Відстань Торез Алчевськ, 99 км, +1 маршрут\nКороткий маршрут - мінімальна відстань між Торезом і Алчевськом\nВідстань Торез Алчевськ на машині\nЩоб розрахувати відстань від Торезу до Алчевська з об'їздами, відзначте точки маршруту в таблиці\nВідстань 99 км Час в дорозі 2 год 3 хв\nН-21 10 км 00:16\nТ-15-17 Т-15-17 19 км 00:29\nМ-03 60 км 01:16\nМ-04 86 км 01:39\nМ-04 88 км 01:42\nМ-04 89 км 01:44\nМ-04 91 км 01:46\nМ-04 91 км 01:47\nМ-04 93 км 01:51\nТ-05-04 Т-05-04 99 км 02:03\nОб'їзд - прокладеться маршрут між Торезом і Алчевськом з урахуванням об'їздів, щоб видалити маршрут з об'їздом клікніть на це посилання відстань від Торезу до Алчевська або кнопку Розрахувати відстань.\nМаршрути і відстані від Торезу до Алчевська\nРозраховані відстані Торез Алчевськ на машині, швидкий маршрут 99 км, короткий, економ маршрут 84 км і визначено час у дорозі для вантажівки і легкової машини.\tФлагма одночасно розраховує відстані між містами для всіх маршрутів.\nВ таблиці і на карті траса Торез Алчевськ показана лініями, кожен тип дороги має свій малюнок, чим яскравіше і товще малюнок дороги з Торезу в Алчевськ, тим вище клас дороги. Можна роздрукувати карту Торез Алчевськ і таблицю маршруту у форматі A4.\nвідстань Торез Донецьк\nвідстань Торез Старобешеве\nвідстань Харків Алчевськ


7 порад по використанню засобів для укладки для волосся - Bestbarber\n7 порад по використанню засобів для укладки для волосся\nСтежити за модними трендами - завдання не з легких, особливо, зараз, коли чоловічі засоби для укладки волосся займають на полицях супермаркетів не менше місця, ніж жіночі. Інформованість сильної статі про те, що вони з себе представляють і як ними користуватися все ще залишає бажати кращого.\nЩо потрібно знати про засоби для укладки волосся\nОтже, головне, на що потрібно звернути увагу, вибираючи чоловічий набір для укладки волосся - особливості рослинності на тілі. Рідкі та тонкі волоски категорично не рекомендується мучити гелями і тим більше лаком, причому не тільки тому, що ці засоби найбільш агресивні і при частому їх використаннi вони можуть стати причиною облисіння. Ще 5 нюансів використання засобiв для укладки:\nВіск для волосся чоловічий — кращий засіб для текстурних укладок на нормальному та густому волоссі. Вазелінова або парафінова основа не дозволяє наносити його на вологе волосся, і обумовлює те, що після використання голову доведеться помити мінімум двічі. З іншого боку, укладка виходить стійка і природна, словом, чоловіча.\nПомада, сучасний аналог бріоліну, стайлінгу для будь-якого типу волосся, що робить їх слухняними і блискучими. Укладка зроблена з її допомогою гарантовано зафіксована на совість, не боїться вологи, а головне, без праці коригується в разі потреби. Єдиний недолік помади — з нею легко переборщити і зробити волосся сальним, тому її слід попередньо ретельно розтерти в долонях.\nВсi матуючі засоби, незалежно від того, як саме їх назвав виробник, глиною, пастою або помадою, забезпечують середній рівень фіксації і як не можна краще підходять для створення недбалих образів власникам волосся будь-якого типу.\nМус — ідеальне рішення для створення об'єму. Сучасні «пінки» для укладання не помітні після висихання і практично повністю нешкідливі, адже створені саме для володарів тонкого волосся.\nЯк вже було сказано вище гель або лак для волосся чоловічий можна використовувати тільки у двох випадках — якщо ти щасливий володар густого і сильного волосся або якщо тебе запросили на костюмовану вечірку, тематичну фотосесію і подібні до них заходи, що вимагають відповідного образу.\nКрім того, нагадаємо, що цибулини на голові і на обличчі частенько відрізняються за структурою. Зокрема, якщо у тебе буйні і жорсткі кучері на бороді, а на маківці середньостатистична слов'янська рослинність, то приборкувати їх доведеться по-різному.


1. Чи є у вас ліцензія на викладання?\nВідповідно до норм чинного законодавства України, ліцензування освітніх закладів, що не видають диплом державного зразка та не присвоюють випускникам кваліфікацію, не передбачено. ПП «Полтавська школа англійської мови» належить саме до таких установ.\n2. Якого типу у вас сертифікат та що він дає?\n3. Яку методику ви використовуєте?\nВ процесі навчання використовуються різноманітні методики, проте в основі лежить комунікативна методика, яка давно працює в США та Європі. Ця методика передбачає максимальне заглиблення в мовний процес, зведення використання рідної мови на занятті до мінімуму, рівно як і механічних репродуктивних вправ. На заняттях ми порівнюємо та аналізуємо, обігруємо ситуації з реального життя, дискутуємо, створюємо власні проекти і презентації. В процесі навчання розвиваються усі мовленнєві навички: письмо, читання, говоріння, сприйняття на слух. Ми маємо в своєму розпорядженні величезну бібліотеку методичної літератури, матеріали з інтернет-сайтів та власні ідеї і розробки, якими регулярно обмінюються викладачі на наших методичних тренінгах.\n4. Хто ваші викладачі?\nГоловними критеріями підбору викладачів ми вважаємо глибоке знання мови, володіння тренінговими методиками, креативність та готовність зростати в професійному плані. Переважна більшість викладачів мають досвід навчання в англомовних країнах, а також міжнародні сертифікати, що підтверджують їх високий професійний рівень.\n5. Що ви видаєте після здійснення оплати і чи підписується договір?\nОплата здійснюється після першого пробного заняття готівкою адміністратору офісу, який вносить дані про оплату в загальний реєстр груп та щоденний фінансовий звіт. За законом про приватне підприємництво за вимогою клієнта представник нашої організації (адміністратор філії) повинен видати квитанцію про сплату послуги. Тобто цей документ не є обов’язковим, а видається за бажанням. Договір з кожним студентом не укладається. По-перше, для того щоб уникнути формальностей, якими так багате життя держзакладів в Україні, по-друге, щоб заощадити ваш і наш час. Проте в кожному офісі є бланк типового договору, тому якщо наявність договору для вас є дійсно важливою – домовтесь з адміністратором про його підписання.\n6. А якщо за мене сплачує компанія?\nЯкщо за вас сплачує компанія, в якій ви працюєте, договір обов’язково укладається. До договору додається рахунок та належна бухгалтерська документація нашої організації.\n7. На який час можна брати диск? І на яких умовах?\nУ нашій бібліотеці є кілька сотень дисків з відеофільмами, проте для того, щоб підтримувати офіс та бібліотеку в порядку, постійно мати великий вибір примірників і задовольняти велику кількість студентів, від адміністраторів вимагається дотримуватись певних корпоративних правил ведення бібліотечного реєстру. А саме, на руки видається лише один диск за один раз під завдаток 30 грн. Всі матеріали видаються максимум на 2 тижні, потім можна зробити обмін або забрати завдаток. Якщо матеріали з бібліотеки не були повернені вчасно, завдаток студенту не повертається.\n8. Що таке спецкурси та як на них записуватись?\nСпецкурси – це додаткові, факультативні заняття на теми, що входять до основної програми. Вони поділяються на два види: лексичні і граматичні. Відвідувати їх не обов’язково але, безумовно, корисно і цікаво. Для того, щоб можна було збалансувати кількість людей на заняттях, працює система реєстрації на спецкурси. За 1-6 днів до початку заняття треба записатись у адміністратора офісу особисто або по телефону. Розклад спецкурсів розміщується на нашому сайті та інформаційних дошках в офісах.\n9. З чого складається вступне тестування? Чи обовя’зково його проходити?\nВступне тестування (placement test), обов’язкове для усіх, хто бажає у нас навчатися, складається з двох частин: письмового тесту, що охоплює лексико -граматичний аспект мови, і співбесіди, метою якої є тестування ваших розмовних навичок. За результатами вступного тестування визначається рівень вашої підготовки, після чого вам неодмінно запропонують відповідну групу за рівнем та віком.\nP.S. Тестування, ясна річ, не проводиться, якщо ви мову ніколи раніше не вивчали.\n10. Як довго треба навчатися, щоб вивчити англійську мову?\nВивчення мови здійснюється за рівнями, отож тривалість навчання залежить від того, який рівень Ви маєте на початок навчання. Якщо навчатися два рази на тиждень, то один рівень можна засвоїти за 4-6 місяців. Визначити Ваш рівень допоможе тестування.


Великодній піст почався у православних християн. Цьогоріч він особливий - наголошують церковники. Бо окрім випробувань тілесних, у вірян буде іспит на силу духа. Пробачити і не засуджувати кривдників - головні виклики посту.\nОлена Махно, «5 канал»: «Майдан у квітах, сльозах і світлинах, як згадка про криваву розправу над мирними українцями. Небесна сотня - ціна за незалежність, нову вільну свідомість. Перед великим і найсуворішим постом люди міркують не про пісні страви, а про дієту духовну».\nСтіна зі світлинами загиблих перетворилася на стіну плачу. Віряни запалюють свічки та моляться.\nУся Україна зараз повинна молитися, тому що молитва - я вважаю - може допомогти. Тому що вона є сама велика зброя. А зараз мені треба молитися.\nЇжа духовна замість скоромних наїдків. Піст буде особливим. Нині про випробування тілесні віряни говорять неохоче. Бо значно тяжче перевірити себе на силу духа. Такі настрої - наслідок кривавих протистоянь.\nПерший чоловік: «Ну я не можу дивлячись на очі такі світлі діточки наші і щоб ми їх простили - щоб ті палаци по вистроювали».\nДругий чоловік: «Не можна простити такі речі - це не прощається. Але Бог всьому суддя».\nТретій чоловік: «Скільки людей загинуло - це неможливо. Такого звірства мабуть ніхто не міг представити собі».\nЗдолати гріх ненависті та недовіри - головні виклики для православних українців. Настанова від священиків - пробачити, не засуджувати й утриматися від лихослів'я. Адже постувати - це передусім - учитися обмежувати себе. І вкотре нагадують - не з'їсти один одного.\nПротоієрей Сергій Ющик, перший проректор Київської духовної академії: «Замість того, щоб доказувати свою правоту - зупинися і поміркуй. А потім попроси Бога, щоб він вселив любов у твоє серце і серце людини. З іншого боку, для того, щоб примиритися потрібно не доказати свою правоту, потрібно просто-напросто зрозуміти, що ближній твій є таким яким він є».\nПіст пройде й у подвійній жалобі. Зі спогадами страждання Ісуса Христа, віряни згадуватимуть і тортури над Небесною Сотнею. Траур за загиблими українська православна церква продовжила аж до Великодня - 20 квітня.\nОлена Махно, Дмитро Піскарьов, «5 канал».\nУ КОДА представили нового губернатора


Справа ГРУшників: суд розійшовся до завтра на прохання підсудного\nпонеділок, 21 січня 2019, 05:18\nГолосіївський районний суд міста Києва завтра продовжить розгляд справи щодо військовослужбовців Головного управління розвідки Генштабу Збройних сил РФ Олександра Александрова і Євгена Єрофеєва на прохання останнього.\nТаке рішення у четвер оголосив головуючий у колегії суддя Микола Дідик, повідомляє кореспондент Укрінформу.\n"Суд, порадившись на місці, відкладає розгляд справи на завтра на 9.30", - сказав суддя.\nВідкласти розгляд справи попросив Єрофеєв. Засідання тривало майже 5 годин. Нині в суді вивчаються докази сторони захисту.\nПід час засідання у четвер суд задовольнив клопотання адвокатів щодо долучення до матеріалів справи висновку судмедексперта з Москви щодо смерті військовослужбовця ЗСУ Вадима Пугачова, якого було вбито під час зіткнення під Щастям українських військових з розвідувально-диверсійною групою Єрофеєва й Александрова. При цьому було відмовлено у допиті російського судмедексперта в судовому засіданні з метою консультацій і роз'яснень термінів і понять, які є у висновку українського судмедексперта.\nЧитайте також: Суд зобов'язав адвоката ГРУшників ходити в прокуратуру\nНа прохання адвокатів також долучено до матеріалів справи карти, на яких зображені лінії розмежування в районі міста Щастя на час зіткнення. Крім цього, суд долучив відомості з журналу Спільного центру з контролю і координації питань припинення вогню і стабілізації лінії розмежування (СЦКК) щодо контролю за порушенням режиму припинення вогню.\nНа засіданні 8 квітня суд планує продовжити вивчення доказів сторони захисту, а також вирішить питання щодо виклику на допит свідків.\nЯк повідомляв Укрінформ, 21 березня суд продовжив термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою російським військовослужбовцям до 19 травня.\nРосійські спецпризначенці Олександр Александров і Євген Єрофеєв були затримані 16 травня 2015 року в зоні АТО поблизу міста Щастя Луганської області. Прокурори висунули обом обвинувачення у незаконному перетині кордону та у вбивстві українського військового. ГРУшникам також інкримінують терористичний напад на позиції 92 бригади, яка охороняла ТЕЦ біля міста Щастя.\nСпочатку Єрофеєв і Александров підтвердили, що є російськими військовими, але на суді відмовилися від своїх свідчень.


Україні потрібна нова західна зброя, щоб протистояти вторгненню Росії – Bloomberg - Главком\n5 Сiчня, 18:15 glavcom.ua\nУкраїнська армія зараз набагато сильніша і краще підготовлена, ніж у 2014 році\nВидання пише, що «у разі війни лише масові поставки сучасної зброї від Заходу можуть забезпечити захист» Україні\nЗбройні сили України зараз набагато сильніші і краще підготовлені, ніж у 2014 році, коли Росія окупувала Крим, але через брак постачання зброї з боку Заходу і власних коштів українська армія «не має навіть великих запасів основних предметів постачання, які знадобляться в умовах запеклого конфлікту», пише Bloomberg.\nУ матеріалі сказано, що «у разі війни лише масові поставки сучасної зброї від Заходу можуть забезпечити захист» країні, і що досі запити української сторони на таке озброєння, як системи протиповітряної та протиракетної оборони, залишалися без відповіді.\nПри цьому американські системи протиракетної і протиповітряної оборони буде важко швидко доставити та інтегрувати для використання в Україні, навіть якщо США ухвалить таке політичне рішення, пише Bloomberg.\nIs Ukraine ready to stop a potential Russia invasion? Its Defense Ministry had proposed spending money on pricey waffle towels when basic supplies were more urgently needed https://t.co/G7l57gREep\n— Bloomberg (@business) January 5, 2022\nBloomberg зазначає, що в держбюджет України на 2021 рік було закладено 23 млрд грн (838 млн доларів) на оборонні закупівлі, а в 2022-му сума збільшилася до 28 млрд грн. При цьому Росія, за даними Стокгольмського інституту досліджень проблем миру, витрачає на закупівлю близько 40% оборонного бюджету, що перевищує 60 млрд доларів.\n«…Зараз Україна здатна розгорнути більшу частину своїх 205 000 військовослужбовців і справне, хоча часто застаріле, обладнання […]. Успадкована від СРСР оборонна промисловість розробила нові ракети, безпілотники та протиартилерійські засоби з радіолокаційним наведенням. Проблема в тому, що уряд закупив недостатньо навіть власної нової зброї для протистояння Росії, – повідомляє Bloomberg із посиланням на аналітика з питань оборони Національного інституту стратегічних досліджень Миколу Бєлєскова.\nBloomberg наводить слова народного депутата України Сергія Рахманіна: він заявив, що кількість бронежилетів, які хотіло закупити Міністерство оборони на 2022 рік, вдвічі менша, ніж потрібно зараз армії, «не кажучи про інші резерви».\nЗа словами нардепа, через брак коштів у переліку Міноборони для закупівель було недостатньо гвинтівок та шоломів, але були «дорогі вафельні рушники і радянське обладнання для виявлення радіації, що зараз не має очевидної користі». Зрештою рушники та детектори прибрали зі списку, пише агентство, а Міністерство оборони пообіцяло модернізувати свої процедури.\nУ матеріалі також наголошується, що наміри президента РФ Володимира Путіна досі незрозумілі, тому що він водночас веде дипломатичні переговори з американським президентом Джо Байденом і нарощує військову міць, заперечуючи плани щодо вторгнення в Україну.\nНапередодні Bloomberg оприлюднив дані, наскільки за рік побагатшав Ахметов.\nТакож наагадаємо, що Естонія готова дати Україні ракети Javelin та гаубиці, але є умова.\nТим часом Росія побачила, як НАТО «накачує Україну зброєю».\nТеги: Росія бойовики на Донбасі Донбас США ЗСУ НАТО зброя Міноборони війна Україна озброєння\nПутін зацікавлений не у компромісі із Заходом, а в його капітуляції\nЛатвія заявила, що ЄС і НАТО слід готуватися до вторгнення РФ в Україну\nЗасідання комісії Україна-НАТО: стала відома дата зустрічі


Головна Університет Новини Відкрите лекційне засідання кафедри маркетингу\n9 листопада 2018 року на 3-й парі в аудиторії 502 відбулося показове відкрите лекційне заняття доцента кафедри маркетингу Толчанової Зої Олексіївни з навчальної дисципліни «Маркетингова товарна політика» на тему «Якість продукції та методи її оцінювання» для студентів академічної групи МАР-31.\nЗаняття проведене на належному науковому, методичному, педагогічному й організаційному рівнях з використанням сучасних технологій викладання та застосуванням активних методів навчання. Під час заняття використовувалися унаочнення та мультимедійна техніка.\nТема заняття є актуальною і була розкрита лектором цілісно, логічно та послідовно відповідно до оголошеного плану. Викладач під час заняття звертав увагу студентів на внутрішньопредметні та міжпредметні зв`язки, а також на зв`язок лекційного матеріалу з майбутньою професійною діяльністю.\nЧитайте також: Підсумки фестивалю «Пісня буде поміж нас»


Радник президента України з питань економіки Олег Устенко зазначає, що недавнє розміщення Україною єврооблігацій на $1,25 млрд під 6,875% річних свідчить про довіру до української влади з боку міжнародних інвесторів, а також про позитивні очікування щодо розвитку нашої країни, повідомляється на сайті глави держави.\n"Україна розраховує на підтримку з боку американського бізнесу та запрошує інвесторів", - сказав Устенко під час зустрічі з членами Американсько-української ділової ради (US-Ukraine Business Council), у якій взяли участь приблизно 130 членів бізнес-асоціації.\nЗа словами радника президента, українське керівництво ставить пріоритетом поліпшення бізнес-клімату в Україні. "А це неможливо без вирішення питань забезпечення прав власності та судової реформи. Відповідні законодавчі ініціативи вже направлені до Верховної Ради, а ще частина буде внесена до парламенту найближчим часом", - сказав Устенко.\nВін також відзначив ціль глави держави з деолігархізації української економіки. "На сьогодні у президентській команді триває активне обговорення низки законів, які покликані зменшити колосальний вплив олігархів на країну, який роками блокує її розвиток", - наголосив Устенко.\nТеги: #єврооблігації #устенко


Mutsy NIO Adventure Standard універсальна коляска 2 в 1 купити по низькій ціні у Львові, Києві, Харкові, Одесі, Дніпрі, Запоріжжі, Україні ᐉ MYBUY24.NET\nMutsy NIO Adventure Standard універсальна коляска 2 в 1 Mutsy NIO Adventure Standard універсальна коляска 2 в 1\nMutsy NIO Adventure Standard універсальна коляска 2 в 1\nMutsy NIO Adventure Standard універсальна коляска 2 в 1 Характеристика:

 Люлька:

вік дитини від народження до 6-ти місяців

 ергономічна форма

 жорстке дно

 великий капюшон з оглядовим віконцем

кишеня

 ручка для перенесення

 вага 4,3 кг

 Прогулянковий блок:

вік від 6 місяців до 3 років

 спинка регулюється за кутом нахилу (4 положення)

 установка по ходу і проти ходу руху

 знімний бампер безпеки

 великий капюшон

 п'ятиточкові ремені безпеки

 вага 4 кг

 Шасі:

тип складання «книжка»

 шасі з алюмінію

 передні колеса поворотні

 вага шасі 8,4 кг

 ширина шасі 57 см

 Комплектація:

шасі

 люлька

 прогулянковий блок

 кошик для покупок

 матрац

 бампер

 \nmutsy-nio-adventure-standard-universalnaya-kolyaska-2-v-1 Код товару: 36958\nMutsy NIO універсальна коляска 2 в 1 призначена для діток від народження до 3-х років. Люльку та прогулянкове сидіння можна встановити по ходу руху і проти. Шасі з алюмінієвого сплаву дуже міцне, але легке. Колеса плавно їдуть, мають підшипники і підвіску, забезпечать малюка комфортом. Передні поворотні і задні з центральним гальмом виготовлені з матеріалу Eva.\nЖорстке дно люльки забезпечить здоров'я хребта малюка. Внутрішня оббивка виконана з натуральних гіпоалергенних тканин. А зовнішні матеріали, які не продуваються і непромокають забезпечать повний комфорт незалежно від погодних умов. Також є оглядове віконце.\nПрогулянкове сидіння Mutsy NIO 2 в 1 також виконане з водонепроникних матеріалів. Нова розробка матеріалів за принципом термоса підтримує оптимальний мікроклімат усередині коляски. Сидіння регулюється до горизонтального положення. Убезпечать дитину п'ятиточкові ремені і знімний бампер. А капюшон допоможе вкрити малюка від негоди.\nвік дитини від народження до 6-ти місяців\nMutsy NIO Adventure теплий конверт\nТовар: Mutsy NIO Adventure Standard універсальна коляска 2 в 1


(за чим, про (за) що, зі спол. "що" — переживати через щось непоправне, утрачене, загублене), жалкувати, жалувати, жаліти, у[в]болівати, досадувати (на що); каятися (в чому), розкаюватися, розкаятися (в чому — у зробленому, учиненому)\n▶ див. берегти 2), берегти 3), жаліти I\nСмотреть что такое "шкодувати" в других словарях:\nшкодувати — [шкодува/тие] шкоуду/йу, шкоуду/йеиш … Орфоепічний словник української мови\nшкодувати — дієслово недоконаного виду … Орфографічний словник української мови\nвіджалувати — ую, уєш, док., перех., діал. 1) Не пошкодувати дати що небудь; віддати, подарувати. 2) без додатка. Перестати шкодувати … Український тлумачний словник


«Велике будівництво»: через Вінницю пройде траса до Молдови | iVin новини\n«Велике будівництво»: через Вінницю пройде траса до Молдови\nНа автошляху «Київ - Кишинів» проводять ремонтні роботи. Про це повідомляє Інформаційна Вінниччина з посиланням Vinbazar.\nПерший шар траси, який з'єднає Київ та Кишинів, складає 35 кілометрів.\nНаразі оновлюють дорогу Р - 08 Немирів - Ямпіль, протяжність якої 116,2 кілометри. Так як це основна частина маршруту, то роботи планують завершити до Дня Незалежності. Для цього задіяно 300 одиниць дорожньої техніки і 350 фахівців.\nПро проведення міжнародної траси через Київську, Вінницьку і Житомирську області, Президент України разом із очільницею Молдови домовились в січні 2021 року. Зазначено, що це допоможе легше дістатись до Молдови.\nНагадаємо, у Вінниці відкриють центр вакцинації від Covid-19.


Гроші: Нацбанк випустив монети незвичної форми | Новини на Gazeta.ua\nСереда, 20 листопада 2019 12:32\nВ обігу з'явилися 3 пам'ятні монети, які входять до набору "Яворівська забавка".\nМонети номіналом 2 грн виготовлені зі срібла. Мають дев'ятикутну форму. Оздоблені кольоровим друком, повідомила прес-служба Нацбанку.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: З'явилася нова монета 5 грн\nМонети називаються "Коник", "Пташка", "Гультяї". НБУ випустить по 5 тис. шт кожної монети.\nНабір пам'ятних монет коштує 1325 грн.\n5 листопада Національний банк випустив пам'ятну монету присвячену автору "Чорного квадрату" Казимиру Малевичу. Монета продовжує серію "Видатні особистості України". Монету номіналом 2 грн виготовили з нейзильберу.\nЗараз ви читаєте новину «Нацбанк випустив монети незвичної форми». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


У Вінниці пройшов допрем’єрний показ військової драми “Мати Апостолів” | Вінниця Преспоінт\nУ Вінниці пройшов допрем’єрний показ військової драми “Мати Апостолів”\nДопрем’єрний показ військової драми «Мати Апостолів» пройшов сьогодні, 9 листопада, у Вінниці. Перед показом журналістам та глядачам про фільм розповіли члени знімальної групи.\n“Фільм є військовою драмою, він заснований на реальних подіях. Я скажу, що він об’єднує в собі події кількох команд, кількох літаків, кількох людей. Тобто, це не історія однієї людини чи одного борта. Це така сукупна історія, мати яка їде… яка є головна героїня Наталя Половинко, є уособленням матері українки, сильної, вольової”, – розповідає перед показом продюсер фільму Дмитро Овечкін.\nЗа словами продюсера фільму, героїня – мати свою силою, любов’ю ламає кордони і долає будь які перепони. Тому цей фільм уклін усім матерям чиї діти захищають Україну.\n“Насправді, коли Заза Буладзе покликав на головну роль в фільм, який тоді називався “Повернення”, то йшлося про матір яка спускається в пекло. З одного боку це дорога Христова, а з іншого боку це дорога кожної мами, яка переживає цю війну, пов’язану зі своїми чоловіками, з синами… . Крім того це історія і самого режисера Зази Буладзе, тому що коли почалась в Грузії війна, пропав безвісти його брат і він їде в пекло війни. Він знаходить брата і брат досі живий, має родину. Ви знаєте, це історія кожної мами, яка відпустила сина на цю війну. І ця мама опиняється в ситуації, про яку я не знала, як актриса. Це історія, війни невидимої, між різними кланами там в тилу, чи там близько до лінії фронту, між бандами російськими, між бандами сепарськими… По дорозі до визволення наші льотчики проходять усі ці кола пекла, через всі ці банди. Тому що за них хочуть гроші. Але суть фільму в тому, що якщо ти звертаєшся до сил які більші за все, а мама звертається до Богородиці і починається фільм з ірмосу до Матері Божої”, – розповідає, актриса що зіграла головну роль – матері, Наталія Половинка.\nСинопсис: «Любов матері – всеосяжна. Коли син потрапляє в небезпеку, мати без вагань кидається йому на допомогу. Заради спасіння дитини вона здатна на все! Навіть пройти крізь пекло війни.\nКоли Софія дізнається, що літак її сина збито, вона вирушає у небезпечну мандрівку, повну несподіванок та пригод. Ніхто напевне не може сказати – чи вижив її син. Матері доведеться вступити у відчайдушну боротьбу з сильними ворогами заради спасіння свого сина. На цьому нелегкому шляху вона зі звичайної жінки, яка навіть не здогадується на що здатна, перетворюється на Мати, що втішає та рятує навіть пропащі душі».\nФільм вийде в прокат у кінотеатрах України з 03 грудня 2020року.\nХронометраж: 123 хвилини\nВиробник: ТОВ «Студія «Золоте Руно» за підтримки Міністерства культури України\nХудожник-постановник: Інга Житня\nСценарій: Ратха Макеєнкова, Заза Буадзе\nВ головних ролях: Наталія Половинка, Богдан Бенюк, Олександр Пожарський\nПродюсер: Дмитро Овечкін\nПопередня публікаціяУ Теплицькому районі виявлено порушення правил полювання\nНаступна публікаціяУ Вінниці ремонтують міжпанельні стики багато поверхівок


Відомі вихідці з Чернігівщини: Павло Полуботок - chernihivski.info\nСеред видатних та відомих людей Чернігівщини одне із найпочесніших місць посідає Павло Полуботок. Внесок цього чоловіка в історію Чернігівщини і всієї країни в цілому просто безмежний, пише chernihivski.info. Про життя, політичні діяння та скарби відомого діяча далі піде мова.\nДитинство та молодість Павла\nТочної дати народження цього чоловіка достовірно не відомо. Але більшість істориків схиляються до думки, що це було приблизно в 1660 році на хуторі Ст. Полуботівка. Його родина була козацького роду, жила досить заможно, як на ті часи. Прадід Павла був мешканцем Чернігова і працював там на посаді райця, батько був писарем та сотником Чернігівського полку. Тому не дивно, що сам Полуботок виріс та пішов навчатись до Києво-Могилянської академії. Коли ж навчання закінчилось, Павло пішов на службу до Війська Запорізького і був спочатку військовим товаришем, а згодом став значковим.\nЩоб створити сім’ю, Павло Полуботок обрав собі красиву дівчину на ім’я Єфимія Самойлович, яка була племінницею самого Івана Самойловича. Впродовж подружнього життя із Полуботком, Єфимія народила йому п’ятьох дітей.\nТа у 1692 році тодішній гетьман Іван Мазепа звинуватив родину Павла у державній зраді. Було конфісковано велику частину маєтків та коштів Полуботків і передано на розпорядження державі. Батько такого витримати не зміг і помер, а Павло потроху став відновлювати своє становище. Вже у 1705 році той самий Мазепа надав Павлу полуботку статус полковника.\nКоли в країні йшла Північна війна, Павло не поділяв погляди Мазепи і вирішив пристати на бік Петра І. Тому буквально одразу вирушив до Глухова і там, коли була Глухівська рада, боровся за гетьманську булаву із Іваном Скоропадським. В кінці засідання омріяна булава опинилась в руках Скоропадського.\nПісля цього Петро І надав Полуботку перші землі, через місяць ще, а потім вже сам Павло почав розвиватись та скуповувати навколишні землеволодіння. Він дуже активно провадив господарську діяльність, багато будував млинів гуралень і т.д. Невдовзі став не просто заможним, а одним із найбільших магнатів Гетьманської і Слобідської України.\nЖиття Полуботка далі було досить буремним і він став гетьманом. Будучи на керівній посаді, Павло Полуботок вводить ряд надважливих реформ, які згодом увійдуть в історію України. Серед них створення справедливого суду, заборона зловживання козацьким чином, скасування фінансового підпорядкування Гетьманщини Малоросійській колегії.\nНевдовзі через ці та інші реформи, які пропагував Полуботок, його арештували. В камері він захворів і помер від хвороби. Це сталося 29 грудня 1724 року.\nПро те, що Полуботок мав величезні скарби, сьогодні ні для кого не секрет. Існує твердження про те, що гетьман передав майже всі статки до Лондону, до одного із банків. Від 1720 і по нинішній час його статки оцінюють в 16 мільярдів фунтів стерлінгів. Та отримати ці космічні гроші не так просто. Є деякі документи, які потрібно при собі мати. Якщо цих документів не буде, то банк не видасть гроші нікому.\nЩоб вшанувати пам’ять цього великого чоловіка, в місті Чернігів було названо в його честь одну із найдовших вулиць, з 2010 року регулярно проводяться круглі столи та конференції, присвячені науці та безпосередньому вкладу Полуботка в історію України.\nPrevious articleТвори двох чернігівських авторів прочитають у “Дебют-газеті”\nNext articleЧернігівець Ервін Міден став топ-екскурсоводом України


Федерація роботодавців Києва / Новини / Общие новости / Голова РаДи ФРК АнДрій Антонюк: «Столичні роботоДавці вважають, що чиновники, які не готові працювати без корупційної склаДової, мають Добровільно звільнити свої посаДи»\n06 березня 2014 р. в Залі засідань Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій України у м. Києві відбулася Регіональна зустріч (нарада) керівництва ГУ ДСНС України у м. Києві з Федерацією роботодавців м. Києва та керівниками сто\nУ нараді взяли участь: Начальник Головного управління ДСНС України у м. Києві, генерал-майор служби цивільного захисту А. Куценко, Голова Ради Федерації роботодавців м. Києва А. Антонюк, начальники управлінь та відділів ГУ ДСНС України у м. Києві, Президент Конфедерації будівельників України Л. Парцхаладзе, Директор ТОВ «Київський механічний завод «Магістраль» ім. М.П.Шульгіна» М. Курченко, Директор ДНВП «Картографія» Р. Сосса, Голова Нової солідарної України В. Хабібуллін, в.о. Президента Всеукраїнської асоціації роботодавців В. Биковець, Голова правління-директор ТДВ ПТІ «Укроргводбуд» В. Гарник, Президент-Голова правління ВГО «Український союз пожежної та техногенної безпеки» Б. Платкевич, Перший заступник Голови правління ВАТ «Меридіан» ім С.П.Корольова» В. Коваль, Головний інженер КП «Київський метрополітен» В. Зель, Радник Голови правління ПАТ «Оболонь» О. Ячник, Помічник Генерального директора ПАТ «Фармак» П. Олексійчук, керівники київських підприємств та столичні роботодавці.\nУ своєму виступі Начальник Головного управління ДСНС України у м. Києві Андрій Куценко зазначив, що 2013 рік для органів і підрозділів цивільного захисту був нелегким. Загалом, підрозділами Головного управління здійснено більше 9 тисяч виїздів за викликом, з них 4530 на пожежі, на яких загинуло 54 людини, отримали травми та опіки 83 людини. Під час проведення рятувальних робіт нашими працівниками врятовано життя 102 громадянам.\nЗа його словами, профілактичні заходи, які вживались протягом 2013 року, в певній мірі дозволили стабілізувати оперативну обстановку з пожежами та надзвичайними ситуаціями. Так, у2013 році кількість пожеж в м. Києві у порівнянні з аналогічним періодом попереднього року зменшилась на 8 %, але кількість вогневих випадків на об’єктах, суб'єктів господарювання, збільшилась на 15%. Частка таких пожеж по місту складає 5 % від їх загальної кількості. Як і раніше основними причинами пожеж залишаються необережне поводження з вогнем, порушення правил влаштування та експлуатації електрообладнання.\nВиступаючи перед учасниками наради, Голова Ради Федерації роботодавців м. Києва Андрій Антонюк повідомив, що в залежності від виду та напрямку діяльності бізнес останніми роками був змушений віддавати на хабарі чиновникам та представникам контролюючих органів до 50% від своїх оборотів. За даними Федерації роботодавців України, тільки за основними корупційними напрямками з легального обороту у кишені чиновників виводилось понад 160 млрд. грн. щорічно.\nВідповідно до інформації Федерації роботодавців України, за 6 місяців 2013 р., Державна служба України з надзвичайних ситуацій очолює ТОП-5 контролюючих органів за кількістю перевірок – 145 628.\nПитома вага позапланових перевірок у складі всіх перевірок - 30%.\nКількість посадових осіб суб’єкта господарювання, притягнутих до адміністративної відповідальності – 61 317 (найбільше з усіх центральних органів виконавчої влади, що здійснюють контрольно-наглядові функції).\nЧастка рішень про зупинення, призупинення, обмеження господарської діяльності у складі таких же рішень, прийнятих центральними органами виконавчої влади, що здійснюють контрольно-наглядові функції – 43%.\nЗначна кількість позапланових перевірок (за даними минулого року питома вага позапланових перевірок серед усіх перевірок складає 41%) є однією з головних проблем у сфері нагляду (контролю). Часто такі перевірки носять «замовний характер». Адже достатньо звернення будь-якої фізичної особи для проведення раптової перевірки без попередження та дотримання інших процедур, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Варто зауважити, що зазначене використовується юридичними та фізичними особами для тиску на бізнес, усунення конкурентів.\nЗа словами Голови Ради Федерації роботодавців м. Києва Андрія Антонюка, ситуація в місті Києві є задовільною в порівнянні з іншими регіонами України, і в цьому є певна заслуга як керівництва Державної служби з надзвичайних ситуацій України у м. Києві, так і столичного бізнесу. Проте ситуація в столиці України також є непростою.\nОсновні проблеми, з якими стикаються київські роботодавці:\n- методи проведення перевірок об’єктів, де здійснюється господарська діяльність, відповідно до критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки;\n- введення в експлуатацію приміщень та надання відповідних погоджень органами Державної служби з надзвичайних ситуацій України у м. Києві;\n- дотримання Правил пожежної безпеки суб’єктами господарювання у м. Києві;\n- дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення.\nОдною з основних проблем, які виникають у київських роботодавців, є проведення перевірок з питань пожежної та техногенної безпеки, які серйозно ускладнюють поточну діяльність суб’єктів господарювання у м. Києві.\nОсь один з конкретних прикладів: на основі результатів позапланової перевірки з пожежної безпеки київського підприємства, на якому працює 120 осіб, наприкінці 2009 року було винесено постанову про застосування запобіжних заходів квітнем 2010 р. шляхом опломбування вхідних дверей підприємства, діяльність суб’єкта господарювання була зупинена.\nКожного наступного року це підприємство писало гарантійного листа з переліком вже нібито усунутих недоліків, зазначених в даній постанові. Щороку, на основі гарантійного листа і документів, що підтверджували нібито усунення недоліків, пожежники призупиняли дію вказаної постанови на 1 рік. Сума хабара за призупинення дії постанови в середньому по Києву становила в 2010-2012 роках 10 тисяч грн., в 2013 році – 15 тисяч грн.\nЦей приклад є яскравим підтвердженням наявності в чинному законодавстві корупціогенних норм, відповідно до яких дотримання цих норм та усунення всіх недоліків з боку підприємства є неможливим, оскільки самі норми є нереальними, а їх виконання потребує витрачання великих коштів. А ці витрати можуть бути марними, адже ці норми час від часу змінюються і самі пожежники під час перевірок підприємств, як правило, натякають, що платити доведеться в будь-якому випадку.\nМи розуміємо, що саме підприємці часто є об'єктом вимагання хабарів з боку чиновників, але коли бізнесмени відмовляться задовольняти неправомірні вимоги представників влади і вступати з ними в корупційний зговір, корупція як соціальне зло в бізнесі і у державі загалом буде переможена.\nЦе означає, що бізнес має почати перш за все із себе і перестати платити хабарі суддям, митникам, податківцям, пожежникам та іншим контролюючим органам.\nЗа словами А. Антонюка, минулого тижня на засіданні у Федерації роботодавців України ми заявили, що готові забути все те погане, що раніше перешкоджало нормальній діяльності столичного бізнесу. Ми пропонуємо розпочати співпрацю роботодавців, органів державної влади і представників контролюючих органів з чистого листа. Але у нас, як роботодавців, є єдина принципова вимога: чиновники, які не готові або не можуть виконувати свої державні обов’язки без корупційної складової, мають добровільно залишити державну службу, не чекати, поки відбудеться публічна люстрація з розкриттям корупційних схем, імен та прізвищ.\nУ зв’язку з цим, нагальним є внесення змін до чинного законодавства щодо виключення з переліку підстав для проведення позапланових перевірок звернень юридичних осіб (в т.ч. правоохоронних органів та органів прокуратури) та проведення таких заходів за зверненнями фізичних осіб лише у разі, коли у зверненні доведено, що внаслідок порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства автору (авторам) звернення було завдано матеріальної шкоди або ж порушено гарантоване Конституцією України право на належні, безпечні і здорові умови праці, безпечне для життя і здоров'я довкілля, безпечність продукції, робіт і послуг.\nЗ метою зменшення корупціогенного впливу на діяльність державних службовців пропонуємо:\nРозпочати практичне застосування ст. 21 Закону України «Про організації роботодавців, їх об'єднання, права і гарантії їх діяльності», відповідно до якої організації роботодавців, їх об'єднання мають право представляти та захищати інтереси своїх членів під час здійснення відповідними контролюючими органами заходів із державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.\nЗа запрошенням роботодавця організації роботодавців, їх об'єднання визначають уповноваженого представника, який бере участь у процесі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.\nУповноважений представник має право робити заяви та повідомлення щодо дій відповідних контролюючих органів, вчинених ними під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, обов'язкові для розгляду відповідними контролюючими органами.\nЧлен Правління Київської міської організації роботодавців, Директор ДНВП «Картографія» Ростислав Сосса виступив перед учасниками наради на тему: «Можливості геоінформаційних систем та шляхи їхнього використання в роботі ГУ ДСНС з питань пожежної та техногенної безпеки».\n«За результатами наради було прийняте спільне рішення надати кандидатуру уповноваженого представника ФРК, відповідно до ст. 21 Закону України «Про організації роботодавців, їх об'єднання, права і гарантії їх діяльності», який братиме участь в здійсненні відповідними контролюючими органами заходів із державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, у тому числі в проведенні перевірок з питань пожежної та техногенної безпеки» — заявив Голова Ради Федерації роботодавців м. Києва Андрій Антонюк.


Не соромляться заробляти на крові: Сім'я Медведчука володіє у Криму бізнесом, який з'явився після анексії\nпонеділок, 29 червень 2020, 6:10\nСім'я глави політради "Опозиційної платформи - За життя" народного депутата України Віктора Медведчука володіє у Криму бізнесом, який з'явився там уже після російської анексії. Про це 26 червня повідомив проект "Крим.Реалії", передають Патріоти України.\nТОВ "Таврія-інвест" і ТОВ "Фірма Укрснаб" в українському реєстрі юридичних осіб немає. Фірму "Таврія-інвест", за даними російської Федеральної податкової служби, було зареєстровано навесні 2015 року зі статутним капіталом більш ніж 1 млрд руб. Основний профіль компанії – управління нерухомістю й будівництво. Компанія, за даними видання "Крим.Реалії", щорічно зазнає мільйонних збитків, однак і далі діє. "Таврія-інвест" 2017 року перенесла свій офіс із Гаспри в Москву.


Мистецтво Стародавнього Сходу - Культурология\nГлавная Учебные материалы Студенческие работы Мистецтво Стародавнього Сходу\nЯзык: Украинский, Формат файла: MS Word 17,67 Кб\nМистецтво Стародавніх цивілізацій тяжіло до грандіозних масштабів, до монументальних геометричним форм. Людина починає усвідомлювати себе вінцем природи. У своїх творах мистецтва люди зображували понадлюдські образи, обожнюючи могутні і незрозумілі сили природи зображувалися як воля богів. У стародавніх міфах оспівувалися подвиги великих героїв, їх перемоги над неймовірними чудовиськами. Виник ідеал велетня – символ перемоги над природою і самоствердження. У кожній державі виникли свої пантеони богів, в які свято вірили, поважали і здійснювали ритуальні жертвопринесення, вірячи що таким чином задобрять і викличуть прихильність богів.\nГоловна роль в образотворчому мистецтві відводилася архітектурі та живопису. Розвивалося будівництво храмів, присвячених богам. На стінах зображувалися ритуальні сцени, подвиги правителів і великих героїв, поклоніння богам, військові походи і т. д. Так само були розвинені ремесла й інші види мистецтва: розпис ритуальних предметів, кераміки, скульптура, так само з’являлися перші задатки вокального, музичного та театрального мистецтва. Так само як і в живописі та скульптурі, в театральних мiстерiях оспівувалися всеосяжна влада богів і правителя, його подвиги і могутність.\nДержавність в Давньому Єгипті виникла в п’ятому тисячолітті до н.е. в результаті розкладання родового суспільства, з виділенням родової знаті – вожді, старійшини, і появою рабства.\nПісля появи ряду державних утворень – номів, останні об’єдналися в Верхній і Нижній Єгипет, а потім склали єдину державу. Періодізація така:\n)період Раннього царства (3120- 2649 рр.. До н.е.) – складання єдиної держави, період царювання перших двох династій фараонів.\nАрхаїчна епоха, Тініский період. Цивільні споруди архаїчної епохи майже не збереглися. Раннеегіпетскі храми представляли собою, мабуть, невеликі споруди всередині огорож. Про образотворче мистецтво Раннього царства ми можемо судити по гробницям царів і знатних сановників. Гробниці, які відносяться до I династії, мають форму мастаб; ця ж форма зберігалася і згодом. Перші мастаби були побудовані не з каменю, а з цегли-сирцю. Деякі гробниці мали розчленовані, ступінчасті стіни. У складі імен царів, як і в складі імені царя Хор-Аха, згадувався бог у вигляді сокола – Хор, покровитель більшості царів Раннього царства.\nЄгиптяни досягли високого рівня в геометрії (приблизне знаходження числа пі, площі фігур) і астрономії (планети, сузір’я).\n) період Стародавнього (Старого) царства ( 2707-2150 рр. До н.е.) – завершення створення єдиної держави, розпад Єгипту на номи, знову централізація країни.\nОснови монументальності, закладені в архаїчний період, розвиваються повною мірою в епоху Стародавнього царства. Архітектура стає провідним видом мистецтва. Це пов’язано з культом фараона. Усипальниці царів будуються у вигляді пірамід. Основні пам’ятки архітектури цього періоду: піраміди Джосера, Хеопса, Хефрена, Мікеріна. Перед пірамідою Хефрена знаходиться найбільший сфінкс, висічений із суцільної скелі. Група пірамід у Гізі входять до складу архітектурного комплексу. Великі піраміди оточені малими і великим числом мастаб – це некрополь родичів фараона і знаті. До пірамід примикали заупокійні храми. Стіни споруд прикрашалися розписами і рельєфами. У цей період вже зустрічається поглиблений рельєф. У круглій скульптурі встановлюються суворі канони певних типів композиції, які утримуються потім на всьому протязі розвитку єгипетської пластики. Пластика цього періоду стає більш реалістична. Але художник не був вільний у виборі кольору: раз і назавжди встановлюється колір для певного об’єкта. Наприклад, в рельєфі і круглiй скульптурі чоловіче тіло забарвлювалося в цегляно-червоний колір, а жіноче – в коричнево-жовтий. Камінь, дерево і м’яка мідь, головні матеріали, з яких робляться всі предмети побуту, статуетки.\n) період Середнього царства (2250-1700 рр. До н.е.) – функціонування єдиної держави.\nЦе епоха децентралізації і розпаду Єгипту на безліч територіальних громад (кінець 3-го – початок 2-го тис. до н.е.). Мистецтво під впливом художніх шкіл, що виникли при дворах провінційних правителів, стає більш реалістичне і декоратичне. Найбільш оригінальна архітектура печерних гробниць розташованих у Середньому Єгипті. Ці гробниці мають зовнішній портик зазвичай з двома протодоричними колонами з абаки і масивним, архітравом,який лежить зверху. Зародження протодоричної колони відноситься до цього періоду, зазвичай вона буває 16-гранної, але в наступні періоди зустрічається з 18 і 24 гранями. Найбільш видатний храм цього періоду – поминальний храм Ментухотепiв III та IV. Стінні розписи цього періоду індивідуально-реалістичні. Художники фресок прославилися зображенням тварин і птахів. У Середньому царстві розвивається мистецтво скульптурного портрета. З’являється індивідуальність даної особи і своєрідне вираження. У дрібній пластиці і рельєфi істотних відмінностей від попереднього періоду немає.\n) період Нового царства (1575-1087 рр. До н.е.) – розквіт могутності Єгипту, в кінці даного періоду його занепад.\nЦе період колоніальної експансії, здійснюваної єгипетськими фараонами в країнах Передньої Азії і Нубії (з середини 2-го тис. до 1-го тис. до н.е.). Звеличується культ фіванського бога Амона, і підкреслюються його войовничі функції. Новий підйом в ідеалізації особи царя, а в мистецтві оспівування його великого, недосяжного образу. Храми присвячені богам, одночасно служать місцем прославляння фараона. Виникає зростання храмового зодчества. Однак монументальність виражена за новим у порівнянні з Давнім царством. Домінуючим видом архітектури в Новому царстві є храм присвячений богам, а не гробниця як раніше. У цю епоху перестають будувати Піраміди. Найоригінальніше в архітектурі храмів цього періоду – гипостильнi зали з цілим лісом колон різних ордерів. Палаци цього періоду прості, лаконічні і геометричні. Стінні розписи більш декоративні і витончені. У рельєфі і живопису змінюється ставлення до площини. Людське тіло використовується у всіляких ракурсах, монотонні ритмічні повторення зведені до мінімуму. У Давньому царстві багатофігурна композиція лише сума одиничних фігур, в Новому царстві – єдине ціле. Рельєф, кругла скульптура стають більш реалістичними, об’ємні, тривимірні, лінії більш округлі. Мистецтво Стародавнього Єгипту було підпорядковане релігії. Художники забезпечували померлому посмертне благополуччя. Мистецтву відводилася важлива роль: вона повинна була дарувати безсмертя і бути прямим продовженням життя.\nПершими були, так звані "Тексти Пірамід", потім коли заупокійний культ став більш демократичним, тексти писали на кам’яних саркофагах, і називалися вони "Тексти саркофагів". Пізніше, в Новому царстві разом з новою епохою держави, заупокійна література також отримала подальший розвиток. Способи досягнення загробних благ стали простіше. Магічні тексти складали в скрипторіях і записували на папірусі, який виготовляли в спеціальних майстернях. Заупокійні тексти Нового царства отримали назву «Книги Мертвих», чудовою особливістю якої були її численні ілюстрації. Стародавні єгиптяни вельми дбали про те, якою повинна бути людина, щоб гідно пройти життєвий шлях і перейти в інший світ, набути інше життя. Мабуть, цим пояснюється виникнення дидактичної літератури, яка користувалася у єгиптян великою популярністю і отримала подальше поширення. Прославленим зразком такої літератури є «Повчання Аменемопе».\nУ Стародавньому Єгипті зародився і театр як масове дійство. В основу театралізованих вистав лягли містерії Осіріса. Сюжет цих драматичних релігійних уявлень складали «пристрасті» Осіріса – епізоди його життя, його страдницька смерть. Акторами були жерці і навіть фараони.\nУ Передній Азії отримали розвиток ті ж види мистецтва, що і в Єгипті. Важливу роль тут також грала монументальна архітектура, тісно пов’язана з іншими областями образотворчого та декоративного мистецтва. У державах Дворіччя видне місце, як і в Єгипті, займали скульптура, рельєф, дрібна пластика, ювелірна справа. Як і в Єгипті створювалися розписи, що прикрашали стіни палаців. Але багато рис відрізняють мистецтво Передньої Азії від єгипетського.\nЗначне місце в ансамблі кожного міста займали палаци та храми. Вони зводилися з сирцевої цегли і оформлялися з великою різноманітністю. Через вологий клімат настінні розписи погано зберігалися, тому для декоративної обробки стали застосовувати мозаїку, інкрустацію з самоцвітів, перламутру і раковини. В вживання увійшла обробка колон листовою міддю. Зіккурати – східчасті вежі – виникли в Шумері в 3-м тис. до н. е.. Вони складалися з декількох ідучих догори величезних трапецієподібних платформ, викладених суцільною кладкою сирцевої цегли. Верхня площадка увінчувалася невеликим святилищем – «житлом бога». Зіккурати будувалися зазвичай при храмі шанованого божества, згодом перетворилися на центри науки. Скульптура у вигляді статуй і рельєфів становила невід’ємну частину храмів. Скульптурними формами прикрашалися судини, музичні інструменти. Перші скульптурні портрети правителів були виконані в металі і камені. Скульптури і рельєфи Стародавньої Месопотамії безсумнівно були грубіше й примітивніше скульптурних образів Стародавнього Єгипту. Поступово склався ряд закономірностей зображення людей, тварин і божеств. Визначилися правила передачі в рельєфі людини, голова і ноги зображувалися в профіль, а тулуб у фас, тварин і птахів, у яких при профільному зображенні очi також показувалися в фас. У мистецтві Дворіччя рано зародився розповідний рельєф. Сцени процесій побудовані на ритмічному чергуванні йдучих фігур.\nУ першій половині 2-го тис. до н.е. вся південна половина Дворіччя об’єдналася під владою Вавилону. Високого розквіту досягли література науки і мистецтво. Мистецтво Вавилона складалося під сильним впливом мистецтва Шумеру і Аккада. Але в вавилонській скульптурі більше спокою. Вона несе відбиток урочистого ритуалу, усталеного при дворі.\nМистецтво Хетiв – гірського народу, що населяв Малу Азію – у своїх основних рисах сходило до шумерської. Але тут склалося самобутнє відчуття художньої форми. Архітектурні і скульптурні пам’ятники хетів великовагові і масивні. Влада каменю виражена у фігурах левів і сфінксів, що обрамляють кріпосні стіни. Для будівництва храмів і палаців хети використовували великі блоки каменю. Цоколі викладалися вертикально стоячими плитами – ортостати.\nАссірійці були великими спадкоємцями культури Стародавнього Вавилону, цей вплив простежується у творах скульптури і зодчества. Ассірійські царі оголошували себе спадкоємцями стародавніх народів і прагнули до підтвердження божественної волі. Ассірійські правителі прагнули перевершити все те, що було створено до них. Ассірійські палаци були розкішні. У їх будівництві та оздобленні брали тисячі майстерних майстрів, ремісників. Мистецтво Ассирії складалося як придворне. Військовий характер держави визначав спрямованість зодчества. Ассірійські міста були фортецями, обнесенi потужними стінами і обведеними ровом. В’їзні баштові ворота представляли складну систему укріплень, які служили не тільки оборонним цілям, але і були показниками могутності міста. Входи у вигляді веж прикрашалися величезними парними скульптурами фантастичних звірів – шеду – з тулубом бика, крилами орла і головою чоловіка у високому головному уборі. Вони втілювали могутність сил природи, оберігали царський будинок від усякого зла. Палацові комплекси включали в себе і храми та зіккурати, а також дозорні башти. Вперше в мистецтві Передньої Азії рельєфи і розписи, з’єднані з архітектурним простором, перетворилися в сюжетно пов’язані між собою цілісні панорами. Площиний, декоративний стиль розписів 9 ст. до н. е. властивий і рельєфам і розписам. Кругла скульптура відігравала в Ассирії меншу роль, ніж рельєф. Головним в скульптурі було висловити спокійну мудрість, гідність, могутність і красу владики. Риси обличчя були правильні, нерухомі, величні, підкреслена сила м’язів і монументальність тіла. Статуї правителів уподібнювали богам. Вони встановлювалися у храмах і призначалися для поклоніння поряд із статуями божеств.\nСтародавнiй Вавилон в 7 ст. до н. е.. вступив в період нового підйому після розпаду Ассирійської держави. Вона перетворилася на великий культурний центр. Планування Вавилона було близьким до планування ассірійських міст, але стиль зодчества відрізнявся від ассирійського. Зросла роль жрецтва, у зв’язку з цим зникли теми прославлення царів, зменшилися скульптурнi форми в ансамблі, храмове будівництво отримало більший пріоритет над палацовим. Мистецтво Нового Вавилона створило мало оригінального, воно повторювало лише з більшою і деколи надмірною пишнотою зразки, створені Стародавньої Вавилонії і Ассирії.\nВже в 3 – 2 тис. до н. е. на північному заході Індостану в Мохенджо-Даро і в Харапi склалися ранні класові відносини, виникли держави і багатолюдні міста, які вели широку торгівлю з іншими країнами, в першу чергу з Єгиптом, Шумером і Аккад. Міста мали правильне планування, багатоповерхові будинки будувалися з обпаленої цегли і мали систему водопостачання і каналізації. Знайдені археологами предмети художнього ремесла – вироби з бронзи, ювелірні вироби, кераміка, дрібна пластика вказують на схожість з культурою Месопотамії. В середині 2-го тис. до н. е. культура найдавніших міст була перервана. Причина її заходу до цих пір залишається загадкою. Про мистецтво середини 2-го тис. до н. е. відомо мало. Єдиний літературний пам’ятник цього періоду – Веди (Знання) в поетичній формі оповідають про життя, побут і вірування племен, що населяли в ту пору країну. У Ведах згадується також про музику та архітектуру того часу. Судячи з описів люди жили замкнутим, патріархальним життям в невеликих селищах, що складалися з круглих в плані, дерев’яних будівель з напівсферичними і конічними дахами. Село оточувала огорожа, навколо якої йшла кругова стежка. Дві широкі, пересічні під прямим кутом вулиці, ділили її на чотири частини і завершувалися чотирма воротами. Ці типи будівель лягли в основу кам’яних храмів та інших будівель наступних століть. До середини 1-го тис. до н. е. в Індії утворилися кілька десятків рабовласницьких держав. У містах виросли палаци і храми, ускладнилися будівельні прийоми, прикраса дерев’яних споруд. Суспільство розділилося на касти. Вищою кастою вважалася варна жерців, вчених, подвижників – брахманів, а найбільш безправною варна слуг, найманих робітників – шудри. У другій половині 1-го тис. до н.е. були створені найбільші твори Індії – Махабхарата і Рамаяна, куди увійшли міфи, оповіді про життя народів Індії, легенди про її богів і героїв. Мистецтво Індії досягло розквіту з утворенням потужної рабовласницької держави Мауро в 4 – 2 ст. до н. е. Воно увібрало в себе впливи культур країн Середземномор’я і Персії. У містах зводилися великі фортеці і палацові комплекси. Збереглися багато творiв архітектури і скульптури цього періоду, оскільки храмові і меморіальні споруди тієї пори будувалися вже цілком з каменю. Поширення буддизму за царя Ашоке викликало масове будівництво храмів-чайтья, монастирів, що включали чайтья і чернече гуртожиток – вихара, а також меморіальних споруд – ступ і стовпів-стамбха. Ступа являла собою грандіозний, позбавлений внутрішніх приміщень, напівсферичний пагорб, викладений з цегли і каменю. Поставлений на високому барабані, він завершувався релікварієм (дарохранильниця), так званої «священною горою», або огорожею з жердиною посередині, унизані дисками – символами небесних ступенів. Перекладини воріт, проміжки між ними і самі стовпи заповнювалися скульптурою. Рельєфи присвячувалися як буддійським темам, так і більш древнім темам індійській міфології. Чудова майстерність обробки каменю показують стамбхі – монолітні стовпи, на яких висікалися едикти Ашоки і буддійські моральні вислови. Вершина цих стовпів прикрашалася лотосовидною капітеллю, несучою символічні фігури шанованих буддизмом тварин – лева, бика, слона або коня.\nУ 1 – 3 ст. н. е.. на півночі Індії утворилася нова потужна держава Страви. Релігія цього періоду представила Будду не тільки як рятівника людства, але і як божество, яке вміщає в себе всі людські страждання. У зв’язку з цим мистецтво Індії звернулося вперше до почуттів людей. Для передачі божественного вигляду Будди і його учнів були розроблені складні образотворчі прийоми і правила, ряд особливих ознак святості. Наприклад, для Будди їх було близько тридцяти.\nОстанній етап розквіту староіндійської культури припадає на 320 – 450 роки н. е. Індія об’єдналася у велику централізовану імперію під владою династії Гуптів. Розгорнулося будівництво палаців, монастирів і храмів. Буддійські храми цього періоду перетворилися на своєрідні музеї, де були живопис, скульптура, різьба та інші декоративні ремесла знаходяться в тісному сплетенні. Вперше справжнього розквіту досяг живопис, що прикрашає храми і будинки знаті. Розцвітає і сценічне мистецтво, пов’язане з музикою і танцями. Індійське мистецтво 4 – 5 ст., втіливши в собі зовнішні впливи, вступило на новий шлях самостійного розвитку.\nНайдавніша культура зародилася на території Китаю в епоху неоліту в 5 – 3 тис. до н. е. Збереглися залишки неолітичних поселень з глинобитними ямного типу житлами на жердинному каркасі. Найбільшого рання майчтерностi досягла розписна кераміка (5 – 3 тис. до н. е.), отримала загальну назву Яншао, за місцем розкопок, проведених у селі провінції Хенань. Пізніші судини (3-е – початок 2-го тис. до н. е.), чорні, гладенькі, позбавлені розпису та виконані більш досконалим способом випалу в закритих печах у формі триніжків, келихів, кубків, кухлів казанків, були названі Луншань. Судини Лушань за формою триногі називаються «Чи» і округлі – «ху». Яншаосцi розписували судини до випалення, таким чином візерунки закріплювалися назавжди. При порівнянні ранніх і пізніх гончарних виробів видно, як геометричні мотиви поступово стають в них переважаючими, що підпорядковують собі зооморфні і рослинні мотиви. У 2 тис. до н. е. виникла перша рабовласницька держава Шан (або Іль). Виникли перші міста, були винайдені писемність, техніка бронзового литва, складнішi і конкретнішi стали міфологічні уявлення про світ. Культ предків починаючи з періоду Шан і на багато століть став найважливішим в Китаї. Жителі царства Шан досконало володіли технікою бронзового лиття. Старокитайська бронза незвичайна за своїми розмірами, візерункам і контурами, її неможливо сплутати з виробами інших країн. Геометричний орнамент відрізнявся великою графічної тонкістю, складністю. Судини зазвичай покривалися цілком легким лінійним гравіюванням, іноді майже непомітним. У період царства Шан з’явилися міста, обнесенi стіною, з характерним для Китаю прямокутним плануванням, з храмами і палацами правителів. В цей період зародилася каркасна система в Китайському зодчестві. До кінця 2-го тис. до н. е. на території Китаю склався ряд самостiйних держав, найбільш могутня з них була Чжоу. У цей період був створений перший збірник віршів – «Шицзін», з’явився тракт з архітектури Чжоу-лі, де були викладені основні правила планування міст. У 1-му тис. до н. е. виникли найважливіші релігійно-фiлосовськi вчення – конфуціанство і даосизм, узагальненi уявлення про структуру світобудови і суспільства, мали значний вплив на всю наступну культуру Китаю. До середини 1-го тис. до н. е. змінювався характер бронзових судин, форми стали більш м’якими і витонченими, візерунки більш графічнимі і плоскими. Рельєфні мотиви замінялися інкрустацією. Складається характерний для Китаю вид живопису тушшю на свитках. Зразком бронзи періоду Чжаньго є глечик «ху», гладкий і стрункий, забезпечений підвісними ручками, весь заповнений гравірованим орнаментом. З’явилися дзеркала інкрустовані сріблом і золотом, прикрашені лаковим розписом музичні інструменти і меблі, яскраво розписане лакове начиння, предмети з різьбленого дерева і каменю. Складна техніка виготовлення лакових виробів в період Чжаньго була висока. На дерев’яну, шкіряну або полотняну основу наносили кілька шарів лаку, тобто пофарбованого соку лакового дерева. Виходили легкі, блискучі вироби, що не бояться води. У живописі використовується шовкова тканина.\nНайвищого підйому архітектура і мистецтво Стародавнього Китаю досягли під час утворення єдиної централізованої держави Цінь в 221 – 207 р. до н. е.. Найвеличнiшою спорудою цього періоду – є Велика китайська стіна, яка відгородила північну частину країни від набігів кочівників. Стінами в періоди Цинь і Хань обносилися також міста. Палаци будувалися з різних порід цінного дерева. Внутрішні покої прикрашалися стінними розписами, кам’яні підлоги були інкрустовані дорогоцінними самоцвітами. Склалися конструктивні і декоративні прийоми, що одержали розвиток пізніше. Наприклад, система кронштейнів – «доугунiв», орнаментація черепичних покриттів покрівлі та ін. Найважливішою особливістю китайського містобудування і будь-якого архітектурного комплексу стали виразність і регулярність. Багаті садиби повторювали контури палацу, звичайно складалися з ряду одноповерхових будівель, iз зверненими вікнами всередину двору і розділеними посередині стіною і дверима на дві частини – житлову і господарську. Похоронні склепи були такими ж чіткими за своїм розташуванням і планом. Небіжчик оточувався предметами розкоші, як і при житті. Поховання складали цілі комплекси підземних кімнат, орієнтованих по сторонах світу. Всередину вели кам’яні двері із зображенням чотирьох сторожів сторін світу: тигра, фенікса, дракона і черепахи. Стіни і склепіння прикрашали розписи і рельєфи міфологічного змісту. У зображенні живих істот були вироблені чіткі канони. Смиренність зображувалась зігнутою спиною, переляк – здибленими волоссям. Древній період Китаю завершився з падінням Ханьскої держави, знесена повстанням рабів.\nМистецтво кожної країни Стародавнього Сходу мало свої відміннi особливостi, характернi тільки для певної держави. На характер мистецтва впливали географічне положення, релігійні уявлення, кліматичні умови та інші фактори. Мистецтво Єгипту, Месопотамії та Ассирії тяжіло до грандіозних, монументальних форм, Китайське зодчество не створювало таких грандіозних архітектурних споруд. Вони з’єднували будови з навколишнім світом, відображаючи красу рукотворних форм, підкреслюючи тим самим гармонійний зв’язок духовного і матеріального. Життя в Китаї розглядалося нерозривно пов’язане з природою, через яку люди намагалися осмислити закони буття, досягти духовного просвітлення та гармонії з самим собою і навколишнім світом. Такий світогляд склався в Китаї не випадково. Вiн пов’язаний з особливостями кліматичних умов. У країні, де над людиною завжди панувала стихія посух і повеней, природа перетворилася в предмет особливого шанування і поклоніння. У Єгипті ж мистецтво було складовою частиною заупокійного культу. Жителі Давнього Єгипту старанно слідували духовним принципам своєї культури, щоб гідно завершити земний шлях і продовжити існування у світі покійних. Зразки давньоєгипетського мистецтва настільки тісно пов’язанi з релігією, що не можливо їх зрозуміти не маючи уявлення про релігійно-обрядовi звичаї єгиптян. У Дворіччі заупокійний культ не був поширений, як у Єгипті, i портретна пластика не досягла вершин єгипетського мистецтва. У рельєфах Дворіччя важливе місце відводилося розповідями про звитяжних війнах і діяннях правителів. В архітектурному мистецтві так само велике значення мало навколишнє середовище і клімат. Щоб зводити храми на заболочених рівнинах і серед річок, їх необхідно було піднімати на високу насипну платформу, щоб уберегти від руйнувань під час повеней. Тому важливою частиною архітектурного ансамблю стали довгі сходи і пандуси, по яких люди піднімалися до святилища. Мозаїка стала відігравати важливу роль, тому що через вологого клімату стінні розписи погано зберігалися. Вищом культом був культ сонячного божества. Суворе і мужнє мистецтво Ассирії склалося під впливом войовничої спрямованості держави, що захопила величезні території і вела постійні війни. Мистецтво Стародавнього Ірану світське. Воно було покликане прославляти земних правителів і міць держави, тому отримало яскраво виражений світський характер. Мистецтво Індії склалося в інших природних умовах, що наклало на її формування особливий відбиток, а індійська міфологія дала величезний матеріал для образотворчого мистецтва.\n.Медведев П. В творчій лабораторії письменника. – Л., 1933.\n. Єрмаш Г.Л. Мистецтво як творчість. – М., 1972.\n. Популярна художня енциклопедія. – М., 1986.\n. Питання соціології мистецтва. – М., 1979.\n. Рейнак С. Історія мистецтв. – М., 1938.\n. Любимов Л. Мистецтво стародавнього світу. – М., 1971.\n. Лекція Єршової А.П.\n. Дмитрієва Н.А. Виноградова Н.А. Мистецтво Стародавнього Світу. – М., 1986\n. Павлов В.В. Нариси з мистецтва Давнього Єгипту. – М., 1936.\n. Театральна Енциклопедія. – М., 1967.


Микола Шошанні - Всяк городить свій город чи грот... @ Пісні під гітару та вірші від талановитих авторів — Поезія.ORG\n??? » АВТОРИ (Персоналії) (413) / Микола Шошанні (185) / Громадянська лірика (3)\nВсяк городить свій город чи грот,\nАле нам усім відомо зроду:\nВсі думки у влади — про народ,\nЩоб жилося радісно народу.\nПро народ турбуються в кіно —\nНа усіх засіданнях сесійних —\nВлада любить в ЗМІ усіх давно,\nКомпетентно любить, професійно.\nЦя любов і квітне, і росте,\nІ настільки тішать слів рулади,\nЩо й народ уже не в змозі теж\nНе любити партії та владу.\nВ різнобарвній гамі почуттів\nПочуття любові невід’ємне.\nГарно як, що в нашому житті\nЄ любов, тривала і взаємна.


Художня культура Месопотамії | Твори на вільні теми\nГоловна ⇒ 📁Твори на вільні теми ⇒ Художня культура Месопотамії\nЗмінюються погляди людини на смисл життя і на богів. Якщо для єгиптян була характерна віра у вічне життя і головне було створити для себе дім для вічного життя – гробницю , то тут – віра в те, що головна мета життя людини – служіння своєму божеству. А це означало, що треба перш за все побудувати дім для бога – святилище. Пригадайте міф “Гора небес до землі”, в якому розповідається, як Енліль будує собі храм. Таким святилищем і стала головна форма культової архітектури шумерів – зиккурат.\nВін мав три або сім ярусів , був чимось\nсхожий на піраміду Джосера: “сходи до неба” і сходинки були важливою частиною архітектурного рішення. Кожний “поверх” мав свій колір: чорний – бітум – нижній; колір цегли-сирця – середній; білий та червоний – верхній. Закінчувався синім кольором верхнього храмика, де і розташовувалося святилище .\nУ святилищі були ліжко, стіл, стілець, і кожної ночі там залишали їжу для бога і доброчесну, цнотливу жінку для обслуговування бога . Туди могли входити тільки жерці і вони використовували святилище для астрономічних спостережень.\nТобто не заупокійний культ, а доброчесне життя на землі і вірне служіння\nсвоєму богові – це ідеал шумерів і вавилонців, які вважали, що ніколи не вмирає тільки бог і все йому служить.\nНайбільш відомим є зиккурат Мардука – бога Вавилона. Він відомий за біблійською легендою про Вавилонську вежу. Це зиккурат Етеменанкі , збудований за часів Навуходоносора ІІ – Нововавилонське царство . Це була грандіозна споруда, яку описав Геродот: сім ярусів, нижній квадрат – 91х91 м, висота першого ярусу – 33 м, загальна висота – 90 м. Завершувався храмиком з синьої цегли з золотими рогами бика, що сяяли на сонці.\nЦей зиккурат входив до архітектурного ансамблю міста Вавилона, куди, окрім нього, входили: 4 комплекси оборонних мурів з вежами-контрфорсами, з 8 брамами – бастіонами, головна процесійна дорога богині Іштар зі славнозвісними воротами ; два палаци Навуходоносора , 53 храми і висячі сади Семіраміди – одне із семи чудес світу .\nСлавнозвісний рельєф “Велике левине полювання” з яскравими фігурами пораненого лева та вмираючої левиці – шедеври світового рівня .\nЕпос про Гільгамеша, міфи Межиріччя: “Гора небес до Землі”, “Енкі і Всесвіт”, “Інанна та закони “ме”; “Зиккурат бога місяця Нанни в Урі”. Брами богині Іштар у Вавилоні. Штандарт з Ура. Адоранти. Голова Саргона давнього.\nСтатуя сановника Ебіх-іля з Марі. Голова статуї гудеа, правителя Лагаша. Крилаті бики з палацу царя Саргона ІІ у Дур-Шарруке.\nРельєф “Велике левине полювання”.\nЯкі держави існували в Месопотамії? Чим відрізняється месопотамська писемність від єгипетської? Хто розшифрував шумерське письмо? Яке відкриття подарували шумери світовій культурі? Чим відрізнялася месопотамська космогонія і теогонія від єгипетської?\nЩо таке зиккурат? До якого архітектурного ансамблю увійшов зиккурат Етеменанкі? Які звірі були архетиповими для художньої культури Месопотамії? У яких пам’ятках месопотамської художньої культури зустрічаються образи бика і лева?\nНазвіть типологічні риси адорантів – однієї з форм месопотамської пластики? У якому жанрі написано “Епос про Гільгамеша” і яка головна ідея цього твору?\nРоздуми про смисл життя, добро і зло в повісті “Планетних” »


Електроприводи які застосовуються у сільському господарстві, можна поділити на стаціонарні і пересувні. Стаціонарні електроприводи застосовують для механізації трудомістких процесів у тваринництві, у ремонтних майстернях і т. ін., пересувні — для обслуговування польових установок (дощувальних машин, скиртокладів та ін.).\nУ свою чергу, стаціонарні електроприводи діляться на групові, багатодвигунні і одиночні. Пересувні електроприводи, як правило, бувають одиночними.\nГруповим називають такий електропривод, у якому рух від одного електродвигуна передається групі робочих машин через одну або декілька трансмісій; його також називають трансмісійним. У сільськогосподарському виробництві груповий електропривод застосовували у кормоприготувальних цехах тваринницьких ферм, у ремонтних мастернях, але тепер він внаслідок технічної недосконалості витісняється одиночним електроприводом.\nОдиночним називають такий електропривод, у якого робоча машина приводиться в рух від окремого електродвигуна. Це основний вид привода у сільськогосподарському виробництві.\nПереваги одиночного електропривода полягають у тому, що він дає змогу працювати при найвигідніших швидкостях обертання, швидше запускати та гальмувати робочу машину і змінювати напрям її обертання, зручний для автоматизації виробничих процесів, у нього відсутні втрати енергії в трансмісії і на обертання робочої машини вхолосту. Крім того, при застосуванні одиночного електропривода економиться виробнича площа, тому що немає громіздких трансмісій, внаслідок чого також поліпшуються санітарно-гігієнічні умови праці, а при виході з ладу електродвигуна буде простоювати тільки одна машина, а не група машин, як при груповому електроприводі.\nРис. 1. Агрегатований електропривод машинки для стрижки овець:\n1 — підвісний електродвигун, 2 —- гнучкий валі, 3 — стригальна машинка.\nДо недоліків одиночного електропривода слід віднести значне збільшення встановленої потужності електродвигуна порівняно з груповим приводом. Але якщо врахувати його переваги і те, що вартість електромеханічного обладнання при одиночному і груповому електроприводах приблизно однакові, то слід визнати одиночний електропривод найдосконалішим і вигідним.\nУ простому одиночному електроприводі електродвигун встановлюють на робочій машині або поряд з нею, тоді рух до робочої машини передається через контрпривод. Це найменш досконалий вид одиночного електропривода.\nВ індивідуальному одиночному електроприводі електродвигун з'єднують з робочою машиною без контрпривода, при цьому розрізняють агрегатований електропривод, у якому між електродвигуном і робочою машиною існує механічна передача (шестірні, гнучкий вал, муфта та ін.), і вмонтований електропривод, у якому відсутня механічна передача між Двигуном і робочою машиною, а окремі частини електродвигуна (вал, ротор) органічно зливаються з виконавчим механізмом і беруть на себе функції робочих органів. Прикладом агрегатованого є привод машинки для стрижки овець, у якому рух від двигуна передається через гнучкий вал (рис. 1). Вмонтований електропривод застосовують в електрошліфувалках (рис. 2), де на зовнішній ротор асинхронного двигуна насаджений шліфувальний круг 2, а статор знаходиться всередині двигуна.\nБагатодвигунним називають такий електропривод, який складається з кількох одиночних електроприводів, кожний з яких призначений для приведення в рух окремих органів робочої машини. При цьому значно спрощується кінематика машини, полегшується автоматизація керування роботою окремих органів і в цілому всією машиною, підвищується продуктивність праці. В ранній стадії розвитку машинобудування застосовували простий багатодвигунний електропривод, в якому електродвигуни приєднувались до окремих робочих органів машини без внесення в машину конструктивних змін.\nТепер все більшого поширення набуває агрегатований багатодвигунний електропривод, у якому системи електродвигунів і виконавчих механізмів виконують комплексний виробничий процес, причому окремі електродвигуни з'єднані безпосередньо з робочими органами, через що в машину вносяться значні конструктивні зміни у бік спрощення її кінематики. Прикладом агрегатованого електропривода може бути привод інкубатора «Рекорд-39», у якому система із шести електродвигунів, з'єднаних з виконавчими механізмами в окремі агрегати (для зволоження, повороту лотків, вентиляції), виконує складний виробничий процес штучного виведення курчат, керування яким автоматизовано.\nЗа способом передачі механічної енергії від вала двигуна до робочих органів машини електропривод ділять на три групи:\nУ груповому приводі кілька одиночних машин приводяться в рух через передачі одним двигуном. Недоліки:\n- значні втрати в передачі;\n- мала надійність.\nВ одиночному приводі робочий орган машини приводиться одним електродвигуном. Іноді двигун конструктивно є робочим органом машини (електричний свердел, барабан стрічкового конвеєра із вбудованим двигуном).\nБагатодвигунним приводом є привод, у якому окремий механізм приводиться в рух декількома двигунами (конвеєр, піднімальна машина, привод повороту потужного екскаватора).\nТрансформатор Статичний (вентильний)\nавтономний зі штучною комутацією с примусовою комутацією\nс машинною циклоконвертор із безпосереднім зв'язком\n2. По роду струму двигуна:\n- постійного струму;\n- змінного струму.\n3. По типу двигуна:\n- двигун постійного струму (паралельного збудження, незалежного, змішаного й послідовного);\n- асинхронний із КЗ ротором;\n- простий ( відсутній перетворювач);\n- складний (з перетворювачем).\n6. По роду передатного органа:\n- редукторний ( по типу передачі: зубчаста, черв'ячна, ремінна);\n7. За ступенем автоматизації:\n- неавтоматизований (усі операції виконує машиніст-оператор);\n- автоматизований (команди на зміну режиму роботи подає машиніст, а сам процес розгону, затримка і т.д. відбувається автоматично);\n- автоматичний (усі операції виконуються автоматично).\n8. За ступенем керованості:\n- нерегульований (швидкість не регулюється);\n- регульований (швидкість і момент регулюється);\n- програмно-керований (керування здійснюється по заздалегідь заданій програмі);\n- що стежить (відбувається автоматичне переміщення робочого механізму залежно від довільно мінливого сигналу завдання, тобто сигнал завдання змінюється за будь-яким законом, робочий механізм копіює його зміну);\n- адаптивний (саморегулювальний, самонастроювальний – дозволяє автоматично при зміні режиму роботи установки міняти структуру або параметри привода з метою оптимізації процесу керування).\n9. По типу перетворювача й двигуна:\n- постійного струму (ВП або ТП-Д; Г-Д; ГД із ЕМП і т.д.);\n- змінного струму (ВД постійного й змінного струму, АВК, МДП, частотно-регульований, фазове керування в ланцюзі статора й ротора, імпульсне керування, широтно-імпульсне керування і т.д.).\n- без зворотних зв'язків;\n- с зворотними зв'язками.\nВП – вентильний привод / МПС-ТП/ ТПД\nВД постійного струму ВД змінного струму\nЗ фазовим керуванням у статорі З фазовим керуванням в роторі\nДата добавления: 2014-12-30; просмотров: 321; Нарушение авторских прав


Бамбукові Ролети на Вікна Купити Недорого ▷ від 616 грн Київ Ціни Фото\n>> від 2-х днів по Києву\nБЕЗКОШТОВНИЙ ЗАМІР + ДОСТАВКА\nЧесні ціни – від 616 грн. за кв. м.;\nБільше 250 видів матеріалів;\nВід 2 до 4 днів на замовлення “під Ключ”;\nТільки сертифіковані матеріали.\nБезготівковий розрахунок з ПДВ / без ПДВ\nВсі матеріали «в живу»\nВрахування вимог для монтажу\nІдеальне доповнення інтер’єру\nХочете простий і зручний спосіб для контролю рівня освітленості? Бажаєте, щоб вікна гармонійно вписувалися в інтер’єр? Ролети з бамбука допоможуть реалізувати будь-яку дизайнерську думку в вашому офісі.\nЯк вибрати ролети з бамбука?\nВибираючи бамбукові ролети зверніть увагу на такі нюанси:\nнеобхідний колір матеріалу – він повинен доповнювати і підкреслювати інтер’єр приміщення;\nрозміри вашого вікна – чим більша площа вікна, тим більше матеріалів буде потрібно, і тим дорожче буде вартість виробу.\nМи можемо реалізувати будь-які завдання, включно з поєднанням різних кольорів і форм. Із задоволенням допоможемо створимо для вас ідеальний варіант.\nНаша команда – досвідчені професіонали, які відмінно розбираються в сонцезахисних системах. Фахівці Анрол завжди пропонують тільки перевірені і надійні матеріали і гарантують якісну установку. Кожне замовлення «під ключ» ми автоматично підключаємо до гарантії на 1 рік і пропонуємо післягарантійне обслуговування.\n3 простих кроки «ПІД КЛЮЧ»\nЩоб отримати гарні і функціональні вироби для ваших вікон протягом 2-4 днів, вам необхідно:\nВи також отримаєте\nперегляд більш ніж 600 зразків;\nточний прорахунок і знижка;\nвсі зручні форми оплати;\nприклади робіт, консультація.\nЗ 9:00 до 20:00. Без вихідних.\nБезкоштовно по Україні: (044) 338-24-98\nКиївстар: (097) 014-54-45\nТип виконання бамбукових ролетів\nРолети згортаються в рулон за допомогою спеціального механізму.\nПри підйомі римських штор утворюються глибокі рівні складки.\nЗразки матеріалів для бамбукових ролетів\nМи виконали 3555 замовлень, в тому числі 3227 «під ключ»\nПрацюємо кожен день з 9:00 до 20:00. Виїзд майстра на замір протягов 1 дня:\nНаша адреса: Київ, вул. Довженка, 12-А, оф. 205\nВиїзд фахівця на місце БЕЗКОШТОВНИЙ!


Наприкінці XIX — на початку XX ст. в українській політичній думці переважали ідеї соціалізму. Лібералізм в Україні не набув такого поширення, як у країнах Західної Європи. Ідеї лібералізму в українській політичній думці пов´язують почасти з творчістю М. Драгоманова, а особливо — Б. Кістяківського й М. Туган-Барановського. Більш помітне місце в історії української політичної думки посідають ідеї консерватизму, які особливо активізувались у XX ст. Це було спричинено існуванням у 1918 р. гетьманату П. Скоропадського, необхідністю обґрунтування його політико-правових підстав, доведення наступництва монархічно-гетьманських традицій. По-різному це робили три найбільш відомі представники українського консерватизму — В. Липинський, С. Томашівський і В. Кучабський. Найбільш впливовим представником українського консерватизму і водночас найоригінальнішим українським політичним мислителем після М. Драгоманова вважається\nВ´ячеслав Липинський (1882—-1931). Належав до заможного шляхетського роду. Закінчив філософський факультет Краківського університету, під час Першої світової війни служив офіцером у російській армії. Виступив одним із організаторів Української демократичної хліборобської партії. У 1918— 1919 рр. був послом гетьманського уряду та УНР у Відні. Перебуваючи в еміграції, працював професором Українського наукового інституту в Берліні. Автор понад 200 наукових праць, найвідомішими з яких є «Листи до братів-хліборобів. Про ідею і організацію українського монархізму» (1926), «Україна на переломі 1657—59» (1920), «Замітки до історії українського державного будівництва у XVII столітті» (1920) та ін.\nВ. Липинський послідовно обстоював ідею незалежної української державності. Він вважав, що тільки власна держава, збудована українською нацією на своїй етнографічній території, врятує націю від економічного розпаду та кривавої анархії. Лейтмотивом творчості В. Липинського є слова: «Ніхто нам не збудує держави, коли ми самі її собі не збудуємо, і ніхто з нас не зробить нації, коли ми самі нацією не схочемо бути». Відповідно до цього власне призначення він вбачав у тому, щоб прищепити народу України свої\nпогляди як світогляд, здатний перетворити пасивну територіальну спільноту в політичне організовану націю.\nОбґрунтовуючи ідею створення незалежної української держави, В. Липинський на перший план спочатку висував її демократичний характер, вважаючи, що тільки демократія може стати твердою опорою державності. Питання про форму державного правління — монархічну чи республіканську — було для нього другорядним. Згодом, аналізуючи причини невдачі української національної революції 1917— 1920 рр., він був глибоко розчарований народницькою елітою, яка розуміла демократію як необмежене народовладдя під проводом Рад і отаманів і виявилася нездатною вирішити нагальні проблеми державного будівництва. Тому форму державності для України В. Липинський шукав поза демократією, більшовицькою диктатурою та націоналізмом. Такою формою він вважав конституційну монархію. На думку В. Липинського, кожний народ мусить пройти період монархії, відсутність якої на теренах України була причиною неоформлення власної державної організації впродовж століть. Ідея монархії має виступати консолідуючим чинником українського суспільства, вона відповідає державницькій традиції, започаткованій іще Б. Хмельницьким. Це має бути трудова, правова і спадкова (дідична)монархія на чолі з гетьманом.\nВисновок на користь такої монархії В. Липинський зробив на основі аналізу виокремлених ним трьох основних форм і методів державного правління: демократії з республікою; охлократії з диктатурою; класократії з правовою — «законом обмеженою і законом обмежуючою» — монархією. Демократичний метод властивий республіці і заснований на відкритій конкуренції в боротьбі за владу, яка точиться між різними групами суспільства. Охлократичний метод характерний для диктатури і заснований на владі окремих суспільно-політичних груп (класу чи партії) над суспільством. Лише за класократії, яка складається з провідних представників усіх суспільних класів і верств, держава існує для нації.\nОсновними підвалинами, на яких має засновуватися українська монархія, В. Липинський називає аристократію, класократію, територіальний патріотизм, український консерватизм і релігійний етос. Гетьман як спадковий монарх репрезентує державу уособлює її авторитет. Разом з гетьманом управління державними й суспільними справами здійснює аристократія — найкращі представники нації, незалежно від їх соціального походження. В аристократії існують статична й динамічна складові. Першу представляють такі елементи, які наявні у будь-який історичний період, — шляхта і хліборобський клас. Аристократія завжди повинна поновлюватися, інтегруючись з іншими соціальними верствами, які складають монархічну державу.\nТакі особливості формування аристократії забезпечують представництво у її складі всіх суспільних класів і станів: промислового (фабриканти, інженери, робітники), хліборобського (поміщики, селяни, сільськогосподарські робітники), купецького і фінансового (всі, хто живе з обміну продуктами), комунікаційного (залізничники, водії), інтелігенції. В результаті аристократія виступає як класократія — влада найкращих представників усіх суспільних класів і станів. Класократія як спосіб організації державної влади, на думку В. Липинського, забезпечує єдність нації і заперечує буржуазний парламентаризм, соціалізм і націоналізм. Перший роз´єднує націю за партійною ознакою, другий — за класовою, а третій — за етнічною. Нація у В. Липинського виступає не як етнічна, а як політична спільність, що включає в себе усіх громадян держави, незалежно від їхньої етнічної приналежності. Забезпеченню єдності нації слугує й територіальний патріотизм — усвідомлення своєї території, любов до своєї землі, почуття єдності та співпраці між усіма її постійними мешканцями, незалежно від їх походження, соціально-класової та етнічної належності, віросповідання тощо.\nКожна нація є соціально-диференційованою і охоплює як прогресивні, так і консервативні елементи. Консервативні елементи — це верхні соціальні верстви громадянства, що несуть у собі стародавню політичну культуру й традиції державного життя, здатні приборкати анархію і свавілля. Важливою умовою побудови держави і формування української нації В. Липинський вважав її релігійну єдність. На його думку, тільки християнська етика спроможна створити моральний клімат, необхідний для державного будівництва. Наголошуючи на животворній силі релігії, яка може примирити українство, спрямувати його до зміцнення держави, він водночас застерігав проти церкви, пристосованої до політичної кон´юнктури, наголошував, що тільки та церква може піднести священний національний прапор боротьби за волю, яка не служить політиці. Відстоюючи незалежну українську державність, В. Липинський водночас наголошував, що географічне положення України, спільне історичне минуле, спільні економічні інтереси вимагають тісного економічного і воєнного союзу суверенної Української національної держави з Росією і Білоруссю.\nБлизькою до політичних поглядів В. Липинського була консервативна концепція українського державотворення відомого галицького історика Стефана Томашівського (1875—1930), викладена ним, зокрема, у працях «Українська історія», «Під колесами історії» (1925), «Про історію, героїв і політику» (1929). Державницька концепція С. Томашівського ґрунтується на ідеї особливої ролі Галичини та уніатської церкви в українському державотворенні. Якщо М. Грушевський витоки української державності вбачав у Київській Русі, В. Липинський — у козацько-шляхетській державі Б. Хмельницького, то С. Томашівський відносив їх до Галицько-Волинської держави XIII—XIV ст. Основними чинниками, на яких базується його концепція, є земля, нація і держава.\nС. Томашівський вважав, що про Україну як про певну цілісність упродовж усієї історії можна говорити тільки як про землю в географічному розумінні. Українська земля як чинник історії України — це історичний процес здобування українським народом землі. Другим важливим чинником історії українського державотворення е процес формування Української нації, в якому поєднані дві протилежні тенденції — консолідуюча і роз´єднуюча. Третім чинником Державотворення є перетворення української народності в націю і становлення першої української національної\nДержави — Галицьке-Волинського князівства, що утворилося після остаточного розпаду Київської держави та об´єднало вже тільки суто українські землі. Значення Галицько-Волинської держави полягає, зокрема, в тому, що вона зберегла Україну від поневолення та асиміляції як з боку Польщі, так і з боку Московщини. Розірвавши династичні й церковно-політичні зв´язки з Московщиною, Галицько-Волинська держава відкрила українській народності можливість формувати власну національну культурну й політичну індивідуальність, доступ західноєвропейської культури на українські землі. Саме завдяки цій державі утворюється сучасна національна, політична, культурна і мовна самостійність України серед слов´ян.\nСтановленню сучасної самостійної української держави, на думку С. Томашівського, мають сприяти територіальний патріотизм і національна ідея. Територіальний патріотизм має слугувати приєднанню польського населення Галичини до спільних з українцями політичних цілей. Відсутність об´єднуючої національної ідеї була однією з важливих причин втрати Україною державності. Державність — це та форма, в якій національні сили можуть найкраще розвинутися. Якщо ця форма є недосяжною, то необхідно спрямувати всі зусилля на формування національної ідеї, яка містила б такі економічні, соціальні, культурні й моральні цінності, котрі дали б можливість утворити незалежну державу.\nС. Томашівський доводив, що традиції українського народу, наявність внутрішніх розбіжностей між провідниками та станами українського суспільства зумовлюють необхідність впровадження в Україні монархічної форми правління як такої, що найкраще сприяє утвердженню авторитету і порядку. Однією з основних причин поразки української інтелігенції у її прагненні у 1917—1920 рр. збудувати свою державу С. Томашівський вважав орієнтацію на демократію і республіку, яких, на його думку, ніколи не знав український народ.\nС. Томашівський не ототожнював демократію лише з республікою. На його думку, монархія, якщо вона не є абсолютною, також сумісна з демократією. Не заперечував він і прийнятність для України республіканського ладу. Коли республіканська форма правління утвердиться шляхом еволюції з традиційної монархічної — гетьманської — форми, вона може бути прийнятною для України. Головне, щоб зміна форм правління відбувалася еволюційним шляхом. С. Томашівський вважав, що майбутня українська держава повинна формуватися на основі політичної автономії західно-українських земель, мати власне законодавство, адміністрацію, армію, систему освіти.\nАвтономія має спиратися на традиції Галицьке-Волинського князівства, а також політичний досвід Австро-Угорської монархії і польського республіканського правління. Важливу роль в українському державотворенні С. Томашівський відводить уніатській церкві. Історію церкви в Україні він розглядає у контексті відносин між римською та візантійською церквами, доводячи, що церковна унія 1596 р. — це не випадковість в українській історії, а закономірне явище. Тривку форму національної держави дала тільки унія, ідея якої нерозривно пов´язана з напрямом і духом усієї української історії. А тому уніатська церква має відігравати важливу роль у розбудові української держави і впливати на форму державного правління. Таким чином, у державотворчій концепції С. Томашівського українська державність виступає у формі клерикальної монархії. Історичні дослідження вченого, як і творчість\nМ. Грушевського та В. Липинського, є класичним прикладом державницького пояснення історії українського народу. Певний вплив на розвиток консервативного напряму української політичної думки мав Василь Кучабський (1895—1945). Свої політичні висновки, зокрема у працях «Більшовизм і сучасне завдання українського народу» (1925), «Україна і Польща» (1933), він робив на основі дослідження розвитку української державності у 1917—1920 рр. Основні причини занепаду Західноукраїнської Народної Республіки В. Кучабський вбачав у відсутності єдиного об´єднавчого керівництва й непродуманості питань державного будівництва на західноукраїнських землях. Однією з найважливіших суперечностей гетьманщини, що призвела до занепаду української Держави, він вважав «сили української демократії». Вони хоч і були переповнені патріотизмом, проте не мали властивостей, притаманних лише правлячій верстві, — політичних традицій і досвіду. Демократія стала в опозицію до гетьманщини. Остання не могла утвердитися, оскільки не спиралася на підтримку народу.\nЯк і В. Липинський та С. Томашівський, найбільш придатною формою державного правління для України В. Кучабський вважав монархію. Особливу роль у заснуванні монархічної держави в той період, на його думку, була покликана відіграти провідна верства, сформована з «людей військового духу і організації», з огляду на втрату іншими суспільними верствами здібностей і можливостей стати на чолі державотворення. Ця концепція, на формування якої не в останню чергу справило вплив те, що ЇЇ автор сам був військовим, дістала назву «позитивний мілітаризм».\nВ. Кучабський поділяє ідеї В. Липинського й С. Томашівського про те, що справу створення української держави може вирішити не етнічне об´єднання українців у межах чужої держави, а формування психологічного складу нації на певній території її проживання. Необхідною умовою цього є державотворча національна ідея. Для початку потрібен своєрідний український П´ємонт, який зможе організувати решту України на визвольну боротьбу. На думку В. Кучабського, роль П´ємонту мала відіграти Галичина, в якій склалися для цього найбільш сприятливі умови. Військові могли б стати провідною верствою в українському державотворенні у 1917—1920 рр. — тоді, коли, на думку В. Кучабського, інші верстви виявилися нездатними до цього. Провідну ж верству, що зберегла в собі консервативні лицарські риси, несе відповідальність за державну справу, гарантує стабільність внутрішнього устрою держави В. Кучабський вбачає у великих землевласниках. Щоправда, провідною верствою, наголошував він, може бути як один суспільний клас, так і представники кількох чи й усіх суспільних класів, об´єднані вірністю до монарха — виразника єдності. Формування провідної верстви є одним із головних завдань українського консерватизму.


полная покраска авто | АТЛАНТИС - ПОСЛУГИ СТО НЕДОРОГО\nФарбування спойлера автомобіля. Наявність спойлера в конструкції автомобіля покращує аеродинамічні характеристики авто, при руху автомобіль з великою швидкістю. Для звичайних автомобілів – це оригінальний елемент кузова машини. Як і всі елементи кузова він піддається впливу зовнішнього середовища, а значить може знадобитися ремонт спойлер і подальша фарбування. СТО АТЛАНТИС пропонує послугу з відновлення та фарбування спойлера.\nСпойлер авто це елемент кузова автомобіля і технологічний процес, що б пофарбувати спойлер такий же, як фарбування кузова авто, тільки витрата матеріалів значно менше. На нашому СТО завжди отримуєте отримуєте гарантію на виконані роботи. Вартість фарбувальних робіт для спойлера залежить від обсягу робіт, необхідно підфарбувати кілька ділянок або необхідна повна забарвлення спойлера. На СТО АТЛАНТИС завжди доступні ціни та якісне фарбування.\nТехнологічний процес підготовки фарбування спойлера такий:\nдемонтаж спойлера і подальша мийка і сушка;\nшліфування спойлера, від цього багато в чому буде залежати зовнішній вигляд спойлера після фарбування;\nдля відновлення геометрії наноситься шпаклівка на основі скловолокна, при необхідності процес може проводитися кілька разів;\nгрунтовка спойлера за допомогою двокомпонентного грунту з акрилової основою;\nфарбування і лакування спойлера.\nВсіх цікавить питання фарбування спойлера Київ. З нашого досвіду можемо сказати, в гаражних умовах фарбування і установка автокрильев буде дешевше, але якість робіт не гарантується. СТО АТЛАНТИС має спеціальні фарбувальні бокси, технологічне обладнання, професійних фахівців, які можуть якісно виконати фарбувальні роботи. Скільки коштує пофарбувати спойлер, точно сказати важко. В цьому випадку ми радимо вам звернутися за безкоштовною консультацією до наших фахівців. Наше СТО пропонує свої послуги з обслуговування автомобілів в Київській області: Буча, Ірпінь, Гостомель, Ворзель, Коцюбинське, Немішаєве, Бородянка, Клавдієво-Тарасове, Малин, Пуща-Водиця, Тетерів. Перейти в КОНТАКТИ


Натуральна косметика і все про неї\nСьогодні, слово «натуральна» набуло дуже популярного сенсу. І справа, навіть, не стільки в самому слові, скільки в його значенні. Адже ми, коли чуємо «натуральне» – завжди хочемо його придбати. А чому? Так, просто, тому, що ми маємо на увазі те, що даний продукт абсолютно не містить консервантів і барвників.\nЧи існує натуральна косметика?\nЯку ж косметику можна назвати натуральною? Це та косметика, у складі якої хімічні речовини практично відсутні. І наголос тут на слові «практично». Адже створити косметичні засоби абсолютно без консервантів, віддушки і барвників, як мінімум, не вигідно виробникам. Чому? А все лише з тієї причини, що натуральні інгредієнти завжди мають обмежений термін зберігання, який, найчастіше, декілька днів. Більш того, виробляти таку косметику технологічно неможливо. Кожна сировина тваринного і рослинного характеру повинна пройти якусь попередню обробку. В іншому випадки, використання будь-якого крему, лосьйону або тоніка призведе до розвитку хвороботворних бактерій. Тому, натуральними косметичними засобами вважаються ті, де не менше 85% натуральних речовин.\nХарактерні ознаки натуральності\nЯк же визначити істинно натуральну косметику на прилавках магазинів? Звичайно, перш за все, ознайомтеся з складом даної продукції. Косметичні засоби натурального походження ніколи не будуть містити продуктів нафтопереробки, а також силікону. Так само, зверніть увагу на колір і запах косметики. Колірна гамма цих косметичних засобів не повинна бути активною і яскравою, а запах повинен бути приглушеним (трав’яний, легкий фруктовий або квітковий і просто аптечний). До того ж, важливо, в якій упаковці зберігається той чи інший косметичний засіб. Вона повинна бути сировиною для вторинного використання. Звичайно, прямо пропорційного відношення до самого продукту упаковка не має, але робить відмінний статус фірмі. І останнє, термін зберігання такої косметики становить максимум 1 рік.\nСьогодні є не багато, не мало компаній, які розробляють цю саму натуральну косметику. Серед них наступні бренди:\n7. SwissLine та інші.\nВсі ці бренди ретельно стежать за виробництвом своїх косметичних засобів. Правда, більшість з них, можна придбати лише в Інтернеті (відповідно, для нашої країни). Ось кілька корисних посилань: weleda.com.ua, mirra.net.ua, wolshba.com.