Ворзельці вимагають статус курорту: зібрано близько 1000 підписів | Українська Народна Рада Приірпіння\nВорзельці вимагають статус курорту: зібрано близько 1000 підписів\nОприлюднено 14.06.2017 автором Данута Костура\nАктивний збір підписів під Колективним зверненням (Петицією) до Ворзельської ради триває вже кілька тижнів. Громада вимагає здобуття населеним пунктом статусу курорту місцевого значення, розробити та затвердити Стратегію розвитку та Генеральний плану селища саме як курорту.\nВже майже два роки минуло з моменту прийняття ВСР рішення “Про оголошення природної території селища Ворзель Київської області курортом місцевого значення…”, але селищна рада на чолі з Ларисою Федорук, котра є рідною сестрою мера Бучі Анатолія Федорука, відверто саботує процес і не займається цим, без перебільшення, ключовим стратегічним питанням для селища. Хоч на вибори мало не всі депутати та й сама голова йшли з гаслами про “Ворзель – курорт”.\nНатомість, вона відкрито почала ставити під сумнів доцільність отримання селищем статусу курорту та підміняти його дефініціями такими, як “туристично-рекреаційна територія”. Така цинічна позиція голови спонукала до початку збору підписів мешканців Ворзеля на підтримку статусу курорту.\nТак, на позаминулих вихідних за кілька годин у Уваровському парку вдалося зібрати близько 100 підписів.\nЦе остаточно дозволило зрозуміти як активно і щиро громада підтримує ідею відновлення Ворзеля як курорту, з якою тривогою вони переживають повзуче знищення зелених насаджень та загрозу забудови селища.\nБуча та Ірпінь по сусідству, всі бачать якими несамовитими темпами там винищують зелені зони та ліси під висотну забудову.\nТакож ворзельці добре пам’ятають часи, коли Ворзель був курортом Республіканського значення, статус котрого отримав ще в 1938 року.\nВорзель – це справді унікальне місце, з особливим кліматом та рекреаційними ресурсами. Селище протягом багатьох десятиліть було курортом і приймало мільйони гостей як з усієї України так і з усього світу. Хоч санаторно-оздоровчі заклади та дитячі табори в переважній більшості зараз занепадають, Ворзель все ще має достатньо природних ресурсів для відновлення своєї слави як кліматичного курорту. Ми просто не маємо права дозволити їх знищити. На базі якого села, селища чи міста поруч з Києвом можна ще відновити санаторно-курортну індустрію? Чи задумується над цим питанням вище керівництво в області, столиці та, врешті, на печерських пагорбах?\nКатегорична та беззаперечна підтримка мешканців надихнула нас на активізацію дій та більш широке охоплення. Зусиллями ГО “Народна Рада Ворзеля” у вихідні та по можливості у будні дні в людних місцях (площа біля залізничного вокзалу, парк, кінцева зупинка в Кичеєво, біля магазинів тощо) встановлюються наші намети для збору підписів під Петицією.\nНаразі зібрано вже близько 1000 підписів мешканців Ворзеля. Люди свідомі того, що окрім благоустрою, селищна рада має займатися і питанням курорту та розробкою відповідної Стратегії розвитку та Генерального плану селища як курорту, котрими можна захистити рекреаційні ресурси селища від поступового винищення, а також створити передумови та своєрідні гарантії для залучення інвесторів у розвиток курортної та рекреаційної індустрії Ворзеля.\nПарки, бруківка, дороги та ліхтарі – це звісно дуже добре! На щастя, селищний бюджет, який складає майже 20 млн.грн., дозволяє це робити. Але подивимось, чи виділить селищна рада кошти на ту ж саму експертизу природних ресурсів селища, котра необхідна при обґрунтуванні клопотання про надання селищу статусу курорту.\nВартість цих експертних досліджень співставна з вартістю лавочок, клумб та смітників в парку та алеї. Чи можливо вдасться залучити необхідні кошти з обласного бюджету. За кілька тижнів, після завершення збору підписів, дане Колективне звернення (Петицію) ми плануємо направити окрім самої селищної ради і до обласних органів влади, а також до Кабінету міністрів України та у Міністерство економічного розвитку та торгівлі, в складі якого знаходиться департамент туризму та курортів. Якщо ж місцева влада буде і далі ігнорувати та нехтувати справедливими вимогами мешканців, та не почне спільно з громадськістю займатися питаннями статусу, Стратегії розвитку та Генерального плану курорту, то, думаю, що невдовзі громада може зайнятися цією владою.\nТо ж, закликаю всіх ворзельців активно долучатися до підтримки Петиції! Маємо спільно та дохідливо нагадати селищному голові та депутатам ВСР, що Ворзель – це курорт!\nЮрій ДЕМЧУК – мешканець Ворзеля і представник ГО “Народна рада Ворзеля”\nНова надія на Ворзель – курорт


Підрив авто ОБСЄ: хто винний в трагедії та чому вона трапилася • Портал АНТИКОР\nПідрив авто ОБСЄ: хто винний в трагедії та чому вона трапилася\nПерша смерть спостерігача на Донбасі, загинув представник місії ОБСЄ на непідконтрольній території в Луганській області. Автомобіль, в якому їхав американець, підірвався. Також є поранені.\nО 10 ранку місія ОБСЄ патрулювала в районі села Пришиб в Луганській області. Броньований автомобіль організації підірвався на міні. Один з пасажирів, американець, загинув на місці. Громадянка Німеччини та Чехії у лікарні.\nОБСЄ підтверджує, що патруль у складі 6 його членів та 2 броньованих транспортних засобів потрапив у серйозний інцидент в районі населеного пункту Пришиб на Луганщині, на території, що не контролюється урядом.\nНа трагедію миттєво відреагували російські журналісти. Кремлівські пропагандисти одразу, посилаючись на так звану "ЛНР", почали звинувачувати українські війська. Проте потрапити на місце вибуху з українського боку непомітно неможливо.\nСело Пришиб в Луганській області, де був підірваний патруль СММ ОБСЄ, перебувало під контролем сепаратистів з моменту початку війни в Україні в 2014 році,\n– заявив речник МВС Артем Шевченко.\nЗ речником МВС погоджується військовий експерт. Він припускає, що місію ОБСЄ могли підірвати свідомо. Адже напередодні українські позиції сильно обстрілювали. Представники міжнародної організації могли побачили зайве.\nУ Міністерстві закордонних справ України закликали Росію припинити провокації проти членів ОБСЄ та забезпечити їм безперешкодний доступ до всієї території ОРДЛО.\nЦе ще одна спроба Москви та її маріонеток залякати спостерігачів та звести нанівець всі спроби України та наших міжнародних партнерів щодо мирного врегулювання ситуації на Донбасі. І щодо стабілізації ситуації на лінії розмежування. Ми закликаємо Росію виконувати свої зобов’язання в рамках Мінських домовленостей,\n– сказала речниця МЗС Мар’яна Беца.\nОБСЄ вимагає справедливого розслідування. Проте військовий експерт сумнівається, що за таких умов можливо знайти винуватців. Адже інцидент стався на непідконтрольній Україні території.\nНа місці вже працює оперативно-слідча група бойовиків. І сепаратисти вже звинувачують українських військових. Мовляв, ті аби завадити їм розслідувати справу, почали обстрілювати місце трагедії.\nТеги статьи: ЧПсмертьОБСЕДонбас\n23 апреля 2017 г., 21:43 Просмотров: 1539


Аналіз досвіду впровадження електронних підручників\n- червня 29, 2014\nЕлектронний підручник – сучасний засіб навчання. Розробка та впровадження електронних підручників є перспективним напрямком педагогічних досліджень, який передбачає врахування та творче опрацювання світового досвіду використання електронних підручників, що дасть змогу перейняти його кращі риси та уникнути недоліків.\nМета даної статті - проаналізувати досвід впровадження електронних підручників у школах Росії, з’ясувати їх особливості та переваги.\nНа сьогодні у педагогіці немає однозначного визначення електронного підручника. Під електронним підручником можуть розуміти як сам пристрій, так і програмне забезпечення, контент, який в нього завантажений.\nЕксперимент з використанням електронних підручників у школах проходив у 2011-2012 н. р. в п’яти регіонах Росії. Ним було охоплено більше п’ятисот педагогів та 3470 учнів шостих та сьомих класів 38 шкіл країни, які щодня використовували електронні підручники на уроках .\nПри цьому під електронними підручниками головним чином мали на увазі пристрої: ноутбуки та рідери, і саме їх технічні характеристики обговорювали в першу чергу. В різних джерелах, відгуках науковців, учителів, батьків, учнів були названі переваги цих пристроїв: невелика вага, порівняно з вагою підручників, які щодня мали нести діти до школи; можливість здійснювати міжпредметні зв’язки, розглядати матеріал у порівнянні, здійснювати повторення вивченого в попередньому класі; виділити частину матеріалу, зробити короткі нотатки. Що стосується недоліків, то це невеликий чорно-білий екран, довгий час відклику, висока ціна (підручники видавалися учням безкоштовно, проте батьків хвилювало що буде, якщо дитина загубить, зламає пристрій, чи його в неї вкрадуть).\nЗазначається, що на момент надходження підручників у школи (вересень 2011 року) не було самого контенту. Його терміново створювали видавництва, на основі звичайних паперових підручників. Часто це були просто фотокопії сторінок паперового підручника, чорно-білі pdf-файли, в яких неможливо зробити шрифт крупніше або дрібніше без втрати якості зображення, не можна використовувати пошук по тексту та інші можливості, які характерні для електронних видань . Але навіть у такому більш ніж скромному вигляді електронні підручники дали позитивні результати: «Успішність не впала. Більш того, з ряду предметів вона стала вищою ... Навіть на найпростіших пристроях у дітей була можливість робити те, що з паперовим підручником робити не можна в принципі: можна було, читаючи, виділяти текст, робити позначки, короткі замітки» . «Понад 80% педагогів, що взяли участь у проекті, зазначають у школярів інтерес і підвищення мотивації до навчання» .\nАле завантажувати в електронний пристрій фотографії сторінок паперових підручників – це навіть не вчорашній – позавчорашній день.\nВважаємо, що електронний підручник повинен не просто повторювати друковані видання, він має використовувати всі досягнення сучасних інформаційних технологій і бути адаптованим до передачі засобами комп’ютерної техніки. Дослідники визначають наступні вимоги до електронних підручників:\n· мають містити мінімум текстової інформації, оскільки сприйняття тексту з екрану викликає більше напруження та втому, порівняно з паперовим підручником;\n· повинні містити більшу кількість ілюстративного матеріалу;\n· доцільним є використання відеофрагментів, які дозволяють передати процеси в динаміці та підвищують зацікавленість учнів;\n· доцільним є використання аудіосупроводу. Вказується, що аудіосприйняття забезпечує засвоєння 12% інформації, візуальне – біля 25%, а аудіовізуальне до 65%;\n· підручник повинен містити гіперпосилання як на інші сторінки підручника, так і на інші електронні підручники та довідники;\n· підручник може містити програми для демонстрацій чи віртуального експерименту, для тестування тощо;\n· особливо важливого значення набуває компонування текстового, графічного, відео контенту, їх форматування, розміщення на сторінці, послідовність викладу;\n· бажано забезпечити можливість робити закладки, виділення, нотатки;\n· до списку рекомендованих джерел доцільно включати як електронні так і паперові видання [2, с. 90-92].\nЗ’ясуємо, які переваги може дати електронний підручник, які можливості з ним пов'язані. При цьому будемо говорити не про апаратну його складову, яка при сучасних темпах розвитку комп'ютерної техніки може змінюватися і удосконалюватися дуже швидко, а про зміст.\nПаперовий підручник багаторівневим зробити не можна, інформація, яку він пропонує, орієнтована на середнього учня. Електронний підручник зробити в декількох рівнях можна і необхідно. На наш погляд таких рівнів має бути мінімум три. Базовий – для тих, кому необхідно спрощене і більш докладне пояснення. Звичайний – рівень шкільної програми. Поглиблений – для тих, хто захоплений предметом і пов'язує з ним майбутню професію.\nЗ електронним підручником пов'язана можливість використання мультимедіа в навчальному процесі. Це – зображення, що збільшуються по кліку мишкою, 3-D моделі, відеофрагменти тривалістю в 1-3 хвилини для перегляду на уроці і більшої тривалості, які при бажанні можна подивитися в позаурочний час, віртуальні лабораторії та екскурсії тощо.\nЗавдяки використанню пошуку спрощується навігація по підручнику. Гіперпосилання на інші сторінки і розділи підручника дозволяють при необхідності повторити вивчене раніше, згадати де цей матеріал згадувався вперше, пов'язати між собою різні предмети шкільної програми. Доцільною є наявність як внутрішніх гіперпосилань в межах підручника, так і зовнішніх – на науково-освітні ресурси Інтернету.\nЕлектронний підручник необхідно доповнити достатньою кількістю різнорівневих завдань, вирішення яких допоможе учневі засвоїти пропонований матеріал. Доцільно доповнити його системою обліку, щоб учень, його вчителі та батьки могли побачити час, проведений за вивченням матеріалу, кількість і рівні завдань, які учень виконав або намагався виконати, правильність вирішення цих завдань.\nДля виконання практичних робіт з фізики, хімії, біології доцільно використовувати віртуальні лабораторії. Зрозуміло, їх не можна порівняти з експериментами, які учні проводять самостійно, але й вони мають певні переваги: дають уявлення про хід експерименту, дозволяють проводити недоступні за звичайних умов досліди, пов'язані з незвичайними або екстремальними умовами, рідкісними або небезпечними речовинами.\nЕлектронний підручник дозволяє перевірити знання учня в тестовій формі і миттєво показати результат тестування. Завдяки цьому відомості про повноту засвоєнні матеріалу вчитель і учень отримують негайно, що дозволяє оперативно коригувати навчальну роботу. Навіть в самому підручнику можна передбачити механізм допуску до подальшого вивчення матеріалу за умови знання опорних понять попередніх тем, яке визначається за результатами тестів. Якщо ці результати незадовільні, учневі пропонується повернутися до попередніх тем, де розглядався цей матеріал, або звернутися до базового курсу.\nВже зараз електронні підручники надають можливість учасникам навчального процесу спілкуватися між собою, залишаючи замітки, видимість яких для оточуючих можна регулювати. Якщо підручники будуть підключені до Інтернету, спілкування стане можливим не тільки в межах одного класу. Це особливо важливо для учнів захоплених предметом, які можуть не знаходити однодумців серед однокласників.\nБуло б добре передбачити можливість редагування підручника як вчителями так і учнями, за принципом вікіпедії, яка створюється зусиллями і ентузіазмом багатьох добровольців. Але відносно підручника необхідно передбачити попереднє обговорення внесених змін, як з метою уникнення вандалізму, так і для того, щоб витримати єдину лінію побудови матеріалу, співвідношення його частин і розділів, стиль викладу, доступність і науковість.\nМожемо підсумувати, що до переваг електронного підручника відносяться:\n· багаторівневість, врахування індивідуальних особливостей учнів;\n· яскраво, образно, наочно подає навчальну інформацію, доступніше і цікавіше, ніж звичайний підручник;\n· надає можливість продемонструвати об'єкти, явища, провести досліди, недоступні за звичайних умов;\n· спрощує міжпредметні зв'язки, повторення пройденого, навігацію і пошук;\n· пропонує велику кількість тренувальних вправ. Для тестових завдань може визначити результат роботи відразу після її завершення;\n· внесення необхідних змін і коректив в електронний підручник відбувається миттєво і не вимагає тих затрат, які знадобилися б для перевидання величезних тиражів паперових книг;\n· завдяки електронним підручникам, якщо вони будуть викладені в мережі Інтернет, доступ до якісної освіти отримають діти з глибинки, або ті, які з якихось причин не можуть відвідувати школу.\nЕлектронний підручник не зможе повністю замінити вчителя, але може спростити йому роботу, зробити її більш ефективною. Перспектива подальших досліджень – розробка принципів побудови такого підручника.\n1. Пресс-конференция: «Электронные учебники: школьники – «ЗА!». Что дальше?» [Электронный ресурс] / Режим доступа: http://top.rbc.ru/pressconf/31/08/2012/ 666832.shtml\n2. Тыщенко О.Б. Новое средство компьютерного обучения - электронный учебник // Компьютеры в учебном процессе, 1999, № 10, с. 89-92\n3. Электронные учебники повышают мотивацию к обучению [Электронный ресурс] / Режим доступа: http://news.rin.ru/news/352900/\nнаукова робота статті


Дозвілля для дітей старшого дошкільного віку «У пошуках скарбів»\n1. Розвивати у дітей здатність аналізувати і зіставляти, за допомогою збирання цілого зображення з частин.\n2. Розвиток здатності орієнтуватися за планом приміщення в пошуках скрині зі скарбами.\n3. Формувати у дітей уявлення про мешканців боліт, розгадуючи загадки.\nЗбагачувати словниковий запас дітей словами: "шлюпка", "регата", "Якір", "штиль", "шторм".\n4. Розвивати образне сприйняття, естетичні почуття.\n5. Ознайомити дітей з віршем - девізом піратів, сприяти розвитку пам'яті при заучуванні; розвивати у дітей чітку дикцію\n6. Виховувати у дітей здатність вислухати один одного не перебиваючи; формувати уявлення про вірність і взаємодопомоги.\n7. Розвивати рухову активність і дрібну моторику за допомогою динамічної паузи; формувати уявлення про безпечну поведінку на кораблі.\n8. Виховувати у дітей бажання подорожувати, долати перешкоди, вести активний спосіб життя.\nОбладнання: фрагменти карти, скриня зі скарбами, лялька Покахонтас, обручі, орієнтири, іграшки-човни з прив'язаними до них олівцями, масажні килимки.\nВихователь: Доброго дня хлопці, я хочу розповісти вам про свою знахідку. Коли я читала книгу про пригоди, я знайшла ось цю половину карти, на якій написано "Друга половина карти знаходиться в племені індіанців на далекому острові". Хлопці пропоную вам вступити в пірати і плисти на острів в пошуках скарбів. Ви згодні?\nВихователь: Щоб ми стали справжньою піратської командою, ми повинні дати клятву: "Бути відважними, сміливими і не боятися ніяких труднощів! Клянемся! Клянемся!" (Діти повторюють)\n"Бути сильними, мужніми і не пасувати перед перешкодами! Клянемся! Клянемся! (Хором)\nЦінувати дружбу і приходити на допомогу товаришам по першому заклику! Клянемося! Клянемося! (Хором)\nЧи не сваритися через дрібниці, бути терплячими і мудрими! Клянемся! Клянемося (хором)\nЗавжди йти на зустріч новим пригодам і дивним подорожам! Клянемся! Клянемося! (Хором)\nВихователь: І так наша подорож починається!\n- Піратська регата - до олівця прив'язується нитка, другий кінець прив'язується до кораблика. Діти стають поруч і намотують нитку на олівець, човник рухається вперед. Хто швидше змотає нитку, той і переможець - капітан нашого корабля.\n- Самомасаж: штормова погода на морі. Діти стають один за одним в коло і повторюють всі рухи пальців рук вихователя по спині попереду стоїть.\nВихователь: "Світило яскраве сонце, море було спокійне і лагідне, був штиль. (Легке погладжування долонями по спині)\nАле раптом подув сильний вітер і приніс важкі чорні хмари. З неба впали перші краплі дощу (слабкі постукування по спині)\nДощ ставав все сильніше (сильні постукування пальцями по спині), поступово переходячи в потужна злива (трьом ребром долонь по спині вертикально). Почався шторм.\nВітер посилився і злива міняв свій напрям (трьом ребром долоні по спині по діагоналі).\nПоступово злива став стихати, злива став скидати силу (трьом ребром долонь по спині вертикально)\nДощ ставав слабкіше (постукування пальцями по спині)\nТільки окремі краплі падали з неба (рідкісні постукування пальцями по спині).\nДощ йти перестав, визирнуло сонце, поверхня моря гладка і спокійна (легкі погладжування долонями по спині) "\nВихователь: Наш корабель не витримав натиску негоди, його розбило об рифи. Доведеться добиратися до берега на одній єдиній шлюпці.\nРухлива гра "На острів"\nОбладнання: обруч, орієнтири-рифи.\nправила гри: Учасник біжить до протилежного краю майданчика, взявши обруч, повертається і переправляється назад разом з напарником в обручі (шлюпці, вміло огинаючи рифи на шляху. Потім напарник переправляє наступного і т. д.\nВихователь: Друга половина карти була в індіанців, необхідно було її потайки викрасти, але все пішло не так. Пірати виявилися в полоні. Індіанська принцеса заступилася за бранців і попросила зберегти життя піратів бодай до світанку.\nДля гри необхідна мотузка. Учасників пов'язують мотузкою. За сигналом гравці намагаються розв'язатися. Естафета пройдена, коли все звільнилися. Принцеса індіанського племені віддає фрагмент карти і загадки-підказки для проходження наступних випробувань.\nДіти розглядають карту. На їх шляху намальовано болото, в якому водяться крокодили.\nВихователь: Далі діти не пройти - тут болото попереду. Може нам підкаже хтось. Як пройти через болото?\nЗвуть її. (жаба)\nВ очеретах вона живе,\nБудинок у ній серед боліт,\nТам, де водяться жаби.\nЦап! - і немає однієї жаби. (Чапля)\nЦе старий наш знайомий він живе на даху будинку.\nВін літає на полювання за жабами в болото. (Лелека)\nЩось є в цьому болоті.\nЗа ним, стрибаючи, пройдете.\nЄ в болоті горбки -\nВсі називають. (Купини)\nРухлива гра "Пройди болото". Діти повинні за допомогою 2-х килимків -дойті до протилежного берега, не ступаючи на підлогу.\nВихователь: Пора подивитися на карту. Хлопці, судячи з усього, нам залишилося йти зовсім небагато. ми вже зовсім поруч зі скарбами.\nПрямо ти йди спершу,\nА потім зверни ліворуч.\nКрок ступни, потім другий,\nА потім іншою ногою.\nНа носочках ти пострибай.\nНавколо себе ти повернись,\nПосміхнись і нахилися.\nПрямо скарб перед тобою -\nЛегко дістанеш рукою!\nДіти знаходять скриня зі скарбами.\n- Куди ми з вами подорожували і навіщо?\n- Що вам сподобалося на острові?\nВихователь: До побачення хлопці! До нових зустрічей!


День Святого Миколая: легенди, традиції та звичаї - Learning.ua\nДень Святого Миколая: легенди, традиції та звичаї\nСправжні новорічні свята приходять до нас саме із цього доброго свята. День Святого Миколая настає 19-го грудня у християн та 6-го грудня у католиків. Цей день радує маленьких та дорослих своїми щедрими подарунками. Для батьків — це ознака того, що Новий рік вже не за горами, а для малечі — справжній привід для радості. Адже у цей день Миколай дарує дітям невеличкі приємності. З чого почалося святкування цього дня та ким насправді є Святий Миколай? Нумо з’ясовувати разом!\nЦей день святкується 19 грудня у православних та 6 грудня у католиків. Така різниця зумовлена відмінностями у григоріанському та юліанському календарях. Варто сказати, що на честь Миколая, 19 грудня також відзначається Міжнародний день допомоги усім бідним.\nМиколай за своє життя став символом милосердя та жертовної любові. Однак, на відміну від більшості святих, яких ми впізнаємо за повір’ями чи легендами, Миколай був справжньою історичною постаттю.\nНародився він у 270 році нашої ери в Патарі. Це місто півострова Лікії, що у Середземному морі. Батьки хлопчика — Феофан і Нона, жили заможно та глибоко вірили в Бога, із перших днів виховували своє маля у християнському дусі. Принаймні, одразу його охрестили, а це тоді було рідкістю. Відтоді Миколай ріс із глибоким переконанням, що найстрашнішим у людському житті є вчинити гріх та стати на сторону зла, зійшовши зі стежини світлого та істинного.\nХоча Миколай і втратив своїх батьків ледь досягши повноліття, та це не зупинило його перед святою місією допомагати нужденним. Особливо знадобився йому у цьому спадок. Історія знає випадок, коли Миколай допоміг вдівцеві, що жив поряд з ним. Він мав доньку, і хотів видати її заміж. Однак сім’я нареченого була заможною і не хотіла приймати у родину дівчину, яка не мала ні копійки за душею. Миколай зрозумів, що його золото могло допомогти комусь стати щасливішим. Він залишив мішечок з монетками під подушкою дівчини. Цікаво, що згодом у місті пішли чутки, що це нібито сам ангел спустився з небес і залишив дівчині гроші. Ці слова робили Миколая неймовірно щасливим та потрібним.\nЗвісно, що це не було усім, що робив Миколай. Він намагався допомагати будинкам нужденних, приносив їм їжу та одяг. І, хоча Святий намагався залишитися непомітним, та з часом містяни побачили та зрозуміли, що це саме він, той таємний благодійник. Усі полюбили його за такі щирі вчинки та добре серце, а згодом ще й обрали своїм єпископом. У 325 році Миколай відвідав Перший Вселенський Собор у Нікеї.\nЦе не було його останнім місцем для паломництва. Зокрема, в оповідях говориться, що він відвідав Єрусалим, а також інші святі місця, де поклонявся та промовляв молитви. Існує навіть така легенда, що одного дня Миколай прийшов до собору в Палестині. Його двері були зачинені, але, коли Обранець Господа підійшов до них, то вони відчинилися самі по собі. Говорять, що після цієї події, Святий забажав відправитися на небеса, аби бути ближчим до Бога, на що той йому відмовив. Господь пояснив Миколаю, що його місія — залишатися на землі та допомагати нужденним та бідним людям. Святий прислухався до Божої волі та став творити добрі справи, чим завоював людську повагу та вдячність.\nДосить часто Миколая називають Чудотворцем. Ця легенда пов’язана з тим, що одного дня від допоміг морякам під час плавання та воскресив одного з них. З тих пір його вважають покровителем усіх моряків та мандрівників, а також торговців та лучників. До того ж, він є покровителем дітей, школярів та студентів.\nВ Україну культ Миколая-чудотворця прийшов разом із християнством. Про це свідчать церкви та храми, які збудували на честь цього святого. Зокрема, в ХІ столітті такий звели на Аскольдовій горі у Києві, а через два століття — у Львові, під горою Будельниця, що тепер зветься Княжою.\nЦікаве в історії.\nУ часи Реформації у Європі засуджували вшановування святих, особливо у протестантських країнах. Там його замінили Ісусом, від якого діти й отримували подаруночки. А отже і час святкування змістився до Різдва. Згодом традиція відновилася і дітлахи отримали аж 2 веселих свята, а Миколай поступово перетворився в червонощокого бороданя Санту, а точніше в Сінтер Клааса — нідерландського Діда Мороза. Разом з голландськими переселенцями він помандрував до США, де згодом перетворився на відомого всім Санта Клауса.\nЯк святкують у світі?\nНімеччина, 6 грудня.\nЗначна кількість істориків вважає, що День Святого Миколая пішов саме з Німеччини. Ще багато років тому, батьки вирішили не дарувати дітям подарунки просто так, а класти їх під подушку, аби ті вірили у силу Чудотворця. Спочатку це були просто теплі речі або будь-який інший одяг. Згодом приємності змінювались до солодощів, горіхів та фруктів. Діти навіть самі могли обрати собі подарунки просто написавши листа Святому Миколаю. Крім своїх побажань, малюки писали у листі про усі добрі справи, які їм вдалося здійснити протягом року.\nДля того, щоб Чудотворець залишив щось гарне, малеча розвішувала у домі панчохи та шкарпетки, у яких потім знаходила подарунки. Якщо Миколай вважав, що дитина поводилась погано, то замість солодощів він приносив лише різку від дерева. Це було символом того, що у наступному році треба поводитися більш виховано та допомагати усім оточуючим.\nУ Німеччині є повір’я, що Чудотворець приходить до будинків не сам, а зі своїм вірним помічником — невеличким віслюком. Ця тваринка допомагає Миколаю розвозити усі подарунки. Тому, діти часто залишають біля свого будинку кілька морквинок для чотирилапого друга Святого. Вважається, що цей віслюк є нащадком того, на якому сам Ісус Христос святково в’їжджав в Єрусалим напередодні розп’яття.\nАвстрія, 6 грудня.\nВ Австрії традиції не сильно відрізняються від Німеччини. Дітлахи так само розвішують шкарпетки у домі, виставляють начищені черевики біля порогу та чекають на свої подарунки. Однак, у австрійців є досить цікаве повір’я, що вечором напередодні Миколая у місті бігає усіляка чортівня та залякує місцевих жителів. Уночі Чудотворець приходить до будинків дітей та розганяє усю злу нечисть.\nГолландія, 6 грудня.\nУ Голландії діти вірили, що святитель щороку приїжджає в Роттердам на кораблі з Іспанії, яка уособлювала «теплі країни». Миколай в’їжджав у місто на коні у супроводі «Чорних Пітів» — помічників-негренят, — у червоному облачанні католицького єпископа й з єпископською палицею, і, їздячи країною, дарував подарунки. Сьогодні на основі цієї легенди щороку відбувається театралізоване дійство. Подарунки тут даруються анонімно, причому кожен з них супроводжується віршами про адресата, нібито написаними самим Святим Миколаєм.\nСША, 25 грудня.\nГолландці поділилися своїм чудовим святом і традиціями з Америкою, де з часом ім’я Сінтеклааса трохи спростилося, а сам він став основою для формування образу Санта-Клауса — відомого в усьому західному світі та й поза ним дарувальника, який приходить на Різдво.\nХарактер і риси американського Санти з часом зазнали суттєвих змін порівняно із традиційним образом свого нідерландського «колеги». Він і досі кладе подарунки у взуття чи шкарпетки біля каміну, потрапляючи в будинок крізь димар. Але відбувається це вже не 6, а 25 грудня — тобто під час святкування католицького Різдва у західних країнах. Також Санта відомий тим, що подорожує в небі на санях, запряжених казковими оленями. Цей веселий і доброзичливий дідусь завжди має із собою список слухняних та неслухняних діток, тож сподіватися на подарунок зможе лише той, хто поводився чемно.\nВ очікуванні Санти в ніч перед Різдвом прийнято залишати для нього гостинці: склянку молока та печиво або інші традиційні для певного регіону смаколики. Натомість вранці малюки знаходять у своїх чобітках, які завчасно вішаються над каміном, різні солодощі, іграшки та інші презенти. Щоб Санта-Клаус зміг підготувати саме ті подарунки, які мріє отримати малюк на Різдво, йому можна написати листа із проханням про них (до речі, як і Святому Миколаю в Україні). Але в посланні має бути не лише перелік побажань, але й опис усіх гарних справ малечі на підтвердження її гарної поведінки протягом року.\nІталія, 6 грудня.\nНа острові Сардинія, що в Італії, знаходиться невеличке місто Сассирі. Його головна особливість — Святий Миколай став покровителем цього містечка. Тому свято тут відзначається досить гучно та зі значним розмахом. Головну увагу цього дня приділяють нареченим, яким дарують подарунки. Така традиція має назву «Rito delle nubili».\nФранція, 6 грудня.\nУ Франції Святий Миколай теж вважається покровителем Лотарингії, саме тому тут це свято набуває особливої пишності. Більше того, День Святого Миколая — це офіційне свято у цьому регіоні.\nУ маленькому містечку Ніколя-Де-Пор день Святого Миколая святкується дуже незвичайно. Увечері з центру міста виходить святкова процесія та рухається головними вулицями, супроводжувана фанфарами. На чолі процесії йде білобородий старець — Святий Миколай. А супроводжує його привид із різками в руках, щоб побити неслухняних дітей. А після покарання пустунів привид забирає їх із собою в мішку. Тому дітлахи мають так само добре поводитися протягом року, щоб отримати свої гарні подарунки.\nАлбанія, з вечора 5 грудня до 6 грудня.\nВ Албанії День Святого Миколая дещо відрізняється. Навіть, якщо говорити про назву цього свята. Албанці називають його День Ніколи Зимового. Починають святкувати вони його з вечора 5 грудня та увесь день 6 грудня.\nНапередодні свята, в Албанії тримають святий піст аж до опівночі 5 грудня. По опівночі вони запалюють свічки і починають свою трапезу. Вона вже може включати смажене ягня чи свинину. Під час їжі, албанці обов’язково бажають один одному: «Нехай ніч святого Миколая допоможе тобі!».\nНідерланди, з 5-го на 6-е грудня.\nУ Нідерландах День святого Миколая починають святкувати 5-го грудня, коли дарують один одному подарунки. Однак справжня підготовка до свята починається набагато раніше.\nЗа кілька днів до 5 грудня Святий Миколай припливає до Нідерландів на пароплаві. У ці дні дітвора акуратно розставляє своє взуття в будинку перед димоходом, каміном або, якщо цього всього немає, перед вхідними дверима. Цей процес неодмінно супроводжується співом спеціальних пісеньок для Святого Миколая. На відміну від Німеччини, у Нідерландах вважається, що Чудотворець приходить не зі своїм віслюком, а з конем. Тому, зазвичай у взуття кладуть морквину або трохи сіна, щоб погодувати коня Святого Миколая на ім’я Амеріго.\nВранці наступного дня діти знаходять у своєму взутті різні подарунки: шоколадні монетки, мармелад, маленьку іграшку. Отака подяка за те, що почастували Амеріго.\nПольща, 6 грудня.\nУгорщина, Словенія, Чехія, 6 грудня.\nФольклор цих країн сповнений легендами про Святого Миколая та його одвічного супутника й одночасно антипода — Крампуса. Цей персонаж супроводжує Великого Святого (поки той розносить подарунки малятам) і підкладає різочки або вуглини неслухняним дітям під подушки, лякає їх або й взагалі викрадає до моторошної печери у своєму мішку.\nКрампус має доволі страхітливий вигляд, адже увесь покритий темним хутром, має козлині ріжки і роздвоєні копита, а з пащі у нього стирчить зловісний язик, як у змії. За традицією чоловіки на початку грудня перевдягаються в цього персонажа і гуляють вулицями, лякаючи дітей брязканням дзвіночків і ланцюгів. Щоправда, все частіше в наш час образ Крампуса перестає бути таким моторошним і, швидше, сприймається оточуючими як дружній та комічний персонаж.\nУкраїна, 19 грудня.\nВ Україні теж були свої оригінальні традиції для цього дня. Наприклад, у Харкові колись влаштовували триденні святки, варили кутю та узвар, аби наступного року був хороший врожай. В Києві господарі після служби в церкві, брали свячену воду і йшли кропити усе своє майно, просячи у Миколайка вберегти його від лиха. А на Поділлі першим на подвір’я повинен був вийти хазяїн, який, годуючи худобу, вітав її зі святом. Загалом таким «показником» (так називають людину, яка першою заходить до хати чи на подвір’я) повинен бути чоловік або людина добра, здорова та хазяйновита.\nІснували в українців і спеціальні колядки, і змагання музикантів — миколаївські скрипники. Господарі села варили в цей день пшеничне пиво аби вшанувати святого. Потім влаштовували гостини і їздили на санях довкола села.\nУкраїнці в цей день також влаштовували братчини — своєрідний обряд, коли вороги миряться, а всі образи забуваються. У цей день укладали угоди, адже вважалось, що у таке важливе свято ніхто не обманюватиме і не шахруватиме. Дівчата готувались до святок і ворожінь. До речі, в українських традиціях День святого Миколая був особливо важливим для наречених. Оскільки сватання традиційно відбувались перед Різдвом та на святки, дівчата заздалегідь готували одяг, діставали рушники, одним словом, чекали сватів.\nДо «обов’язків» святого Миколая входить оберігати диких тварин, людей від стихійних лих, у першу чергу на воді. Саме тому святого Миколая дуже шанують рибалки, беруть із собою на промисел образ чудотворця.\nЯкі народні прикмети існують в Україні?\nЯкий день на Миколу зимового (19 грудня), такий і на Миколу літнього (22 травня).\nОсь такий Чудотворець у різних куточках світу та цікавих традиціях. Звісно, фольклор кожної країни додає Миколаю своїх деталей та колориту, та основне залишається незмінним. Святий Миколай, у якому образі він би не був, творить добрі справи та допомагає усім нужденним. Цього ж він хоче побачити від усіх людей, а особливо від малечі. Тож, нагадайте своїм малюкам, що добрі справи — це найважливіше у світі. Щасливого вам Дня Миколая!\n19 919 005


Ветерани АТО патрулюватимуть Київ | Програми на Громадському радіо\nВетерани АТО патрулюватимуть Київ\n18 лютого 2017 - 22:22\nЯк упізнати нову «Муніципальну варту» столиці, кому вона підпорядковуватиметься і які повноваження матимуть її члени — розповів ветеран АТО, керівник нового формування Ігор Маріо\nІрина Славінська: 18,19,20,21 лютого – найбільш страшні дні для Революції гідності. Чи можете згадати, як ви проводили ці дні?\nІгор Маріо: Ми були на Майдані із самого початку і до кінця, але були і перерви. Я, як військова людина, розумів, що якщо з одного боку є зброя, то вона має бути і з іншого боку. Тому, коли всі ці жахливі події відбувалися на Майдані, я чистив свою зброю вдома. Чекав переломного моменту. Він наступив у березні 2016 року. Тоді я взяв свою зброю і пішов у військкомат. Досі мене згадують, як того, хто прийшов зі своєю зброєю.\nІрина Славінська: Наскільки для вас було несподіваним те, що відбувалося 18 лютого 2014 року?\nІгор Маріо: Це був жах. Ми не брали участь. З дерев’яними щитами я бігати не зміг. Ми підвозили із Автомайданом шини, КМДА разом брали, по барикадах також побігали. Коли з одного боку з’явилася зброя, то я зрозумів, що або я стрілятиму по міліціонерам, або треба зачекати.\nВасиль Шандро: Сьогодні у соціальних мережах пишуть про те, що на вулицях багато поліції та спеціальних призначенців. Люди пишуть, що таким чином влада намагається не допустити третій Майдан. Як ви до цього ставитеся?\nІгор Маріо: У нас така ситуація, що наш народ треба боронити від нашого народу. Під «копірку» того, що зараз річниця Майдану наш сусід може зробити будь-які провокації. Під будь-якими прапорами можуть зробити нам щось погане. Ми, як громада, маємо конституційне право на протест та демонстрації. Я був на Майдані. Я все це розумію.\nІрина Славінська: З’явилася заява Арсена Авакова стосовно перестрілки у Харкові, яку влаштували люди у камуфляжній формі. Міністр внутрішніх справ України заявив, що присвоєння альтернативними підрозділами права регулювати порядок в країні – неприпустимо. Він говорить про тренд – людина у камуфляжі полюбляє присвоювати владу. Ви, як людина, яка вдягає камуфляж, як людина, що була на війні, що про це думаєте?\nІгор Маріо: Я з 13 років військовий. З того часу я навчався у військовому ліцеї. Дослужився до підполковника. Для мене форма – це святе. Людина у формі має бути взірцем для всіх. П’яний у формі – це вже «зальот». Суспільство сприйме це, як «усі військові бухають». Оці парамілітарні утворення для мене чужі і я їх не розумію. Тому штаб і кістяк Муніципальної варти – це бойові ветерани АТО. До форми ставимося із пошаною.\nІрина Славінська: Як виникла «Муніципальна варта»?\nІгор Маріо: Початок був півроку тому. Коли бійці бачать, що ми не наступаємо, трохи пропадає бажання бути на війні.\nПісля демобілізації спрацював комплекс захисника: ти півтора роки захищав країну, а потім прийшов додому, і захищати немає кого.\nТоді виникла ідея переформатувати ДНД – добровольчу народну дружину. Коли ми почали спілкуватися із ДНД-шниками, то ми зрозуміли, що це болото. Там люди могли тільки продати своє посвідчення, яке допоможе придбати зброю. З іншого боку, страшно, коли твоя дружина боїться йти додому через парк, бо її можуть пограбувати. Це нас надихнуло.\nІрина Славінська: З ким ви спілкувалися, коли реалізовували цю ідею?\nІгор Маріо: Спілкувалися із керівником поліції Києва – Андрій Крищенко. Дуже його шаную. Це людина, яка скинула прапор ДНР над Горлівкою. Вони схвалили нашу ідею. Потім КМДА. Всі хочуть, щоб охороною муніципального порядку у Києві займалися люди, які вже довели, що вони здатні захищати людей.\nВасиль Шандро: «Муніципальна варта» складається виключно із військових?\nІгор Маріо: Поки що так.\nІрина Славінська: Скільки вас?\nІгор Маріо: Близько 500 людей.\nІрина Славінська: Як ви розподіляєте людей,щоб охопити весь Київ?\nІгор Маріо: Ми отримали документи лише минулого тижня. Зараз ми створюємо функціональні обов’язки. Все це існує, як громадське формування.\nВасиль Шандро: Як вас можна бути упізнати, адже є багато різних формувань у камуфляжі?\nІгор Маріо: Згідно з законом про громадські формування, ми маємо носити пов’язку на лівій руці. На ній буде написано «Муніципальна варта».\nВасиль Шандро: Форма буде військовою?\nІгор Маріо: Поки що це буде «кежуал» – зручна форма. Ми впевнені, що коли буде фінансування від міста (вже є домовленості про фінансування форми), то буде форма у кольоровій гаммі «Койот». Поки можу сказати так.\nІрина Славінська: Чи ви вже домовлялися про якісь конкретні цифри? Бюджет на місяць чи на рік?\nІгор Маріо: Ми такі хворі на голову, що на війну пішли, коли там платили по дві тисячі. Я вже півтора роки є волонтером. Якщо на перших кроках все починається з грошей, то це утопія, справи не вийде. Це те саме, як зараз призивають на службу. Фінансування дуже важливе. Дуже важко бійцю сказати, що він мусить щось робити і не отримувати за це грошей.\nІрина Славінська: Де учасники «Муніципальної варти» проводять собі стоп-лінію? У який момент можна прийняти рішення, що треба викликати поліцію чи не втручатися?\nІгор Маріо: По всім нормативним документам, ми маємо діяти виключно разом із поліцією. Є такі випадки, що наші дільничні не ходять по різним темним куткам, бо в них зброю забирають. Ми домовилися із керівництвом поліції, що при кожному нашому мобільному підрозділі буде один представник поліції. Є закон про супротив члену громадського формування. Це в законі прописано.\nВасиль Шандро: Чи матимуть зброю члени формування?\nІгор Маріо: Спецзасоби. Це кийки, кайдани. До травматичної зброї.\nІрина Славінська: Ви говорили про спільну роботу із поліцією. Йдеться про спільне патрулювання чи дружинники самі ходитимуть парками і скверами?\nІгор Маріо: Тільки з правоохоронцями. Тільки допомагати. Дільничний може сам не захоче йти і покличе нас.\nІрина Славінська: Чи підпорядковуєтесь ви поліції?\nІгор Маріо: Прямого підпорядкування, як в армії, немає. Чому є бонус довіри до ветеранів АТО? Бо ми завжди знаємо з ким співпрацювати. Маємо прямий контакт із КМДА та із начальником поліції. Спецслужби також.\nВасиль Шандро: Чи поширюватиметься ця практика в інших містах?\nІгор Маріо: Так, є вже у Вінниці, Львові. Там інша ситуація. Там вони трохи відійшли від вектора безпеки міста.\nВасиль Шандро: Чи вже ви спілкувалися із киянами?\nІгор Маріо: Нас вже залучали до проведення ходи. Брали участь у сьогоднішніх подіях на Майдані. Зокрема, у вшануванні героїв Дебальцево. Ми охороняли цей захід. Охороняти кілька тисяч ветеранів АТО від ветеранів АТО? Там всі обнімалися. Сьогодні також стояли у рамках на вході, допомагали поліції.\nВасиль Шандро: Наскільки змінилося українське військо? Часто лунає думка, що військові повернуться і покажуть політикам, як треба працювати.\nІгор Маріо: Тут треба зважати на особистості. Я думаю, якщо наразі ми зробимо черговий майдан, то це буде тільки на руку нашому ворогу і мінус нам. Я не кажу, що цього не треба робити взагалі, але це буде деструктивно.\nКиїв Революція Гідності Суспільство


Main ⟩ News ⟩ На участь у V Міжнародному кінофестивалі «Харьковская сирень» подано 135 заявок з 26 країн\n«У 2009 році у фестивалі брало участь 3 країни. У 2010, 2011, 2012 роках нам вдавалося зібрати учасників із 7 країн. Кожен рік це були різні країни, але число їх залишалося незмінним. В цьому році ми вирішили не зупинятися на досягнутому, і зараз у нас 26 країн-учасниць, а також з Канадою ми ще працюємо. При цьому фільми прибувають, щоденно додається по 5-6 фільмів», - повідомила Вікторія Маренич.\nЗа її словами, в категорії «Ігрове кіно» на даний момент надійшло 106 фільмів, за перемогу в номінації «Документальний фільм» вже готові поборотися 20 фільмів, також надійшло 9 фільмів анімаційного жанру. При цьому прийом робіт ще триватиме до 25 березня.\n«Наш оргкомітет продовжує до 25 березня приймати роботи для участі в кінофестивалі. Потім ми передамо роботи селекційній комісії, яка протягом 2 тижнів оприлюднить список тих кандидатів, які будуть претендувати на призи. Всі відібрані роботи ми передамо членам журі, щоб вони до травня склали своє уявлення про фільми і тут вже не витрачали час на їх перегляд», - розповіла Вікторія Маренич.


1525 0022 - Сукня для вагітних. Фото, ціна, характеристики.\nСукня 1525 0022\nМодель: 1525 0022\nРозкішне плаття, у якому Ви однаково чудово виглядатимете під час вагітності і після неї. Ніжне вбрання із золотистою прикрасою приверне увагу і забезпечить Вам безліч компліментів. Ефектний колір плаття підкреслить бездоганний смак власниці, а вільний крій надасть Вам винятковий комфорт.\nТеги: Сукня, 1023, 1525 0022, Сукні


Питання психологу: Як пережити ще один локдаун — Wonderzine\nПсихологіяПитання психологу: Як пережити ще один локдаун\n«Основна складність ситуації – накопичена втома від обмежень»\nПід час весняного локдауну 2020-го ми розповідали про те, як нас змінює самоізоляція. Зараз до емоцій, які переживали тоді, додалися також і втома та виснаження від тривоги через пандемію. Тому ми запитали психотерапевтку, як подбати про своє ментальне здоров’я під час чергового локдауну.\nпсихотерапевтка, спеціалістка сервісу онлайн-психотерапії treatfield\nМи вже мали один локдаун, і через це, з одного боку, нам простіше переживати схожий досвід. До того ж, думаю, для багатьох людей, які так і залишилися на дистанційній роботі й не вийшли в офіс, небагато що зміниться через введення посиленого карантину.\nЗ іншого боку, у нас вже є накопичена втома через те, що ситуація з коронавірусом триває давно. Під час локдауну навесні 2020-го нам треба було різко адаптуватися до нових умов. Деяким людям удавалося ставитися до цього, як до нетривалої пригоди. Звісно, для когось ці обмеження були дуже складними, але й були такі, для кого це був просто певний виклик. Але зараз обмеження вже так давно тривають, що основна складність – накопичена втома від обмежень.\nОсобливо ті люди, які перестали працювати в офісі й перейшли на дистанційну роботу, скаржаться на те, що вони працюють більше часу, ніж раніше. Тепер немає чіткого графіку, коли робота починається, закінчується, коли обідні перерви. Тому виникає складність: потрібно самостійно встановлювати ці межі. Треба дбати про свій відпочинок, зрозуміти, коли потрібно перемкнутися на щось інше, поїсти чи просто прогулятися. Працювати більше може змушувати також страх через невизначеність майбутнього, тривога за роботу й фінансове становище. Проте це додаткове емоційне навантаження, яке може призвести до вигоряння.\nВнутрішні та зовнішні обмеження\nУ цій ситуації ми стикаємося не лише з зовнішніми обмеженнями, а й із внутрішніми: безсиллям, утомою та навіть усвідомленням власної смертності. У цій ситуації важливо розрізняти, що я можу змінити, на що можу вплинути та, навпаки, що не можу змінити й вплинути.\nЗараз у суспільстві є певний культ продуктивності, «успішного успіху». Це впливає на те, як ми реагуємо на кризові ситуації. Наприклад, коли захворіли, ви можете прийняти ситуацію й адаптуватися до неї, а можете винити себе, намагатися ще щось робити в цьому стані. Така боротьба доволі втомлювальна й не має сенсу. Тому, стикнувшись з обмеженнями, на які ми не можемо вплинути, я раджу просто «здатися» їм і побачити, що можемо робити в межах цих обставин.\nБудьте уважні й обережні до себе. Не варто сильно концентруватися на невдачах чи критиці. Багато хто зараз стикається з важкими життєвими ситуаціями чи просто складно переживає цей період. Тому важливо шукати, як себе можна підтримати. Що я хочу? Що приносить мені задоволення й радість? Які зустрічі піднімають настрій, а які – ні? Універсальних порад, як відновлювати ресурси в умовах обмежень, немає, бо люди не однакові. Потрібно бути уважним до себе, слухати, від чого вам добре. Комусь – гуляти у лісі чи читати, а комусь – вийти на пробіжку чи побачитися з другом.\nВажливо також розуміти: усе, що не 100%, – це не 0%. Ідея «все або нічого» досить згубна. Умовно, або я їду в цю конкретну країну, або взагалі не відпочиваю; або я зустрічаюся зі всіма своїми друзями, або ні з ким. Треба навчитися брати ресурс із того, що доступне зараз.\nЗвісно, особливо складно може бути тим людям, які залишаються під час локдауну на самоті. Життя з офісним середовищем і комунікаціями відрізняється від того, коли ти зранку до вечора вдома, їси, працюєш і спиш в одному приміщенні. Таку ізоляцію доволі складно пережити.\nУ такій ситуації варто не лише думати про те, як відновлювати радість, а й дозволити собі посумувати. Смуток – здорова реакція психіки на втрату чогось, зокрема, і звичного образу життя. Якщо хочеться плакати, а ви намагаєтеся відновити радість, нічого не вийде. Злість і смуток вважаються «негативними» емоціями, проте це не так. Усі емоції мають однакове значення та є важливими. Треба давати місцю тим відчуттям, які є. І вже далі може народитися бажання рухатися, відновлювати ресурси.\nЗараз складніше планувати майбутнє. Світ став ще більш непередбачуваним, але важливо пам’ятати: він і раніше не був передбачуваний, це була просто ілюзія контролю. Проте прогнозувати стало дійсно набагато складніше, особливо в далекій перспективі. Це може зупиняти людей планувати взагалі.\nАле, на мою думку, це вибір кожного. Імовірність того, що щось не вийде чи піде не так, була завжди. Тому в таких умовах ми самі обираємо сидіти і нічого не планувати чи таки ризикувати та планувати щось, незважаючи на те, що це може й не відбутися.\nКорисні практики, які допоможуть у період локдауну (і не тільки)\nУ деяких країнах психотерапевти не беруть клієнтів у терапію, якщо вони не займаються фізичними вправами хоча б мінімально. Таким способом ми повертаємо собі відчуття тіла, певного контролю. Якщо ваша робота повністю перейшла в онлайн, навіть прості прогулянки без телефона можуть бути корисні.\nУ складних ситуаціях ми хочемо розділяти емоції з іншими людьми, бути у зв’язку з кимось. Це наше природне бажання, але саме під час пандемії маємо, навпаки, ізолюватися. Але я все ж раджу знаходити інші, безпечні в цих умовах формати спілкування. Бо задоволення від нього – це саме те, що може відновлювати ресурс.\nВажливо й знаходити місце, де ви можете розміщувати переживання й почуття, які виникають з огляду на всі обмеження та складні обставини. Утримання власних почуттів теж призводить до сильного емоційного вигоряння й тої ж втоми. Із цим також можуть допомогти близькі люди, наприклад.\nПсихотерапія може допомогти впоратися зі складнощами, знайти підтримку, зрозуміти себе, свої потреби й знайти способи їхньої реалізації в будь-яких обставинах. До того ж більшість психотерапевтів зараз перейшли в онлайн-режим, включно з групами, де люди можуть зв’язуватися одне з одним і знаходити підтримку.


Цього дня, 5 років тому, на півночі Донецької області розпочались активні бойові дії. - Вісті Калущини\nЦього дня, 5 років тому, на півночі Донецької області розпочались активні бойові дії.\nопубліковано: 2019.04.15 | Коментарів: 0 | Переглядів: 41\nЯк відомо, 12 квітня 2014 року, Краматорськ, як і Слов'янськ, був захоплений проросійськими бойовиками. Саме у цих містах українські військові й нацгвардійці чи не вперше зіткнулися з ворожими диверсійними групами.\n15-16 квітня, в рамках операції з антитерору, український спецназ зайняв територію аеродрому у Краматорську, який мав стратегічно важливе значення, адже його злітно-посадкова смуга була здатна приймати транспортні літаки. Окрім того, аеродром був вигідною позицією, яка прикривала підходи як до Слов'янська так і до Краматорська. Згодом Краматорськ був зайнятий бойовиками, а в аеропорту продовжували утримували свої позиції українські силовики.\nСпроби вибити українців з тієї території були провальними. Захисників аеропорту поливали «Градами» та іншим важким озброєнням. На початку травня основні сили українців відійшли. На території аеропорту, майже в повному оточенні, залишився відносно невеликий загін - 186 військових. Весь час, до самого звільнення Краматорська, бойовики не раз намагалися штурмувати аеропорт і вибити українців. Фактично епопея оборони летовища тривала 47 діб, причому 17 з них в надважких умовах.\nЛише 5 липня нашими військами був звільнений Краматорськ, і аеродром став місцем базування штабу проведення АТО.\nВ ніч з 14 на 15 квітня 1912 року, після зіткнення з айсбергом у водах Північної Атлантики, затонуло найбільше пасажирське судно початку ХХ ст. «Титанік». З 2200 пасажирів і членів команди в катастрофі загинуло понад 1500 осіб. Уламки гігантського корабля, які були на дні Атлантики біля острова Ньюфаундленд на глибині майже 4 тис. м, в 1985 році знайшла експедиція під керівництвом американського дослідника Роберта Балларда.\nЦього дня 1991 року в Лондоні відбулось офіційне відкриття Європейського банку реконструкції і розвитку (ЄБРР). Ідея створення банку була висунута французьким президентом Франсуа Міттераном. Рішення про його створення було ухвалено на сесії Європейської ради на рівні глав держав і урядів у грудні 1989 року у Страсбурзі. ЄБРР – міжнародний фінансово-кредитний інститут, який надає допомогу країнам від Центральної Європи до Центральної Азії для проведення ринкових реформ, активного інтегрування економік цих країн у світову економіку, розвитку демократії. Його акціонерами є 65 держав, а також Європейська комісія та Європейський інвестиційний банк. ЄБРР надає цільові кредити під конкретні проекти приватним і державним структурам, а також здійснює прямі інвестиції, надає технічну допомогу (консультації, курси навчання банкірів та менеджерів тощо). З моменту заснування Банк реалізував понад 4,5 тис. Проектів. Варто нагадати, що саме ЄБРР відіграв надзвичайно велику роль на початку 1990-х, під час становлення нових східноєвропейських демократій, інвестуючи чималі кошти на розвиток їхнього малого і середнього бізнесу, стабілізуючи тим самим загальноєвропейську економіку. В Україні ЄБРР є найбільшим міжнародним фінансовим інвестором. Від початку діяльності в нашій країні у 1993 році, банк взяв на себе сукупні зобов'язання з надання близько 12 мільярдів євро в рамках близько 400 проектів.\n567 років від дня народження Леонардо да Вінчі (1452–1519), італійського живописця, скульптора, архітектора, інженера. «Да Вінчі» не було його прізвищем, воно лише означало «із Вінчі» (маєток неподалік Флоренції, де він народився). В Італії цього генія епохи Відродження називають просто Леонардо. Він був позашлюбним сином селянської дівчини й заможного флорентійського нотаріуса, власника маєтку, але молода жінка незабаром взяла шлюб з одним майстром, а хлопчик залишився з батьком. Він досить довго був єдиним сином синьйора П’єро: молодший брат з’явився в нього лише після четвертого шлюбу батька, коли Леонардо було 24 роки. Як єдиний син багатої людини, Леонардо здобув гарну освіту. Він почав самостійно працювати лише у 30-річному віці. І тут разгорнувся такой багатогранний талант, який не знав рівних в історії. До нас дійшли сімнадцять картин Леонардо – серед них «Джоконда» (вона ж «Мона Ліза»), «Таємна вечеря», «Поклоніння волхвів», «Мадонна Бенуа», «Мадонна Літта». Але Леонардо був не тільки художником, але й скульптором, архітектором; він залишив праці з механіки, анатомії, гідротехніки, космогонії, теорії пізнання; він передбачив багато майбутніх винаходів – зокрема, наприклад, парашут і гелікоптер.\n137 років від дня народження Аристарха Григоровича Терниченка (1882–1927), українського агронома, економіста і громадського діяча. В 1910 році, спираючись на підтримку агрономів, студентів, актив сільської молоді, організував у Києві сільськогосподарське видавництво «Рілля», яке у 1913 перетворене на товариство «Український агроном», з завданням – видавати науково-популярну сільськогосподарську літературу українською мовою і цим «давати агрономічну поміч селянській людності в Україні». В добу УНР працював у державних установах, призначався міністром землеробства. Згодом на адміністративних посадах в земських установах, був головою Київської філії сільськогосподарських наук, працював у Наркомземі, одночасно редагував часописи «Трудове господарство», «Село» та «Агроном». З 1923 – професор ветеринарно-зоотехнічного і сільськогосподарських інститутів у Києві. Автор праць з різних питань агрономічної науки, в т.ч. кількох підручників.\nСьогодні день народження у Олександра Гвоздика (1987), українського боксера, чемпіона світу за версією WBC. Професійним боксом займається з 2014 року. До того був бронзовим призером Олімпійських ігор (2012), чемпіоном літньої Універсіади (2013), чемпіоном світу серед студентів (2008), переможцем Кубка Європи (2010), багаторазовим чемпіоном України. Народився Олександр Гвоздик у Харкові. Боксером став завдяки батькові, який з раннього дитинства переконував Олександра, що бокс – найкращий у світі вид спорту. Однак тренування хлопець розпочав з кікбоксингу – позаймався півроку і покинув. У 10-річному віці став відвідувати зайняття з боксу у спортивному клубі «Металіст», де його першим тренером став Олександр Володченко. Окрім занять боксом, Олександр Гвоздик серйозно займається питаннями власної освіти – після закінчення Харківського педагогічного університету він вступив до Юридичної академії України імені Ярослава Мудрого. Своїми кумирами у боксі Олександр Гвоздик вважає колег, виділяючи поміж інших Василя Ломаченка.


Кращі сорти гороху | Сад і огород\nЗ глибокої давнини і до теперішнього часу люди використовують у їжу горох. Він особливо поживний в період своєї споживчої стиглості (зелений горошок). Біохімічний склад її різноманітний: цукру, вітаміни, мінеральні солі і повноцінний білок, що складається з повного комплексу незамінних амінокислот, які в організмі людини не утворюються або їх синтез обмежений. Вони виконують життєво важливі функції. До таких амінокислот відносяться треонін, валін, метіонін, лейцин, ізолейцин, фенілаланін, лізин, а також гістидин, необхідний дітям до року.\nВраховуючи короткий період вегетації, овочевий горох можна висівати у 2-3-й декаді квітня і далі з інтервалом 8-10 днів. Конвеєрне вирощування цієї культури дозволяє отримувати свіжий зелений горошок протягом 30-40 днів.\nКращими вважаються ранньостиглі сорти гороху Воронезький зелений, Південний-47, Альфа, Совинтер-1, Овочевий-76 і ін., а середньостиглі — Пегас, Адагумський, Віола.\nЗ останньої селекції можна порекомендувати сорт Горынец — середньораннього терміну дозрівання. Від сходів до споживчої стиглості потрібно 60-65 днів, до дозрівання насіння — 90-95 днів. Цей сорт призначений для консервування і використання у свіжому вигляді. Смакові якості хороші.\nВрожайність зеленого горошку може досягати 1,2 кг, насіння — 0,4 кг/м2. Цей сорт відрізняється тим, що листя видозмінені в добре розвинені вуса, якими рослини міцно сцепливаются один з одним, це забезпечує їх стійкість до вилягання більш тривалий час.\nСередньостиглий сорт Ян звичайної форми, виростає висотою 70-85 див. Від сходів до споживчої стиглості проходить 75-80 днів. Врожайність зеленого горошку 1,2—1,4 кг, насіння — 0,45—0,57 кг/м. Смакові якості хороші.\nГорох можна висівати після будь-якої культури, крім сімейства бобових. Завдяки особливостям кореневої системи засвоювати важкодоступні сполуки фосфору


В ДніпроОда український блогер провів незвичайний творчий вечер з презентацієй власної книги. Суспільство ДНІПРОГРАД\nГоловна / Суспільство / В ДніпроОда український блогер провів незвичайний творчий вечер з презентацієй власної книги\n«Стереотипи – це не про Дніпропетровську ОДА. Вона їх руйнує. До себе на гостину запрошуємо авторів сучасності. Про протиріччя у нашому житті розмірковував відомий український блогер і журналіст Сергій Іванов. Такі зустрічі стали традиційними. У стінах облдержадміністрації вже побували Павло Паштет Белянський, Gorky Look і Serg Marco. Тисячний зал шанувальників зібрав поет Орлуша. За два тижні – нова зустріч. Якщо ви хочете бачити в стінах ОДА ще когось, пропонуйте, ми підтримаємо ідею», – підкреслив голова Дніпропетровської ОДА Валентин Резніченко.\nСергій Іванов – це метаморфоза. Розпочинав кар’єру у правоохоронних органах, сьогодні виражає себе в блогах, пише для українських та іноземних ЗМІ, підробляє правником. Родом з Луганщини, наразі мешкає в Києві. До Дніпра на творчу зустріч з читачами їхав з особливим настроєм.\n«Це місто для мене сакральне. Сюди я приїхав з Луганська після подій 2014-го року. Тут я познайомився з багатьма цікавими людьми. Дніпро – рубікон, який зупинив російську агресію, столиця волонтерства. Між Луганськом та Дніпром – близько 400 кілометрів, але тут інакша аура, дихається по-іншому. Я не мав сумнівів, де презентувати свою книгу «Протиріччя». Збірка не має єдиної концепції. Це низка оповідань, есе, позажанрових текстів, але всі вони художні. Тут немає політики, політкоректності, шаблонів. Єдине, що об’єднує глави книги, – це чесність. Чесність перед самим собою», – розповідає Сергій Іванов.\n«Протиріччя» вперше побачили світ у 2013-му, були перевидані у червні цього року. На 200 сторінках – оповідання у стилі класичного реалізму та філософські есе, які охоплюють 2011-2014 роки.\nВечір видався живим і насиченим. Автор читав уривки зі збірки, відповідав на запитання аудиторії. В залі панувала атмосфера для тих, хто критично мислить, схильний до самокритики та не боїться правди.\nТеги: ОДА, блогер, презентація, Протиріччя


СБУ розслідує ймовірну недбалість співробітників Миколаївської ОДА під час протидії COVID-19 / ГОРДОН\nСБУ розслідує ймовірну недбалість співробітників Миколаївської ОДА під час протидії COVID-19\n10 квiтня, 2020 21.05 | коментарів:\nСБУ відкрила провадження за статтею "службова недбалість" щодо чиновників Миколаївської ОДА\nУ Службі безпеки України вважають, що Миколаївська облдержадміністрація не вжила заходів для надання регіональним закладам охорони здоров'я коштів на суму 109 млн грн у межах боротьби з коронавірусом.\nСлужба безпеки України перевіряє інформацію про ймовірну службову недбалість посадовців Миколаївської облдержадміністрації під час протидії поширенню коронавірусної інфекції COVID-19. Про це 10 квітня повідомляє пресслужба СБУ.\nУ СБУ зазначили, що облрада 27 березня 2020-го затвердила рішення про внесення змін до бюджету для придбання медичного устаткування, дезінфекційних засобів. Рішення передбачає надання регіональним закладам охорони здоров'я фінансування на суму 109 млн грн.\nОднак чиновники Миколаївської ОДА не вжили реальних заходів для виконання рішення облради, заявили у СБУ. За попередньою версією слідства, дії чиновників могли завдати шкоди життю та здоров'ю жителів області через поширення COVID-19.\nНаразі слідчі спецслужби розпочали кримінальне провадження за ч. 1 ст. 367 (службова недбалість) Кримінального кодексу України.\nСтаном на 10 квітня Миколаївська область – єдина, де не зафіксовано жодного випадку COVID-19.\n7 квітня головний санітарний лікар України Ляшко заявив, що представники МОЗ та експерти-вірусологи перевірять "феномен Миколаївської області", щоб установити, чи реальна картина з відсутністю хворих на COVID-19 "або, можливо, десь є порушення алгоритмів".\nСьогодні президент України Володимир Зеленський висунув вимогу негайно розібратися із ситуацією в Миколаївській області.\n10 квітня начальник управління СБУ в Миколаївській області Віталій Герсак заявив, що під час тестування жителів Миколаївської області на коронавірус припустилися порушень.\n6 квітня начальниця управління інформаційної діяльності та комунікації з громадськістю Миколаївської облдержадміністрації Олена Іваненко заявила виданню "ГОРДОН", що в регіоні були підозри на коронавірус, але жодної з них не підтвердили. На її думку, сприятлива епідеміологічна ситуація в області може бути пов'язана з підвищеним контролем за громадянами, які повернулися з-за кордону.\nСтаном на 9.30 10 квітня в Україні підтверджено інфікування коронавірусом 2203 осіб, померли 69 осіб, із яких 12 – протягом останньої доби, 61 людину вже вилікували.\nТеги: СБУ, Україна, епідемія, Миколаївська область, Миколаївська ОДА, коронавірус SARS-CoV-2 / COVID-19\nПОЛІТИКА, СПОСІБ ЖИТТЯ, Події\nБезробіття, лікарі, пожежа поряд із Чорнобилем. Ток-шоу "Свобода слова Савіка Шустера". Трансляція\n10 квiтня, 2020 20.50 |коментарів:\nКількість жертв коронавірусу у світі перевищила 100 тис.\n10 квiтня, 2020 20.36 |оновлено |коментарів:\nЗеленський закликав парламент ввести кримінальну відповідальність за спалювання трави\n10 квiтня, 2020 19.59 |коментарів:


` Урок щодо шкідливої звички лихослів'я :: Твереза Україна\nГоловна » Новини » Урок щодо шкідливої звички лихослів'я\n16 грудня 2019 року в загальноосвітній школі №31 м. Черкаси я провів для учнів 8 класу урок щодо такої шкідливої звички як матюччя. Хоча є ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення — дрібне хуліганство, до якого вдноситься нецензурна лайка в громадських місцях, але багато дітей не знає нічого про цю статтю.\nЯкщо людина заматюкалася, але усвідомила, що дуже хоче позбутися цієї шкідливої звички, то що робити? Саме в цей момент потрібно прикласти вольове зусилля. Якщо людина навіть в думці заматюкалася, потрібно відразу всю цю інформацію, яка упакована в матюк, виразити літературним реченням (і бажано складним реченням). Самому собі передати зміст уже культурною мовою. Культурними словами, українською мовою.\nЯкщо людина відзразу після того, як заматюкається, почне говорити те саме, тільки культурною мовою, то у неї виникне нова звичка, новий умовний рефлекс. Рано чи пізно перед тим, як сказати матюк, або подумати нецензурно, людина почне формулювати складні культурні речення. Але цю практику потрібно робити щодня, постійно. Постійно робити цю процедуру і прописувати у щоденнику аналіз пройденого дня: щодо думок, які відвідували вас протягом дня, і як ви на них реагували.\nВід матюччя потрібно позбуватися заради здорової психіки наших дітей. Тому що нецензурна лайка дуже сильно руйнує дитячу психіку.\nВи знаходитесь на сторінці https://tvereza.info/news/news.php?id=2019-12-16-cherkasy [26.05.2022, 05:43]


Трудове навчання 10-А клас (15.02.2022)\nПрасування і складання виробу\nБільш сучасний підхід — відпарювання. Воно можливо лише в тому випадку, коли у праски передбачена відповідна функція.\nКрім того, можна використовувати відпарювач.\nАле важливо розуміти, що не можна відпарювати будь-яку матерію, яка вмощується. Треба уважно перевіряти, чи допустима така обробка для вибраного виробу.\nБільш акуратний підхід потрібен до підкладкової матерії — сатину і шовку. Їх пропрасовують строго з вивороту.\nУвага: в цьому випадку не допускається навіть найменше зволоження. Не тільки не можна змочувати; треба захищати матерію від невеликих крапель води. Тому для регулярної прасування шовкових і сатинових речей доцільно брати праска з функцією антикапля.\nЯк прасувати різні речі?\nВажливо: прасують тільки чисті блузки, інакше вони лише забрудняться ще більше. Заздалегідь розстібають будь гудзик, навіть розташовану на манжеті.\nПоверх виробів кладуть:\nБільш правильний підхід — застосування парогенератора. Деякі люди замінюють відпарювачі і парогенератори фенами. Ці прилади вмикають на середню інтенсивність продувки. Попередньо виріб оббризкують водою, потім сушать від ворота до нижньої лінії.\nДля роботи рекомендується використовувати прасувальні дошки, попередньо оцінивши їх чистоту і надійність. Коли неможливо застосувати дошку, розкладають на рівній поверхні, найчастіше на столі. Гладити уніформу можна тільки чистим праскою, який прогріта до необхідної температури.\nДля зволоження і відпарювання ковпаков, халатів застосовують лише відфільтровану або дистильовану воду. Неприпустимо прасування брудного одягу. Всі вставки халатів, які від води можуть покритися плямами, гладять тільки без пари. Рекомендується вивертати халати і ковпаки на виворітну сторону. Послідовно прасують верхні, бічні і нижні шви.\nЯк полегшити складання сорочок з довгим рукавом?\nПроцес складання сорочок безпосередньо пов'язаний з правильним підходом до їх прасування і попередній обробці. Є нюанси, які дозволять підійти до маніпуляції правильно з самого початку, полегшивши тим самим домашні клопоти.\n1. Після прасування вироби повинні охолонути. Якщо складати їх відразу, то формування помятостей гарантовано. Речі потрібно акуратно розвісити на плечики, застогнав при цьому верхній гудзик. Через півгодини можна приступати до складання.\nУ тих випадках, коли потрібно обробити відразу кілька сорочок, не варто бігати від однієї справи до іншого. Краще спочатку все погладити і приступати до складання, тоді перші сорочки вже охолонуть і станеться помітна економія часу і сил.\n2. У процесі складання потрібно постійно дотримуватися паралельності ліній. Деякі господині не звертають уваги на невелике звуження до низу і в результаті отримують перекошені вироби.\n3. Надійніше всього скласти сорочку так, як це роблять в магазині. Просто вирізаємо з щільного картону прямокутник відповідного розміру і викладаємо його на спинку речі перед початком збирання. Так виріб збереже правильну форму навіть у тих, хто володіє поганим окоміром.\n4. Дорогі речі з примхливих тканин перед прибиранням на зберігання або приміщенням в чемодан потрібно не тільки правильно згорнути, але і обернути м'яким папером (краще - пергаментним), щоб захистити примхливу матерію від плям і продавлювання іншими речами.\n5. Для людей, вимушених часто перебувати в дорозі, була придумана спеціальна сумка для транспортування сорочок. Дуже зручне пристосування для тих, хто цінує старання свої та оточуючих.\nВарто врахувати, що якісно складати вироби з довгими (та й з короткими) рукавами можна, тільки вміючи правильно оцінювати відстань між окремими ділянками. Якщо з цим проблема, то варто заздалегідь запастися сантиметровою стрічкою або лінійкою, хоча б для перших спроб. Згодом навик закріпиться, і все почне виходити правильно навіть без допоміжних інструментів.\nАлгоритм складання сорочки\nІснує чимало методик, за допомогою яких можна складати сорочки. Щоб освоїти базові знання, можна вдатися до однієї з наступних найпростіших схем.\n· Виріб вивертаємо на лицьову сторону, застібаємо всі ґудзики, укладаємо на тверду рівну поверхню спинкою вгору. Розгладжуємо все заломи і нерівності, приступаємо до складання.\n· Робота починається з лівого краю. Пальцями захоплюємо середину плеча, подумки проводимо лінію вниз, внизу беремося за тканину в цій же точці. Відокремивши таким чином третину сорочки, загортаємо її на спинку. Розправляємо тканину, щоб не пом'яти.\n· Що лежить по діагоналі рукав загинаємо і укладаємо паралельно бічній частині. Цю ж маніпуляцію проводимо з другою стороною вироби.\n· Отримавши рівний прямокутник, відміряє від його нижнього краю ширину долоні і загинаємо на спинку. Далі акуратно складаємо виріб вдвічі, щоб нижня частина виявилася на рівні коміра.\n· Залишається тільки перевернути сорочку і викласти її на полицю.\nНа практиці все це виглядає навіть простіше, ніж в теорії. Всього кілька занять - і можна буде не переживати за збереження сорочок і їх якість після транспортування. Тільки потрібно запам'ятати, що дані навички рекомендується застосовувати тільки при роботі з поглаженное речами. Якщо так скласти пом'ятий сорочку, то складки і борозни тільки закріпляться, і врятує зовнішній вигляд виробу хіба що тривалий агресивне відпарювання. У деяких випадках не допомагає і це, предмет доводиться заново перепирати, сушити і вже тоді проводити всі за правилами.


Щонайменше 16 людей загинули під час стрілянини в канадській провінції Нова Шотландія. Серед загиблих – поліцейська й мати двох дітей Гайді Стівенсон.\nЗа даними правоохоронців, 51-річний Ґабріель Вортман вбив щонайменше 16 людей на кількох локаціях. Підозрюваний загинув.\nЦе – найкривавіша масова стрілянина в Канаді в сучасній історії.\nСлідство вважає, що Вортман почав вбивати людей в невеликому береговому містечку Портапік ввечері 18 квітня. Вбивства закінчилися приблизно через 12 годин на заправці в Енфілді.\nВ якийсь момент Вортман переодягнувся в поліцейську форму й сів за кермо автомобіля, подібного до авто Королівської канадської кінної поліції.\nПравоохоронці не повідомляють про мотиви стрілянини, але, зважаючи на підробний поліцейський автомобіль та уніформу, вони припускають, що напад був спланований.\nМасові стрілянини в Канаді є рідкісним явищем. До цього найгіршим «мас-шутингом» в останні роки стала стрілянина в ісламському культурному центрі у Квебеку, коли чоловік застрелив шістьох людей. Це сталося в січні 2017 року.\nУ 1989 році озброєний чоловік застрелив 14 жінок та покінчив життя самогубством у Політехнічній школі Монреаля.\nДивіться також: Кардіолог Юрій Дейчаківський - про роботу на передовій боротьби з пандемією коронавірусу. Інтерв’ю\nКардіолог Юрій Дейчаківський - про роботу на передовій боротьби з пандемією коронавірусу. Інтерв’ю


Vodafone разширив покриття 3G мережі в Полтавській області - відтепер у Диканьці і Миргороді — Экономика Полтавы и Полтавщины — Новости Полтавы и Полтавщины — Полтава-Инфо\nVodafone разширив покриття 3G мережі в Полтавській області - відтепер у Диканьці і Миргороді\n10 Жовтня 2016 19:09 289\nVodafone розширив 3G покриття у Полтавській області. Швидкісний мобільний інтернет з'явився у легендарному селищі Диканька, яка дала назву відомій повісті Гоголя. Сьогодні в Диканьці живе близько 8 тисяч осіб, селище є адміністративним центром Диканського району. Раніше в Диканьці не було 3G покриття. Швидкісний мобільний інтернет Vodafone з'явився також у відомому курортному місті Миргород.\nТепер ще 50 000 жителів Полтавської області та числені туристи, які відвідують відомі місця Полтавщини, можуть слухати тут улюблену музику онлайн, обмінюватися фотографіями та враженнями з відпустки із друзями в соціальних мережах. 3G також дає можливість грати в онлайн ігри, дивитися більше 40 ТВ-каналів з послугою Vodafone TV, передавати потокове відео та багато ін. На додаток до швидкісного мобільного інтернету, 3G абоненти Vodafone і "МТС Україна" можуть користуватися поліпшеною якістю передачі голосу. Vodafone Україна обслуговує в 3G не тільки інтернет-трафік, але і дзвінки, оскільки використовує для надання 3G послуг всі три несучі частоти.\nКомпанія продовжує розширювати покриття – у рамках другого етапу розвитку мережі швидкісний мобільний інтернет стає доступним в невеликих містах і селах, а також в стратегічно важливих населених пунктах країни. До кінця року 3G зв'язком Vodafone зможуть користуватися понад 50% жителів України.\nVODAFONE 3G ПОКРИТТЯ


Закрадаються думки про те, що вся рідня (крім батьків і бабусі) мене використовує – Intermarium-Новини Міжмор'я\nYou are here: Home / Історії з життя / Закрадаються думки про те, що вся рідня (крім батьків і бабусі) мене використовує\nЗакрадаються думки про те, що вся рідня (крім батьків і бабусі) мене використовує\nМені 25 років, і я давно вже живу окремо від батьків. З’їхала від них після першого курсу інституту, і відтоді працюю, ні від кого не залежу, і потихеньку збираю гроші на свої цілі. Є хлопець, який займає гарну посаду, і з яким ми разом живемо останні 7 місяців. Він періодично підкидає мені грошенят, і робить презенти.\nВсі родичі знають про його існування. Так як ми зустрічаємося досить довго, він вже неодноразово був запрошений на наші сімейні торжества. Рідня в курсі, що він із забезпеченої сім’ї, і з великими перспективами в майбутньому. У свій час вони навіть будували мені підступи через заздрощі – двоюрідна сестра, яка все життя вважала себе першою красунею, не знаходила собі місця, коли дізналася, що мій хлопець багатший і впливовіший від її чоловіка. Навіть її мама мені потім казала, мовляв: я хочу стрибнути вище голови, і що все одно у мене не вийде уярмити такого жениха. Ми тоді з нею сильно посперечалися, і мої батьки поставили її на місце. Тепер вони з донькою обходять стороною теми, що стосуються мого особистого життя, але все одно по них видно, що вони заздрять, адже чоловік двоюрідної сестри не може виконати всі їхні забаганки.\nЗагалом, я помітила ось що: деякі мої родичі після знайомства з моїм коханим, стали більш привітними до мене. Я думала що це просто данина поваги, адже я на їхніх очах подорослішала, і потихеньку перетворююся на успішну, дорослу жінку, але вони спілкуються зі мною не просто так. Крім наших сімейних зборів, які зазвичай проходять вдома у бабусі, і які не прийнято пропускати, вони виходять на зв’язок зі мною тільки коли їм щось потрібно.\nДзвонять, задають кілька запитань про моє життя, і переходять до справи: «А чи не може твій Сергійко (мій коханий) підкинути нас вранці до аеропорту?», «А чи не зможеш ти позичити нам грошей?», «Дитині потрібно купувати комп’ютер, а у нас не вистачає до потрібної суми… »,«Вася закінчив технікум, і тепер шукає роботу. Можеш допомогти?» і все в цьому дусі. Я – людина чуйна, і навіть якщо не можу виконати прохання цілком, то намагаюся проявити хоч якусь участь до його проблеми. Виходить, що я майже завжди своїх родичів виручаю, а вони після цього скажуть один раз «спасибі», і пропадають. Коли не потрібна моя допомога, то вони навіть зі святами мене не вітають, якщо ми не зустрінемося в цей день особисто…\nНавіть не знаю вже, що й думати. Закрадаються думки про те, що вся рідня (крім батьків і бабусі) мене використовує… Це дійсно так, чи я чіпляюся, і такі прохання з боку родичів – норма?


Ліваки США вимагають видалити Telegram з Play Маркет | Народний Оглядач\n17 Січень 2022 р., Понеділок, Київський час 00:39\nЛіваки США вимагають видалити Telegram з Play Маркет\nГлава «Коаліції за безпечний інтернет» (Coalition for a Safe Web) Марк Гінзберг звернувся в суд Каліфорнії з позовною заявою, вимагаючи від Google видалити з магазину Play Маркет месенджер Telegram, який, на його думку, «заохочує насильство, екстремізм і антисемітизм».\nГінзберг зазначив, що після подій у Вашингтоні 6 січня Google видалила з Play Маркет додаток соцмережі Parler, яка використовувалася прихильниками Дональда Трампа. Тож Гінзберг вважає, що стосовно Telegram компанія Google повинна вжити аналогічних заходів, повідомляє Bloomberg.com.\n«Google не вжила жодних дій проти Telegram, порівнянних з діями, які були зроблені проти Parler, щоб змусити Telegram поліпшити свою політику модерації контенту», - сказано в позовній заяві Гінзберга.\nМинулого тижня він подав аналогічну скаргу проти Apple, яка видалила додаток Parler з App Store після "захоплення" Капітолію у Вашингтоні.\nПредставники Google і Telegram поки утримуються від коментарів. Засновник Telegram Павло Дуров минулого тижня заявив про те, що модератори сервісу видалили сотні постів після подій 6 січня у Вашингтоні і що заклики до насильства неприпустимі.\nРозуміти, що борці за ліберальні цінності (демократи-соціалісти) будуть робити все, щоб встановити систему, яка буде нав'язувати суспільству тільки те, що вигідно політичній стороні, яка зараз буде при владі в США. Тож вони хочуть, щоб окрім Гугла (їхнього надійного солдата в інформаційній війні) з його месенджерами більше не було нічого, що б ускладнювало їм контролювати цифрове суспільство.\nParler в облозі: Apple і Google видалили додаток, Amazon збирається відключити соцмережу від хостингуКерівник Parler Джон Матц був змушений втекти разом з сім'єю з дому через погрози в мережіGAB.com набирає 10 тисяч користувачів за годину після того, як Twitter забанив Трампа\nGoogleдемократіякриза-2020 в СШАсоціальні мережі\n"Coalition for a Safe Web" -\nПосилання Опубліковано Олена Каганець 26 Січень, 2021 - 13:25\n"Coalition for a Safe Web" - це некомерційна організація, яка "бореться" з тим, що не подобається "партії та уряду". Якщо це - некомерційна організація, ким вони фінансуються?\nТо, їм платять некомерційні\nПосилання Опубліковано Микола Стригунов 26 Січень, 2021 - 19:58\nТо, їм платять некомерційні фонди. А, ті, в свою чергу, фінасуються Біг-Тех. Є така російська приказка, цензурний варіант якої такий:" Кто девушку кормит, тот ее и танцует" . Стосунки "Coalition for a Safe Web" та Біг-Тех цій приказці відповідають повною мірою!


Народний метод лікування коронавіруса застосовують у В'єтнамі\nГоловна Світ Народні ліки від коронавіруса: у В’єтнамі почали продавати зелені CoronaBurger\nНародні ліки від коронавіруса: у В’єтнамі почали продавати зелені CoronaBurger\n06:21, 28 Бер, 2020\nНародні ліки від COVID-19 пропонують у В’єтнамі. Кажуть, що якщо з’їсти булку, схожу за формою на коронавірус, то сама інфекція вже перестане загрожувати здоров’ю.\nЗгідно з в’єтнамським повір’ями, якщо ви чогось боїтеся, то просто з’їжте це. Тоді у вашій підсвідомості запишеться інформація, що хвороба була, але її вдалося перемогти. Відповідно, реальний коронавірус COVID-19 уже не зможе причинити вам шкоди.\nКеруючись стародавніми в’єтнамськими переказами, заповзятливий шеф-кухар з Ханою налагодив виробництво зелених гамбургерів, випечених у формі коронавіруса, що тримає у страхові весь світ.\nІдея знайшла відгук у багатьох співвітчизників Хоанг Тунга, щодня в нього розкуповують масу булок-вірусів. В’єтнамці кажуть, що поїдання таких незвичайних гамбургерів дійсно приносить моральне полегшення, і пропадає страх підхопити небезпечну інфекцію.\nХоанг Тунг в бесіді з журналістами розповів: "У нас є таке повір’я, що якщо ви чогось боїтеся, то просто потрібно це з’їсти. Ось чому коронавірус більше не страшний після того, як ви з’їсте гамбургер у формі самого вірусу. Такий спосіб мислення дарує радість людям під час цієї пандемії".\nЗазначимо, що у В’єтнамі ситуація з епідемією коронавіруса деякий час була досить стабільною. COVID-19 був виявлений у кількох місцевих жителів, всі вони вже видужали. Однак, коли в країну хлинули натовпи туристів, епідемія спалахнула з новою силою. Зареєстровано 148 нових випадків зараження. Влада прийняла рішення закрити більшість підприємств, закрити кордон, а людей відправити в самоізоляцію.\nПродуктові магазини і деякі мережі ресторанів і кафе продовжують працювати. CoronaBurger користується чималим попитом. Творець "цілющою" зеленої булки розповів, що якщо з’їсти випічку у формі уособлення свого страху, то в нашій свідомості це буде виглядати так, як ніби ми вже перемогли"\nПоки у В’єтнамі їдять CoronaBurger в цілях профілактики зараження коронавірусом, в Україні хворих лікують комбінацією з двох сильнодіючих препаратів. Що це за ліки, ефективність яких з’ясували лікарі з Франції?\nЛіза Галкіна накинулася на матір, Аллу Пугачову, через її скарги. Здоров’я мами, 71-річної Примадонни, викликає побоювання не лише в її чоловіка Максима Галкіна, але й...\nЧи передається коронавірус через їжу і воду: думка лікарів\nДоктор Комаровський розповів, як убезпечити себе при контакті з хворим коронавірусом\nЛимон від коронавіруса: чи допоможе фрукт захиститися від небезпечної хвороби\nКарантин в Україні: комендантську годину ввели у ще одному місті\n09:58, 28 Тра, 2020


ЮНІСЕФ впроваджує в Україні глобальний молодіжний проект U-Report – Економіко-правничий фаховий коледж\nГоловна сторінка>Останні новини>ЮНІСЕФ впроваджує в Україні глобальний молодіжний проект U-Report\nВід admin 10.03.2019\nЮНІСЕФ впроваджує в Україні глобальний молодіжний проект U-Report. Це – швидкі опитування через безкоштовні СМС або Твітер, які дозволяють дізнатись думку молоді щодо важливих суспільних питань.\nВ Україні ЮНІСЕФ впроваджує проект спільно з ГО “Український інститут соціальних досліджень імені Олександра Яременка” (www.uisr.org.ua).\n**Вартість відправлення SMS – повідомлення на номер 4224 є безкоштовною для абонентів мережі «Київстар, ПрАТ “МТС Україна” (МТС таVodafone) та ТОВ «Астеліт»( life:)).\nОрганізатор: ЮНІСЕФ Україна, тел.: 254-24-39, 9:00 – 18:00.\nЗдобувачі коледжу готуються до зовнішнього незалежного оцінювання


Катерина Ющенко нагородила переможця конкурсу «Благодійна Україна» у номінації «Інновації в благодійності» | Міжнародний благодійний Фонд «Україна 3000»\n14 березня 2013 року Голова Наглядової ради Міжнародного благодійного фонду «Україна 3000» пані Катерина Ющенко взяла участь в урочистій церемонії нагородження переможців Першого національного конкурсу «Благодійна Україна». Дійство пройшло у столичному «Українському домі».\nЦеремонія нагородження була побудована за типом «оскарівської». Три лауреати в 11 з 12 конкурсних номінацій стали відомі напередодні, а імена переможців оголошували зі сцени відомі українські благодійники, громадські діячі, бізнесмени, політики, журналісти, письменники, зірки спорту і шоу-бізнесу.\nКатерина Ющенко піднялася на сцену Українського дому, аби оголосити переможця в номінації «Інновації в благодійності». Лауреати у цій номінації були більш ніж достойні – Оркестр Львівського національного академічного українського драматичного театру імені Марії Заньковецької та його інтегрований проект для людей із вадами зору «Відчинилося життя», донецька компанія «Екон» з оригінальним способом збору благодійних коштів як частини від продажу продукції та відомий дизайнер Роксолана Богуцька, яка ініціює благодійні покази у рамках Тижнів моди.\n«Я сама є прихильником цікавих ідей, нестандартного підходу до благодійної діяльності, – сказала, вітаючи лауреатів, пані Катерина Ющенко. – Такий підхід демонструють і наші лауреати. Їхні проекти надзвичайно цікаві. Вони надихають своєю особливістю, креативністю».\nУ номінації «Інновації в благодійності» переміг оркестр театру Заньковецької. І дійсно, проект «Відчинилося життя» є просто вражаючим і не має аналогів не лише на теренах України. Це інтегровані благодійні концерти за спільної участі оркестру, талановитих незрячих вокалістів з різних куточків України і відомих оперних та естрадних артистів. Родзинкою проекту є виконання незрячими вокалістами, переважна більшість з яких не має музичної освіти, музичних творів у супроводі оркестру. «Ми прагнемо відкрити незрячим вокалістам шлях на професійну сцену, привернути увагу спільноти до таланту незрячих виконавців, а також змінити ставлення громади до осіб з обмеженими можливостями», – кажуть організатори проекту.\nОркестр театру Заньковецької – єдиний професійний оркестр, який співпрацює з незрячими вокалістами. Протягом 2008-2012 років організовано 40 благодійних концертів проекту «Відчинилося життя», до участі в яких після кропіткого відбору загалом залучено 87 незрячих виконавців з України, Польщі, Швеції, 18 зірок української опери та естради. Завдяки проекту незрячі вокалісти, що мають неординарні вокальні дані, вперше зійшли на професійну сцену і отримали можливість співати у супроводі професійного оркестру, що є абсолютною новацією для України. Окрім цього, проект відкрив незрячим вокалістам шлях на «великий екран» – у телепроекти «Народна зірка» (Зера Кіраджиєва, 2009 р.), «Україна має талант» (Олена Ковтун, 2010 р.), «Голос країни» (Іван Ганзера, 2011 р.)».\nКатерина Ющенко вручила директору-розпоряднику Театру імені Марії Заньковецької Тарасу Лисаку нагороду – бурштинового «Янгола добра» та диплом переможця.


Напад у Кабулі: щонайменше 14 загиблих | Новини - актуальні повідомлення про події в світі | DW | 07.08.2019\nВнаслідок вибуху біля поліцейського відділку в Кабулі загинули 14 осіб\nВибух біля поліцейського відділку у західній частині столиці Афганістану Кабула вранці в середу, 7 серпня, забрав життя щонайменше 14 осіб. Ще 145 людей зазнали поранень, інформує агенція AP. Серед загиблих - чотири поліцейські. Більшість же з постраждалих і загиблих - цивільні особи, повідомили представники місцевої влади, які вже назвали напад найтрагічнішим у Кабулі за поточний рік.\nЗа інформацією МВС країни, терорист-смертник підірвав начинений вибухівкою автомобіль неподалік від військової школи. Відповідальність за теракт взяв на себе ісламістський рух "Талібан". Там заявили, що мішенню нападу був рекрутинговий центр військових.\nАтака на поліцейський відділок стала 16-м масштабним нападом в столиці Афганістану з січня цього року. Внаслідок попередніх 15 атак, за даними афганського уряду загинули понад 100 осіб, а близько 600 осіб зазнали поранень, цитує інформагенція dpa. У 2018 році в Афганістані, за даними ООН, внаслідок нападів бойовиків та бойових дій загинули 3804 мирних жителі, з них 927 - діти. Ще 7189 осіб були поранені.\nНевідомі влаштували вибух та стрілянину в урядовому кварталі в столиці Афганістану. Внаслідок нападу загинули щонайменше троє людей, серед них нападники. (20.04.2019)\nКлючові слова Кабул, Афганістан, Талібан, теракт, напад\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/3NVJT


Ти будеш у шоці від нового образу Кіану Рівза – тепер в нього ірокез, густа борода і живіт - Люкс FM\nТи будеш у шоці від нового образу Кіану Рівза – тепер в нього ірокез, густа борода і живіт\n05.08.2019, 12:47 473\nЦе Кіану, чи якийсь панк-рокер? | Getty Images\nГоллівудський красунчик Кіану Рівз дуже рідко змінює свій імідж заради ролей. Максимальні "жертви", до яких вдавався актор, були майже непомітними – трохи довша або коротша борода. Але на цей раз 54-річний чоловік шокував всіх.\nВідомо, що наразі Кіану знімається у продовженні науково-фантастичної комедії 1989 року "Неймовірні пригоди Білла і Теда" ("Bill & Ted"). Заради цих зйомок актор наважився збрити борідку, через що став схожим на справжнього безхатченка, але на цьому зупинятися сценаристи не стали.\nДивіться також: Зірка "Месників" Кріс Хемсворт показав, як з нього робили товстунчика\nТак, у соцмережі Twitter з’явилися дуже забавні кадри з Рівзом, на яких чоловіка геть не впізнати. Замість довгої шевелюри на його голові красується ірокез, як у справжнього панка, а половину його обличчя закриває густа борода.\nОкрім дивакуватої зачіски Кіану здивував шанувальників ще й незвичним образом. Актор був одягнений в білу кофтинку, яка оголила його животик, демонструючи його волохату доріжку від штанів до грудей.\nДивіться також: Приголомшлива історія: Кіану Рівз зворушив вчинком для відданої фанатки\nСпочатку юзери засумнівалися, що на фотографіях зображений саме Рівз, але обличчя чоловіка дійсно виглядає знайомим.\nКіану Рівз змінив імідж / Twitter\nОце так перетворення / Twitter\nактор Голлівуд стиль зірки кіно зіркові зачіски зачіска Showbiz Селебріті


Хартил-Н - Инструкция, Применение, Дозировка, Показания, Противопоказания, Аналоги, Состав, Побочные действия, Производитель, Отзывы\nКлінико-фармакологічна група: Інгібітори АПФ та діуретики.\nЗастосування методів екстракорпоральної терапії, у результаті якої відбувається контакт крові з негативно зарядженими поверхнями .\nКомбінація раміприл/гідрохлоротіазид має антигіпертензивний та діуретичний ефекти. Антигіпертензивні ефекти обох речовин доповнюють один одного, а гіпокаліємічний ефект гідрохлоротіазиду зменшує раміприл. Раміприл Раміприлат, активний метаболіт раміприлу, пригнічує фермент дипептидил-карбоксипептидазу I (синоніми: ангіотензинперетворювальний фермент, кініназа II), який каталізує перетворення ангіотензину I тканинами в активний вазоконстриктор ангіотензин II, а також розпад активного вазодилататора брадикініну. Зменшення кількості ангіотензину II і пригнічення розпаду брадикініну спричиняє розширення судин. Оскільки ангіотензин II також стимулює викид альдостерону, раміприлат призводить до зменшення викиду альдостерону. Підвищення активності брадикініну сприяє кардіопротекторним ефектам раміприлу і захищає ендотелій. Застосування раміприлу спричиняє виражене зниження периферичного артеріального опору. Зазвичай не спостерігається істотних змін швидкості ниркового плазмотоку і клубочкової фільтрації. Раміприл знижує артеріальний тиск без компенсаторного частішання пульсу. Антигіпертензивний ефект досягається через 1-2 години після прийому однієї дози. Ступінь вираженості ефекту досягає максимуму через 3-6 годин після прийому. Як правило, антигіпертензивний ефект після разового застосовування триває не менше 24 годин. При тривалому лікуванні раміприлом максимальний антигіпертензивний ефект зазвичай досягається через 2-4 тижні, і його вдається підтримувати протягом 2 років. Різке припинення прийому раміприлу не спричиняє швидке і надмірне підвищення артеріального тиску. Гідрохлоротіазид Гідрохлоротіазид – тіазидний діуретик. Він пригнічує реабсорбцію натрію і хлору у дистальних канальцях. Посилена ниркова екскреція цих іонів супроводжується підвищеним сечоутворенням (через осмотичне зв'язування води). Екскреція калію і магнію збільшується, а сечової кислоти – зменшується. Високі дози спричиняють посилення екскреції бікарбонату, а тривалий прийом зменшує також екскрецію кальцію. Можливі механізми антигіпертензивної дії включають: зміну натрієвого балансу, зменшення об’єму позаклітинної рідини і плазми, зміну опору ниркових судин або зниження реакцій на норадреналін та ангіотензин II. Екскреція електролітів і води розпочинається приблизно через 2 години після прийому, максимальний ефект досягається через 3-6 годин і триває протягом 6-12 годин. Антигіпертензивний ефект досягається через 3-4 дні лікування і триває протягом 1 тижня після завершення застосування препарату. При тривалому лікуванні зниження артеріального тиску досягається при застосуванні менших доз, ніж необхідно для діуретичного ефекту. Зниження артеріального тиску супроводжується незначним підвищенням швидкості клубочковой фільтрації, судинного опору ниркового русла та активності реніну у плазмі крові. Діуретики-тіазиди можуть порушувати продукування грудного молока.\nРаміприл швидко абсорбується з травного тракту (не менше 56 % введеної дози) і максимальна його концентрація у плазмі крові досягається протягом однієї години. Раміприл майже повністю метаболізується (в основному – у печінці) з утворенням активних та неактивних продуктів. Його активний метаболіт, раміприлат, приблизно в 6 разів активніший за раміприл. Максимальна концентрація його у плазмі крові досягається через 2-4 години. Серед відомих неактивних метаболітів – дикетопіперазиновий ефір, дикетопіперазинова кислота, а також глюкуроніди раміприлу та раміприлату. Зв’язування раміприлу та раміприлату з білками крові становить приблизно 73 % та 56 % відповідно. В умовах застосування звичайних доз (1 раз на добу) рівноважна концентрація препарату у плазмі крові досягається на 4-й день застосування препарату. Після застосування 60 % дози виводиться із сечею (в основному у формі метаболітів), а близько 40 % – з калом. Приблизно 2 % введеної дози виділяється із сечею у незміненому вигляді. Після перорального застосування 70 % гідрохлоротіазиду всмоктується у дванадцятипалій кишці та верхній порожній кишці. Максимальна концентрація у плазмі крові досягається через 1,5 – 4 годин. Він зв’язується з білками плазми приблизно на 40 %. 95 % гідрохлоротіазиду виводиться нирками. Виведення є результатом канальцевої екскреції. Період напіввиведення – від 5 до 15 годин. Зазвичай терапевтичний ефект гідрохлоротіазиду досягається через 2 години після прийому, а максимальний – через 2-4 години. Дія цієї комбінації зазвичай триває до 24 годин. Оптимальне зниження артеріального тиску спостерігається через 3-4 тижні лікування.


не бояться ни людей ни животных, может отсутствует инстинкт самосохранения...потеряли в пути эволюции)))\n45.08.17, 12:07Ответ на 3 от Маммамия\nне бояться ни людей ни животных, может отсутствует инстинкт самосохранения...потеряли в пути эволюции))) а я предупреждал, что все кошаки-хады!\nА до батьків якось прилетіла зграйка голубів. І серед них був такий незвичайний. Великий, як середня курка і такого сіро-розового окрасу, та ще й з плямами. Батько покійний казав, що це якийсь заблуда з тих, що гірські азіатські голуби і літають на зимівлю десь в Молдавію, аки гуси.\nКрасивий був! Зветься припутень.\nА у тебе на фото голуб, а не горлиця.\n65.08.17, 16:16Ответ на 5 от Ми Ла\nТи мені розкажи хто то в мене\nя в дужках тобі написав повну назву цього птіца.\nА ще можу повідомити що на території України мешкає три види горлиць. Так саме горлиць. І всі вони менші голубів. Ще в нас полюють на вяхиря, дикого голуба, він значно більший від горлиць, але до свійських голубів м'ясного напрямку не дотягує. Він темно сірого окрасу, але без плям.Теж літає на зимівлю в теплі краї.\nА то до вас сусідська курка залетіла\n75.08.17, 17:41Ответ на 5 от Ми Ла\nдумаю,що таки горлиця це\nа отакі,як ти розказала—*кури* в нас тeж тусуються,такі на вигляд гeмeошні бройлeнята\n85.08.17, 17:44Ответ на 6 от Momyshka\nА то до вас сусідська курка залетіла То ж твої голуби, тобі видніше. А на мого голуба - цить!\nУ горлиці - полосочка на шиї.\n95.08.17, 17:44Ответ на 7 от disu\nа отакі,як ти розказала—*кури* в нас тeж тусуються,такі на вигляд гeмeошні бройлeнята Щас забаню тебе\n105.08.17, 17:51Ответ на 9 от Ми Ла\nдумt]Щас забаню тебе\nГорлиця кажу. так і я ж кажу—бань вжe,тіко водв шоб нe вищe +29


16.03.2015 1961 0 admin\nБуряк сама по собі корисний продукт, а напій, зроблений на її основі, і зовсім вважається цілющим. Буряковий квас допомагає при гіпертонії: він діє настільки швидко, що в змозі допомогти при гіпертонічних кризах. Досить однієї склянки напою і 20 хвилин, щоб нормалізувати тиск. Інші неприємні симптоми зникнуть ще раніше. Квас Болотова (таку назву напій носить прізвища основного популяризатора лікування буряком Бориса Болотова) при регулярному застосуванні здатний нормалізувати артеріальний тиск на термін до року.\nБуряковий квас: корисні властивості\nКвас з буряка по Болотову розширює кровоносні судини, робить їх еластичними стінки, а скорочення - плавними. Все це перешкоджає утворення закупорок і оздоровлює кров. Разом з цим травний тракт, печінка, нирки і навіть нервова система починають краще функціонувати після прийому такого напою. Буряковий квас на сироватці корисний, перш за все, гіпертонікам, хворим анемією і порушенням обміну речовин. Взагалі розроблена ціла методика, здатна з допомогою такого напою допомогти тим, хто страждає хворобами шлунково-кишкового тракту.\nОчищення по Болотову також включає в себе прийом різного роду напоїв на молочній сироватці. Як стверджує автор методики оздоровлення, у пацієнтів покращиться стан шлунка і кишечника, а також зміцниться весь організм, налагодиться обмін речовин і травлення.\nБуряковий квас по Болотову: рецепт успіху\nПричину такого успіху буряків на фронті боротьби з недугами пояснюють біологи. Цей коренеплід містить цілий список вітамінів, мінеральних речовин, антиоксидантів і хімічних елементів. Якщо коренеплід правильно приготувати, що всі ці корисні складові будуть збережені і нададуть безумовний ефект на організм.\nСам автор теорії лікування за допомогою плодів буряків написав кілька книг, що описують буряковий квас, і ці рецепти по Болотову виявилися доступні всім бажаючим.\nВиберіть кілька коренеплодів самого темного кольору, почистіть їх, вимийте і поріжте на частини. Складіть буряк в трилітрову банку (повинно вийти близько половини) і залийте все кип'яченою водою. Залиште банку для бродіння на кілька місяців. Перші ознаки ферментизації означають, що напій готовий до застосування.\nВізьміть нарізану зелену буряк, скоринку черствого житнього хліба і цукровий пісок, змішайте все в банку і залийте водою. Банку, накрита марлею, повинна бродити три дні, після чого напій фільтрують і розливають по пляшках.\nЯкщо у вас є квас з буряка, рецепт супу на основі цього напою зможе урізноманітнити ваше меню. А охолоджений напій стане відмінною заправкою для окрошки.\nЯк приймати буряковий квас для схуднення?\nОскільки буряковий квас чудово очищає організм і нормалізує роботу кишечника, його можна застосовувати і в якості засобу для схуднення. Звичайно, напій не буде спалювати жири сам по собі, але створить умови для того, щоб обмін речовин налагодився, а тіло почало худнути. Краса шкіри, волосся і нігтів теж безпосередньо залежить від цього, а значить, хочуть добре виглядати не повинні забувати про буряковому напої.\nБуряковий квас по Болотову, як і інші немедикаментозні засоби, мають свої протипоказання. Так, проблеми з нирками, сечовим міхуром і суглобами (наприклад, ризик подагри) повинні стати перешкодою при його вживанні. Також не варто очищати організм таким засобом, якщо у вас загострилися хвороби шлунково-кишкового тракту.