Актуальне 06 листопада 2021\t Перегляди: 148\nПухнаста ялина є символом Нового року. Деякі воліють штучні сосни, інші не уявляють свята без запаху справжнього дерева. Але щоб ялинка довго стояла, необхідно дотриматися деяких правил, без яких голки можуть обсипатися завчасно.\nРецепт поживного розчину\nЩоб зелена красуня довше радувала своїм оздобленням, необхідно грамотно підійти до її вибору. При купівлі варто звертати увагу:\nГолки необхідно помацати. Важливо, щоб вони були м 'якими, еластичними і не залишалися в руках. Суха хвоя говорить про те, що дерево зрубане вже давно і вдома вона просто осиплеться, не чекаючи свята.\nГілки повинні бути пружними. Ознакою проблеми є мляві лапи ялини.\nСлід звернути увагу на ствол. Якщо на ньому є голки, значить, дерево здорове і зрубане зовсім недавно.\nКуплену ялинку не слід відразу заносити в тепле приміщення. Якщо є балкон, то найкращий варіант - потримати дерево кілька годин там. За відсутності лоджії сосну можна залишити в під 'їзді і занести в квартиру трохи пізніше.\nЩоб ялинка довго стояла, необхідно правильно її встановити. Щоб освіжити дерево і надати йому нові сили, краще злегка обрубати нижні гілки. Якщо прибрати кору по нижньому краю на 10-15 см, то у стовбура буде можливість отримувати поживні речовини через шар камбію.\nЩоб ялинка довго стояла, її слід встановлювати у відро з піском або з водою. Крім простих рішень можна скористатися сумішами, приготувавши які, можна істотно підвищити термін служби лісової красуні.\nсуміш заливається у високу підставку для ялинки.\nПодібний розчин забезпечує хвої довгу свіжість, а стовбур і гілки оберігає від гнилих процесів. Пояснюється цей факт тим, що суміш близька до природного харчування всіх рослин. Часто її використовують продавці квіткових салонів, щоб зберегти букети.\nЩе наші бабусі знали безліч секретів, як зберегти ялинку пухнастої і зеленої на всі новорічні канікули. Багато рецептів успішно використовуються донині. Серед них найбільш ефективними вважаються наступні:\nДерево встановлюється у відро з водою, куди додається 3 ст. ложки гліцерину. Препарат забезпечує еластичність хвої та гілок і не дає їм надміру сохнути.\nПодібний ефект також може забезпечити желатин. При цьому рекомендується додати тріску лимонної кислоти. Щоб забезпечити дерево кальцієм, можна додати товчений крейду.\nТаблетки аспірину рекомендується всипати не тільки у воду. Товчені пігулки змішують з піском. На кілограм піску береться одна таблетка і додається вода, щоб суміш вийшла вологою. У неї встановлюється попередньо обрізаний конусом ствол ялинки. Пісок буде висихати, тому періодично необхідно підливати воду.\nЩоб ялинка довго стояла, додати у воду сечовину, яка є хорошим добривом. Для цього чайну ложку засоби розчиняють у літрі води. У розчині, що вийшов, змочують вовняну вітошь і поміщають її у вертикальний розріз стовбура.\nСіль і цукор гарантують дереву додаткове харчування. Вода забезпечує сокорух і запобігає передчасному висиханню. Додавання таблеток аспірину надає знезаражувальний ефект і не дає розвиватися гнилим процесам.\nВажливо врахувати: щоб ялинка довго стояла, не можна встановлювати її поблизу джерел тепла. Радіатори опалення і каміни висушують повітря навколо і негативно впливають на стан гілок і хвої дерева.\nЯкщо у господарів будинку є ділянка, то можна заздалегідь придбати саджанці і висадити їх поблизу будинку. Тоді можна щороку наряджати свою власну ялинку і радіти її пишності. Однак не всім ця рада підходить через відсутність ділянок. В даному випадку можна придбати живу рослину в горщику.\nУ салоні можна отримати рекомендації по догляду і дізнатися, як довго стоїть ялинка. Зазвичай термін життя такого дерева становить 3 тижні, тому що для нього поганий сухий і спекотний клімат квартири. Краще розташувати кадку подалі від батарей і не забувати поливати.\nЗараз у продажу безліч варіантів штучних красунь. Можна вибрати зелене дерево, незвичайне - біле або з ефектом снігового нальоту. Однак багато хто воліє ставити на Новий рік живу ялинку. Пояснюється це незвичайним і бадьорим хвойним ароматом, який забезпечує відчуття свята і чарівництва. До того ж жива хвоя виділяє натуральні ефірні масла, які благотворно впливають на самопочуття і гарантують бадьорий настрій.\nДеякі хвилюються, що живу ялинку доводиться викидати після свят. Однак дерево можна застосувати з користю. Одні готують хвойні ванни, інші воліють робити маски для обличчя, а треті шиють мішечки і, насипавши туди хвою, поміщають їх у шафу. Таким чином виходять бюджетні та оригінальні ароматизатори.\nВище розглянуті поради, що додавати, щоб ялинка довше стояла. Але, як будь-яка рослина, вона любить воду. Тому її необхідно не тільки поливати, а й забезпечувати їй душ. Для цього зручно користуватися пульверизатором.\nЗазвичай у завзятих дачників або любителів кімнатних рослин обов 'язково знайдуться добрива. Їх можна використовувати для підживлення пухнастої красуні. Це додасть їй сили і забезпечить додаткове харчування. Таким чином, дерево може радувати домочадців довгий час.\nПри виборі ялинки необхідно розуміти, що це бізнес. Реалізатори заробляють на них великі гроші. Тому не варто купувати новорічне дерево поспіхом або в темний час доби. Так менше шансів придбати неякісну і стару ялинку.


2019 буде важким для українців… З нового року заплатить кожен: за що ще збираються "здерти" з українців\n2019 буде важким для українців… З нового року заплатить кожен: за що ще збираються “здерти” з українців\nЗовсім скоро українцям доведеться щомісяця викладати гроші ще за одну, раніше безкоштовну, послугу.\nЗ початку 2019 року в Україні значно подорожчають послуги платних телевізійних сервісів.\nСюди увійдуть кабельне телебачення, IPTV, а також телебачення інших технологій.\nАбонентська плата може зрости на 15-40% залежно від регіональних особливостей, набору телевізійних каналів, різних економічних показників діяльності провайдерів, повідомила голова правління Асоціації правовласників і постачальників контенту Наталія Клітна.\nЗгідно з даними Держстату, за I півріччя 2018 року, середній обсяг реалізованих послуг на одного абонента кабельного телебачення, в тому числі цифрового, в Україні вже становить близько 72 грн. Однак тарифи продовжують зростати через істотне підвищення плати за використання прав на інтелектуальну власність виробниками українського контенту, необхідність збільшення заробітної плати співробітникам, плати за електроенергію.\nМінімальні тарифи за доступ до пакетів тільки з українськими телеканалами можуть становити приблизно 56-70 грн. Швидше за все, як відзначають експерти, тарифи будуть ще вищими.\nПідвищення платежів для абонентів кабельників обґрунтовується необхідністю збільшення обсягів фінансування виробництва українського контенту, створення українських історій, що необхідно для держави і цілком слід підтримувати.\nЯкби не одне “але”: доступ до лідерів перегляду – українських телеканалів – залишається безкоштовним для глядачів супутникового, ефірного цифрового телебачення і в мережі Інтернет, що створює нерівність умов для розвитку різних підприємств зв’язку в сфері телебачення.\nКрім того, 2019-й рік може принести «сюрпризи» і глядачам супутникового телебачення. За словами директора напрямку платного ТБ «1+1 медіа» Ярослава Пахольчука, 31 травня 2019 планується припинити безкоштовний доступ глядачів супутникового телебачення до провідних українських телеканалів кодуванням їх сигналу.\nПісля кодування пакет супутникового телебачення з українськими телеканалами коштуватиме приблизно 70 грн. Пахольчук вважає, що після кодування супутникового сигналу українських телеканалів очікується збільшення абонентів платного телебачення на 2 млн.


КНП «Борзнянська ЦРЛ» отримало сучасне медичне обладнання – систему радіографічну цифрову мобільну Mobile Cooper та монітор пацієнта багатопараметричний на загальну суму 2 мільйона 648 тисяч гривень. Це стало можливим завдяки підтримці Всеукраїнського благодійного фонду Сергія Тігіпка. А за кошти обласного бюджету заклад придбав кисневий концентратор NewLife, виробництва США. Його вартість становить 120 тисяч гривень.\nНовітнє обладнання дасть змогу надавати у закладі якісну медичну допомогу хворим з ураженням легень, зокрема хворим на COVID-19.


Уряд підтримав законопроєкт про електротранспорт. Що буде нового? | Автопоради - твій гід у світі авто\nдодому АвтоУкраїна Уряд підтримав законопроєкт про електротранспорт. Що буде нового?\nУряд підтримав законопроєкт про електротранспорт. Що буде нового?\nпопередня статтяBugatti провела тести двох нових моделей в Італії


Улюблені квіти і характер - «Волинь» — незалежна громадсько–політична газета\nА коли востаннє ви дарували їй букет?\nНаші консультації 29.09.2020, 16:04\nЗдавалось би, який між ними зв’язок? Однак практика показує, що відповідність усе-таки є: люди, котрі надають перевагу однаковим рослинам, зазвичай мають і інші спільні уподобання, й подібні риси вдачі. А які квіти вам до вподоби?\nЯк правило, жінки, які симпатизують цим квітам, товариські, знаходять спільну мову з усіма. Вони вміють бути уважними і турботливими, але при цьому амбітні і намагаються досягти своєї мети будь-якими засобами. Такі дівчата дуже міцно стоять на ногах, реалістичні, цінують комфорт і порядок. При цьому яскраві, жіночні, цінують любов і увагу до себе.\nЛюбительки цих квітів досить замкнуті, схильні до надмірного переживання через власні проблеми. Стосунки з ними налагодити досить складно, адже даються взнаки їхні відірваність від реального світу та невміння любити себе самих. З іншого боку, такі дівчата — стримані, практичні, сильні натури.\nШанувальницями таких квітів є незалежні, практичні, прямолінійні особистості. Такі люди мають свою точку зору на будь-які проблеми й життєві ситуації і завжди можуть гідно відстояти власну думку.\nЦя квітка — досить суперечлива. З одного боку, вона символізує марнославство, а з іншого — є втіленням ніжності й сором’язливості. Дівчата, які люблять півонії, відчувають невгамовану пристрасть, але й дуже волелюбні. Вони можуть бути ненаситні у всьому: і в коханні, і в грошах, амбіціях.\nФіалки і братики\nЦі рослини пов’язані з ностальгічними настроями, тож вони подобаються людям, котрі люблять посумувати за минулим. Прихильники цих квітів найчастіше бувають інтровертами, схильними до романтичного смутку. Фіалки подобаються тим, хто воліє залишатися в тіні. Це натури тонкі, боязкі, сентиментальні і мрійливі, а ще дуже часто творчі і домашні.\nЙого шанувальниці — дівчата, схильні стримувати власні почуття. Це люди, які в чомусь розчаровані і шукають досконалості в природі. Вони також дуже прості в спілкуванні, природні, не люблять химерності і штучності. Зазвичай такі дівчата стають прекрасними дружинами і матерями, легко пристосовуються до важких життєвих умов, готові до труднощів і випробувань, адже бузок — символ стійкості і витривалості характеру. Вони милі, щирі, ніжні — і при цьому мають міцний внутрішній стрижень.\nЛюбительки ромашок аж ніяк не прості і наївні, як може здатися спочатку. Вони, скоріше, дуже прагматичні, вміють ставити чіткі цілі та реалізовувати їх, при цьому для них важливі справжні людські цінності. Такі дівчата прагнуть до миру і злагоди в сім’ї, шукають любові й гармонії, дорожать дружбою і людськими взаєминами, є дуже надійними друзями.\nІриси і гладіолуси\nДівчата, котрі надають перевагу цим квітам, — як правило, енергійні, сильні, самостійні і… самотні. Вони завжди всіма силами прагнуть задовольнити власні бажання, але на цьому шляху можуть відчувати конфлікти з оточенням і близькими людьми. Відсутність гнучкості, власне, і є причиною їхньої самотності.\nЦі квіти зазвичай подобаються гнучким і пластичним натурам. Такі жінки не здаються, не падають під напором життєвих труднощів, а легко вирішують усі проблеми. До того ж вони прості в спілкуванні. Однак це все-таки жінки-загадки. Ті, чия улюблена квітка — тюльпан, живуть сподіваннями змін на краще, і ця надія дає їм сили рухатися вперед.\nТі, кому до вподоби ці квіти, — добрі, прості і відкриті, але водночас дуже беззахисні. Вони намагаються досягти досконалості в усьому. Але, щоб мати сили, їм потрібна поруч хороша опора. При цьому вони вміють бути незалежними, гордими, прагнуть до самореалізації. Шанувальниці гербер можуть здаватися зарозумілими й пихатими, однак у душі прагнуть любові і ніжності.\nЇх люблять люди з яскраво вираженим почуттям власної гідності, завжди впевнені в собі і своїх силах. Прихильницям лілій нерідко притаманні гордість і зарозумілість. Але водночас вони вміють бути чарівними, викликають симпатію. Такі дівчата не схильні до самокритики, думка інших людей їх рідко хвилює.\nЦе квітка складних і оригінальних натур з дивацтвами і примхами. Вони прагнуть у всьому вишуканості, екстравагантності, здатні продукувати креативні ідеї. Однак в них не завжди багатий внутрішній світ. Можливо, вони все ще у пошуку себе. Прихильниці орхідей люблять підпорядковувати собі людей, часто бувають егоїстичними і самозакоханими, вимагають підвищеної уваги до себе.


Купити круглий канальний вентилятор Soler&Palau VENT/V-200 N Київ\nціна 6331 грн\nКанальний вентилятор VENT/V-200 N для системи вентиляції круглого перетину від іспанського виробника Soler&Palau призначені для монтажу поверх стіни, в вертикальному положенні. Невеликі розміри пристрою дозволяють не зачіпати важливу площа. Весь процес більш спрощений за рахунок спеціальної металевої пластини. Завдяки своїй потужній продуктивності в 960 м³/год, вони можуть забезпечити правильний повітрообмін не тільки в житлових будинках, але і в комерційних приміщеннях: кафе, ресторан, спортзал, лікарня, офіс або торговий центр. Для правильного монтажу діаметр воздуховода не повинен перевищувати 200 мм.\nНезважаючи на свою компактність, корпус вентилятора VENT/V-200 N дуже міцний, тому що виготовляється з оцинкованої листової сталі. Зовні вона оброблена спеціальним матеріалом, який запобігає появі корозії, навіть при тривалій роботі в несприятливих умовах. Всередині конструкції знаходиться електродвигун, оснащений зовнішнім ротором. Також він має робочі поліамідні колеса і лопатки, які загнуті назад. Завдяки цьому, потоки повітря направляються в повітропровід, не викликаючи шумового дискомфорту.\nПристрій має однофазний електричний двигун, який має клас захисту IP44. Він працює на кулькових підшипниках, які продовжують роботу вентилятора на період до 30000 годин. Завдяки класу ізоляції B і вбудованою термозахисту, двигун може безперервно працювати протягом довгого періоду, без небезпеки перегріву. Швидкість його роботи регулюється за допомогою напруги. Вентилятор Soler&Palau VENT/V-200 N працює при діапазоні температур -20°С...+60°С.\nОтримати професійну консультацію і придбати дану модель можна в салоні кліматичної техніки компанії Альтер Ейр, яка є офіційним дилером виробника.\nРобоча характеристика Soler&Palau VENT-V-200 L\nГабаритне креслення Soler&Palau VENT-V-200 L\nАндрей Петров, 11.09.2019 10:55 Відповісти


Гендиректор "Укрпошти" вирішив оригінально позбутися своїх працівників — Високий Замок\nГендиректор "Укрпошти" вирішив оригінально позбутися своїх працівників\nНапередодні епідемії Ігор Смілянський наказав… Демонтувати скляні бар’єри в усіх відділеннях\nПрацівники «Укрпошти» у різних регіонах скаржаться на відсутність масок, дезінфікуючих засобів, а також скляних бар’єрів у всіх відділеннях підприємства, яке не закрили на карантин. «Тепер оператори не лише не відокремлені від клієнтів, які чхають та кашляють, а й будь-хто може вільно взяти все, що лежить на столах», — скаржиться один із працівників пошти в одній з груп співробітників державної компанії у соцмережі.\nЗгідно з інформацією у соцмережі, у групі «Громадська рада «Укрпошти», яка створена для спілкування між співробітниками організації, бар’єри прибрали на початку року. Таким чином зовнішній вигляд робочого місця оператора спробували наблизити до «безбар'єрного» конкурента — «Нової пошти».\nУ відповідь на скарги поштарів у Facebook генеральний директор компанії Ігор Смілянський пообіцяв повернути демонтовані раніше за його вказівкою скляні бар’єри, а також забезпечити працівників захисними медичними виробами. Поки ж гендиректор порадив купувати маски та санітайзери за власний рахунок, зберегти чеки, а потім «Укрпошта» нібито компенсує ці витрати. Щоправда, де саме робити такі покупки, він не вказав.\nКрім того, Смілянський похизувався великою кількістю охочих влаштуватися працювати на «Укрпошту», а поштарям порадив «навчитися дивитися на крок вперед, щоб не сидіти на мінімалці».\nСтаном на вчорашній вечір деякі відділення все ж отримали захисні засоби — кілька марлевих багаторазових масок.\n«Чекаємо на сучасні маски, а не те страхіття з марлі, і де тільки його взяли?» — пише одна з користувачок соцмережі\nУкрпошта Ігор Смілянський коронавірус скандал


Як переробляють пластик - блог компанії ТІС\nГрамотна переробка пластикового брухту дозволяє піклуватися про екологію навколишнього середовища і отримувати дешевшу полімерну продукцію досить високої якості. Як показує статистика, третю частину всіх полімерних відходів складають поліетилени. Це з них виготовляють ПЕТ пляшки, тару, деталі до побутової техніки.\nАле, таку сировину має занадто тривалий період розкладання (150 років), тому вимагає спеціальної утилізації, переробки. Остання виконується кількома способами:\nметаноліз - процес розщеплення відходів в спеціальних реакторах при високих температурах і відповідному тиску; сировина повинна бути обов'язково очищеним і розсортованим;\nгідроліз - застосовується розчин води з кислотою, розігрітий до високої температури; в результаті виділяються полімерні гранули, очищені від сторонніх речовин і токсичних добавок;\nгліколіз - сировина піддається деполімеризації при нагріванні до температури 250° C; особливістю процесу є добавка гліколю, яка не дозволяє готовим виробам контактувати з продуктами харчування; така переробка виконується практично без відходів і не вимагає попереднього чищення, сортування сировини;\nпіроліз - полягає в термічному розщепленні матеріалу на окремі молекули (з полімеру отримуємо мономери); для високотемпературної деструкції не потрібна попередня сортування пластику; додаткове очищення також не потрібна.\nНайбільш енергозатратним вважається метаноліз. Дорого за вартістю обходиться гідроліз, що в подальшому впливає на ціну продукції з вторсировини. Також очищення методом гідролізу займає багато часу. Не потрібно сортувати і додатково очищати пластик, який переробляють за допомогою гліколізу або піролізу. Але, в першому випадку готову сировину має токсичні включення, що обмежує сферу його подальшого застосування.\nЧому обирають піроліз\nЦей метод переробки пластикового брухту дозволяє не тільки ефективно переробляти полімерні відходи, а й додатково отримувати рідке синтетичне паливо для ДВС. Саме при піролізі з сировини видаляються токсичні включення, які були додані в пластик ще при первинному виробництві. Самі відходи у вигляді золи формуються в брикети і надалі застосовуються для печей топки. Масло, яке випадає в конденсат, має найширше застосування в якості палива: для дизельних генераторів, котелень, печей.\nСаме піроліз відрізняється наступним перевагами:\nмалою витратою ресурсів;\nмінімальними викидами в навколишнє середовище.\nВідходи від переробки є безпечними і застосовуються в якості палива, для отримання електроенергії. Попереднє очищення і сортування сировини не потрібно.\nЗастосування переробленої сировини\nЗ вторинного пластика виготовляють листи, плівки, нитки, бандажні стрічки. Роблять відра, ємкості, баки, господарські товари, канцелярську продукцію. Синтетична шерсть виходить таким же способом. Штучна нитка прекрасно поєднується з натуральної для пошиття текстильної продукції, в'язки светрів, виготовлення килимів. Це дозволяє здешевлювати вартість одягу і предметів побуту, при цьому зберігати їх якість і довговічність експлуатації.\nКомпанія TIS займається повним циклом виготовлення та переробки полімерної продукції. В обладнаних цехах виконує екструзію погонажних виробів, лиття за формами. Додатково фахівці компанії надають послуги з проектування і дизайну майбутніх пластикових виробів. Забезпечують маркування і правильне зберігання готової продукції. Надають консультацію, технічну підтримку в рамках укладеного з клієнтом договору.


changinglivesworldwide.org Відгуки | законний або фішинговий?\nчи є changinglivesworldwide.org законним чи афера?\nМи збираємо дані з більш ніж 40 джерел, щоб визначити Рейтинг Довіри. Ми ще не зібрали всю необхідну інформацію про changinglivesworldwide.org. Будь-ласка, оновіть сторінку через 5 хвилин скориставшись посиланням нижче. Приносимо наші вибачення за незручності.\nchanginglivesworldwide.org має дуже низький рейтинг довіри. Чому?\nchanginglivesworldwide.org має дуже низький рейтинг довіри відповідно до нашого алгоритмом. Однак комп'ютери можуть помилятися. Веб-сайт має сильний індикатор того, що є шахрайством, але може бути безпечним для використання. Ми рекомендуємо вам перевірити веб-сайт за допомогою нашого check list або безпосередньо зв'язавшись з компанією.\nФакти про changinglivesworldwide.org ( Оновити дані )\nРейтинг changinglivesworldwide.org переглянуто 15 разів.\nРейтинг changinglivesworldwide.org останньо перевірявся 23-10-2019. Хотіли б мати оновленi цифри? Використовуйте посилання "Оновити дані" внизу цієї сторінки.


У Японії почалося сорокове "Токіо мотор-шоу" | Новини на Gazeta.ua\nУ Японії почалося сорокове "Токіо мотор-шоу"\nЧетвер, 01 листопада 2007 13:46\nКомпанія ”Хонда” представила автомобіль ”Пуйо”. Він не має гострих країв і вкритий м’яким силіконом, що при легких зіткненнях вбиратиме силу удару\nУ столиці Японії Токіо минулого тижня відкрилася 40-ва виставка автомобілів "Токіо мотор-шоу". Триватиме до 11 листопада. На ній представили 542 авто, серед яких 71 світова та 97 японських новинок.\nГлядачі вперше побачили одномісний транспортний засіб "Ай-Ріал" компанії "Тойота". Він зроблений для того, щоб було зручніше пересуватися містом серед заторів. Нагадує новинка високотехнологічний інвалідний візок. Людина в "Ай-Ріалі" може повільно пересуватися тротуаром і швидко їхати по шосе. В останньому разі зі зростанням швидкості корпус автоматично опускається в напівлежаче положення.\nПершу модель "Ай-Ріал" сконструювали ще 2005 року. Однак випускати в серійне виробництво не наважуються. Існування таких машин не передбачене правилами дорожнього руху.\nЦього року організатори й учасники шоу приділили увагу екологічно чистим та енергоощадним технологіям. Наприклад, у чорному мотоциклі "Боббі" японської фірми "Ямаха" є два двигуни: один працює на пальному, другий — на електриці. Містом пропонують їздити, використовуючи останній. Повного заряду батареї вистачає на 100 км.\nУвагу відвідувачів привертають футуристичні автомобілі з незвичайним дизайном та низьким рівнем забруднення атмосфери. Наприклад, модель "RiN" від "Тойоти" оснащена анатомічними кріслами з підігрівом, які забезпечують правильну поставу. У машині є сенсори, що передають сигнали про настрій людини в бортовий комп"ютер. Він виводить на дисплеї різноманітні відеоінсталяції, які мають заспокоїти, врівноважити або розсмішити водія. Кондиціонер збагачує повітря киснем і симулює запах лісового або гірського повітря.\nАвтомобіль "Піво-2" від "Ніссан" має корпус яйцеподібної форми. У його салоні є невеликий робот-асистент. Він допомагає керувати машиною і розмовляє зі знервованими водіями, щоб заспокоїти їх. Колеса автівки розвертаються на 90°, це значно полегшує паркування.\nВхід на виставку для дорослих коштує $11.\nЗараз ви читаєте новину «У Японії почалося сорокове "Токіо мотор-шоу"». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Шмигаль вважає реальним завдання висадити 1 млрд дерев за три роки — лісове господарство в Україні\nШмигаль вважає реальним завдання висадити 1 млрд дерев за три роки. Фото: espreso.tv\n9 чер 2021, 14:54\nВисадити 1 млрд дерев в Україні за найближчі три роки у Кабінеті міністрів України вважають цілком реальним завданням.\nУряд затвердив порядок використання коштів для інвентаризації лісів. Її планують провести у наступні чотири роки. У 2021 році на ці заходи передбачили 20 млн грн. Про це 9 червня заявив прем'єр-міністр України Денис Шмигаль під час засідання Кабміну, яке транслювалося в YouTube.\nПрем'єр-міністр наголосив, що таку масштабну та комплексну реформу лісової галузі запустили вперше за історію незалежності. А інвентаризація лісів допоможе зрозуміти всю інформацію про їх кількість та якість. Також активно впроваджується цифровізація — починається бета-тестування двох найбільших послуг лісової галузі у цифровому форматі — отримання лісорубного квитка й сертифіката про походження лісоматеріалів.\nЩодо 1 млрд дерев, які пообіцяв українцям президент Володимир Зеленський, то цей план планують реалізувати у найближчій перспективі.\nЦілком реальне завдання від президента України, адже лише торік в Україні, за даними Держлісагентства, було висаджено майже 200 млн молодих дерев. Тому будем прискорюватись — і це надзвичайно важливо, — наголосив він.\nНагадаємо, 7 червня президент України Володимир Зеленський підписав указ про збереження і відновлення лісів. Глава держави зазначив, що в Україні вперше провели національну інвентаризацію лісів. Крім того, чинна влада поставила собі мету — за 10 років збільшити площу лісів на 1 млн га. Для цього в найближчі три роки в Україні повинні висадити 1 млрд дерев.\n14:51 8 лют


Вінтоняк Ганна – Бібліотека українського мистецтва\nТворчість Ганни Вінтоняк, художниці з Коломиї Івано-Франківської області, — непересічне художнє явище з погляду розвитку класичних традицій мистецтва гуцульських тканин та одягу. Успіх майстрині — це результат складного процесу формування творчої індивідуальності. Її шлях до мистецьких вершин позначений настирливими пошуками, копіткою щоденною працею.\nНародилась Ганна Григорівна 1941 року в селі Космач Косівського району—-уславленому центрі народної творчості Гуцульщини. Змалку полюбилася їй казкова карпатська природа, поетичний фольклор, суворий, нелегкий побут горян. Дивовижний світ краси природи і краси людських помислів, колективний художній досвід села були своєрідною школою для Ганни Григорівни. З дитинства вона засвоїла від бабусі і мами мистецтво розпису писанок і ткання. Відчула велику втіху від того, що зуміла легко відтворити складну мову геометричного орнаменту, вишивати узори прославлених космацьких уставок, тонко прясти льон і вовну, швидко ткати орнаментальні “ільчасті” та “смерічкові” верети. Навчилася бачити, що і з чого можна зробити, відчула потребу завжди працювати гарно, мати в усьому легку руку.\nПоступово майстриня виробила собі тонке відчуття специфіки різних матеріалів, оволоділа їх таємницями, навчилася передбачати результати своєї праці. Ганна Вінтоняк наділена інтуїцією розуміння матеріалів. Особливо це стосується ниток. Вона їх уважно готує, продумує, з чого їх випрясти і що з них виткати. Нитки в руках майстрині — це своєрідне джерело поезії. Це основа життя її творів. “Нитку треба знати, нитку треба любити, щоб вона, як золота струна, бриніла у витканих полотнах”,— говорить майстриня. Вона працює над нитками дуже старанно й довго. Пряде найчастіше з овечої вовни, часом з льону. Щоб випрясти нитку, сортує різні за якістю і кольором волокна — як з овечої вовни, так і з іншої пряжі.\nГанна Григорівна особливо багато працює над кольором ниток. То домагається винятково ефективного звучання природних кольорів, то їх відтінків, то фарбує нитки рослинними або ж хімічними барвниками. Майстриня здійснила чимало своєрідних дослідів, навчившись фарбувати нитки в барвниках з кори дерев і отримувати бажаний відтінок.\nМатеріали для фарбування вона використовує такі: дубову й вільхову кору, цибулиння і горіхову шкаралущу, ромашку, галун, польові квітки зановіть тощо. Двадцять відтінків отримує від фарбування ниток в корені марени, вісім — у цибулевій шкаралущі. Залежно від протрав та часу фарбування нитки мають численні відтінки різних кольорів. Художниця знає секрети і закони фарбування ниток, сушіння їх.\nТворчість Вінтоняк можна умовно розділити на два періоди: чернівецький і коломийський. У 1970-х роках вона успішно працювала майстром художньої вишивки у художньо-виробничій майстерні міста Чернівці. Брала участь в обласних, республіканських, всесоюзних виставках. Вишивала рушники виставочного характеру переважно на основі традицій народної вишивки Буковини. Під час поїздок по Чернівецькій області їй вдалося познайомитися з класичними тканинами — буковинськими намітками XVIII ст. Їхня краса полонила творчу уяву майстрині. Вони стали джерелом її дальшої науки, натхнення і захоплення й після переїзду до Коломиї, де Ганна Григорівна поряд з вишиванням все більше часу почала присвячувати тканню верет типу космацьких “ільчастих”, білого сукна, біло-сірих ліжників.\nБагато енергії вкладала Ганна Вінтоняк у справу розвитку народних промислів Гуцульщини, зокрема в організацію виробничо-художніх майстерень Коломиї, часто виступає з лекціями, консультує молодих майстрів.\nКниги про Ганну Вінтоняк:\nГанна Вінтоняк. Альбом. Автор-упорядник Р. В. Захарчук-Чугай. Київ, Мистецтво, 1983.


Які косметичні засоби краще взяти з собою у подорож та як можна їх комбінувати: корисні поради – BBCcCNN\nНа чтение 3 мин. Просмотров 21 Опубликовано 18.12.2020 Обновлено 18.12.2020\nПід час подорожі можна обійтися без великої кількості косметичних засобів.\nЗбираючи косметичку у подорож, скільки продуктів ви берете з собою? Якщо близько 1 кг вашого багажу складають тональний крем і пудра, справи погані… Хочете дізнатися, як це виправити? У цьому матеріалі розповідаємо, чим можна замінити звичну косметику — це стане у нагоді і під час поїздок, і у випадку, якщо потрібний продукт закінчиться, інформує Ukr.Media.\nДодавши до улюбленого тонального кілька крапель зволожуючого крему, ви отримаєте більш густу текстуру, здатну замінити консилер. Для цього нанесіть крем на зворотну сторону долоні, змішайте їх між собою пальцем до загустіння, а потім використовуйте для щільного покриття зони під очима, на крилах носа і перекриття висипу. Якщо потрібен ще більш щільний шар, припудріть зверху проблемні зони і нанесіть суміш вдруге.\nПриємний коричнево-золотий відтінок бронзера стане у нагоді для макіяжу очей. Зазвичай об'єм продукту занадто великий, щоб використовувати його тільки для затемнення вилиць. Тож не чекайте на закінчення терміну придатності, а витрачайте його на щось ще. Покрийте повіки консилером і базою для рівного тону без помітних судин. Потім пухнастим пензлем або пальцем нанесіть бронзер на повіки і розтушуйте. Не забудьте про нижню повіку — так очі візуально стануть більшими. Також припудріть вії — після нанесення туші за рахунок додаткового шару вони будуть виглядати товщими.\nУ макіяжі важливо дотримуватися колірного балансу. Якщо ви вже нафарбували очі яскраво, тоді губи мають бути ледь помітними. Зітріть з них сліди тонального крему, зволожте бальзамом. А поки вони вбирають бальзам, змішайте на зворотній стороні долоні трохи рум'ян з тим самим бальзамом або кремом для обличчя. Вийде легкий блиск, який можна нанести подушечкою пальця, рівномірно розподіливши по губах.\nБлиск-гель для брів\nТу ж гігієнічну помаду або прозорий блиск можна використовувати для укладання брів. Візьміть щіточку для брів або просто зубну щітку — так, її можна для цього використовувати — і нанесіть трохи блиску на неї. Потім зачешіть брови, надавши їм охайну форму. За рахунок липкої текстури волоски правильно і надійно триматимуть форму. Як варіант, гель можна замінити на туш для вій або лак для волосся — ці поради теж випробувані нами і напевно сподобаються вам.\nКрім цих порад, є чимало інших рекомендацій. Наприклад, використовувати світлі тіні замість хайлайтера або, навпаки, наносити хайлайтер замість тіней на повіки.


Название Розвиток психіки та свідомості\nНині у вітчизняній психології прийняті такі положення, зокрема\nРозглянемо стадії розвитку психіки людини, які запропонував О.М. Леонтьєв\nТЕМА : РОЗВИТОК ПСИХІКИ ТА СВІДОМОСТІ\n1. Становлення загальних форм відображення в живих організмах.\n2. Розвиток психіки тварин.\n3. Розвиток психіки і свідомості людини.\nПсихіка властива живим організмам, що мають нервову систему. Основні її функції полягають у відображенні довкілля та регуляції на основі даного відображення взаємодії з оточенням. Відображення довкілля психіки побудоване на здатності матеріальних об’єктів при їх взаємодії бути представленими один в одному. У живих тілах така фізична взаємодія набуває активного характеру. Поява живого невіддільна від утворення білків, які забезпечують обмін речовин та активні біологічні функції. Складні білкові молекули, коацервати, можуть реагувати на впливи, пов’язані з обміном речовин. Вони здатні реагувати на подразники, що утруднюють чи полегшують засвоєння речовин, або ж не реагувати на індиферентні впливи. Таку властивість коацерватів позначають терміном «подразливість» – властивість живих організмів (тварин, рослин) реагувати змінами свого стану або рухами на різні зовнішні подразники: електромагнітні хвилі, вібрації, зміни температури, вологості тощо. Подразливість існує всюди, де є протоплазма, найменша одиниця живої речовини. Завдяки зазначені властивості в органічній природі відбуваються генетично закладені реакції – тропізми. Тропізми – це автоматичні рухи рослин та найпростіших організмів, що є їх реакцією на однобічні впливи факторів зовнішнього середовища. Характерною рисою первинної стадії відображення у живих організмів є те, що сила й форма реакції залежать не тільки від сили й характеру зовнішнього впливу, але також від внутрішнього стану організму. Так, амеба, наблизившись до шматочка білку, у стані ситості не реагує на нього. Активність живих організмів, на відміну від процесів відображення в неорганічній природі, є результатом їхньої здатності до вибіркової реакції, до саморегуляції. Обмін речовин, а разом з ним і потреби організму є основою його саморегуляції. Розвиток подразнюваності зумовлює в процесі еволюції нові форми відображення – чутливості, яка є вже елементарною формою психічного життя. Згідно з гіпотезою О.М. Леонтьєва, чутливість «є генетично не що інше, як подразнюваність щодо таких впливів середовища, які співвідносять організм з іншими впливами, такими, що орієнтують організм у середовищі, виконуючи сигнальну функцію». Перехід від подразнюваності до чутливості пов’язаний з іншим способом життя. У тварин розвивається чутливість, формуються органи чуття. Ознаки предметів (колір, форма, запах), які є нейтральними, (ними не можна задовольняти органічні потреби, набувають сигнального значення). Тому навіть найпростіші тварини за певних умов можуть реагувати не тільки на біотичні подразнювачі, але й на абіотичні, індиферентні подразнення, які за даної ситуації можуть сигналізувати про появу біотичних подразнень. Завдяки чутливості до біотичних (органічних) й абіотичних (неорганічних) агентів у тваринних організмів виникає більше можливостей відображувати , порівняно з рослинами.\nУ багатоклітинних тварин рівень відображення є вищим, ніж у одноклітинних. Це визначається складністю будови перших, яка полягає не стільки в багатоклітинності скільки у відносній неоднорідності їхніх клітин. Особливо чутливі (нервові) клітини змикаються між собою, утворюючи нервову сітку, систему, що пронизує все тіло тварини. Нервова клітина (неврон, нейрон) – це основний структурний і функціональний елемент нервової системи.\nНеврон складається з тіла клітини, у якому розміщене ядро, дендритів – волокон цього тіла, які сприймають збудження, аксона – волокна, що передає збудження іншим нервам, синапса – мікроскопічного спеціалізованого утворення, через яке здійснюється контакт аксона з дендритами.\nКрім однорідних утворень у тварин виникають об’єднання нервових клітин, неоднорідних за функціями та зв’язками. Такі утворення концентрують подразнення, що виникають у будь-якій частині тіла, аналізують їх, переключають на інші клітини, спрямовують до м’язового апарату. У цьому й полягає функція нервової системи, яка регулює й координує всі функції організму, здійснює взаємозв’язок, інтеграцію усіх частин організму між собою і з навколишнім середовищем.\nЗміна способу існування багатоклітинних приводить ускладнення будови тіла, розвиток специфічних органів відображення – органів чуття, а відтак ускладнення форм відображення. Уже в червів можна виявити ускладнену (сегментну) будову тіла, а також зачатки органів чуття: очей, органів дотику, нюху й смаку. У кожному сегменті черва є скупчення нервових клітин – гангліїв. Усі вузли з’єднані між собою і діють як одне ціле. При цьому головний вузол улаштований значно складніше, ніж всі інші, і реагує на зовнішні подразники більш диференційовано. Нервова система комах, являє собою подальший розвиток гангліозної нервової системи. Тут уже виразно виділяються черевна, грудна й головна дільниці. Помітно ускладнюється головний вузол, що регулює рухи кінцівок, крил та інших органів. У вищих комах (бджоли, мурахи) є нюхові, смакові, дотикові, зорові відчуття. Психічне відображення характерне для комах, називають сенсорною стадією розвитку психіки. На цій стадії відображуються окремі властивості предметів при їхній безпосередній дії на живу істоту, але нема ще відображення предмета в цілому.\n^ 2. Розвиток психіки тварин\nУ хребетних тварин з’являється новий тип нервової системи – центральної, в якій виокремлюється спинний і головний мозок. Відбувається поступова кортикалізація, тобто збільшення, ролі та об’єму головного мозку, а також ієрархізація, усе більше підпорядкування нижчих відділів нервової системи вищим.\nВідбувається посилення цілісної діяльності кори головного мозку, яка супроводжується подальшою диференціацією функцій окремих її дільниць. Так, у риб, що мають домінантними нюхові відчуття, більшого розвитку отримали ділянки кори мозку, які зумовлюють цю чутливість, а у птахів, із домінантою зору – зорові ділянки кори. Поява центральної нервової системи спричинила виникнення нової форми психічного відображення – перцептивної стадії розвитку психіки, для якої характерним є одночасне відображення кількох подразників та їх синтезу в образ предмета.\nОсновним механізмом нервової діяльності як у нижчих, так і в високоорганізованих організмів є рефлекс (лат. reflexus – відображення). Дане поняття трактується як реакція організму у відповідь на подразнення зовнішнього чи внутрішнього середовища.\nПередається нервове збудження у рефлексі від рецепторів через центральні відділи нервової системи до ефекторних механізмів, по так званій рефлекторній дузі. Рецептори – це кінцеві утворення доцентрових нервових волокон у тілі більшості тварин і людини.\nРозрізняють екстерорецептори, які розміщені на периферії (на шкірі, оці, у вусі) і сприймають подразнення із зовнішнього середовища, та інтерорецептори, які розміщені у внутрішніх органах (залозах, серці, судинах, м’язах) і сприймають подразнення з внутрішнього середовища. Ефекторами називають кінцевий елемент рефлекторної дуги (м’язи, залози), зміна стану яких є показником здійснення рефлексу. До складу рефлекторної дуги спинномозкових (безумовних) рефлексів входять аферентні неврони, які проводять збудження від периферії до центру, і еферентні неврони, які передають збудження від центру до периферії. Безумовні рефлекси спадково закріплена стереотипна форма реагування на біологічно значущі впливи зовнішнього світу або зміни внутрішнього середовища організму; формуються в результаті біологічної еволюції. Серед найважливіших рефлексів цього типу виокремлюють харчовий, статевий, оборонний, орієнтувальний. Умовні рефлекси головного мозку – рефлекси, що утворюються при зближенні у часі будь-якого первинно індиферентного подразника з наступною дією подразника, що викликає безумовний рефлекс. Вони здійснюються за допомогою більш складної рефлекторної дуги, у якій окрім аферентного та еферентного невронів є ще й центральний неврон, який виконує єднальну функцію.\nУ процесі філогенезу значні зміни у функціонуванні нервової системи відбуваються з появою головного мозку. Займаючи провідне місце в центральній нервовій системі, головний мозок стає головним координатором її діяльності. У хребетних тварин і в людини центральна нервова система представлена головним й спинним мозком. Центральна нервова система складається з сірої (скупчення тіл невронів) та білої (скупчення відростків невронів) речовини. Сіра речовина розміщена у центрі мозку, біла речовина утворює центральні провідні шляхи. Велике значення у функціонуванні головного мозку має його кора, яка складається з 15-17 мільярдів нервових клітин, розміщених у вигляді кількох шарів. Кора великих півкуль головного мозку є пізнім утворенням у процесі філогенетичного розвитку його відділів. Уперше у вигляді невеликого додатку вона з’являється у риб, дещо більші розміри займає у плазунів і в птахів, а у ссавців досягає вже значної величини. У людини кора великих півкуль головного мозку є найбільш досконалою, що зумовлено її розвитком у процесі соціально-трудової діяльності. У міру того, як кора головного мозку збільшувалася в розмірах і ускладнювалася за своєю структурою, посилювалися нервові зв’язки, що були підґрунтям різноманітних психічних процесів, виникали більш складні форми психічного відображення світу.\nУсі прояви психічної активності базуються на безумовних і умовних рефлексах. За І.П. Павловим, схема безумовного рефлексу полягає в наступному: на рецептор діє подразник, отримане подразнення трансформується в нервовий процес, збудження передається нервовими волокнами до центральної нервової системи й звідти, завдяки встановленим зв’язкам, йде до того чи іншого органу, трансформуючись при цьому в специфічний процес клітин цього органу. Таким чином, подразнювач стає причиною певної діяльності організму.\nДля безумовного рефлексу властивими є:\n. вроджений характер реакції організму на певні подразники; сталість нервових зв’язків між подразниками й зворотними реакціями організму;\n. видовий, тотожний характер відповідної реакції;\n. дуже низька залежність від індивідуального досвіду й обмеженість останнього;\n. здійснення його без участі кори великих півкуль головного мозку.\nУмовні рефлекси утворюються й закріплюються упродовж індивідуального життя і, як правило, за обов’язкової участі кори головного мозку. Вони проходять рефлекторними дугами, що утворилися в результаті замикання зв’язків в корі великих півкуль, причому викликаються такими подразниками, які до утворення даних зв’язків були нейтральними тобто, не викликали даної реакції.\nБудь-який нейтральний зовнішній подразник при його неодноразовому співпаданні в часі з дією на організм безумовного подразника починає викликати властиву відповідну реакцію. Наприклад, вигляд їжі, що при першому її пред’явленні не викликав слиновиділення, починає його викликати після того, як поява їжі кілька разів співпадала з потраплянням їжі до рота, тобто з безумовним подразником. Найімовірніше, умовні рефлекси утворюються тоді, коли нейтральний подразник дещо випереджає безумовний.\nДля умовних рефлексів характерними є наступні особливості:\n. вони є не постійним, а тимчасовим нервовим зв’язком між зовнішнім подразником і реакцією організму у відповідь;\n. вони не є вродженими, а набуваються протягом життя;\n. вони є не видовими, а індивідуальними, тобто, різними у представників одного й того ж виду;\n. вони мають сигнальне значення, тобто, нейтральний подразник випереджає дію безумовного подразника, сигналізуючи про неї, виступає її сигналом;\n. вони можуть бути основою для утворення складніших умовних рефлексів.\nВ основі умовно-рефлекторної діяльності лежать нервові збудження та гальмування. Збудження, що викликаються впливом зовнішніх і внутрішніх подразників, зумовлюють діяльний стан\nмозкових клітин і відповідні їм робочі ділянки організму.\nГальмування, що викликається такими ж подразниками, затримує цю діяльність. Якщо під час дії умовного подразника, що викликає слиновиділення, раптом починає діяти сильний сторонній подразник, умовний рефлекс гальмується. Процеси збудження та гальмування взаємозумовлюються.\nОсобливо цікавою є системність у роботі півкуль головного мозку, яка проявляється у вигляді динамічного стереотипу. Якщо умовні подразники багаторазово повторюються в певній послідовності з однаковими часовими інтервалами, то у великих півкулях утворюються сполучення осередків збудження та гальмування, що формують систему позитивних та негативних рефлексів. Повторюючись, динамічний стереотип здійснюється дедалі легше й автоматизується, характеризується більшою економністю рухів, зниженням утомлюваності.\nКрім локалізації функцій у корі великих півкуль, самі півкулі мають власну спеціалізацію – півкулями виконуються різні функції, здійснюється функціональна асиметрія головного мозку. Ліва півкуля здійснює контроль правої половини тіла, а права півкуля – лівої. Ліва півкуля більше відповідає за мову, за аналітичну й послідовну переробку інформації. Права півкуля оперує образною інформацією, забезпечуючи її одночасну й цілісну обробку, відповідає за емоційне сприйняття об’єктів, за використання зорового досвіду, за просторову орієнтацію.\nВища нервова діяльність людей є якісно складнішою, ніж тварин. Основна відмінність вищої нервової діяльності людей полягає в існуванні системи умовних і безумовних рефлексів, яка забезпечує функціонування мови, вимову й написання слів, а також здатність реагувати на слова як на умовні подразники, що мають певний смисловий зміст. Завдяки вищій нервовій діяльності тварин здійснюються такі три основні форми їхньої поведінки: інстинкти, навички та інтелектуальні форми.\nІнстинкти – це вроджені видові форми поведінки, що виробилися в ході природного відбору як результат відбору і закріплення біологічно доцільних дій. Це шаблонні форми поведінки, що виявилися доцільними при незмінних формах життя тварини. Прикладом інстинктивних дій можуть бути сезонні перельоти птахів, побудова ними гнізд, запасання їжі на зиму тощо.\nІнстинкти є біологічно корисною формою поведінки, але вона забезпечує пристосування до постійних і, як правило, основних умов існування. Більш повну адаптацію до умов життя забезпечують навички.\nНавички – це індивідуально набута форма поведінки тварин, яка закріплюється в результаті повторень. В основі навичок лежить система умовних рефлексів. Це більш досконалий, ніж інстинкти, механізм пристосування. Він дозволяє у відповідності до змін середовища виробляти нові умовні рефлекси, а також відмовлятися від тих умовних рефлексів, необхідність у яких відпала. Навичка не завжди є більш складною (у порівнянні з інстинктом) формою поведінки, але вона є більш гнучкою та пластичною формою. Без відповідного підкріплення навичка згасає. Так, в акваріум, розділений скляною перетинкою, в одну секцію була розміщена щука, а в другу – маленькі рибки. Щука сотні раз намагалася схопити рибок, але билася об скло. Пройшов час і в щуки виробилась навичка: вона перестала кидатися на рибок. Ця навичка збереглася й після того, як прибрали скляну перетинку. Проте скоро навичка зникла і щука почала поводити себе звичайним чином.\nУ процесі пристосування тварин до середовища їм нерідко доводиться розв’язувати завдання, пов’язані з подоланням перешкод, пошуком оптимальної поведінки в новій ситуації. У таких випадках вищі тварини (насамперед людиноподібні мавпи, дельфіни) здатні до інтелектуальних форм поведінки – найпростіших форм мисленнєвої діяльності, основаної на встановленні зв’язків між предметами. Мавпи, наприклад, для того щоб дістати приманку, можуть вибудовувати з ящиків башту, заливати водою вогонь, відкривати клітку, підбираючи для цього палиці-ключі певних розмірів і перетину. Дельфіни можуть навіть освоювати логіку на такому рівні: якщо А=В, а В=С, то А=С.\nТреба звернути увагу на обмеженість мислення вищих тварин, які можуть здійснювати його тільки з наочною інформацією, яку вони отримують безпосередньо від органів чуття в конкретній ситуації. Вони мають труднощі з узагальненням інформації. Мавпа, навчена черпати воду з річки, щоб поливати себе в спекотний день, переходила на другий пліт, щоб набрати води з бочки й погасити вогонь, який заважав їй дістати плід, не догадуючись зачерпнути її з річки. Таким чином, можна вести мову лише про зачатки мислення вищих тварин, про їхню «елементарну розумність» (І.П. Павлов).\nПлан Феномен свідомості. Проблема походження. Концепції Структура...\nСоціально-економічний розвиток українських земель у складі Російської...\nРозвиток промислового виробництва (вугільна, гірничорудна металургія, машинобудування, обробна галузь, харчова промисловість)\nМета: ознайомлення студентів з основними поняттями, положеннями римського приватного права, звернути увагу на генезу та розвиток...\nЗасоби, що впливають на холінергічні синапси. Холіноміметики\nПри тривалому лікуванні антипсихотичними засобами в терапевтичних дозах у хворих, поруч з відновленням психіки, з’являється напруга...\nРозвиток українських політичних концепцій кін. ХІХ – поч. ХХ ст.: загальна характеристика


MAN TGE | Автокемпер | MAN UA\nАвтокемпери MAN TGE: Коли шлях — це і є ціль\nПодорожування автокемпером преміумкласу\nВ автокемперах MAN від Westfalia або Knaus на базі des MAN TGE ви можете насолоджуватися домашнім затишком, де б ви не перебували.\nВелика кількість систем допомоги водію, як-от система автоматичного екстреного гальмування в серійному виконанні, забезпечують підвищену безпеку.\nІнноваційна автомобільна техніка та сучасні приводні технології задають стандарти ефективності, комфорту та керованості.\nВисокий рівень безпеки й комфорту з автокемперами MAN TGE\nВідчуйте свободу: з автокемперами MAN від Westfalia або Knaus. З першого моменту перебування в автокемпері на базі MAN TGE ви зможете відчути неперевершений комфорт і надійність, де б ви не подорожували. Наприклад, ви можете насолоджуватись оптимізованою ергономічністю кабіни, обладнаної багатьма зручними відсіками для зберігання. Або користуватися перевагами противідкотної системи, включеної до стандартної комплектації.\nБезпечний рух до мети — із 18 уважними помічниками\nРізні системи допомоги водію MAN забезпечують максимальну безпеку на дорозі — як у місті, так і в умовах бездоріжжя. Крім того, завдяки інноваційним функціям коробки передач ви почуватиметесь у дорозі особливо комфортно, заощаджуючи разом із тим пальне.\nКомфорт від панелі приладів до сидінь\nІнтуїтивно зрозуміле керування багатьма функціями транспортного засобу чи ефективна підтримка під час кермування: інтелектуальні системи MAN завжди допоможуть. Завдяки багатофункціональному кермовому колесу у вас завжди все під контролем. Зручність сидінь також на висоті.\nВражаючий і надзвичайний: Van TI Plus від компанії Knaus\nУсе крім звичайного: Напівінтегрований автокемпер поєднує в собі унікальний комфорт подорожі, можливий лише з кузовами компанії Knaus, і унікальні функції, які може запропонувати лише MAN TGE. Результат: наш VAN TI PLUS. Ваш автокемпер з додатковим комфортом, безпекою та задоволенням від подорожі.\nВідмінні ходові характеристики в будь-якій ситуації — потужний, як лев.\nVAN TI Plus поєднує технології та безпеку комерційного автомобіля з комфортом висококласного готельного номера. Тут зібрано все, що добре поєднується: Маневреність серії VAN TI і переваги шасі MAN TGE.\nВпевнено на будь-якій місцевості\nНе буває автокемперів із повним приводом? А ось він! Міцна система повного привода забезпечує постійну підтримку у фоновому режимі. Інтегрована технологія повного привода MAN TGE пропонує безпеку, динамічність та унікальний досвід водіння. Ви зможете пройти навіть там, де автомобілі з приводом на передні чи задні колеса досягають меж своїх можливостей.\nДва ідеальні рішення — краще, ніж одне.\nВаріант двигуна: Передній привод, 6-ступенева механічна коробка перемикання передач, 2.0l EU6 SCR (103 кВт / 140 к. с.) (потужніший двигун, задній привод і 4x4 можна отримати як спеціальне обладнання)\nЗагальна довжина: 6990 мм\nШирина зовнішня/внутрішня: 2200/2050 мм\nВисота зовнішня/внутрішня: 2900/1960 мм\nТехнічно допустиму загальна маса: 3500 кг\nМаксимальне допустиме навантаження: 545 кг\nМісця для сидіння під час руху: 4\nЗагальна довжина: 7470 мм\nМаксимальне допустиме навантаження: 465 кг\nКомпактний і розкішний із потужністю MAN: Westfalia Sven Hedin\nTGE, ідеально оснащений аж до найдрібніших деталей: Саме це вам пропонує нова серія автокемперів Sven Hedin від компанії Westfalia. Компактні розміри вантажівки та обладнання найсучаснішими системами комфорту й безпеки руху перетворюють кожну поїздку на відпочинок — чи то перевал, чи то набережна дорога.\nВи можете ні в чому собі не відмовляти у своєму відпочинковому будинку на колесах. Інтер’єр, який однаковою мірою і вишуканий і практичний, достатньо просторий. Тут вистачило місця для вітальні, кухні, ванної та навіть двоспального ліжка.\nОгляд моделі Westfalia Sven Hedin\n2.0 EU6 SCR, 103 кВт (140 к. с.), 6-ступенева механічна коробка перемикання передач\n2.0 EU6 SCR, 103 кВт (140 к. с.), 8-ступенева автоматична коробка перемикання передач\n2.0 EU6 SCR, 130 кВт (177 к. с.), 8-ступенева автоматична коробка перемикання передач\nЗагальна довжина: 5986 мм\nШирина зовнішня: 2040 мм\nВисота зовнішня: 2670 мм\nМаксимальне допустиме навантаження: 498 кг


5 речей, які потрібно спробувати в Швейцарії - про туризм\n1. Фондю – найвідоміше блюдо, яке є візитною карткою швейцарської кухні. З'явилося воно тоді, коли одного разу швейцарці спробували вмочати шматочки хліба і картоплі в гарячу суміш з декількох сортів сиру, розплавлених в казанку. Найпопулярніші сорти сиру для фондю – «Вашерин», «Грюйер»Зараз кожен кантон має свій рецепт фондю: «Нешатель», фондю по-бургундськи, фондю по-китайськи, шоколадне фондю «Тоблерон» та ін Не рекомендується запивати фондю вином, а також поглинати цю страву в поспіху.\n2. Решті – швейцарське блюдо німецькомовній частині країни, яке готують з тертої картоплі з добавками рослинних жирів. Решті ще називають «дерунами по-швейцарськи» із-за схожості з білоруським стравою, але вони розрізняються: решти готуються без цибулі (тільки з картоплі) картоплю труть для них не так дрібно, як для дерунів. У різних регіонах Швейцарії є свої рецепти приготування: у Базелі решті з цибулею, на заході країни – з беконом, томатами і паприкою та ін. Подають на стіл решти в якості гарніру до м'ясних або овочевих страв.\n3. Раклет – національне блюдо Швейцарії, «брат» фондю (так само, як і фондю, готується з розплавленого сиру). Батьківщина страви – кантон Вале. Класичний раклет – розплавлений від вогню сир, растекающийся по тарілці. Сьогодні існує безліч сортів сиру для Раклета, який випускається з часником, червоним перцем або з козячого молока. На стіл раклет подають разом з вареною картоплею, мариноваными огірками, корнішонами. Запивають раклет, як правило, холодним білим вином – сухим або навпаки, дуже солодким.\n4. Швейцарія здавна змагається з Бельгією за звання країни-батьківщини шоколаду. Загальновідомий факт, що швейцарці – лідери зі споживання шоколаду в світі (в середньому близько 11.6 кг у рік). Одним з найбільш відомих виробників шоколаду є «Lindt» - компанія, заснована в 1845 році. Її шоколад вважається елітним у всьому світі.\n5. Ривелла – національний безалкгольный напій, який вперше з'явився у 50-х роках минулого століття. Ривелла – це напій, який виготовляється на основі молочної сироватки, а тому містить лактозу, молочну кислоту і мінеральні речовини, що робить напій дуже корисним: молочна сироватка містить мало калорій, покращує роботу нирок і печінки, сприяє виведенню шлаків і токсинів з організму, покращує кровообіг і мн. ін. Всього існує 4 різних види напою, у продажу зустрічаються пляшки з 4 етикетками: червона – традиційна, найпопулярніша; синя – низькокалорійна; зелена – з екстрактом чаю і жовта – вегетаріанська, виготовлена на соєвій сироватці, а не на молочній.\n5 речей, які потрібно спробувати в Новій Зеландії - про туризм 25 вражаючих фактів про Швейцарії Що і як п'ють в 10 найбільш питущих країн світу Французька кухня. Особливості, історія і страви національної кухні Франціїф ... Caran d'ache, едельвейс і Емменталь - що ще привезти з Швейцарії? 7 кращих місць для справжніх поціновувачів шоколаду


17 грудень, 2014\nГазета Washington Post у середу закликала європейські країни не відступати у питанні про санкції проти Росії, стверджуючи, що фінансова криза, ймовірно, вплине на позиції президента Володимира Путіна всередині країни.\n«Процвітання і стабільність в останні роки були важливими складовими рецепту збереження популярності Путіна при одночасному придушенні його критиків, – йдеться в редакційній статті газети. – Якщо економіка ослабне, те ж саме може статися і з його позиціями».\n«Важливо, щоб політика Заходу і далі була спрямована проти Путіна і його непередбачуваної поведінки, – пише газета. – Потрібно також пам’ятати, що він є головною причиною тих бід, з якими зіткнулася Росія».\nУ той же час газета попереджає, що падіння рубля може стати ознакою небезпечного розвитку подій.\n«До цього моменту Путін незмінно відмовлявся відступити від своїх позицій щодо України, і вдавався до ескалації насильства, коли його союзників заганяли в кут, – вказується в редакційній статті. – Його відповіддю на чергову невизначеність можуть стати нові атаки в Україні або інших місцях, і він, безсумнівно, посилить антиамериканську риторику. Європейці можуть злякатися хаосу в Росії і поспішити пом’якшити санкції, питання про відновлення яких постане в новому році. Вони повинні запропонувати Путіну можливість зберегти обличчя, як і робили з самого початку. Але перед обличчям його триваючої агресії вони не повинні відступати».\nРосійський бізнес в умовах фінансової кризи\nКеррі відзначив «конструктивні кроки» Росії щодо ситуації в Україні


Довідка в аеропорту "Бориспіль" стала платною (репортаж) — 5 канал\nДовідка в аеропорту "Бориспіль" стала платною (репортаж)\nІнформація стала платною. Відтепер номер, за яким люди могли дізнатись розклад рейсів безкоштовно, став платним. Чому - в аеропорті не кажуть. Натомість пасажири - невдоволені. Гроші - з них беруть, а от сервіс - нікудишній.\nВідтепер щоби дізнатися про розклад рейсів - треба заплатити вісім гривень за з`єднання плюс вісім гривень за кожну хвилину розмови. Номер телефону безкоштовної довідки аеропорту "Бориспіль" передали приватній фірмі. Пасажири шоковані.\nСвітлана Коцул пропрацювала диспетчером довідкової служби летовища більше двадцяти п`яти років. Тепер через ліквідацію державної служби залишилася без роботи. Таких як вона- ще двадцять троє. Жінки не можуть стримати відчаю.\nКерівництво на скарги працівників відреагувало. Запропонувало звернутися до відділу кадрів, мовляв, там є вакансії.\nЗа словами працівників довідки - безкоштовна лінія існувала від дня роботи самого аеропорту. Дзвінки отримували з різних куточків України та світу.\nОтримати коментар від керівництва аеропорту так і не вдалося. Проте працівники розповідають - вже отримують скарги - гроші з рахунків знімають, а довідок так і не мають. На вимогу пасажирів, для скарг завели навіть спеціальну книгу, в якій вже є записи.\nНаталка Калінка, Влад Калінін, 5 канал\nЗАВАНТАЖИТИ ВІДЕОСЮЖЕТ (6.99Мб)


П'ять типів чоловіків, перед якими не можуть встояти жінки » У світі жінок...\nП'ять типів чоловіків, перед якими не можуть встояти жінки\nДо якого типу чоловіків ставитеся ви? Непросте питання, чи не так? Проте відповідь на нього знайти потрібно, щоб зрозуміти, ставитеся ви до одного з п'яти типів чоловіків, які обожнюють жінки. Якщо вам повезло, і ви можете зарахувати себе до однієї з наступних категорій, вам потрібно докласти зовсім мало зусиль, щоб спокусити жінку.\nВтім, навіть якщо ви не належите до жодного з таких типів, не варто впадати у відчай! Ви можете обернути жіноче пристрасть в свою користь. Однак перш ніж перейти до цього питання, розглянемо п'ять типів чоловіків, що викликають у жінок підсвідому симпатію з першого погляду.\nБагато жінок вважають чоловіків-інтелектуалів дуже сексуальними. Досить продемонструвати впевненість в собі і трохи диктаторських замашок - і жінка втрачає голову від пристрасті.\nЗрозуміло, найбільш яскраво розум і інтелектуальну перевагу проявляються в архетипі "Вчитель". Багато жінок вважають чоловіка-вчителя більш зрілим, ніж інші чоловіки. Його обізнаність у різних галузях знання заворожує жінок, викликає довіру і повагу.\nПоліцейський або пожежний\nзвертали ви увагу, як змінюється поведінка жінки, коли поблизу з'являється пожежник або поліцейський? Якщо так, то вам не потрібно пояснювати, що жінок шалено збуджують чоловіки цих професій. По суті, деякі жінки просто перетворюються в "сексуальних тварин" у присутності поліцейського або пожежного.\nПопулярність цих істинно чоловічих професій у прекрасної статі пояснюється тим, що їх прийнято пов'язувати з ризиком, небезпекою і благородством - всім тим, що так приваблює жінок. Додайте до цього "фактор уніформи".\nАртист і музикант\nМистецтво в цілому і музика зокрема безпосередньо впливає на емоції. Можливо, тому жінки забувають про все на світі, коли поруч з'являється "музикант".\nДля мільйонів дівчат музикант - натура тонка і чутлива, на відміну від інших хлопців. Вони схильні мало не обожнювати музикантів, романтизувати їх, вважаючи, що і люблять вони, як грають - натхненно і чуттєво. Крім того, багато жінок мріють побачити себе в ролі музи.\nЇжа - один з найсильніших афродизіаків, відомих людині. У кухарів і кулінарів жінок приваблює нестандартна фантазія і незвичайна для чоловіка професія.\nЯкщо чоловік без праці орієнтується на кухні, а в мистецтві кулінарії може дати сто очок вперед будь-якій жінці, пані бачать в ньому творчу особистість, того, хто здатний подарувати надзвичайне задоволення. Мільйони жінок знаходять ці характеристики дуже привабливими.\nПлохиш /небезпечний тип\nПоруч з маргінальними типами , яким плювати на мораль і громадську думку, жінки начисто втрачають здоровий глузд. Тому "небезпечний хлопець" вже протягом століть залишається головним героєм жіночих сексуальних фантазій і мрій.\nТакому хлопцю плювати на думку оточуючих, і він недвозначно дає це зрозуміти. Зате він готовий ризикувати життям і схильний до авантюр. Коли на горизонті з'являється такий чоловік, навіть самі розсудливі жінки починають мріяти про пригоди і готові йти за ним на край світу - варто тільки поманити.\nПроте що ж робити чоловікам, які - на жаль! - Не відносяться ні до одного з перерахованих типів? Що ж, все дуже просто ...\nВи можете продемонструвати свої видають особисті якості, характерні для одного або декількох популярних у жінок типів. Так, ви можете перетворитися на вчителя, добровільно зголосившись викладати в недільній школі предмет, в якому розбираєтеся.\nАбо ж можете перетворитися в "музиканта", навчившись грати на музичному інструменті, наприклад, гітарі.\nНарешті, ви можете стати "небезпечним типом". Це найпростіше - досить вести себе зухвало і брутально з жінками.\nОтже, якщо ви відчуваєте труднощі з протилежною статтю, спробуйте культивувати в собі риси характеру, властиві чоловікам перерахованих вище типів. Ви здивуєтеся, як швидко жінки змінять до вас ставлення.


Війна виявляє таланти: як відомий фотограф Віталій Запека став відомим письменником - - Україна Молода\nГоловна > Суспільство > Війна виявляє таланти: як відомий фотограф Віталій Запека став відомим письменником\nДо збройного протистояння на сході України Віталій Запека не підозрював про свій письменницький талант. (Фото Анни ЧАПАЛИ.)\nІз недавніх пір 51-річний полтавець Віталій Запека відкрив у собі нову грань — письменницький талант: його короткі глибокі ємкі оповідки про нинішню російсько-українську війну, що поламала тисячі доль та душ, вражають усе більшу кількість людей.\nВажко сказати, які з його есеїв, бувальщин найдужче вразили особисто мене.\nМожливо, «Дуже страшна ніч» — пронизана нелюдською напругою розповідь про одну ніч на Широкинському плацдармі, проведену на опорному пункті, яку автор завершує так: «Уже немає сил. На взводі, на адреналіні всю ніч... Зовсім тихо. Дивна ніч — жодного пострілу. Як так? О шостій нас змінюють. Ставимо автомати на запобіжник. Засвітла швидше добратися до бункера. Роздягаємося, лягаємо. І ніхто не може заснути. Ніч без стрільби, хіба так можна?»\nПросто вразила бувальщина «Коли мене вбили», ось короткий епізод із неї: «Чую крики: «Сіфа» вбили!..» «Сіф» — це я. Вірити не хотілося, але хлопці брехати не стануть. Убили мене. Лежу, помираю. За великим рахунком — хороша смерть: якраз у серце. Не мучитися. І хоронити є що. Краще, аніж снарядом розірве. Це в мене думка така дурна. Погляд від дірки в собі відвів і бачу волошки якраз перед очима. Красиві такі волошки. Найкращі у світі. Так мені захотілося на своїй могилі оцих волошок...»\nА ось оповідка «Просто Марія з Трьохізбенки» про місцеву жительку, якій бойовики «розхайдокали» хату, а «бісівська» українська влада допомогла її відновити, проте бабця все одно скаржиться на «підступність хохлів».\n«А ти звідки?» — запитує. «Із Полтави», — переказує автор діалог із «просто Марією». «Ти хороша людина, синку. Розкажи там, за кордоном, правду, що тут «хохли» витворяють». Як то кажуть, і сміх, і гріх...\nПисати змусила «фейсбуківська» спільнота\nДо збройного конфлікту на Донбасі Віталій Запека був фотохудожником, причому рейтинговим: за версією сайта Fotografers, входив до сотні кращих в Україні.\nНа запитання, чому все покинув і пішов добровольцем у зону воєнного протистояння, відповідає так: «У спілкуванні з приятелями, знайомими нікого не тягну за язик. Але люди, які бачать мене у військовій формі, самі мимоволі починають виправдовуватися, чому не пішли на війну. Так от, загалом нарахував 30 відмовок. Остання звучала так: «Не можу піти воювати, бо я барабанщик». Вона найоригінальніша з тих, що я почув. Але існує одна причина, чому потрібно йти воювати: наша країна в небезпеці, маємо захищати її, оскільки на нас напали недоброзичливі сусіди».\nВіталій провів на війні три роки, був бійцем батальйону спецпризначення «Полтава». Загалом побував у трьох секторах із чотирьох: спершу на відрізку від Волновахи до Маріуполя Донецької області, зокрема й на Широкинському плацдармі.\nПотім батальйон «Полтава» перекинули в сектор «А» на Луганщину. Із найвідоміших точок побував у Трьохізбенці, Кримському, Станиці Луганській. Був і на «нулівці», і на першій, і на другій лінії оборони.\nРазом зі зброєю завжди тягав, за його словами, фотоапарат і знімав усе, свідком чого став. Передусім — бойових побратимів, які чи не щодня дивилися в лице смерті. Загалом зробив понад 10 тисяч знімків.\nДвічі фотоапарат полтавця виходив із ладу — просто не витримував. Його воєнні знімки тепер зберігаються як у Полтавському, так і в Центральному державному історичному архіві України з приміткою: «Зберігати довічно».\nПровів і багато виставок своїх світлин, на яких зображені обличчя мужніх людей зі зброєю в руках, мирних жителів, руйнації, які принесла на нашу землю війна.\nПерша виставка відбулася в Полтаві під відкритим небом неподалік від пам’ятника Миколі Гоголю, друга — у краєзнавчому музеї імені Василя Кричевського. Потім фотовиставка експонувалася в Києві — у музеї АТО, Посольстві Фінляндії в Україні...\nВтім на фронті чоловік примудрявся не лише фотографувати, а й писати. Навіть перебуваючи на опорному пункті й ведучи спостереження за територією, постійно занотовував на маленькому ноутбуці все, що найбільше вразило, що здавалося вартим уваги. Потім не міг заснути, аж поки не народжувалася оповідка. Ось так на ранок мав черговий написаний твір.\n— Писати мене змусила «фейсбуківська» спільнота, — зізнається фотохудожник. — Коли викладав на своїй сторінці у соцмережі воєнні знімки, у мене вимагали пояснень, що на них зображено. Коли ж усе описував, спочатку було навіть образливо, що кількість «лайків» під моїми світлинами була значно меншою, ніж під оповідками. Непомітно для мене самого почали з’являтися тексти без фотографій. Далі — більше. Отак урешті-решт і назбирався матеріал на книгу «Батальйон «Полтава». Роки війни (фото та розповіді)». Звісно, всі оповідки в книзі не помістилися — сюди ввійшли лише 17 бувальщин, а загалом їх уже зібралося понад сто.\n— Наскільки мені відомо, ідея видати книгу ваших фотознімків і оповідок належить полтавському видавцю Ростиславу Шевченку, — зауважую.\n— Так, добре мене знаючи, Ростислав підкинув мені цю ідею. Вона й мене зацікавила. Аби видати книгу, я почав збирати кошти через «Фейсбук», додав і ті, що мені виплатили на фронті, до того ж долучилися й полтавські правоохоронці. Загалом передав Ростиславу Шевченку 36 тисяч гривень. У підсумку отримав 5 примірників книги, надрукованих на принтері, — і все. За 2,5 року видавець більше нічого не зробив і при цьому вимагає від мене вибачень... за те, що він привласнив вказану суму грошей, — іронічно посміхається учасник бойових дій.\nПро себе написав так: не письменник, а можливо, письменник\nУрешті-решт, за словами Віталія Запеки, йому вдалося заново зібрати кошти й таки видати книгу про батальйон «Полтава» в Житомирі. Сталося так, що його розповіді зовсім випадково потрапили до рук Василя Піддубного — редактора-розпорядника вже легендарної збірки оповідань із перших уст про конфлікт на сході України «Слово про війну». На ту пору читачі вимагали від нього продовження, тож він готував до друку чергову збірку «Слово про війну 2».\n— Ознайомившись із моєю творчістю, попросив надати 8—10 оповідок, аби мати змогу відібрати 2—3, — розповідає Віталій. — Я надіслав йому 8, і він надрукував усі. Тож моїх оповідок у цій збірці вийшло найбільше за всіх інших авторів. Познайомившись із паном Василем, поцікавився, чому він не дотримався домовленостей. Чоловік пояснив, що мої розповіді мають найбільшу художню цінність порівняно з іншими оповіданнями безпосередніх учасників бойових дій (як виявилося, аби їх помістити, він викинув кілька своїх оповідань), і попросив дати матеріал для наступної збірки, яка має вийти у світ у травні. Загалом про цю російсько-українську війну вже видано приблизно 400 книг. Із них лише 87 написано безпосередніми учасниками гарячих подій на сході України. Іноді читаю твори професійних письменників і думаю: краще б вони їх не писали... У більшості випадків відчувається, що люди не знають, не розуміють, про що пишуть. Щодо письменників-«АТОвців», то їхні твори нерідко бувають літературно слабкими, але мають історичну, документальну цінність. А є й такі автори, яких читаєш із задоволенням, розуміючи, що пишуть не лише відверто, а й якісно. Таких не надто багато, але вони є.\nПро те, через що довелося пройти на фронті, що пережити, Віталій Запека не хоче розказувати. Говорить: усе описав у своїх творах. Узагалі кожен із добровольців провів на війні стільки часу, скільки зміг витримати. Так от, Віталій, за його словами, зміг витримати три роки.\n— Три роки на війні — то найстрашніший, найважчий і водночас найцікавіший період мого життя, — ділиться він. — Найстрашніше — коли на війні гинуть діти. Офіційно їх загинуло в зоні воєнного протистояння 272 особи. І мій антивоєнний роман «Цуцик», що має вийти у травні, присвячений саме цим дітям, які стали жертвами воєнного конфлікту. Зокрема, там є посвята Юлії Угнівенко, котра разом із батьками й бабусею загинула 11 січня 2015 року в Трьохізбенці під час обстрілу населеного пункту незаконними збройними формуваннями — «гради» залетіли просто в садибу, де мешкало сімейство. Між іншим, житомирське видавництво вже оголосило про те, що подаватиме цей мій антивоєнний роман на премію «Книга року «Бі-Бі-Сі», а також на Національну премію України імені Тараса Шевченка.\nА от найстрашнішою з усіх своїх розповідей про війну учасник бойових дій вважає бувальщину під назвою «430 метрів». До речі, київський літературний критик, кандидат філологічних наук Марина Рябченко назвала цю розповідь одним із найпотужніших творів короткої прози нинішньої палітри. Вона про те, як під час боїв за Дебальцеве 9 листопада 2014 року загинули два бійці батальйону «Полтава» — рядовий Віталій Кузьменко та молодший сержант Олександр Матійчук.\n— Мені самому дуже важко читати цю розповідь, — констатує автор. — Читав її всього двічі чи, може, тричі. І більше, мабуть, ніколи не прочитаю, бо просто не витримую. Знаю, що там є місця, які потрібно дещо поправити, але не можу знову повернутися до цієї розповіді.\n— Чи думали колись, що відкриєте в собі літературний талант? — запитую.\n— Ні, мені завжди здавалося, що письменники — це якісь особливі люди. Досі не дуже сприймаю себе як письменника. Ну, щось видаю, хтось читає. Маю й чимало відгуків від тих, про кого написав, — цим мужнім людям приємно, що про них хтось згадав добрим словом. Не було б нинішньої війни, я б однозначно не писав. Займався б і далі фотосправою. Думаю, часто ми живемо й не знаємо про всі свої приховані таланти. Ось так і я не підозрював, що вмію писати. Якщо чесно, досі цьому дивуюся. Тому на своїй сторінці у «Фейсбуці» про себе написав так: не письменник, а, можливо, письменник.\n«Уже не можу повернутися до себе колишнього»\nВіталій пригадує, що в зоні воєнного протистояння за першої ж можливості їздив і в ті місцини, що були поруч із територією дислокації батальйону «Полтава». Наприклад, у Щасті він не служив, проте кілька разів навідувався туди.\nНайбільше, зазначає, там вразило те, що молоді мами з колясками прогулювалися по тротуару, з якого стирчали уламки ракет, випущених із «Граду».\n— Людина, — робить висновок, — до всього звикає. У грудні минулого року я їздив із презентацією своєї книги Луганщиною. Завітавши до міста Щастя, поцікавився, чи давно його обстрілювали. У відповідь містяни радіють: цілих три дні, мовляв, не було канонади, чутно тільки автоматні черги... Люди живуть на війні — і при цьому ніякого відчаю, зневіри. Пошкодження від обстрілів одразу ж намагаються замазати, залатати, щоб нічого не було видно. Щастя — одне з найкрасивіших міст, які бачив на Донбасі. Якось під час служби підбурив побратимів поїхати до школи села Бахмутка, аби розповісти учням про вибухонебезпечні предмети. У підсумку з’явилася розповідь про цих школярів, бо вони виявилися настільки обізнаними в цій темі, що самі могли «просвітити» кого завгодно: охоче розказували, яку воронку лишає той чи інший снаряд, з яким звуком він прилітає і з яким — відлітає... Аж от знову прибув до цієї школи з презентацією власної книжки й був вражений: мою оповідку про неї вже «скачали» з інтернету, помістили в рамку й повісили на почесному місці.\nЗа словами Віталія Запеки, він постійно їздить Україною із презентацією своїх книг, демонструє слайди із власними світлинами, розповідає про війну. Бо надто вже вона стала звичним явищем. Тому, на його глибоке переконання, є необхідність нагадувати співвітчизникам, що живемо у країні, де відбуваються бойові дії.\n— Комусь здається, що війна десь далеко і його не стосується. Насправді вона значно ближче, ніж ми думаємо, — розмірковує Віталій. — Якось один із побратимів під час зачистки населеного пункту виміряв із допомогою GPS-компаса відстань від нашого місцезнаходження до Полтави — виявилося: всього 315 кілометрів. Це ближче, ніж від Полтави до Києва.\nОстаннім часом чоловік написав і книгу для дітей «Полінка», присвятивши її своїй онучці, яка народилася під час війни. Це ще й свого роду посібник для батьків, як в ігровій манері спілкуватися зі своїми чадами, аби, оминаючи конфлікти, добиватися потрібного результату.\n— Вам легше писати російською мовою? — цікавлюся.\n— Коли перебував на війні, писав винятково російською, бо хотів, аби мої твори читали й одурманені жителі Донбасу. А відтоді, як рік і два місяці тому демобілізувався, принципово перейшов на українську мову. Книгу «Полінка», до речі, переклав із російської на українську — і вона вийшла іще смішнішою та навіть більш душевною, — запевняє автор. — Якось спало думку, що, напевно, досить уже писати. А через якийсь час прокинувся вночі від того, що маю ідею чергової книжки для дітей. До ранку занотовував розкладку персонажів і навіть написав сценку, що задає ритм усьому твору. А от знімків тут, на мирній території, практично не роблю, відмовився від фотосесій, завдяки яким заробляв на життя до війни. Тобто як фотохудожник від кінця 2013 року не існую. Пояснення цьому просте: уже не можу повернутися до себе колишнього. Бо став зовсім іншим.\nВродовж вересня унаслідок бойових дій загинули 13 українських бійців. Наймолодшому був 21 рік, найстаршому – 47. >>


Культура 2014-02-10 18:24 Терен Тетяна\nЧитайте також: Письменницькі кузні\n«Українська книжка року» — ще одна державна щорічна премія Президента України, заснована 2009 року. Премією нагороджують навесні у трьох номінаціях: за досягнення у галузі художньої літератури, за внесок у розвиток українознавства і за сприяння у вихованні підростаючого покоління. Попри чималу преміальну винагороду — 100 тисяч гривень кожному переможцю (кошти порівну діляться між авторами і видавництвом), — премія також губилася у шерезі державних нагород, аж доки від неї два роки тому не відмовилися письменниця Леся Воронина і художниця Катерина Штанко з поясненням: «Від нинішньої влади премію прийняти не можемо».\n«Книга року ВВС» існує з 2005 року. Її засновником виступила Британська телерадіомовна корпорація ВВС, віднедавна партнером став Європейський банк реконструкції та розвитку. Головний натхненник і промоутер премії — письменниця і журналіст Світлана Пиркало, яка мешкає в Лондоні. До участі приймаються видані за останній рік україномовні прозові твори, які пропонують видавництва. Два роки поспіль премією нагороджують також найкращі книжки для дітей. Переможці «Книги року ВВС» отримують 1000 британських фунтів (більше 13 тисяч гривень), але найголовніше — широку медіапідтримку: напередодні оголошення переможців на сайтах «ВВС» та «Українська правда» публікуються рецензії на книжки фіналістів та інтерв’ю з письменниками. До складу журі теж обираються найвідоміші критики, літературознавці, журналісти, музиканти, письменники. У грудні було нагороджено минулорічних лауреатів премії: Ярослава Мельника у прозовій номінації, та подружжя Прохаськів — за найкращу дитячу книжку.\n«ЛітАкцент року» засновано порталом «ЛітАкцент». Узагалі в Україні потроху приживається європейська практика, де під егідою місцевих медіа діють літературні і журналістські конкурси. Свого часу найкращі книжки року обирав журнал «Корреспондент», премією «Дебют року» нагороджує сайт «Друг читача», «Газета по-українськи» запровадила конкурс «Новела по-українськи», літературні журнали «Березіль» і «Кур’єр Кривбасу» преміюють щороку авторів найкращих публікацій. На цьому тлі премія «ЛітАкцент року», якою нагороджують у номінаціях «Художня література», «Літературознавство» і «Золота булька» (антипремія), видається найпослідовнішою і найвідповідальнішою. Раніше найкращі книжки обирали експерти, але відтепер голосувати можуть усі автори «ЛітАкценту», які публікували тут свої рецензії, інтерв’ю чи блоги. Важливою у виборі кращих книжок є роль і самого порталу, який єдиний на українських теренах публікує не просто рецензії, але й книжкову аналітику. Переможці, імена яких оголосять 14 лютого, отримають сертифікати на придбання книжок. Торік перемогли Олег Лишега та Віра Агеєва, антипремія дісталася Любкові Дерешу.\nЛітературна премія імені Джозефа Конрада-Коженьовського — унікальне явище для України. Премія була заснована 2007 року Польським інститутом в Україні і вручається раз на два роки. Серед цілей премії — популяризувати творчість британського письменника польського походження, який народився в Україні, «підкреслити роль Польщі як країни, що високо цінує творчі досягнення сучасних українських письменників у контексті спільної польсько-української культурної спадщини» і підтримати молодих українських письменників до 40 років, які є «гравцями європейської ліги». Кандидатів на присудження премії висувають українські та іноземні культурні інституції, видавництва, творчі та наукові об’єднання. Премія передбачає грошову винагороду для переможця у розмірі 3 тисяч євро (близько 34 тисяч грн) та піврічне стажування у Польщі. Лауреатами премії стали Т. Прохасько, С. Жадан, Н. Сняданко і Т. Малярчук.\nЧитайте також: Ілюзія великої битви\n«Книжка року» — єдиний в Україні щорічний книжковий рейтинг, заснований Центром рейтингових досліджень «Еліт-профі» у 2000 році. Незмінним президентом «Книжки року» є критик Костянтин Родик. За умовами рейтингу, видавництва надсилають на конкурс усі свої новинки, з яких потім група експертів (у складі письменників, критиків, науковців, видавців, журналістів та ін.) обирає найкращі в номінаціях «Обрії», «Минувшина», «Дитяче свято», «Візитівка», «Софія», «Красне письменство», «Хрестоматія». Попри, здавалося б, колосальну і важливу роботу, яку здійснює експертна комісія рейтингу, «Книжка року» останнім часом не є подією, про яку пишуть журналісти і до якої дослухаються читачі. Позаминулорічна спроба залучити в інформаційні спонсори Перший національний канал теж не допомогла (із фіналістами рейтингу знайомили в ранковій програмі «Легко бути жінкою»). 2011 року від премії відмовилися брати Капранови через нерозуміння, якою є мета рейтингу, і переконання, що «експерти не читають усіх книжок, за які мають голосувати».\nВидавничі премії — поки що не дуже поширене явище в Україні, цінне передовсім тому, що в такий спосіб видавництва можуть знаходити для себе нових авторів. Уже в минулому премії видавництва «Фоліо» «Молодіжний міський роман» та «Золотий лелека» за найкращі прозові твори для дітей видавництва «Грані-Т». З 1993 року існує премія видавництва «Смолоскип», яка значною мірою сприяла появі в Україні феномена письменників-дев’яностників і двотисячників (серед переможців різних років — А. Кокотюха, Р. Скиба, А. Дністровий, Я. Дубинянська, О. Коцарев, В. Наріжна, П. Коробчук, Д. Лазуткін, І. Шувалова, Ю. Стахівська та ін.). Преміальний фонд премії невеликий (перше місце — 1 тисяч грн), ціннішою усе ж є можливість видати у «Смолоскипі» свою першу книжку і познайомитися зі своїми колегами-ровесниками з усієї України. Другий рік діє в Україні конкурс художнього репортажу «Самовидець», започаткований видавництвом «Темпора». Мета «Самовидця» — популяризувати й розвивати жанр художнього репортажу, який фактично відсутній в українському літпроцесі. За результатами конкурсу торік було видано альманах із роботами фіналістів «Veni, vidi, scripsi» та книжку переможця Олега Криштопи «Україна. Масштаб 1:1».\nПремії Спілки письменників маловпливові і малопопулярні в Україні, але разом із тим вони теж можуть бути хорошим стартом для молодих авторів. Скажімо, Міжнародна премія за найкращі твори молодих українських літераторів «Гранослов», заснована за підтримки Міністерства у справах сім’ї, молоді та спорту 1991 року. Переможці конкурсу отримують змогу стати членом Спілки письменників (сьогодні сумнівна нагорода) та надрукувати свої перші книжки. Серед лауреатів «Гранослова» — Василь Кожелянко, Сергій Жадан, Анатолій Дністровий та інші. Два роким тому стартував ще один спілчанський конкурс молодої прози «Прозаріум», який обіцяє переможцю гонорар у розмірі 800 грн, «позачергову публікацію у журналі «Київ» та інтерв’ю в кількох радіопрограмах.\nІменні премії варто об’єднати в одну графу, оскільки в Україні їх із радянських часів непомірно багато, а з кожним роком стає ще більше. Не беручи до уваги Шевченківську премію, інші відзнаки імені відомих письменників ще менше присутні в медіапросторі і ще менше впливають на продажі книжок. Із 1972 року маємо Премію Кабінету Міністрів України імені Лесі Українки за літературно-мистецькі твори для дітей та юнацтва. До фіналістів цієї премії виникають такі ж самі запитання, як і до лауреатів Шевченківки. Поруч із відомими найменшим читачам Всеволодом Нестайком, Зіркою Мензатюк, Галиною Малик, Володимиром Рутківським бачимо імена тих, чиїми книжками точно не зачитуються сучасні діти. Окрім письменників, цією премією нагороджують також найкращих кінематографістів та аніматорів, які творять для дітей.\nТорік Український центр Міжнародного ПЕН-клубу, Києво-Могилянська бізнес-школа, видавництво «Дух і Літера» та Український науковий інститут Гарвардського університету заснували Премію імені Юрія Шевельова, поштовхом до чого стали події навколо меморіальної дошки науковцю в Харкові. Нагороду присуджують авторам щорічно за художню і наукову есеїстку. Перших лауреатів — Андрія Портнова і Тараса Прохаська — нагородили 17 грудня — в день народження Шевельова. Лауреати отримали статуетку Бронзового Ангела і книжкову колекцію від видавництва «Дух і літера».


Буш підписав оборонний бюджет - Світ - TCH.ua\nБуш підписав оборонний бюджет\nСвіт 14 листопада 2007, 11:31\nДжордж Буш ухвалений минулого тижня конгресом США законопроект про асигнування на оборону на 2008 рік зі скороченими витратами.\nДжордж Буш оголосив, що підписав ухвалений минулого тижня конгресом США законопроект про асигнування на оборону на 2008 рік, в якому витрати на третій позиційний район ПРО в Європі скорочено на 85 мільйонів доларів.\n"Це не ідеальний законопроект - він включає ряд непотрібних витрат, але сьогодні вранці в Овальному кабінеті я цей законопроект підписав, щоб гарантувати, що наші збройні сили мають повну підтримку федерального уряду", - собщил Буш у вівторок, виступаючи в штаті Індіана.\nПідписаний Бушем законопроект загальним обсягом більше 471 мільярдів доларів включає асигнування на оборону на 2008 рік у розмірі 459,3 мільярди доларів, а також резолюції про продовження фінансування всіх витрат уряду США на поточному рівні до 14 грудня і про окреме негайне виділення 11,6 мільярдів доларів для виробництва й закупівлі військово-транспортної техніки, захищеної від вибухів саморобних вибухових пристроїв, в Іраку й Афганістані.\nБуш підписав цей законопроект, незважаючи на те, що конгрес проігнорував заперечення Білого дому й залишив у силі скорочення асигнувань на ПРО в Європі.\nКонгрес також відмовився виділити кошти на запропоновану Бушем програму переоснащення балістичних ракет морського базування "Трайдент" звичними (неядерними) боєголовками й заборонив Білому дому будь-які практичні роботи з ядерної боєголовки нового покоління RRW, за винятком складання проектної документації й кошторисних розрахунків.\nЗатверджені обома палатами асигнування на 2008 рік у розмірі 459,3 мільярди для Пентагону на 39,7 мільярди доларів більше, ніж оборонний бюджет поточного 2007 року, але на 3,5 мільярди доларів менше, ніж просив на 2008 рік президент США.\nСхвалений бюджет передбачає виділення 8,7 мільярдів доларів для агенції протиракетної оборони США, що на 185 мільйонів доларів менше, ніж запросив Бушем. При цьому палата представників проігнорувала заперечення Білого дому й Пентагону та залишила в силі скорочення на 85 мільйонів доларів засобів, передбачених на "будівництво третього позиційного району ПРО в Європі".\nЦе скорочення викликано відсутністю офіційних угод між США й урядами Польщі та Чехії з розміщення об'єктів ПРО.\nЗгідно зі схваленим конгресом документом, виділяється 98,2 мільярди доларів на закупівлю нових збройних систем для Пентагону, а також 77,3 мільярди на роботи з проектування й розробки нових озброєнь.


ОБТ Altay створюється з урахуванням «мінного» досвіду ЗС Туреччини | Military Cabinet\nОБТ Altay створюється з урахуванням «мінного» досвіду ЗС Туреччини\nУ Туреччині тривають дослідження щодо створення перспективного танка Altay. Мова йдеться про основний бойовий танк, над створенням якого працюють відразу кілька турецьких компаній. Основне завдання, яке намагаються вирішити в Туреччині стосовно ОБТ «Алтай», полягає в тому, щоб створити «повністю турецький танк», який відповідає сучасним умовам застосування. При цьому в Туреччині не приховують, що враховують досвід щодо недавніх операцій, включаючи військову операцію на території Іракського Курдистану.\nОдна з проблем, з якою турецькі війська стикалися під час проведення цих операцій, — використання противником мінних загороджень, які виводили з ладу турецькі бронемашини. Проблема аналогічного характеру проявляла себе і під час поліцейської операції на південному сході самої Туреччини, коли кілька років тому стався черговий сплеск конфлікту з курдськими збройними формуваннями.\nКомандування поставило перед розробниками завдання створення ОБТ з підвищеним рівнем протимінної захисту. Саме «мінний» досвід ЗС Туреччини враховується в першу чергу.\nКомпанія Otokar, що є головним розробником танка Altay, зазначає, що на створених дослідних зразках реалізується технологія модульної броні з додатковим комплектом протимінної захисту. Відзначається, що в результаті протимінна захист на ОБТ «Алтай» буде перевершувати за своїми характеристиками захист німецьких Leopard-2.\nТакож розробником вирішується завдання ведення ефективного прицільного вогню проти рухомих цілей, які з’являються та рухаються на відносно високій швидкості. Заявлено, що бортовий комп’ютер турецького танка виконує відповідний розрахунок руху цілі, в кінцевому підсумку підказуючи оптимальні параметри здійснення пострілу — для мінімальної витрати боєприпасів калібру 120 мм, необхідного для ураження тієї самої цілі.\nЯк приклад зазвичай наводиться досвід бойових дій проти так званих «джіхадмобілей» або пікапів терористів. Мобільні групи на пікапах доставляли чимало клопоту і для американських армійців, які діяли в Іраку під час операції проти ІГІЛ. Поки важкі американські машини намагалися змінити позицію, пара пікапів ігіловцев несподівано виникала «зі складок місцевості» і завдавала шкоди, у тому числі піхоті, яка танки використовувала як засіб захисту в ході локальної бойової операції.\nТакож компанією Otokar розроблений протокол передачі інформації між вузлами танка, яка обробляється бортовим комп’ютером. Наголос зроблено на технології електронно-оптичного моніторингу «360 градусів», що дозволяє стежити за оперативною обстановкою.\nДля зниження ризику ураження протитанковими ракетами на танку Altay використовується «система лазерного оповіщення» LWS від Aselsan. Екіпаж отримує серію сигналів, включаючи звуковий, що попереджають про те, що танк «підсвічений» противником, який наносить удар. Це, як повідомляє розробник, дозволяє екіпажу прийняти своєчасне рішення, наприклад, про застосування систем захисту від ПТУР.\nНа озброєння армії Туреччини ОБТ «Алтай» мають з’явитися до кінця 2022 року за умови початку серійного виробництва в 2020-м.


Гривня трохи зміцнилась: закриття міжбанку - MediaBum\nГоловна сторінка » Гривня трохи зміцнилась: закриття міжбанку\n29 березня котирування гривні до долара на закритті міжбанку встановились на рівні 27,94 — 27,96 гривні.\nДолар США – 27,94 — 27,96 гривні;\nЄвро – 32,90 — 32,92 гривні.\nНа готівковому ринку котирування гривні до долара становлять 27,83 – 28,01 гривні. Євро купують по 32,71 гривні, продають по 33,03 гривні.\nНа «чорному» ринку долар торгується по 27,84 — 27,90 гривні, євро — 32,78 — 32,86 гривні.


Кожен день – нові завдання та виклики\nАнфиса Синева, менеджер PrintStore Group\nВлітку 2013 року я вперше познайомилась з компанією PrintStore Group, прийшовши до засновника компанії Володимира Павловського на співбесіду. Сподобалась його манера ведення розмови, ділова хватка, атмосфера в офісі, масштабність проектів, які були в роботі компанії. На стінах діпломи, сертифікати, подяки від клієнтів та партнерів. Все це мене дуже вразило, а вже через пару тижнів я працювала в Групі компаній «PrintStore Group».\nПрацюючи в компанії, я маю можливість постійно підвищувати свою професійну квалифікацію, розвиватись як фахівець і так само як особистість. Наприклад, пару років тому я намалювала свою першу картину, захистила диплом МВА, разом с колегами ми підкорили Говерлу, а по річці Південний Буг в Мигії у нас був перший рафтінг.\nМаємо можливість відвідувати з колегами корисні майстер-класи, фестивалі, бізнес-форуми, круглі столи, як для навчання, так і для нетворкінгу. Корпоративні цінності PrintStore Group дуже перегукуються з моїми особистими цінностями:\n- прагнути до зростання і постійного навчання;\n- креативити і бути відкритим до всього нового;\n- завдяки сервісу робити «WOW»;\n- створювати згуртовану команду і сімейний дух;\n- залишати час для розваг.\nРобота в нашій компанії дуже дінамічна та цікава, кожен день – нові завдання та виклики. Інколи в нас виникають складні ситуації, але ми навчились усе спокійно обговорювати. Та й за роки співпраці у команді виникли такі стосунки, що ми розуміємо один одного з одного погляду. Якщо є повага і зацікавленність у співпраці, завжди можна знайти спільну мову.\nБуває тяжко, але я давно зрозуміла для себе те, що раз я проводжу на роботі більшу частину свого часу, тому робота в задоволення – це те, до чого я прагну і бажаю отримати. Працювати в задоволення, бути на позитиві, відчувати прилив сил і емоцій для мене не складно. Швидше бути щасливим на роботі – це мій вибір! Життя одне, і тому варто зробити так, щоб кожен день на роботі був як незабутнє свято)\nМене з однодумцями з PrintStore Group попереду чекає ще багато цікавого та незвіданого!


Коронавірус в Україні. Ляшко передав публічний привіт трьом областям через вакцинацію - новости Украины, Новини регіонів - LIGA.net\nЛяшко передав "публічний привіт" трьом областям через вакцинацію\nВіктор Ляшко (Фото: прессслужба Кабміну)\nГоловний санлікар Віктор Ляшко передав на брифінгу публічний привіт главам департаментів трьох областей через порушення алгоритму вакцинації проти коронавврусу.\nХотів би передати публічний привіт трьом главам департаментів охорони здоров'я трьох областей: Харківської, Одеської та Запорізької.\nЗа його словами, це єдині області, які порушили алгоритм вакцинації МОЗ і ще не використали всі вакцини з першої партії препарату Covishield (Oxford-AstraZeneca).\nЧитайте також: Кабмін оприлюднив план вакцинації від COVID-19 до кінця року\nКрім того, Ляшко зазначив, що до України сьогодні прибула нова партія вакцини AstraZeneca. Для використання цієї вакцини в областях буде відкрито 1950 пунктів вакцинації, найменше – в Запорізькій (29).\nТому передаю черговий публічний привіт керівнику департаменту охорони здоров'я Запорізької області. Буду відслідковувати, як буде використовуватися вакцина і як буде організовано до неї доступ всім, хто потребує щеплення, – сказав Ляшко.\nНа сьогодні до України доставили чотири партії вакцин проти коронавірусу: в лютому Covishield (500 000 доз), в квітні – CoronaVac (215 000), Pfizer-BioNtceh (117 000) і AstraZeneca (367 000).\nЗа минулу добу в Україні вакцинували 16 169 осіб: в Харківській області – 499, Одеській – 837, Запорізькій – 1084. З початку імунізації від COVID-19 вакцинували 508 044 осіб, двома дозами – п'ятьох.\nЧитайте також: Масова вакцинація від коронавірусу почнеться, коли в Україні буде 1 млн доз – Ляшко\nвакцина Харківська область одеська область Запорізька область Віктор Ляшко коронавірус COVID-19 AstraZeneca\nЯкщо в компанії 50 і більше бажаючих вакцинуватися – записуйтеся: МОЗ дав добро 22.04.2021В Україні зареєстрована вакцина AstraZeneca виробництва Південної Кореї – Степанов 21.04.2021Що будуть колоти українцям. МОЗ оприлюднив склад 3 популярних вакцин: інфографіка 13.04.2021


Черниговский городской портал » Все новости » Происшествия » За крадіжку 20 гривень чоловік задушив друга\nЧоловіки давно товаришували і разом часто випивали.\nГосподар дому вийняв із шафи 5 гривень і попросив товариша купити цигарки. Однак помітив, що зі схованки зникла ще й двадцятка.\nКоли товариш вернувся з цигарками, розлючений господар вдарив друга кілька разів у обличчя, а потім душив, аж поки той не помер.\nПроти чоловіка порушили кримінальну справу. Йому загрожує до 15 років тюрми.\n"Нині підозрюваний затриманий. Відносно нього порушена кримінальна справа за частиною 1 статі 115 (Умисне вбивство) Кримінального кодексу України", – повідомив начальник Острозького МВ УМВВС України в Рівненській області Валерій Самчук.\nДо слова, на Сумщині 27-річний чоловік образився на свою сестру і вбив її сокирою.шаблоны для dle 11.2\nДобавлено: 8-11-2012, 13:03


Головна→БІЗНЕСУ→Адміністративні послуги→Платні послуги, які надає аварійно-рятувальний загін спеціального призначення\nПлатні послуги, які надає аварійно-рятувальний загін спеціального призначення\nАварійно-рятувальний загін спеціального призначення Управління ДСНС України у Житомирській області надає платні послуги на договірних засадах із застосуванням спеціалізованої техніки та обладнання:\n1. Забезпечення пожежної охорони об'єкта, у тому числі із залученням техніки, під час проведення культурно-масових заходів та спортивних змагань.\n2. Забезпечення пожежної охорони об'єкта, у тому числі на виїзній техніці, під час проведення робіт з підвищеним рівнем вибухопожежонебезпеки, зливно-наливних операцій з нафтопродуктами і перекачування газів та газових сумішей, вогневих робіт.\n3. Залучення пожежної техніки для випробування опресування, промивання, продавлювання систем водопостачання та їх обладнання.\n4. Перевірка та випробування пожежних гідрантів, внутрішніх пожежних кранів.\n5. Технічне обслуговування пожежних водоймищ, їх наповнення і відкачування, очищення колодязів.\n6. Підготовка виставок пожежної техніки, надання зразків пожежної техніки, пожежно-технічного обладнання для експонування на виставках, використання на кінозйомках та проведення інших комерційних заходів.\n7. Збирання, затарювання, шкідливих (пестициди, гербіциди) речовин.\n8. Здійснення заходів з:\nдозиметрії територій, будівель і споруд, приміщень, будівельних матеріалів, металевих конструкцій, транспортних засобів.\n9. Розбирання або знесення будівель, споруд і металоконструкцій із застосуванням вибухових речовин.\n10. Зрізування дерев у важкодоступних місцях.\n11. Очищення від льоду і снігу дахів будівель та споруд.\n12. Відкачування води, зокрема із затоплених об'єктів.\n13. Відкривання квартир на замовлення громадян, зняття ґрат на вікнах і балконах.\n14. Монтаж та демонтаж споруд, будівельних конструкцій та вантажів із застосуванням спеціальної техніки.\n15. Надання в користування складських приміщень для зберігання матеріально-технічних засобів.\n16. Перевезення надгабаритних та великовагових вантажів спеціальним автомобільним транспортом.\n17. Обстеження земельних ділянок з метою виявлення вибухонебезпечних предметів.\n+38 (0412) 24-26-10 (з 9.00 до 18.00)\n+38 (0412) 24-26-12 (цілодобово)