Поняття, види і структура правосвідомості. Правова ідеологія і правова психологія. Правосвідомість і право: взаємодія. Правова культура. Правовий нігілізм. Правове виховання.\nОбговорення всіх попередніх тим свідчить: тільки тоді правотворча і право-стосовно діяльність стає ефективною, коли в цих процесах, поряд з потужними са-моорганізуюшіміся началами, пріоритетне місце займає і свідоме, організуюче творчест-во, розумна робота.\nПри вивченні цих свідомих і творчих процесів у правотворчості і правозастосуванні теорія права формулює тему правосвідомості та правової культури.\nДійсно, в якій мірі осмислене, свідоме ставлення суспільства та індивідів до права веде до необхідного правовому стану суспільства, до появи нових правових норм, в якій мірі емоційне ставлення впливає на правомірне або правонарушітельное поведінку?\nВже в главі про тлумачення розглядалася роль розумових процесів у правозастосуванні - виборі норми, її розумінні. У главі про правопорушення висвітлювалися мотиваційні основи поведе-ня. Словом, правова свідомість суспільства, окремих груп, індивідів органічно пов'язане з правом як соціальним цілісним інститутом, з його виникненням, функціонуванням і розвитком, з правотворчість і правозастосування, іншими сторонами правового буття суспільства. Як таке правосвідомість і його більш велика соціальна форма - правова культура - вивчаються саме в теорії права.\nАле що ж розуміти під правосвідомістю? Правосвідомість можна визначити як об'єктивно існуючий набір взаємопов'язаних ідей, емоцій, що виражають ставлення суспільства, груп, індивідів до права - цьому цілісного соціального інституту, його систему і структуру, до окремих законів, іншим характеристикам правової системи.\nЦе ще й канал впливу права через мотивацію, емоції, свідомість на поведінку людей, на формування суспільних відносин.\nПравосвідомість - це, по суті, оцінка права, існуюча в суспільстві, яка виражає критику чинного права і формує певні надії і побажання до правової сфери, її змін, яка визначає, що вважати правомірним, а що неправомірним. Але це ще й новий етап стану суспільної свідомості.\nДійсно, формування правосвідомості стає в ХIХ-ХХ століттях процесом, що просуває еволюцію громадської свідомості до нового рівня колективного розуму. Бо якщо взагалі еволюція Homosapiens (людини розумної) має своїм призначенням розвиток духовного начала в природі або самоорганізується для цього, то нинішній сплеск правосвідомості в суспільній свідомості - один з етапів цього розвитку.\nВід утопічного, міфологічної свідомості до логічного, а від нього до логіко-правовому - так можна визначити основний вектор в просуванні общественною свідомості до подальших рубежів і висот. Правосвідомість надає суспільній свідомості характер раціональності, свідомості «здорового глузду».\nТаке твердження може здатися дивним, але по суті в ньому немає нічого дивного. Зростає роль і цінність права як основний регулятивної системи, яка формує цивілізоване гуртожиток людства (в умовах атомних електростанцій, ядерної зброї, хімічних та інших глобальних загроз, в умовах всепланетарної економічних зв'язків і т.п.). Відповідно, вдосконалюється і юридичний світогляд, яке стає умовою благополучного існування індивіда, його колективних обра-тання, суспільства.\nЗрозуміло, правосвідомість має тривалу історію, знає свої піки і падіння, свою еволюцію, розгортання в часі. Так, правосвідомість було відмітною рисою суспільної свідомості древніх римлян, коли святкувало римське право. Судові та інші правові форми життєдіяльності римського суспільства знаходили і адекватне відображення в ідеях і емоціях римських громадян, формуванні їхньої поведінки. Прикметою побуту і звичаїв стародавніх римлян були безперервні звернення до преторам, в сенат, до судових установ з будь-якого спірного питання: чи стосувалося це доль держави або продажу раба.\nЮридичне світогляд, який при цьому ставало панівним, охоплювало не тільки побутову сторону життя римлян, а й сферу духовну. Язичницькі боги римлян - це герої багатьох творів мистецтва: вони судяться, сперечаються, допомагають або шкодять людям. Вони символи тих чи інших правових течій, процесів, оцінок, ідеалів.\nБуржуазні суспільства ХIХ-ХХ століть, що базуються на фундаментальних правових документах - деклараціях, конституціях, конвенціях, на включених до них основні права і свободи, на цивільних та інших кодексах, також пронизані юридичним світоглядом.\nБагато умови життєдіяльності в цих суспільствах проглядаються їх членами виключно крізь призму прав, обов'язків, відповідальності.\nТільки апологети «відмирання права» в концепції комуністичної утопії обрушуються на юридичний світогляд, намагаються замінити його класовим, революційним свідомістю. По суті ці спроби являють собою не що інше, як воздвиження бар'єру на шляху еволюції колективного розуму, якщо взагалі відлік вести від тих перших проблисків свідомості, які виникли при появі па планеті людини.\nСплеск правосвідомості характеризує і періоди соціальних змін, революцій. Туга про минулу правовій системі у одних, надії на формування нової у інших. Але поки йде ломка чинного законодавства, вакуум заповнюють уявлення, ідеї, емоції про майбутнє бажаному законодавстві, яке могло б забезпечити ідеали і цілі революційних змін. Правосвідомість виконує роль найважливішого критерію у правотворчості і правозастосуванні.\nУ цих умовах регулююча роль правосвідомості може закріплюватися навіть законодавчо. Так, в умовах Жовтневої революції Декрет про суд від 22 листопада 1917 року було передбачено: «місцеві суди вирішують справу ім'ям Російської республіки і керуються у своїх рішеннях і вироках законами повалених урядів лише остільки, оскільки вони не відмінені революцією і не протирічать революційній совісті і революційному правосвідомості ».\nЧим далі забирається людство в несповідимі глибини прогресу, тим яскравіше проявляє себе юридична природа свідомості, тим важливіше стає етапна завдання - слідувати багатьом положенням, розкритим теорією права в правосвідомий сфері людського співжиття.\nДослідження багатьох філософів і юристів в цій області склали значні праці. Вітчизняні вчені - Л. Петражицький, М. Рейснер, І. Фарбер та інші залишили великий слід в вивченні правосвідомості. Не залишила цю проблему і сучасна теорія права.\nПоряд з загально-теоретичними підходами до правовому свідомості як однієї з найважливіших форм суспільної ство-нания і навіть світогляду, теорія права виділяє і вивчає структуру правосвідомості.\nНасамперед цю структуру характеризують два пласти - правова ідеологія і правова психологія.\nПласт правової ідеології - це усвідомлене ставлення до права, яке виражається в обгрунтованою, аргументує-ванной критиці чи схвалення всієї правової системи, правових установ, судів, окремих зако-нів і т.п. Правова ідеологія - це система концентрованих правових поглядів, що грунтуються на певних соціальних і наукових знаннях.\nКоли, наприклад, журналіст С. Чугаєв в ста статті «Комуністи перетворили Думу в клуб, де обговорюють всі, крім законів» («Известия», 13 травня 1996 року) наводить аргументи та цифри, обгрунтовують цей заголовок,-це одна з ідеологічних форм правосвідомості.\nУ психологічній формі цей же висновок виглядав би як серія дратівливих, емоційних висловлювань на адресу депутатів типу: не працюють, некомпетентні, влаштовують шоу і т.п. Але це ще сама мала дещиця психологічного пласта правосвідомості в даній конкретній ситуації. «Розігнати, розпустити» - ці висловлювання йдуть ще далі.\nТаким чином, правова психологія - це також оцінка існуючого і бажаного права, але виражається вона у вигляді емоцій, штампів, стереотипів, інших психологічних характеристик.\nТак ключовим об'єктом, навколо якого вирують в сучасній Росії та ідеологічні, і психологічні правосвідомий пристрасті, є законодавство про приватизацію та практика його здійснення.\nУ виборчій кампанії 1996 року, в програмі одного з кандидатів на посаду Президента, ідеологічний пласт правосвідомості був виражений наступним чином: «форсована приватизація в 1992-1995 рр.. проводилася з такими порушеннями елементарної справедливості і прийнятих законів, що права нових власників, не кажучи вже про людський виправданні в очах суспільства, поставлені під сумнів.\nПід виглядом приватизації була розгорнута безпрецедентна кампанія розтягування загальнонародної власності, порушення прав мільйонів громадян, фактично ліквідовані соціальні гарантії та зруйновані фонди суспільного споживання. Втрачені традиції, за якими Росія жила більшу частину XX століття ».\nТе ж негативний, але вже психологічне ставлення до приватизації як до процесу відновлення в Росії на новій правовій основі приватної власності, підприємництва, інших цінностей соціальної ринкової економіки виражалося емоційно в іншій формі, в короткому, але ємному слівці: «прихватизація». Зрозуміло, що й ідеологічне, і психологічне неприйняття приватизації частиною російського суспільства йшло від прагнення повернутися до колишньої правовій системі, економічним відносинам розподільної, соціалістичної системи з її зрівнялівкою, соціальним утриманством та іншими «благами».\nПсихологічна структура правосвідомості відіграє значну роль у формуванні та реалізації права. Це або потужний фактор правового розвитку, прогресу в демократичних перетвореннях, або гальмо, со-противлення перетворенням, реформам. Причому психологічну структуру вирішальною мірою формує національна психологія. Склалися за багато століть національні звички, оби-чаї, особливо на побутовому рівні, диктують емоційне ставлення у етносів до тих чи іншим правовим нововведенням, модернізаціям. Насамперед це стосується сталих форм шлюбно-сімейних, майнових відносин, позитивне ставлення до яких зберігається, як би ті чи інші «революційні» правові рішення не старалися їх зруйнувати. Марні зусилля социали-стіческого права в боротьбі з місцевими звичаями в Середній Азії свідчать про це.\nУ цьому регіоні національна психологія формувала негативне ставлення до основних сегментах соціалістичного права, яке намагалося розтрощити звичку «купувати» дружину (калим) та інші усталені звичаї. Втім, і спроби розтрощити звичай «купувати» чоловіка (придане) у Західній Україні також не мали успіху, хоча такі звичаї не відносилися формально до протиправних, але засуджувалися в офіційному правосвідомості як суперечні рівності статей - важливому конституційному принципу соціалістичної правової системи.\nІдеологічна структура правосвідомості створюється підчас штучно. Так, аргументи проти приватної власності на землю її противники черпають і понині з уявлень про общинної форми селянської життєдіяльності на Русі, про прихильність до неї російського селянства. При цьому ігнорується успішний досвід столипінської реформи, непівський досвід, який показав у XX столітті ефективну роль приватного, сімейно-господарського землеробства.\nІ в кінці XX століття триває в Росії боротьба за один із двох шляхів розвитку сільського господарства - колективний (колгоспи, радгоспи) або приватний (фермерство). А в правосвідомість прихильники повернення до колгоспно-радгоспної системи намагаються впровадити уявлення про те, що приватна власність призведе до розбазарювання земель сільськогосподарського призначення, продаж російських земель іноземцям та т.п. Всі ці ідеї, емоції формуються стосовно до схвалення або засудження прийнятого і реалізованого Цивільного кодексу, обговорюваного Земельного кодексу та інших актів.\nУ структурі правосвідомості, окрім ідеології та психології, виділяються і рівні - повсякденне, професійне, наукове правосвідомість.\nПовсякденна правосвідомість - це відношення до права, його оцінки на рівні стереотипів, штампів, чуток, що курсують у тих чи інших соціальних групах, іноді натовпі. Це, наприклад, уявлення, що сила закону в його жорстокості, що якщо, де, рубати руки злодіям, то зникне злодійство, що самосуд - розстріл на місці - єдиний спосіб впоратися з бандитизмом, що закони ліберальні і тому існує злочинність тощо. Аналогічні думки та емоції характеризують повсякденне правосвідомість.\nДо буденного рівню правосвідомості можна віднести, наприклад, такі висловлювання деяких російських журналістів: «приймає Держдума тисячі законів, але читати їх і розуміти неможливо». У цьому випадку свій рівень правосвідомості і просто освіти журналіст видає за загальний і за допомогою засобів масової інформації впроваджує його в буденне правосвідомість.\nПрофесійний рівень - це правосвідомість насамперед юристів-практиків, інших працівників державного апарату (суддівського корпусу, прокурорів, слідчих, нотаріусів, інших юридичних і державних працівників). Соціологічні дослідження виявляють зовсім чітко уявлення юристів в цілому, їх структур про ефективність права, його недоліках, про те, що треба робити з правової сис-темою держави. Іноді професійне правосвідомість намагається за рахунок критики чинного законодавства пояснити недоліки в роботі юридичних установ, списати ці недоліки (зростання злочинності, числа майнових спорів та інші) на рахунок нібито недосконалого законодав-ства.\nПрофесійна правосвідомість в Росії формує і вельми обгрунтовані запропонованого-вання, що випливають із знання обстановки у сфері компетенції Верховного Суду, Вищого Арбітраж-ного Суду, Генеральної прокуратури, Конституційного Суду.\nУ юриста, як правило, є не-скільки постулатів, які складаються під впливом всієї системи юридичної освіти, під впливом практичної роботи. Це священність закону та договору, верховенство закону, повага до Конституції, рівність кожного перед законом, судом, владою і деякі інші «священні корови». Але іноді саме за це юристи отримують емоційні на рівні буденної свідомості характеристики: крутії, формалісти і т.п.\nНаукове правосвідомість спирається на вивчення стану діючої правової системи, необхідних змін, соціальних замовлень і очікувань у правовій сфері. Наукове правосвідомість характеризує ідеологічний пласт і складається як з загальнотеоретичних знань, так і зі знань галузевих юридичних наук.\nНаукове правосвідомість формує пропозиції de lege lata і de lege ferenda. Ці два виникли ще в далекому минулому підходу відповідно ставляться до оцінки, в тому числі критиці, чинного законодавства та до пропозицій про поліпшення права на перспективу, у майбутньому.\nЗрозуміло, до наукового правосвідомості відноситься весь спектр проблем правового розвитку людства, в тому числі гіпотези про «відмирання» права, про правовий нігілізм, уявлення про закон як волі держави і т.д.\nПотужним і дуже древнім плином у правосвідомості є релігійні впливу на правові погляди, правові почуття. Там і тоді, де і коли право набуває релігійні форми (наприклад, канонічне право), роль релігійних ідей і почуттів стає вирішальною.\nУ структурі правосвідомості виділяються також види: індивідуальне, групове, в тому числі класове, загальнонаціональне (масове) правосвідомість.\nІндивідуальне правова свідомість формується у кожного члена суспільства, так чи інакше включеного в суспільні відносини, в різні рухи, партії, структури. Наприклад, члени руху «зелених» (екологічні рухи) мають свою систему правових поглядів, що надають формує вплив на індивідуальне правосвідомість. Іншими словами, індивідуальне та групове правосвідомість не відокремлені один від одного китайською стіною, взаємопов'язані і переплетені. Але проте на теоретичному рівні чітко виділяється індивідуальна правосвідомість.\nКанали формування індивідуального правосвідомості самі різні. Це і засоби масової інформації, та відомості про право, якими ділиться сусід, це і збірники, і розповіді відсиділи в місцях позбавлення волі бувалих людей, і уявлення, що йдуть з глибини століть.\nІндивідуальне правосвідомість громадянина має широкий діапазон: від конформізму до нон-конформізму, тобто від пристосуванства, законослухняності до протесту, заперечення чинного законодавства, до надії на правові зміни. Але в цілому індивідуальнеправосвідомість - це фактор формування активності особистості, підприємництва, стимулювання використання прав, свобод і виконання обов'язків.\nІндивідуальне правосвідомість посадової особи, здавалося б, повинно бути завжди орієнтоване на виконання закону, на активне просування правових вимог у життя. Але, на жаль, як же широко серед посадових осіб (багатьох чиновників) поширені емоційні уявлення про закон, який, на їх думку, що стовп: звалити не можна, а обійти можна. Цьому сприяла і багаторічна практика вищих структур російського суспільства. Наприклад, тривалий час у правосвідомість радянського чиновника впроваджувалося «ленінське» положення про те, що «обійти декрет не можна, за одну пропозицію про це віддають під суд». Ця фраза з записки Леніна в 1919 році одному зі своїх співробітників цитувалися нескінченна безліч разів у різних підручниках, статтях, наукових працях.\nОднак, коли в 5-му виданні Творів Леніна ця записка була опублікована повністю, виявилося, що фраза мала продовження. «Але провести вилучення з декрету через ЦІ К можна і повинно, і я се раджу», - писав насправді В. Ленін. Так створювався подвійний стандарт але відношенню до закону (декрету, за тодішньою термінологією). І не дивно, що багато посадових осіб цей подвійний стандарт непогано засвоїли за довгі десятиліття панування адміністративно-командної системи. Однак безпідставне узагальнення на рівні буденної свідомості поширеності таких уявлень є невірним. Не так-то просто посадовій особі інший раз пробитися крізь мережу протиріч у законах, правильно їх витлумачити, знайти закон, що забезпечує доцільне рішення виконавчої влади тощо Часом саме ця складна чиновницька робота в повсякденній свідомості представляється свавіллям, розсудом, «обходом» закону і тому подібними прегреше-нями. Але це невірні уявлення, що не враховують об'єктивні проблеми виконавчої вла-сти.\nГрупове правосвідомість в свою чергу має складну структуру: класове, інших соціальних груп, громадських організацій, партій. Це правосвідомість за соціологічними дослідженнями найчастіше формується навколо тих чи інших конкретних законопроектів, законів.\nНарешті, правосвідомість суспільства (масове правосвідомість) проявляє себе в ході загальнонаціональної-нальних акцій типу референдуму, голосування за тих чи інших кандидатів у депутати, на посаду президента і т.п. Це вельми складний феномен, який вивчають і вимірюють різними способами.\nАнкети, опитування, включені спостереження та інші соціологічні прийоми дозволяють вимірювати вміст правосвідомості на різних рівнях в наукових і практичних цілях.\nВимірювання правосвідомості служить насамперед громадської, об'єктивній оцінці стану правової системи, її необхідним змінам.\nВивчаючи правосвідомість, можна визначити конкретні правові вимоги тих чи інших груп, всього суспільства, виявити прогалини в законодавстві, недоліки правозастосування, роль суду в житті суспільства і т.п.\nЧималу роль відіграє і знання зарубіжного корисного правового досвіду, коли у правосвідомості формується уявлення «у них» і «у нас», при чому «у них» зі знаком «плюс», «у нас» зі знаком «мінус».\nТаке правосвідомість також може в певних історичних умовах виступати фактором правового розвитку. Однак при цьому завжди треба виключати механічне копіювання чужого досвіду, зіставляти його з національними традиціями, власним правовим досвідом. Правосвідомість і Право можуть знаходитися і в конфлікті. На це впливає взаємодія правового і морального, політичного, естетичного свідомості. Так, поки «пити» вважалося моральним, в правовій свідомості цю обставину при вчиненні побутового злочину фігурувало як пом'якшує провину обставина - «по п'яні», «в нетверезому стані» і т.д.\nАле кримінальне законодавство розцінює це як обтяжуюча обставина. Правосвідомість знаходилося в конфлікті з правом.\nПравосвідомість у своїх пластах, рівнях, видах «працює» на усунення прогалин у праві, формулює в конкретних правових вимогах (законах, постановах) положення, які можуть удосконалити законодавство. У правопріменітелиюй діяльності розвинене правосвідомість направляють громадянина для вирішення спору до суду, а не до редакції газети, що, втім, теж іноді корисно.\n«Якщо людина володіє розвиненою правосвідомістю, - писав французький юрист Ж. Карбонье, - то чи так вже потрібна йому інформація про закон. При такому правосвідомості громадянин зуміє зрозуміти, що є законним ».\nЗгадаймо, наскільки масовими були в Росії звернення громадян до газети, в адміністративні органи в 60-70-ті роки з майнових, трудових спорах. Редакція великих газет навіть хвалилася числом звернень трудящих, вони обчислювалися сотнями тисяч.\nУ сучасній Росії виразно змінилося масове правосвідомість і тепер суди буквально забиті різними справами, в тому числі про захист честі, гідності та ділової репутації. Тяганина в судах прийняла катастрофічні розміри, наприклад, середній термін розгляду справ до захист честі і гідності досягає 1,5-2 років. Причому через тяганину, неявки то відповідачів, то позивачів справи зрештою припиняються.\nАле якщо правосвідомість тепер «завантажує» суди, то і судову систему треба перебудовувати з урахуванням цієї зміни у правосвідомості: йти на спрощення судочинства по нескладних справах, якнайшвидше введення інституту мирового судді, суду присяжних і т.п. При такому завантаженні суден вимагається зміцнення їх матеріально-фінансової бази. Необхідно забезпечити і виконання судових рішень, що охоплюють тепер майже всі сфери державного управління, регулювання економічних відносин, політичну організацію суспільства, виборчу систему і т.п. Для цього проектується ввести інститут судових приставів.\nЯкщо в СРСР потужним виконавчим механізмом була партійна система, то нині таким механізмом став суд. Відбувається зсув у правосвідомості; виникає інше ставлення до суду. Відставання з судовою реформою боляче б'є по ідеалам і практиці формування в Росії правової держави, демократичним засадам гуртожитку російських громадян.\nАле й право формує правосвідомість. Якщо право відповідає соціальним потребам суспільства, відповідає його ідеалам, цілям, тоді правосвідомість служить опорою правозастосовчої діяльності, основою правотворчості. Право - структурообразующий фактор для правосвідомості.\nСаме реальне право, а не різні заклично-просвітницькі повчання, своїми кращими характеристиками соціальної регулятивної системи з найбільшою ефективністю «викорчовують» релікти старих уявлень з правосвідомості, саме показове, розумне використання права формує нове необхідне суспільству правосвідомість.\nДіапазон тут вельми великий: від розмежування предметів ведення між Федерацією та її суб'єктами до появи у майнових відносинах нових типів договорів, викликаних до життя соціально-економічними потребами кінця XX століття (лізингу, факторингу, агентування, трасту та інших).\nВсе це вже не сприймається як підступи якихось сил, свідомо засмічують російську мову на смерть не дуже юридично освічених державних діячів, а є нормальний процес проникнення в економічне життя Росії но-вих правових форм ринкової економіки. Але, зрозуміло, перехлести і тут призведуть не до воспри-ятію цих нових явищ правосвідомістю, а, навпаки, до їх відторгнення. На жаль, «термінологічна» іноземна експансія стає реальністю і їй треба протиставити розумні обмеження там і тоді, де і коли це можливо і корисно.\nМогутні взаємні конструктивні потоки, що йдуть від правосвідомості до права і від права до правосвідомості, є реальністю будь-якого суспільства. Проте в деяких історичних умовах може формуватися і дефектне правосвідомість, яка купує характеристику правового нігілізму.\nЦя характеристика дійсно відображає дефекти правосвідомості - не тільки протиставлення духу і букви закону, доцільності та законності, але і більш глибокі деформації: заперечення правової системи і навіть необхідності такої, непокору конкретного закону, неповага до правоохоронних органів, твердження, що мета виправдовує засоби і т . п.\nНайчастіше дефекти правосвідомості виникають через масового незнання і нерозуміння закону. Особливо небезпечно, коли така ситуація виникає в середовищі працівників засобів масової інформації, тиражують своє невігластво. Так, в одній з солідних газет недавно стверджувалося, що вже саме судовий розгляд кидає тінь на учасників розгляду «і має спонукати їх піти з високих посад», ігнорується вирок суду, презумпція невинності - все це для таких журналістів «темний ліс». Раз розгляд - значить, винен. Але так адже і в 30-ті роки вважалося - «органи не помиляються», заарештований - значить винен. Тепер вже досить «судового розгляду».\nНігілістичне ставлення, тобто абсолютне заперечення, формується в правовій психології певних соціальних груп, індивідів, коли, наприклад, всі правоохоронці - це «менти», коли тюремне життя оповиваюча романтикою, ореолом з блатних пісень, коли з'являються герої - «злодії в законі», авторитети злочинного світу .\nПравосвідомість може формуватися ще в дитинстві, коли, наприклад, мати лякає расшалившегося дитини міліціонером, замість того щоб вселяти йому думку, що міліціонер - це його захисник, помічник.\nТому так важливо сформувати, використовуючи і мистецтво, і засоби масової інформації, і інші способи, позитивний образ захисника правопорядку, а не опускатися до масової дискредитації фігури поліцейського.\nТреба віддати належне американському кіно, де, як правило, поліцейський - це захисник вдів і сиріт, скривджених і применшення, принциповий борець з мафією, іншими злочинцями.\nУ багатьох кінокартинах герої-поліцейські - це особи негритянського від-ходіння, і цим також знімаються безглузді расові, націоналістичні, шовіністичні подання.\nТаким чином, правовий нігілізм - це, по-перше, характеристика певних негативних, деформованих сторін правосвідомості, це та ідеологічна і психологічна частина правосвідомості, яка різко критично, негативно ставиться до вимог поваги і дотримання права.\nПравовий нігілізм протистоїть у правосвідомості вимогам законності, своєму антиподу. Законність у правосвідомості як раз і реалізується в ідеалах дотримання і поваги права, у зміцненні правопорядку, у розумінні культурної та духовної цінності права.\nАле, по-друге, правовий нігілізм і його антипод - законність - це не тільки сфера духовного життя суспільства, сфера правової свідомості. Це ще й характеристика певного реального стану суспільства. Це стан суспільства - вже не психологічна, а соціальна характеристика.\nПричому правовий нігілізм може досягати таких рівнів і сили, що тягне за собою руйнування правової системи - і правотворчих, і правозастосовних її сегментів. Причини правового нігілізму самі різні. Від цілком обгрунтованих протестів проти тих чи інших законів до штучно створеного неприйняття права взагалі, як не потрібного соціального інституту.\nТак, в Росії однією з ідеологічних причин правового нігілізму стало твердження про «відмирання» права. І хоча це положення базувалося на загальних уявленнях про безгосударственной організації суспільства при комуністичному його устрій, про досконалої розподільчій системі, де блага розподілятимуться «за потребами» і не знадобиться рівний масштаб права для нерівних людей, все одно вульгаризували розуміння «відмирання права» вело до виробництву, до тимчасових характеристик існування права, до деформацій правосвідомості.\nІ не треба думати, що гіпотеза про відмирання права мала у правосвідомості чисто теоретичне значення. У 1962 році в країні, в паралель з поданням про побудову комунізму, пишно розцвіли і ідеї про вирішальну роль громадськості у боротьбі з правопорушеннями. Віддавалися «на поруки» злочинці, щосили працювали товариські суди з їх некомпетентністю і свавіллям. У результаті сталося применшення права, розцвіли корупція і інші протиправні акції, сформувалося нігілістичне ставлення до права - словом, все те антисоціальна стан, який досі «розсьорбує» російське суспільство.\nВідзначимо, що слово «нігіліст» використовувалося в Росії ще в середині XIX століття. Позначало воно тих, хто критично ставився до кріпосного права, потворним самодержавним владі і порядкам. Нігілізм як заперечення, неприйняття побуту і особливо вдач тодішньої Росії отримав втілення в художній літературі, яка виділила і позначила новий соціальний тип в російському суспільстві, нігіліста - провісника майбутніх аскетичних і фанатичних революціонерів-народників, більшовиків.\nАле з часом - через сто з гаком років - нігілізм, нігілісти зникли з словникового фонду політичної мови і були замінені в середині XX століття на такі найменування відповідних соціальних типів як дисиденти, шістдесятники. Саме вони як нова соціальна група виступили провісниками вже інших дієвих персон історії - реформаторів 80-90 років XX століття.\nІ тільки стосовно до правовій сфері збереглося поняття правового нігілізму, що характеризує, як зазначалося, з одного боку певний стан суспільства, а з іншого особистісні установки деяких громадян, соціальних груп.\nКоштувати додати, що правовому нігілізму в суспільстві сприяє і етичний нігілізм - зневага моральними цінностями, традиціями, корисними побутовими звичками. Обидва ці нігілізму розвиваються паралельно (Коеволюційний) і можуть дійсно призвести суспільство до повної деградації. Взаємодія правового та етичного нігілізму тільки починає розробляється тися в сучасній теорії права і поки можна зробити тільки самі загальні теоретико-правові висновки.\nПротистоїть правовому нігілізму, іншим деформацій правосвідомості такий складний соціальний феномен, як правова культура.\nПравова культура - багатозначна характеристика однієї з найважливіших сторін життя суспільства. Це, звичайно, більш висока і ємна форма правосвідомості.\nПравова культура характеризує рівень правосвідомості, включає ступінь знання права, на яке спираються виконавча влада, посадові особи, характеризується вона і інтенсивністю переконань в цінності права. Правова культура також має свою структуру: професійний і традиційно-побутової пласти. Високий рівень правової культури-один з ознак правової держави.\nЯкщо правосвідомість охоплює тільки духовне життя суспільства, є тільки частиною суспільної свідомості, то правова культура включає в себе як духовні характеристики, так і «матеріальні» придатки права - юридичні установи, їх організацію, відносини; як роль в суспільстві права, судової, нотаріальної, арбітражної та інших систем, так і стиль, культуру їх роботи, відносин з громадянами, захист їх законних інтересів, зна-ня і дотримання законних інтересів у суспільстві; як співвідношення правової культури з іншими системами загальної культури - політичної, наукової, художньої, так і форми розгляду спорів у суді, роботу законодавчих органів і т.п.\nУ правовій культурі розвинутого демократичного суспільства судова влада - це не третя сила, як традиційно вважається (перші дві - законодавча і виконавча влади), а перша влада, що забезпечує не тільки дозвіл різних суперечок, а й управління багатьма сферами державної, суспільного і особистого життя.\nПравова культура складається синергетично, відображаючи, втім, рівень, умови існування різних товариств, етапи цивілізованого розвитку людства.\nХоча мимовільний характер процесів, пов'язаних сформированием правової культури в суспільстві, є пріоритетним, однією з умов цього стає також правове виховання. Ця діяльність також вельми широкого діапазону - від власне освітньої, роз'яснювальної роботи в школі, вузі, інших структурах до виховання на власному досвіді. Правове виховання має свої форми, об'єкти, способи, але можна виділити і кілька першорядних цінностей. Вони-то і предмет особливої турботи при правовиховної діяльності. Насамперед, це виховання поваги до Конституції і іншим законам. Звичайно, критичні підходи та зауваження допустимі, а підчас і бажані навіть у цій сфері. Однак повагу до Конституції, її знання, вміння користуватися стоять на першому місці. Так само як і повагу до інших законів.\nПовага до суду - ось що загальнолюдська практика і практика багатьох суспільств виносить на друге місце. Демократія починається не з панування більшості, а з урахування думок меншості і турботи про їх конструктивній співпраці. Починається демократія і з уміння програвати. Тривалий час громадянин, включений в якісь суперечки, за радянської влади домагався «свого», звертаючись послідовно у все більш «важливі» інстанції. Всі органи партійної та радянської влади були забиті, закупорені скаргами «переможених».\nІ тільки тепер приходить розуміння, що якщо той чи інший спір вирішив суд, то демократичніше погодитися з його рішенням, ніж затівати нескінченну тяганину шляхом подачі скарг «все вище і вище». У минулому, в дореволюційній Росії, був хороший спосіб зупиняти нескінченний потік скарг. Кожна скарга мала писатися на гербовому папері, з скарг стягувався при їх подачі гербовий збір. Виховання поваги до молодих демократичних інститутів Росії - інституту президентства, Федеральним Зборам - ще одне завдання правового виховання громадян. Словом, правове виховання - це цілеспрямована система заходів, просвітницьких освітніх та інших, що формує установки поваги і дотримання права, цивілізованих способів вирішення спорів, профілактики правопорушень. Своїм адресатом правове виховання має громадян, посадових осіб. З урахуванням нової важливої соціальної ролі засобів масової інформації особливого значення набуває правове виховання журналістів.\nІдеалом правового виховання є юридичний всеобуч. Однак не слід перебільшити-вать роль правового виховання. Ілюзією є подання, що якщо всіх навчити праву, то зникнуть правопорушення. Все ж головне - це життєвий юридичний досвід кожного громадянина. І якщо цей досвід розходиться з офіційними і неофіційними просвітницькими установками, пріоритет буде за життєвим досвідом. Не менш важливі у правовому вихованні і якість законодавства, і форми правозастосування, і дотримання договірних зобов'язань, судовий захист прав, свобод і законних інтересів громадянина.\nПоєднання знання правових принципів і розумних конформістських переконань - потужний фактор стабільності, впорядкованості у правовій сфері.\nІнформація, релевантна "Глава двадцята. Правосвідомості та правової культури"\nУкладання міжнародніх договорів державами являє собою Здійснення державного суверенітету и захи до числа основних прав держав. Укладання конкретного договору может буті й обов'язком держав, коли це віпліває з других договорів. Обов'язком может буті и вступ у переговори з конкретного питання. Так, Наприклад, за Договором между СРСР и Сіла про обмеження систем протіракетної оборони 1972 року


Полтавці збирають кошти на квадроцикл для українських захисників – АрміяInform\nПолтавці збирають кошти на квадроцикл для українських захисників\nПрочитаєте за: < 1 хв. 14 Травня 2022, 16:16 5\nПолтавські волонтери ініціювали збір коштів на допомогу військовим, які боронять Україну на Запорізькому напрямку. Зокрема, полтавці вирішили придбати надійний квадроцикл та передати його на фронт в одну з бригад ЗС України.\nТак, до цього часу було оголошено збір коштів на краудфандинговій платформі ЗМІСТ. Для придбання транспортного засобу необхідно зібрати більше 130 тисяч гривень. Завдяки небайдужим полтавцям процес внесення благодійних коштів швидко просунувся вперед.\n— Завдяки квадроциклу наші військові зможуть ефективніше виконувати спеціальні бойові завдання на пересічній місцевості. Адже такий «залізний кінь» зможе легко долати лісові масиви, болотисту місцевість, піщаники та інше бездоріжжя, де пасує важка техніка, — розповів один з ініціаторів акції.\nСлід додати, що багато армій світу ефективно використовують саме такі транспортні засоби. Адже квадроцикл підходить як для патрулювання, так і для ведення розвідки тощо. Він швидкий і маневрений, що дає можливість вдало вийти з-під ворожого вогню.\nМітки: квадроцикл, Полтава\nРанковий обстріл Миколаївської області: стали відомі наслідки


Опубликовано: April 5, 2016 at 10:57 pm\nТурецький кінематограф все більше радує якісними серіалами з цікавим сценаріями. Для шанувальників «Золотого століття», який і зараз користується великою популярністю, є хороша новина. Але тепер турецькі сценаристи вирішили відступити від звичного драматичного жанру і зняти щось захоплююче. Ви побачите комедію і фантастику одночасно, тобто творіння – «Я відкрию тобі таємницю». Головний режисер картини – Джевріе Демір. У 2013 році серіал вже був показаний в Туреччині, зараз з ним можна познайомитися і в Росії.\nСценарій картини «Я відкрию тобі таємницю» схожий на серіал американського виробництва «Герої», в якому фігурували особистості з цікавими здібностями. Вчені стверджують, що ми використовуємо тільки меншу частину свого мозку, а героям серіалу «Я відкрию таємницю» вдалося піднятися над більшістю людей. Творці кіношедевру, на відміну від американців, зробили його легким і комедійним.\nУ центрі події – ціла сім’я, кожен з членів якої володіє надздібностями, саме тому проблем в сімейному гніздечку теж вистачає. Противники мріють забрати надздібності у хлопчика, але глава сім’ї не дозволить їм це зробити, він також хоче захистити свої батьківські права. Коли дочка пропадає безвісти, мати без допомоги поліції відправляється шукати її. Батьків об’єднує спільна проблема. Діти в родині володіють телекінезом, і іншими чудовими здібностями, наприклад, читанням чужих думок, вони витрачають їх не економно.\nКрім турецької сім’ї в серіалі «Я відкрию тобі таємницю» присутні інші такі ж геніальні персонажі, що володіють неабиякими здібностями. Наприклад, дівчина не може обійняти хлопця, який їй подобається тому, що від неї б’є струмом. Невидимий хлопець теж буквально виживає в світі, хоча, здавалося б, ця особливість дуже корисна. Глядач познайомиться і з іншими цікавими персонажами в серіалі «Я відкрию тобі таємницю».\n← Про кіно + Фільм “Ковбої проти прибульців” →


Головна сторінка » Новини » Україна і світ » Коли потрібно переводити годинники на зимовий час\n25 Жовтня 2018 13:02 Переглядів: 2565\nЩорічний перехід на зимовий час в Україні в 2018 році пройде у ніч на неділю, 28 жовтня. Переведення годинника на годину вперед влітку і взимку на годину назад регламентується постановою Кабміну від 13.05.96 №509 про порядок обчислення часу на території України. О 04:00 стрілки годинника слід перевести на одну годину назад.\n"Запровадити на території України такий порядок обчислення часу: час другого годинного поясу (київський час) з переведенням щорічно годинникової стрілки в останню неділю березня о 3:00 на 1:00 вперед і в останню неділю жовтня о 4:00 на 1:00 назад", – сказано в документі.\n26 Лютого 2019 12:18\nПерехід на літній час 2019: коли будемо переводити годинники?\n25 березня українці переведуть годинник на час вперед\n11 Жовтня 2017 15:29


Перетворювачі частоти і таймер реального часу\nПеретворювачі частоти, в яких, в плату управління інтегрований таймер реального часу мають більш широкі функціональні можливості і можуть давати більшу економію електроенергії в порівнянні зі звичайним частотним перетворювачем.\nА з якого це дива? – можете запитати Ви. При чому тут таймер реального часу до економії електроенергії за допомогою перетворювачів частоти? Воно то так, але трішечки не так, як говорив відомий персонаж, і ось чому.\nНаприклад, на енергозберігаючих насосних станціях (російською насосные станции) на базі перетворювача частоти знає, що в часи-пік тиск в водогоні треба підтримувати більшим в порівнянні з нічним режимом роботи. Для цього оператор на насосній станції переключає режим роботи (уставку тиску).\nА один сільський голова дуже просив, щоб насосна станція СУГНА вночі взагалі виключалася, таким чином він хоче боротися з нічними поливами городів – у споживачів відсутні лічильники води.\nА навіщо переключати? – хай собі «молотить», адже тиск в мережі частотний перетворювач підтримує сталим! Звичайно можна і не міняти, але треба звернути увагу на прохання сільського голови і на гідродинамічні втрати в водогоні, які прямопропорціональні розходу (споживанню води). Вночі споживання води зменшуються, відповідно зменшуються гідродинамічні втрати, а тиск в кінцевого споживача (самого віддаленого) збільшується. Ну той що? – скажете Ви. Воно то і нічого, але навіщо йому тиск в 5 атмосфер, якщо цілком достатньо 1,5 атмосфери? Адже для створення більшого тиску насос «з”їдає» більше електроенергії. Так для чого ж переплачувати?\nА, так можна купити звичайний таймер, прикріпити його на стіну, і ним переключати завдання тиску в частотному перетворювачі. Звичайно можна, так багато хто робить, але якщо Ви захочете запрограмувати нічний режим, ранішній режим-пік, денний режим, вечірній режим-пік, режим роботи у вихідні і святкові дні, режим роботи на Новий Рік, чи на 8 Березня – то вже і стіни не хватить на таймери!\nПРОГРАМУВАННЯ ТАЙМЕРА РЕАЛЬНОГО ЧАСУ ПЕРЕТВОРЮВАЧА ЧАСТОТИ\nРозглянемо програмування таймеру реального часу перетворювача частоти серії FC 202, який компанія Данфосс розробила спеціально для систем водопостачання і водовідводу.\nВ параметрі 0-70 необхідно виставити дату і час, і при бажанні їх можна вивести на дисплей, як на фотографії.\n0-71 формат дати\n0-72 формат часу\nВ параметрі 3-10  встановити робочий тиск (режим-пік), наприклад, 50 % від максимального завдання, запрограмованого в параметрі 3-03.\nВ параметрі 3-10  встановити понижений тиск (нічний режим), наприклад, 30 % від максимального завдання, запрограмованого в параметрі 3-03.\nВ параметрі 20-21 уставку 1 встановити на 0 bar\nВ параметрі 23-00 необхідно виставити час включення «нічного режиму, наприклад в 21-30;\nВ параметрі 23-01 вибираємо (предустановленное задание 1), тобто тиск нічного режиму, який перетворювач частоти буде підтримувати після часу, встановленого в параметрі 23-00;\nВ параметрі 23-02 виставляємо час, при якому перетворювач частоти перейде працювати на інше значення тиску;\nЯкщо в параметрі 23-03 встановити (нет действия) – то перетворювач частоти перейде працювати на уставку  (режим-пік), виставлену в параметрі 3-10, в нашому конкретному випадку 50%;\nВ параметрі 23-04 вибираєте дні тижня, коли ці переключення необхідно робити.\nТепер російською мовою:\n0-70 установка даты и времени\n0-71 формат даты\n0-72 формат времени\n3-10  установить рабочее давление в %\n3-10  установить пониженое давление в %\n20-21 уставка 1 (установить 0)\n23-00 время включения\n23-01 действие включения (предустановленное задание 1)\n23-02 время выключения\n23-03 действие выключения (нет действия)\n23-04 дни недели\nТепер можете насолоджуватися автоматичною роботою таймеру реального часу, але інтегрований в плату управління таймер обнуляється при відключені напруги живлення. Після подачі напруги треба знову в параметрі 0-70 встановити дату і час. Для усунення цієї незручності компанія Данфосс пропонує опціональну плату таймера реального часу з енергонезалежною памяттю.\nЦя плата вставляється безпосередньо в перетворювач частоти і всі Ваші настройки будуть збережені і після перебоїв з електропостачанням.\nТреба взяти до уваги, що таймер дозволяє в автоматичному режимі виставляти до восьми значень тиску, що задовольнить самого вибагливого користувача.


Дещиця: Росія створює провокації, щоб розділити Україну і Польщу – новини ZIK.UA\nНовини » Світ 14 квітня, 2016, 12:25\nРосія намагається грати на створенні й організації провокацій, які могли би розділити Україну і Польщу.\n«Те, що останнім часом у Польщі з’явились кілька невеликих політичних груп чи рухів, які налаштовані антиукраїнськи і проросійськи (не виключено, що вони фінансуються росіянами), те, що відбулося кілька провокацій з девастацією (руйнуванням, – ред.) пам’ятників українських воїнів, зокрема, воїнів УПА на цвинтарях Польщі, могло негативно вплинути на частину суспільства. Звичайно, це не сприяє дружній атмосфері між двома народами, яка зараз є, після Майдану, після широкомасштабної підтримки України Польщею під час протистояння російській агресії. Тому росіяни, власне, намагаються скористатися провокативними моментами історичної пам’яті і, таким чином, посіяти ворожнечу між українцями і поляками. Але є лише досить незначна частина поляків, які можуть на це піддатись», – зазначив дипломат.\nТакож він повідомив, що українське посольство в Польщі протидіє таким провокаціям.\n«По-перше, ми відкриті до діалогу і ми проводимо цей історичний діалог на всіх рівнях, починаючи від експертів. Інститути національної пам’яті створили комісії українсько-польських істориків, які співпрацюють між собою. Відбулося вже два таких засідання. Одне – минулого року в Україні, друге – на початку березня у Варшаві. Кожна зі сторін представляє свою позицію і намагається показати об’єктивну історію того, що відбулося в українсько-польських відносинах, зокрема, в 40-х роках», – зазначив Дещиця.\n«По-друге, ми активно беремо участь у різних заходах, які проходять у Польщі, як співробітники посольства. Співпрацюємо як з українськими інституціями, організаціями, які є в Польщі, так і з польськими, які прихильно налаштовані до України в поширенні інформації про важкі сторінки в українсько-польських відносинах», – додав він.\nТакож Дещиця зазначив, що в керівництва Польщі стовідсотково немає ніяких експансіоністських настроїв стосовно України. «Є, звичайно, групи людей, які мають сентиментальні настрої щодо Львова чи Вільнюса, місць, де народилися їхні батьки, і куди б вони хотіли частіше їздити. Це, власне, один із аргументів, чому нам потрібно мати з Європою відкриті кордони – щоб і громадяни Польщі могли поїхати до Львова, як громадяни Німеччини їздять до тих місць, які були колись німецькими територіями, зокрема, до Вроцлава. Ці місця, регіони мають бути відкритими для міжнародного туризму, для спілкування. Це буде сприяти обом сторонам», – підкреслив дипломат.\nчетвер, 14 квітня, 2016, 12:53\n2019-06-19 15:46 :34


Ситуація із коронавірусною інфекцією у Кам'янці-Подільському та районі станом на 13 квітня | Новини\nВ Україні зафіксовано 3102 випадки коронавірусної хвороби COVID-19.\nЗа даними ЦГЗ, станом на 9:00 13 квітня в Україні 3102 лабораторно підтверджені випадки COVID-19, з них 93 летальні, 97 пацієнтів одужали. За добу зафіксовано 325 нових випадків, повідомляє МОЗ України.\nЩодо ситуації із коронавірусною інфекцією у Кам'янці-Подільському, то станом на понеділок, 13 квітня, жодного випадку не зафіксовано, нагадаємо, що раніше повідомлялось про три підозри, які не підтвердились.\nМіський голова Кам'янця-Подільського Михайло Сімашкевич, як і обіцяв, щодня інформує містян про кількість хворих із пневмоніями. Сьогодні вранці Михайло Євстафійович на власній Фейсбук-сторінці зазначив:\nЩоденна інформація щодо захворювання: станом на сьогодні на лікуванні з пневмоніями перебуває 6 дорослих та 4 дітей. За добу захворіла 1 дитина. Всіх протестовано, результат негативний.\nЩодо ситуції під час вихідних, то у суботу, 11 квітня, повідомлялось, що госпіталізовано одного дорослого, а десять осіб ще перебувало на лікуванні у станціонарі. У неділю ситуація була не змінна, нових хворих з пневмоніями не було.\nУ Кам'янець-Подільському районі 9 квітня підтвердили перший випадок інфікування у мешканки села Жванець. Жінка перебуває на контролі Чернівецького лабораторного центру, адже працює медичною сестрою у м. Хотин Чернівецької області.\nЧитайте також:"На мікрорайоні Жовтневому намагались вчинити самогубство".\n#коронавірус #COVID-19 #пандемія #карантин #здоров'я


Home Economy «Довга подорож»: білоруські добровольці воюють за Україну\nВАРШАВА, Польща (AP) – Один із них – ресторатор, який втік з Білорусі, коли дізнався, що його збираються заарештувати за критику президента Олександра Лукашенка. Інший благодійник або викривав колег-опозиціонерів, або посадив у в’язницю. Один стверджує, що його брата вбили силовики країни.\nТільки вони були налаштовані протистояти Лукашенку, воюючи проти російських військ в Україні.\nБілоруси серед тих, хто відповів на заклик президента України Володимира Зеленського про те, щоб іноземні бійці пішли в Україну та вступили до міжнародного легіону За територіальну оборону України, враховуючи великі ставки в конфлікті, який багато хто сприймає як боротьбу між диктатурою і свободою.\nДля білорусів, які вважають українців рідною нацією, ставки особливо великі.\nРосійські війська використовували білоруську територію для вторгнення в Україну на початку війни, і Лукашенко публічно став на бік свого давнього союзника президента Росії Володимира Путіна, назвавши його своїм «старшим братом». Росія, зі свого боку, вклала мільярди доларів в економіку Лукашенка радянського зразка, яка контролювалася державою за рахунок енергії та дешевих кредитів.\nБілоруські волонтери вважають, що ослаблення Путіна також послабить Лукашенка, який перебуває при владі з 1994 року, і створить можливість повалення його репресивного уряду. і здійснення демократичних змін у країні з населенням близько 10 мільйонів чоловік.\nДля багатьох білорусів їхньою базою є Польща, країна на східному боці НАТО, яка межує з Білоруссю та Україною, яка стала притулком для білоруських продемократичних дисидентів, перш ніж стати країною біженців війни з України.\nЧастина бійців-добровольців уже перебуває в Польщі, а частина лише ненадовго проїжджає на шляху до України.\n«Ми розуміємо, що це довгий шлях звільнення Білорусі і що шлях починається в Україні», – сказав Вадим Прокоп’єв, 50-річний бізнесмен, який керував ресторанами в Мінську. Він втік з країни після того, як поширилася чутка, що його заарештують за публічну заяву, що уряд робить недостатньо для малого бізнесу.\nКоли війна в Україні нарешті закінчиться, наша війна тільки почнеться. «Неможливо звільнити Білорусь без вигнання з України фашистських військ Путіна», – сказав він.\nПрокоп’єв очолює підрозділ під назвою «Богонія», який готує призовників. У нього було інтерв’ю Associated Press, коли він керував вправою, в якій стріляли з пістолетів та іншої зброї по старих автомобілях у симуляції військових сценаріїв. Їх навчав колишній польський поліцейський, який зараз є спецінструктором зі стрільби.\nПрокоп’єв хоче, щоб його люди набули вирішального бойового досвіду, і він сподівається, що одного разу відкриється вікно можливостей для демократичних змін у Білорусі. Але він каже, що для цього потрібно, щоб такі бійці, як він, були готові, а представники сил безпеки Білорусі обернулися проти Лукашенка.\nПрезидентські вибори в Білорусі 2020 року вважалися сфальсифікованими, але масові вуличні протести проти Лукашенка на шостому терміні були зустрінуті жорстокими урядовими репресіями, що наштовхнуло Прокоп’єва на думку, що в Білорусі не можна очікувати «оксамитової революції».\n«Владу у Лукашенка можна відібрати лише силою», – сказав він.\nУ суботу чоловіки з іншого підрозділу, Кастуся Каліновського, зібралися у Варшаві в білоруському будинку, де згорнули спальні мішки, килимки та інше обладнання, яке вирушало до України. Вони сиділи разом, розмовляли та закушували шоколадом і кавою, готуючись до переїзду в Україну пізніше вдень. Більшість із них не захотіли брати інтерв’ю через занепокоєння про свою безпеку та безпеку своїх сімей вдома.\nПолк, який офіційно входив до складу українських збройних сил, названий на честь лідера антиросійського повстання 19 століття, якого в Білорусі вважають національним героєм.\nЛукашенко назвав їх “божевільними громадянами Білорусі”, а влада оголосила в розшук 50 членів Кастуся Калиновського і порушила проти них кримінальні справи.\nОднією з бажання описати його мотиви була 19-річна Аліса, яка з минулого року живе в Польщі. Він втік з Білорусі після того, як був затриманий Службою безпеки країни, який досі називають КДБ, і змушений засудити групу опору проти Лукашенка на відео. Йому сказали, що його посадять у в’язницю, якщо він не підкориться.\nОдягнений у все чорне, від світшота до чобіт, він зізнався, що нервував, коли настав момент відправитися в Україну. Він ніколи не проходив військової підготовки, але матиме її, як тільки приїде в Україну. Але в якому обсязі і де вона буде опублікована, поки невідомо.\nВін заявив, що боротиметься не лише за те, щоб допомогти Україні, “а й за те, щоб зробити Білорусь незалежною”. Для нього також важливо, за його словами, щоб люди усвідомили, що білоруський народ дуже відрізняється від уряду Лукашенка.\nЦе небезпечна робота. Щонайменше четверо добровольців із загону Кастуса Калиновського вже загинули. Заступник командувача Олексій Скопелія загинув у російської засідці під Києвом, а згодом Зеленського визнали героєм України.\nПроте бойові дії в Україні часом можуть здаватися менш небезпечними, ніж спроби протистояти Лукашенку вдома, оскільки багато активістів у в’язницях стикаються з жахливими умовами.\n24-річний Павло Кокта, який фактично воював на українському Донбасі у 2016 році, був вербувальником Кастуся Калиновського, отримав опіки та втратив більшість слуху на одне вухо.\nКокта сказав, що його зведеного брата Микиту Кривцова знайшли мертвим повішеним у лісі під Мінськом у 2020 році. Поліція заявила, що немає жодних доказів злісної гри, але Кокта каже, що він та решта родини впевнені, що Кривцов був убитий за його приєднання. Протести проти Лукашенко.\nREAD "Незакінчений бізнес" - Пау має на меті встановити Кубок світу\nАле він наполягав, що його підтримка України – це не помста, а боротьба за демократичні зміни.\n“Якщо Путін зазнає поразки, Лукашенко буде переможений”, – сказав він.\nЮрась Карамано зі Львова, Україна, долучився до цього звіту.


УПА: маленька армія, яка змінила великі процеси - Bandera.lviv.ua :: Бібліотека націоналіста\n14 жовтня вважається Днем заснування УПА. Ця дата символічна, але армію — підпільну чи цілком легальну — за день не створиш. Формування командування, набір особового складу, підготовка зброї, створення зводу статутів та правил — усе це справа доволі довгого часу\nЗа роки незалежності усталився погляд на УПА, як самовідданих борців проти радянських окупантів. Це почасти справедливо — адже переважну частину свого існування УПА воювала саме з “совєтами” та й для ОУН, яка виступила організатором УПА, від моменту заснування основним ворогом завжди був СРСР.\nАле при всій логічності цей погляд має два великі недоліки. Перший — сконцентрованість на аспекті боротьби винятково УПА з радянським тоталітаризмом. Настільки, що інколи складається враження, що сам цей образ постав, як антитеза до нав’язуваного “з кожної праски” образу “щасливої країни Рад”, за яким стояв тяжкий особистий досвід більшості її громадян. Другий недолік — цей образ працює більше для “внутрішнього вжитку”, мало зачіпаючи контексти — як особливостей епохи, у якій діяла УПА, так і міжнародний.\nА тут не все так просто. Першим і безпосереднім супротивником УПА стали все ж не “совєти”, а нацисти. На перший погляд, у континентальному та світовому масштабі це була ще одна армія збройного опору проти нацистської окупації. Такі армії на той час діяли у Польщі, Франції, країнах колишньої Югославії, Греції…\nСвого часу Бісмарк прямолінійно зауважив, що Німеччині ніколи не слід воювати на два фронти. Але не варто і на одному, якщо на цьому фронті — Росія. У момент створення УПА нацисти вже мали проти себе Радянський Союз на суші, Англію і США на морі та в повітрі, рух опору у кожній окупованій країні — разом десяток фронтів. До цього хору долучилася ще й УПА — заодно остаточно викинувши зі списку “відносно спокійних” для окупантів “Дистрикт Галичина”. І змусивши нацистів відтягувати додаткові сили з фронту на боротьбу з нею. Наскільки ці зусилля були успішними — видно з того, що вже в 1943 році на Волині з’явилися так звані “повстанські республіки”. У цих районах єдиною владою було підпілля.\nСотенний Дмитро Білінчук — “Хмара” Фото: Архів ЦДВР\nУПА додала клопоту нацистам — і полегшила життя союзникам. Стала однією з тих “соломинок”, які врешті таки зламали хребет нацистському верблюдові.\nАле сенс існування УПА полягав не тільки у боротьбі з тоталітарною системою — чи то нацистською, чи то радянською. Жорстокою істиною є те, що на війні єдиний спосіб стати суб’єктом процесів, а не жертвою обставин та ворогуючих сторін — взяти в руки зброю. Тому будь-який збройний рух опору в принципі — це не тільки ознака спротиву і незгоди з окупантом. У випадку Другої світової війни це ще й автоматично — шлях до суб’єктності серед міжнародного співтовариства.\nТут УПА — плановано чи ні — вбивала зразу кількох жирних зайців. Насамперед, сам факт її появи вже робив українців активними учасниками процесів, які тривали в Центрально-Східній Європі й опосередковано впливали на те, що відбувалося у світі загалом. Суб’єктивізація через зброю в руках має ту зворотну сторону, що неможливо не звертати увагу на того, у чиїх руках ця сама зброя.\nУПА складалася не тільки з чоловіків Фото: Архів ЦДВР\nДругим геополітичним наслідком було те, що з появою УПА переформатовувався баланс сил у регіоні. Якщо до УПА картинка була порівняно простою: два тоталітарні монстри у смертельному клінчі плюс польське збройне підпілля, яке воювало передусім з нацистами, хоча мало довгий і справедливий список претензій до “совєтів”. Після появи УПА все ускладнювалося. Насамперед, і нацисти, і комуністи були змушені відтепер приділяти увагу і польській, і українській підпільній армії, що ослаблювало їх. Обидві підпільні армії, попри наявність спільного ворога, боролися ще й між собою. Усе це створювало можливість для використання ситуації усіма її учасниками і для створення ситуативних союзів.\nТретім неминучим і на цей раз однозначно негативним наслідком — або майже неминучим, хоча історія і не знає умовного способу — був відкритий збройний конфлікт з поляками. Тут знов проста логіка: якщо є двоє, готових до відкритого протистояння, важливою обставиною є наявність у обох противників зброї. Якщо один з противників беззбройний або ж навпаки — озброєний неспівмірно краще за свого контрагента, є хороші шанси, що протистояння так і не розпочнеться. Але якщо супротивники приблизно рівні за силами, а конфлікт старий і задавнений, а причина конфлікту — територія, яку обоє вважають своєю і нізащо в світі не бажають не те що поступатися, а бодай домовитися про якийсь “модус вівенді” – залишається тільки очікувати на початок цього конфлікту. Адже усі причини вже є — а з появою двох підпільних армій — УПА та Армії Крайової, суперники отримували інструмент для переходу конфлікту у відкриту фазу.\nЧетвертим наслідком було те, що Україна ставала частиною повоєнного світу. Її територія могла бути віддана СРСР, її політична незалежність могла бути справою далекого майбутнього, але сам факт наявності армії, яка репрезентувала собою політичне українство, змушував бодай формально оглядатися на українців. І не тільки формально — на першому етапі холодної війни українське підпілля стало об’єктом зацікавлення спецслужб Англії та США, які робили спроби скористатися їхніми знаннями і вміннями для розвідування ситуації всередині СРСР.\nП’ятим наслідком було створення успішної альтернативи радянському устроєві. Тут уже вступало в дію правило – “Написане пером не вивезеш волом”. Іншими словами, навіть формальність перетворюється у політичну реалію, якщо вона прописана у документі. А тут була ціла гора документів — накази, розпорядження, статути і чимало іншого. І не тільки суто військових, а й документів цивільного підпілля і Української Головної Визвольної ради, яка виконувала роль українського парламенту. Радянська влада, треба сказати, чудово розуміла силу документу і формальної процедури.\nПопри усі ці блискучі і не надто наслідки, над УПА, як і над кожним подібним рухом, тяжіють два прокляті запитання. Перше — а чи і справді вже такою ефективною була ця армія? Друге — кожна боротьба вимагає жертв, чи не марні були ці жертви? Особливо, якщо боротьба завершилася фізичним програшем. У крайньому варіанті відповіді на це запитання звучать пасажі про політичну безвідповідальність керівництва УПА, оскільки, мовляв, було ясно, що проти Радянського Союзу не виграти, а людське життя — безцінне.\nСпробуємо запропонувати варіант відповіді на обидва питання. Обидва вони начебто резонні. Справді, вистачить порівняти територію, ресурси, можливості до тривалого опору — і ясно, що у стратегічному вимірі УПА в поєдинку з СРСР приречена. А ось якщо опуститися з рівня великих цифр на рівень конкретних дій, все виглядає уже не так однозначно. Класична ситуація — партизани позбавляють зв’язку і струму увесь район. А в цьому районі саме перебувають з інспекцією високі чини, від яких залежить продовження боротьби з підпіллям. Просто чи ні їм буде вирватися? Інша типова ситуація — обстрілюють авто, у кому саме їде високопоставлений урядовець, від якого залежить, наприклад, посилення репресій у регіоні. Урядовець гине. Будуть зміни у політиці уряду в такому випадку чи ні? Ось вам і ефективність підпілля. Зрештою, нагадаю вже заїжджену до дірок тезу, що УПА вела боротьбу проти СРСР ще десять років після закінчення війни — рекордна тривалість. А цим самим зберігалася традиція альтернативних інституцій і спротиву тоталітаризму.\nВідповідь на друге питання більш суб’єктивна. Щоб її отримати, треба пам’ятати, що СРСР — нетипова імперія. Ця імперія добивалася повного розриву соціальних зв’язків, повного знецінення людського життя і гідності, повного підпорядкування людини державному апарату. Кажучи коротко, “Марксистські ідеали цілком уміщалися за тюремними ґратами і за ворота Освенціма не виходили”. Ці слова написав Віктор Суворов. Він же написав таке: “Якщо моя дорога вітчизна (рядки писалися до 1991 року — О.І.) і надалі продовжуватиме нести світло свободи іншим народам, і в ХХІ столітті кидатиметься, як скажений пес, на всіх своїх сусідів, то я і з автоматом у руках піду воювати проти комунізму”.\nУ тій ситуації, у яку ставив комунізм будь-яку людину, опором було вже просто не погоджуватися з владою. Просто не голосувати. Просто зберігати нейтральність. Просто керуватися у стосунках з людьми законами людяності, а не партійними настановами. А вже взяти в руки зброю і цим стримати марксистських кривавих фантазерів і будівників чергового втілення Російської імперії — це рішення уже лежить далеко за межами звичних політичних розрахунків і прорахунків. Це вже рівень ставлення: “Краще вмирати стоячи, ніж жити на колінах”.\nТакому погляду можна закинути зайвий ідеалізм. Але якщо дивитися глибше, то саме така позиція у протиборстві з тоталітаризмом дає, можливо, найкращий шанс на самозбереження спільноти — щоправда, ціною життя тих, хто сповідує цей принцип “тут і зараз”. Механізм поєднання ідеалізму такого штибу з житейським повсякденням психологічно нескладний. Є вже банальністю, що перший крок до підпорядкування людини зовнішній силі — постійне примушення людини чинити так, як потрібно цій зовнішній силі. Тоталітарна держава у цих випадках діяла страхом, насаджуваним через терор і матеріальною вигодою – “нагайкою” і “пряником”. А потрібно їй було — щоб людина в результаті виявилася повністю позбавленою свого внутрішнього стержня, власної оригінальності, горизонтальних зв’язків з іншими людьми. За великим рахунком, системі потрібні були “гвинтики”. Ідеально заточені за формулою “Хто не з нами — той проти нас”. Побічними ефектами такої інженерії були хронічний страх, пригніченість, взаємна недовіра, синдром вивченої безпомічності – так психологи називають стан, при якому людина в принципі позбавлена волі і нездатна навіть до цілком логічних дій.\nНа рівні конкретних дій це означало, що домовитися не можна. Тут — тільки війна. Її і вели повстанці. Не вони створили систему, співіснування з якою було неможливим. Тут — або одні, або другі. Або вони, або ми. І тільки нищачи таку систему фізично, був шанс уціліти самому бодай морально і передати альтернативну традицію і зразок поведінки наступному поколінню. Що у повній мірі вдалося повстанцям — але тільки ціною “загибелі стоячи”.


Депозити в євро, огляд пропозицій.\nПроцентні ставки по вкладах в євро на 1-2 п.п. менше, ніж за доларовими. Проте, на кожній тисячі протягом одного місяця можна заробити 6-9 євро, протягом півроку – 50-55 євро, а за рік – 100-110 євро.\nВодночас банкіри стверджують, що євровалюта зараз не користується великим попитом серед населення, а середні вклади в євро становлять близько 5 тис. Євро. «У зв’язку з політично-економічною ситуацією, що склалась в Україні, цього року популярні вклади в національній валюті на короткі терміни (до півроку), оскільки дозволяють мінімізувати ризики клієнтів. Іноземна валюта також користується попитом, оскільки дозволяє уникнути інфляції та примножити кошти клієнта.\nАле в той же час, через обмеження на обіг іноземної валюти клієнти стали менше відкривати вклади в ній. – Основна сума вкладів в євро в «Кредобанку» знаходиться в діапазоні до 5 тис. Євро. В цілому євро для вкладів не є дуже популярною валютою, зазвичай клієнти кладуть гроші на депозит в доларах США ».


Монтаж фальцевої покрівлі Ruukki Classic – FinnMetal\nМонтаж фальцевої покрівлі Ruukki Classic\nГоловна > Монтаж фальцевої покрівлі Ruukki Classic\nДетальна інструкція з монтажу клікфальца Ruukki Classic\nОтримання фальцевої покрівлі Ruukki Classic на об'єкті\nРозвантаження та переміщення фальцевої покрівлі Ruukki Classic\nПри розвантаженні листи покрівельного покриття Ruukki Classic слід укласти на рівну ділянку землі. Під стапель встановлюють опори висотою 200 мм на відстані одного метра одна від одної. У нормальних умовах стапелі покрівельних листів Ruukki Classic можуть зберігатися протягом місяця, як в упакованому вигляді, так і без упаковки. Для більш тривалого зберігання стапелі необхідно укрити і розташувати на похилій поверхні, щоб волога, яка накопичується між ними могла випаровуватися або стікати. Листи в стапелях також можна підняти на дах. В цьому випадку при використанні підйомного обладнання з листів не слід видаляти транспортну упаковку. При розвантаженні окремих листів Ruukki Classic необхідно стежити за тим, щоб при підйомі їх утримували не за краї, і щоб листи не терлися один об одного. Рекомендується тримати листи за стикувальний край. Окремі листи піднімають на дах по опорах, що йдуть від карнизу до землі. При цьому листи можна підштовхувати знизу, тримаючи за сторони. Під час підйому прохід під листами заборонений.\nПокрівельні листи фальцевої покрівлі Ruukki Classic поставляються обрізаними згідно заданих розмірів. Однак в разі будівництва покрівлі з розжолобками, влаштування вальмової покрівлі або наявності витяжних труб листи розрізають безпосередньо на будмайданчику. Для цього використовується ручна дискова пила з диском для різання сталевих листів, ножиці, висічна машина, лобзик або будь-який інший інструмент, при роботі з яким матеріал не нагрівається.\nУвага! Використання кутової шліфувальної машини з відрізним кругом суворо заборонено. Застосування кутової шліфувальної машини з відрізним кругом для різання листів автоматично анулює гарантію, що видається на продукцію.\nКрім ручної дискової пилки з відповідним лезом і ножиць або висічноі машини потрібні як мінімум один шуруповерт і рулетка. Перед початком робіт лист покрівельного покриття необхідно накрити, тому що сталева стружка може пошкодити поверхню. Будь-які обрізки, що залишилися після свердління або різання листів під час монтажу необхідно ретельно прибрати за допомогою щітки. Рекомендується підфарбувати будь-які подряпини на кольоровому шарі і видимі порізи поверхні відповідною фарбою для видалення дефектів.\nТехніка безпеки під час монтажу фальцевої покрівлі Ruukki Classic\nРобота з листами повинна здійснюватися тільки в рукавичках і захисному одязі. При поводженні з гострими краями і кутами слід бути обережними. Прохід під листами при їх переміщенні заборонений. Підйомні канати завжди повинні бути в гарному стані, підходити для ваги встановлюваних листів і бути належним чином закріплені. Не слід переміщати листи під час сильного вітру. Перебуваючи на даху, завжди слід рухатися з особливою обережністю: використовувати запобіжний канат і взуття на м’якій підошві. Всі вимоги техніки безпеки під час роботи повинні бути дотримані.\nФальцева покрівля Ruukki Classic встановлюються під прямим кутом (90°) до карнизів. Перед початком монтажу необхідно перевірити площинність покрівлі, її поперечні розміри, а також прямолінійність гребеня і карнизів. У випадку виникнення проблем слід звернутися до вашого менеджера.\nЗамовлення фальцевої покрівлі Ruukki Classic\nКомпанія Ruukki виготовляє покрівельні матеріали згідно розмірів замовника. Розміри вказують на кресленнях конструкцій. Також можливе виготовлення спрощеного креслення із зазначенням найбільш важливих розмірів (рис. 1). Для приблизного розрахунку довжина листа покрівельного покриття (L) вимірюється із зовнішньої сторони листа від краю лобової дошки до середини гребеня (рис. 2). Для розрахунку точних розмірів для замовлення доцільно перевірити розміри всіх поверхонь покрівлі в різних місцях.\nГідроізоляція фальцевої покрівлі Ruukki Classic\nУкладання гідроізоляційного шару для фальцевої покрівлі Ruukki Classic слід починати горизонтально від карнизів поверх кроквяних ферм. Гідроізоляційний матеріал повинен виступати як мінімум на 200 мм за край стіни біля карнизів і від торців. Спочатку гідроізоляційний матеріал кріпиться до кроквяних ферм скобами. Остаточне кріплення виконується за допомогою дерев’яних рейок (для забезпечення вентиляції), які укладаються на шар гідроізоляції вздовж кроквяних ферм (рис. 3). Гідроізоляційний матеріал повинен вільно провисати між кроквяними фермами (знизу на ~ 40 мм між фермами). У разі виникнення питань, слід зв’язатися з проектувальником конструкцій, який запропонує рішення в залежності від конкретного типу гребеня. Шари гідроізоляції повинні укладатися з напуском не менше ніж 100-150 мм по горизонтальних швах в залежності від ухилу покрівлі (рис.3). Нарощування гідроізоляційного матеріалу в довжину виконується по кроквяним фермам з напуском не менше 100 мм.\nОбрешітка під фальцеву покрівлю Ruukki Classic\nМонтаж обрешітки під фальцеву покрівлю Ruukki Classic починають від карнизів. Першу планку обрешітки закріплюють по нижньому краю крокв, як показано на рисунку 4. Наступні планки обрешітки рекомендується закріплювати з кроком в 200-300 мм. Верхня планка обрешітки розташовується так, щоб саморізи, що фіксують накладку ущільнювача гребеня Ruukki Сlassic, не потрапляли на верхню планку. Розмір планок обрешітки залежить від відстані між кроквяними фермами і відстані між планками обрешітки.\nРозмір планок обрешітки при різній відстані між кроквами (600 – 1200 мм):\nВідстань між планками обрешітки – 200 мм\n32 х 100 мм\nВідстань між планками обрешітки – 300 мм\nУкладати листи фальцевої покрівлі Ruukki Classic слід ЗАВЖДИ починаючи з правої сторони (рис. 5). В залежності від властивостей покрівлі перший лист покриття може бути найменьшим. У подібних випадках слід переконатися, що перший лист змонтований точно.\nПеред монтажем першого листа клікфальца Ruukki Classic необхідно змонтувати спеціальні карнизні планки для Ruukki Classic (рис. 6). Карнизна планка для Ruukki Classic вирівнюється і спочатку закріплюється оцинкованими цвяхами або шурупами до крайньої планки обрешітки. Перевірити правильність розташування карнизної планки можна наприклад, за допомогою маякового дроту. Карнизні планки монтуються у стик, а не в внапуск.\nЗмонтуйте шумоізоляційну стрічку під кожен лист посередині листа (рис. 6 та 7). Шумоізоляційна стрічка повинна бути укладена від другої планки знизу до другої планки зверху. Шумоізоляційна стрічка призначена для поглинання звуків, що виникають внаслідок вітру, дощу, тощо.\nЛисти покрівельного покриття монтуються рівно вздовж карнизів. Перший лист необхідно укласти з правого краю схилу покрівлі так, щоб загин нижнього краю листа заходив під кромку накладки карнизу. Підтягніть лист покрівельного покриття до гребеня, щоб кромка накладки карнизу була знизу загину листа (рис. 8).\nСпочатку закріпить лист фальцевої покрівлі Ruukki Classic за допомогою одного шурупа у нижньому куті листа (рис. 9).\nЗакріпіть лист приблизно в середині отвору (рис. 10). Саморізи, що проходять через накладку карниза, закріплюють накладку на своєму місці. Будьте уважні з силою затяжки і напрямком закручування саморізів. Занадто сильно затягнені саморізи перешкоджатимуть тепловому розширенню. Якщо саморіз закручувати під кутом, то лист покрівельного покриття, розташований поверх замкової частини, не буде закріплений до низу стику.\nБудьте особливо уважні при монтажі першого листа покрівельного покриття. Наступні листи буде простіше монтувати, якщо перший лист уложити під прямим кутом до карнизної планки (рис. 11). Прямий кут (90°) можна визначити за допомогою прямокутного трикутника, сторони якого мають розміри:\nА = 3 метри\nВ = 4 метри\nС = 5 метрів\nСторона А повинна розташовуватися по покрівельному листу, а сторона В – вздовж карнизної планки.\nСторона С підганяється під розмір за рахунок повороту листа фальцевої покрівлі Ruukki Classic відносно точки фіксації (рис. 12). Як тільки відстань буде дорівнювати 5 метрам, це означатиме, що лист укладений під прямим кутом до карнизної планки. Закріпить лист вздовж замкової частини до кожної дошки обрешітки.\nІнший край листа необхідно буде закріпити тільки після монтажу торцевої планки. До цього слідкуйте, щоб лист не змістився зі свого місця.\nКріплення фальцевої покрівлі Ruukki Classic\nПерші два і останні два повнорозмірних листа фальцевої покрівлі Ruukki Classic з кожного боку поверхні покрівлі закріплюються до кожної планки обрешітки по замковій частині кромки (рис. 13). Всі інші листи Ruukki Classic між крайніми кріпляться до верхньої дошки і трьох нижніх планок обрешітки, а також до інших планок обрешітки через одну.\nЗа таким принципом листи покрівельного покриття монтуються на рівних прямокутних поверхнях покрівель з мінімальною шириною 12 метрів і максимальною висотою 15 метрів. В інших випадках, запитуйте у інженера-проектувальника, яка має бути відстань між кріпленнями.\nВидаліть захисну плівку з кромки вже змонтованого листа. Покладіть другий лист покрівельного покриття так, щоб загин краю листа опинився під кромкою карнизної планки, а поздовжня кромка була розташована поверх кромки попереднього листа (рис. 14). Як тільки лист буде укладений на своє місце, підтягніть його до гребеня.\nПритисніть кромку листа Ruukki Classic в напрямку від карнизів до гребеня. Після стикування кромки видаліть захисну плівку (рис. 15).\nПісля стикування кромки підсуньте листи так, щоб нижній край був вирівняний, наприклад за допомогою дерев’яного молотка (рис. 16). Продовжуйте укладати листи у вищевказаний спосіб.\nВстановлення розжолобків для фальцевої покрівлі Ruukki Classic\nВстановіть низ розжолобків на одному рівні з обрешіткою поверхні покрівлі. Між дошками розжолобків повинен залишитися вентиляційний зазор близько 20 мм. Відріжте і надайте форму карнизній планці, а потім змонтуйте її в куті розжолобка (рис. 17).\nУкладіть кутовий лист розжолобка на місце. Спочатку закріпіть лист саморізами. Кутовий лист розжолобка повинен мати напуск не меньше ніж 200 мм. Рекомендується нанести герметик під напуск розжолобка (рис. 18).\nНамітьте лінії на листі розжолобка для подальшого вирівнювання листів, які укладаються по розжолобку (рис. 18).\nМінімальна відстань між лініями (що вказують на місце розташування листів покрівельного покриття) повинна становити 100 мм. Кутовий лист розжолобка повинен заходити під лист покрівельного покриття мінімум на 120 мм.\nВідріжте і надайте форму нижньому краю листа покрівельного покриття по лінії вирівнювання карнизів. Однак, краї листа покрівельного покриття розжолобків повинні доходити до направляючих ліній і виходити за карнизами приблизно на 30 мм. Загніть ці краї під накладку карниза (рис. 19).\nЗмонтуйте листи фальцевої покрівлі Ruukki Classic до розжолобка. Кут відрізу листів, які будуть укладені по розжолобку, можна визначити, наприклад, за допомогою трикутного шаблону (рис. 20).\nПрокресліть лінію відрізу на зворотньому боці листа Ruukki Classic. Примітка: переконайтеся, що розмір і форма зрізу відповідають необхідним. Відріжте лист Ruukki Classic зі зворотнього боку (рис. 21).\nЗмонтуйте обрізані листи покрівельного покриття Ruukki Classic до верху розжолобка. Рекомендується наносити герметик під напуски листів покрівельного покриття на розжолобки. В процесі монтажу стежте, щоб кут розжолобка співпадав з лінією орієнтира (рис. 22). При необхідності скорегуйте форму трикутного шаблону.\nЗакріпіть листи фальцевої покрівлі Ruukki Classic, що укладені по розжолобку, за допомогою саморізів. Кожен лист клікфальцю Ruukki Classic закріпіть за допомогою двох саморізів, розташованих рівно на одну третину довжини листа від кожного краю (рис. 22).\nЗмахніть м’якою щіткою стружку, яка залишилася на поверхні фальцевої покрівлі Ruukki Classic від відрізання та свердління листів (рис. 23). Підфарбуйте поверхню при необхідності.\nЗмонтуйте лист покрівельного покриття Ruukki Classic в якості опори у кутку розжолобка. Підгонить опорний лист покрівельного покриття до прямого кута (рис. 24). Закріпіть опорний лист Ruukki Classic до обрешітки за допомогою декількох саморізів. Нанесіть орієнтир на обрешітці уздовж краю опорного листа.\nВідміряйте і накресліть розташування листів покрівельного покриття Ruukki Classic до гребеня (рис. 25). Будьте уважні: перший лист покрівельного покриття Ruukki Classic повинен бути укладений від орієнтира, накресленого на листі розжолобка.\nПеревірте, щоб кут трикутного шаблону був саме таким, як необхідно. Відріжте перший лист покрівельного покриття Ruukki Classic необхідного розміру і під необхідним кутом. Закріпіть лист Ruukki Classic у гребені за допомогою одного саморіза (рис. 26).\nНакладіть наступний лист покрівельного покриття Ruukki Classic на кромку попереднього листа (рис. 27).\nВиміряйте відстань до опорного листа від нижньої частини кромки і від верхньої. Відрегулюйте відстань по нижньому краю відповідно до верхнього за рахунок повороту з’єднаних листів навколо кріпильного шурупа (рис. 28).\nЯк тільки з’єднані листи клікфальцю Ruukki Classic будуть вирівняні відносно опорного листа, закріпіть їх за допомогою саморізів (рис. 29).\nВиміряйте, виріжте і укладіть всі інші листи покрівельного покриття Ruukki Classic по розжолобку. Відповідність листа Ruukki Classic шаблону можна перевірити за допомогою орієнтирів, накреслених на обрешітці, або за рахунок вимірювання відстані між наступним для монтажу листом і опорним листом. Також стежте за кутом розжолобку і підганяйте його при необхідності за допомогою трикутного шаблону (рис. 30).\nНарощування листів фальцевої покрівлі Ruukki Classic\nМаксимальна довжина листів Ruukki Classic може досягати 10 м. На схилах, довжина яких більше 10 метрів, необхідно робити монтаж листів фальцевої покрівлі з напуском. Якщо необхідно зробити більше одного напуску на схилі покрівлі, то рекомендується робити такі напуски у розбіг: на відстані однієї третини довжини схилу покрівлі, однак, не менше 700 мм один від одного. В процесі монтажу стежте, де необхідно зробити напуск. У разі виникнення проблем з нарощування листів покрівельного покриття звертайтеся до нас за технічною підтримкою.\nЗакріпіть лист покрівельного покриття, на який буде накладатися інший лист внапуск, до обрешітки за допомогою саморізів. Укладіть стикову накладку, наприклад Ruukki RA1ACJ, на кінці листа покрівельного покриття Ruukki Classic. Закріпіть стикову накладку за допомогою трьох саморізів (рис. 31).\nВикористовуйте дерев’яний молоток, щоб з’єднати кромки обох листів покрівельного покриття Ruukki Classic, хоча б на відстані стикової накладки RA1ACJ для того, щоб зменшити розмір стику і верхній лист укладіть на місце (рис. 32).\nВідріжте захисну плівку стику в тому місці, де повинна бути змонтована стикова накладка. Зніміть плівку тільки після того, як верхній лист Ruukki Classic буде укладений на місце. Загин верхнього листа покрівельного покриття Ruukki Classic укладіть під кромку напуску. Підтягніть лист до гребеня і натисніть, щоб укласти на місце (рис. 33).\nЗабийте (за допомогою дерев’яного молотка) внутрішні кути листа Ruukki Classic вниз біля стику, щоб обидві кромки листів покрівельного покриття скріпилися в замок (рис. 34).\nОбережно затисніть обидві кромки за допомогою пасатижів. Закріпіть лист Ruukki Classic. Видаліть захисну плівку з кромки. Продовжуйте монтаж вищеописаним способом (рис. 35).\nУстановка розжолобків, що переходять в скат покрівлі Ruukki Classic\nЗмонтуйте повнорозмірні листи фальцевої покрівлі Ruukki Classic до кута розжолобка, який переходить в скат покрівлі (тобто слухове вікно). При наявності слухового вікна листи Ruukki Classic укладаються в два етапи: від карнизів до розжолобку і від розжолобка до гребеня. Перший лист відріжте так, щоб він мав форму, максимально наближену до форми слухового вікна. Покладіть лист на місце (рис. 36).\nЗмонтуйте накладку карниза слухового вікна (рис. 37).\nПокладіть лист розжолобка на місце. На листі розжолобка намітьте лінії, за якими необхідно буде обрізати і загинати лист. Загніть верхній край листа розжолобка на іншу сторону слухового вікна по гребеню. Нижньому краю листа розжолобка надайте форму відносно вертикальної кромки і накладки карниза. Рекомендується загинати кутовий лист розжолобка під накладку карниза (рис. 38).\nПритисніть шар ущільнювача до листа фальцевої покрівлі Ruukki Classic, щоб кутовий лист розжолобка закривав його. Спочатку закріпіть лист розжолобка за допомогою саморізів. Притисніть вертикальну кромку листа покрівельного покриття на відстані напуску (рис. 39).\nЗмонтуйте листи покрівельного покриття Ruukki Classic до гребеня слухового вікна. Останній лист не слід закріплювати, необхідно просто притиснути на місці по кромці. Лист не слід закріплювати перш, ніж буде встановлено інший елемент розжолобка слухового вікна (рис. 40). Прокладіть напуск ущільнювачем\nЗмонтуйте листи покрівельного покриття Ruukki Classic під слуховим вікном. Перший лист Ruukki Classic відріжте так, щоб він мав форму, максимально наближену до форми слухового вікна. Закріпіть лист Ruukki Classic на місці. Змонтуйте карнизну планку Ruukki (рис. 41).\nЗмонтуйте лист розжолобка Ruukki вищеописаним способом (рис. 42).\nВиміряйте шаблон укладання листів Ruukki Classic під слуховим вікном. Зробіть такий же шаблон по обрешітці до гребеня слухового вікна (рис. 43).\nПочинайте монтаж листів Ruukki Classic від того листа, який був змонтований останнім на гребені слухового вікна. Перевірте рівність шаблону укладання листів Ruukki Classic за орієнтирами, що намічені на обрешітці. Завершіть кріплення листів фальцевої покрівлі Ruukki Classic по розжолобку за допомогою саморізів. Кожен лист закріпіть за допомогою двох саморізів, розташованих рівно на одну третину довжини листа від кожного краю. Змонтуйте листи покрівельного покриття по слуховому вікну (рис. 44).\nУхил і гребінь покрівлі Ruukki Classic\nМонтаж листів фальцевої покрівлі Ruukki Classic проводиться до тих пір, поки є можливість закріплювати листи на обрешітці (рис. 45).\nНакресліть лінію схилу покрівлі на тому листі, який виступає за край. Відріжте лист Ruukki Classic не по наміченій лінії, а відступивши на 50 мм від лінії в напрямку поверхні покрівлі (рис. 46).\nСпочатку змонтуйте ту частину, яка виходила за край схилу покрівлі. При необхідності цю частину можна зробити вже. Закріпіть її за допомогою декількох шурупів (рис. 47).\nЗмонтуйте решту листа клікфальцю Ruukki Classic до стику останнього повнорозмірного листа покрівельного покриття. Закріпіть частину за допомогою декількох саморізів по краю, щоб лист не піднімався від вітру. Остаточно лист необхідно буде закріпити разом з торцевої планкою Сlassic (рис. 48).\nУкладіть торцеву планку Сlassic на місце (рис. 49). Відріжте і надайте форму верхньому краю торцевої планки. Закріпіть планку за допомогою саморізів крізь лист покрівельного покриття Ruukki Classic до обрешітки. Крок кріплення повинен складати 400-600 мм (в залежності від відстані між дошками обрешітки). Також закріпіть планку до торцевої дошки через кожні 1000 мм. Торцева планка повинна бути укладена з напуском мінімум 100 мм. Змонтуйте торцеву накладку з протилежного боку поверхні покрівлі.\nТочку кріплення вентиляційної герметизуючої накладки гребеня Ruukki можна визначити шляхом прикладання гребеневої накладки на місце. Визначте край гребеневої накладки на листі покрівельного покриття. Вентиляційну герметизуючу накладку гребеня Ruukki слід монтувати не по лінії, а відступивши 20 мм від неї в напрямку до гребеня (рис. 50). Вентиляційна герметизуюча накладка гребеня Ruukki кріпиться до листа покрівельного покриття за допомогою двох саморізів (Увага: не до обрешітки).\nВстановіть гребеневу накладку Ruukki на місце (рис. 51). Закріпіть її за допомогою саморізів до вентиляційної накладки гребеня на відстані не більше 1000 мм. Напуск по довжині гребеневої накладки повинен становити не менше 100 мм. Увага: не закріплюйте частини гребеневої накладки між собою, це завадить тепловому розширенню.\nВлаштування вентиляційних отворів в покрівлі Ruukki Classic\nРекомендується розміщувати вентиляційні отвори якомога ближче до гребеня. При розміщенні вентиляції в нижній частині поверхні покрівлі рекомендується встановлювати снігозатримувачі над ними.\nНамітьте розташування отвору між обрешіткою за допомогою шаблону, який поставляється в комплекті для вентиляції. Виріжте отвір для монтажу (рис. 52).\nУщільнювач гідроізоляції застосовується, щоб підняти шар гідроізоляції і таким чином організувати відведення вологи через пристрій вентиляції. Намітьте отвір під ущільнювач на шарі гідроізоляції і виріжте його (рис. 53).\nПродавіть штирі ущільнювача в шар гідроізоляції. Затисніть герметик між ущільнювачем і гідроізоляцією. Підніміть шар гідроізоляції до нижньої поверхні обрешітки за допомогою ущільнювача. Закріпіть ущільнювач гідроізоляції до обрешітки за допомогою саморізів (рис. 54).\nНанесіть герметик на верхню насадку. Притисніть верхню насадку на місце. Закріпіть верхню насадку до листа покрівельного покриття за допомогою саморізів з комплекту поставки вентиляції (рис. 55).\nНа упаковці комплекту можна знайти більш детальну інформацію про порядок кріплення. Не затягуйте шурупи занадто сильно. При сильному затягуванні шурупів верхня насадка може тріснути під час сильних морозів.\nРозподіліть герметик, що виходить з-під верхньої пластини, щоб зробити рівне і щільне з’єднання між листом фальцевої покрівлі Ruukki Classic і верхньою насадкою. При необхідності нанесіть більше герметика на стик.\nВстановіть вентиляційний вихід на верхню насадку (рис. 56). Спочатку закріпіть його за допомогою одного саморізу. Змонтуйте елемент вертикально, використовуючи ватерпас. Більш детальну інформацію з монтажу можна знайти на упаковці комплекту для вентиляції.\nВстановлення пожежних люків на покрівлі Ruukki Classic\nРекомендується організовувати пожежні люки якомога ближче до гребеня. Переконайтеся, що отвір під пожежний люк не буде розташовано безпосередньо на кроквяній фермі. Намітьте розташування отвору, приклавши пожежний люк на лист покрівельного покриття так, щоб він закривав три шви покрівельного листа. Крім цього намітьте також орієнтир, який вказує на нижній край пожежного люка.\nВиріжте отвір під люк, але не по лінії, а на 30 мм менше. Загніть листи наверх по лінії орієнтира. Випиляйте обрешітку в отворі (рис. 57).\nЗробіть поперечний розріз гідроізоляційного матеріалу і загніть смуги матеріалу поверх покрівельного покриття Ruukki Classic. Закріпіть смуги за допомогою герметика та саморізів (рис. 58).\nЗакріпіть частини опорної накладки близько 20 мм над лінією орієнтира у верхній частині пожежного люка. Також закріпіть частини опорної накладки навколо пожежного люка і гребеня (рис. 58).\nПриладнайте люк на місце і закріпіть сторони до листа покрівельного покриття Ruukki Classic за допомогою саморізів (4 саморіза/сторона). Закріпіть верх і низ пожежного люка до опорної наклади за допомогою саморізів (4 саморіза з кожного краю). Див. рис. 59.\nЯкщо пожежний люк неможливо організувати біля гребеня, то верхній край пожежного люка повинен бути прикріплений до гребеня способом нарощування листів покрівельного покриття Ruukki Classic. Змонтуйте пожежний люк вищевказаним способом. Нарощений лист повинен підтримуватися в середині опорної накладки на обрешітці. Змонтуйте нарощуваний лист покрівельного покриття Ruukki Classic над пожежним люком з напуском мінімум 200 мм. Закріпіть нарощений лист по краях до листів покрівельного покриття за допомогою саморізів (4 саморіза/сторона), а також в середині до опорної накладки. Стик пожежного люка і нарощеного листа закріплюється до опорної накладки за допомогою саморізів (8 саморізів/напуск). Див. рис. 60.


СБУ накрила фінансову піраміду “B2B Jewerly”, в яку українці вклали понад 250 мільйонів доларів - Bihus.Info\nСлужба безпеки України заблокувала діяльність фінансової піраміди, у яку вклалися понад 600 тисяч українців. З фото оприлюднених на офіційному сайті СБУ зрозуміло, що йдеться про так звану ювелірну мережу “B2B Jewerly”.\nПрацівники СБУ встановили, що 20 осіб, залучивши близько сотні юридичних осіб, організували фінансову оборудку і за час функціонування піраміди “відмили” більше 250 мільйонів доларів. Робилося це через придбання елітної нерухомості та автівок, інвестування у підконтрольний бізнес. Також, за повідомленням СБУ, організатори придбали один із островів Дніпровського каскаду з розташованою на ньому нерухомістю.\nПравоохоронці провели 48 обшуків у Київській і Вінницькій областях та в Одесі.\nНагадаємо, навесні Bihus.Info опублікували розслідування про “B2B Jewelry”. Її суть полягала в маскуванні під мережу ювелірних магазинів, де продавалися так звані сертифікати. Всім, хто придбав сертифікат обіцяли до 416% річних прибутку. Тоді журналістам вдалося зафіксувати, як озброєна охорона пакетами з магазинів виносила готівку і позашляховиками Land Cruiser 200 вивозила її у невідомому напрямку.\nОрганізатором оборудки називали Миколу Гонту з міста Ладижин Вінницької області, який був медійним обличчям піраміди “B2B Jewelry”. Шахраї масово скуповували борди і телерекламу з закликами купувати “сертифікати” та ювелірні вироби сумнівної якості. Загалом магазини встигли відкритися у низці регіонів України, у Казахстані та навіть у Росії.\nB2B, Гонта, неведись, СБУ


4 міфу про важливість сніданку, в які ми досі віримо | МАМА\nСкільки разів у житті ви чули твердження «сніданок – найважливіший прийом їжі»? Ця фраза настільки вкоренилася в нашій свідомості, що ніхто навіть не думав ставити її під сумнів. Але чому найважливіший прийом їжі – це саме сніданок? Що робить вторинними обід і вечерю?\nНе варто переживати, якщо ви не встигли поснідати!\nІ хоча фітнес-тренери і гуру схуднення, як і раніше наполягають на тому, що снідаючи вранці, можна зменшити ризик набору зайвої ваги, сьогодні ми розвінчаємо деякі міфи щодо важливості сніданку, в які багато хто з нас досі вірять.\nМетаболізм контролюється дуже складною системою обміну речовин, з безліччю факторів здатних на неї впливати. Сказати, що лише один прийом їжі здатний поліпшити обмін речовин, означає образити людський організм! До того ж, за метаболізм в основному відповідають гормони, як втім, і за м’язову масу, рівень активності .\nСлідкуйте за тим, щоб протягом усього дня залишатися ситими. Не вдавайтеся до , обмежують споживання калорій. Майте на увазі, дієти з низьким вмістом жиру викликають гормональний дисбаланс і завдають величезної шкоди вашому метаболізму.\nНевже пропуск сніданку дійсно викликає звірячий апетит протягом всього дня, що залишився, в результаті чого ми набиваємо животи чим попало і від цього товстіємо? А ось і ні. Навпаки, відмовившись від сніданку, ви дозволяєте організму правильно відрегулювати гормональний рівень без постійного впливу продуктів з високим глікемічним індексом, таких як булочки, крупи і соки, які підвищують рівень цукру в крові і змушують нас знову і знову відчувати почуття голоду. ? Тоді переходьте на їжу з низьким гликемичесим індексом багату жирами, клітковиною і білком.\nДо речі, люди, які пропускають сніданок, в день вживають набагато менше калорій, просто тому, що не їдять велику їх частину сутра. Повноцінний обід і вечерю, плюс закуски у вигляді фруктів та горіхів протягом дня забезпечують організм оптимальним кількістю калорій з усіма макро і мікроелементами.\nМіф 3: Той, хто снідає, ведуть більш здоровий спосіб життя\nЗа великим рахунком ми всі снідаємо, і ті, хто пропускає сніданок і ті, хто цього не робить. Адже сніданок, це, по суті, просто перше блюдо дня. Здоровий сніданок дійсно приносить більше користі для здоров’я, але він може бути як в 7 ранку, так і в 12 дня. Тут важливо розуміти, що правильне харчування набагато важливіше часу прийому їжі.\nЯкі б експерименти ми не проводили зі своїм організмом, він завжди потребує адаптації до нових умов. Тому, якщо ви хочете почати пропускати сніданки, щоб переконатися у перевагах такого режиму харчування, зачекайте хоча б тиждень, щоб побачити результати. Однак потрібно мати на увазі, що відмова від традиційного сніданку підходить не для всіх. Хтось дійсно не може повноцінно працювати, не перекусивши сутра. Особливо це стосується професій, пов’язаних з великими фізичними навантаженнями.\nТим не менш, відмова від сніданку має незаперечні переваги, такі як підвищення метаболізму, нормалізація ваги і рівня цукру в крові.\nБагато будуть не згодні з розвінчанням вищеперелічених міфів, оскільки до цих пір вважається, що сніданок є найголовнішим добовим прийомом їжі. Однак, насправді, у сніданку, обіду і вечері немає переваг один перед одним. Тут важливо інше – правильне харчування. Якщо в основі вашого раціону будуть здорові жири, білки, клітковина і невелика кількість вуглеводів, ви завжди будете відмінно себе почувати і , незалежно від того, снідаєте ви чи ні.\nДивовижна пишна яєчня до сніданку


Портфоліо - Агентство зовнішньої реклами «ЕЛІТ»\nВід ідеї до втілення ⇢\nПрофесійний монтаж ⇢\nТехнічне обслуговування ⇢\nНові види вивісок\nНестандартні підходи в рекламі\nГотові рішення для ТЦ\nЦифрові панелі і стіни\nРобимо та продаємо\nРекламні конструкції, які зазвичай використовуються для виставок і презентацій, відмінно виконують завдання промо–меблів в офісах. Агентство зовнішньої реклами «Еліт» має великий досвід і може взяти на себе створення меблів для магазинів в ТЦ «під ключ».\nВід зони рецепшн до оформлення фронт-офісів\nЗовнішня реклама в інтер'єрі\nВиставкове обладнання все частіше використовується для офісів, магазинів і торгових площ. Особливо такий підхід оформлення брендованої зони рецепшн, конструкції для промо товарів і залів затребуваний у великих компаній.\nПромо-конструкції для вулиці\nМобільні рекламні конструкції хороші тим, що компанії з фасадним розміщенням можуть не оплачувати дозвіл на їх установку. Виносні стенди, банери і рекламні модулі можуть використовуватися в будь-якому місці, де потрібно промо.\nВивіски для кафе і ресторанів ⇢\nВивіски для аптек та фармації ⇢\nВивіски для магазинів ⇢\nВивіски для офісів ⇢\nПоділ громадських зон\nМобільні прозорі стіни можуть використовуватися в якості захисних, обмежувальних і рекламних огорож. Вони зручні для розміщення різних POS–матеріалів.\nСтійки для обслуговування клієнтів\nЕкрани для обслуговування\nЗахисні екрани з акрилу для персонального обслуговування клієнтів отримують хороші відгуки і затребувані в косметичних салонах, в клієнтських зонах офісів і в невеликих магазинах.\nПрозорі перегородки для офісів\nЕкрани для робочих зон\nВідкриті робочі простори можуть бути розділені прозорими рекламними конструкціями, які будуть носіями різної службової інформації.\nКлієнти агентства зовнішньої реклами зможуть управляти вивісками за допомогою мобільного додатку. Спеціальне програмне середовище інтегрується з відеосистемою і дозволяє налаштовувати освітлення. Сподіваємося на хороші відгуки.\nЦифрова & Зовнішня реклама\nВідео-стіни будь-яких форматів\nРобота в регіонах через представників\nМережа партнерів в Україні\nЯкщо ви маєте гарні відгуки в своєму місті і хочете працювати в складі великого агентства зовнішньої реклами, ми можемо прийняти вас у свої ряди. Репутація, виробничі можливості і доступ до фахівців допоможуть поліпшити рівень пропонованих послуг.\nТі, кого ми цінуємо


Перевірку фінансово-господарської діяльності Музею народної архітектури та побуту проводило управлінням контролю та аудиту за дорученням міського голови Львова.\nЯк зазначають в управлінні контролю та аудиту, перевіркою договорів підряду, якості та фактичних обсягів виконання робіт підрядними організаціями, замовником яких був Музей народної архітектури та побуту, виявлено завищення вартості виконання ремонтних робіт. Також встановлено, що у договорах підряду не вказується вид договірної ціни, відсутні копії накладних на придбання основних матеріальних ресурсів (поточний ремонт електричних мереж виставкового залу музею, поточний ремонт ввідного пристрою, перевірка та поточний ремонт електрообладнання). Виявлено, що матеріальні цінності, які передавались музеєм підрядним організаціям для проведення поточних ремонтних робіт, реконструкції і дообладнання, не оформлені актами прийому-передачі матеріальних цінностей.\nЯк уточнили в управлінні контролю та аудиту, деякі види послуг музею надавали фірми з іншим міст України – Харкова, Сваляви, Кременця.\n«Суми, на які надані послуги,— незначні, що, звичайно, дивує. Чи є фінансова доцільність підприємцю з Харкова їхати у Львів і проводити тут ремонтні роботи на 2-4 тис грн», — зазначили в управлінні контролю та аудиту.\n«Відтак, харківська фірма двічі надала послуги з ремонту системи постачання та поточного ремонту ввідного пристрою на суму 2,4 тис грн. та 4,1 тис грн. відповідно. Також фірма з Кременця Тернопільської області проводила реконструкцію системи опалення на 40 тис грн, фірма зі Сваляви – ремонт корпусу цоколя на 8 тис грн.\n«Оскільки по більшості з цих фірм порушені справи про банкрутство, ми не можемо перевірити їхню співпрацю з музеєм», - уточнили в управлінні контролю та аудиту.\nЯк додали в управлінні контролю та аудиту, директором Музею для підтвердження вартості придбаних матеріалів не забезпечено представників жодної фірми, яка надавала послуги музею.


Заметки оксана білозір\nЗаметки с меткой «оксана білозір»\nоксана білозір, українська музика\nЯ тобі на чужому весіллі Тайкома підливала чар-зілля, Підливала його, підливала, І боялась, що буде мало. Я те зілля ночами варила, Щоб набрало чарівної сили, Щоб тебе привернути до себе, Так зробити, як мені треба.\nОй чар-зілля, чар-зілля зелене, Приверни миле серце до мене, Розбуди в ньому поклик весняний, Що ніколи в душі не зів'яне. О чар-зілля, чар-зілля іскристе, Запали в серці полум'я чисте, І не дай нам зазнати похмілля, На коханні настояне зілля.\nТаємничу траву приворотну Я шукала у росах холодних, І коли диво-квітку зривала На любов її замовляла. А якщо вона буде безсила, І на мене не гляне мій милий, Я чар-зілля нове приготую, Всеодно тебе причарую.\nколядка, оксана білозір\nНова радість стала, Яка не бувала, Над вертепом звізда ясна Світу засіяла. Де Христос родився, З Діви воплотився, Як человік пеленами Убого повився. Ангели співають: "Слава" восклицають, На небеси і на земли Мир провозглашають. І ми теж співаймо, Христа прославляймо, Із Марії рожденного Смиренно благаймо. Просимо Тя, Царю, Небесний Владарю, Даруй літа щасливії Цьому господарю.\nДаруй господарю Його господині, Даруй літа щасливії Нашій Україні. В мирі проводити Тобі угодити І з Тобою в царстві Твоїм Навіки жити.\nголодомор, оксана білозір, пісня, свіча\nПопри все - руйнівний страх Голодомору на генному рівні залишився в кожному з українців.\nЯ думаю що в майбутньому буде визначено, яким чином він (страх) себе проявляє у нашому повсякденному житті.\nБуло багато пісень на цю тему - я пропоную послухати те. що мені сподобалось.\nПісня "Свіча" у виконанні Оксани Білозір