В Славуті відкрився міський ЦНАП - Останні новини Хмельницького. Найголовніші події міста Хмельницького і області.\nВ Славуті відкрився міський ЦНАП\nДля містян надаватимуть послуги тепер за принципом "єдиного вікна"\n29 вересня 2016 15:58\nУ Славуті віднині запрацював Центр надання адміністративних послуг, повідомляє Depo.Хмельницький.\nСьогоднішні чисельні гості – міські та районні посадовці, представники сусідніх тергромад, містяни прийшли аби ознайомитися з організацією роботи.\nТут обіцяютьпослуги: у сфері земельних відносин; будівництва та архітектури; міграційних питань; соціального захисту населення; реєстрації права власності, підприємницької діяльності, фізичних осіб тощо.\nВсього 218 послуг пропонують славутчанам. А для жителів сільських та об’єднаних громад виконком Славутської міськради запропонував 78 послуг. Власною розробкою Центру є електронна інтернет-сторінка, де кожний громадянин може ознайомитися зі станом обробки його звернення. Міський голова Василь Сидор запросив усіх до співпраці і звернувся до керівників об’єднаних та сільських тергромад з проханням відпрацювати питання можливості надання жителям району адміністративних послуг через Славутський Центр.\nЩе однією перевагою для такого об’єднаного Центру стане можливість залучення коштів інвестиційних грантів та програм, аби якнайкраще вдосконалити умови та процедуру надання адміністративних послуг жителям регіону.\n"Наскільки у нас вистачить бажання та розумного підходу до співпраці громад, настільки якісніше та оперативніше ми зможемо задовольняти потреби населення," - каже міський голова Василь Сидор.\nМітки: Славута, Хмельниччина, ЦНАП, Василь Сидор


ТОВ БУДСТАРС ТК — Код ЄДРПОУ 38557424\nТОВ БУДСТАРС ТК\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ БУДСТАРС ТК\nТОВ "БУДСТАРС ТК"\n07.02.2013 (6 років 6 місяців)\nУчасники та бенефіціари 38557424\nАдреса засновника: 32302, Хмельницька обл., місто Кам'янець-Подільський, ВУЛИЦЯ МАТРОСОВА, будинок 21, квартира 12\nІндивідуальний податковий номер: 385574226544\nДата реєстрації: 18.03.2013\nНомер взяття на облік: 26541324844\nНомер взяття на облік: 03-47953\n06.02.2013 Змінилася адреса 04073, М.КИЇВ, ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОН, ВУЛИЦЯ КУРЕНІВСЬКА, БУДИНОК 18\n07.02.2013 Змінилось найменування юридичної особи ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БУДСТАРС ТК"\n08.02.2013 Змінилася адреса 04073, М.КИЇВ, ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОН, ВУЛИЦЯ КУРЕНІВСЬКА, БУДИНОК 18\nм. Київ, Район - Оболонський, ВУЛ.КУРЕНIВСЬКА , БУД.18\nІнформація про компанію "БУДСТАРС ТК"\nОтримайте повноцінне досьє про юрособу "БУДСТАРС ТК". Юридична інформація про юрособу допоможе заступнику директора в виборі, співпрацювати з бізнес-партнером або краще відмовитися. Ці подробиці містяться у відкритих реєстрах. Таку інформацію отримують за допомогою ЄДРПОУ юрособи 38557424.\nДані про компанію "БУДСТАРС ТК"\nЗа кодом юрособи, що називається ЄДРПОУ, можна дізнатися, в якому місті знаходиться цей контрагент - для "БУДСТАРС ТК" це Київ, в нашому довіднику на букву Б. Юридична адреса юрособи 61057, Харківська обл., місто Харків, Київський район, ВУЛИЦЯ ЧЕРНИШЕВСЬКА, будинок 1, а також більш докладні дані можна дізнатися в повній версії нашого сервісу. За кодом ОКПО в нашому каталозі містяться дані про фаундерів і підписантів, прізвища, імена та по батькові цих людей. Ключові особи цієї компанії - керівник Грицак Олександр Леонідович, а також засновники Грицак Олександр Леонідович, Нікітін Євген Вадимович. У повній версії сервісу можна знайти судові рішення по цій компанії, дані з податкового реєстру і сума статутного капіталу компанії. Форма власності компанії – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ Дивіться інші компанії в Київ або в каталозі на букву Б\nТОВ "МАРКЕТ ДЕВЕЛОПМЕНТ"


Daikin FTXF35A/RXF35A – інверторний кондиціонер\nDaikin FTXF35A/RXF35A – інверторний кондиціонер кількість\nІнверторна спліт-система Daikin FTXF35A / RXF35A – новинка 2018 року в сегменті недорогих кондиціонерів від компанії Дайкин. Ця модель відрізняється високим рівнем енергозбереження, надійності, має велику кількість додаткових функцій і налаштувань, при цьому відрізняється дуже привабливою ціною.\nDaikin FTXF35A / RXF35 A здатний підтримувати оптимальну температуру в приміщеннях площею до 35 м.кв, холодопродуктивність досягає 3,3 кВт, теплопродуктивність 3,5 кВт в режимі підвищеної продуктивності 3,8 і 4,8 кВт відповідно.\nОсновні переваги Daikin FTXF35A / RXF35A\nЗавдяки інверторному компресора, проробленої конструкції внутрішнього і зовнішнього блоків і якісним матеріалам, рівень шуму від спліт-системи Daikin FTXF35A / RXF35A зведений до мінімуму.\nBe the first to review “Daikin FTXF35A/RXF35A – інверторний кондиціонер” Скасувати відповідь\nDaikin FTXK60AS/RXK60A –... Daikin FTXK60AS/RXK60A – інверторний кондиціонер серії Miyora


Ігрові автомати » Betsoft » Viking Age (Епоха вікінгів)\nІгровий автомат Viking Age ( Епоха вікінгів). 3D ігровий автомат грати безкоштовно Viking Age або в перекладі на українську мову "Епоха вікінгів", є новим слотом на давню тему. Це 5 барабанний слот з 30 лініями для виплат. Порушена цікава тема "Вікінгів", яка до цих пір не була реалізована в азартних іграх.\nНайдорожчий символ гри "Капітан Вікінгів", він буде множити в 1500-х ставку на лінію і так до 7500 $ за один спін барабана. Але, починається найцікавіше з трьома спеціальними символами, які ведуть до великої бонусної грі. Три або більше символа відкритих шолома (Runestone Feature) включають бонусний раунд. У цій грі гравець може виграти кредити, безкоштовні спіни або вступає в високооплачуваний бонусний раунд.\nТри або більше символів Amma (Амма) включають бонус з безкоштовними спігами. Нарешті, три або більше символи arm wrestling (боротьби рук) включають бонусну гру в якій Вам належить вибрати з двох здоровенних вікінгів і в разі вашої перемоги весь банк забираєте Ви.


РОЗСІЯНИЙ СКЛЕРОЗ – ПОШИРЕНА ПРОБЛЕМА ЦИВІЛІЗОВАНОГО СВІТУ - Департамент охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації\nРОЗСІЯНИЙ СКЛЕРОЗ – ПОШИРЕНА ПРОБЛЕМА ЦИВІЛІЗОВАНОГО СВІТУ\n26.05.2021 опублікував Модератор | Коментарі відсутні\nРозсіяний склероз – це хвороба, що вражає головний мозок, зорові нерви, спинний мозок і призводить до порушення відповідних функцій організму.\nУчені всього світу працюють над створенням ліків, які могли б щонайменше ефективно уповільнювати захворювання. Крім того, досі не створено засобів профілактики розсіяного склерозу – в цьому напрямі також тривають наукові дослідження. Досі існують проблеми з раннім виявленням хвороби: в багатьох випадках лікарі можуть повідомити пацієнтові остаточний діагноз лише тоді, коли нервова система уражена достатньо сильно. Клінічні дослідження різних засобів тривають в усьому світі, деякі з них проводяться і в Україні.\nРозсіяний склероз – найпоширеніша причина інвалідизації при нетравматичних захворюваннях у пацієнтів молодого віку в усьому світі. Через 10 років від початку хвороби 50% пацієнтів стають інвалідами. За оцінками фахівців, близько 2,5 млн. осіб у всьому світі живуть із таким діагнозом. В Україні налічується понад 21 тисяча таких пацієнтів. РС тягне за собою значні особисті, соціальні та економічні наслідки. Втрата працездатності в молодому віці, витрати на лікування та госпіталізацію у разі загострень хвороби, потреба в сторонній допомозі для ведення щоденної активності та витрати на фізичну та психологічну реабілітацію – все це стає особистим тягарем пацієнта та членів його родини. Своєчасна діагностика РС на початкових стадіях захворювання і раннє призначення необхідного індивідуалізованого лікування дозволяє запобігти виникненню загострень, сповільнює прогресування захворювання та інвалідизацію пацієнтів.\nПричини розвитку розсіяного склерозу\nПоява і розвиток розсіяного склерозу відбувається через наявність наступних чинників: бактеріальні, вірусні інфекції; генетична схильність; травми; стреси; зовнішнє середовище.\nВ основі механізму розвитку розсіяного склерозу лежить порушення роботи імунної системи, викликане поєднанням основних несприятливих факторів у конкретної людини. При цьому жоден із цих чинників, окремо взятий, не може бути причиною виникнення розсіяного склерозу.\nЗахворювання може починатися несподівано та стрімко або ж проявлятися поступово, так що хворий тривалий час не звертає уваги на погіршення і не звертається за медичною допомогою.\nЗ розвитком захворювання проявляються стійкі симптоми розсіяного склерозу. Найбільш поширені з них:\nзбої в роботі рухової системи – підвищена стомлюваність, помірна втрата сили в м’язах, зниження їх тонусу;\nпорушення координації – запаморочення, нерівний почерк, незначний тремор, нестійка хитка хода;\nрозлади роботи окорухових і зорового нервів (косоокість, двоїння, офтальмоплегія), лицьового, трійчастого;\nчасті або навпаки рідкісні позиви до сечовипускання і дефекації, на більш пізніх стадіях – нетримання сечі.\nТакож характерними є збої статевої функції, погіршення пам’яті, уважності, здатності до мислення і сприйняття інформації, складності з перенесенням уваги з одного заняття на інше.\nВажливо виявити хворобу на ранніх стадіях. Своєчасне лікування може значно полегшити життя пацієнтові, уповільнити розвиток хвороби. Однак зробити це іноді непросто, бо перші клінічні прояви можуть не сприйматися людиною всерйоз, а з часом забуваються. При повторному загостренні симптоми, які мали місце попереднього разу, можуть не повторитися, а з’являться нові. З моменту початку хвороби до того як хворий звернеться по допомогу медиків, може пройти не один рік.\nПершочерговий метод діагностики розсіяного склерозу – ретельний збір і аналіз анамнезу пацієнта. Лікар ставить питання не тільки хворому, але й членам його сім’ї, близьким. Це допоможе з’ясувати період виникнення захворювання. Лікар також оцінює клінічні прояви. Після цього використовується лабораторна та інструментальна діагностика.\nОсновні завдання при лікуванні розсіяного склерозу – сповільнити прогресування хвороби, попередити та лікувати загострення, провести симптоматичну терапію на всіх етапах захворювання, зберегти психоемоційне здоров’я пацієнта.\nПершопричини виникнення розсіяного склерозу достовірно не з’ясовані, тому говорити про якісь конкретні методи профілактики не доводиться. Однак є ряд загальних профілактичних рекомендацій:\nстежити за станом свого здоров’я;\nуникати стресів і шкідливих звичок.\nВелике значення має вітамін D, який людина може отримати від сонячного світла. Якщо в родині були випадки захворюваності на розсіяний склероз, слід проявити особливу обережність.\nПервинної профілактики (безпосередньо спрямованої на запобігання захворювання) не існує. Можна трохи вберегти себе від розсіяного склерозу або його рецидивів, якщо виключити інфекції, стреси, травми, операції, куріння.\nАле часто виникає необхідність лікарської профілактики загострення – якщо захворювання протікає з важкими симптомами і загострення трапляються дуже часто. Використовують імуномодулятори, що допомагає збільшити тривалість ремісії, зменшити симптоми загострень і допомагає уповільнити прогресування розсіяного склерозу.\nЛариса Білокінь лікар-невропатолог , КНП «Кобеляцька міська лікарня»


Памела Андерсон схибила з вибором вбрання | СЬОГОДНІ\nПамела Андерсон прогадала, вдягнувши шкіряну обтягуючу сукню\nВідома актриса здивувала вибором вбрання для вечірки\n50-річна Памела Андерсон, яка випустила лінію нижньої білизни для бренду Coco De Merі взяла участь у відвертій фотосесії, здивувала вибором вбрання.\nЗ нагоди випуску нової колекції в Лондоні відбулася вечірка в клубі Morton's. Андерсон одягла на світський захід чорну шкіряну сукню зі сміливим декольте і маску.\nОбтягуюче вбрання невдало підкреслило фігуру артистки, особливо в області живота.\nНагадаємо, Памела Андерсон до загального потоку обвинувачів опального продюсера Харві Вайнштейна приєднуватися не стала. Замість цього вона вирішила засудити багатьох його жертв, які, на думку актриси, за власним бажанням вирушали до "клітки" Харві і повинні були розуміти, на що йдуть.\nРаніше Памела Андерсон знялася в сміливій фотосесії для британського журналу King Kong. На обкладинці Памела позує повністю голою. Компанію їй склав 27-річний артист світового балету Сергій Полунін (родом з Херсона).\n50-річна Памела Андерсон показала фігуру в сексуальній нижній білизні Памела Андерсон засудила жертв Харві Вайнштейна Битва декольте: Ірина Шейк і Рита Ора на церемонії The Fashion Awards Джилліан Андерсон набридли "Секретні матеріали"\nсукня андерсон наряд Памела Андерсон декольте вечірки


Салат "Кароліна" - пошаговий кулінарний рецепт з фото\nКулінарні рецепти » Салати » Фруктові салати » Салат "Кароліна"\nСамими простими і корисними салатами по праву вважаються салати з фруктів. Серед таких особливо виділяється салат «Кароліна». Вся справа в незвичайній для таких салатів заправці: сметанно-лимонної. Але повірте, смак від цього тільки виграє. Так само незаперечним плюсом є те, що фрукти і овочі у складі цього салату можна знайти навіть взимку. Давайте ж подивимося, що це за салат і з чого він готується.\nІнгредієнти для приготування салату «Кароліна»:\nЗелений салат листовий – 200 гр.\nСметана низкопроцентная – 4 ст.л\nСік свіжовичавлений лимонний – 1 ст.л\nІнвентар для приготування салату «Кароліна»:\nПриготування салату «Кароліна»:\nКрок 1: очищаємо і нарізаємо фрукти і овочі.\nЯблука і груші промиваємо проточною водою і обсушуємо, ножем для чищення овочів знімаємо шкірку. Потім плоди розрізаємо і видаляємо серцевину з отвердевшей основою. Потім маленькими, 2х2 см, кубиками нарізаємо і висипаємо в заготовлену салатницю.\nУ салатних листя обрізаємо кореневу ніжку, якщо є. Розбираємо пучок і промиваємо окремо кожен листочок холодною водою. Дуже часто між листям потрапляє грунт, і коли він скрипить на зубах – погодьтеся, неприємно. Салатні листя струшуємо і нарізаємо стрічками шириною 2-3 див. Тоді салат буде більш пишним і ажурним. Банан очистити від шкірки і нарізаємо скибочками товщиною півтора сантиметра. Салатні листя з банановими скибочками всипаємо в салатницю. Справа залишилася за малим.\nВ соусницю відміряємо чотири столові ложки сметани. Лимон обдаємо окропом і ділимо навпіл. Половинку стискаємо і видавлюємо сік в столову ложку. Якщо переллєте сік прямо в соусницю, заправка вийти занадто кислим. Тому краще відміряти в ложку. Потім ретельно перемішуєте і заправка готова.\nКрок 3: заправляємо і подаємо салат «Кароліна».\nЗаправляти салат потрібно безпосередньо перед подачею, інакше банани і яблука почорніють від оцту, буде не дуже красиво. Салат необхідно готувати так само буквально за 5 хвилин до прийому їжі, адже вітаміни недовго триматися в разделанных фруктах.\n- Салат можна не порізати, а порвати руками, тоді його буде здаватися більше;\n- Якщо не хочете додавати сметану, тоді зменшіть кількість лимонного соку до чайної ложки;\n- В салат, в залежності від сезону, можна додавати манго або диню.


Реферат на тему "Діяльність Івана Виговського", що таке діяльність івана виговського, діяльність івана виговського стаття визначення, що таке хто такий означає, курсова. | Реферат "діяльність івана виговського", что такое діяльність івана виговського определение, термин что означает, кто такой, курсовая работа скачать бесплатно\n60—80-ті роки XVII ст. увійшли в історію України як «доба Руїни». На жаль, спадкоємці Б. Хмельницького не змогли успішно завершити його починання. Початком доби Руїни стало усунення восени 1657 р. Ю. Хмельницького від влади. І. Виговський та його прибічники фактично здійснили державний переворот.\nРеальними ж причинами — погіршення геополітичного становища держави, посилення соціального протистояння в суспільстві, боротьба окремих елітних груп за владу, слабка підтримка ідеї спадкової монархії тощо. Подальша гра амбіцій та численні помилки лідерів, втрата українською державою підтримки народу, посилення агресивних втручань з боку сусідніх держав призвели до катастрофи — поразки Українськоїнаціональної революції.\nПісля того, як у жовтні 1657 р. в Корсуні Генеральна козацька рада визнала гетьманом І. Виговського, він розгорнув активну державну діяльність. Кредо своєї зовнішньої політики новообраний гетьман висловив під час переговорів зі Швецією: «Визнати іоголосити Запорозьке Військо з підвладними, йому провінціями за вільний і нікому не підданий нарід» (на жаль, він не завжди дотримувався цього постулату). І. Виговський укладає союз зі Швецією, поновлює союзницькі відносини з Кримом, йде на порозуміння з Оттоманською Портою. У відносинах з Польщею та Росією гетьман намагається шляхом балансування між Варшавою та Москвою зберегти бодай автономію Української держави, а головне — втриматися при владі.\nПорівняно з добою Хмельницького значних змін зазнала внутрішня політика держави. Усунувши від влади Ю. Хмельницького, І. Виговський відкинув ідею спадкоємного гетьманату, тобто монархічну модель управління. В основу свого державотворчого курсу вінпоклав принципи олігархічної республіки. Зокрема, ще на Корсунській раді під час свого обрання Д. Виговський запевняв старшину: «Без вашої військової ради жодних справ не буду робити». З ідеї олігархічної республіки логічно випливала ставка ^гетьманана шляхетство та козацьку старшину, які у Цей час намагалися відмежуватися від решти козацтва, сконцентрувати у своїх руках велике землеволодіння та консолідуватися в окремий привілейований клас. Саме ці верстви підштовхували І. Виговського до відновлення старої моделі соціально-економічних відносин, насамперед кріпацтва. Така внутрішня політика гетьмана вела до послаблення центральної влади, посилення позиції козацькі старшини та шляхти, порушення соціальної рівноваги суспільстві, зростання масового невдоволення і до вибуху соціальної боротьби.\nНаприкінці 1657 р. проти політики І. Виговського активно виступили народні маси. Боротьба велася під гаслом повернення козацьких вольностей — права вільно варити горілку, вести лови і рибальство, вільно переходити на Запорожжя, а також вибирати гетьмана «Чорною радою ».^ Повстання швидко охопило насамперед Полтавський полк і Запорожжя. Під час виступу з'явилися й нові претенденти на булаву — полтавський полковник Мартин Пушкар та запорозький отаман Яків Барабаш, які вели таємні переговори з Москвою, звинувачуючи Виговського в пропольській орієнтації. Тому боротьба поступово переросла в громадянську війну. Зібравши 20-тисячне військо та найнявши волохів, німців і татар, І. Виговський зумів перемогти військо повстанців у вирішальній битві підПолтавою (травень 1658 р.). Проте це була надзвичайно дорога перемога, адже у братовбивчому протистоянні загинуло майже 50 тис. українців.\nЧудово розуміючи, що за умов, які склалися, початок війни з Росією є лише питанням часу, І. Виговський іде на рішуче зближення з Польщею 16 вересня 1658 року він уклав з польським урядом Гадяцький договір. За його умовами, Україна, як формально незалежна держава під назвою Велике Князівство Руське, на рівних правах з Польщею та Литвою ставала третім членом федерації — Речі Посполитої. Територія князівства охоплювала Київське, Брацлавське та Чернігівське воєводства. Верховна влада належала гетьманові, який обирався довічно та затверджувався королем. Українська армія мала нараховувати 30 тис. козаків та 10 тис. найманого війська. Православні віруючі зрівнювалися в правах з католиками.\nВодночас Гадяцький договір передбачав відновлення адміністративно-територіального устрою, що існував до 1648 р.; повернення польським магнатам і шляхті маєтків в українських землях; відновлення повинностей українського селянства. Крім того, Українська держава позбавлялася права на міжнародні відносини.\nУкладення Гадяцького договору прискорило хід подій. Невдовзі російський цар Олексій Михайлович видав грамоту до українського народу, у якій Виговського було названо зрадником та містився заклик до народу чинити непокору гетьманові. У листопаді 1658 р. російське військо на чолі з Г. Ромодановським перейшло кордон України-Після того, як навесні наступного року під Путивлем Д° нього приєдналися князі О. Трубецькой та С. Пожарськии, чисельність армії вторгнення сягала 100 тис. осіб. Розпочалися активні дії. Початок агресії був вдалим для росіян-Козацькі загони зазнали поразки під Ромнами та Лохвицею. Вирішальна битва відбулася в червні 1659 р. під Конотопом. Вона тривала три дні й закінчилася цілковитою перемогою І. Виговського. Москву охопила паніка, царський двір збирався втікати до Ярославля.\n<<-- Діяльність «старогромадівців» | Діяльність Галицького сейму-->>


Зобов'язальне право | Стародавній Рим <!-header->\nНайбільш розробленою частиною римського права в класичний період було Зобов'язальне право, яке є юридичною формою товарно-грошового обігу. На відміну від речових прав, які в разі відсутності порушень не породжували конкретних правовідносин, зобов'язання розглядалися саме як правовий зв'язок (juris vinclum) принаймні двох осіб. Римський юрист Павло підкреслював, що сам зміст зобов'язання (на противагу речові права) полягав у тому, щоб "зв'язати перед нами іншого в тому відношенні, що він нам що-небудь дав, зробив ними надав".\nЗ розвитком товарного виробництва зобов'язання значною мірою втратили свій колишній формалізм, а також з односторонніх перетворилися в основному в двосторонні, оскільки кожна з брали участь в ньому сторін мала як права, так і обов'язки. Відповідальність боржника за зобов'язанням не зачіпали його особу та обмежувалася лише межами його майна.\nНайбільш ретельну і точну розробку отримали договори (контракти). Але не всі договірні зв'язку мали юридичну силу. Деякі угоди носили неформальний характер (пакт) і не користувалися позовної захистом, хоча передбачені в них зобов'язання на практиці зазвичай дотримувалися. Згодом окремі пакт були визнані преторскім правом, а в постклассіческій період закріплені в імператорському законодавстві.\nВажливе значення мали вироблені класичними юристами деякі загальні положення про договір. Так, для укладення договору потрібно згода сторін, виражена добровільно, а не в результаті помилки, обману або загрози. Договори могли укладатись усно або письмово, у тому числі за допомогою листування. Допускалося приєднання нових осіб на стороні кредитора або боржника, а також повна заміна початкових учасників договору іншими особами (новація). Договори розглядалися як непорушний і повинні були строго дотримуватися. Невиконання договірного зобов'язання спричиняло за собою юридичну відповідальність, наприклад примусове вилучення речі або обов'язок відшкодувати збитки, понесені іншою стороною. Однак для стягнення збитків вимагалося встановлення провини в діях боку, не виконала умов договору (умисел або необережність). Ступінь відповідальності визначалася також самим характером необережності, яка могла бути грубою або легкою.\nВ інституціях гайський договори (контракти) були розділені на чотири основні групи: вербальні, літеральние, реальні, консенсуальние.\nВербальні договори (від лат. Verbum - слово) брали свій початок від найдавніших релігійних договорів-клятв, але в розглянутий період їх форма була значно спрощена. Для виникнення зобов'язання у таких договорах потрібно виголошення встановлених слів. Основним і найбільш поширеним видом вербальних договорів, як і раніше, була стіпуляція. Але для її укладання вже не було потрібно дотримання багатьох минулих жорстких умов. Так, у питанні кредитора і відповіді боржника можна було використовувати не тільки урочистий дієслово "spondeo", але й інші дієслова. Сторонами в стіпуляціі могли бути і перегріни. Допускалося виголошення питання-відповіді навіть і не на латинською мовою.\nЛітеральние договори (від лат. Littera - буква) представляли собою особливі письмові договори, прийняті у торговельному обороті. Зобов'язання в цих договорах виникало в силу записи в спеціальних книгах доходів і витрат однієї зі сторін, складання боргових розписок, підписаних обома сторонами (сінграфа) або ж одним боржником (хірографа). Останні були запозичені з грецького права.\nРеальні договори (від лат. Res - річ) крім угоди сторін за основними умовами контракту вимагали обов'язкової передачі речі, яка становила предмет договору. Без передачі речі Зобов'язальне відношення не виникало. До реальним договорами ставився насамперед позику (mutuum). Юридичний зміст цього договору полягала в тому, що кредитор давав боржникові у власність обумовлене кількість заменимых речей, що визначаються мірою, вагою або числом, а боржник зобов'язувався повернути у встановлений термін таку ж кількість таких же речей (зазвичай грошей). В принципі цей договір був безоплатним, але нерідко одночасно з позикою оформлялася стіпуляціонное угоду про виплату відсотків. Оскільки процветающие в цей час в Римі ростовщіческіе кола прагнули все більш збільшити процентні ставки, що посилює соціальну напругу, в законодавстві (особливо в імператорський період) встановлювався (але без особливого успіху) граничний розмір стягуються відсотків. До реальним контрактами відносилася також позичка (commodatum), тобто надання в безоплатне користування (а не у власність, як при позиці) індивідуально визначеної речі, яку боржник зобов'язувався повернути в обумовлений термін. До цієї ж групи договорів відносилося зберігання (depositum), а також закладной договір (про передачу закладеної речі кредитору).\nНайбільш розробленими і найменш формальними були консенсуал'ние договори (від лат. Consensus - згода), які отримали визнання пізніше інших груп договорів. Зобов'язання в консенсуальних договорах виникало в силу простої угоди сторін за всіма основними умовами контракту. До цієї групи відносяться перш за все договір купівлі-продажу (emptio-venditio). Юридична зв'язок між сторонами в цьому договорі виникала вже з того моменту, коли продавець погоджувався продати будь-яку річ, а покупець зобов'язувався сплатити встановлену ціну. Фактична передача речі або грошей могла мати місце пізніше. Купівля-продаж була можлива навіть у відношенні речі, якої ще не було в натурі, але яку продавець зобов'язувався провести і поставити в зазначений термін.\nУ преторском право була докладно розроблена й обумовлена відповідальність продавця за продану ним річ, так продавець відповідав за приховані недоліки речі, про які покупець не міг знати в момент укладання договору, але які виявляючи лися пізніше і мали істотний характер. У цьому випадку покупець міг вимагати або убавленія ціни, або повернення всієї суми грошей. Продавець ніс відповідальність також у разі так званої евікціі речі, якщо продана їм річ була з допомогою віндікаціонного позову відчужена у покупця справжнім власником. До передачі речі покупцеві продавець відповідав за її пошкодження, пов'язані з недбалістю зберігання (навіть при самій незначній необережності), а також ніс на себе ризик випадкової загибелі речі.\nДо консенсуальним договорами ставився також договір найму (locatio-conductio), представлений в цей час трьома різновидами. Наймання речей (locatio-conductio rerum) передбачав надання в тимчасове користування та за плату (останнім договір найму відрізнявся від позики) будь-якої індивідуально визначеної речі. Цей вид найму (оренда) мав велике господарське значення в Римі особливо в період імперії, оскільки з остаточним затвердженням приватної власності на землю в цей час широке поширення одержала оренда землі. У постклассіческій період було встановлено правило, згідно з яким колон (або його спадкоємці) у разі невозобновленія договору оренди при мовчазному згоду сторін на землі безстроково.


У Красноїльску контрабанлисти здіснили нову спробу перемістити через кордон караван цигарок\nПерегляд новини / КОРДОН >>> 26 Червня 2018\nПакунки з сигаретами, які контрабандисти намагались перемістити через кордон, виявили учора прикордонники Чернівецького загону. Про можливе порушення кордону з переміщенням контрабандних товарів співробітники оперативних підрозділів Західного регіонального управління дізнались напередодні.\nЯк повідомили БукІнфо у прес-службі Чернівецького прикордонного загону, перевіряючи інформацію прикордонний наряд відділу «Красноїльськ», посеред лісу, помітив групу осіб, що рухалася в сторону державної межі. З появою стражів кордону чоловіки вдалися до втечі, залишивши позаду себе понад 24 ящики тютюнових виробів марки «Марбле», «Ашіма» та «Ротманс».\nПереглядів (1082) Коментарів (0) Додати коментар Версія для друку\n1. На Буковині прикордонники знову змушені були зупиняти контрабандистів у Красноїльську стріляниною (ФОТО)\n2. На Буковині прикордонники вшанували учасників бойових дій на території інших держав (ФОТО + ВІДЕО)\n3. На Буковині біля кордону з Румунєю прикордонники виявили покинутий позашляховик без номерів. Ним, ймовірно, перевозили контрабандні сигарети (ФОТО)\n4. На Путильщині правоохоронці вилучили понад 312 ящиків контрафактних цигарок (ФОТО)\n5. На Буковині поблизу кордону знешкодили квадрокоптер контрабандистів (ФОТО)


Для угорців ціна на пальне 480 форинтів за літр, для іноземців – 671 — Високий Замок\nДля угорців ціна на пальне 480 форинтів за літр, для іноземців – 671\n25.05.2022, 12:03 8771\nПри цьому жодного попередження про це на угорських заправках немає\nЧерез брак пального усі автомобілісти відчули на власному гаманці, яке воно стало дороге. Та ще й табло висвітлює суцільні нулі, що свідчить: нема пального. А де воно є, видно здалека: на це вказують довжелезні черги. І усі ми розуміємо, чому у нас така критична ситуація.\nНатомість за кордоном є усі види пального, але чи всі на рівних умовах можуть там заправитися.\nПовертаюсь в Україну з Угорщини. Неподалік кордону, на виїзді з Ніредьгази, водій нашого буса пан Володимир, побачивши на табло вартість дизеля 480 форинтів за літр (приблизно 43 гривні. – Г.Я.), звернув на заправку. Замовив 46 літрів. Поки бус заправили, Володя пішов розраховуватися. Угорець за лядою назвав суму, від якої у нашого водія мало окуляри не впали на підлогу. Угорський заправник нам порахував по… 671 форинту. Це на 20 гривень більше за кожен літр!\nЗвісно, пан Володимир обурився і попросив перерахувати, мовляв, «ти, чоловіче, помилився». Заправник англійської не розуміє: «нем ту дом». І тицяє пальцем на калькулятор. На допомогу прийшов «гугл-перекладач».\nЗ пояснень «на мігах» зрозуміли: для угорців ціна 480 форинтів за літр, а для іноземців – 671. І нема жодного попередження про це.\nУ нижньому рядку - наразі показує "0" форинтів.\nА тут у нижньому рядку маленькими цифрами вписана вартість за літр - 671!\nПан Володимир попросив показати бодай якийсь офіційний документ, де би чорним по білому було написано, що для угорців – одна ціна, а для українців – інша. Звісно, нічого такого у них нема. Тоді наш водій попросив викликати поліцію, бо був переконаний, що заправник нас хоче надурити.\nА далі почалася майже детективна історія\nЗаправник комусь зателефонував. Російськомовна жінка на іншому кінці дроту, яка представилася начебто з поліції, не пояснювала, чому треба платити більше, а почала верещати у слухавку – «якщо не заплатите, ми зараз приїдемо, і будете ще й платити штраф». Пан Володимир не злякався. Каже, що нічого не порушив. Нехай приїжджають і розбираються у ситуації.\nЗаправнику довелося викликати справжній екіпаж поліції. Поки стражі порядку їхали, ми зателефонували представнику консула України у Ніредьгазі. Той нас вислухав, попросив дати слухавку заправнику. Про щось там говорили… А потім консул нам відповів: «На жаль, нічим допомогти не можу. Мусите заплатити, бо такі правила. Але якщо покажете документ, що бус важить менше, ніж 3,5 тонни, то зможете заплатити по 480 форинтів». Ну, звісно, бус важить вдвічі більше, і про це консул добре знає.\nПоки спілкувались з консулом, приїхали поліцейські. Один з них, мабуть, на «трієчку» колись знав англійську, бо намагався з нами порозумітися. Натомість пан Володимир англійську знає добре, і йому пояснив ситуацію. Поліцейський лише знизав плечами, що означало – навіть не знаю, чим вам допомогти… Сказав, що маємо заплатити: «Такий у нас закон!».\nМи заплатили. Вже рушаючи з місця, Володя сказав: «То вам не Польща. Там навіть якби бракувало грошей, до нас би поставилися по-людськи. А мадяри на кожному кроці показують своє не надто приязне ставлення до українців».


Укрaїнa 20 березня 2009, 22:08\nВипуск ТСН за 20.03.2009\nГазова війна в раді\nПарламентська комісія, яка мала розібратися, що відбувалось у газовій сфері впродовж кількох років, - пересварилася. У результаті депутати слухали два звіти - і обидва - провалили. Комісії не стало.\nЦіна за долар в обмінниках нині в Києві знову тягнеться до 9-гривневої позначки. 8,55 гривень за долар. Водночас уже надвечір долар та євро в Україні трохи подешевшали.\nЧерновецький просить дипломатичного прихистку в Москви\nПро тиск людей у білих халатах на себе Черновецький повідомив Надзвичайному і Повноважному Послу Російської Федерації. У Віктора Черномирдіна чиновник просив дипломатичного захисту від свавілля.\nКомпромат від Луценка\nМіністр внутрішніх справ Юрій Луценко, каже, що його підлеглі бачать імовірний склад корупційних діянь із боку Хорошковського. Бо останній публічно визнає себе бізнес-партнером Дмитра Фірташа та захищає його бізнес-інтереси.\nВузькопрофільних маніяків ув'язнили на Запоріжжі\nНа Запоріжжі місцева міліція затримала двох чоловіків, які задля розваги вбивали та спалювали людей. Переважно полювали на волоцюг. Як пояснили затримані, вони розправлялися з ними, аби самоствердитись.\nУкраїнці стають толерантнішими\nСтатистика останніх місяців свідчить, що українці стають толерантнішими. Нападів на расистському ґрунті поменшало. Міліція не відкидає свою діяльність. Громадські організації додають - расисти просто зайняті не тим.\nЯк колишні наркозалежні відновлюють українське село\nа хуторі Уборки, що на Чернігівщині, шостий рік працює реабілітаційний центр. Розмістили його у покинутих хатах.\nУБОЗ зруйнував секс-імперію\nЖитомирський УБОЗ зруйнував секс-імперію Упиря. Саме злочинна група цього кримінального авторитета налагодила міжнародний канал вивозу українок за кордон. Там жінок примушували до проституції.\nМаршрутка збила ДАІшників\nМаршрутка не помітила двох ДАІшників та водія вантажівки. Інспектори з Дніпропетровська зупинили «МАЗ» для перевірки документів.\nВони спілкувалися з водієм на узбіччі, коли в них на повній швидкості врізався мікроавтобус «Івеко».\nГолодування як протест\nНа Сумщині кілька годин тому у критичному стані шпиталізували 53-річну матір засудженого. Вона голодує п'ять діб, а її син - чотири роки перебуває в СІЗО за вбивство, якого не вчиняв, - принаймні, про це заявляють із півсотні свідків, що бачили того дня хлопця за 120 кілометрів від місця вбивства.\nЩо ми їмо і наскільки харчі безпечні\nЩодня в торгівлі зростає кількість городини. Доступнішими за ціною стають огірки, помідори, з'явилася редиска. Разом із кількістю зелені міцнішають сумніви - на скільки вона корисна, чи замість овочів купуємо хімію?\nБатьки б’ють вчиталів\nЗаступника директора Павлоградської середньої школи жорстоко побив батько одного з учнів. 37-річний чоловік прийшов до школи, бо почув, що в сина начебто виник конфлікт чи то з іншими дітьми, чи то з педагогами.\nЯк відсвяткували день Мазепи\nПрезидент взяв участь в урочистостях, присвячених 370-й річниці від дня народження гетьмана Івана Мазепи.\nХто поцупив корону князя Данила\nНинішні українські землі мали власних королів, нащадків великого князя Мономаха. Корону від Папи Римського свого часу отримав Данило Галицький, сучасні пошановувачі якого - виготовили гіпотетичну копію корони з Ватикану.\nЖіноча дуель на "1+1"\nУ проекті "Танцюю для тебе" цього тижня мають змагатися Марічка Падалко і Катерина Осадча. Для телезірок рішення журі було неочікуваним. Бо ж обидві в дитинстві займалися народними танцями і погоріти на польці й гопаку були не готові.\n© За матеріалами "Прайм-ТАСС" / ТСН/Р.О.К.


Весільні торти 2021: оформлення, вибір начинки - Hot Wedding\nТорти на весілля 2021: в світі начинок і декорів\nHot Wedding Блог Весільні тренди 2021 Торти на весілля 2021: в світі начинок і декорів\n2021 обіцяє бути насиченим в плані весіль, тому і підготовку до довгоочікуваного свята варто починати завчасно! Ми знаємо як ви чекаєте моменту, коли заповітні мрії здійсняться, і наскільки старанно шукаєте шляхи та інструменти для реалізації своїх святкових задумів. Hot Wedding завжди з радістю допомагає вам розкласти по поличках ідеї і тренди, а також правильно і зрозуміло сформулювати побажання фахівцям. Сподіваємося, що і наша нова стаття про торти на весілля в 2021 році буде максимально корисною для вас!\nВесільний торт 2021: ідеї незвичайних начинок\nПоки ви не встигли з головою зануритися в складний і довгий процес вибору ідеального декору для головної солодкої страви торжества, поспішаємо поговорити з вами про начинки. Один з основних трендів 2021 року - приділяти увагу не стільки зовнішній красі страви, скільки її "внутрішньому світу". А відтак, важливо вибрати незвичайний і чарівний смак і подбати про те, щоб в розрізі торт весільний виглядав так само бездоганно, як і зовні. Безумовно, багато що залежить від професіоналізму кондитерів, але ви можете допомогти їм виконати ваше замовлення на 100% добре, вибравши оригінальний смак.\nУ минулому році експерти з весільної випічки дивували дуже нестандартними знахідками - наприклад, начинкою зі смаком бергамоту або шампанського. Весільні тренди 2021 більш традиційні в плані вибору інгредієнтів, але все такі ж інноваційні по частині їх поєднання. Якщо ви якраз збираєтеся одружитися, зверніть увагу на такі начинки:\nморська сіль + карамель + ванільний крем. Ідея контрастного смаку - прекрасне рішення для тих, хто не любить надмірно солодку випічку. Солона карамель ще в 2020 почала підкорювати серця ласунів, знаходячи застосування буквально у всьому - в цукерках, морозиві, десертах. Незвичайне поєднання сподобається вашим гостям, будьте впевнені.\nкарамель. А ось і традиційний смак, який знову повертається в моду. За пошуками чогось надзвичайного, багато людей забувають, наскільки прекрасні класичні смаки. І карамель - один з них.\nлимонний курд + мак + вершковий сир. Ніжний, яскравий і екстравагантний смак - ось як можна описати цю комбінацію. Заварний крем на фруктовому соці (курд) разом з характерним смаком макових зерен і ніжною нейтральністю сиру підкорить серця навіть найбільш перебірливих гостей.\nбуряк + лимон + шоколад. Чи готові до експериментів? Тоді ця незвичайна ідея для вас.\nчорниця + вершковий сир. В ідеї цієї начинки визначився однозначний лідер серед ягід. Якщо ваше свято відбудеться в теплий сезон, обов'язково розгляньте апетитну і соковиту чорницю для свого солодкого шедевру.\nрафаелло. Популярна і вже класична начинка для торту весільного - це кокосова насолода, натхненна легендарними цукерками "Раффаелло". У 2021 році це то, що потрібно вашому весіллю.\nЯкщо у вас вже прокинувся апетит, настав час переходити до наступного - найважливішого пункту. Ми зібрали всю цінну інформацію про кондитерські тренди 2021 і підібрали фото весільних тортів, які найкраще їх проілюструють.\nТорт на весілля: як оформити випічку в 2021 році\nВесільні торти давно перестали бути просто їжею і символом. Сьогодні вони - основний декор торжества, відображення концепції весілля, шедевр кондитерського мистецтва. Кожна пара хоче, щоб саме їхнє солодке було особливим: шикарним зовні, чудовим всередині. Ми вивчили всі модні тенденції, ознайомилися з прогнозами експертів з різних країн світу і готові поділитися з вами свіжими креативними ідеями оформлення торта на весілля в 2021 році.\nНа весіллях завжди була популярною гігантська випічка, що складається з кількох ярусів. Однак, в цьому році все зміниться, і поняття висоти слід переглянути. В тренді будуть цільні, одноярусні торти незвичайної висоти. При цьому вкрай важливо в декорі не використовувати помадку або мастику: таку випічку найкраще прикрасити ніжним вершковим кремом. Це і смачно, і акуратно, і красиво.\nКвіткове оформлення - беззаперечна класика. І якщо серед кондитерських трендів 2020 були в основному їстівні живі квіти, то в цьому році повертається класична мода на квітковий декор. Живі квіти однозначно виглядають модніше і витонченіше, ніж їхні їстівні копії. Єдине, кондитери просять молодят не піддаватися спокусі вибору набридлих троянд, лілій і півоній. Краще рішення в 2021 - це невимушені, яскраві і красиві польові рослини.\nУ новому весільному сезоні майстри солодкої випічки рекомендують парам розпрощатися з білою класикою. Правильний вибір - це яскравий відтінок солодкої страви з не менш яскравим декором. При цьому, торт повинен відображати індивідуальність пари - їхні колірні і оформлювальні вподобання. Він може містити відтінок, в якому декороване все свято, але в ідеалі випічка не буде підкорюватися іншим складовим. Нехай ваш вибір буде відображати емоційний сплеск і позитивний настрій!\nДраматичні торти в темних тонах\nКілька років тому чорні весільні торти вже хвилювали уми наречених. В 2021 тенденція повертається. Якщо нестандартним може бути весільна сукня, то чому ж класичною і нудною має бути ваша головна солодка страва свята? Яскравим і творчим парам, які реалізують свято на незвичайній локації в оригінальному стилі, неодмінно варто розглянути темну палітру - чорний, фіолетовий, коричневий відтінок солодкого стане несподіваним сюрпризом для всіх запрошених!\nПерсоналізована весільна випічка\nЩе один пункт про індивідуальність - креативні персоналізовані торти, створені під індивідуальне замовлення. Такий вибір дозволить вам бути неповторними, адже малюнок на солодкій страві буде унікальним і зробленим вручну. Для оформлення такої випічки використовують трафарети, на ній реалізують складні візерунки, наносять на неї монограми і малюнки, в тому числі, в усе ще модній акварельній техніці.\nУ пункті про висоту ми вже згадували про те, що класичний багаторівневий шедевр в 2021 році не буде на піку популярності. Можливо, моду на невеликий і незвичайний одноярусний весільний торт диктує тенденція камерних торжеств. Весілля у вузькому колі в нинішніх умовах - рішення виправдане, і, звичайно, величезна кількість солодкого такому святу не потрібна. Будьте вільні і креативні у виборі оформлення, але врахуйте і згадані вище тренди.\nБілі і пастельні торти з ефектом блиску\nНе всі закохані готові йти на поводу у моди, вибравши яскравий і нестандартний весільний торт. Багато прихильників класичного весілля будуть шукати оригінальні ідеї для випічки в такому ж традиційному ключі. І тут експерти дають їм гарну пораду: світлий торт в ніжних тонах може бути представлений на вашому торжестві. Головна умова, яка зробить його актуальним, а не старомодним - ефект атласного блиску і мерехтіння.\nТекстурні весільні торти 2021\nОстанні роки ми дивувалися незвичайним геометричним шедеврам, а також випічці, прикрашеній оригінальною мозаїкою. В 2021 році наречених не обмежують у виборі фігур, ліній і візерунків, адже тепер важливий не стільки малюнок, скільки текстура. Ефект піску, каменю, цегли, мармуру - все це несподівано чарівно виглядає в поєднанні з квітами і іншим декором солодкої страви. А якщо незвичайна поверхня буде ще і фактурною, значить ви зрозуміли, що дійсно модно зараз.\nВесільний торт з капкейками\nКілька років затишшя, і ось тенденція концептуального кенді бару знову в моді! Це той випадок, коли головна солодка страва перетворюється в цілу композицію, сукупність солодощів, які доповнюють одне одного. Оформіть все частування в одному стилі, відтінку, тематиці і насолоджуйтеся красою і смаком!\nКількість переглядів: 9227\nДата редагування: 2020-10-02\nВиходь за мене: гарні і сприятливі дні для весілля 2021\nСприятливі дні для весілля в 2021: зважити всі "за" і "проти". Вибираємо гарні весільні дати 2021 за церковним календарем, східним, місячним, знаками зодіаку.\nКенді-бар на весілля: оформлення та святкова презентація\nОформлення кенді-бару: розробка стилю і підбір декору. Посуд для кенді-бару, скатертина, поліграфія, флористика для солодкого куточка.\nОформлення весілля 2021: модні тренди декору і не тільки\nВесільні тренди 2021: формат, стиль, оформлення весілля. Модні весільні тенденції 2021: класична тема, традиції, тематичні бари та ін.


ДАВИДЕНКО закликає приєднатись до «Громадської ініціативи «Київ – Соборний»\n/ДАВИДЕНКО закликає приєднатись до «Громадської ініціативи «Київ – Соборний»\nСьогодні 20 вересня в інформагенції УНІАН відбулася прес-конференція, на якій Голова ВМГО "УНМ" Андрій Давиденко презентував «Громадську ініціативу «Київ – СОБОРНИЙ» на підтримку завершення будівництва Патріаршого собору Воскресіння Христового у Києві.\n«Сьогодні для українців як ніколи важливою є розбудова свого Українського світу. В умовах тотального наступу на українські цінності важливо ці цінності доносити до якомога більшої кількості людей, поширювати їх серед ширших верств суспільства. Одним з важливих елементів цієї стратегії є утвердження Києва як Патріаршої столиці всіх українців. Українська влада активно підтримує та фінансує лише одну українську православну церкву, тому будівництво Патріаршого Собору УГКЦ відбувається виключно на кошти небайдужих українців. Тому ми ініціюємо громадський рух на підтримку завершення будівництва Собору у Києві», – повідомив Андрій Давиденко.


18 серпня 2014, 23:54\nМотиви поведінки Володимира Путіна та принципи формування російської політики намагаються розгадати багато експертів та коментаторів. Чим викликана агресивність Росії в пострадянському просторі? Чим завершиться українська авантюра Кремля? Як Росія переживає теперішній смутний час? Мій співрозмовник живе у Великобританії – радянський дисидент та російський правозахисник Володимир Буковський. На виборах 2008 року намагався балотуватися на посаду президента Росії, проте його кандидатура не була зареєстрована.\n– Ще з початку, як тільки сталася анексія Криму, я сказав, що Путін загнав себе в пастку: він назад іти не може, та й уперед йти не може, він насправді на цьому собі голову скрутить. Це ще навесні було очевидно. У Кремля був розрахунок на масову народну підтримку на південному сході України, але розрахунок цей здавався наївним. Навпаки, дії Росії призвели до консолідації України.\nЯкщо навіть і були на Донбасі люди, які хотіли б потенційних змін на користь російськомовної меншини, то в підсумку в більшості своїй заявили про свою лояльність Україні. Те ж саме станеться і в Криму, до речі, вже багато заявили: «Ми такого розвитку подій на увазі не мали». Так що Путін серйозно прорахувався. Тепер пастка: назад не можна – це втрата обличчя та престижу, і вперед не можна, тому що нема куди вперед йти, немає армії, немає сил. Щоб окупувати Україну, потрібно як мінімум півмільйонну боєздатну армію.\n– Ви думаєте, що тільки в цьому причина того, що Росія не наважується на пряме військове вторгнення в Україну – тільки неготовність армії? Ідеологічно Путін здатний на це?\nДіє Кремль за тими шаблонами, яких навчали у школах КДБ\n– Ідеологічно, звичайно, здатний. Для них це звична операція. Чим займалася радянська влада 73 роки свого життя? Поширювала революцію, оскільки створена була з метою провести всесвітню пролетарську революцію. Для цього у неї були всі інструменти. За цією ж схемою Росія сьогодні діє в Україні, що смішно. Радянського Союзу немає, Комуністична партія Радянського Союзу не при владі, марксизм вже давно не провідна ідеологія Росії, а діє Кремль за тими шаблонами, яких навчали у школах КДБ: вони знайшли пролетаріат, створили народно-демократичну республіку, все як годиться.\nУ мене сотні документів про те, як СРСР цим займався в країнах третього світу. Рівно за цією схемою Москва діє і в Україні. Це показує, наскільки у них у Кремлі застаріле, зашкарубле шаблонне мислення: як їх навчили влаштовувати пролетарські революції, так вони і продовжують, незважаючи на те, що мова йде про Україну, а не про, наприклад, Нікарагуа. Подивіться географію їхнього проникнення – це типово пролетарські регіони: Краматорськ, Антрацит, Стаханов. Ось це їхня схема, вони за нею йдуть, тому що нічого іншого робити не вміють.\n– Чому, якщо така політика очевидно приречена на провал, Путін користується такою підтримкою серед російського населення?\n– По-перше, ми не знаємо, яка саме ця підтримка. І не тільки тому, що механізм опитувань контролюється владою, але ще й тому, що люди побоюються відповідати так, як вони думають. Вони вважають за краще говорити те, чого від них чекають. Та багато хто і не має ніякої думки, вони на опитування реагують як на якийсь тест: а чи знаєте ви? Вони відразу згадують, що сказали на «Першому каналі»… Крім цього, ще є момент, на який дуже правильно відреагував один із соціологів: чим нещадніше життя, тим більше хочеться чогось видатного, а найпростіше видатне – це ворог. Створити собі ворога – значить затінити неуспіхи свого життя, ти отримуєш якусь мету в житті, недарма всі свої негаразди терпиш. В СРСР завжди намагалися створювати собі ворогів, бо життя в самій совдепії було огидним та абсолютно безнадійним, ніякого просвіту. А тут знайшовся ворог, і ти ніби при ділі, ти вже щось героїчне здійснюєш.\n– На Ваш погляд, нинішня Росія схожа на ту совдепію, про яку Ви говорите?\n– Ще й як! Особливо ті люди, які зараз бігають і кричать: «Крим наш, Крим наш!» Це абсолютно радянські люди, один до одного! Ось я згадую політ Гагаріна. Між іншим, тоді, на початку 1960-х, було дуже голодно, нічого не було в магазинах, всі стояли в черзі за махоркою, страшно неприємний був час. І тут полетів Гагарін – радість велика! Всі ці бабки в хусточках бігали та кричали своїми беззубими ротами: «Га-га-а-а-рін! Га-га-а-а-рін! Га-га-а-а-рін!». Велике щастя! Те, що хліба немає – нехай, а от Гагарін полетів – знайшлася заміна хлібу. Те ж саме я згадую під час окупації Угорщини в 1956-му, окупації Чехословаччини в 1968 році. Інтелігенція протестувала, бунтувала, звичайно, а люди простіші, середня людина на вулиці, вона на це відповідала: «А що, ми їх звільнили, а вони, гади, як себе тепер поводять?» Це чудово: якщо ти їх звільнив, то нехай вони живуть так, як хочуть, а якщо ти хочеш, щоб вони жили, як ти, то ти їх не звільнив – ти їх окупував. Потім, а яка тобі різниця: ці країни далеко, тобі що? Ні: «Ми їх скрутили, гадів, вони такі невдячні!» І ось на ґрунті таких настроїв якась радість виникає, якась консолідація. Це досить типово для Росії. І люди, які на ці настрої «купуються», – типові радянські люди.\n– А чому ця типова радянська людина нікуди не поділась, чому вона жива ще через чверть століття після кінця Радянського Союзу?\n– У 1991 році я багато часу витратив на те, щоб умовити російське керівництво провести Нюрнберзький процес або щось на кшталт Нюрнберзького процесу в Москві над комуністичною системою, викласти у пресу всі архівні секрети та довести один до одного, що це була злочинна система. Тоді у людей сталося б усвідомлення минулого. Адже це боляче: зрозуміти, що ти брав участь в злочинах проти людяності, нехай у своїй маленькій епізодичній ролі, але брав участь. А так, у маленькій ролі, адже кожна радянська людина брала участь. Усвідомити це людині і важко, і гірко, і болісно. Якщо це не зробити зверху, судом, то само собою це не відбудеться. Не було б і в Німеччині каяття та усвідомлення після нацизму, якщо б не було Нюрнберга. Але не сталося каяття у росіян – значить, з’явилися легенди, міфи про те, як Радянський Союз міг би жити, якби його ЦРУ не підірвало або сіоністи (я не знаю, хто там у них підірвав Радянський Союз). Зрозуміти, що цей режим був приречений ще від початку, що це була злочинна держава, – для цього потрібні болючі зусилля.\nМи намагалися умовити тодішнє російське керівництво провести такий судовий процес. Добре, нехай не суд, нехай з’їзд міжнародної комісії істориків, але щоб це було остаточно, щоб винесли історичний вирок радянському ладові. Ні, не пішла російська влада на це, злякалася, та й керівники Росії і самі були ще з тієї системи, так що вони остерігалися, що по них це теж вдарить. Загалом, поховали вони нашу ідею. А далі пішли міфи. Ними сьогодні повен інтернет, знімається величезна кількість документальних фільмів, майже про кожного радянського діяча є документальний фільм, і кожен з них, якщо подивитися на екран, був кришталевої душі людиною! Але якщо вони були кришталевої душі люди, то хто ж убив 30–40 мільйонів наших з вами співвітчизників? Легше вигадувати міфи, ніж зазирнути собі в душу.\n– Ви будуєте бесіду на аналізі великого історичного періоду. Ви б назвали те, що зараз відбувається в Росії, новим смутним часом?\nКаламутний час почався ще в 1917 році. Досі громадянська війна не скінчилася в Росії, все ще ми відчуваємо її\n– Безумовно. Але тільки цей каламутний час почався ще в 1917 році й досі ніяк не скінчиться. Траплялися часи начебто і спокійніші, але це не означає, що каламутного часу не було. Весь радянський етап – це штучний період, коли каламутний час затисли в лещатах за допомогою ЧК, армії і так далі, але під кылымом воно нікуди не йшло. У нас досі громадянська війна не скінчилася в Росії, все ще ми відчуваємо її. Так, звичайно, це каламутний час, але дуже тривалий каламутний час.\n– Зараз на Заході дуже небагато політиків, які підтримують Володимира Путіна. Одна із постатей, яка відхиляється від цієї генеральної лінії – лідер вкрай консервативної британської Партії незалежності Сполученого Королівства Найджел Фараж, який заявив, що захоплюється Путіним. Ваше ім’я пов’язують з діяльністю цієї партії. Наскільки це справедливо?\n– Це зовсім несправедливо стосовно Найджела Фаража. Я його знаю багато років. Коли почалися розмови про те, що він підтримує Путіна, я здивувався (ми багато років спілкуємося з Фаражем) та написав йому листа з питаннями, і у мене є відповідь на цей лист, де він пише: «Та ні, я не так сказав. Я спеціально сказав, що мені не подобається Путін, що я не підтримую його політику. Але потрібно відзначити, що він як політичний оператор на голову вищий за своїх західних партнерів». Ось що він сказав. Політики, яких ми маємо зараз на Заході, – нікчеми, навіть не знаю слова, як їх ще назвати, вони ні на що не здатні. Так, я ніби офіційно вважаюся патроном Партії незалежності Великобританії, але це громадська робота, ніяких обов’язків на мене не накладає.\n– А чим Вам так близька раптом ця партія опинилася? Чому Ви підтримуєте крайній політичний вибір?\nЄ, звичайно, крайні партії в Європі, які Путіна стали підтримувати за принципом «ворог мого ворога», як Ле Пен у Франції, наприклад\n– Вона не крайня, не така права, як ви думаєте. Вона складається почасти з консерваторів, почасти з лейбористів, які розійшлися зі своїм керівництвом через питання про суть Європейського союзу. Я з початку зрозумів, що Європейський союз – продовження радянської гри, атрибут Холодної війни, спроба зберегти те, що називають «завоюваннями соціалізму», всупереч всій логіці розвитку Європи. Я знайшов документи про те, як ліві європейські партії домовлялися з Горбачовим про реформування Євросоюзу, ще починаючи з 1988 року. Горбачов погодився і запустив цей проект під ім’ям «Спільний європейський дім». Документи ЦК КПРС, які я бачив, абсолютно однозначно показують: це лівий проект з метою освоїти інтеграційні процеси в Європі та перевернути їх з ніг на голову. Мався на увазі відкритий економічний ринок, а вони з цього створили єдину супердержаву, чого ніколи не передбачалося. Це все – спроба збереження соціалізму. Я, зрозуміло, завжди був проти цього і навіть брошуру написав на цю тему. Так що я супротивник Європейського союзу та скрізь підтримую ці сили в Європі – не всіх, але дуже багато, – які проти цього союзу. І Партія незалежності Сполученого Королівства в цьому сенсі – не якась одіозна вкрай права партія. Ця партія поступово стає партією більшості, вона ще прийде до влади. Є, звичайно, крайні партії в Європі, які Путіна стали підтримувати за принципом «ворог мого ворога», як Ле Пен у Франції, наприклад. Але не треба забувати, що «лепенівська партія» – це націонал-соціалісти, це не консерватори, не праві, це цивілізовані нацисти, за ідеологією вони близькі до націонал-соціалістів.


Хатія Деканоідзе залишила посаду голови Нацполіції | Львівський портал\nСоціум Хатія Деканоідзе залишила посаду голови Нацполіції\nХатія Деканоідзе таки написала рапорт про відставку з посади голови Національної поліції України. Про це вона повідомила сьогодні, 14 листопада, під час брифінгу в Києві, передає кореспондент Львівського порталу.\nХ.Деканоідзе наголосила, що за час її роботи вдалося створити в Україні поліцію з новим обличчям.\nПроте, підкреслює Деканоізде, існує багато проблем . Зокрема те, що поліції бракує фінансування навіть на елементарні речі – бензин. Також, за її словами, в Україні не припинилася практика втручання політиків в роботу силових відомств.\nВона наголосила, що виконала свою функцію і йде у відставку. Також вона закликала провести відкритий та прозорий конкурс на посаду, яку Деканоідзе залишає.\nЯк відомо, Хатія Деканоідзе очолила Національну поліцію України 5 листопада 2015 року. До того була радником глави МВС Арсена Авакова.\nУ свою чергу Арсен Аваков уже побажав Хатії Деканоідзе успіхів у нових починаннях та повідомив, що новим в.о. Нацполіції буде її заступник Вадим Троян.


Блогер з Мозамбіку Дмитро Яцюк допомагає українським мулатам знаходити батьків | Тексти для думаючих людей\nтеги: світ, діаспора, африка, мозамбік\nБлогер з Мозамбіку Дмитро Яцюк допомагає українським мулатам знаходити батьків\nСеред тисяч африканських студентів, які навчалися в Україні ще з середини 1960 рр., обов’язково знаходилися такі, які зустрічалися з українськими дівчатами. Як знаємо з життєвого досвіду, від товаришування хлопців та дівчат часом народжуються діти. Все почалося з того, що дружина мого африканського товариша розказала, що «десь там у Росії, її тато має сина, якого не бачить з 1971 року». Також Дмитро розповів ТЕКСТАМ про життя в Мозамбіку, українську громаду і китайську загрозу.\nБесіду вів Євген Лакінський\nПерше питання: яка ситуація з роз'єднаними українсько-африканськими родинами? Що це взагалі за родини і як ти їм допомагаєш?\nЗавдяки допомозі друзів та просто добрих людей, я швидко знайшов киянина Костянтина Ч. - сина мого африканського товариша.\nПотім була молода одеситка Антоніна Ґ., про історію Кристини Сарайви писали у пресі, а Інтер навіть зняв про це невеликий сюжет . Коли мені вдається об’єднати розлучені родини, я тихо радію, надаю їм контактні данні та передаю подальший розвиток сюжету в їх власні руки...\nКоли їх знаходжу, передаю кожній зі сторін контакти і кажу: «Добрі люди, ось вам контакти вашого сина чи доньки чи тата з мамою. Тепер контактуйте, спілкуйтесь, їздіть один до одного у гості, тощо. Я зробив все, що міг, подальше залежить лише від вас самих».\nЗвісно, що далеко не всі готові до цього моменту, але таке життя, я ж не можу жити «життям інших».\nА як ти шукаєш загублених родичів?\nВикористовую будь які наявні можливості: пресу (у випадку Кристини інформація була надрукована у Києві, це дозволило дізнатися, що її мати переїхала у Італію, потім інформація була надрукована в італійській «Українській Ґазеті», таким чином ми дісталися до мами Кристини), оголошення у газетах (у випадку Костянтина об’яву побачив його шкільний товариш і знайшов мені адресу та контакти), блоґи.\nУ випадку Антоніни я шукав її батька у Ґвінеї – Біссау, з огляду на хаотичний стан країни – це зовсім не легко, тому мені допомагали ґвінейські блоґери та прості громадяни, колеги її тата, сусіди по району, тощо. Потім інформацію бачать знайомі, сусіди, мені допомагають ті, хто хоче зробити добру справу, тощо.\nЯк взагалі живеться афро-українцям?\nПо різному, з одного боку вони відчувають певну дискримінацію суспільства, бути «мулатом» в Україні – це тема окремої статті чи навіть дослідження.\nЗ іншого боку, Україна продовжує бути країною соціальною, де громадяни продовжують цікавитися долею інших, намагаються допомагати тим, хто бореться за краще життя. Костянтин розказує, що добре знання української допомагає йому у стосунках з київською міліцією.\nВін досить таки темний і кожен патруль, який його бачить, обов’язково його зупиняє, аби перевірити документи. Коли ж він відповідає їм українською, його одразу відпускають. Життя Антоніни більш трагічне, тато закінчивши вуз повернувся в Африку, мама померла, вона виховувалася у дитячому будинку, але сьогодні Антоніна успішний київський ДіДжей, працює інженером на Всесвітній Службі Українського Радіо.\nВін досить таки темний і міліція часто його зупиняє. Коли ж він відповідає їм українською, його одразу відпускають.\nВтеча у Африку\nДо речі, як тебе взагалі занесло до Мозамбіку?\nЯкщо коротко, то через кілька років після того, як батьки розлучилися, а мама закінчила правничий факультет КНУ Тараса Шевченка, вона виїхала у Мозамбік. Це був 1988 рік, полишити СССР було дуже важко, до дружнього Мозамбіку вона летіла з 15-денною туристичною візою, була змушена купляти квиток у зворотній бік, тощо.\nКоли у мами з’явилася відповідна можливість, ми з молодшим братом переїхали жити до неї. Оскільки мама народилася у Росії, то у 2008 році нею зацікавився російський «Перший канал», що зняв про маму документальний фільм записавши її в росіянки.\nДокументалка про маму Дмитра\nНу а чому мама поїхала саме до Мозамбіку? Чи легко їй було акліматизуватися? Всеж-таки, Африка та СРСР - зовсім різні світи...\nПоїхала у Мозамбік, бо була така можливість, не треба забувати про те, що юристи чи лікарі з України не могли працювати вільно у багатьох країнах світу, наприклад країнах Британської співдружності, через відмінності юридичної та медичної систем. У Мозамбіку вона могла працювати вільно, адже країна використовує те ж саме римське право, що і Україна.\nМамині перші враження? Вона прибула у країну у 1988 році, була тут сьомою жінкою з СССР. Йшла громадянська війна, але їй подобалася країна, подобалися люди, своєю простотою та безпретензійністю. Її перша робота – відділ кадрів у державній компанії, яка займалася здобуттям копалин. Мама мала маленький словничок, з яким перекладала місцевий «Закон про Працю».\nУ столиці та околицях – клімат суб-тропічний, у травні – червні (мозамбікською зимою), бувають прохолодні дні, наприклад у кінці травня 2011, у Мапуту була зафіксована температура всього +5°, це досить прохолодно. Акліматизація проходила більш – менш нормально, у літку (грудень – лютий) жарко, тому якщо є така можливість стараємося подорожувати у цей час. У зимку погода нам подобається більше, мріємо, аби так і було цілий рік.\n40 років бурхливих змін\nНу а в тебе які враження від країни?\nМозамбік бурхливо розвивається, сьогодні головним чином за рахунок здобичі та експорту сировини, але сподіваюсь, що у майбутньому з’являться виробничі, чи хоча б переробні компанії.\nМало хто з українців бував у ваших краях. Ми, звісно, знаємо статистичні данні: площа – 799,380 км2, населення – 23,5 млн. Але це сухі цифри. Розкажи трохи про країну.\nОстанні 35 – 40 років країна переживає постійні бурхливі зміни. Спочатку колишня колонія, яка майже не мала національних кадрів намагалася будувати африканський соціалізм, потім повне економічне фіаско соціалізму та громадянська війна низької інтенсивності привели до зміни урядового курсу до «дикого капіталізму». Про себе також дає знати висока народжуваність при порівняно низькому рівні розвитку медицини, диких забобонах та пандемії СНІДу...\nА що там зі СНІДом і чому він так швидко розповсюджується?\nСитуація у країні не найдраматичніша у Африці, але і не сама радісна. Офіційно хворіє близько 17% населення, але знайомі лікарі кажуть, що близько 30% пацієнтів державних лікарень хворі. Поширенню СНІДу сприяє багато чинників: природна полігамність людей. У Мозамбіку цілком нормально, коли у чоловіка є дві, а то й три дружини, кожна з них знає про іншу, буває вони навіть разом б'ють коханок чоловіка, щоб ті на чуже добро не заглядалися.\nНизький культурний рівень, дуже важко пояснити людям, особливо селянам для чого потрібні запобіжні заходи, презервативи, різні комплекси: «а мені у презервативі не подобається!», «справжній секс – лише натуральний», забобони «СНІД придумали іноземці, аби винищити африканців!», тощо.\nДмитро Яцюк зі своєю дружиною Марією Кандідою, мозамбікською португалкою\nЩо тебе найбільше вразило у Мозамбіку? Що найбільше сподобалось?\nСподобались спокійні та неагресивні люди, в принципі, рядового мозамбікця потрібно довго і настирливо «діставати», аби він відповів аґресією на зовнішні провокації. Майже, як ми, українці.\nВ Україні, російська зайняла панівне становище. Щось подібне було у Мозамбіку під час португальської колонізації. Яка тепер мовна ситуація у країні?\nУ країні проживає близько 25 етнічних та суб-етнічних груп: шанґане, ронґа, бітонґа, ндау, сена, нянжа, кожна з цих груп говорить своєю африканською мовою, які належать до групи банту. Португальська мова вважається «мовою національної єдності», африканські мови мають статус «національних мов», вони вживаються на побутовому рівні, у середині окремих етнічних груп.\nДеякі африканські мови, наприклад шанґане, мають роль вільної – мови, яка домінує у столиці і яку вивчають африканці з інших провінцій, аби не відставати від побутового мейнстріму.\nУ якому стані аборигенні, африканські мови? Чи вчать їх у школах? Чи є газети, радіопередачі, телепрограми?\nУ столиці в усіх школах викладання ведеться португальською або англійською мовами (останні – це здебільшого приватні міжнародні школи). У провінціях країни, у сільській місцевості, у деяких школах, з 1-го по 7-ий клас (початкова школа), у порядку експерименту, навчання ведеться мовою домінуючою у кожній окремій провінції. У старшій школі, з 8-го по 12-ий клас, навчання ведеться португальською. Через деякий час Міністерство освіти обіцяє проаналізувати ситуацію і вирішити чи експеримент варто поширювати на цілу країну.\nТелебачення (за виключенням одної чи двох передач на релігійних каналах) ведеться португальською, газети та часописи також виходять виключно португальською. «Національними мовами» ведуться передачі на державному радіо, «Радіо Мозамбік», у кожній провінції своєю чи своїми мовами.\nУ країні вже виросло одне – два покоління людей, для яких рідна мова – португальська...\nЯ знаю, що ти чудово володієш португальською. А як з африканськими мовами?\nЯ вчив шаґане, нею говорять на півдні країни, а також у частині ПАР, яка називається Мапутоленд чи Ґазаленд, але мої пізнання у мові не дуже великі, думаю, що мої викладачі занадто багато часу приділяли теорії і дуже мало мовній практиці.\nДо речі, ти закінчив університет у Мозамбіку. Можна пару слів про тамтешню освіту?\nЯ навчався у приватному Університеті, який зараз називається «A Politécnica».\nЙого повна назва була «Вищий Політехнічний Інститут Університет». Навчання у приватних університетах коштує 12.000 – 15.000 доларів за п'ятирічний курс. Зараз країна переходить на Болонську систему, тому більшість курсів стають чотирирічними.\nУ державному університеті більші вимоги, часом величезні групи, набагато менша платня. Хоча іноземці платять більше, а ніж громадяни країни, але все одно менше, а ніж у приватних університетах, де такої «позитивної дискримінації» не існує. Рівень навчання такий, що дозволяє розумним студентам набиратися знань, а не дуже розумним набиратися відповідної термінології.\nРозкажи про європейців у Мозамбіку. Чи багато їх? Як вони там живуть?\nЗа моїми підрахунками у країні проживає близько 50 тисяч європейців, половина – португальського походження, менше 10% від загальної кількості мають мозамбікське громадянство. Європейці працюють у різних галузях, здебільшого у приватних компаніях, у сфері послуг, особливо у ресторанному бізнесі, останнім часом також, як менеджери, інженери, спеціалісти з ІТ.\nЄвропейці живуть своїм життям, ходять у кав’ярні та ресторани, на вихідні їздять у ПАР чи відпочивати на узбережжя\nЄвропейці не є абсолютно сталою групою, існує суттєва різниця між поведінкою різних мікрогруп (при всій умовності будь яких спроб класифікації). Скажімо, «скандинави» готові розчулено милуватися кожною місцевою пташечкою чи там, скажімо ксилофоном. «Анґло-сакси» сповідують парадіґму Дра. Хауса. «Апенінці» та «іберійці» часто змішують бізнес із задоволеннями. «Слов’яни» люди щирі та непередбачувані, від них можна чекати самої широкої амплітуди проявів переживання за майбутнє цієї країни...\nЧи є в вас українська громада?\nУ даний момент активність громади не дуже висока. Деякі активісти поїхали з країни, хтось повернувся до України, хтось перебрався у інші краї. Окрім того ситуація в Україні, фактичне закриття українського посольства в Анголі (яке опіковувалося Мозамбіком), також не надихають на високу громадську активність.\nКілька років тому я більш дієво займався громадською справою, громада трохи оживилась, але після того, як я полишив активну діяльність, громада також потроху розчинилася кожен у своїх справах.\nВся еміграція з пост – радянського простору є новою, всі люди опинилися у країні після 1975 року, тобто після проголошення незалежності Мозамбіку. Але є і винятки, наприклад на початку 1950 рр., у Мозамбіку працював Михайло Терещенко, міністр фінансів та іноземних справ в уряді Ніколая Керенського.\nТрошки пізніше у країну перебрався на постійне проживання Лев Крюґер, по лінії мами – онук київського вчителя Арсенія Шворина, який був висланий царатом разом з родиною на Далекий Схід за участь у русі народників. Народжений у 1912, Лев помер у 1994, не доживши кількох місяців до своїх 92 років, у останні роки життя він почав писати книги, видавав свої твори у США, ПАР та Росії.\nЧи багато мозамбікців українського походження (коли один з батьків - з України, а інший - місцевий)? Чи вони цікавляться Україною? Чи асоціюють себе з історичною батьківщиною? Чи сприймають їх за своїх новоприбулі українці, зокрема й бізнесмени?\nТаких афро – українців у Мозамбіку близько 250 – 300 осіб, преважна більшість народилася між 1990 та 2000 рр., сьогодні вони ще діти або юнаки. Далеко не всі українські мами є національно свідомими громадянками, але звісно що існують родини де можна почути українську мову.\nБільшість цих юнаків або поїхала з України ще зовсім маленькими, або народилася вже у Мозамбіку. Тому рівень ідентифікації з Україною, цікавість щодо українських справ не є дуже високою. Оскільки українських бізнесменів у країні обмаль, а афро-українців найманих робітників ще менше, то сьогодні поки що зарано однозначно судити про те, як одні оцінюють інших.\nНаскільки легко українці отримують мозамбікське громадянство?\nБільше всього це залежить від того, чи людина зв’язує своє подальше життя з країною. Тому українські жінки зі змішаних шлюбів таке громадянство потихеньку отримують, українські викладачі чи лікарі поки що не поспішають. Взагалі ж ця тема – табу, з огляду на те, що Україна не визнає подвійного громадянства, у першу чергу для тих, хто не є наближений для влади. У той же самий час, як ми буває дізнаємось, цей закон, здається, зовсім не стосується наших можновладців.\nА чим Мозамбік міг би зацікавити український бізнес?\nМозамбік імпортує майже всі індустріальні товари, Україна могла би поставляти у країну різні продукти українського виробництва: від горілки (соків, мінеральної води) до автобусів, від систем світлофорів до мінеральних добрив. Україна виробляє непогані міські автобуси «Богдан», Мозамбік хоче відмовитися від використання мікроавтобусів, як міського транспорту, та перейти на транспортні засоби більшого розміру. Але Україна фактично закрила своє посольство в Анголі (посольство відповідало також за Мозамбік), хоча уряд проголосив пріоритетним напрямком діяльності Близький Схід та Африку, здається далі декларацій справа не пішла.\nВзагалі, бізнес Східної Європи ще не відкрив для себе Мозамбік. Наприклад, у країні не працює жодна українська компанія, хоча українські товари потрапляють до Мозамбіка, правда на сьогодні наш товарообіг не перебільшує 15 – 20 мільйонів доларів на рік.\nЧи правда, що Африка поступово перетворюється на китайську і індійську колонії?\nЩодо Індії – це звісно перебільшення, а щодо Китая, то багато чого йде у цьому напрямку. Китай потребує сировину і готовий надавати великі кредити не вимогаючи реформ по демократизації африканського суспільства. Це, наприклад, відрізняє китайську позицію від позиції СССР, який у 1975-1989 також надавав кредити, але вони ув'язувалися з ідеологічною складовою.\nСьогоднішній Китай бажає лише одного – вільного доступу до сировини, у Мозамбіку – це деревина, у інших країнах Африки – це може бути нафта чи корисні копалини.\nКитайські бізнесмени, що ведуть справи у країні, намагаються брати на роботу мозамбікців африкансько-китайського походження, дітей мішаних шлюбів.\nБагато чого йде до перетворення Африки на китайську колонію\nЧи багато соціальних контактів поміж європейцями та африканцями? Чи є, приміром, мішані тусовки? Зокрема в університетах? А шлюби/стосунки?\nДумаю, що не помилюся, якщо скажу, що таких контактів більше, а ніж, наприклад, у країнах Британської співдружності. Змішані компанії присутні в університетах, у приватних фірмах, тощо. Хоча як у будь якій іноземній країні тут не прийнято приходити у гості без запрошення, ну, а ситуація, коли хтось вломлюється до друга вночі, аби випити та поговорити «за життя», звісно, може статися лише серед дуже близьких друзів, умовно кажучи зі Східної Європи.\nЗмішаних шлюбів не так і багато, але вони є, у країні можна знайти змішані пари афро – українського, афро – португальського, афро – італійського походження. Те ж саме стосується і просто відносин, час від часу, особливо у столиці, можна побачити такі пари. Часто вони не є рівними соціально. Якщо чоловік європеєць, він більш заможній, якщо чоловік африканець, більш заможною є його партнерка.\nРозкажи про португаломовний блоґ присвячений твоєму одруженню. Чи давно він існує?\nдеякі читачі з Бразилії пишуть, що починають кожен ранок саме з читання блоґа.\nБлоґ існує близько року, 14 травня виповнюється рівно рік нашому весіллю, блоґ був створений напередодні одруження. Наше весілля було сплановане та відбулося, як «перше спонсороване весілля Мозамбіку», у травні минулого року інформацію про цю подію надрукувало більше сотні сторінок кирилічного сеґмента інтернету.\nОрієнтуюсь на читачів з португаломовних країн світу (далеко не всі знають, що таких країн є вісім). Поки що наша сторінка не є дуже відомою, але деякі читачі з Бразилії пишуть, що починають кожен ранок саме з читання блоґа.\nУ січні цього року ми з дружиною мандрували Україною, тому у блозі друкувалися наші дорожні замітки, насамперед Карпатами та Західною Україною. Теми дописів – самі різні, від Маланки до катанні на конях у Верховині, від походів до «Криївки» та «Музею Сала» до фотосесії вулицями Львова. Люди, які належать до третьої – четвертої ґенерації українців залюбки читають статті про Україну мовою своєї країни – португальською.\nНа останок – банальне питання: що б ти побажав читачам "Текстів"?\nСьогодні я зрозумів, що практично забув, як робляться паперові літачки, ті, які ми запускали у школі. Мої студенти писали тест (викладаю в університеті), а я намагався пригадати своє дитинство. Тому бажаю всім читачам «текстів» не забувати про самі прості речі минулого і звісно бажаю, аби вони коли-небудь відвідали Мозамбік, побачили справжню Африку та познайомилися з нашою громадою, обіцяємо, що з нами буде безпечно та весело!\nДовідка: Дмитро Яцюк народився у м. Дауґавпілс (Латвія) у 1975 році. Його батько поєднував спорт із кравецькою справою, адже, як професійний спортсмен європейського рівня, він заробляв всього близько 200 рублів у місяць. Мама працювала кіномеханіком у кінотеатрі, мабуть звідси у Дмитра «фанатська» любов до кіно. У 1979 родина переїжджає до України, тут у неповних 16 років Дмитро починає писати, друкується у близько дюжині українських періодичних видань, включаючи легендарний львівський «Пост-Поступ». З початку 1990 рр., він проживає на південному сході Африки, у Республіці Мозамбік.\nСповідь емігранта. «Деякі "толерасти" вражають не менш, ніж расисти»\nУкраїнка виграла кубок Африки. На подіумі кубку Африки з тріатлону - тільки європейці (ФОТО)\nІзраїльська система повернення співвітчизників діє постійно, і вона найефективніша у світі\n2817 днів тому\t#\nщо це за тумба-юмба? кому це цікаво? думаючим мабуть )\n2814 днів тому\t#\nЦей коментар вилучено модератором.


Ситуація в зоні АТО: дані на ранок 26 жовтня - Новини - Forbes Україна\nСитуація в зоні АТО: дані на ранок 26 жовтня\nУпродовж минулої доби члени незаконних збройних формувань 34 рази відкривали вогонь по позиціях Збройних сил України в зоні проведення АТО, повідомляє прес-служба штабу антитерористичної операції.\nНа Маріупольському напрямку зафіксовано найбільшу кількість обстрілів ─ 24 випадки.\n«Великокаліберні кулемети, гранатомети, стрілецьку зброю бойовики задіяли в районах Старогнатівки, Лебединського та Павлополя, а у Водяному, Красногорівці і Тарамчуку обстріли тривали з мінометів калібру 82 мм. По укріпленнях ЗСУ в Широкиному противник вів вогонь із мінометів калібру 120 мм, а в Мар'їнці, крім мінометів, були задіяні ворожі снайпери, кулемети, гранатомети, стрілецька зброя», ─ свідчить повідомлення на офіційній сторінці штабу АТО в Фейсбук.\nНа Луганському напрямку бойовики 5 разів відкривали вогонь по позиціях ЗСУ: в напрямку Станиці Луганської і Новоолександрівки вівся вогонь зі стрілецької зброї і гранатометів, а по околицях Богуславського ─ зі ствольної артилерії калібру 122 мм.\nНа Донецькому напрямку бойовики 5 разів відкривали вогонь по околицях Авдіївки із застосуванням кулеметів, гранатометів і мінометів обох калібрів.


[:ru]В Чкалово возле Никополя завершают строительство амбулатории с автономной очистной системой[:ua]У Чкалово біля Нікополя завершують будівництво амбулаторії з автономною очисною системою[:] - NikopolNews - Новини Нікополя\n[:ru]В Чкалово возле Никополя завершают строительство амбулатории с автономной очистной системой[:ua]У Чкалово біля Нікополя завершують будівництво амбулаторії з автономною очисною системою[:]\n[:ru]В селе Чкалово Никопольского района завершают строительство амбулатории. Здесь уже приступили к внутренним отделочным работам. Об этом сообщает Nikopolnews, ссылаясь на Днепропетровскую областную государственную администрацию.\n[:ua]В селі Чкалове Нікопольського району завершують будівництво амбулаторії. Тут вже приступили до внутрішніх оздоблювальних робіт. Про це повідомляє Nikopolnews, посилаючись на Дніпропетровську обласну державну адміністрацію.\n«Нова амбулаторія буде обслуговувати майже дві тисячі місцевих жителів. Там можна буде отримати консультацію і пройти діагностику. Все зручно і поруч з домом», — говорить керівник ДніпроОДА Валентин Резніченко.\nУтеплена і комфортабельна будівля вже готова. Прокладені всі внутрішні комунікації, фасад облицьований. Залишилося тільки зробити внутрішню обробку та впорядкувати територію.\n“Внутрішні роботи практично завершені. Залишилося укласти кахель, лінолеум обробити стелі. Потім встановимо сантехніку. Працюємо у три зміни”, — говорить директор підрядної організації Віктор Стрілець.\nВ амбулаторії передбачена автономна очисна система «Біолайн». Всі каналізаційні стоки будуть збиратися в спеціальну ємність і очищатися. Обладнання вже встановлено, залишилося змонтувати блок електронного управління.\n«В результаті отримаємо очищену технічну воду, яку можна використовувати для поливу квітів і дерев у дворі», — сказав Віктор Стрілець.\nПрилеглу територію обгородять, покладуть тротуарну плитку, встановлять освітлення і лавочки для відвідувачів. Всередині амбулаторії будуть кабінети для прийому пацієнтів, кімната відпочинку, процедурний та маніпуляційний кабінети. А також житло для двох лікарів – фактично окремі однокімнатні квартири.\n«Люди не можуть дочекатися, коли амбулаторія запрацює. Сучасні медичні технології вимагають простору, зручних кабінетів і гарного освітлення», — каже сільський староста Олександр Кривицький.\nАмбулаторія вкрай потрібна селу, вважають місцеві жителі. Старій – понад 40 років. Приміщення там маленьке, обладнання застаріле.\n«На обстеження їздимо в Нікополь, втрачаємо час. Що таке сходити до свого лікаря вдома? Це куди зручніше. Тому чекаємо закінчення будівництва»,— сказала мешканка Чкалового Антоніна Кутова.\n[:ru]В Никополе возле «горбатого» моста пожар: работают спасатели[:ua]У Нікополі біля “горбатого” моста пожежа: працюють рятівники[:]


Жінці не виплатили пенсію покійної матері | ЕКСУ — Електронна книга скарг України\nЖінці не виплатили пенсію покійної матері\nДо "Електронної книги скарг України" написала читачка Ліна. Жінка стверджує, що їй відмовляють у виплаті пенсії матері. Вона також обурена бюрократизмом та недосконалістю системи виплат та вимагає її перегляду.\nКонтакти для журналістів: [sociallocker id="10854"]lmat@hotmail.co.uk[/sociallocker] "Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом...... Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.nnnЦе право було грубо порушене державою, відносно моєі покійноі матері - Овачук Марфи Василівни, 11/11/1937 р.н., уроженки Вінницькоі обл, що проживала у м. Чернівці, по вул Переяславська. Держава не виплатила їй дві останні у її житті пенсії, це гроші, які їй були просто необхідні у зв'язку із тяжкою хворобою - інсультом. Та мізерна і несправедлива пенсія у 1230 грв, на яку вона, сирота війни, тяжко працювала ткалею у три зміни з 15 років до 51 року на ф-ці 3 об,єднання "Восход", була її єдиним джерелом існування. Якщо основний закон держави гарантує людині права, то повинні бути розроблені механізми, за допомогою яких ці права реалізуються. ЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Нова пошта розбила цінну посилкуМоя матір опинилась у ситуаціі, коли Конституція Украіни гарантує ій пенсію, а держава нахабно не видає їй цю пенсію. Я змушена була розшукувати мамину пенсію, я мала документ з усіма підписами і печатками з лікарні по вул. Фастівській м.Чернівці, який гарантував мені отримання грошей. З цим документом я звернулась у відділення зв'язку по вул. Гагаріна, поруч з вокзалом. У видачі пенсіі мені було відмовлено. Я звернулась у пенсійний фонд м. Чернівці з проханням вирішити ситуацію. Пишногруда пані мені відповіла: "Получітє, єслі павєзьот". Прізвище її я не вказую, але її там не важко знайти. Документи від мене вона прийняла 3/7/15. Виявляється, в Украіні видають пенсію, якщо повезе? Моїй мамі не повезло. Яким тільки приниженням була для мене біганина по кабінетах лікарів, збирання їх підписів, похід у поштове відділення, у пенсійний фонд, приниження від посадових осіб! Ще й безрезультатно! Замість того, щоб посидіти біля прикутої до ліжка матері... І зараз я витрачаю свій час на написання скарги. Я роблю це тому, що в Украіні дуже багато людей живуть у злиднях. Саме вони не заслужили цього злиденного життя, вони пам'ятають, як сусіди дітей у голод їли, вони пережили німецьку окупацію, сталінський режим, радянський кошмар, вони рабами працювали на державу усе своє життя. То навіщо ви іх так принижуєте в останні дні іхнього життя? У вас усіх є батьки, ну подивіться на них.... Я впевнена, що багато інших людей опинились або можуть опинитись у аналогічній скрутній ситуаціі. Вимагаю переглянути, змінити чи розробити механізми, що забезпечують виконання Конституціі Украіни та донести результати до широкоі громадськості, а саме - своєчасну доставку пенсій у непередбачуваних ситуаціях. І останнє. Ви можете мені пояснювати, чому так трапилось. Мати цього вже не почує. Є стаття 45 Конституціі Украіни і є факт НЕВИПЛАТИ двох пенсій (у червні та липні 2015 року) громадянці Украіни. Такого не повинно бути у 21 столітті. За час хвороби матері я спостерігала ЩОХВИЛИННЕ порушення законів, в першу чергу здирництво і хабарництво. Я написала багато скарг. Не для себе. У мене все скінчилось. Я похоронила маму. Для інших, щоб вони у таке пекло не потрапляли....Родичі з мене сміялись, не витрачай конверти. Що буде, якщо всі мовчатимуть?... Але мертві бджоли не гудуть. Cтаття 56. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Вважаю, що пенсійний фонд м. Чернівці порушує елементарні права людини, закладені в Конституціі. Дякую."\nНова пошта розбила цінну посилку


На День незалежності у 2021 році проведуть парад | | УКРАЇНА LIVE\nОпубліковано 21.10.2020 в 20:32\nУ Києві пройде військовий парад до 30-річчя незалежності України. Парад військ відбудеться на центральній вулиці Хрещатику і Майдані Незалежності 24 серпня 2021 року. Відповідний указ підписав президент Володимир Зеленський, повідомляє прес-служба глави держави в середу, 21 жовтня.\nОрганізацію і проведення військового параду до 30-ї річниці незалежності поклали на Кабінет Міністрів Украіни.Організаційний комітет потрібно створити протягом місяця.\nТакож 24 серпня наступного року пройдуть урочистості за участю представників органів державної влади та місцевого самоврядування, іноземних держав, міжнародних організацій, духовенства та громадськості.\nКрім того, планується покладання квітів до пам’ятників, пам’ятних знаків, місць поховань видатних українських діячів, борців за незалежність України, учасників війни на Донбасі.\nНагадаємо, в цьому і минулому році в Києві не проходили військові паради на День незалежності. Ця традиція була скасована після того, як президентом став Володимир Зеленський. У центрі Києва проходили інші заходи в новому форматі. При цьому ветерани та волонтери організовували Марші захисників України.\nМітки: День Незалежностіпарадукраїна\nНаступна Стаття У Харкові у страшній ДТП загинули підполковник ДСНС із 15-річною донькою. Фото та відео\nПопередня Стаття Без дітей, зі своїми ручками та антисептиками: Шмигаль нагадав про карантинні правила на виборах 25 жовтня\nby Галя · Опубліковано 17.11.2019 в 06:08 · Остання зміна 11.16.2019\nЗагальний рейтинг 10 з 10. Всього 103048 переглядів