 квітня Олександр Турчинов підписав указ про початок антитерористичної операції (АТО) у східних областях України.\nУ квітні 2014-го коломийський журналіст Євген Гапич разом з братом Геннадієм вирішує поїхати на Донбас, аби висвітлювати тамтешні події. Євген каже, не міг уявити, що там вже починається війна. «Думав, така ситуація, як на Майдані, – пригадує журналіст. – Стоять з бітами, барикади і все. Коли проїхали перший блокпост і побачили озброєних людей, лише тоді насторожило».\n20 квітня Гапичі заїхали в Донецьк. «На той час місто охороняли «Альфа», «Барс», поліція і ще хтось з військових, розповідає Гапич. – Захоплена була лише ОДА. Понаставляли намети перед будівлею, барикади. Переважно пенсіонери, ще якийсь німецький музикант виступав за мир».\nДодає, зі зброєю сепаратисти охороняли лише Слов’янськ. Перед Краматорськом, Горлівкою були блокпости, але на них стояли люди хіба з бітами.\n20 квітня сепаратисти захопили Горлівське УМВС, але в місті теж було відносно спокійно, як і в Артемівську.\nПригадує, спілкувався з власницею готелю, в якому ночували. Говорили про настрої, чого очікують, за кого будуть голосувати? Жінка відповідала, що то не має сенсу, бо за них уже все вирішили. Розказала, що на міськраді вже встановили прапор ДНР.\n21 квітня Гапичі знову заїхали в Горлівку. Залишили авто недалеко біля УМВС. До них підійшли троє людей, спитали, хто такі, й відвели до коменданта. «Ігор Безлер (Бєс) сказав «Пакуйте їх», – пригадує Євген. – Роздягли до трусів, розсадили окремо, почали допитувати. Хтось прибіг і сказав, ніби у нас в машині знайшли листівку УНА-УНСО».\nДалі полонених із зав’язаними очима та руками відвезли в підвали Слов’янського СБУ, де, як каже Гапич, почався справжній допит. «Теж сиділи окремо. Брата тримали з іншими полоненими, – згадує журналіст. – У нього прописка сумська, а в мене – Коломия. Два дні із зав’язаними руками, спав на голих піддонах, босий, бо взуття забрали. Приходили кожні дві години, вдень і вночі, били, допитували».\nЄвгену пощастило, що колеги-журналісти наробили руху, й інформація про його зникнення облетіла телебачення та інтернет. 24 квітня його з братом та американським журналістом Саймоном Островським звільнили. Пригадує, як «колега» з російського телебачення всіляко намагався спровокувати чоловіків, аби визнали, що мали листівки УНА-УНСО.\nДо теми: Журналіст Євген Гапич з Коломиї повезе в зону АТО «теплі дрібнички воякам»\nЗвільненим повернули частину речей, дали гроші на дорогу та пообіцяли віддати авто. Віддали. Каже, до Горлівки їхали, чим могли, бо тоді почався другий штурм Слов’янська і всі намагалися виїхати. Бачив на автостанції багато людей, які платили будь-які гроші, аби лише вибратися.\nПротягом 2014 року Євген Гапич ще їздив в АТО з волонтерами.\nЛюдям треба нагадувати\nФранківчанка Леся Качурова та її ГО «Громадська ініціатива Галичини» були одними з перших волонтерів, які помагали військовим. Розповідає, що перша допомога, яку вдалося зібрати – для авіаційної частини у Франківську. В березні 2014 року їм закупили комп’ютерну техніку, бо ті нічого не мали.\n«У мене чоловік – військовий пілот, але у 1995-му потрапив під скорочення, – говорить Качурова. – Почав займатися бізнесом. З початком подій у Криму зрозумів, що все йде до війни. 2 березня прийшов з кількома друзями до військкомату, а 18-го пішов служити. Досі воює. Так і почалося моє волонтерство. Я навіть не пам’ятаю, хто був першим, кому ми відправляли допомогу. Був 5 батальйон, 51, 72, 128, 93, Кіровоградський полк, добровольці, багато інших».\nКаже, тоді збирали все до дрібниць, бо бійці нічого не мали. Чоловік на війну пішов у кросівках. Збирали, купували, пересилали – від туалетного паперу й зубних щіток до одягу, взуття, карематів, бронежилетів, касок, біноклів, тепловізорів і автівок.\nДо теми: Цукерка у шкарпетці. 91-річна Анна Дівнич з Крихівців щодня в’яже теплі речі хлопцям в АТО\nТоді на хвилі Майдану згуртувалося багато небайдужих людей, говорить Леся Качурова. Наприклад, щодня волонтери чергували з корзинами у франківських супермаркетах. Мали роздруковані брошури з переліком потрібного. Ввечері все назбиране звозили на склад – сортували, пакували, відправляли. Чимало людей приносили й привозили допомогу від себе, дуже допомагала діаспора.\n«Пригадую, хлопці вже в автобусі, а ми вбігаємо та кожному роздаємо джгути й целокс (Celox – засіб для зупинки кровотечі, – Ред.), бо якраз передали з-за кордону, – розповідає Качурова. – Перед Великоднем приїхала сім’я, не хотіли називатися, просто привезли цілий причеп смальцю, ковбаси, закруток. Зараз таких, аби так привезли, – немає. Є окремі, що допомагали й допомагають, хлопці демобілізовані приносять речі, які їм вже не потрібні. Але такої масовості вже нема».\nЗа словами Качурової, спад допомоги відчули в кінці 2016 року. Додає, що зараз уже й держава непогано забезпечує бійців, але все одно потреби є. Два роки тому волонтери почали заробляти самі на себе – роблять сувеніри, продають на ярмарках, мають домовленість з кількома магазинами, де лишають свої роботи.\nА 2014 рік був дуже тяжким, буквально спали з телефоном і тремтіли від кожного дзвінка. Зараз уже багато налагоджено.\nПригадує відправку батальйону «Івано-Франківськ» влітку 2014 року, як назбирали хлопцям багато води, продуктів. «До нас підійшов якийсь заступник міністра, ми й спитали: «От хлопці їдуть, а кінець десь вже скоро? – каже волонтерка. – А він: «Готуйте зимові речі». Це було боляче чути. Там, на горі – знали, що це надовго. Але, може, не знали, що настільки».\nДо теми: Батьківські сльози. На Франківщині рідним загиблим в АТО доводиться воювати з байдужістю\n«Дякую Богу, що живий»\n34-річний Роман Сметана з села Микитинці 2014 рік згадує, як сон. Залишив роботу в Чехії та поїхав на Майдан, а потім сам пішов у військкомат за повісткою. Каже, саме тоді формували 5 батальйон територіальної оборони «Прикарпаття». Місяць навчань і в кінці квітня їх відправили в зону АТО. Пригадує, казали, мовляв, будуть на третій лінії оборони – на кордоні з Дніпропетровською і Донецькою областями, а заїхали під Амвросіївку. Попереду кордон і Росія. Одразу почалися перші бої.\n«Потім тримали дорогу з Донецька на Ростов, – пригадує Роман. – Знову прицільні обстріли. Знову вивезли – в чисте поле. Було багато якихось зайвих маневрів. Не було злагодження між підрозділами, бо одні не знали, що роблять інші. Що мали, тим і відбивалися, але з автоматами і гранатометами проти танків не підеш. То вже потім була підтримка».\n21 липня біля Кумачова Роман отримав поранення – осколками посікло праву частину тіла, роздробило стегно.\n«Щодня дякую Богу, що живий, дякую побратимам, що вивезли, – говорить Сметана. – Тоді багато хлопців втрачали здоров’я, життя лише через те, що не було налагоджений вивіз поранених. Було багато втрат. Квітень-липень 2014-го – стріляли з «градів», артилерії. А такої зброї, аби дати гідну відповідь, ми не мали».\nПригадує, як ночував у бліндажі в Сонячному, де був мобільний госпіталь. Дуже багато важких. За ними мали прилетіти два гелікоптери й на світанку наступного дня доправити далі. Прилетіли аж о 10.00, бо не могли злетіти – кажуть, прибори постійно фіксували, що на прицілі. «Чув то і не знав – долетять чи ні, – каже Роман. – Наші пілоти – справжні аси. Не піднімалися вище верхів дерев».\nДо теми: Історія 5-го батальйону. Нарешті заговорив «російський шпигун» Володимир Процький\nІсторія про те, коли потім його побратимів звинуватили в дезертирстві – як ніж у спину. «Жовті автобуси проти танків?! – відрізає Роман. – Хлопці реально воювали й тримали оборону. Нині багато продовжують службу. Зараз інакше, зараз армія вже має зуби. Тоді в нас були голі руки».


ТОВки з молотка: про примусову реалізацію ТОВ у виконавчому провадженні - видання ЮРИСТ&ЗАКОН - придбати, скачати демо-номер\nОлексій Соломко, адвокат, радник, ADER HABER\nНезрозумілість обумовлено рідкісною практикою звернення стягнення на частку боржника в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, а якщо така частка становить 100 %, то й на саме товариство загалом (тут і далі під товариством розуміється як товариство з обмеженою, так і з додатковою відповідальністю). Ідеться про випадки примусового виконання рішень судів, за якими для погашення боржником боргу виконавцями (як державними, так і приватними) звертається стягнення на все майно боржника, у т. ч. і на належні йому частки в статутному капіталі господарських товариств.\nХоча справедливості заради необхідно зазначити, що попереднє законодавство не обмежувало виконавця в можливості звернення стягнення на частку боржника в статутному капіталі. І нормативне обґрунтування під таке стягнення також було – за Законом "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний звернути стягнення на майно боржника. А до поняття "майно" в Цивільному кодексі України (стаття 190), крім речей, включено також майнові права. Крім того, стаття 147 Цивільного кодексу України, яка була раніше, прямо передбачала можливість відчуження частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю. Однак самого механізму відчуження такої частки в законодавстві не було. Точніше сказати, навпаки, були законодавчі перешкоди в оформленні переходу права власності на цю частку в разі її відчуження. А всі спроби обійти такі перешкоди завершувалися для виконавців обвинуваченнями в "рейдерстві". Адже без згоди самого учасника позбавити його належної йому частки неможливо, як і без згоди інших учасників товариства.\nПоняття "згода" у товаристві є наріжним каменем його правової природи – це згода на спільну діяльність для досягнення єдиної комерційної мети. Фактично без згоди товариство не зможе функціонувати. На необхідності згоди між учасниками також постійно наголошується в Законі: необхідна згода на створення товариства (корпоративний договір – стаття 7); згода на здійснення значних правочинів (стаття 44); згода на управління через загальні збори (статті 33 – 34); у тому числі згода на відчуження часток у товаристві третім особам (статті 20 – 21).\nОднак примусове звернення стягнення на частку учасника в товаристві передбачає можливість відчуження частки без згоди таких учасників (і передусім самого власника частки). Адже, умовно кажучи, в усталеному "дружньому" колективі однодумців – учасників товариства може з'явитися непроханий гість, який швидко порушить сталу синергію між учасниками. І тоді товариству, як правовому інституту, побудованому на взаємній згоді, може прийти кінець.\nТобто правова природа процесу примусового стягнення вступає в конфлікт із правовою природою самого товариства, або, інакше кажучи, це дві несумісні речі.\nАле, з іншого боку, часто-густо трапляються ситуації, коли в боржників іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, крім як частки в товаристві, немає. І невже тоді заради збереження чистоти правової природи товариства можна не виконувати рішення суду?\nСудячи з усього, законодавець це врахував і спробував до певної міри узгодити необхідність досягнення справедливості як під час виконання рішення суду, так і в разі функціонування товариства. Це виражено в статті 22 Закону, що передбачає звернення стягнення на частку учасника в товаристві. Не вдаючись у деякі деталі, за загальною схемою виконавець:\n– накладає арешт на частку, про що повідомляє товариство;\n– отримує від товариства документи, необхідні для визначення вартості частки;\n– після визначення вартості пропонує викупити її іншим учасникам товариства;\n– за відсутності "бажаючих" із-поміж учасників передає частку для реалізації на аукціоні в загальному порядку.\nХоча наведена узагальненість схеми є й у Законі, усе одно виникають резонні питання:\n– чи можливе оскарження проведеної виконавцем оцінки вартості частки (адже вартість може бути визначена в такому розмірі, що ніхто з учасників свідомо не захоче її викупити);\n– у який строк учасники повинні повідомити виконавця про своє бажання викупити частку;\n– що робити виконавцю, якщо всі учасники заявили бажання викупити частку (Законом не передбачено проведення конкурсу між ними);\n– у який строк має бути укладено договір купівлі-продажу частки, хто є продавцем (виконавець чи боржник?), а також куди зараховується оплата.\nЗакон "Про виконавче провадження" теж не дає відповідей на ці питання, незважаючи на те, що його було доповнено спеціальною статтею 531 з гучною назвою "Особливості звернення стягнення на частку учасника товариства з обмеженою відповідальністю, учасника товариства з додатковою відповідальністю". Ця стаття одним коротким, але геніальним за своєю простотою реченням указує, що всі особливості визначаються Законом.\nАле чи обов'язково такі питання виникатимуть на практиці? Можливо, їх удасться уникнути? І тут знову все залежатиме від згаданого нами поняття згоди між учасниками товариства. Якщо учасники погодяться позбутися "боржника" у своїх рядах, то у виконавця, звичайно ж, проблем зі зверненням стягнення на частку не буде. Однак, якщо учасники в єдиній згоді захочуть підтримати свого "товариша", то, наприклад, висловивши згоду на викуп частки, досить легко пояснять виконавцю, що строками викупу вони не обмежені, тоді ніякого примусового продажу частки не буде. У старорежимній юридичній літературі товариство навіть так і називалося – "товарищество", тобто колектив справжніх товаришів, які пов'язані обов'язком підтримувати одне одного у всіх питаннях спільної діяльності.\nПри цьому дивує, що Закон не передбачає такого компромісного варіанта викупу частки, як викуп самим товариством. На нашу думку, це могло б зняти багато спірних питань, що стосуються поняття згоди в діях товариства та його учасників.\nТепер варто розглянути можливості перереєстрації частки учасника товариства в разі, якщо виконавцю все-таки вдалося в обхід волі інших учасників передати частку на примусову реалізацію. Відповідні зміни також було внесено до Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань".\nСтаттю 17 згаданого Закону було доповнено новою редакцією частини 5, у якій вказується, що для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства подають (крім загальних документів) акт приймання-передавання частки у статутному капіталі товариства (підпункт "ґ" пункту 3). З усього переліку це єдиний документ, який може підходити під поняття акта придбання майна на публічних торгах, який видає виконавець. При цьому зазначається, що такий акт підписує особа, яка набула частку в статутному капіталі товариства, або особа, яка її передала. Ким повинна бути особа, яка передає (виконавцем чи боржником), і чи допускається альтернатива щодо суб'єкта подання, цей Закон, на жаль, не уточнює.\nЗрозуміло, що за таких формулювань Закону обов'язково буде потрібна ще "згода" і державного реєстратора, який проводитиме реєстрацію змін, – згода з виконавцем на однакове розуміння норми Закону щодо ідентифікації документа, який подають, і правильного визначення суб'єкта подання. А такої згоди, як засвідчує попередній досвід, ще жодного разу не вдавалося досягти.\nХоча, звичайно, у набувача частки залишиться можливість віднайти таку згоду в судовому рішенні, яке зобов'яже реєстратора провести необхідну реєстраційну дію. Однак при цьому ні покупцеві, ні виконавцеві, а вже тим паче судді обвинувачення в "рейдерстві" точно не уникнути.\nАле найголовніше, до чого варто повернутися, це початок процедури звернення стягнення на частку – її арешт. Адже, не забезпечивши обмеження самостійного відчуження боржником частки, ні про яке стягнення (навіть за добровільної та загальної згоди) уже не йтиметься. Зважаючи на специфіку предмета арешту, зрозуміло, що однієї постанови виконавця мало – його потрібно зареєструвати. І зазначений Закон "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань" у статті 25 підказує, що це здійснює державний реєстратор у Єдиному реєстрі у вигляді арешту корпоративних прав (зі змісту статті 167 Господарського кодексу України до поняття корпоративних прав входить також частка в товаристві).\nОднак згаданий вище Закон уточнює, що арешт проводиться тільки на підставі судового рішення, та ще пред'явити його може або суд, або державна виконавча служба. Тобто ні про які постанови виконавця в Законі не йдеться, а вже тим паче можуть і не намагатися це зробити приватні виконавці – як суб'єкти звернення до реєстратора вони взагалі не передбачені.\nЄдиний варіант для виконавця поки що залишається реєстрація арешту частки в Реєстрі обтяжень рухомого майна, але знову-таки з перспективою судового позову, оскільки державний реєстратор не перевіряє інформацію цього Реєстру під час реєстрації переходу частки учасника в товаристві.\nОтже, попередній аналіз засвідчив, що норми Закону особливо не змінили наявну й до його ухвалення можливість звернення стягнення на частку учасника товариства. Тобто необхідність наявності згоди інших учасників товариства на відчуження частки все ще потрібна. А рішення суду може й заждати.


Политика за 09.02.2019 - Лента новостей Тернополя\nЦВК офіційно зареєструвала повний список кандидатів на пост Президента України, цього разу їх аж 44 (ВЕСЬ СПИСОК)\nВиборчий бюлетень на виборах Президента України 31 березня 2019 року буде чималим. ЦВК офіційно завершила реєстрацію кандидатів на пост Президента України. Офіційно зареєстрованих бажаючих очолити державу цього разу назбиралось аж 44, серед них - лише 4 жінки....\nЗаради чого продався олігархам тернопільський комік?\nЮрій Степуков – колишній міліціонер, інвалід І групи, пересувається на візку. Разом з дружиною, дочкою та онуком багато років жив у відомчому гуртожитку у кімнаті площею 12 квадратних метрів. З 2003 року родина оббивала пороги різних інстанцій з надією отримат...


Бейонсе випустила візуальний альбом Lemonade | New-s.com.ua\nГлавная Культура Бейонсе випустила візуальний альбом «Lemonade»\nВідома американська співачка Бейонсе презентувала свій перший в світі візуальний альбом під назвою «Lemonade».\n«Lemonade» — це візуальний альбом. Музичні відео розділені по главах з назвами «Інтуїція», «Заперечення», «Апатія», «Пустота», а також «Воскресіння». З’єднуються ці глави мелодекламацією Бейонсе, яка читає вірші поетеси Варсан Шайр.\nУ нього входить 12 треків, в яких взяли участь Кендрік Ламар, Джек Уайт, Джеймс Блейк і The Weeknd. Презентація альбому відбулася в суботу, 23 квітня, на телеканалі HBO. Перший сингл з Lemonade, пісню «Formation» Бейонсе презентувала на фінальному матчі чемпіонату Національної футбольної ліги Сполучених Штатів Америки.\nЧитайте також: БЕЙОНСЕ ПЛАНУЄ ЗНЯТИ ФІЛЬМ ПРО РАБИНЮ З ВЕЛИЧЕЗНИМИ СІДНИЦЯМИ\nПодивитися і послухати візуальний альбом можна на музичному сервісі Tidal.\nШостий сезон "Гри престолів" виходить в ефірChevrolet Cruze став найекономічнішим серед седанів С-класу\n2 г. назад КультураМузика, Шоу-бізнес110


Україна збільшила транзит газу на 21% » Слово і Діло\nУкраїна збільшила обсяг транзиту газу\nЗа підсумками березня обсяг транзиту природного газу через територію України збільшився на 21,3% порівняно з аналогічним періодом 2017 року і становив 8,1 млрд кубометрів.\nПро це повідомляє Укртрангаз у понеділок, 2 квітня, передає «Слово и Діло».\n«Газпром» збільшив транзит газу через УкраїнуПершого лютого газ через територію України транспортувався в обсязі 181,9 млн куб. м за добу, а до 17 лютого цей показник зріс до 221,3 млн куб. м за добу. 19 лютого 2018, 22:22\n«За результатами першого кварталу 2018 року транзит газу з РФ по території України зменшився до 20,1 млрд куб. м, що на 3,1 млрд куб. м, або на 13,3%, менше, ніж за перші три місяці минулого року», - повідомили в Укртрансгазі.\nНагадаємо, через потепління в квітні Україна зменшила імпорт природного газу з країн Європи до мінімуму.\nРаніше внаслідок холодної зими Україна збільшила видобуток газу з підземних сховищ.


Російські командири змушують бойовиків на Донбасі віддавати їм гроші - розвідка\nРосійські командири змушують бойовиків на Донбасі віддавати їм гроші – розвідка\nВиявлено факти самовільного залишення військовослужбовцями передових позицій та вжиття алкоголю\nМорально-психологічний стан бойовиків продовжує знижуватись. Російські командири терористичного угруповання «ДНР» примушують підлеглих бойовиків здавати кошти на «оборону» та потім розкрадають їх, повідомили в Головному управлінні розвідки Міноборони України. «На ремонт запасного командного пункту 1-го АК кожному\n20 Квiтня, 11:59\nМорально-психологічний стан бойовиків продовжує знижуватись. Російські командири терористичного угруповання «ДНР» примушують підлеглих бойовиків здавати кошти на «оборону» та потім розкрадають їх, повідомили в Головному управлінні розвідки Міноборони України.\n«На ремонт запасного командного пункту 1-го АК кожному військовослужбовцю наказано здати 5000 російських рублів, незалежно від розміру його грошового забезпечення», – йдеться в повідомленні ГУР.\nКрім того, за результатами перевірки 19 квітня ц.р. командуванням 1-го АК стану передових позицій 11-го окремого мотострілецького полку (Донецьк) 1-го АК, обладнання яких здійснювалось місцевими підприємцями за кошти військових, було виявлено, що роботи виконані незадовільно, особовий склад мешкає у цивільній будівлі, а виділені для проведення робіт кошти присвоєні командуванням полку.\nКрім того, виявлені факти правопорушень, які приховуються командуванням полку. Зокрема, виявлено факти самовільного залишення військовослужбовцями передових позицій та вжиття алкоголю.\nЯк повідомлялося, секретар Ради національної безпеки і оборони Олександр Турчинов раніше повідомив, що війська РФ, які дислокуються вздовж кордону, готові протягом двох-трьох годин вторгнутись на територію України.\nПутін відправив на Донбас свої найпотужніші танки з «палаючими очима», - Bellingcat 20 Квiтня, 08:34\nрозвідка АТО Донбас


Про молодь і для молоді на замітку. «Молодь України» на 2021-2025 роки. Під такою назвою Уряд схвалив Концепцію Державної цільової соціальної програми під завісу минулого року. | Федерація профспілок Хмельницької області\nВідповідно пріоритетні завдання здійснюватимуться шляхом:\n1) сприяння створенню умов для розвитку спроможності інститутів громадянського суспільства;\n2) забезпечення функціонування молодіжних центрів;\n3) реалізації програм для підготовки фахівців, які працюють з молоддю, у тому числі програми «Молодіжний працівник»;\n4) здійснення комплексу експертно-аналітичних, організаційних, впроваджувальних і підсумкових оціночних заходів;\n5) консолідованої співпраці органів державної влади і органів місцевого самоврядування у партнерстві з інститутами громадянського суспільства, установами і закладами та фахівцями, що працюють з молоддю, молодіжними центрами, молодіжними працівниками, молодіжними консультативно-дорадчими органами, органами учнівського та студентського самоврядування, міжнародними організаціями, представниками роботодавців, бізнес сектору, та узгодженості їх дій з реалізацією міжнародних, регіональних та місцевих молодіжних програм;\n6) здійснення міжнародного молодіжного співробітництва, сприяння інтеграції молоді у світову та європейську молодіжну спільноту, взаємодія громадських організацій та української молоді діаспори з молодіжними громадськими організаціями України, впровадження найкращих міжнародних практик та інструментів у роботі з молоддю, співпраця із міжнародними та зарубіжними партнерами;\n7) проведення інформаційно-просвітницьких кампаній для інформування молоді, у тому числі вразливих категорій молоді, про можливості, наявні та нові інструменти, її права та обов’язки з метою її розвитку, участі та інтеграції у суспільне життя.\n– збільшення відсотка молоді до 25% (зараз 16,7%), яка бере участь у суспільному житті;\n– зменшення відсотка молоді до 25% (зараз 56%), яка не бере жодної участі в суспільному житті;\n– збільшення відсотка молоді до 50% (зараз 27,3%), яка користується різними формами та знає про різні інструменти участі.\nПрофспілки розглянули і…\n11 березня 2021 р. ЦК Профспілки працівників освіти і науки України розглянув проєкт постанови Кабміну «Про затвердження Державної цільової соціальної програми «Молодь України» на 2021-2025 роки та внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», сформував пропозиції та розраховує на їх врахування при доопрацюванні документу.\n– сприяння молоді в отриманні вищої освіти безкоштовно, як відбувається в багатьох провідних країнах світу або шляхом включення вартості освіти до прожиткового мінімуму, що передбачено статтею 4 Закону України «Про освіту»;\n– відновлення кількості осіб, які отримують стипендіальне забезпечення на рівні не менш як 2/3 і не більш як 75% студентів, а не лише 45%, як вказано в законі зараз. Тобто, 25-28% студентів від загалу (кожен четвертий), які успішно навчаються, втратили право на отримання стипендій;\n– виконання норми статті 78 Закону України «Про освіту» щодо забезпечення видатків на освіту в розмірі не менше ніж 7% валового внутрішнього продукту;\nА трохи згодом…\n12 березня Президент України Володимир Зеленський підписав Указ № 94/2021 «Про Національну молодіжну стратегію до 2030 року».\nМета – утвердження важливості молоді для розвитку держави, а також створення можливостей для молодих людей розвиватися в цьому напрямку, бути конкурентоспроможними, економічно активними, відповідальними та свідомими.\nЦим Указом якраз і передбачено, що задля впровадження стратегічних напрямів Кабмін протягом місяця має розробити та затвердити соціальну цільову програму «Молодь України» на 2021 – 2025 роки, пропозиції до якої (див.вище) надіслала Профспілка працівників освіти і науки України.\nЧому новий закон про молодіжну політику зменшує вік молоді?\nМолодь – до 29 років замість 35, молода сім’я – до 35 років. Такі новації пропонує закон «Про основні засади молодіжної політики», ухвалений парламентом у першому читанні торік у червні (поки не прийнятий – очікує на друге читання).\nМотивують тим, що законодавство гармонізується із законодавством країн ЄС. Але в Європі лише кілька «найбагатших» країн мають вік молоді вище 30 років: Україна, Румунія, Греція, Кіпр… До цієї групи південно-європейських моделей дуже прагне потрапити й Італія, де періодично ведуться дискусії про збільшення віку молоді до 35 років.\nПересічна європейська модель — 15–29 років. А цілий ряд успішних країн зменшує нижній вік молоді до нуля років: Австрія, Ісландія, Швейцарія, Люксембург і Ліхтенштейн… За фінським законом, молодь — це «до 29 років», без зазначення нижньої межі. Соціалізація тепер відбувається не в 14 років, як колись, а раніше.\nНайефективніші країни гармонізують свої дитячу й молодіжну політики. Перша захищає права дітей, друга – створює можливості для їх участі в суспільному житті.\nЯк аргументують зменшення віку молоді?\nВ Естонії вважають, що вже в початковій школі в дитини з’являються перші суспільні обов’язки. І молодіжна політика має допомагати формувати відповідальність.\nУ сусідній з нами Словаччині молодіжна робота тісно пов’язана зі школами. Основними віковими групами є діти та молодь віком 5–14 років. Старша вікова група охоплюється переважно через молодіжні організації.\nУ Швейцарії пішли ще далі: національний закон про молодь визначає свою цільову аудиторію так: «усі діти та молоді люди, що живуть у Швейцарії від моменту їх запису до дитячого садка і до 25 років».\nЗаконопроєкт про молодь, який готується в українському парламенті до другого читання, застосовує підхід, запозичений у Швейцарії. Молодіжна політика націлюється не лише на молодих людей, а й на дітей. Щоб соціалізація відбувалася не в 14 років, як записано зараз у законі, а тоді, коли це цікаво й важливо для дитини.\nЧому в законопроєкті пропонується вік молоді до 29 років, а молодої сім’ї до – 35?\nДосі молоді сім’ї були «зашиті» в молодіжному законодавстві України саме з прицілом на можливе отримання ними кредитів на житло. Автори закону планують залишити таку опцію й надалі. Однак ефективнішим був би підхід Естонії, де молодою вважається не та «сім’я, вік членів якої не перевищує 35 років» (як це зараз записано в законопроєкті), а та, в якій є неповнолітні діти.\nЩоб політика молодіжного кредитування мала реальний сенс, закон не просто повинен визначати пільгове кредитування для всіх (жодних коштів МВФ не вистачить, аби покрити такі кредити), а чітко прицілюватися на певні категорії, які потугою наших скромних бюджетів – державного і місцевих – можна реально підтримати. Наприклад, багатодітні молоді сім’ї.\nЦікаво, що ООН Хабітат (Молодіжний фонд) спирається на найвищу вікову планку і трактує молоддю 15–32-річних. Ця організація займається підтримкою будівництва соціального житла, зокрема для молоді. На жаль, Україна належить до списку тих небагатьох країн, у яких Хабітат досі не має своїх проєктів.\nЗменшення віку молоді – світовий тренд?\nУ велетенській за кількістю населення Індії, де мешкає понад 17% люду планети, ще донедавна вік молоді був, як в Україні, – 13–35 років. Однак 2014 року країна змінила свій підхід. Тепер в Індії молоддю вважаються особи у віковій групі 15–29 років.\nОрганізація африканської молоді у своїй Хартії визначає молоддю 15–35-річних. Однак у Південній Африці вважається, що цю вікову межу запроваджували без глибшого змістового осмислення і що таке рішення було поспішним. Ані громадяни, ані міністерства не вважають 30–35 літніх молоддю. Тому там рухаються в напрямі зменшення віку молоді до 28 років.\nОрганізація ісламського співробітництва (ОІК), яка охоплює країни Північної Африки і решту мусульманських країн світу, констатує, що африканська молодь донедавна трактувалася взагалі в межах 15–39 років. Тепер же ОІК рекомендує таку класифікацію: діти – до 12 років; підлітки – 12–16 років; молодь – 16–30 років. А групу 30–35-річних позиціює як молодих дорослих.\nУ Малайзії раніше молоддю вважалася вікова категорія 15–40 років, тепер же – 18–25-літні. Індонезія практикує підхід трьох п’ятирічок: 15–19, 20–24 і 25–29 років (для кожної з цих категорії є своє прицілювання). Саудівська Аравія може дозволити собі будь-який вік молоді, але визначила такою категорію 15–24 річних. У Туреччині молоддю вважаються 14–29-літні.\nНайнижчу в Європі вікову планку у визначенні молоді має Франція – 4–24 роки. В Азії найнижчу планку запровадив новий Корейський закон про молодь – 9–24 роки.\nПраво на молодіжні кредити для отримання житла…\nДалі – удар по молодіжних лідерах – зменшення віку молоді в новому законопроєкті найбільше вдарить по молодіжних активістах. По-суті, зокрема, 30–35 річний актив буде позбавлений можливості отримувати премію уряду для молоді на досить істотну суму – майже 50 тис. грн. Сам розмір премії адвокатувався у 2014–2015 роках для того, щоб хоч частково підтримати волонтерський актив молодіжного руху, оскільки ані тоді, ані тепер держава жодним чином не підтримує інституційну спроможність молодіжних громадських організацій.\nКрім того, це зменшення може вимити з членства і правлінь молодіжних організацій відповідну вікову групу активістів. Адже закон, як і чинне законодавство, передбачає квоту молоді в загальній кількості членства і в керівних органах молодіжних організацій.\nНаприклад, у Швейцарії, де молодь – люди віком до 25 років, в законі окремо відзначено, що до цієї категорії належать також молоді люди віком до 30 років, які на волонтерських засадах виконують функції управління, консультування або інструктажу в громадських організаціях.\nДумки деяких фахівців: домінуючою моделлю в Європі є вік молоді 15–29 років. Вибір у нас простий: залишитися в «африканському» стандарті до 35 років і змінюватися після відповідних змін в Африці; пишатися тим, що в нас краще законодавство стосовно віку молоді, ніж в Італії. Або нарешті визнати фактичний стан речей, усвідомлено підійти до націлення молодіжної політики (із додатковим визначенням у законопроєкті терміну «юнацтво» та «молодіжні лідери») і наблизити вікові межі молоді до європейського законодавства.\nТакий підхід зменшить формальне охоплення молоді більш як на два мільйони осіб 30–35 років (залишаючи для цієї категорії інструменти, які досі демонстрували свою ефективність), але дасть змогу сконцентруватися на решті більш як вісьмох мільйонах молодих українців. При цьому в цільову аудиторію молодіжної політики додатково буде включено близько трьох мільйонів дітей-школярів віком до 14 років.\n(Використано матеріал Юрія Юзича, голови Наглядової ради «Пласт — НСОУ»).\n← Профновини: звіти-вибори на Хмельницькому ДП «Новатор».\tАнонс квітневого номера вісника профспілок “Позиція”. →


"Безвідсоткові кредити" скасовуються: банки в Україні поміняють деякі правила | CBT (ЦБТ)\nГоловна / ЗМІ про нас / "Безвідсоткові кредити" скасовуються: банки в Україні поміняють деякі правила\n“Безвідсоткові кредити” скасовуються: банки в Україні поміняють деякі правила\nНайчастіші проблеми, з якими стикаються і на які скаржаться клієнти банків, так чи інакше пов’язані з недостовірною чи неповною (прихованою) інформацією щодо кредитів і депозитів. В Національному банку України порахували, що 67% звернень громадян, що надійшли 2019 року, містили ознаки порушень прав споживачів. У тому числі українці скаржилися на оманливу рекламу депозитів, різну відсоткову ставку в договорі і при фактичному розрахунку і т.д. 33% звернень стосувалися відносин за кредитними договорами.\nЩе у вересні 2019 року був ухвалений закон “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг”, відповідно до якого Нацбанк отримав повноваження щодо захисту прав споживачів фінансових послуг. В цьому ж законі міститься вимога до фінансових установ розкривати клієнтам інформацію про “вартість, ціну/тарифи, розмір плати (відсотки) за фінансові послуги, незалежно від виду фінансової послуги”. Причому на сайті фінансової установи повинна бути інформація про “загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, включаючи податки, або, якщо конкретний розмір не може бути визначений, – порядок визначення таких витрат”. Також закон забороняє банкам брати відсотки або “неустойки” за дострокове виконання зобов’язань за договором (наприклад, погашення кредиту), за відмову від договору або дострокове розривання договору. До фінансових установ, які не виконують вимогу про надання повної інформації про ту чи іншу послугу, застосовуватимуться штрафні санкції в розмірі від 300 до 600 неоподатковуваних мінімумів, тобто від 5100 до 10 200 грн за кожен випадок.\nЦі вимоги закону набули чинності 19 січня. Цього ж дня набула чинності і постанова Нацбанку “Про затвердження Змін до Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача і реальної річної відсоткової ставки за договором про споживчий кредит”. Постанова визначає точний перелік інформації про споживчі кредити, яку повинні знати клієнти банків, перш ніж укладати договори. Раніше такого переліку не було, і це дозволяло банкам замовчувати деякі платежі, які, тим не менш, іноді серйозно підвищували для позичальника виплати за кредитом. Тепер же “безвідсоткових кредитів”, які за фактом виявлялися кредитами зі 100 і більше відсотками річних, у банків більше не повинно бути.\nА з 2 червня набуває чинності вимога НБУ про необхідність надавати вичерпну інформацію про послуги банку (в т. ч. щодо реальної вартості кредитів і депозитів) на його сайті, причому в єдиному уніфікованому форматі. “Споживач, зайшовши на вебсайт будь-якого банку, повинен мати можливість завантажити файл з вичерпною інформацією про повну вартість, умови отримання послуги, ризиків і т.д., а також легко порівняти послуги кількох різних банків”, – повідомляє НБУ.\n“Положення про інформаційне забезпечення банками клієнтів щодо банківських та інших фінансових послуг” НБУ затвердив ще наприкінці листопада, проте дав банкам три місяці на підготовку.\n“Початковою інформаційною асиметрією зловживали самі банки, могли зловживати і органи нагляду. Тож вимога розкривати повну інформацію – правильна”, – говорить економіст, завідувач сектора інституційної економіки Інституту економіки і прогнозування Олег Яременко.\nХоча, наприклад, ситуацію з депозитами не всі експерти вважають критичною. На відміну від споживчих кредитів, “відсоток обману” щодо депозитів найчастіше вельми скромний.\n“Ситуація з депозитами не критична. Банки можуть вказувати 16% прибутковість за вкладом, а насправді середня прибутковість за період становитиме 14,25%. Одна з найпопулярніших прийомів банків – вклади з “сходовим” нарахуванням відсотків. Схема проста: термін вкладу розбивається на періоди, в кожен з яких своя ставка. Підсумкова прибутковість такого вкладу – середня від цих ставок, але в рекламі вказують максимальну прибутковість. Це простий піар і один з найпопулярніших і найефективніших способів залучення коштів населення. Шахрайством дії банку назвати не можна. Адже невідповідність інформації в рекламі і фактів – часткова”, – говорить аналітик “Центру біржових технологій” Максим Орищак.\nЗвичайно, з таким твердженням можна посперечатися – хоча б щодо форми надання інформації клієнту, яка часто буває заплутаною і рясніє складними термінами, мало зрозумілими людям без спеціальної освіти. Але наскільки розв’язують проблему нововведення НБУ?\nОлег Яременко, наприклад, упевнений: змушуючи банки відкривати інформацію, непогано було б “змусити клієнтів банків цю інформацію читати”.\n“Банки-то розкриватимуть інформацію. А ось клієнти прочитають її чи ні? Я вважаю, потрібно, щоб клієнт в обов’язковому порядку підписував документ про те, що він попереджений про ризики, про повну вартість послуги, про можливі форс-мажори. Щоб клієнт знав, що у нього можуть забрати квартиру, що він може ще щось втратити. У такому випадку і банк був би захищений, і клієнт буде точно поінформований і теж нестиме відповідальність”, – каже Олег Яременко.\n“Конкуренція, боротьба за клієнта – це завжди плюс для будь-якого ринку, в тому числі для ринку банківських послуг. Звичайно, деякі можуть почати шукати “кращі” умови, з найвищими відсотками. Але, нагадаю, в разі форс-мажору Фонд гарантування вкладів відшкодовуватиме вклад тільки за середньоринковою ставкою. Тож, якщо у банку депозитна ставка вища за середню, – це додатковий ризик. І клієнт повинен розділяти цей ризик з банком. Поклав чоловік гроші на депозит під підозріло високі відсотки – це його ризик. І він повинен нести частину відповідальності за своє рішення, а не перекладати її повністю на банк або на третіх осіб”, – вважає Олег Яременко.\nЩе одна “порція” нововведень, що стосуються інформації про банківські послуги, набуде чинності також з червня. Зокрема, на сайтах всіх банків повинні з’явитися кредитні і депозитні калькуляторидля того, щоб кожен клієнт розумів, яку реальну прибутковість від депозиту він отримає або якими будуть його дійсні витрати за кредитом.\nКрім того, з червня банкам буде заборонено вказувати недостовірну інформацію про свої продукти навіть в рекламі. Тож жодних “безвідсоткових кредитів” більше не буде.\nДо речі, раніше Національний банк дозволив банкам обслуговувати українців за закордонними паспортами. Детальніше – в сюжеті новин “Сьогодні”\n13/ 02/ 2020 7:50


Ядерні примари Карпат - Косів та Косівщина * інформаційний сайт\nКосів - Косівщина інформаційна | Публіцистика та аналіз | 2014-09-25 15:00:05\nПісля того, як у 1950-х роках у Західній Україні втихли останні постріли українських повстанців, Прикарпаття потрапило у внутрішню зону широчезного оборонного редуту, яким Радянський Союз відгородився від “агресивного блоку” НАТО.\nТоді в лісах Івано-Франківської (до 1962 року - Станіславської) області почали споруджувати цілий комплекс таємничих об’єктів, вмонтований у потужну ракетно-ядерну систему СРСР. До нині збереглися лише примари тих, колись надсекретних військових частин…\nЩе у 1980-х роках на військовому аеродромі в Івано-Франківську приземлялися літаки з московськими генералами, яких за лічені хвилини доправляли у секретний командний пункт, щоби починати військові навчання - і тоді вся ця система рушала з місця. Проходили перевірку на готовність пускові шахти стратегічних ракет СС-24, розташовані у Чорному лісі біля села Грабівка Калуського району. Ядерні боєголовки до міжконтинентальних балістичних ракет зберігалися біля містечка Делятин Надвірнянського району - у спеціально збудованому сховку всередині гори.\nЯдерний щит у Чорному лісі був захистом для секретного командного пункту військ країн-учасниць Варшавського договору (радянської противаги НАТО), розміщеного в підземному лісовому бункері біля непримітного села Ценжів, що за 10-12 кілометрів від Івано-Франківська. В околицях Ценжова донедавна також існувала військова частина, на території якої зберігали компоненти палива для ядерних ракет (гептил і його окислювач - меланж). При потребі їх терміново доставляли спеціально прокладеною бетонкою до ракетних шахт у Грабівці.\nСпеціальний зв’язок, за допомогою якого командувач згаданих військ міг оперативно контактувати з усіма лідерами країн соціалістичної співдружності, забезпечували “антенні поля” - секретний військовий об’єкт, розташований біля села Міжгір’я Богородчанського району. Щоправда, від цього об’єкту тепер не залишилося навіть сліду - його демонтували, вирізавши з бункерів увесь брухт. Після розпаду СРСР і відмови України від ядерної зброї вся ця велика колись військова потуга в один момент стала непотрібною.\nУ ніч проти 2 червня 1996 року Україна стала державою без ядерної зброї - останню ракету з її території вивезли до Росії. Мешканці Делятина добре пам’ятають, як тоді ночами гуркотіли ешелони з вантажних вагонів, щільно запнутих брезентом. У них залізничною гілкою, що вела вглиб гір, везли щось дуже секретне та небезпечне. Тепер відомо, що тоді з Делятинської “зони” забирали ядерні боєголовки. Подейкують, що після спорожнення підземного сховку ядерних боєприпасів на територію військової частини приїхав тодішній міністр оборони України Валерій Шмаров i жартома порадив передати “зону” для потреб народного господарства - вирощувати печериці. Потім секретний об’єкт кілька років перебував у стані невизначеності. Віднедавна для підземного сховку знайшли нове застосування, перетворивши велетенські тунелі в надрах гори на склади для звичайних боєприпасів.\n…Споруджували Делятинську “зону” в умовах надсекретності. Аби навколо будови не було сторонніх очей, виселили всіх мешканців гірського присілку Луг. Тепер там здичавілі сади, старі фундаменти і відновлена церква, в якій ще недавно був військовий спортзал.\nКоли в горах з’явилося військове містечко, унікальну церкву перенесли зі старого місця, вплівши в армійську інфраструктуру. Довший час приміщення храму було військовим складом, потім будівлю перетворили на спортивний зал. Віднедавна у стінах старої церкви знову правлять Службу Божу. Оскільки більшість населення містечка сповідує православ’я, то храм передали саме цій конфесії. А на тому місці, де стояла церква колись, тепер - обведений парканом старий цвинтар і новозбудована греко-католицька капличка.\nБудівництво найсекретнішої частини військового об’єкту в делятинських горах - сховку для ядерної зброї - вели ті ж московські метробудівці, які споруджували базу для ядерних субмарин у кримській Балаклаві. Кажуть, до підземних робіт у Делятині залучали також ув’язнених, яких привозили сюди у щільно зашторених вантажівках. Протяжність підземного сховку становила кілька кілометрів.\n…Територія ще одного колись надзвичайно секретного військового об’єкта - командного пункту військ країн-учасниць Варшавського договору - тепер виглядає так, ніби сюди влучила нейтронна бомба. Будівлі вціліли, майно не пошкоджене, але людей немає. Останній солдат покинув цей секретний об’єкт у 2004 році, коли за урядовим розпорядженням його передали до сфери управління Івано-Франківської обласної державної адміністрації.\nБули спроби створити на понад 100 гектарах цього колишнього військового об’єкта центр профілактичної медицини для лікування серцево-судинних захворювань і міжнародний центр реабілітації військовиків Збройних Сил України і країн НАТО. У підземному бункері планували відкрити музей військової історії країн-учасниць Варшавського договору. Але тодішнє обласне керівництво так і не знайшло інвестора, який би вдихнув у спорожнілий об’єкт нове життя. Тож із нього користали лише офіційні та неофіційні видобувачі брухту, поки колишній секретний об’єкт не передали Департаменту з надзвичайних ситуацій. Тепер тут склади “надзвичайників”, а непристосовані приміщення - опломбовані та знову, як сказав один із сторожів, ”засекречені”.\nПоки школяриків учили швидко та правильно вдягати саморобні пов’язки i під завивання сирени підтюпцем бігти до шкільних підвалів, радянські генерали, сховавшись у надійному підземному бункері, проводили масштабні навчання. Свого часу останній командир цієї військової частини полковник Сергій Сліпченко розповідав, що за час його служби таких було два - “Щит миру 84” й “Осiнь 88”. А за час існування об’єкту тут побували всі міністри оборони СРСР, починаючи від маршала Гречка. Бував тут i головнокомандувач об’єднаних збройних сил країн-учасниць Варшавського договору Віктор Куликов.\n“Про початок навчань нас ніколи заздалегідь не повідомляли, - розповідав полковник Сліпченко. - Найчастіше просто інформували телефоном, що борт номер такий-то приземлився в Івано-Франківську. Це означало, що вже за півгодини ми мусили бути готовими до зустрічі міністра, представників Генштабу, а часом i військового керівництва зі східноєвропейських країн. Траплялося, що тут одночасно перебувало до півтори сотні генералів”.\nЗа короткий час треба було приготувати все необхідне для прийому гостей - від туалетного паперу до канцелярської кнопки. Усім цим генералам забезпечували комфорт найвищого ґатунку, їхні робочі місця завжди були готові до використання за призначенням. Щоправда, як розповідали офіцери-“старожили”, жодних надмірностей високі армійські чини собі тут не дозволяли, бо приїжджали сюди виключно працювати. Після три- або чотиритижневих тривожних навчань у військовому містечку знову починалися звичайні будні.\nДо речі, обслуговувати цю секретну базу будь-кому не довіряли. Офiцерам, призначеним сюди на службу, КГБ влаштовувало співбесіди ще за рік до закінчення ними військового училища. Один із моїх співрозмовників, сивоголовий підполковник, що понад двадцять років тому закінчив Вольське училище тилу, розповідав, що чекісти не брали до уваги оцінки, з якими курсант виходив із навчального закладу. Головне - ділові та моральні якості. Вивчався й родовід претендента аж до діда-прадіда, аби бува не потрапив на секретний об’єкт хтось неблагонадійний. Солдатами у радянські часи сюди призивали найчастіше сибиряків - хлопців із міцним здоров’ям, бажано зі середньою технічною освітою.\n…Найдовше з ядерних примар Прикарпаття проіснувала військова частина у Ценжеві, основним завданням якої було зберігання й охорона компонентів ядерного палива. Останнім часом це був лише окислювач - меланж. Його остаточно утилізували наприкінці червня 2010 року. Інший, цінніший компонент палива, гептил, віддали в Росію ще 2001 року. Територію, звільнену військовими, планували передати підприємцям для технопарку або оздоровчого центру, але наразі ділової активності ніхто не виявляє.\nНайгірша ситуація - на території ліквідованої військової частини зв’язку біля села Міжгір’я на Богородчанщині. Ще 4 роки тому керівники комунально-експлуатаційної частини жалілися міліції на крадіїв - з бетонної огорожі об’єкту зрізали металеві двері, у бункері їх видерли з замками, всередині розкрадено все, що погано трималося, на місці залишилися лише важкі металеві каркаси. Зрештою, щоб об’єкт не розтягли мисливці за металом, демонтажем колишній секретних споруд дозволили зайнятися професіоналам…


Відео: Відгук на крем "чиста лінія" і звичайно "H2О + пшоно"!!!\nСьогодні набагато простіше жінкам зберігати молодість і красу, ніж їх попередницям років 100 тому. У цьому допомагає широкий вибір косметики. Особливої догляду вимагає шкіра обличчя. При правильному підборі і застосуванні необхідних коштів вона надовго збереже здоровий вигляд і привабливість.\nВідео: Чиста лінія - Серія "ідеальна шкіра"\nЧиста лінія. Нова лінійка коштів "ідеальна шкіра"\nДобре відома на парфумерному ринку серія косметики «Чиста лінія. Ідеальна шкіра ». Відгуки споживачів про якість нової лінійки засобів в більшості своїй позитивні. Кожне вносить свій внесок до загального догляд за обличчям. Об`єднує їх наявність натуральних компонентів, що входять до складу продукції.\nМиттєва матовість. Аква-крем\nВідео: Чиста лінія VS Клінік Clinique? Що я вибрала\nШанувальниці цієї марки відзначають, що новинка - аква-крем - насправді робить шкіру матовою, не залишає жирного блиску і служить прекрасною основою під макіяж. За консистенцією він більш рідкий, ніж будь-який інший крем «Чиста лінія. Ідеальна шкіра ». Лягає легко і вбирається відразу. Має свіжий і приємний запах. На нього можна наносити пудру для отримання бажаного кольору шкіри. Ось тільки тривалістю ефекту після нанесення не всі споживачі задоволені. Відзначають, що матовість зберігається протягом 5-6 годин (замість 12, обіцяних виробником).\nЗасіб проти прищів. Крем-актив\nНе можна не відзначити крем-актив «Чиста лінія. Ідеальна шкіра ». Відгуки про нього в основному позитивні. Головна його функціональна спрямованість - усунення косметичних недоліків. Споживачі відзначають, що він є універсальним засобом, оскільки відмінно зволожує шкіру. Користуватися ним можна як на початку дня, так і на ніч. Також крем-актив захищає шкіру від обвітрювання в морозну погоду. У своєму складі має цинк і масло чайного дерева. Тому він усуває дрібні почервоніння, подразнення, що з`явилися на обличчі з різних причин. Ефект від засобу помітний через 3 дні після початку застосування. Ідеально підходить для догляду за шкірою підлітків при появі прищів.\nУ складі гелю є ромашка, м`ята і цинк. Він відмінно справляється зі своїм завданням, як і всі інші засоби групи «Чиста лінія. Ідеальна шкіра ». Відгуки користувачів щодо ефективності гелю в більшості своїй також хороші. Він чудово очищає шкіру і знижує кількість запалень на обличчі.\nЛосьйон глибоко проникає в шкіру і допомагає зменшити кількість чорних крапок. У складі має трав`яний чай, цинк, алое-вера. Його щоденне застосування робить шкіру набагато чистіше.\nЩо ще приваблює споживачів, так це ціна косметичних засобів «Чиста лінія. Ідеальна шкіра ». Відгуки постійних покупців говорять про цінову доступність. Вартість, якість продукції і економність у використанні сприяють популярності марки.\nШкіра потребує постійного догляду. Натуральні маски, зроблені в домашніх умовах, або придбане в магазині засіб - це рішення кожного. Головне - системність. І результат ваших старань буде в наявності, точніше, на обличчі.\nНовинка від гарньер: «цілющої зволоження»\nПодарунок від натуральної серії косметики: шампунь `чиста лінія`\nГарн`єр: чиста шкіра - це реально\nДля чого потрібен bb-крем, який краще використовувати - корисні поради щодо вибору та застосування\nwikifr.xyz » Краса » Косметика » Косметика "чиста лінія. Ідеальна шкіра". Відгуки покупців


В Україні розпочалась реформа шкільного харчування. МОЗ розробило та затвердило оновлений санітарний регламент для закладів загальної середньої освіти, нові норми та порядок організації харчування учнів.\nЯкі норми харчування в закладах освіти зазнали змін?\nОбмежена кількість солі та цукру, жирів рослинного і тваринного походження, а також соків. До нових норм не включали ковбасні вироби, сосиски, рибні, м’ясні та плодоовочеві консерви, кондитерські вироби, адже ці продукти мають високий вміст солі, цукру, а деякі з них — консерванти та трансжирні кислоти, що суперечить принципам здорового харчування. Також зменшені норми споживання хліба та картоплі. Натомість збільшена кількість споживання молока та кисломолочних продуктів, м’яса, риби, круп та бобових.\nУ процесі роботи над рекомендованим меню та технологічною документацією для страв та виробів виникла необхідність внесення змін до норм харчування, зокрема щодо їх доповнення такими харчовими продуктами, як соняшникова олія та гречка. Також дещо збільшені норми щодо рослинного та вершкового масла, розширена варіація використання продуктів під час складання меню.\n04 грудня 2021 - 09:20


ПЕКТЕН - МОРСЬКИЙ ГРЕБІНЕЦЬ — Студопедія\nЧерепашки цих молюсків мають округлу форму з випуклими ребрами на поверхні, що розходяться від центру до її загострених країв. Звідси й назва молюска — пектен, що означає з латинської гребінець.\nСтулки гребінців мають різні кольори — від білого до коричневого. Інколи зустрічаються пектени фіолетового та рожевого кольорів. /\nГребінці здатні пролітати деяку відстань у воді. Для цього молюск розкриває стулки, набирає у мантійну порожнину воду, а потім різко змикає їх, і вода з силою виштовхується з черепашки й рухає молюска вперед.\nЧерепашки часто збирають, оскільки вони витончені, вигадливі, вишукані та мають яскраві кольори.\nНайчарівніші черепашки можна знайти у теплих морях.\nКАРАКАТИЦЯ, ВОСЬМИНІГ, КАЛЬМАР\nГоловоногі — досить незвичайні, найбільші та високоорганізовані з молюсків. Ці тварини мають унікальні особливості: засіб та швидкість руху, незвичайно розвинену нервову систему. Крім того, головоногі володіють великою кількістю засобів оборони та нападу.\nТварини мають 10 мускульних рук і тільки у восьминога їх 8. Головоногі молюски населяють води океанів. Вони є хижаками й поїдають велику кількість риб, ракоподібних та інших організмів. До їх зброї входять «руки» з кігтями, сотні присосок, хижий дзьоб, отрута та зіркі очі. Слух, як вважають вчені, у них відсутній. Найлютіший ворог головоногих — кашалот.\nУ головоногих троє сердець, крім того, у них блакитна кров, тому що замість гемоглобіну (червоні кров'яні тільця) до її складу входить багато міді, яка надає крові блакитного кольору.\nБудова ока у кальмарів складніша, ніж у людей. Вони розрізняють поляризоване світло. Припускають, що кальмари бачать найдрібніші деталі, які не може бачити людина.\nВосьминоги — допитливі й дружелюбні, але бувають небезпечними, агресивними гід час спарювання.\nДеякі види восьминогів — отруйні й смертельно небезпечні для людини. Отрута восьминогів паралізує центральну нервову систему. Відомо багато випадків, коли маленькі восьминоги (їх розмір не перевищував й 20 см) ставали причиною загибелі людей.\nОсь один із таких випадків. Молодий чоловік недалеко від берега спіймав маленького яскравого восьминога і став демонструвати дивну тваринку на пляжі. Деякий час малюк здавався зовсім безпечним. Та ось молодий чоловік відчув біль від укусу, а через кілька хвилин у нього настав напад ядухи. Коли його доставили до лікарні, він вже був без свідомості і через деякий час помер.\nЦе сталося тому, що молодий чоловік не знав,що яскравий колір восьминога — ознака агресії. Треба також знати, що отруйний восьминіг спокійному стані може мати такий самий колір, як і його нешкідливі родичі.\nХоваючись від хижаків, головоногі випускають кілька чорнильних «бомб».\nТак вони намагаються відвернути увагу від себе. Цікаво, що всі «бомби» мають форму молюска, який їх випустив. Ці форми не змінюються доти, доки і: них не доторкнутися. Тим часом молюск змінює свій колір, маскуючись під оточуюче середовище. Розгублений хижак починає натикатися на чорнильні «бомби», які відразу розпливаються, утворюючи «димову завісу».\nЦі тварини народжуються з мішком, наповненим чорнилом. Навіть молюск, який щойно народився, спроможний випустити відразу декілька «бомб».\nУ каракатиць чорнило синьо-чорного кольору, у кальмарів — коричневого кольору, а у восьминогів — чорного.\nЧорнило молюсків має наркотичну дію! Воно паралізує нюхові нерви деяких хижаків. Хижак, що потрапив у чорнильну хмару, втрачає здатність розрізняти запах молюска, навіть коли знаходиться поруч з ним.\nВелика концентрація чорнила головоногих молюсків може бути небезпечною для них самих. Під час досліду маленький восьминіг, який знаходився у невеликому акваріумі, випустивши кілька «бомб», загинув.\nТільки морський та внутрішній водний транспорт: групи FAS, FOB, CFR, CIF, DES, DEQ.\nПЕРЛИСТИЙ КОРАБЕЛЬ | МОЛЮСКИ- ЛІХТАРИКИ


Працівники поліції охорони Кіровоградщини пропонують подбати про своє житло під час відпустки - Прожектор\nПрацівники поліції охорони Кіровоградщини пропонують подбати про своє житло під час відпустки\nВідпустка для кожного працюючого – це приємні моменти, які зачасту супроводжуються подорожами та отриманням позитивних емоцій під час відпочинку. Але кожну гарну відпустку може зіпсувати такий неприємний факт – як обікрадена квартира.\nІнформує “Прожектор” за матеріалами Управління поліції охорони в Кіровоградській області.\nПрацівники Управління поліції охорони в Кіровоградській області звертаються до усіх громадян – не нехтувати простими порадами про необхідність вжиття додаткових заходів убезпечення свого майна від злочинних посягань.\n– Як свідчить практика, злодії-домушники у більшості випадків посягають на ті квартири або приватні будинки, власники чи господарі яких тривалий час відсутні, а їх оселі відповідно залишені без належного нагляду і не оснащені технічними засобами захисту – розповідає т.в.о. начальника Управління поліції охорони Кіровоградщини Володимир Величко. – Поліція охорони майже 70 років зберігає і захищає майно громадян від протиправних посягань. Наразі, з більше чотирьох тисяч квартир і будинків, що перебувають у нас під охороною у поточному році не допущено жодного факту крадіжки. Точніше сказати, спроби проникнення були, але ми оперативно реагували та не дали можливості злодіям завершити свою справу.\nСаме тому, найбільш надійним захистом Вашої домівки залишається обладнання сигналізацією з підведенням до пульту централізованої охорони. Завдяки новітнім технологіям, монтаж охоронної сигналізації проходить без пошкодження інтер’єру та не потребує наявності стаціонарного телефону.\nПри намаганні будь-якої сторонньої особи проникнути до Вашої оселі (відкрити вікно чи двері), відразу на місце спрацювання буде направлено наряд реагування, який діє професійно, швидко і злагоджено. Працівники поліції охорони підготовлені та екіпіровані, щоб затримати зловмисника.\nДетальніше про послуги та умови можливо дізнатись звернувшись безпосередньо до УПО Кіровоградській області за адресою: м. Кропивницький, вул. Габдрахманова, 1, або зателефонувавши на цілодобову «гарячу лінію» за єдиним коротким номером 9899 (дзвінки з мобільного безкоштовні).\nЗавжди на сторожі Вашої безпеки.


Новини » Сторінка 2 » ВІННИЦЬКА ШКОЛА ВИЩОЇ СПОРТИВНОЇ МАЙСТЕРНОСТІ (ШВСМ Винница)\nВІТАЮ ІЗ ДНЕМ ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ ТА СПОРТУ !!!\nопубліковано: 9 вересня, 10:09\nопубліковано: 18 серпня, 10:08\nопубліковано: 26 червня, 09:06\nКАРАНТИН послаблюють, а ми працюємо...\nопубліковано: 2 червня, 10:06\nПід час карантину виникло ряд питань, які неообхідно терміново вирішувати. Так директор Вінницької ШВСМ Андрій Корнійчук при відвідуванні навчально-тренувальних занять відділення хокею на траві обговорив з тренерами Миколою Касянчуком, Володимиром Курбатовим та лікарем Андрієм Прусом кроки подолання недоліків у роботі відділення.\nопубліковано: 10 березня, 11:03\nЗ 2 по 12 березня у місті Берегове (Закарпатська область) триває навчально-тренувальний збір з хокею на траві серед чоловіків по підготовці до чемпіонату Світу, Кубку Європейських чемпіонів та чемпіонату України.\n13 учнів Вінницької ШВСМ та тренери Касянчук М.А. і Курбатов В.А. беруть участь у зборі.


Осінній Велопохід: Палаци, Парки й Козаки Чернігівщини. | Титикака дрим\nДень Перший, 13 жовтня, субота.\nДень Другий, 14 жовтня, неділя.\nДень Третій, 15 жовтня, понеділок (вихідний день).\nВартість походу: 2250 грн. (при реєстрації у квітні – 1950 грн., у травні – 2050 грн., у червні - 2150 грн; )\n- обіди на маршруті (два рази);\n- проживання на хуторі у будиночках;\n- вхідні квитки парки та музеї;\n- переїзд і транспортування велосипедів Київ-Петрушівка-Київ;\n- прокат велосипедів (за необхідністю);\n- сніданки та вечері на Хуторі;\n- козацька лазня (за бажанням);\n- майстер-класи на Хуторі (за бажанням).\n— написати нам — велика синя кнопка «Написати повідомлення» на головній сторінці «Походы с Колесником» або на titikakadream@gmail.com;\n— внести передплату за похід 800 грн. (перевод на карту ПриватБанку) – сумма не зворотня.\nБажано зареєструватись заздалегідь, ще весною, адже на День Українського Козацтва, 14 жовтня, місць на Хуторі в наявності не буде.


У Чернівцях створюють писанкову карту України » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nУ Чернівцях створюють писанкову карту України\nПисанкову карту з камуфльованих писанок у червоних маках та патріотичних, що обгорнуті жовто-блакитними стрічками, створюють школярі та вчителі Чернівецької гімназії №5.\n- Завжди до Великодніх свят у писанці, як у такій сакральній молитві, ми відображаємо якісь події в державі. Два роки тому в писанці була відображена пам’ять і спомин про Небесну Сотню, минулоріч ми писали писанки, в яких відобразили бажання миру. В цьому році до 25-річчя незалежності створюємо писанкову карту України, - розповіла заступник директора Чернівецької гімназії №5 Галина АБРАМ’ЮК. - Ця карта складатиметься із 25 центрових писанок синьо-жовтого кольору. Це писанки, які символізуватимуть 25 наших регіонів, 25 обласних центрів. А навколо будуть квітнути маками камуфльовані писанки, оскільки кожна камуфльована писанка буде знаходитися в центрі мака.\n"Мак — це символ примирення, мак — це козацький символ, маки цвіли там, де колись гинули козаки і маками квітнутиме наша писанкова карта України, як пам’ять про тих солдатів, які поклали своє життя за кожного із нас", - додала Галина Абрам’юк.\nПисанкова карта матиме розміри два на півтора метри. Презентують її 29 квітня, у Страсну п’ятницю. "Опісля писанкова карта буде виставлена в музеї воєнної історії краю, який розташований на вулиці Аксенина, 2Б, - розповіла Г. Абрам’юк. - Там уже є експозиція пам’яті Небесної Сотні і учасників АТО".\nТеги - Чернівці, гімназія, писанки, карта


games: Почалося відкрите бета-тестування DUST 514\nCCP Games повідомили про початок відкритого тестування ексклюзивного для PlayStation 3 багатокористувацького екшену DUST 514. Згідно Твіттеру гри, проект вже запущений в Азії, а в найближчі години стане доступний гравцям з інших регіонів. Гра буде поширюватися по умовно безкоштовної моделі.\nВідзначимо, що 10 січня в закритій беті проекту був проведений останній «Вайп» - так що тестери гри, а також володарі комплектів попереднього доступу, змогли почати грати повноцінно трішки раніше. Крім того, всесвіт DUST 514 була об'єднана із всесвітом MMO EVE Online, після чого заробила основна фішка проекту - можливість спільних дій гравців цих двох ігор.\nУ DUST 514 гравці зможуть спробувати себе в ролі десантників-найманців, захоплюючих для корпорацій з EVE Online планети. При цьому бої організовані у форматі футуристичного командного шутера з використанням наземної та повітряної техніки, а також космічними ударами, які завдають пілоти EVE Online, що підтримують своїх бійців. В наявності фірмова для CCP система прокачування, в якій персонаж набирає досвід навіть тоді, коли гравець знаходиться в оффлайн, а також наворочена система екіпіровки.\nАвтор: Денис Зяблицев на 23:13