Лекція 5. Основні поняття змінного струму - реферати та учбові матеріали на um.co.ua\nЛекція 5. Основні поняття змінного струму\n· Змінний струм.\nq Основні поняття.\nq Середні та діючі значення.\n· Зображення синусоїдальних величин векторами\nq Векторна діаграма.\nq Елементи кіл змінного струму.\n· Символічний метод\nq Нагадування про комплексні числа.\nq Уявлення параметрів електричного змінного струму через комплексні числа.\nСпочатку електроенергетика розвивалась на базі невеликих електростанцій постійного струму, що працювали на привозному паливі. Кожна з станцій обслуговувала невеликий регіон або одне підприємство. Вартість виробництва електроенергії на цих станціях була високою.\nЦентралізація виробництва електроенергії постійного струму була неможливою через складності передачі електроенергії на великі відстані, пов'язані з великими втратами при низькій напрузі передачі. Економічне централізоване виробництво електроенергії потребувало застосування різних напруг для генераторів, ЛЕП і електроприймачів, у зв'язку з чим виникла необхідність в перетворенні електроенергії однієї напруги в електроенергію іншої напруги. Ця проблема була вирішена введеним електроустановок змінного струму. Можливість трансформації змінного струму дозволила для кожного елемента електроустановки мати свою , найбільш відповідну умовам, напругу.\nПерші установки змінного струму для технічних цілей були створені російським вченим Яблочковим в 70-х роках ХІХ-го сторіччя.\nСучасна електроенергетика побудована на використанні змінного струму і лише в деяких випадках використовується постійний струм. Електричні машини ( генератори, двигуни) мають високі техніко-економічні показники, надійні в роботі і зручні в експлуатації.\nЗмінними називаються ЕРС, напруги і струми, які періодично змінюються в часі.\nВ сучасному електроустаткуванні найбільше застосування отримали змінні струми, величина (і напрямок) яких змінюються за синусоїдальним законом - синусоїдальні струми. (Ще одна різновидність змінних струмів - пульсуючі, в яких періодично змінюється тільки величина). Зручність використання синусоїдальних струмів пояснюється тим, що при синусоїдальному характері ЕРС напруги і струми також будуть синусоїдальними. При несинусоїдальних струмах в генераторах, двигунах і інших пристроях виникають додаткові втрати енергії.\nЗначення змінних величин - ЕРС, напруг, струмів, потужностей - в будь-який момент часу t називаються миттєвими і позначаються буквами е, u, i, p.\nОсновні співвідношення між електричними величинами, що були встановлені для кіл постійного струму, залишаються справедливими і для миттєвих значень:\nале при застосуванні 2-го закону Кірхгофа в сумі ЕРС треба враховувати не тільки ЕРС джерел, а й ЕРС самоіндукції і взаємоіндукції, що виникають, а в суму напруг включати напругу на конденсаторах.\nДля синусоїдальних струмів миттєве значення визначається виразом i = Im sin(wt +y), де Im - найбільше миттєве значення періодично змінюваних величин, яке називається амплітудним значенням. Позначаються Im, Um, Em.\nЧас Т, за який струм (напруга, ЕРС) здійснює повний цикл своїх змін називають періодом змінного струму (напруги, ЕРС), а число періодів за секунду - його циклічною частотоюf = 1/T. Одиниця частоти - Гц. Частота дорівнює 1 Гц, якщо повний цикл зміни струму здійснюється за 1 секунду.\nВ Європі промисловою частотою є частота 50 Гц. В США, Канаді, Японії - 60 Гц. Вибір промислової частоти обумовлений техніко-економічними міркуваннями - при меншій частоті помітне мерехтіння світла в освітлювальних приладах, а при більших - виникає додатковий опір при передачі енергії на великі відстані.\nСинусоїдальний характер змінного струму обумовлений характером змінної ЕРС, що утворюється в статорі генератора. Ротор обертається з кутовою швидкістю w = a / t. Якщо покласти a = 2p, а це буде за t = Т, тобто струм здійснить повний цикл своїх змін,то w = 2p / Т = 2p f. Ця величина називається круговою частотою.\nВід спостерігача залежить з якого моменту почати спостереження за зміною струму. Тому у виразі i = Im sin(wt +y) присутня величина y, яка називається початковою фазою, і яка визначає відставання моменту початку спостереження від початку поточного періоду. Якщо y = 0, то i = Im sin wt.\nМіж двома синусоїдальними величинами, що мають різні y1 і y2, існує зсув фаз j = y2 - y1. Ця величина більш цікава, тому що при дослідженні двох sin-них величин завжди початкову фазу однієї можна взяти нульовою, тоді початкова фаза іншої становитиме j і вже не залежатиме від суб'єктивного вибору початку спостереження.\nДіюче (ефективне, середньоквадратичне) значення.\nДля його визначення виходять з теплової дії струму.\nДіюче значення змінного струму дорівнює значенню еквівалентного постійного струму, який утворює на незмінному опорі стільки ж теплоти, як і змінний струм.\nКількість теплоти, що виділяє змінний струм і за елементарний час Dt: dQ = i2R dt, а за час, що дорівнює Т:\nПри постійному струмі:\nОскільки за визначенням то\nОтже діюче значення змінного синусоїдального струму менше його амплітудного значення в раз.\nДіючі значення позначаються I, U, E.\nДіюче значення вказується на шкалах вимірювальних приладів. Тому, якщо амперметр, що вимірює силу змінного струму показує 10 А, то амплітудне значення складає Іm = 14,1 A.\nСереднє значення змінного струму.\nСереднє арифметичне значеннядля всіх миттєвих значень додатної півхвилі називається середнім значенням синусоїдального струму за півперіод.\nАналогічно визначаються Uср та Еср.\nСереднє значення використовується при аналізі роботи спрямовувачів, електричних машин, тощо.\nОтже для аналізу синусоїдального струму необхідно знати для електричних величин амплітудне (Іm, Um, Em) або діюче (І, U, E) значення, частоту коливань (w, f або Т : w = 2pf, f = 1/T) і початкову фазу ψ.\nЗображення синусоїдальних величин векторами\nМи познайомились з двома (із багатьох) способами зображення синусоїдальних величин - аналітичний і графічний (у вигляді графіка зміни миттєвих значень в часі).\nДля розрахунків кіл змінного струму ще використовується зображення синусоїдальних величин за допомогою векторів, що обертаються.\nНехай маємо струм i = Im sin(wt +y).\nДля того, щоб зобразити його вектором, що обертається візьмемо прямокутну систему координат хОу. Із початку координат О під кутом y проведемо вектор 'Im, довжина якого в масштабі відповідає Im . Якщо вектор 'Im обертати проти годинникової стрілки з кутовою швидкістю w = 2pf, то його проекція на вісь ординат Оу буде змінюватись за синусоїдальним законом , тобто відображати миттєве значення струму і.\nСукупність векторів, що зображують на одному кресленні кілька синусоїдальних величин однієї частоти має назву векторна діаграма.\nВектори, що зображені на такій діаграмі мають однакову кутову частоту w. Тому при обертанні їх взаємне розміщення не змінюється. І тому при побудові векторних діаграм один вектор можна направити довільно (наприклад, вздовж Ох), а інші розташовувати по відношенню до першого під різними кутами, рівними відповідним кутам зсуву фаз і осі координат не креслити.\nВ більшості випадків векторні діаграми кіл змінного струму призначені для визначення співвідношень між діючими значеннями напруг і струмів. Тому діаграми звичайно будують не для амплітудних значень, а для діючих, що обумовлює лише зменшення довжини векторів в разів.\nЯкщо векторну діаграму будують в тій же послідовності, в якій обходять електричне коло, вона називається потенціальною (або топографічною). Зручно напрям обходу приймати протилежним прийнятому напрямку струму. Потенціальна діаграма дозволяє визначити напругу між будь-якими точками кола, оскільки кожна точка діаграми відповідає певній точці кола. Для визначення треба з'єднати дві точки діаграми відрізком і надати йому відповідний напрямок.\nПри побудові потенціальної діаграми один з векторів приймають за вихідний і розташовують вздовж горизонтальної осі в додатному напрямку, вважаючи, що початкова фаза відповідної йому величині дорівнює нулю. Інші вектори будують відносно цього вектора з урахуванням фазового струму. Зручно для послідовного кола за вихідний приймати вектор струму, а для паралельного - напруги.\nОтже розглянуті три способи зображення синусоїдальних величин:\nq Графіком зміни миттєвих значень в часі\nq За допомогою тригонометричних функцій\ni = Im sin(wt +y)\nu = Um sin(wt +y).\ne = Em sin(wt +y).\nq Векторами, що обертаються і векторними діаграмами.\nЕлементи кіл змінного струму\nСинусоїдальні кола, крім джерел, можуть включати такі елементи:\nq Резистор - активний опір R;\nq Котушка індуктивності - індуктивність L;\nq Конденсатор - ємність C.\nАктивний опір на змінному струмі.\nПри підключенні до активного опору напруги u = Um sinwt струм, згідно закону Ома: . Як видно, струм і напруга, змінюючись синусоїдально, співпадають за фазою. Векторна діаграма має вид:\n- закон Ома для активного опору.\nПотужність в різні моменти часу не є сталою -\np = ui = Um Im·sin (2·wt).\nГрафік зміни миттєвих значень потужності має вигляд:\nЗначення потужності додатні, тобто в активному навантаженні весь час відбувається необратний процес перетворення електричної енергії в теплову.\nПотужність оцінюють за середнім значенням за період. Позначають активну потужність - Р (її миттєве значення - р).\nІндуктивність на змінному струмі.\nМІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ, МОЛОДІ ТА СПОРТУ УКРАЇНИ | ХЕРСОНСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ТЕХНІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ | Лекція 1. Вступ. Основні поняття і співвідношення в електричних колах. | Лекція 2. Режими роботи електричних кіл. Розрахунок кіл постійного струму. | Опір R схеми визначається методом еквівалентних перетворень схеми до загального опору відносно клем a, b при відключеному навантаженні і заморочених внутрішніх ЕРС. | Котушка індуктивності на змінному струмі | Ємність | Конденсатор на змінному струмі | Символічний метод | Лекція 6. Аналіз кіл синусоїдального струму. |


Kinga Britschgi, 1963 Сюрреалістичний художник - Реалістичний художник - 2021\nKinga Britschgi - угорський художник, який живе у Сполучених Штатах. Вона найкраще відома своїми магічними цифровими зображеннями, які завжди мають деякі темні сюрреалістичні елементи. Вона народилася в Нагятаті, Угорщина і переїхала до США в 1995 році (графічний дизайн), TEFL (Викладання англійської мови як іноземноїЇї роботи були опубліковані в численних професійних публікаціях, і в 2013 році Adobe обрала її як одного з артистів у своїй кампанії «Нові креативи». Вона живе з чоловіком і сином в Бойсе, штат Айдахо.\n- Я отримав диплом з початкової освіти, включаючи художню освіту, а також викладання англійської мови як іноземної. Довгий час мені було дуже важко вирішити, в якому напрямку я хочу взяти. У Угорщині, здавалося, викладає англійську і деякі мистецтва, у Сполучених Штатах, це головним чином мистецтво з деяким викладанням. Я намагаюся зробити мистецтво щоденним ритуалом або, принаймні, щоденним залученням. Хоча я зазвичай визначаю себе як колажу-художника і блочного принтера, у мене є переважно чотири сфери інтересів: колажі (у широкому сенсі; як я також приваблює до збірки, bricollage та таких речей), блок друк, книги художника і комп'ютерна графіка. Я створюю свої твори з "знайдених об'єктів". В основному старі ефемери, книги, принади, фотографії, скарби природи, тканина і багато інших джерел. У мене також є безліч штампів. Я "металевий" вентилятор: золото, мідь, срібло, бронза. Нещодавно я повернувся до деяких з моїх старих програм коледжу: картини маслом, деякі акварельні та олівцеві малюнки. Моїм улюбленим і завжди повертається мотивом є жіноча ню в багатьох, багато форм. Як я теж пишу (на жаль, набагато менше, ніж я мав на увазі), я часто використовую свої твори як початковий та / або надихаючий момент. Я створюю або "візуальний шматок письма" (коли фактичні слова, їхній зовнішній вигляд, мають життєво важливі частини в готовому шматку) або просто ілюстрації для вибраних речень. Нещодавно, коли я малював один з моїх нових колажів, я зупинилися і почали замислюватися: чому я не малюю / малюю «всю історію»? (Ви знаєте: жінки сидять у літньому сонячному літньому чаті, маленькому котеджі на березі річки або навіть портреті, ви знаєте, про що я говорю.) Чому я відчуваю бажання вклеювати шматочки в / в / нижче / вище / через мої, здавалося б, незакінчені малюнки / картини і закінчити їх таким чином, створюючи колаж? Це не тому, що я не міг малювати або малювати «епічну» картину, я думаю. Це тому, що я не думаю лінійно, і тому, що я завжди хочу висловити набагато більше, ніж будь-коли в будь-якому іншому 'лінійний'. Я не кажу, що інші напрямки неправильні; Я маю на увазі, що для остаточного і єдиного способу мого самовираження формується колаж з його неймовірною свободою. Я дуже повільний художник; в цьому контексті це означає, що, хоча колаж, здається, є дуже імпровізаційною формою, для мене це дуже, дуже серйозне, бітло з гордістю: коли я закінчу свій твір, я можу точно сказати, чому я вибрав певний аркуш паперу або чому Я додав цю етикетку або чому я позиціонував цей іржавий шматок металу саме там. Що я маю на увазі, так, навіть якщо я ненавиджу цей термін, мої шматки мають якесь повідомлення; з іншого боку, я остання людина, яка очікує, що хтось «піде» за цим повідомленням. Але для мене надзвичайно важливо цілеспрямовано створювати; знати, що я роблю, і чому саме я роблю це в тому чи іншому творі. Я вірю, що таким чином я створюю те, що варто подивитися.глибше"ніж декупаж ("прикраса поверхніІ я вірю, що навіть якщо моє "повідомлення" не може бути виявлене іноді, цей твір може довго миритися з часом і радувати людей, оскільки воно народжується з болючого, але надзвичайно радісного творчого процесу. не схожий на термін "швидко і легко зробити"Я думаю, що завжди дуже важко зробити щось значуще, і в багатьох випадках це довгий і неприємний процес. Але це саме те, що найкрасивіше бути художником. У майбутньому я планую повернутися до шкільного та навчального друку та книжкового мистецтва.\nKinga Britschgi є незалежним професіоналом в галузі економіки, аж до 1995 року. Крім того, у цифровому форматі йдеться про традиційні носії, які можуть бути використані, щоб продемонструвати, що, як правило, є.\nКаміль Клодель ~ L'âge mûr / L'Età matura, 1902\nЕндрю Гіффорд, 1970\nГаррі МакКормік, 1942 - художник\nCopyright 2021 \_ none \_ Kinga Britschgi, 1963


ЛЕКЦІЙНИЙ КУРС - Лекции - Інформаційні системи і технології в економіці - 1.doc\nЛекции - Інформаційні системи і технології в економіці - файл 1.doc\nЛекции - Інформаційні системи і технології в економіці\n1.doc 594kb. 17.12.2011 22:58 скачать\n"ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ І ТЕХНОЛОГІЇ В ЕКОНОМІЦІ”\nСПЕЦІАЛЬНІСТЬ 7.050102 - “ЕКОНОМІЧНА КІБЕРНЕТИКА”\nВСТУП - 1 година\nПредмет і зміст дисципліни “Інформаційні системи і технології в економіці”, її значення у підготовці фахівців з економічної кібернетики. Мета та завдання курсу, зв'язок з іншими навчальними дисциплінами.\nЕкономічний об'єкт- люди, різні предмети, явища чи факт про який можуть бути зібрані дані.\n^ Економічні інформаційні системи- людино-машинні системи, що збирають, накопичують, зберігають і видають по запиту чи вимозі інформацію у вигляді даних і знань, необхідних для керування економічним об'єктом.\nІнформаційна база- сукупність інформації, що використовується для функціонування системи і поділяється на зовнішню і внутрішню машинну базу.\nЗовнішня машинна інформаційна база- частина інформаційної бази, що являє собою сукупність повідомлень, сигналів і документів, що призначені для безпосереднього сприйняття людини.\nВнутрішня машинна інформаційна база- частина інформаційної бази, що є сукупністю інформації, що використовується в інформаційній системі на машинних носіях даних.\nІнформаційне забезпечення (ІЗ)- сукупність форм документів нормативної бази і реалізованих рішень по обсягах , розміщенню і формам існування інформації, що використовується в інформаційній системі при її функціонуванні.\nСтруктура ІЗ: методичні інструктивні матеріали (сукупність державних стандартів), система класифікації і кодування інформації, інформаційна база (зовнішня: нормативно-довідкові документи, інформаційні повідомлення, внутрішня:- інформаційні масиви).\n^ Основні принципи створення ІЗ: цілісність, імовірність, контроль, захист від несанкціонованого доступу, єдність і гнучкість, стандартизація й уніфікація, адаптивність, мінімізація введення і висновку інформації.\nІнформаційний засіб – комплекс упорядкованої постійної інформації на носіях даних.\nІнформаційний виріб- інформаційний засіб, що пройшов іспит і передається замовнику разом із програмним забезпеченням його ведення.\n^ Предметна область – визначена якимись ознаками сукупність економічних об'єктів: це знання і дані про процес, проблему, організацію.\nКористувач – особистість, що бере участь у функціонуванні предметної області, чи використовує результати її функціонування.\n^ Особистість приймаюча рішення – фахівець, керівник, що виконує функцію керування економічним об’єктом.\nКласифікатор – офіційний документ, що представляє систематичний перелік найменувань і кодів класифікаційних угрупувань і об’єктів класифікації.\nВиди класифікаторів: державний, галузевий, підприємства.\nДати основні теоретичні положення створення інформаційних систем, ознайомитися із сучасними підходами, складом і змістом основних операцій створення інформаційних систем, методами керування процесом створення ІС і побудови ІС.\n^ Тема 1. Економічна інформація як об'єкт комп'ютерної обробки. - 1 година\nПоняття та види економічної інформації. Властивості та структура економічної інформації. Вимоги до економічної інформації, як об’єкта комп’ютерної обробки. Особливості економічної інфомації.\n^ Сутність та особливості економічної інформації\nІнформація — сукупність відомостей (даних), які сприймають з навколишнього середовища (вхідна інформація), видають у навколишнє середовище (вихідна інформація) або зберігають всередині певної системи.\nІнформація повинна відображати реальний світ, процеси, явища, використовувати при цьому зрозумілу користувачеві мову, бути своєчасною, корисною та необхідною йому.\nУ теорії автоматизованого оброблення інформації її розглядають як сукупність знань, що є об'єктом нагромадження, реєстрації, передачі, збереження, оброблення.\n^ Економічна інформація — один з найбільш масових різновидів інформації, що відображає процеси виробництва, розподілу, обміну і споживання матеріальних благ та послуг.\nВона чисельно характеризує стан виробничо-господарської та фінансової діяльності об'єкта реальних і вартісних показників, циркулюючи у виробничій та невиробничій сферах, органах управління. За допомогою економічної інформації можна простежити взаємозв'язки між ланками народного господарства, напрями його розвитку, налагодити ефективне управління ним. Ці особливості суттєво відрізняють її від економічних даних. В об'єктивній економічній реальності постійно відбуваються події, що трактуються як будь-яка зміна стану економічного об'єкта. Ці події породжують повідомлення, що можуть бути відображені на будь-якому носію в будь-якій знаковій системі. Сукупність повідомлень про реальні економічні події, факти, не співвіднесену з можливостями їх використання, називають економічними даними.\nЕкономічні дані — відображення економічних явищ, не пов'язане з конкретним завданням управління із певним споживачем.\nЕкономічні дані стають інформацією, якщо їх споживач розв'язує певне завдання управління. Іншими словами, економічна інформація — це економічні дані, які використовуються в управлінні.\nЕкономічна інформація розглядається в прагматичному, семантичному і синтаксичному аспектах. ^ Прагматичний аспект пов'язаний із розглядом цінності, корисності використання економічної інформації для вироблення правильного управлінського рішення. Це дає змогу відокремити потрібну інформацію для кожного рівня управління. Семантичний аспект забезпечує вивчення значеннєвого змісту (чи змістового навантаження) інформації, визначення зв'язку між її складовими частинами. Синтаксичний аспект дає змогу встановити параметри інформаційних потоків, розглянути форми подання інформації, її носії, способи кодування.\nЕкономічна інформація є предметом автоматизованого оброблення. Вона має ряд особливостей, що впливають на способи її збирання, реєстрації та використання. Ці особливості полягають у тому, що, будучи єдиною для всього народного господарства, вона:\nмає тенденцію до постійного збільшення обсяг і в даних;\nвідображає різнобічну діяльність підприємств, організацій через систему натуральних, вартісних та інших показників;\nє цифровою, алфавітною та алфавітно-цифровою, має лінійну форму подання;\nв основній своїй масі дискретна (від лат. discretus —поділений, переривчатий), фіксується на матеріальних носіях;\nхарактеризується масовістю та великими обсягами, тривалістю збереження і необхідністю накопичення, повторюваністю циклів виникнення й оброблення у встановлених часових межах;\n^ Види економічної інформації\nЕкономічна інформація налічує багато різновидів, що виділяються на підставі відповідних класифікаційних схем. Вона може відбивати певні події, явища, процеси, що вже відбулися або мають відбутися.\nВідповідно до виконуваних функцій управління виділяють такі види інформації: прогнозна, планово-договірна, облікова, нормативна, розцінкова, довідкова, таблична.\n^ Прогнозна інформація пов'язана з функцією прогнозування, відображає ймовірне твердження про майбутній стан господарських процесів із високим ступенем вірогідності. Наприклад, прогнозований розмір прибутку за рік.\n^ Планово-договірна інформація пов'язана з функцією планування й описує господарські процеси, що мають відбутися в заданому часовому періоді. Наприклад, планований обсяг випуску продукції конкретного найменування за місяць, кількість матеріалів конкретного найменування, які постачаються за договором.\n^ Облікова інформація пов'язана з функціями оперативного, бухгалтерського, статистичного обліку і відбиває господарські процеси, що вже здійснилися, а також їхній фактичний стан. Наприклад, кількість відпущеного матеріалу конкретного найменування зі складу цеху за робочу добу.\n^ Нормативна інформація пов'язана з функцією підготовки виробництва. Вона регламентує межі витрат матеріальних та трудових ресурсів, рівень запасів і заділів, встановлення складу та структури об'єктів виробництва, послідовність технологічних операцій та ін. Наприклад, норма витрати матеріалу на деталь.\n^ Розцінкова інформація включає ціни, розцінки, тарифи, які встановлено на матеріали, продукцію, виконання роботи. Ціни можуть бути планові, фактичні, договірні, прейскурантні, відпускні, оптові, роздрібні. Наприклад, планова ціна на продукцію конкретного найменування.\n^ Довідкова інформація призначена для деталізації господарських процесів, їх якісного розшифрування і доповнення різними відомостями. Наприклад, найменування та технічна характеристика виробу, найменування й адреса підприємства.\n^ Таблична інформація містить коефіцієнтні величини або заздалегідь обчислені значення. Наприклад, розмір податку з оподатковуваної суми заробітку.\nНормативна, розцінкова, довідкова, таблична інформація є загально функціональною, призначена для прийняття всіх управлінських рішень. Ця інформація ведеться сумісно й утворює в умовах автоматизованого оброблення інформації фонд нормативно-довідкової інформації (НДІ).\nЕкономічна інформація є не тільки інструментом, а й елементом управління. За технологічного підходу до управління, коли воно подається як інформаційний процес, інформація є об'єктом збирання, передачі, збереження, оброблення. При цьому "сира" (необроблена) інформація є предметом праці в інформаційному процесі управління, а "готова" (оброблена) — продуктом праці.\nЗа технологією оброблення та використання в управлінських рішеннях економічну інформацію поділяють на такі види:\nПочаткова — інформація, що надходить до об'єкта, який регулюється (вхід).\nВнутрішня — інформація, що виникає в процесі виробниче-господарської діяльності об'єкта, який регулюється.\nЗовнішня — інформація, що виникає за межами об'єкта, який регулюється. Необроблена — інформація, що не підлягає ніяким перетворенням і в незмінному вигляді переходить із вхідної у вихідну. Інша — оброблена.\nВхідна — інформація, що вводиться для оброблення.\nПохідна — заново створена інформація.\nПроміжна — інформація, що знову надходить для чергового оброблення.\nЗмінна — інформація, що характеризується зміною своїх значень при кожному її фіксуванні (реєстрації), відображає господарську діяльність і зміни, що в ній відбуваються. Використовується в одному циклі оброблення.\nУмовно-стала — інформація, що зберігає свої значення протягом тривалого періоду. Термін її застосування великий і використовується в багатьох циклах оброблення.\nВихідна — видається системою наприкінці оброблення або після закінченні окремих її етапів. До її одержання задається мета функціонування ІC. Вихідна інформація може бути для зовнішнього використання в системах управління більш високого рангу або партнерів, а також для внутрішнього використання — це власне інформація для управління об'єктом.\n^ Структура і властивості економічної інформації\nОброблення інформації на ЕОМ потребує структуризації та формалізованого опису окремих її сукупностей. Розглядаючи структуру економічної інформації, виділяють її окремі елементи — прості й складні інформаційні одиниці. Логічний підхід до структуризації дає змогу встановити структурні елементи залежно від функціонального призначення інформації та її особливостей: реквізит, показник, інформаційне повідомлення, інформаційний масив, інформаційний потік, інформаційну підсистему, ІC.\nЕкономічна інформація має певну структуру незалежно від застосовуваних технічних засобів для її оброблення.\nСтруктура розкриває побудову економічної інформації, відіграючи в ній ту саму роль, що і синтаксис у розмовній мові. З елементів інформації — одиниць нижчого рангу — утворюються складові сукупності — одиниці вищого рангу. Одиницями нижчого рангу є реквізити, а одиницею вищого рангу —ІC.\nРеквізит — це логічно неподільний елемент. Такі елементи бувають двох видів: реквізити-основи та реквізити-ознаки.\nРеквізити-основи кількісно характеризують конкретні об'єкти управління, реквізити-ознаки — якісно. Реквізити-основи можуть бути кількісні, трудові, грошові (вартісні), абсолютні, відносні. Реквізити-ознаки можуть бути довідкові, групувальні, спеціальні.\nРеквізит має певну самостійність й особливі риси. Так, він може входити в найрізноманітніші складові одиниці інформації, що належать до різних сутностей і мають різну складність (як слово може входити до складу різних речень). Ця властивість реквізиту знаходить своє відображення у формі, що всебічно характеризує реквізит незалежно від його наявності у певній складовій одиниці інформації. Форма реквізиту включає найменування, структуру (формат), значення (сукупність значень). Найменування (ім'я) служить для звернення до нього і, як правило, подається словом або групою слів. Наприклад, "табельний номер робітника". Це може бути також назва графи документа. При алгоритмізації та програмуванні використовують скорочені імена — ідентифікатори, що мають обмежену довжину. Доцільно, щоб ідентифікатор реквізиту був закріплений за ним незалежно від того, чи використовується цей реквізит у тій або іншій складовій одиниці інформації, у тій або іншій підсистемі. Це особливо важливо при створенні БД і для сумісності різних ІC.\n^ Структура реквізиту — це спосіб подання його значень. У структурі розрізняють довжину і тип. Довжина — кількість символів, що утворюють значення реквізиту. Вона може бути сталою або змінною. Наприклад, "Код цеху" — 2 знаки, "Кількість зданих на склад деталей" — може займати від однієї до семи позицій, "Найменування і характеристика матеріалу" — до 120 позицій.\nТипи реквізитів залежать від видів значень. Найпоширенішими є чисельний, текстовий, логічний типи.\n^ Значеннями реквізитів є послідовності символів (літер, цифр, різних знаків і спеціальних позначень).\nПід час оброблення інформації над реквізитами-основами виконують арифметичні операції, а за допомогою реквізитів-ознак здійснюють пошук інформації, її сортування, вибірку, порівняння (логічні операції). Однорідні за формою реквізити-ознаки, які мають різні значення, об'єднують у номенклатури. Наприклад, номенклатура виробів (продукції) - це набір значень кодових позначень або найменувань виробів. З реквізитів утворюється показник — структурна одиниця, що характеризує конкретний об'єкт управління з кількісного та якісного боків як сума реквізиту-основи і певної кількості реквізитів-ознак.\nПоказник — це мінімальна сукупність інформації, що має остаточний економічний зміст. Він характеризує певне економічне явище. На основі показників складають документи. В документі може бути кілька показників. У конкретній системі показників відбивається вся господарська діяльність об'єкта і на їх основі здійснюється управління цією діяльністю. Економічна інформація будь-якого об'єкта складається з інформаційних сукупностей — повного набору інформації, достатньої для всебічної характеристики об'єкта за певний проміжок часу.\nСукупність інформації, достатньої для вироблення судження про конкретний процес (явище, факт), називається повідомленням.\nВхідні дані надходять на оброблення сформованими у вигляді інформаційних повідомлень. Повідомлення, зафіксоване на матеріальному носію відповідно до правил, які існують, та має юридичну силу, називається документом. Документ має самостійне змістове значення і характеризується повним набором реквізитів та показників.\nРеквізити і показники можуть розглядатися в укрупнених сполученнях, що дає змогу виділяти інформаційну одиницю вищого рівня — інформаційний масив, який практично інтерпретує номенклатуру, об'єднує реальні значення реквізитів, що утворюють інформаційні повідомлення.\nМасив як структурна одиниця інформації набув провідного значення за автоматизованого оброблення інформації. Сукупність масивів, що стосуються однієї ділянки управлінської роботи, називається інформаційним потоком, а сукупність інформаційних потоків, які характеризують управлінську роботу, пов'язану з виконанням певної функції, — інформаційною підсистемою. Сукупність інформаційних підсистем, що характеризують управління об'єктом загалом, утворює ІC. Вона є структурною одиницею вищого рівня і цілком охоплює всю інформацію об'єкта (цеху, підприємства, установи, організації, галузі).\nПід час проектування ІC необхідно враховувати такі властивості економічної інформації:\nвхідна інформація в основному фіксується в первинних документах, які не підходять для автоматичного введення в ЕОМ, що зумовлює необхідність перезапису даних на машинні носії;\nті самі вхідні дані використовуються багаторазово для здобуття показників у різних економічних розрізах для всіх служб і видів господарської діяльності;\nосновна частина економічної інформації підлягає періодичному, регулярному обробленню;\nздобута похідна інформація часто використовується як вхідна при наступних розрахунках;\nекономічна інформація характеризується тривалістю збереження.\nЕкономічна інформація має задовольняти такі вимоги:\nточність — забезпечувати її однозначне сприйняття всіма споживачами;\nвірогідність — визначати допустимий рівень спотворення як вхідної, так і результатної інформації, на якому зберігається ефективність функціонування системи;\nоперативність — відображати старіння інформації з часом і втратою актуальності (цінності). Несвоєчасність надходження інформації зумовлює запізнення в прийнятті рішень.\n^ Тема 2. Загальна характеристика інформаційної системи підприємства. - 4 години\nПоняття інформаційної системи (ІС). Класифікація ІС та їх загальна характеристика. Стадії розвитку ІС в економіці. Структура ІС підприємства. Інформаційно-технологічна архітектура ІС на підприємстві. Побудова ІС на основі використання комп'ютерних мереж, Інтернет, виділених ліній. Принципи поєднання, розподілення та організація інформаційних ресурсів. Модель “клієнт-сервер”.\nВ економічній літературі немає єдності щодо класифікації інформаційних систем, хоча це дуже важливо для створення оптимальних інформаційних потоків, що забезпечують потреби управління. Інформаційні системи можна класифікувати за різними ознаками.\nПродуктом інформаційної системи, призначеної для завдань управління виробництвом, є перетворена інформація. Оперативність отримання цієї інформації має першочергове значення для оптимізації рішень, які приймаються, а також для контролю за їх виконанням. Технічні засоби перетворення інформації є основним критерієм при класифікації інформаційних систем. Під автоматизованою системою управління (АСУ) розуміють систему управління, “...яка орієнтована на широке і комплексне використання технічних засобів й економіко-математичних методів для вирішення інформаційних задач управління”.\nЗа ступенем автоматизації перетворення економічної інформації інформаційні, системи поділяються на такі групи: немеханізовані (ручні), напівмеханізовані, механізовані, автоматизовані та автоматичні.\nЗа сферою застосування можна виділити такі класи комп'ютерних інформаційних систем:\nсистеми для наукових досліджень;\nсистеми організаційного управління;\nсистеми управління технологічними процесами.\nСтворення архітектури "клієнт—сервер" знаменувало новий етап розвитку мережних IT. Це стало можливим завдяки збільшенню ємностей внутрішньої та зовнішньої пам'яті, підвищенню швидкодії ЕОМ, збільшенню швидкості передачі даних.\nКонцепція "клієнт—сервер" пов'язана з комп'ютерами спільного користування (серверами), які керують спільними ресурсами, що надають доступ до цих ресурсів як сервісу своїм клієнтам.\nОбчислювальні мережі, побудовані на основі концепції "клієнт—сервер", дають змогу: реалізувати кооперативне управління ресурсами ОМ; виробити розподіл доступу до даних і процесів їх оброблення між безліччю робочих станцій та сервером; організувати ПЗ на основі концепції відкритих систем.\nСервер — одно- або багатопроцесорна персональна чи віртуальна ЕОМ з розподілюваною пам'яттю, розподілюваним обробленням даних, розподілюваними комунікаційними засобами та засобами управління периферійним обладнанням.\nЯк сервер застосовують потужні ЕОМ, що мають великий дисковий простір і швидкодійні процесори.\nОсновна роль серверу полягає в управлінні клієнтами, які спільно користуються ресурсами системи в заданий момент часу: принтерами, БД, зовнішньою пам'яттю, програмами та ін. За функціями розрізняють файл-сервер, обчислювальний сервер, принт-сервер, комунікаційний сервер тощо.\nЗалежно від конфігурації технічних і програмних засобів використовують різні концепції мережного оброблення даних ("файл—сервер", "клієнт—сервер").\nКонцепція "файл—сервер" передбачає наявність комп'ютера, виділеного під файловий сервер, в якому знаходяться ядро мережної ОС і файли, що централізовано зберігаються. Для цієї архітектури характерний колективний доступ до спільної БД на файловому сервері. Від конкретного АРМу на сервер надходить запит, оброблення якого зумовлює передачу по мережі на АРМ всієї інформації запитуваного файла. Вибір записів, що задовольняють умови запиту, буде здійснений на самому АРМі засобами СУБД. Це приводить до того, що в момент передачі по мережі інформації файла доступ до нього інших АРМів блокується.\nОдночасний доступ багатьох користувачів до інтегрованої БД реалізуються в концепції "клієнт—сервер", згідно з якою серверу належить більш активна роль. Запит на оброблення даних посилається клієнтом (АРМом) по мережі на сервер БД. На сервері здійснюються пошук даних і їх оброблення засобами СУБД. Оброблені дані передаються по мережі від серверу до клієнта (на АРМі). Специфікою архітектури "клієнт—сервер" є використання мови структурованих запитів SQL (Structured Queries Language) до БД, що забезпечує роботу зі спільними даними з різнотипних додатків у мережі.\nМережний сервер підтримує реалізацію функцій мережної ОС, термінальний — функцій з багатьма користувачами системи. Кожний сервер БД може працювати з певним комп'ютером і мережною ОС.\nОпераційні системи серверів — це DOS версії не нижче 5.0, XENIX, UNIX, Windows NT, OS/2 та ін. Найчастіше використовують SQL-server, SQLBASE-server, ORACLE-server тощо.\nВідносно серверів решта ЕОМ, які запрошують інформацію, є клієнтами.\nКлієнт — робоча станція, що взаємодіє з користувачем, здатна виконувати потрібні обчислення і забезпечує приєднання до обчислювальних ресурсів та БД засобів їх оброблення, а також засобів організації інтерфейсів.\nЯк ЕОМ клієнта може бути використана будь-яка ЕОМ.\nКонцепція "клієнт—сервер" означає, що кожна технологічна процедура потребує наявності трьох елементів: клієнта, який запрошує інформацію; серверу, що цю інформацію надає; власне мережі. Сервер можна розглядати: як елемент апаратури, який забезпечує спільно використовуваний сервіс у мережному середовищі; як програмний компонент, що надає спільний функціональний сервіс іншим програмним компонентам; як поєднання ЕОМ і програми. Клієнта можна розглядати: як ЕОМ; як додаток, що формує і спрямовує запит до серверу. Він відповідає за оброблення, виведення інформації та передачу запитів серверу. Програма-сервер приймає запит, обробляє його і відправляє результат клієнту. Користувач взаємодіє тільки з програмою-клієнтом. При цьому в концепції "клієнт—сервер" програми клієнта та його запити зберігаються окремо від СУБД.\nОсновна ідея концепції "клієнт—сервер" полягає в тому, щоб сервери розмістити на потужних ЕОМ, а додатки клієнтів — на менш потужних. Завдяки цьому будуть за-діяні ресурси більш потужного серверу і менш потужних ЕОМ клієнтів. Введення-виведення до бази ґрунтується не на фізичному дробленні даних, а на логічному, тобто сервер відправляє клієнтам не повну копію бази, а тільки логічно необхідні порції. Завдяки цьому скорочується графік мережі — потік повідомлень. Сервер обробляє запити клієнтів, вибирає потрібні дані з БД, посилає їх клієнтам по мережі, поновлює інформацію, забезпечує цілісність і збереження даних.\nКонцепція "клієнт—сервер", будучи більш потужною, замінила концепцію "файл—сервер". Вона дала змогу поєднати позитивні якості систем з одним користувачем (високий рівень діалогової підтримки, дружній інтерфейс, низька ціна) з перевагами великих комп'ютерних систем (підтримка цілісності, захист даних, багатозадачність).\nЗавдяки архітектурі "клієнт—сервер" реалізується механізм доступу великої кількості користувачів до інформації на сервері. З іншого боку, вплив концепції "клієнт—сервер" на основі ОМ виявився у тому, що вона вперше реалізувала адаптивну ОМ з можливістю нарощування її ресурсів. Ця ОМ здатна плавно адаптувати свою потужність до кількості користувачів, які працюють у ній. Конфігурація ОМ, забезпечуючи вимоги користувачів, не перевантажується і не вичерпується. При цьому сервери, що додаються, розташовуються ближче до користувача.\n^ Тема 3. Організація інформаційного забезпечення систем. - 4 години\nПоняття та складові поза комп’ютерного забезпечення систем. Носії інформації, вимоги до них, організація документообігу, його склад. Загальні поняття та методи класифікації і кодування економічної інформації. Види класифікаторів. Уніфіковані системи документації.\n^ Організація комп'ютерних інформаційних баз та їх структура. Інформаційна, даталогічна та фізична моделі баз даних. Методика створення баз даних.\nОгляд періодичних видань, у тому числі публікацій в Internet, дозволяє зробити такий перелік складових КІСП (докладніше про типи інформаційних систем на підприємствах розвинутих країн див. в додатку. А).\nСистема управління ресурсами підприємства. Використовують такі абревіатури: MRP (Material Requirements Planning) —планування матеріальних потреб; MRPII (Manufacturing Resource Planning) — планування ресурсів виробництва; ERP (Enterprise Resource Planning) — планування ресурсів підприємства.\nСистема управління логістикою (SCM — Supply Chain Management — управління ланцюжками постачання).\nСистема управління даними про вироби на промислових підприємствах (PDM — Product Development Management — управління складанням виробів).\nСистема автоматизованого проектування та технологічної підготовки виробництва (^ CAD/CAM — Computer-Aided Design/Manufacturing — автоматизоване проектування і виробництво).\nСистема документообігу (docflow — потік документів).\nІнформаційна автоматизована система бухгалтерського обліку (AIS — Accounting Information System), Інформаційна система бухгалтерського обліку підтримує дві основні бізнес-функції — реєстрацію господарських операцій і підтримку прийняття рішень. Це частина інформаційної системи, яка має відношення до оцінки, аналізу й прогнозування доходу, прибутку та інших економічних подій у цілому на підприємстві та у його підрозділах.\nСистема надання даних для аналізу керівництву (MIS — Management Information Systems).\nСистеми організації робочого простору (workflow).\n10. Система електронної комерції (е-соттеrсе).\nПрактично всі розглянуті різновиди інформаційних підсистем КІСП, незалежно від сфери їх застосування, охоплюють однаковий набір компонентів: функціональні компоненти; компоненти системи обробки даних; організаційні компоненти.\nПоки що жоден комплексний програмний продукт не може повністю охопити всі наведені вище підсистеми КІСП. Однак, незважаючи на це, слід погодитися, що “корпоративна інформаційна система — така сама частина (абсолютно рівноправна і необхідна) виробничої інфраструктури, як і технологічне обладнання (верстати), ресурси і персонал”.\n^ MRP/ERP- системи\nСьогодні для українських підприємств найбільш актуальними є такі концепції КІСП, як MRPII і ERP, що фактично стали світовими стандартами. Вони являють собою набори загальних правил, які сформульовані відповідно на початку 80-х і 90-х років XX ст. Американським товариством з управління виробництвом і запасами (American Production and Inventory Control Society — APICS), котре об'єднує провідні американські компанії.\nДо кінця 80-х років ідея створення єдиної моделі даних у межах підприємства стала привертати увагу міжнародних промислових компаній, котрі шукали спосіб спростити управління виробничими процесами. І MRP стали першим кроком у цьому напрямі. У міру розвитку MRP-систем стало зрозумілим, що для успішного управління підприємством необхідно забезпечити більш тісний зв'язок і координацію всіх підрозділів виробництв, які відповідають за проектування, виготовлення, постачання, сервісне обслуговування, реалізацію та маркетинг. Це зумовило появу нового покоління програмних продуктів під назвою систем планування виробничих ресурсів — MRP II (Manufacturing Resource Planning). Поряд з функцією планування потреб у матеріалах, системи MRP II мають інші функції (автоматизоване проектування, управління технологічними процесами, імітаційне моделювання тощо). Концепція MRPII — це методологія детального планування виробництва підприємства що включає облік, планування завантаження виробничих потужностей, планування потреб в усіх ресурсах виробництва (матеріали, сировина, комплектуючі, обладнання, персонал), планування виробничих затрат, моделювання ходу виробництва, його обліку, планування випуску готових виробів, оперативне коригування плану і виробничих завдань. І все це будується на основі єдиної, інтегрованої бази даних.\nКонцепція ERP стала дуже популярною у виробничому секторі, оскільки планування ресурсів дало можливість скоротити час випуску продукції, знизити рівень товарно-виробничих запасів, а також поліпшити зворотний зв'язок із споживачем за одночасного скорочення адміністративного апарату. ERP-системи забезпечують виконання всіх перелічених функцій обліку й контролю, причому не лише для однорідних і локально розміщених виробництв, а й для багатопрофільних підприємств та корпорацій, які мають філії і підрозділи в багатьох містах і країнах.\nб) підтримка різноманітних типів виробництва. В ERP-системи початкове входять такі модулі: виготовлення на склад (Make To Stock — MTS), виготовлення на замовлення (Make To Order — МТО), збирання на замовлення (Assemble To Order — АТО), проектування на замовлення (Engineer To Order — ЕТО). Слід відзначити, що в процесі розвитку виробництва звичайно відбувається зміна типів, наприклад, з ЕТО, характерного для початкових етапів розвитку нового бізнесу, на MTS, типового для виготовлення стандартизованої продукції. Програмне забезпечення ERP-систем забезпечує підтримку трансформації типів та їх співіснування на одному підприємстві;\nуправління ланцюжком постачань (Supply Chain Management, SCM, раніше — DRP, Distribution Resource Planning);\nудосконалене планування і складання розкладів (Advanced Planning and Scheduling, APS);\nмодуль автоматизації продажів (Sales Force Automation, SFA);\nавтономний модуль, відповідальний за конфігурування (Stand Alone Configuration Engine, SCE);\nбізнес-інтелект (Business Intelligence, BI), технологію оперативної аналітичної обробки (Online Analytical Processing, OLAP);\nмодуль електронної комерції (Electronic Commerce, EC)-,\n• управління даними про виріб (Product Data Management, PDM).\nКонцепція ERP дозволяє відслідковувати не лише виробничі,\nа) формування основного плану на основі замовлень клієнтів І прогноз попиту. Це організаційно-алгоритмічний процес, який включає процедуру швидкої перевірки виконуваності плану з ресурсів, так зване “приблизне планування потужності” (Rough Capacity Planning);\nЗавдання бухгалтерського обліку вирішуються в ERP-системах інтегровано із завданнями планування виробництвом.\nЗалежно від особливостей виробництва для різних підприємств доцільно використовувати різні концепції управління та інформаційних систем. Умовно є п'ять типів виробництв відповідно до числа видів кінцевої продукції й обсягу випуску в натуральних показниках.\nПерший тип — підприємства, які випускають складні вироби на замовлення, тобто це тип одиничного виробництва на замовлення. Його відрізняє потенційно велика різноманітність продукції, що випускається, і штучний випуск. Характеризується універсальним устаткуванням — верстатами з ЧПУ, роботами і гнучкими автоматизованими виробництвами. Персонал — висококваліфіковані наладчики і верстатники широкого профілю.\nДругий, третій і четвертий типи — різні варіанти серійного виробництва: дрібносерійне, серійне і великосерійне. Чим вища серійність, тим нижча універсальність устаткування і вужче спеціалізація працівників. Число видів готової продукції менше, обсяг випуску — більший.\nП'ятий тип — масове виробництво. Спеціалізоване устаткування, конвейєри, потокові лінії, технологічні комплекси. Мінімальне число видів продукції, що випускається, максимальні обсяги випуску.\nКожному типу виробництва відповідають свої методи управління. Для підприємств першого типу — це різноманітні сіткові моделі: методи PERT і критичного шляху, а також стандарти управління ERP, до яких входять методи сіткових розрахунків. Сьогодні обчислювальні можливості дозволяють застосовувати більш гнучкі та складні алгоритми розвузлування виробництва, що спричинило появу продуктів, котрі підтримують гнучке управління виробничими графіками й виробничими завданнями — APS (Advanced Planning and Scheduling — розширене планування та диспетчерування). Процес формування потреб у ресурсах виконується за їхньою допомогою за хвилини, причому завдання вирішується в умовах обмежених потужностей.\nПідприємства другого, третього і четвертого типів — це сфера застосування стандартів ERP. Для підприємств п'ятого типу — масового виробництва — це методи точно в строк (Just-In-Time — JIT). На них можуть працювати також і методи ERP, хоча для досить простого виробництва цього типу ERP занадто потужні.\nВплив програмних систем MRP/ERP на бізнес величезний. Використання ERP сприяє об'єднанню, зменшенню числа непотрібних операцій, скороченню помилок, поліпшує можливості прогнозу і планування, що може забезпечити значне скорочення витрат і поліпшення процесу виробництва. Завдяки тому, що переваги систем планування ресурсів очевидні й діючі, провідні сучасні виробники і далі активно впроваджують MRP і ERP уже протягом більш ніж 25 років.\n^ Перспективні інформаційні системи\nНезважаючи на те, що сьогодні все більше підприємств звертаються до ERP-систем, із часом виявляються деякі їхні особливості у сферах виробництва, збуту й управління персоналом, через що виробничі підприємства часто не можуть одержати необхідні їм дані. ERP-системи завжди сфокусовані винятково на внутрішніх процесах підприємства. ERP оптимізує прийом замовлень, планування виробництва, закупівлю, виробництво, доставку й управління, тобто всі внутрішні операції. Однак сьогодні переваг у конкуренції домагаються ті підприємства, котрі зосереджуються на повному процесі руху споживчої вартості до покупця. І тут модель ERP виявляється недостатньою.\nНа противагу концепціям MRPII і ERP, орієнтованим на внутрішні процеси підприємств, останніми роками спостерігається тенденція інтенсивного розвитку технологій управління, спрямованих на удосконалення взаємодії із суб'єктами, які є зовнішніми щодо підприємства та його виробничого ланцюжка, тобто із замовниками, постачальниками, партнерами тощо. Метою є вихід “за ворота” підприємства й організація управління повним циклом випуску продукції, від її проектування з урахуванням вимог замовника до гарантійного і сервісного обслуговування. Такими технологіями в сучасних умовах є: MES (Manufacturing Execution System — система управління виробництвом), CSRP (Customer Synchronized Resource Planning — планування ресурсів, що є синхронним із споживачем), SCM (Supply Chain Management — управління ланцюгом поставок), CRM (Customer Relationship Management — управління взаємодією з клієнтами).\nУ стандартних випадках дані MES-систем мають показники руху деталей по конвейєру або інгредієнтів за реальний проміжок часу, а також інформацію для контролю за якістю й експлуатацією. Використовуючи штрих-коди або інші способи автоматизації управління виробничим процесом, підприємства в розвинутих країнах відмовляються від руйнівної і дорогої з погляду витрат часу практики, коли операторам доводиться зупинятися, щоб робити позначки від руки. У разі правильного використання дані MES-систем дозволяють менеджерам істотно спрощувати процес порівняння показників роботи різних змін, контролювати кількість комплектуючих, готових виробів, а також відходів і бракованої продукції.\nГоловним завданням ERP-систем є зниження витрат на види діяльності, основані на господарських операціях, — виконання замовлень, бухгалтерський облік і здійснення закупівель. Дані, що могли б сприяти, наприклад, скороченню часу виробничого циклу або виявленню проблем на конвейєрній лінії, часто залишаються поза межами можливостей ERP-систем. З іншого боку, дані, які надходять з конвейєра і є частиною MES-системи, допомагають контролювати такі види діяльності що дають прибуток, як використання виробничого устаткування, сировини, комплектуючих, а також персоналу.\nВиробникам слід також інтегрувати покупця в процес планування діяльності підприємства. Інтеграція покупця в ключові бізнес-процеси потребує нової моделі управління діяльністю підприємства — планування ресурсів, синхронізованого з покупцем — CSRP (Customer Synchronized Resource Planning). Сутність технології CSRP полягає в тому, що при плануванні й управлінні підприємством враховують не лише виробничі та матеріальні ресурси, а й ті, які звичайно розглядають як допоміжні або накладні (тобто такі, які використовують в процесі маркетингової і поточної роботи з клієнтом, після продажного обслуговування тощо). Відбувається перехід від планування виробництва до планування задоволення вимог клієнтів. Реалізація цієї технології дозволяє керувати виконанням замовлень клієнтів і роботою всього підприємства набагато краще. З'являється можливість погодинної зміни виробничого графіка, що для звичайної ERP-системи практично неможливо, у той час як це часто трапляється на діючих виробництвах малого та середнього розміру. Стає можливим детальний аналіз вартості замовлення і навіть конкретного товару ще на етапі його оформлення.\nЛогічним розвитком ERP стали системи управління логістикою ^ Supply Chain Management — SCM. Виникло поняття інтеграції ланцюжків постачань (Supply Chain Integration), яке об'єднує покупців і постачальників у рамках єдиної структури обробки даних. SCM забезпечує управління розширеним виробничим ланцюжком, тобто не лише внутрішніми ресурсами підприємства, а й найважливішими зовнішніми (наприклад, облік розрахунків із замовниками і постачальниками). SCM реалізує новітню технологію управління, описану в стандарті CSRP, котра допускає наявність у системі можливостей управління зовнішніми щодо підприємства елементами виробничого ланцюжка. Метою виходу за межі підприємства є управління повним циклом випуску продукції від проектування до гарантійного і сервісного обслуговування. Технологія SCM означає перехід від управління поставками до управління логістичними ланцюжками поставок, які охоплюють усю інфраструктуру бізнесу — систему дистриб'юторів і дилерів, виробників і постачальників тощо. Інакше кажучи, в аналізі фінансово-господарської діяльності враховують всю низку, за якою товар із сировини перетворюється в готовий виріб і потім через мережу продажів попадає до кінцевого споживача. Причому, на відміну від CSRP, в якому основна увага акцентується на внутрішніх тонкощах виробництва, SCM фокусується на зовнішній логістиці і на зовнішніх щодо виробництва процесах.\nПроблема управління замовленнями сприяла розробці систем взаємодії з покупцем (Customer relationship management — CRM). CRM — це технологія управління зв'язками і взаємодією з клієнтами підприємства, основана звичайно на прогнозуванні контрактів, на їх відслідкуванні, на підтримці й обслуговуванні клієнтів, на супроводженні процесів замовлень та продажів.\nСьогодні модулі, що забезпечують реалізацію технологій CSRP, SCM, CRM, стали невід'ємним елементом провідних ERP-систем. Вони можуть також бути виконані і у вигляді окремих CSRP-, SCM- або CRM-систем.\nІнша актуальна тенденція — забезпечення функціонування ERP-систем з Inetrnet, аж до підтримки ними Web-інтерфейсу, зокрема в нових версіях Oracle Applications Rll, J.D. Edwards OneWorld, а також у програмному забезпеченні SAS System (SAS Institute, CIIIA). Досить характерною є інтеграція ERP-систем з іншими зовнішніми системами (“клієнт — банк”, електронний документообіг, автоматизоване проектування, управління технологічними процесами тощо).\n^ Тема 4. Технологія створення інформаційних систем. - 4 години\nОсновні принципи та етапи створення ІС. Організація розробки ІС. Створення концепції ІС. Технічне завдання та робоче проектування ІС. Організація робіт по введенню в дію ІС та її супроводження. Правове забезпечення ІС.\n^ Методи та засоби створення ІС. Програмне забезпечення для створення ІС. Створення ІС на базі СУБД Access, Paradox.\nВикористання Інтернет та WEB - технологій при побудові ІС. Програмне забезпечення для створення інформаційно-довідкових систем. Можливості програми Microsoft HTML Help Work Shop.\nТехнологія створення Web-сторінок\nСпочатку всіма компаніями була прийнята така технологія. HTML-текст кожного документа містив однакові блоки, які описували дані та потребували ідентичного оформлення. Група працівників фірми, які займалися Web-сервером, готувала і передавала іншим її співробітникам шаблони Web-документів, в яких вже були заповнені розділи, що потребували однакового підходу. Службовцям залишалося тільки включити в скелет Web-документа потрібний зміст і передати результат на публікацію у WWW.\nНа зміну описаній прийшла фреймова технологія, розроблена фірмою Netscape. Вікно Web-броузера поділяється на фрейми — незалежні частини. У кожному фреймі розташовується окремий документ. Завдяки фреймам автор Web-документа може контролювати реальний його вигляд, розташування та розміри елементів у вікні броузера. Творець документа працює у звичному середовищі майже візуального проектування, де немає необхідності замислюватись над особливостями оброблення HTML-документів конкретним броузером.\nФрейми реалізують роздільне існування документа, який міститься, та його зовнішніх атрибутів типу назви установ, навігаційної панелі, відомостей про автора. За допомогою фреймів кожний структурний елемент Web-документа може бути розміщений в окремому файлі. Якщо розробнику треба змінити навігаційну панель документів серверу, то йому не треба проводити цю операцію з кожним із документів, розташованих на Web-сервері. Досить змінити тільки файл, який містить меню, і всі документи на сервері одержать новий навігаційний блок. Тіло документа стає окремим файлом, що зручно як для розробників, так і для користувачів.\nСпрощується робота користувача з документом. Незалежно від довжини документа, який читається, у користувача завжди буде навігаційна панель, що дає змогу легко переміщатися від одного документа до іншого. Крім того, в момент завантаження нового документа немає потреби "перекачувати" по мережі вміст навігаційного фрейму, а це економить і час, і кошти.\nОднак фреймова технологія не тільки розширила можливості розробників Web-документів та організаторів Web-серверів, а й спричинила ряд проблем. Web-документи, оформлені за допомогою фреймів, неможливо зберігати повністю в одному файлі (вони складаються з кількох незалежних піддокументів: назви фірми, меню і власне змісту). Користувачеві потрібно зберігати всі складові Web-документа і тільки після цього можна зберегти май-стер-документ, що є каркасом, на якому кріпляться піддокументи. Потім необхідно перевірити правильність гіпер-текстових посилань в майстрові-документі, які пов'язують окремі документи його структури. Крім того, неможливо повністю надрукувати Web-документ, створений за допомогою фреймів. Можна надрукувати спочатку зміст, потім — меню та ін. Тому втрачається стрункість документа паперової копії.\nДоступ до Internet можна здобути, використовуючи різні можливості:\nкористувач працює на фірмі, що надає доступ до Internet. У цьому разі він з'єднується з Internet через свою локальну мережу;\nкористувач може звернутися до офіційного постачальника послуг Internet — провайдера — і працювати в мережі за допомогою телефонної лінії. Тоді йому будуть доступні всі служби Internet;\n— користувач може підключитись до діалогової інформаційної мережі, що надає доступ до Internet. У цьому разі можуть бути надані не всі послуги Internet.\nОсновний параметр, який характеризує підключення до Internet, є співвідношення послуги/ціна. За цим показником моделями підключення до Internet в установі є: шлюз ЕП, емуляція комутованого сполучення, комутований SLIP і виділений SLIP.\nКористувач повинен зв'язати своє локальне обладнання з регіональним провайдером. Щоб установити зв'язок, більшість користувачів застосовує модем і телефонну лінію. Багато користувачів для підключення до Internet з установи використовують її локальну мережу, безпосередньо підключену до серверу регіонального провайдера Internet через високошвидкісний канал зв'язку. Локальний (місцевий) і віддалений сервери, як правило, зв'язані з Internet за допомогою високошвидкісних каналів зв'язку.\nТакий механізм взаємодії з Internet можна охарактеризувати як класичний варіант системи "клієнт — сервер".\nЗалежно від співвідношення потужності та функціональності ЕОМ користувача (клієнта) й ЕОМ регіонального провайдера (серверу) можливими є два варіанти розподілу функцій між сервером і клієнтом.\nКлієнт і сервер частково міняються ролями. При цьому забезпечуються такі самі технологічні можливості, але швидкість роботи системи істотно збільшується, оскільки основне обчислювальне навантаження припадає на ЕОМ користувача.\nВ Internet використовуються такі IT:\nмультимедіа (через World Wide Web);\nпошук за допомогою систем меню (Gopher);\nтехнологія передачі через модеми і комунікаційні лінії;\nтехнології, що забезпечують санкціонований доступ до інформації, та криптографія;\nтехнологія комп'ютерного способу передачі інформаційних повідомлень (ЕП);\nцифрові відео і звук.\nЗначний обсяг інформації, що передається в мережі Internet, займає ЕП, яка є однією з найпопулярніших її служб.\nНа вузлі провайдера Internet для користувача виділяється спеціальна поштова скринька, в яку потрапляють усі листи, що надходять для нього. Коли користувач підключається до вузла, листи з цієї скриньки передаються на його ЕОМ. Система проходження ЕП по мережі Internet така, що потребує наявності двох програм-серверів. Сервер SMTP (простий транспортний поштовий протокол) займається розсиланням листів в Internet. Усі листи абонентів вузла Internet спочатку потрапляють на цей сервер.\nСервер РОРЗ (поштовий протокол) здійснює приймання листів з Internet.\nДо поштових клієнтів для роботи з поштою Internet належать програми Outlook Express, Messenger, Eudora та Forte Agent.\nWorld Wide Web (WWW) — одна з найпоширеніших мережних служб (ресурсів, інструментів) Internet, що забезпечує зручний інтерфейс для пошуку й одержання інформації з БД, яка зберігається в десятках тисяч джерел у\nвсій мережі у вигляді документів, файлів, систем колективної роботи, віртуальних бібліотек, аудіо- і відеотек, поштових повідомлень та новин.\nСистема гіпертексту надає доступ до безлічі текстів (документів, сторінок), пов'язаних між собою нелінійно. В документах WWW не використовуються ієрархічні меню або списки каталогу, вони містять посилання на інші документи. Перехресні посилання допомагають користувачеві швидко звернутися до документа за додатковою інформацією з питання, що його цікавить, а після цього продовжити читання вхідного тексту. Абревіатура WWW перекладається з англійського як "всесвітня павутина", тому що її гіпертекстові посилання пов'язують інформацію, розташовану в різних місцях, подібно до павутиння павука. При цьому не принципово, де в Internet розміщено документ, на який вказує посилання.\nЗазначена властивість робить WWW єдиною інформаційною структурою. Так, WWW трансформувала Internet, об'єднавши віддалені сервери як частину єдиного глобального гіпертексту. При цьому зв'язок є повністю однобічним. Створена сторінка WWW може бути змінена тільки автором, але прочитати її може будь-хто, тобто WWW пропонує зв'язок одного з багатьма. Велике значення має те, що користувач не зобов'язаний знати, де знаходиться документ.\nУ WWW доступним є практично кожний з елементів мультимедіа, тобто в інформацію, подану у вигляді сторінок тексту і рисунків, можна включати звуки та відеозоб-раження. Таким чином, WWW забезпечує гіпермедійне (гіперсередовищне) подання інформації.\nАльтернативними назвами WWW є Web або W3.\nWeb — великий ресурс унікальної інформації. Система Web може використовуватися не тільки для розповсюдження, а й для збирання інформації. За допомогою спеціального ПЗ можна створювати бланки та форми, що заповнюються користувачами.\nWeb ґрунтується на кількох протоколах, включаючи TCP/IP і НТРР, але доступними є кілька, включаючи FTP (File Transfer Protocol — протокол передачі файлів) і NEWS (групи новин).\nWeb побудовано на основі технології "клієнт — сервер". На Web-серверах (або вузлах Web) інформація зберігається у вигляді гіпертекстових документів і надається Web-клієнтам. Під Web-сервером залежно від контексту слід розуміти програму, встановлену на ЕОМ, саму ЕОМ або їх об'єднання. Таким чином, вузол Web — це звичайна ЕОМ, на якій встановлено спеціальне ПЗ — програма-сер-вер. За його допомогою ЕОМ користувача з'єднується з Web. Web-клієнти запрошують інформацію, одержують її і відображають. Як клієнт Web виступає програма, яка називається Web-броузером.\nТехнологія роботи з Web включає два етапи:\nроботу з програмою Web-сервер, що дає змогу установам й окремим особам створювати та зберігати свої інформаційні Web-вузли, до яких можуть звертатися користувачі програм перегляду і, таким чином, публікувати інформацію на відміну від друкованої інформації.\nроботу з програмою-броузером, що надає доступ до інформації Web.\nДоступ до Web, перегляд даних і маніпулювання ними здійснюються за допомогою Web-броузера.\nКоли користувач запрошує у Web інформацію з будь-якої початкової сторінки, він запускає Web-броузер на своїй ЕОМ і дає модему команду з'єднатися з місцевим провайдером послуг Internet. Через деякий час, коли встановиться з'єднання, відповідним комунікаційним протоколом інформація пакетами надсилається на ЕОМ користувача і перетворюється на початкову сторінку провайдера послуг користувача. На цій сторінці, як правило, користувач може знайти посилання на корисні Web-сторінки. Після цього користувач побачить на екрані монітора великий список посилань на Web-сторінки, поділені на категорії. Наприклад, якщо користувач перегляне початкову сторінку певної категорії, то він побачить посилання на інші сторінки, присвячені цій категорії.\nПроглядаючи далі сторінки Web за допомогою броузера, користувач бачить інформацію з поточними посиланнями на документи. Перехресні посилання, як правило, виділяються іншим кольором або підкреслюванням. Посиланням може бути будь-яке зображення або звуковий фраґмент. Щоб скористатися посиланням, користувач клацає лівою клавішею миші на виділеному тексті або рисунку, завдяки чому одержує інформацію стосовно вибраного предмета. Якщо він бачить, що ця інформація його не цікавить, то можна легко повернутися до попередньої сторінки. Для одержання більш докладної інформації користувач може клацнути мишею на іншому посиланні. Ця форма зв'язку застосовується також для графічних зображень. Ще одна ключова особливість інтерфейсу користувача — це зміна положення курсора в той момент, коли він указує на гіперпосилання.\nТипові технологічні процедури Web-броузерів:\nвмикати і вимикати відображення зображень. Це особливо зручно для користувачів, які працюють в Internet за модемом. Користувач може вимкнути зображення, не очікуючи, доки графічна інформація буде передана по телефонній лінії;\nвідображати першу сторінку тексту в той момент, коли ще триває передача іншої частини початкової сторінки;\nзаписувати початкові сторінки в спеціальну область на диску, що дає змогу користуватися ними без ще однієї передачі;\nстворювати закладки, за допомогою яких можна перейти до певної початкової сторінки;\nзаписувати початкові сторінки у файл;\nдрукувати початкову сторінку на принтері;\nкопіювати початкову сторінку в буфер обміну Windows;\nвиділяти переглянуті раніше гіпертекстові зв'язки;\nпоказувати, яку частину (скільки відсотків) початкової сторінки вже одержано.\nСеред відомих броузерів найкращою програмою є Netscape Navigator, яка дає змогу проглядати документи Web з елементами мультимедіа. Вона була розроблена для забезпечення оптимальної продуктивності та простого використання під час подорожі по Web.\nЦей броузер реалізує такі технологічні процедури: дає змогу відображати і взаємодіяти з завантаженими документами; забезпечує захист при з'єднанні з сертифікованими Web-серверами; дає змогу завантажувати кілька зображень та текстів водночас, що збільшує продуктивність і швидкість системи; підтримує кешування документів та зображень для зменшення навантаження на мережу; забезпечує інтерфейс, який конфігурується користувачем, із рядком статусу, панеллю інструментів та рядком для зображення каталогу; підтримує закладки, що дають змогу спростити повторний доступ до Web-вузлів; дає змогу доступу до інших компонентів Internet; забезпечує доступність до ОС різних версій (Macintosh, Windows, Unix X-Windows).\nОднак фреймову технологію підтримують тільки броузери Netscape Navigator та Internet Explorer і їхні більш нові версії. Таким чином, обмежується коло потенційних відвідувачів Web-серверу. Тому за бажанням користувача необхідно передати варіант документів з фреймами і без них. Це досягається встановленням гіпертекстового посилання на дерево документів з фреймами в безфреймовому документі.\nСистема WAIS — Wide Aria Information Servise (інформаційний сервіс широкої області) є альтернативою всесвітньої павутини при здійсненні пошуку. WAIS — це система серверів для вилучення інформації з БД, розкиданих по всьому світу. На відміну від Web, користувач не може пересуватися по WAIS. Замість цього він надає програмі WAIS перелік ключових слів, вона переглядає бібліотеки WAIS і повертає користувачеві перелік документів, знайдених нею у бібліотеках.\nІноді в Internet використовується система Gopher, що перекладається як "ховрашок". Ця система вкладених меню, розгалужених як нори ховрашка, була прообразом всесвітньої павутини. Проглянувши Gopher-меню, користувач знайде пункти, які виводять файл, посилаючи його до іншого Gopher-меню, або запускають ще яку-небудь службу Internet.\n^ Створення файлу довідкової інформаційної системи у форматі html help\nСистема HTML Help має ряд переваг перед традиційною системою WinHelp, серед яких головними є наступні:\nмова розмітки гіпертексту (HTML) забезпечує більш широкі можливості для інформаційної системи;\nсистема HTML Help більш ефективна при використанні для публікації великих документів.\nСеред недоліків HTML Help можна відзначити наступні:\nдля її використання потрібно установити досить багато програмних засобів:\nInternet Explorer версії не нижче 3.02;\nпрограму перегляду файлу довідки;\nDCOM95 версії не нижче 1.2;\nзасоби перегляду довідки у форматі HTML Help вимагають набагато більших ресурсів комп’ютера. Тому виведення тексту довідкової інформації на не дуже потужних комп’ютерах виконується вкрай повільно;\nсистема HTML Help не підтримує вторинні вікна. У ряді випадків це є досить серйозною незручністю.\nУсі перераховані програмні засоби входять у постачання Windows 98. Однак при створенні дистрибутива додатку необхідно включити в нього все це для забезпечення можливості установки на будь-яку версію Windows 95. Нагадаємо, що для роботи з WinHelp потрібно усього лише один файл, що входить у постачання будь-якої версії Windows 95 (і навіть Windows 3.x). Крім того, необхідно мати на увазі, що до скомпільованих файлів HTML Help можна звертатися тільки в середовищі 32-розрядної Windows.\nОсновні елементи html help\nНезважаючи на всі переваги, мова HTML не дуже придатна для створення контекстно-залежних довідкових систем прикладних програм. У першу чергу це зв’язано з наступними факторами:\nHTML-документи звичайно складаються з великої кількості файлів, інформація в який зберігається в нестислому вигляді. Унаслідок цього дисковий простір використовується неефективно. Крім того, це може викликати певні проблеми при поширенні додатків;\nу HTML-документах немає засобів створення змісту, пошуку по ключових словах, а також повнотекстового пошуку;\nзвичайні браузери мало придатні для перегляду файлів довідки;\nнемає можливості створювати різні типи вікон для винесення тексту довідки.\nДля усунення перерахованих недоліків Microsoft доповнила стандартну мову HTML такими засобами:\nкомпілюємим файлом формату (chm), що передбачає стискання і об’єднання усіх файлів HTML-документа в єдиний файл;\nстандартними засобами навігації: змістом, предметним покажчиком і засобами повнотекстового пошуку;\nінтерфейсом, що настроюється, який нагадує інтерфейс WinHelp, вікнами, що налагоджуються, і панелями інструментів;\nконтекстно-залежними API для організації взаємодії з прикладними програмами.\nУсі ці доповнення роблять HTML Help дуже схожим на WinHelp.\n^ Тема 5. Організація автоматизованих інформаційних систем у менеджменті на основі сучасних засобів обчислювальної техніки. - 4 години\nЗагальні особливості автоматизованих інформаційних систем. Структура автоматизованих інформаційних систем. Архітектура автоматизованих інформаційних систем.\n^ Загальні особливості автоматизованих інформаційних систем\nАвтоматизована інформаційна система — система, що реалізує IT у сфері управління за спільної роботи управлінського персоналу і комплексу технічних засобів.\nВона призначена для автоматизованого збирання, реєстрації, збереження, пошуку, оброблення та видачі інформації за запитами користувачів (управлінського персоналу). Це відбувається на основі використання економіко-математичних методів, моделей, ЕОМ і засобів комунікації. АІС реалізує принципово нову платформу управління, що ґрунтується на інтеграції управлінської інформації за допомогою механізму загального інформаційного зв'язку даних, які включають в оброблення з метою здобуття інформації для управління. Автоматизована 1C має забезпечувати: —- постійне спостереження за поточним станом об'єкта управління та його характеристик;\n—адаптації, тобто пристосування до принятої практики бізнесу та модифікації, якщо така практика змінюється;\n—підтримку професійної діяльності управлінських\nвзаємодію з управлінським персоналом;\nздійснення збирання та аналізу даних для управління й автоматичного виконання програмних засобів при настанні заданого часу з формуванням необхідної звітності;\nреалізацію системи підказок і рекомендацій для користувачів;\nефективне збереження даних у БД і можливість доступу до них будь-якого кінцевого користувача зі свого робочого місця;\nвзаємодію користувачів між собою на основі безпаперової технології.\nАвтоматизована 1C є людино-машинною системою, вона дає змогу підвищити якість управління завдяки оптимальному розподілу праці між людиною та ЕОМ на всіх стадіях управління. Вся сукупність операцій оброблення інформації, що включає збирання, введення, запис, реєстрацію, перетворення, зчитування, збереження, знищення, коригування, обмін по каналах зв'язку, в АІС здійснюється за допомогою технічних і програмних засобів (схема 8).\nПоряд із застосуванням технічних та програмних засобів створюється інформаційне забезпечення АІС, що передбачає організацію її інформаційної бази, регламентацію інформаційних зв'язків, визначення складу і змісту всієї системи інформаційного відображення. При цьому визначальним є принцип орієнтації розробленого технічного, програмного, інформаційного забезпечення на потреби конкретних користувачів — управлінський персонал, який є учасником управлінського процесу.\nАвтоматизована 1C здійснює інформаційне обслуговування покладених на управлінський персонал організаційних, контрольних, аналітичних, інформаційних функцій. Одержана після автоматизованого оброблення управлінська інформація завжди має цільове призначення і містить керуючі команди (директиви) або відомості про стан керованої системи і зовнішнього середовища.\nУправлінський персонал в АІС здійснює постановку та коригування цілей і критеріїв управління, вносить творчий елемент у пошук найкращих способів досягнення цілей, робить остаточний вибір вироблюваних системою рішень та надання їм юридичної чинності.\nНа будь-якому підприємстві, в організації циркулюють величезні інформаційні потоки. Однак не всю інформацію можна обробити за допомогою комп'ютера. Причиною цього є складність структуризації інформації та формалізації процесів її оброблення. Тому в системі управління циркулює також інформація, яку не можна формалізувати (неформалізована) й оброблення якої поки що залишається справою людини.\nПроцес управління характеризується ієрархією рівнів управління і багатофункціональністю.\nВідповідно до ієрархії в управлінні виділяють вищий, середній й оперативний рівні. ^ Вищий рівень (вище управління) приймає стратегічні рішення: визначає цілі управління, зовнішню політику, обсяги матеріальних, трудових та фінансових ресурсів, розробляє довгострокові плани і стратегію їх виконання. АІС для вищого рівня управління має дати інформацію стосовно аналізу ринку, конкуренції, кон'юнктури, а також інформацію для пошуку альтернативних стратегій розвитку підприємства на випадок виявлення загрозливих тенденцій у сфері його інтересів.\nНа середньому рівні приймаються тактичні рішення, пов'язані зі складанням тактичних планів, контролем за їх виконанням, спостереженням за обсягами всіх ресурсів, розробленням управлінських рішень для виведення підприємства на необхідний рівень, передбачений планами. Для середнього рівня управління АІС має розв'язувати задачі з розрахунку планових показників, контролю за їх виконанням.\nНа оперативному рівні приймаються оперативні рішення, пов'язані з реалізацією планів. Основне завдання оперативного управління полягає в узгодженні всіх елементів виробничого процесу в часі та просторі з необхідним ступенем деталізації. На цьому рівні формуються дані про хід виконання планів і складаються звіти. Відповідно АІС має обробляти фактичні дані в реальному масштабі часу в міру їх виникнення.\nНа кожному з рівнів виконуються роботи, що в комплексі забезпечують управління. Ці роботи називають функціями.\nСаме функції трансформуються в АІС у комп'ютерні програми. А метою розв'язання задач управління в АІС є автоматизація цих функцій.\nЗалежно від цілей виділяють такі типові функції: прогнозування, планування, обліку, контролю, аналізу, регулювання.\nПрогнозування — функція, за допомогою якої здійснюються формування й обґрунтування наукових передумов перспективи розвитку об'єкта управління, можливих змін його стану до певного моменту часу в майбутньому. Воно займає значне місце в діяльності вищого управління і служить інструментом для: розроблення економічної політики фірми; орієнтації в найбільш імовірній перспективі конкурентної боротьби; визначення можливостей збуту з обліком тенденцій на тому або іншому товарному ринку; розроблення інвестиційних планів; вибору оптимального рішення з можливих варіантів плану; оцінювання майбутніх тенденцій розвитку фірми. За допомогою АІС розв'язують комплекси задач із прогнозування різних ТЕПів діяльності об'єкта управління. При розв'язуванні цих задач застосовують методи прогнозування, диференційовані за точністю та горизонтом прогнозування й орієнтовані на конкретний об'єкт.\nПланування — функція, за допомогою якої в ідеальній формі реалізується мета управління. На вищому рівні управління планування орієнтовано на тривалий термін, на середньому — на більш короткий термін, при цьому план вищого рівня деталізується. Оперативне управління припускає саме детальне опрацювання плану середнього рівня за тимчасовими періодами, об'єктами планування і робочими місцями. Використання АІС є достатньо ефективним і на етапі вироблення оптимальних планів випуску продукції.\nОблік — функція, спрямована на одержання інформації на оперативному та середньому рівнях. Здобуті результати передаються на вищий рівень. АІС має здійснювати збирання фактичних даних у міру виконання господарських операцій та обробляти ці дані з мінімально допустимою затримкою, щоб у виробництві не відбулися необоротні процеси.\nКонтроль — зіставлення фактичних показників із плановими і нормативними, визначення відхилень, що виходять за межі допустимих значень. Виконується на всіх трьох рівнях управління.\nАналіз — установлення причин відхилень, виявлення резервів, знаходження способів усунення неузгодженостей між фактичними показниками і запланованими. Виконується на середньому та вищому рівнях управління.\nРегулювання — коригування ходу роботи об'єкта управління, прийняття рішень для виправлення ситуації, що утворилася, і виведення об'єкта управління на заплановані показники. Виконується на середньому та вищому рівнях управління. Сучасні АІС здатні обробляти інформацію за всіма функціями управління і передавати її на всі рівні управління. Для обміну інформацією між рівнями управління застосовуються засоби комунікації та ме-режні технології.\nОсобливо ефективно в АІС реалізуються функції контролю, аналізу і регулювання, тому що всю вхідну інформацію для розв'язання цих функціональних задач підготовлено під час розв'язування задач планування й обліку і знаходиться вона в БД. Для аналізу та регулювання в АІС використовуються бази моделей, які містять фонд моделей з оцінювання економічних та виробничих ситуацій. Для пошуку шляхів виходу із ситуації, що утворилася, призначені EC. Для розв'язання слабоформалізованих задач управління, які виникають внаслідок високого рівня різного роду невизначеностей ринкового середовища, в АІС застосовуються системи підтримки прийняття рішень (СППР).\nРізноманітність економічних об'єктів у ринковій системі породжує різноманітність АІС. За сферою використання виділяють АІС промислових підприємств, АІС банківських установ, АІС фінансово-кредитних установ, АІС страхових організацій, АІС податкових адміністрацій, АІС фондових бірж. Кожна з них відображає особливості структури управління об'єктом, схеми декомпозиції цілей управління, предметних технологій. Специфіку ПС кожного економічного об'єкта, для якого розробляється АІС характеризують ТЕПи його діяльності. Проте незалежно від ПС всі розвинені АІС мають виконувати безліч різнопланових функцій, починаючи з традиційних задач БО і закінчуючи такими, як оцінювання комерційного ризику з використанням систем штучного інтелекту, моделювання Інвестиційно-кредитного механізму розвитку виробництва на основі СППР. Загалом АІС має забезпечити оперативний контроль стану об'єкта управління й оперативне прийняття обґрунтованих (якісних) рішень\nАвтоматизовані І можуть бути класифіковані за типом підтримки, яку вони забезпечують організації Системи першого класу (системи забезпечення операцій) обробляють Інформацію, що генерується та використовується в ділових операціях. Вони поділяються на три групи:\nсистеми оброблення операцій, які реєструють та обробляють дані, одержані внаслідок ділових операцій таких, як продаж, закупівля або зміни у матеріально-виробничих запасах. Воно може проводитись або способом пакетного оброблення даних, або в масштабі реального\nавтоматизовані системи управління технологічними процесами (АСУТП), що приймають рішення з типових питань, таких, як управління виробничим процесом;\nсистеми співробітництва на підприємстві, які використовують комп'ютерні мережі для забезпечення зв’язку, координації та співробітництва відділів і робочих груп, що беруть участь у процесі.\n— інформаційні менеджерські системи — системи забезпечення менеджменту, що виробляють заздалегідь визначені звіти, подають відображення даних і результати вжитих заходів на періодичній чи винятковій основі або за запитом;\nсистеми підтримки прийняття рішень — ІC які використовують моделі прийняття рішень, БД й особисті міркування особи в кожному конкретному випадку для здійснення діалогового аналітичного процесу моделювання з тим, щоб ця особа прийняла певне рішення;\n— управлінські ІC — це ІC з додатковими можливостями для управління, такими, як аналіз даних, використанням засобів підтримки прийняття рішень, ЕП та інструментарію підвищення особистої продуктивності.


Бузиновий кордіал (пані Стефа feat Руслана Радчук) - Пані Стефа\nНаступний запис: Салатка з помідорів, рабарбару і бузинового цвіту (за Отоленґі)\nПопередній запис: “Зелений когут” – молодий часник, січений з олією\nЩе з минулого року заглядаюся на цей чудесний бузиновий кордіал (властиво, бузиновий сироп). І ось – є бузина, є сироп. У Руслани там ще ціла історія про коктейль Hugо, повторювати тут не буду. Лиш напишу докладно перепис.\nОтже, бузиновий кордіал – що то таке, навіщо він і як його зробити.\nПочнемо з маленької передісторії. Книжка пише, що “бузиновий кордіал” (Elderflower cordial) був популярний у Європі ще з часів середньовіччя, особливо в тій її частині, котра колись була територією Римської імперії. Бузинова квітка часто зустрічається в геральдиці, на картинах та в декоративному мистецтві.\nУ вікторіанську епоху бузиновий сироп став настільки популярним, що може вважатися своєрідною кулінарною спадщиною цієї доби. Є багато згадок про бузину в англійських казках і побутових прикметах. Наприклад, бузиновими кущами обсаджували пасовиська, щоб оборонити тварин від машкари, а навколо ферм бузину садили “щоби молоко не скисало”.\nА ще, саме під квітучими бузиновими кущами можна побачити королеву фей 🙂 Та й взагалі етимологія назви elder + flower ніби підказує про її давність і важливість (ну, це я так думаю).\nБузина, взагалі, дуже підступна штука. Сказати, що вона гарно пахне – сильно збрехати. Ну, тобто смердить вона неймовірно. Але, запарена в сиропі, вона зненацька стає ароматною і смачною.\nОдин знайомий каже, що після робіння бузинового сиропу хату хочеться не провітрити а відразу спалити. То він троха перебільшує 🙂\nОтже, на трилітровий слоїк –\n20-25 суцвіть квітучої бузини (зайве обриваємо, але без фанатизму)\n2 цитрини або помаранчі\n25 грам лимонної кислоти\nКвіти бузини перебрати і акуратно промити. Якщо чисті, то можна і не промивати. Скласти в банку, разом з кружалками цитрини/помаранчі. Книжка пише, що цедру з цитрини можна стерти на терці і додати в баньку власне стерту, думаю це добра рада, так кордіал краще насититься ефірними маслами.\nЗ цукру, води і лимонної кислоти зварити сироп. Залити гарячим сиропом бузину. Закрити покришкою. За 2-3 дні (деякі джерела пишуть, що достатньо доби, але думаю хай краще постоїть більше) – перецідити через марлю, перекип*ятити, розлити гарячий кордіал в стерильні пляшки. Закрити і тримати в спіжарці допоки не захочеться коктейлю.\nБузиновий кордіал добрий до газованої води, до білого сухово вина з водою, до такого коктейлю, як радить Руслана. Бузиновим сиропом можна замаяти горілку, щоб не була така проста. Можна присмачити квас, сидр чи пиво. В багатьох рецептах бузиновий кордіал фігурує як один із складників заправок для салаток.\nТак що таке – якщо не боїтеся троха бузинового аромату, то раджу приготувати. Бо я вже 🙂\nP.S. Слово “кордіал” в даному випадку вживається в своєму первісному значенні – витяжки чи настоянки, корисної для здоров’я, особливо для серця. І я бачу що так його називають і в англомовній літературі. Ну і звучить “бузиновий кордіал” значно поважніше ніж “бузиновий сироп”. Тому хай буде кордіал 🙂\nP.P.S. А ось тут є чудесна стаття про бузину і бузиновий сироп\n25 Травня, 2018 stefa


Балога звернувся до голови ФДМУ / апрель / 2012 / Новини / UZHGOROD.in - Закарпатський інформаційно-діловий портал\nБалога звернувся до голови ФДМУ\n5 серпня 2012 10:15 14418283 018783\nБалога звернувся до голови ФДМУ щодо припинення демонтажу Боржавської вузькоколійки. Про це політик повідомив у своєму профілі в соціальній мережі Фейсбук, пише Закарпаття онлайн.\nПо суті, йдеться про повну версію раніше оприлюдненої реакції Віктора Балоги на інформацію про продаж і демонтаж одного з відрізків вузькоколійної залізниці.\n«Я вже звернувся до Голови Фонду державного майна України Олександра Рябченка, – каже В.Балога, – щодо необхідності його особистого втручання в припинення демонтажу вузькоколійки та ініціював розробку пакету документів, у тому числі й на розгляд уряду, які покликані вберегти унікальну Боржавську вузькоколійку від остаточного знищення».\nДо речі, першої неділі серпня прихильники історичних залізниць відзначають День Боржавської вузькоколійки. Така традиція, пише Турінфоціентр Закарпаття, має більше, ніж 40 років. Усі заходи цього дня відбувалися на станції Хмільник, куди усі бажаючі могли доїхати із Виноградова, Берегова та Іршави.\nТеги: Балога, Боржавська вузькоколійка\n2 серпня 2012 13:40


Бліц-інфо. Новини Івано-Франківська | Завдяки дзвінку на 102 франківські патрульні зупинили нетверезого водія\nЗавдяки дзвінку на 102 франківські патрульні зупинили нетверезого водія\nПодія трапилася в Івано-Франківську сьогодні, 12 квітня. Про це пише прес-служба патрульної поліції Івано-Франківська.\nЕкіпаж поліції якраз патрулював територію автостанції, як отримав повідомлення на службовий планшет про ймовірно нетверезого водія. Той мав би керувати автомобілем Skoda Octavia, і ніби поїхав у бік вулиці Горбачевського.\nАвтомобіль з орієнтування патрульні побачили неподалік, тому почали його переслідувати, щоб зупинити. Водій автомобіля проїхав ще кількадесят метрів, не звертаючи уваги на на патрульний автомобіль, після чого припаркувався у дворі на вулиці Галицькій. А потім - швидко вийшов з салону й хотів піти геть.\nСпілкуватися з поліцейськими чоловік не бажав - мовляв, він за кермом взагалі не сидів, автомобіль не рухався, а патрульні його не зупиняли. Водій мав явні ознаки сп`яніння, але тест на вміст алкоголю пройти відмовився. І таки визнав, що керував.\nНа 32-річного франківця патрульні склали протокол за ст. 130 КУпАП (відмова від проходження огляду на стан сп`яніння).\nОпубліковано: 12.04.2019 20:06


Гуртожиток, куди хочеться повертатись – ДНЗ Професійно-технічне училище №14 м.Нова Каховка\nГуртожиток, куди хочеться повертатись\nНа сьогоднішній день в училищі навчається 418 учнів з різних районів Херсонщини. 170 з них проживають у гуртожитку.\nПоліпшення якості побуту, створення належних умов для навчання та активного і змістовного дозвілля є одним з пріоритетних напрямків діяльності адміністрації.\nВ листопаді 2017 року здана в експлуатацію відремонтована секція ІУ поверху у дівчат: кімнати, душові, туалети, кухня – всім цим користуються наші кращі учні.\nВ оновлену секцію придбано бойлер, електроплити, кімнати повністю облаштовані прекрасними меблями, теплоізоляційними вікнами. Ось в таких сучасних та комфортабельних умовах проживають зараз наші учні! Відремонтовані кімнати можуть стати взірцем справжнього сучасного помешкання!\nА ось і враження наших учнів, які мешкають в цих кімнатах :\nПуляєва А., гр.. ККД-17 : Гарно, тепло, затишно!\nЛеуцька Л.гр.К-17: Відчуваємо себе, як удома!\nАнтипенко В., гр.. ККД-17: Дуже зручно! Не потрібно спускатись на І поверх, щоб прийняти душ або приготувати їжу.\nОлару А., гр. К-17: Хочеться сюди повертатись!\nЯк сказав директор училища Сердюк Ігор Володимирович, на черзі – секція ІІІ поверху для хлопців. Хочеться , як можна швидше зробити для наших учнів найгарніші умови проживання! І все це ми робимо силами педагогічного колективу та учнів.


Хіт Джона Леннона отримав друге життя: пісню дізнатися неможливо. Politeka\nХіт Джона Леннона отримав друге життя: пісню дізнатися неможливо\n10 жовтня, 16:35\nЛегендарному хіту Джона Леннона Imagine подарували друге життя: Йоко Оно доклала всіх зусиль, щоб записати новий альбом, до якого увійшов найвідомійший сингл\nЙоко Оно, вдова легендарного «бітла» Джона Леннона до дня народження великого музиканта випустила кавер-версію його знаменитого хіта Imagine, який він написав вже після розпаду групи The Beatles.\nКавер був по суті приурочений до 78 – річчя Леннон, дата народження якого 9 жовтня.\nНова версія Imagine увійде в новий альбом Warzone, який надійде в продаж 18 жовтня. 85-річна Йоко Оно сама працювала над випуском альбому.\nПісня «Imagine» ( «Уяви собі») – з однойменного альбому Леннона 1971 року, в якій він виклав свої погляди на те, яким повинен бути світ. Музикант говорив, що його пісня «є по суті Комуністичним маніфестом», хоча сам він комуністом ніколи не був. У створенні пісні брала участь особисто Йоко Оно.\nЗа словами японської художниці, коли робота над композицією завершилася, вони з чоловіком просто подивилися один на одного і сказали: «Невже ми це зробили».\nУ списку 500 найкращих пісень усіх часів за версією журналу Rolling Stone «Imagine» посідає третє місце.\nЗгадуючи легендарний «Бітлз» часто уявляються не менш відомий з історії музики ХХ століття квартет «Роллінг Стоун»\nБагато років кар’єри Міка Джаггера однією з головних тем для обговорення була його особисте життя\nУ житті лідера The Rolling Stones було багато злетів і падінь, завдяки яким його ім’я з кожним новим кроком вперед закріплювалося сильніше на сторінках світової історії шоу-бізнесу. Зірка зачаровувала не тільки талантом і харизмою, але ще і природною чарівністю.\nЗавдяки своїм якостям нестримному рок-н-рольщику вдалося стати одним з найзнаменитіших ловеласів шоу-бізнесу.\nПредставляємо вашій увазі підбірку самих знаменитих жінок, з яким «запалював» співак зі світовим ім’ям.\nСьогодні актриса є зразковою матір’ю, послом доброї волі ООН і активною учасницею благодійних фондів. Однак, мало хто може згадати про те, що в біографії знаменитості були епізод, пов’язаний з Міком Джаггером. Біограф Дженні Пол у своїй книзі стверджує, що інтрижка ще молодої актриси і вже знаменитої на той момент рок-зірки трапилася в 1997 році.\nСкандальна модель свого зв’язку з Міком Джаггером зовсім не приховувала. Навіть навпаки, жінка охоче ділилася інтимними подробицями з пресою, однак також заявляла, що особливого задоволення від проведеного часу з рокером-мільйонером не отримувала.\nУ деяких епізодах, приписуваних життю Джаггера, можна засумніватися. Однак в романі фронтмена Stones з топ моделлю, а пізніше дружиною президента Франції Ніколя Саркозі, сумніватися не доводиться. Варто відзначити, що Брауні було непросто утвердитися в новому іміджі, особливо після восьмирічного роману з Джаггером.\nДостовірно відомо, що Джаггер неодноразово був гостем королівської садиби, однак монаршої сім’ї свого часу довелося витратити багато сил, щоб приховати від преси і суспільства легковажну поведінку молодшої сестри королеви Єлизавети II – принцеси Маргарет. Відзначимо, що принцеса сповна насолодилися розгульним життям разом зі знаменитим співаком.\nОдного разу уважним папараці вдалося зняти в голлівудському нічному клубі поцілунок Міка Джаггера і акторки Уми Турман. У кращих традиціях, музикант побив репортера і знищив плівку. При цьому за даний інцидент співакові довелося розплачуватися в суді.\nПро роман Міка Джаггера і Софі Даль суспільство дізналося в 2001 році. На той момент музикант був старший за дівчину на 27 років. ЗМІ часто публікували особисті фото знаменитостей, підігріваючи інтерес фанатів, однак стосунки пари тривали зовсім недовго.\nОдного разу актрису застали в одному з нічних клубів Нью-Йорка в компанії Міка Джаггера. Але у ЗМІ не знайшлося доказів про те, що між знаменитостями була інтимний зв’язок. Однак, як помітили тоді британські журналісти, герой сюжету – рокер, хто переспав із чотирма тисячами жінок, і він явно не був схожий на джентльмена, що буде проводити час з дівчиною «просто так».


Надія Савченко вдома | Вікна-Новини\nЗараз Надія Савченко вже вдома, з сім`єю. Що робитиме в перші дні на волі, інформації вкрай мало. Сестра Савченко Віра на власній сторінці в соцмережі попрохала журналістів дати Наді перепочити.\nVideo: Надія Савченко вдома\nЗараз Надія Савченко вже вдома, з сім`єю. Що робитиме в перші дні на волі, інформації вкрай мало.