Home Для дому і сім'ї Старша група (шостий рік життя)\nАктивізувати, уточнювати та збагачувати словник дітей словами відповідно до тематики словникової роботи попередньої групи та в межах нових тем: "Взаємини між людьми", "Гостинність", "Доброзичливі сусіди", "Дорожній рух", "Машини-помічники", "Спортивні розваги", "Народні вироби", "Народні національні символи", "Українські традицГї та обряди", "Державні символи".\nПродовжувати збагачувати словник дітей іменниками, які означають взаємовідносини між людьми (турботливість, чуйність, чемність, людяність, дружба, товаришування, гостинність, гостини, піклування, радощі, біль, гнів, сум, уважність, відвідини, вітання, допомога, чесність, правдивість, скромність, любов, кохання, зустріч, доброзичливість, сусіди, сусідство), правила поведінки людей на вулиці, правила дорожнього руху (рух, перехід, бруківка, тротуар, перехрестя, світлофор, регулювальник, знак, обережність, світло, швидкість, увага, зупинка, поворот, дорога, сигнал); складними словами, які означають назву машин, що полегшують працю людей (снігочистка, молоковоз, хліборізка, кавомолка, соковижималка, картоплечистка, посудомийка, м'ясорубка), словами, які означають спортивні ігри, розваги (спорт, фізкультура, майданчик, загартування, обливання, купання, басейн, драбина, біг, лазіння, повзання, кидання, зарядка, вправа, гімнастика, футбол, футболіст, тренер, кеглі, серсо, теніс, волейбол, баскетбол, хокей, катання, фігурист, штангіст, ковзаняр, бігун, гімнаст, секція, боротьба, бокс, шахи, шашки, доміно, nomo).\nВвести в словник дітей іменники - назви державних (держава, уряд, гімн, прапор, герб, тризуб, урочистість, національність, Верховна рада, Президент) та народних символів, традицій, виробів (вінок, рушник, символ, оберіг, калина, верба, лелека, покуть, хпіб-сіль, барвінок, чорнобривці, традиція, вироби, вишиванка, писанкарство, гончарство, «итинажа, Стрітення, Спаса, зорини, хрестини), збірні іменники, що означають сукупну множину (дітвора, жіноцтво, вчительство, людство, птаство, молодь), складноскорочені слова (універсам, універмаг, лісгосп), словосполучення (український народ, українська держава, український уряд, три року, продукти харчування).\nПродовжувати збагачувати словник дітей синонімічними іменниками (пояс - пасок; ломака - патик - дрючок; розваги - забавки; діти - малята - малюки - дітвора; їжа - харч - наїдок; хвоя - ялиця; кетяг -гроно - китиця; вогнище - багаття - шатра), словами-антонімами (старт - фініш, правда - кривда, сипа ~ слабкість, життя - смерть), узагальнюючими родовими поняттями другого порядку (квіти, кущі, дерева, трава -рослини; одяг, взуття, меблі, іграшки - речі).\nРозвивати стилістичне чуття рідної мови, розуміти слова-омоніми -деркач (птах), деркач (стертий віник); коса (дівоча), коса (на морі, озері, річці), коса (знаряддя косарів); ключ (у дверях), ключ (журавлів); переносне значення слів: золотий пісок, золоті коси, золоті промені, золота осінь, золоте серце, золоті руки; срібний місяць, срібний іній, срібні дерева, срібне волосся; слова, у значенні яких багато спільного: стілець - крісло - табуретка - ослін - пава - трон; ворота - хвіртка - брама; паркан - тин - перелаз; шапка - капелюх - кучма - кашкет — берет — панама — бриль; ноги - лапи - ратиці; віник — швабра -мітла — деркач; город - грядка - поле - баштан.\nЗбагачувати словник дітей дієсловами недоконаного виду, які означають необмежену дію: телефонувати, телеграфувати, гордувати, веліти, організувати, пояснити, наслідувати, гомоніти; безособовими дієсловами: дощить, мрячить, днк, розвидняється, бракує, вистачить, таланить; словами близького значення: скавчати - скиглити - скавуліти; закачати - засукати - закасати (рукави); повзти -плазувати; турбуватися - піклуватися - клопотатися; переносного значення: біжить (людина), біжить (струмок, річка), біжить (час), біжить (рік, година, хвилина), біжить (вода в крані); падає (людина), падає (сніг), падає (м'яч), падає (листя), падає (світло, промінь, тінь), падає (волосся), падає (підозра), падає (в ціні).\nВчити доречно і точно добирати дієслова відповідно до ситуації спілкування: Як гарно ти намалював. Що це ти намазюкав тут? Не треба плакати, біль минеться. Скільки можна ревти без причини?\nУводити в словник дітей прикметники вищого й найвищого ступенів зі словами "найбільш, найменш, занадто, дуже" (найбільш яскравий, найменш красивий, занадто червоний, дуже гарний).\nВчити добирати до іменників якісні, відносні та присвійні прикметники: квіти які? - червоні, сині, рожеві, білі, бузкові, волошкові, запашні, красиві, гарні, чудові, барвисті, темно-сині, білувато-рожеві і т. п.; хвіст чий? - вовчий, ведмежий, заячий, овечий, конячий, собачий, котячий і т. п.\nПоповнювати словник дієприкметниками (благаючі очі, нев'януча краса, несуча курка, квітучий сад); формами минулого часу (змарнілий, осілий, відпалий, минулий, здолавший, бачений); незмінними предикативними формами на "-но, •то" (виконано, розбито, зроблено, схоплено); дієприслівниками (виконавши, зачинивши, не спитавши, почувши); числівниками (шестеро, семеро, восьмеро, дев'ятеро, десятеро, чимало, немало); прислівниками (чимдуж, горілиць, втридорога, надто, щороку, напоказ); прийменниками (поміж, з-поміж, понад, з-під); частками (мовбито, абихто, абиколи, адже, декуди, деколи).\nОбразне мовлення. Стимулювати та активізувати вживання дітьми образних виразів, засвоєних у попередніх групах. Продовжувати збагачувати словник дітей художньо-поетичними виразами (маків цвіт, зелен гай, гори-гори ясно, бичок-третячок, коза-дереза, кабан-іклан, дубисько-дідисько); порівняннями (немовби молоком облиті; наче зоряне небо; як берізка; мов смерічка); образними словосполученнями (цвіт-калина, сон-трава, хвилинки-веселинки, хліб-сіль, рай-дерево, сякий-такий, мати-мачуха, батько-мати); звуконаслідувальними словами (хіп-хіп, сіп-сіп, нічичирк, гульк, бульк, зирк); вигуками (Ось воно що! Ось тобі й на! Ось тобі й маєш. Гайда, біда, еге, лишенько, стоп).\nПродовжувати збагачувати словник прислів'ями, приказками (З добрими людьми завжди згоди можна дійти. Я з тобою - як риба з водою. З добрим дружись, а лихих стережись. Без верби та калини немає Вкраїни. Хліб-сіль їж, а правду ріж. От вам Лука: рукавиці в кишені, а він їх щука. Стукотить, гуркотить - комар з дуба летить), фразеологічними зворотами (Гедзь укусив (напав). Гладити по голівці. Волосся на еолові піднімається. Вітра в полі доганяти. Бігти, не чуючи ніг. Юшка пробігла. Юнці у воду).\nМовленнєвий етикет. У громадських місцях, на вулиці розмовляти спокійно, тихо, не привертаючи до себе увагу інших. Розмовляти невимушено, вільно, без напруження, тактовно, виразно, переконливо, дотримуючись правильної пози, міміки (лагідна посмішка, ласкавий погляд), без зайвих жестів і рухів. Уміти своєчасно змінювати емоційний тон розмови відповідно до ситуації спілкування: спокійно-лагідний, переконливий, прохальний, наказовий, пояснювальний тощо.\nЗбагачувати словник дітей формами мовного етикету відповідно до ситуації: вітання (здоров був, здорові були, вітаю, доброго здоров'я), прощавання (на добраніч, до вечора, до завтра, всього найкращого, бувай), знайомства (Чи можу я дізнатися твоє ім'я? Я б хотів(ла) з тобою познайомитися. Як Ваше ім'я та по батькові? Будьмо знайомі), прохання (Чи дозволите мені... Якщо тобі не важко, допоможи.. Чи не змогли б Ви мені... Зробіть мені таку ласку..), компліменту (У тебе сьогодні чудове плаття, бант, свитер (чудовий вигляд). Мені подобається твоя зачіска, мені подобається як ти будуєш).\nЗакріпити знання дітей про будову мовного апарату: губи, зуби, язик, спинка язика, кінчик язика; язик може бути широким (лопаткою), вузьким (трубочкою); губи можуть посміхатися (ї-ї-ї), бути трубочкою (у-у-у), округлюватися (о-о-о), розтягуватися (а-а-а); зуби верхні, нижні, губа верхня і -нижня, пухирці за верхніми зубами, піднебіння (стеля хатинки).\nДомагатися чіткої вимови ШИПЛЯЧИХ звуків (ж, ч, ш, щ), сонорних (р. рь, л, ль), йотованих (я, ю, є, ї) уточненням рухів органів артикуляційного апарату, промовлянням ізольованого звука, в слові (в різних позиціях), у фразовому мовленні.\nРозвивати м'язи мовного апарату (підняти язик вверх до піднебіння, пухирців, відтягнути назад, рухати в сторони - "чистити зуби", постукати язиком по верхніх зубах, облизати верхню, нижню губи і т. п.)\nРозвивати змішаний тип мовного дихання (довжина видиху дорівнює лічбі до 5); вчити говорити короткою фразою на один видих, говорити помірно, чітко, не поспішаючи: підвищувати та понижувати голос під час вимови фрази, щоб мовлення набирало різних відтінків (співучості, ніжності, м'якості, лагідності).\nРозвивати тембр (звукове забарвлення мовлення): сказати весело, сумно, тривожно, здивовано, невдоволено, задоволено; фразовий і логічний наголос: Оксана малює. - Скажи це речення так, щоб відповісти на запитання "Хто малює?" (Що робить Оксана?).\nДиференціювати на слух (в іграх та вправах) схожі звуки: "з-с, з-с-ц, ж-ш, г-г, г-к-х, ц-ч, с-ш, з-ж, х-ф-хв-кв, л-р".\nПродовжувати вчити дітей вимові звуків у словах відповідно до літературних норм: ненаголошений звук (і) на початку слова наближається до вимови звука (и) (і")нколи, (і")ноді, (и')нститут, (и')нкубатор; Нена-го-лошений (е) вимовляється наближено до голосного (и): с(е")ло, в(еи)сиа, сестра, в(е")ликий, м(и')ні; ненаголошений (і/) іноді наближається у вимові до (є). ж(и*)ви, д(и')вись.\nВчити правильно вимовляти звук (ф) у словах іншомовного походження: фігура, фрукти, фартух, фонтан, ферма, філін, фабрика, фініш, форма, фотоераф, футбол; у звуконаслідувальних словах: фуркати, фукати; у власних іменах. Федір, Фелікс, Федот; звукосполучення (хв) та (кв): хвіртка, хвалько, хвиля, хвала, хваткий, хвороба, хвіст, хвоя; квасоля, квартира. Вдосконалювати тверду вимову звука (л) у кінці слова, складу, перед голосними (а), (о), (у): клас, лампа, лапа, луна, звуків (з), (с), (ц) перед голосними (е), (и): зима, село, цибуля, син, вибухового звука (г): агрус, газда, гречний, хуга, гавити, дригн-ти, гелгіт.\nВчити вживати слова з подвійним наголосом: доповісти - доповісти, помилка - помилка, оповідач - оповідач, усмішка - усмішка (від зміни наголосу значення цих слів не змінюється) та слова, в яких від зміни наголосу змінюється значення слова, косу (дівочу) - косу; гори -гори, плакати - плакати, гаряче - гаряче.\nЗаучувати з дітьми скоромовки на шиплячі звуки та звуки (р), (л).\nПродовжувати вчити визначати на слух місце звука в слові (перший, другий, третій...), інтонаційно промовляти звук у слові; розрізняти на слух тверді і м'які приголосні звуки. Ознайомити зі схемою звукового аналізу (картинка, під нею клітинки за кількістю звуків, кольорові квадратики).\nПрактично ознайомити з реченням: визначати кількість слів у реченні, їхнє місце (перше, друге, третє); склад слів (аналізувати дво-, трискладові слова), наголос (наголошений, ненаголошений склад). Познайомити дітей з голосними та приголосними звуками, визначати їхнє місце в+ слові за допомогою схем та фішок.\nЗакріплювати та вдосконалювати граматичні форми, які діти засвоїли в попередніх групах. Вправляти дітей у правильному вживанні важких граматичних форм у відмінюванні іменників, родового відмінку множини (верб, вишень, тополь, туфель, чобіт, ляльок, вух, ігор, лелек, сосон, крихт, весен, стаєнь; пальм, пальт, шуб, хусток, панам, фірм, шахт; телят, курчат, поросят; лимонів, апельсинів, гарбузів, кедів, сестер, хитрощів, солодощів; каменів, дощок, щаблів); родового відмінка однини (супу, борщу, узвару, цукру, хліба, бублика, бутерброда; лісу, саду, гаю, парку, ставу; ставка, ліска, садка; вокзалу, театру, ганку, кіоску; коридора, сарая, млина); місцевого відмінка однини з чергуванням приголосних в основі (у вусі, на нозі, на руці, на картинці, на пасіці); паралельні форми закінчень іменників чоловічого роду у давальному відмінку "-ові" (-вві), "-у" (-ю) (коневі і коню, батькові і батьку, Петрові і Петру); у кличній формі іменників чоловічого роду з суфіксами "-ець, -ак" (хлопче, юначе, їжаче).\nВчити утворювати однину іменників, які переважно вживаються у множині (щаблі - щабель, гальма - гальмо, пахви - пахва, ласти -ласт, повіки - повіка, підбори - підбор, східці - східець), форму іменників від дієслівних форм (кривдити - кривда, вирвати - вирва, переправляти - переправа, завіяти - завія, носити - ноша, бігати - біг), від прикметників (сухий - суша, синій - синь, зелений - зелень, тихий тиша, високий - височінь, блакитний - блакить), утворювати від іменників однини різні множинні та збірні форми (дитина - діти - дітвора; жінка - жінки - жіноцтво; птах - птахи - птаство; селянин -селяни - селянство).\nЗакріплювати вживання іменників, які мають лише форму множини (канікули, піжмурки, сутінки, роковини, ножиці, шаровари, гроші, кучері, шахи, оплески, консерви, ліки); форму однини (сіль, молоко, рідня, городина, сметана, цукор, курява, тиша).\nВчити добирати узагальнюючі слова до словосполучень: хліб-сіль -гостимність, батько - мати - батьки, сякий-такий - забіяка, соловей-пташечка – співун.\nУтворювати нові іменники - назви приміщень від іменників: свиня -свинарник, корова - корівник, птах - пташник, кури - курник, шпак -шпаківня, вівці - вівчарня, овечник, пес - псарня, кінь - конюшня, кріль -крільник.\nУтворювати ступені порівняння прикметників зі словами "більш-менш, що, як" (більш-менш солодкий, більш-менш вдалий, якнайсмачніший, щонайгарніший); різні форми складних прикметників (червоний бік - червонобокий, червоні щоки - червонощокий, світлий і зелений -світло-зелений, білуватий і синій - білувато-синій; біле обличчя -білолиций, чорні очі - чорноокий).\nВправляти в утворенні нових дієслівних форм з префіксами "про-, на-" (казати - проказати, мовити - промовити, вести -провести, пекти — протекти; лити - пролти; одягти - надягти, бити - набити, лити - налити, милити - намилити); минулого часу з суфіксом "-уг-"' (кашляти - кашлянути, кивати - кивну-ти, хитати - хитнути).\nЗакріплювати дієвідмінкові форми дієслів з чергуванням приголосних в основі (ткати - тчу - тче - тчемо; казати - кажу - кажеш - кажемо; сидіти - сиджу — сидять - сидить - сидимо).\nУтворювати наказові форми дієслів з часткою "но" (скажи-но, тікаймо, візьми-но, зроби-но), прислівників (тільки-но, колись-но).\nВчити будувати фрази з прийменниками "від-(од)" у різних значеннях (відійшов від столу (шафи, лави, дерепа), плакати від щастя (горя, радощів, болю), їхали від села до села, вищий від брата, солодший від цукру, ключ від дверей (шафи, столу).\nПравильно відмінювати заперечні займенники з прийменниками (ні до кого, ні до чого, ні в чому, ні в кому, ні з якою, ні з яким, ні на якому, ні з ким, ні з чим).\nПродовжувати вчити вживати речення різного типу: прості, складні зі сполучниками, сполучними словами, прямою мовою, однорідними членами. Вчити дітей будувати безособові речення (Надворі тепло. Взимку холодно. Світає. Смеркає), речення з вставними словами "по-перше, по-друге, по-третє, на жаль, шкода" (Шкода, але я не можу сьогодні прийти до тебе в гості. По-перше, я хвора, по-друге, в мене немає санчат).\nДіалогічне та розмовне мовлення. Виявляти ініціативу у спілкуванні з дорослими, звертатися з різного типу запитаннями (Чому? Як? Навіщо? Для чого? Як ви гадаєте? А як на ваш погляд?). Підтримувати розмову, запропоновану дорослими. Вміти вести діалог на запропоновані теми: "У транспорті", "У бібліотеці", "Запрошення", "Привітання", "Зустрічі на вулиці", "Новачок в групі".\nВміти починати розмову (знаходити першу репліку діалогу), використовуючи вставні слова та речення: чуєте (чуєш), дивіться (дивись), бачите (бач), прошу вас (тебе), даруйте, перепрошую, глянь (гляньте), кажуть, по-мое му, я думаю, я гадаю, уявіть собі. Своєчасно відповідати на першу репліку, використовуючи стверджувальні слова-речення (так, так-так, саме так, авжеж, атож, еге, еге ж, аякже); заперечні слова-речзння (Ні! Ой, ні! Ні в якому разі! Не можу. Не вийде).\nФормувати вміння вести розпитування ("Розпитай Незнайка, що він любить"). Уникати грубих, зневажливих слів. Засвоїти ласкаво-лагідні форми звертання (Катрусю, Іванку, Михайлику, Оксаночко). Будувати різні форми діалогу між двома-чотирма дітьми на пропозицію вихователя як на заняттях, так і в повсякденному житті.\nВчити дітей виявляти ініціативу в розмові з незнайомими дорослими та дітьми (форми звертання, перші репліки).\nМонологічне мовлення. Вчити дітей логічно і послідовно будувати розповідь, без повторів, пауз, жестів (розвивати контекстне мовлення). Виділяти в розповіді початок, середину, кінцівку. Придумувати назву до розповіді. Вчити дітей у всіх видах розповідей вживати образні художньо-поетичні вирази, приказки, фразеологічні звороти, звертання, вигуки, вставні слова, пряму мову (діалогічні єдності).\nУчити дітей будувати описові розповіді за планом вихователя за змістом сюжетних картин, ігрових ситуацій, про іграшки, предмети, речі, предметні картинки, дії дітей, дотримуючись послідовної структури описової розповіді, складати описові загадки про іграшки, тварин, овочі, фрукти.\nСкладати сюжетні розповіді за змістом дидактичних картин за зразком та планом (друге півріччя) вихователя: придумувати свою назву до картин, розповідати про події, які передували зображеному на картині, та ті, які могли б відбутися з героями після зображеного на картині; складати розповіді за частинами картини (за вказівкою вихователя), об'єднуючи окремі розповіді в єдину цілу розповідь (колективна розповідь); розповіді в зв'язку зі змістом картини, за сюжетом картини з власного досвіду: поєднання описової і сюжетної розповіді за змістом картини; розповіді за серією картин з одним сюжетом, що розвивається.\nВчити складати розповіді з власного досвіду про спогади дитинства, вихідний день, літній та зимовий відпочинок, дитячі ранки та свята, діяльність дітей за зразком та планом вихователя на запропоновану тему.\nСкладати сюжетні творчі розповіді за зразком та планом вихователя на запропоновану тему: за опорними словами, за однією іграшкою та сюжетною ігровою обстановкою, продовження розповіді (казки), розпочатої вихователем.\nУчити переказувати оповідання та казки близько до тексту: за планом вихователя, самостійно, продовжувати переказ інших дітей; емоційно передавати діалоги героїв твору, емоційне забарвлення мовлення дійових осіб, використовувати авторські, текстові образні вирази, порівняння, метафори, примовки, звертання, вигуки, частки; виявляти творчу імпровізацію за текстом\nРозвивати оцінювальне (розповіді-оцінки) та пояснювальне мовлення (пояснення майбутньої гри, будови, малюнка, орієнтації на вулиці), стимулювати розповіді-міркування на різні теми (Чому падає листя з дерев? Чому ведмідь взимку спить? Чому деякі люди працюють вночі?).\nВчити дітей контролювати та оцінювати послідовність викладу думок у розповіді, відповідність розповіді попередньому плану, запропонованій темі, опорним словам прослуховуванням записаних розповідей.\nДо 6 років у дітей зміцнюються м'язи мовного апарату, дитина може вже правильно вимовляти всі звуки (як голосні, так і приголосні) рідної мови. Регулює силу голосу: в спілкуванні з однолітками користується помірною силою голосу, за вказівкою вихователя знижує чи підвищує голос залежно від ситуації. Встановлюється переважно помірний темп мовлення (хоч у розповідях та переказах темп може уповільнюватися чи прискорюватися). Дитина знає і промовляє в різному темпі скоромовки. Користується питальною та окличною інтонацією, з допомогою виражальних засобів передає різні емоційні стани людини (сум, гнів, радість, здивування тощо).\nДіти оволодівають змішаним типом мовного дихання, збільшується тривалість видиху (до 4-6 секунд), оволодівають наголосом як у словах, так і фразовим та логічним.\nНатомість у них ще спостерігаються окремі випадки неточності у вимові важких звуків "р, ш, ж, ч, г" та звукосполучень "щ, дж, дз". Можуть бути порушення звуковимови внаслідок органічних порушень мовного апарату, інколи у зв'язку із зміною молочних зубів на постійні в дітей з'являються міжзубні шиплячі ("ш" замість "сь", "з - ць", "ж -зь"), пом'якшена вимова інших приголосних звуків. Спостерігаються неточності у вимові важких багатоскладових слів зі збігом приголосних. У дитини 6 років звукова культура мовлення сформована на зразок дорослої людини.\nОволодівають прийомами звукового аналізу слів: визначають кількість слів у реченні, кількість звуків у слові, місце звука в слові (перший, другий... останній), виділяють голосні та приголосні звуки, користуються схемою звукового аналізу слів. Поділяють слова на склади, виділяють наголошений склад.\nУ словнику дітей налічується 3,5 - 4 тисячі слів. Дитина вживає в активному мовленні всі частини мови. Помітно збільшується кількість абстрактних понять, які характеризують взаємовідносини між людьми, морально-етичні поняття (чемність, хоробрість, увічливість, дружба, гостинність), узагальнених понять (речі, тваринний світ, рослинний світ, транспорт, засоби пересування).\nДіти легко добирають антоніми, синоніми, з легкістю та інтересом виконують різні вправи зі словами (добирають до предмета його ознаки, властивості, якості, дії і, навпаки, за ознаками, якостями впізнають предмет). Починають розуміти і правильно пояснювати слова-омоніми, переносне значення слів. Користуються образними виразами, порівняннями. Знають прислів'я, приказки, фразеологізми, вживають їх у нестимульованому мовленні. Діти оволодівають граматичними категоріями рідної мови, переважно правильно вживають відмінкові закінчення, узгоджують прикметники, дієприкметники, числівники з іменником в роді, відмінку та числі. Правильно користуються кличною формою іменників. Надзвичайно легко утворюють за вказівкою вихователя нові слова (іменники, дієслова, прикметники) за допомогою суфіксів, префіксів, складні слова; ініціативні щодо мовних ігор на словотворення.\nУ мовленні користуються різними типами речень, як простими, так і складними зі сполучниками та сполучними словами, з однорідними членами, прямою мовою. (В одному складному реченні налічується до 10-15 слів). На пропозицію вихователя складають окличні, питальні, розповідні, безособові речення, речення з вставними словами. Дають оцінку правильності мовлення, помічають і виправляють граматичні помилки в мовленні товаришів, своєму власному та дорослих.\nВодночас мовлення дітей 6 років ще не позбавлене граматичних помилок, трапляються помилки у відмінкових закінченнях (важкі форми з чергуванням приголосних), вживанні невідмінюваних іменників, слів, що мають лише одне число (множину чи однину), у відмінюванні деяких займенників, числівників; порушення порядку слів у реченні.\nДіти 6 років виявляють ініціативу в спілкуванні а дорослими, звертаються до них з різного типу запитаннями. Будують діалог у стимульованому мовленні на запропоновані теми. Використовують звертання, вставні слова в першій репліці діалогу та частки (стверджувальні, заперечні) в другій репліці діалогу. Використовують без нагадування ввічливі слова та форми мовного этикету відповідно до ситуації спілкування. Підтримують розмову, що виникла між 3-5 дітьми.\nОволодівають навичками зв'язного мовлення: складають описові розповіді різного типу відповідно до композиційної структури, контаміновані (сюжетно-описові), сюжетні розповіді за картинами, з власного досвіду за зразком та планом вихователя. Без допомоги дорослого вміють самостійно передати зміст знайомої казки, мультфільму, вистави; розповісти про події, свідком яких були, що трапилося по дорозі, на відпочинку, в транспорті, про що дітям читали вдома.\nЗа зразком та планом вихователя дитина складає творчі розповіді, продовжує розповідь, розпочату вихователем, об'єднує опорні слова в творчу розповідь, об'єднує в розповідь сюжетну ігрову обстановку; складає коротенькі розповіді-міркування, розповіді-пояснення. Переказує знайомі художні тексти різної складності і композиції за планом вихователя та за частинами. Оцінює прослухані розповіді, записані на магнітофон.


В столиці розкажуть про історію і декомунізацію музею Леніна - Вечірній Київ\nВ столиці розкажуть про історію і декомунізацію музею Леніна\n2 серпня 2016, 16:28\nТетяна Філевська прочитає лекцію «Вова зі Львова, або Сором'язлива декомунізація музею Леніна в Києві».\n5-метрову скульптуру Ілліча з коштовного білого мармуру виготовили у Львові. За легендою, на своє місце її спустили гелікоптером з допомогою мотузок, коли ще не був збудований дах над будівлею музею Леніна у Києві.\nВід початку музей Леніна мав розміщуватись на території зруйнованого Михайлівського монастиря, але усі київські архітектори відмовлялись будувати музей на цьому місці. Зрештою, місце змінили на сучасну Європейську площу. Для будівництва музею довелося знести частину Володимирської гірки, і це викликало обурення киян.\nУ 1991 році, у першу хвилю декомунізації, статую Леніна з коштовного білого мармуру розпиляли на шматки і роздали митцям на власні потреби. Що з ними трапилося, вирішила дізнатися Тетяна Філевська.\nДекомунізація в Україні почалась не рік і не два тому. Перший ленінопад стався на початку 1990-х після розпаду СРСР. Це була непослідовна, несистемна і сором'язлива декомунізація, коли Леніних знімали по-тихому, вночі, без супроводу газетного галасу. Тихо відбулося перетворення головного Музею Леніна в Києві на Український Дім: причини, дійові особи, обставини уже зараз важко реконструювати. Спеціально для проекту Суспільна угода фонду ІЗОЛЯЦІЯ було проведено розслідування історії та обставин цієї сором'язливої декомунізації початку 1990-х.\nДослідження Тетяни Філевської будувалося на інтерв'ю з учасниками та свідками подій від появи музею Леніна до останніх перипетій в Українському домі: колишнім віце-прем'єром з гуманітарних питань Миколою Жулинським, Головою Спілки художників Володимиром Чепеликом, скульптором Миколою Біликом, головним хранителем музею Українського дому та іншими. Крім того, було використано архівні фото- та відеоматеріали, преса, спогади киян та фотографії з особистих фотоальбомів.\nІсторія музею Леніна, його тиха декомунізація і перетворення на Український дім, історія центральної скульптури Леніна та питання про майбутнє музейної колекції, а також можливості створення Музею Революції гідності в колишньому музеї Леніна – коло питань цього розслідування.\nПро те, як Леніна робили у Львові, як президент Афганістану поклав метрові гвоздики до ніг вождя, про Президента України, який не знав Києва, про 10 відтінків білого мармуру та багато іншого можна буде почути на лекції Тетяни Філевської.\nКоли: 2 серпня о 19.00\nДе: фонд ІЗОЛЯЦІЯ, вулиця Набережно-Лугова 8, другий поверх.\nНагадаємо, клуб "Наш формат" продовжує серію зустрічей з фахівцями різних сфер.


Охранники поймали поджигателя машин » Таврійські вісті\nТаврійські вісті » Головні новини » Охранники поймали поджигателя машин\nВ ніч з 01.01.2016 року на 02.01.2015 до Н.Каховського ВП ГУНП по тел. 102 надійшло повідомлення від гр. О який повідомив проте, що спіймав чоловіка, який підпалює автомобілі.\nПо прибуттю слідчо-оперативної групи на місце події стало відомо, що заявник будучи в стані алкогольного сп’яніння захотів за ради забави підпалити сірниками фари автомобіля, щоб побачити як вони будуть горіти. Спочатку на Москвичі, а потім на Mercedes Sprinter, яких було припарковано біля буд. 17 по проспекту Перемоги. Ним виявився гр. К.1995 р.н. мешканець м. Нова Каховка, раніше не судимий, ніде не працюючий, який у всьому зізнався та покаявся.\nОхоронці нічного клубу В і О близько двох годин ночі поверталися додому з чергування.\nОднак у дворі житлової багатоповерхівки по проспекту Перемоги, 17 В помітив розгорається «Москвич», і кинувся її гасити, засипавши снігом.\nНашвидку збивши полум'я, метрах в тридцяти від себе він виявив, що близько білого мікроавтобуса «Мерседес спринтер» возиться якийсь чоловік, підпалюючи його фару палаючим клубком папери.\nОхоронець кинувся переслідувати палія, і наздогнав його в сусідньому дворі, де він знову чиркав запальничкою у черговій машині. Той відчайдушно виривався – повалив переслідувача на землю.\nАле В в останній момент встиг вчепитися палія в ногу, також «упустити» його на сніг, і лягти зверху. У такому положенні він витягни мобільний телефон і подзвонив напарнику.\nО повернувся на проспект Перемоги, і допоміг скрутити зловмисника. Разом вони повели його туди, де юнак влаштував пожежу, і передали «клієнта» викликаній слідчо-оперативній групі поліції.\nЦікаво, що 20-річний К. виявився жителем того ж будинку, у дворі якого він і влаштував пожежу. Затриманий пояснив: мовляв, був сильно п'яний, і таким чином розважався. Ще й подякував, що його вчасно зупинили.\nСамим учасникам затримання палія власники врятованих машин навіть не знайомі, і в будинку на проспекті Перемоги,17 вони не живуть. Не давши здійснитися злочину, вони лише чесно виконали свій громадянський обов'язок.\n«Я просто проявив свою солідарність, як автолюбитель. Не міг байдуже пройти повз, коли на моїх очах намагалися знищити машини: адже могло бути так, що з їх допомогою господарі заробляють собі та сім'ям на прожиток. А палій міг позбавити їх шматка хліба», - розповів автору цих рядків Віталій Марченко.


Розкіш та технологічність: Kia показала новий Sorento – Авто365\nРозкіш та технологічність: Kia показала новий Sorento\nКорейський автоконцерн вирішив більше не випробовувати терпіння своїх шанувальників і нарешті виклав повноцінні фото кроссоверу четвертого покоління. І їх справді варто було чекати: майбутній Sorento зовні виглядає ще харизматичніше та презентабельніше за попередника серії, а салон автівки ще більш комфортніший та сучасніший.\nКроссовер отримав агресивну радіаторну решітку – «посмішку тигра», яка візуально об’єднує її з фарами. Подібна концепція також використовувалась при розробці паркетника Seltos і, судячи з усього, стане фішкою модельного ряду 2021 року.\nДодає солідності авто і новий капот, який став відчутно довшим в порівнянні с третім поколінням. Варто відзначити, що це не суто дизайнерське рішення – інженери Kia перемістили передню стійку на 30 мм за передню вісь.\nЗмінився вигляд і задньої частини авто. Sorento 2021 року буде мати виразні здвоєні вертикальні ліхтарі та великий напис назви моделі на нижній частині багажника.\nЯк наголошують в Kia, місткість, прохідність та комфорт пересування будуть кращі не лише в своєму класі, а й серед авто з більшими габаритами. Запорука впевненості виробника – принципово нове шасі, спроектоване для Sorento.\nНе гірше виглядає інтер’єр автівки. Цифровий дисплей в 12,3 дюйми, новий круглий селектор, замість звичного важеля перемикання передач, «розумне» діодне освітлення салону, виразна центральна панель навіюють відчуття футуристичності.\nПідтверджують очікування і в автоконцерні, називаючи Sorento «найбільш технологічним авто за всю історію Kia». Як було анонсовано, машина матиме адаптивний круїз-контроль, з багатьма унікальними функціями, серед яких допомога при паркуванні, автоматичний початок руху та система контролю рядності.\nПобачити новий Kia Sorento четвертого покоління можна буде під час автофоруму в Женеві. Старт продажу автівки запланований на кінець 2020 року.\n← Чуттєвий та спортивний: розсекречена зовнішність нового Hyundai i20


Вчені: важкі форми депресії можна лікувати наркотиками | Наші поради\nВчені: важкі форми депресії можна лікувати наркотиками\nВ області лікування важких форм депресії намітилося відкриття: виявляється, затяжні депресивні стани можна лікувати застосуванням наркотиків і, зокрема, кетаміну. Американські лікарі вважають застосування даного найсильнішого анальгетика в разі лікування депресії цілком виправданим. Однак прописувати кетамін потрібно тільки в тому випадку, якщо всі терапевтичні виявилися нерезультативними.\nЕфективність застосування кетаміну для лікування депресії була доведена в ході експерименту, в якому взяли участь двадцять вісім добровольців з діагностованою клінічною депресією. Кожному з них протягом двох тижнів внутрішньовенно вводили ін’єкції кетаміну. Позитивні результати лікування пропадали протягом двох днів після курсу ін’єкцій, однак, у 15% учасників експерименту позитивний ефект зберігався протягом двох місяців. У 7% учасників була виявлена непереносимість препарату, внаслідок різних побічних ефектів.\nПопередня стаття Запалення лімфовузлів у паху: симптоми, причини, це захворювання\nНаступна стаття Як перемогти суперницю\nЯк зберігати буряк в домашніх умовах, як підготувати буряк до


Мандариновий сік – користь, шкоду і кращі способи виготовлення смачного напою | iskysstvoetiketa\nHome Мандариновий сік – користь, шкоду і кращі способи виготовлення смачного напою\n1 Як зробити сік з мандаринів?\n1.1 Мандариновий сік користь і шкода\n1.2 Сік з мандаринів в соковижималці\n1.3 Мандариновий сік в блендері\n1.4 Мандариновий сік через м’ясорубку\n1.5 Мандариновий сік із заморожених мандаринів\n1.6 Апельсиново-мандариновий сік\n1.7 Яблучно-мандариновий сік\n1.8 Сік з мандаринової шкірки\n1.9 Морквяно-мандариновий сік\n1.10 Гарбузовий сік з мандаринами\n1.11 Мандариновий сік у домашніх умовах на зиму\nМандариновий сік – напій з високою поживною цінністю і вводити у свій раціон бажано частіше. Приготувати фреш можна використовуючи всілякі кухонні гаджети, за бажанням збагачуючи смак пиття додаванням інших складових.\nМандариновий сік незаслужено обділений увагою споживачів і не настільки поширений, як, наприклад, апельсиновий або яблучний. Тому провиною більш висока собівартість напою, але враховуючи його поживні та вітамінні властивості, вона цілком виправдана.\nЯк зробити сік з мандаринів?\nЗробити сік з мандаринів в домашніх умовах простіше простого, особливо якщо в наявності є соковижималка або інші кухонні гаджети, застосовувані для цієї мети.\nПри використанні традиційної соковижималки, блендера або м’ясорубки плоди попередньо очищають від шкірки.\nДля кращої сокоотдачи очищені плоди обшпарюють окропом або просто бланшують декілька секунд в окропі, помістивши в друшляк.\nМандарини при приготуванні соку можна поєднувати з іншими корисними фруктами, отримуючи подібним манером не тільки новий за смаком напій, але і примножуючи його поживні характеристики.\nФреш допускається підсолоджувати медом, цукром або цукровим сиропом, приправляти за смаком лимонною кислотою, розбавляти очищеною водою для меншої концентрації.\nМандариновий сік бажано випивати в першу добу після приготування або ж законсервувати напій для більш тривалого зберігання.\nМандариновий сік користь і шкода\nМандариновий сік, користь якого обумовлена містяться в цитрусових плодах компонентами, при регулярному вживанні сприяє поліпшенню стану здоров’я та загального самопочуття.\nУ мандариновому соку міститься більше вітамінів, ніж у фреше з будь-яких інших цитрусових.\nНапій сприяє поліпшенню стану при захворюваннях дихальної системи, зменшуючи набряклість і полегшує відходження слизу.\nСік з мандаринів підвищує апетит, збільшує секрецію шлункового соку і володіє антимікробною дією, яка особливо цінується при кишкових розладах і дисбактеріозі.\nЕфірні масла, що містяться в напої, є відмінним антидепресантом і благотворно позначаються на стані нервової системи.\nСік і кашка з м’якоті і шкірки застосовується в косметології для очищення пір, поліпшення кольору обличчя і постачання шкіри вітамінами.\nПри всій корисності мандаринового соку його не слід вживати при колітах, ентеритах, виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки, при холециститі і нефриті.\nНапій протипоказаний при наявності алергічних реакцій на цитрусові.\nПити мандариновий сік слід в помірній кількості, не більше однієї склянки в день.\nСік з мандаринів в соковижималці\nНайпростіше приготувати мандариновий свіжий сік за допомогою соковижималки. Якщо в наявності пристрій для цитрусових, то вимиті плоди просто розрізають упоперек навпіл і віджимають фреш. За бажанням готовий напій приправляють медом або цукром, а для меншої насиченості розбавляють очищеною водою.\nмед або цукровий пісок, вода очищена – за смаком.\nМандарини споліскують, витирають насухо і очищають від шкірки.\nПоміщають плоди одним шаром в друшляк і занурюють в ємність з окропом на 20-30 секунд.\nВитягують пробланшированные цитруси з води, дають стекти і пропускають їх через соковижималку.\nЗа бажанням свіжовичавлений мандариновий сік підсолоджують на смак медом, цукром.\nМандариновий сік в блендері\nОсобливо корисним і смачним виходить приготований сік з мандаринів в блендері. В даному випадку фреш буде утримувати частинки м’якоті, які привнесуть в напій додаткову поживність і підвищать вміст у ньому клітковини. Після подрібнення фруктову масу можна залишити як є, або процідити додатково через сито.\nмед або цукор, вода очищена – за смаком.\nВимиті мандарини позбавляють від шкірки, розділяють на часточки і за наявності в них кісточок обов’язково видаляють такі.\nЗакладають отриману масу в ємність блендера і збивають до максимальної однорідності.\nЗа бажанням проціджують мандариновий свіжий сік з м’якоттю через сито, відокремлюючи містяться в ньому великі включення.\nМандариновий сік через м’ясорубку\nПри бажанні можна легко приготувати мандариновий сік без соковижималки або блендера, скориставшись м’ясорубкою. Для цього крім кухонного гаджета знадобиться складений втричі-вчетверо марлевий відріз, при допомоги якого потрібно буде віджати отриману перекручену масу. При наявності в часточках кісточок їх обов’язково витягають.\nлід (за бажанням) для подачі;\nмед, цукровий пісок за смаком.\nМандарини ретельно миють, витирають насухо, очищають від шкірки і розділяють на часточки.\nПри наявності кісточок видаляють їх і пропускають отриманий чистий м’якоть через м’ясорубку.\nВіджимають мандаринову масу за допомогою марлі.\nОтриманий фреш підсолоджують і подають, доповнивши за бажанням льодом.\nМандариновий сік із заморожених мандаринів\nНижченаведені рекомендації про те, як вичавити сік з мандарина замороженого. Напій вийде не менш, а то і більш смачним і таким же корисним, як і з свіжих плодів. Важливо бути впевненим в тому, що поверхня цитрусів була чистою перед заморожуванням або ж просто сполоснути їх перед або після відтавання.\nмед, цукор, лимонний сік, вода очищена – за смаком.\nЗаморожені мандарини перекладають на нижню полицю холодильника і дають плодам відтанути.\nРозрізають цитруси на частини і перемелюють в блендері до отримання максимально однорідної текстури пюре.\nПроціджують масу через сито, сік розбавляють з мандаринів водою до отримання бажаного смаку напою, який потім підсолоджують і приправляють лимонним соком.\nВіджимаючи мандариновий сік у домашніх умовах можна замінити частину мандаринів апельсинами, що додасть напою додатковий смак, аромат і насиченість. Пропорції фруктів в даному випадку не принципові і можуть визначатися виходячи з наявності того чи іншого виду плодів або індивідуального переваги.\nмандарини та апельсини;\nцукор або мед, очищена вода – за смаком.\nВимиті мандарини і апельсини розрізають упоперек на 2 частини.\nВіджимають сік за допомогою соковижималки для цитрусових або преса.\nПри використанні звичайної соковижималки плоди попередньо очищають від шкірки, розділяють на часточки.\nГотовий свіжовіджатий фреш за бажанням розбавляють водою і підсолоджують за смаком.\nМандариновий сік, рецепт якого буде представлений далі, стане ідеальним вітамінним напоєм для зміцнення імунітету. Пити такий фреш рекомендується з медом, розмішавши мікс перед вживанням міксером або віночком. Домашні яблука можна використовувати цілком, без залишку, а покупні краще попередньо очистити від шкірки.\nМандарини очищають від шкірки.\nЯблука миють, обсушують, при необхідності позбавляють від шкірки, розрізають на частини.\nПропускають фрукти через соковижималку, починаючи з яблук.\nПідсолоджують отриманий напій медом і вживають негайно.\nСік з мандаринової шкірки\nСік з мандаринових корок не вживають в їжу в чистому вигляді, а скоріше додають у фреш з м’якоті для більшої вітамінної цінності або використовують як компонент для приготування всіляких косметичних масок. Крім того пюре з шкірки використовують для одержання напоїв, для чого розбавляють водою, приправляють цукром і лимонним соком і дають настоятися.\nМандарини ретельно миють у теплій воді, знімають шкірку, яку подрібнюють у блендері в кашку.\nДля чистого соку, використовують традиційну соковижималку. Подібний фреш, як правило, використовують тільки для косметичних цілей.\nСік з мандаринів, рецепт якого буде викладено далі, готується з додаванням моркви. Цитрусовий фреш можна віджати за допомогою спеціального преса, розрізавши для цього плоди поперек навпіл. Для моркви, знадобиться традиційне пристрій для фруктів, через яке за бажанням пропускають і мандарини, попередньо повністю очистивши плоди від шкірки.\nМоркву миють, обчищають і пропускають через соковижималку.\nМандарини позбавляють від шкірки, відправляють в пристрій слідом за морквою.\nЗа бажанням отриманий сік розбавляють водою і підсолоджують медом.\nГарбузовий сік з мандаринами\nПриготувати мандариновий сік з гарбузом можна без наявності соковижималки. Знадобиться для цього занурювальний або стаціонарний блендер і сито для подальшого перетирання фруктової суміші. Пропорції інгредієнтів допускається змінювати, додаючи більше м’якоті гарбуза або збільшивши кількість цитрусових плодів.\nГарбуз очищають від шкірки, нарізають кубиками, кладуть у сотейник.\nДодають цукровий пісок, лимонну кислоту, заливають вміст фільтрованої гарячою водою.\nЧерез 10 хвилин кипіння додають очищені від шкірки і позбавлені при наявності від кісточок мандаринові часточки.\nЧерез 5-7 хвилин кипіння вмісту знімають посуд з вогню, пюрируют блендером.\nКонсервація мандаринового соку доцільна, коли потрібно переробити і вберегти від псування значну порцію цитрусових плодів. Приготувати фреш можна будь-яким доступним способом: за допомогою звичайної соковижималки, пристрої для цитрусових або блендера, щоб отримати густий напій з м’якоттю.\nмандарини – 7 кг;\nкислота лимонна (за бажанням) – за смаком;\nЗ підготовлених мандаринів віджимають сік.\nЗ цукрового піску і води варять сироп, змішують з фрешем, проварюють 3 хвилини.\nЗа бажанням можна додати в напій щіпку або дві лимонної кислоти.\nГарячий напій розливають по банках, прикривають кришками і стерилізують в ємності з киплячою водою 20 хвилин.\nЗакупорюють мандариновий сік на зиму, перевертають на кришки до повного остигання, після чого переміщають для зберігання в темне і прохолодне місце.\nКартопля в горщиках - прекрасне частування, запечене в духовціЯк правильно заварювати чай - кращі способи приготування гарячого напою на будь-який смак!


Іван Марчук: «Не можу погодитися, коли мій портрет Ющенка інтерпретують як пророцтво помаранчевої революції й особистої драми Віктора Андрійовича…» - Соціум - dt.ua\nМузею видатного вітчизняного художника Івана Марчука у столиці бути! Закладено навіть перші цеглини майбутньої будови, яка розгорнеться на Парковій алеї Андріївського узвозу в дуже мальовничих місцях...\nМузею видатного вітчизняного художника Івана Марчука у столиці бути! Закладено навіть перші цеглини майбутньої будови, яка розгорнеться на Парковій алеї Андріївського узвозу в дуже мальовничих місцях. Марчук, як кажуть, «наше все» — офіційно визнаний геній, душа нації та космополіт у душі, котрий «проборознив» простори Америки й України. Раніше невизнаний, а сьогодні обласканий, він знаходить задоволення й відпочинок лише у творчості. В ексклюзивному інтерв’ю «ДТ» Іван Марчук розповів про майбутній музей імені себе, про американські сторінки свого життя, а також про знаменитий портрет президента Віктора Ющенка, навколо якого ходить чимало легенд…\n— Мандруючи світом, ви хоч коли-небудь мріяли, що батьківщина дозріє взяти вас у свої обійми й поставить на такий недосяжний п’єдестал пошани — персональним музеєм за життя може похвалитися не кожен живописець...\n— Ще двадцять п’ять років тому я відверто посміювався над шанувальниками моєї творчості. У радянські часи вони оббивали пороги різних інстанцій, намагалися достукатися до чиновників, запрограмованих на стереотипи. У Союзі існував соцреалізм, а все інше — не мистецтво. Марчук — інше, отже, його не існує. Я був виключений із художнього процесу України. І метушня моїх шанувальників видавалася безглуздою. Мені було жаль, що вони брудняться, навіть вимовляючи вголос моє ім’я, адже раніше мною лякали: «Ти що, спілкуєшся з Марчуком? Нікому не кажи, проблем не оберешся!» Проте, відчуваючи нутром чужість радянському способу мислення, лаштуючись укотре до Києва, я опинявся ніби на роздоріжжі: брати з собою картини чи не брати? Усі вивозять, а я знімаю десяток із підрамників, мучуся, сумніваюся, але везу. А міг би запросто продати їх за кордоном. Правда, там я завжди неохоче розлучався зі своїми роботами, але, що вдієш, мусив. Ось я й заробляв. Ще зі студентських років звик працювати, шукав халтуру, щоб допомогти батькам. Скільки себе пам’ятаю, заробляв і роздавав. Адже рідня в мене величезна. І всі бідні. Хоч скільки даси — багато не буде. А міг би тоді купити собі пристойне житло, не одну, а три квартири в Києві. Та й не від України я тоді втікав, а від режиму. Хатки в мене завжди перед очима стояли. Заплющу очі — і всі дивуються, з якими деталями вони в мене в Америці на полотні виписуються.\nПортрет Віктора Ющенка. 2003 рік\nУ Америці я двадцять чотири години на добу належав собі. Телефон мовчав. Трудися скільки хочеш, хоч на десятьох роботах. Головне — сплачуй податки. Там мені нічого не залишалося, як творити і сплачувати. Інколи навіть дивувався, коли дві-три сотні в кінці року повертали. Але вдома все-таки в мене більше спокус для життя...\n— Слід гадати, не тільки особистого життя, а й суспільно-політичного. Кажуть, ви були одним із експертів під час «кастингу» на посаду нового міністра культури. В Оксані Білозір розчарувалися?\n— Коли попереднього разу я прослухав список запропонованих кандидатур, зрозумів, жодна з них мені не імпонує. Білозір мені видалася симпатичнішою як жінка. Я з нею був трохи знайомий і проголосував за неї, хоча розумів: жінка, у котрої немає адміністративної практики, навряд чи може вплинути на зміну світогляду в будь-якій галузі. Співаки — це взагалі своєрідна категорія людей, навряд чи хтось із них може претендувати на керівну державну посаду. У керівника, лідера, має бути зовсім інше громадське звучання. Мені, чесно кажучи, було жаль її. Свідомо прагнути стати карасем серед акул — це суто жіноче нерозуміння ситуації. Гадаю, це був важкий період у її житті. Проте війна, яка з цього приводу розгорілася, для мене взагалі не існувала. Я читав газети, однак усю цю метушню по-справжньому оцінити не міг. Я двадцять років не був у театрі. Мені вистачає свого акторства. Доля інколи так заносить мене, що я, спостерігаючи з боку, сміюся. Я не цікавлюся й кіно. Я викреслив ці сфери зі свого буття. Давно не можу дозволити собі читати романи. Мого вільного часу вистачає тільки на хорошу поезію й музику. Та й ті касети, що мені підкидають друзі, я слухаю під час роботи. Правда, мене цікавить уся поліфонія людської діяльності. Мої друзі це знають і діляться зі мною тим хорошим, що їх вразило.\n— Ви, як ніхто інший, багато чули про кадровий безлад у зв’язку з культпосадами... Хто, на вашу думку, здатний хоч що-небудь зрушити з мертвої точки на посаді головної людини в Мінкульті?\n— Лише особистість. Той, хто в змозі щось змінити у суспільстві. Одного разу ми їхали в машині з Дмитром Павличком, і я вголос почав міркувати, що з Ігоря Ліхового, директора Канівського музею Шевченка, вийшов би хороший міністр культури. Дивувався, мовляв, дивися, як буває: сидить людина в невеличкому містечку, а знання в неї — феноменальні, глибинні! Усім цікавиться, на будь-яке запитання відповість, справжній інтелігент. У власному господарстві — порядок, а до більшої влади не рветься. Як природа, природний і чистий. Павличко замислився і з усмішкою відповів: «А ти маєш рацію, я й не додумався б до такого». Сказав і замислився: виходить, я добрій людині зла бажаю. Я сам нікому не позаздрив би на цій посаді, оскільки всім відомо, що таке Міністерство культури...\n— А як ви поставилися до злиття культури й туризму (під одним дахом)?\n— Не розумію, за яким принципом відбулося таке об’єднання. Мені воно видається дивним. Це такі різні галузі, і в кожній є чим займатися. Мені дуже хотілося б, щоб якомога швидше вдалося налагодити індустрію туризму в Україні. Але для цього, напевно, потрібно об’єднати і спрямувати в одне річище зусилля інших окремих міністерств, приміром транспортного й будівельного. Для того щоб в Україну ринув потік туристів, слід багатьом галузям потрудитися. Я хочу, щоб Україна перетворилася на рай. Наші художники їдуть на Захід. А коли б сталося навпаки, чужоземці очманіли б від наших красот. Приймати ми завжди вміли: напоїти, нагодувати, щоб уже з-за столу не встати. А в нас досі залишилася показуха перед чужими. Особисто мені Міністерство культури не потрібне. Я людина самодостатня. У мене жодного разу не виникало бажання йти до міністра. За часів Горбачова точилася полеміка про ліквідацію міністерств у республіках і підпорядкування їх центру в Москві. Як на мене, у цьому був резон. Навіщо годувати армію людей, котрі нічого не роблять? У цьому сенсі я прибічник американського підходу: якщо ти собою щось являєш, тебе помітять, вкладуть гроші, щоб отримати ще більші гроші. У них нюх на прибутки. Спортсменів і співаків швидко беруть у роботу. До художників приглядаються, їх треба більше розкручувати, рекламувати. Я обходився без агентів і менеджерів. Сам себе пропонував, а далі пропонували мені.\n— Але чому ж ви все-таки залишили Америку, якщо вона така хлібосольна і спокуслива?\n— У кожному художникові є щось таке, що він хоче віддати своїм людям і отримати від них натомість бодай добре слово. Перші роки я добре почувався за кордоном. Через сім років відчув: новизна відчуттів минула. І занудьгував... Почав мотатися. Жив по півроку в Києві, по півроку в Америці. У плані емоцій життя на дві домівки мене влаштовувало. А в сенсі кар’єри треба було щось вирішувати. Мене шукають у Києві — а я вже в Нью-Йорку. Приїжджаю, а мене нібито зачекалися і починають висувати якісь зобов’язання та претензії. І щойно я розумію, що мене намагаються зв’язати, відразу падає тонус. Я не можу в такій ситуації працювати. Не можу змиритися, що я «повинен», не можу себе примушувати. Я імпровізатор. Дію так, як хочу в даний момент. Єдине, до чого себе зобов’язую, — це не робити підлоти. У таких випадках швидко приймаю рішення. А те, що може зачекати, приходить принагідно. Підсвідомо я знав: не хочу провести своє життя в Америці. Тим паче не хотілося помирати в чужій країні. Прийняття рішення прискорили події 11 вересня. Я взяв квиток майже за місяць до терористичного акту. Вересень — мій улюблений місяць. І я хотів встигнути застати його в Україні. За збігом обставин, я опинився на вулиці, коли розпочалася трагедія. Вийшов на відкритий майданчик — ті будинки-близнюки видалися мені двома великими сірниками. Уявіть: падають вогні з поверху на поверх, дим клубочеться, а небо чисте і блакитне. Коли перший будинок трішки нахилився й почав сповзати, така паніка зчинилася... Здавалося, від того, що відбувається, земля застогнала. Всі побігли, і я піддався паніці також. Коли другий хмарочос склався, як картковий будиночок, вирішив, що це кінець. Уявив собі останній день Помпеї.\nШість днів літаки не злітали в небо. Мені було страшно летіти, а залишатися — ще страшніше. Я щодня запитував в авіакомпанії, чи вилітають літаки. За день до дати, вказаної у моєму авіаквитку, перший літак наважився злетіти в повітря, і тільки тоді я повірив, що долечу. Ноги тремтіли, коли сходив на борт. Приземлилися в Цюріху, а далі готовий був пішки йти до Києва, до того не хотілося знову сідати в літак. Пообіцяв собі, що більше нікуди не полечу, хоча й планував повернутися до Америки взимку. Відтоді я там не був.\n— А як же картини? Вони що, там і залишилися?\n— Так, залишилися на одній із тамтешніх виставок. Того літа я спеціально літав до Америки, щоб підготувати й відкрити свою виставку. Сорок картин. Але було не до них. Їдучи, відчував, що не повернуся, проте зібрав лише найнеобхідніші речі. Багато моїх картин були реалізовані не так, як я хотів. Вісім на моє прохання вивезли. Шість тільки тепер пливуть на кораблі разом із меблями мого агента. Я в житті посіяв безліч картин. Мабуть, найбільше залишилося в Австралії, щось випустив з уваги в Америці й Канаді. А що робити, коли людині не сидиться на місці? Якісь сили женуть її, як перекотиполе.\n— Відомо, що вас час від часу вабить у бік Канева — до домівки, до друзів. Кажуть — це містичне за енергетикою для вас місце?\n— Я в ті краї навідуюся двадцять років. Увесь час шукав там звичайну сільську хату. Пройшов пішки від Трипілля до Канева. У кожному селі знаходив собі будинок, але жодного разу не купив уподобане. Наді мною почали навіть посміюватися: «Марчук — ходок, він лише спортом займається. Ходить, домовляється, а потім зникає». А я все не міг зупинитися. Критерії вибору в мене давно викристалізувалися: мальовниче місце при самій воді, і обов’язково щоб хата була міцна, оскільки господар із мене нікудишній. На початку вісімдесятих років я встиг набути гіркого досвіду, купив хату в Гребенях на крутому березі. Місце первозданне за занедбаністю, берег постійно обвалювався, оголюючи мальовничий сад. Хата без уваги старіла, мало того, що я не пристосований витрачати на побут свої сили, то мене звідти ще й виганяли як небезпечного націоналіста. Але минули роки, і невідома сила знову витрутила мене на пошуки. Я вирушив у похід — Григор’ївка, Шученка, Стайки... А будинок знайшов у Каневі. Колега набачив. Я тільки поглянув — і щось мене зачепило, моє, беру. Пощастило. І хата виявилася вигідна, у сімдесят шостому році на совість скроєна. Сад розрісся й переплівся, мов джунглі, — горіх торкається яблунь і груш, землею від ваги стелиться чорна смородина. Тільки в мене нікому сад від врожаю звільняти. Пройдуся по ньому, як горобець, поклюю ягідки — і гайда до Дніпра. Найголовніше, ріка близесенько, з горбка спустився — і я біля води. Картина «Ранок на Дніпрі» намальована майже з порога мого будинку. Я жайворонок, прокидаюся разом із сонцем, іду до води. Складаю руки й простягаю їх ребром на рівні обрію. Якби хтось побачив, вирішив би: Марчук трохи того... Але там у цей час ніхто мене не побачить і не засудить — чи розчесаний, чи одягнутий. А для мене ж це головне — робити те, що хочу. Я й у місті прокидаюся о п’ятій ранку, інколи й о четвертій. Понипаю вдома — і в майстерню. І так 365 днів на рік, вихідних я собі не влаштовую.\n— Колись ви сказали: «У мені сидять дев’ять Марчуків...»\n— Я малював, скільки себе пам’ятаю. Інколи не було чим — ані олівця, ані ручки. То я водив по паперу чим випаде — стискував стеблину й малював соком, виходив один колір, квітковий сік давав інший відтінок. Цупив у тата нишком із скриньки шматочки паперу, доки мені не подарували альбомчик. Малював усе, що бачив, але вершиною своєї творчості вважав портрети, які мені вдавалося перемалювати до певної схожості зі шкільних підручників. Проте з першої спроби у Львівське училище прикладного мистецтва я не вступив. У нас у селі художників не було, і нікому було мені підказати, що намалювати склянку складніше, ніж портрет скопіювати. Потім, слава Богу, були і училище, інститут і армія, але це був ще не я. «Я» з’явився, коли приїхав до Києва і, працюючи в інституті надтвердих матеріалів, дві години займався власне роботою, а решту шість знущався із себе. Сидячи на роботі як у в’язниці, вісім годин не маючи права вийти, шукав себе. Хотів забути всю грамоту, якої мене навчили, а вчителі в мене були хороші. Розпочав із примітиву. Руйнував усе: стереотип форм, анатомію. Хотів знайти в собі щось. Щось зрозуміле тільки мені, та як це реалізувати, не знав. Намагався все забути, аби відродитися. І раптом із мене полилася така фантазія, що моя рука не встигала її ловити. Тоді я заявив: «Я єсмь!» Ті, хто бачив, що я виробляв у шістдесяті роки, розповідали іншим. Один побачить — десять уже знають. До мене почало придивлятися начальство. Почали цікавитися: «Чим ви займаєтеся?» А я бравірував, мовляв, я у вас не за призначенням працюю, я взагалі-то закінчував училище мистецтв. Так із плином часу викристалізувався стрижень індивідуальності. Підсвідомість рвалася назовні. Нині виступаю в дев’яти іпостасях... Це як стовбур, а на ньому гілки.\nОдна з гілок — кольорові прелюдії. Це великий цикл, близько 400 робіт. Ще одна гілка перетворила мене на портретиста. Я створив цілу галерею портретів і довів у цьому жанрі свою техніку до такої досконалості, що мені здалося — далі рухатися вже нікуди. Потрібно було змінювати концепцію. Я любив малювати людей похилого віку, це складніша фактура, є за що зачепитися. Найкращим чоловічим портретом вважаю портрет свого вчителя Сербського. Найбільш вдалим жіночим мені здається портрет Соломії Павличко. Після цього я ще кілька жіночих портретів створив, але більше до цього рівня так і не зміг піднятися. З 1982 року я перестав працювати в цьому жанрі. Інші продовжував, а до портрета не повертався...\n— У такому разі коли ж з’явився портрет Віктора Ющенка, про який зараз говорять як про пророчий? Якась броунівська стихія на цьому портреті впивається йому в обличчя...\n— Портрет Ющенка було написано 2003 року. У цей період я написав ще один портрет. Це замовлення, які надійшли від людей, котрі мені й без мого прохання допомагали. Коли вони звернулися, я не зміг їм відмовити...\nАле не можу погодитися, коли мій портрет Ющенка інтерпретують як пророцтво помаранчевої революції й особистої драми Віктора Андрійовича...\nХочете самі подивитися в каталозі?\n— Мені здається, цей портрет доречно аналізувати лише в кольорі. Справді, переважає помаранчевий, символічно наявні жовтий і блакитний, є вкраплення червоного. Що ви відчували, коли працювали над цим портретом?\n— Я малював і відчував потяг людей до Ющенка як до свого улюбленця. І намагався зобразити його серед концентрації людського тепла, рук, прапорів, що накрили його своїми бажаннями. Його образ на моїй картині просвічується крізь потік буйства прояву народної любові. Того, що саме дійство обов’язково відбудеться на Майдані і що воно називатиметься помаранчевою революцією, я, звісно ж, собі не уявляв.\n— Можна припустити, що ви цим портретом підказали колір революції. Це дивно, адже у ваших роботах помаранчевий трапляється вкрай рідко.\n— Справді, це колір, якого я практично не використовую. Для мене він не матеріальний. Щоправда, в абстрактних речах він у мене з’являється, а в філософських я його не бачу. Уперше в мене золотисто-помаранчеві теплі відтінки з’явилися лише в Америці.\n— Чи є якийсь секрет вашої фірмової техніки, яка особливо проявляється у ваших графічних роботах?\n— Ті, хто бачив документальний фільм «Голос моєї душі», в якому я продемонстрував свою техніку, досі вважають: це — прискорена зйомка. Ніхто не вірить, що в мене так швидко працює рука. Експресії — напівграфічний стиль. Власник галереї в Сіднеї, дивлячись на ці роботи, намагався вмовити мене зайнятися графікою. Це вигідне заняття. Графіка дешевша, і тому на неї є попит, тільки в галерейника нічого не вийшло. Він просив зробити бодай один оригінал, аби протравити його поліграфічним шляхом і запустити в тираж. Він схиляв мене до кон’юнктурщини, але я не можу цього терпіти. Тоді я захопився новою експресією, і її багато гуляє по Сіднею. Через галерею вона відпливала й на інші континенти. Приблизно чотири сотні робіт цього часу розкидані по світу. Цілі виставки присвячені були цій темі, доки я не побачив і не захопився «Білою планетою-1» та «Білою планетою-2». Під цією назвою в мене вийшло багато робіт, різних за динамікою та стилем. Для мене головне, щоб річ була цікава за змістом. Такі фокуси, як «роздягнув дівчину», розмалював, разом посміялися, разом відмили — це не для мене. Не можу витрачати на ці дурощі час і не намагаюся здивувати публіку дешевими речами, надто серйозно ставлюся до своєї роботи. Таке — це не мистецтво. Як і попса в музиці. Хоча на все є любителі.\n— А в яких стосунках ви сьогодні з нашою Спілкою художників?\n— 1989 року в Сіднеї я зайшов у радянське посольство. В мене було запрошення до Канади, але я не знав, як вчинити: чи можу з паспортом громадянина СРСР летіти прямо до Канади, чи треба спочатку побувати в Києві? Я тільки це запитав, а мені відповіли: «Ми вам не заважаємо й не допомагаємо». Так і Спілка художників діяла зі мною. Правда, я і без неї був економічно незалежний. Ніхто ж мені не дав майстерні. І прийняли мене до Спілки тоді, коли для мене це не мало значення. Прийняли, щоб дотриматися формальності для громадськості. Оскільки сховати мене було неможливо. Але зробили це тихо, 1988 року, коли я був у Чехословаччині. Мене це не схвилювало. Уже з вісімдесятих я не приходив по замовлення й не виконував своїх обов’язків декоратора, хоча значився штатним художником, а отже, і на мене розраховувався план цеху. Мене попередили: або беріть замовлення, або пишіть заяву про перехід на творчу роботу. Вони ж знали, що тільки членам Спілки художників дозволено не брати роботу. Я відразу написав заяву, аби мене звільнили від повинності, і більше в цьому цеху не з’являвся.\n— Але тепер життя вдалося. І колишній, і нинішній президенти — великі шанувальники вашого таланту. При Кучмі ви одержали всі почесті й регалії. А при Ющенку будується ваш музей...\n— При попередньому президенті мені дісталося все: Шевченківська премія, заслужений, народний. Я не просив, працював, незважаючи на те, чи визнають мене чи ні. Усі ці почесті приємно отримувати в років тридцять-сорок. Тоді начебто ще нічого собою особливого не являєш, але самі умовності створюють навколо тебе краще життя. Маючи в Радянському Союзі звання, ти отримуєш майстерню, та й безліч інших пільг, які пройшли повз мене. До речі, і музей будуватиметься не на державні кошти. Цей майданчик на Парковій алеї Андріївського узвозу уподобали люди, котрі планують спонсорувати проект. Вони організували благодійний Фонд Івана Марчука. Вони ж і клопоталися, і торік домоглися офіційного розпорядження президента про створення музею. Після чого міській владі було доручено сприяти здійсненню. Моя ж справа — надати начинку. Хочу, щоб це був унікальний будинок. У ньому будуть галерея, конференц-зал, майстерня, де я нарешті зможу розвернутися на великому полотні і де зможу влаштувати майстер-клас для своїх учнів. Окремі зали передбачено для проведення творчих вечорів.\n— Учні вже є?\n— Будуть. Тільки учнів буде мало, більше учениць. Я ж естет, за ученицями приємніше спостерігати й учити...\n— Тому й автор проекту — жінка?\n— Я висловив свою ідею проекту організаторам. Я хотів, щоб вийшов такий центр, куди не соромно було б кого завгодно запросити. Організатори пропонували різних архітекторів. Три з них намагалися втілити мою ідею. Але при цьому залишалися зацикленими на своєму. Жоден із варіантів мені не подобався. Раптом, за рекомендацією спонсорів, з’являється маленька жінка з дуже рідкісним ім’ям Юнія і гарвардським дипломом, слухає мене й наступного дня приносить те, про що я місяцями розтлумачував чоловікам. Дивлюся і вже сам не вірю, «воно» — сучасне бароко.\n— Дивлячись на таких талановитих жінок, не виникає бажання розпрощатися з самотністю?\n— Я часто не можу заснути, думаю, що я повинен завтра встигнути зробити, і нікому мене штовхнути в бік і сказати: «Розслабся, відпочивай». Скільки разів я в себе запитував, коли ж почну жити для себе. І сам собі відповідав: «Це і є обрана доля». Я ж знаю, що подовгу не можу бути навіть із друзями. Мені постійно потрібна зміна діяльності, вражень. Ось коли не зможу бути собою, підніму руки і скажу: «Здаюся». Але поки що зарання піднімати руки.


Starbucks увів послугу оплати кави через iPhone - Спільнота Apple\nДля того, щоб скористатися системою, споживачеві необхідно придбати картку Starbucks, а також завантажити спеціальний додаток на смартфон. Цей додаток відображає штрих-коди замовлених продуктів, а також дозволяє сканеру біля прилавка проводити списання коштів з карти Starbucks. Користувачі нової системи також зможуть управляти через смартфони своїми рахунками і отримувати інформацію про прилеглі кав'ярні Starbucks.\nПісля запуску нової системи, як стверджують в Starbucks, мільйони власників карток компанії отримають новий і швидкий спосіб оплати замовлень в кав'ярнях мережі.\nВласники iPhone можуть попередньо вибрати потрібну кави з клієнта на смартфоні, а потім показати касиру згенерований програмою код, який він сканує. Гроші за каву будуть списані з Starbucks-аккаунта (поповнюється через PayPal).\nЯк повідомляє ще одне видання NYTimes.com, це перший серйозний крок у світовій практиці, коли користувачі зможуть швидко оплачувати товари за допомогою мобільного телефону, відмовившись від використання готівки або кредитної карти.\nЗа словами віце-президента Starbucks Бреді Брювер (Brady Brewer) цим сервісом зможуть скористатися близько 30% клієнтів кафе. Саме стільки з них мають сумісні пристрої.\nНа жаль, поки нічого не відомо появи послуги в інших країнах, в тому числі і в Україні.\nЗараз кожна п'ята транзакція в кав'ярнях Starbucks здійснюється за допомогою карт компанії. У 2010 році клієнти мережі поклали на свої карти Starbucks 1,5 мільярда доларів, що на 21 відсоток більше, ніж в 2009 році.\nStarbucks, найбільша світова мережа кав'ярень, працює в 35 країнах і управляє 17 тисячами закладів. В Україні компанія відкрила лише кілька торговельних точок.\n← Microsoft запустила сайт для допомоги власникам MacBook в переході на Surface Book iPhone 7 позбудеться від пластикових смуг поперек корпусу і виступаючої камери →


Як працюватимуть дитсадки, готелі і транспорт після 22 травня: рекомендації МОЗ - Термінові новини - 24 Канал\n18 травня 2020, 15:12 Читать новость на русском\nУ МОЗ розповіли, як працюватимуть дитсадки, готелі та громадський транспорт після 22 травня / Колаж 24 каналу\nНа сайті МОЗ опублікували попередній проєкт рекомендацій щодо послаблення карантину з 22 травня.\nЧитайте також Карантин послаблять 22 травня: відкриють садочки, готелі і проведуть ЗНО\nшколярів на тестування допускатимуть лише після вимірювання температури, опитування щодо стану їхнього здоровʼя, а також за умови одягненої маски;\nучні повинні сидіти з дотриманням 1,5-метрової дистанції, але так, щоб поруч, спереду та ззаду учасника місця не були зайняті;\nза годину до тестування та після нього повинні провести прибирання з дезінфекцією приміщень, крім того, провітрити приміщення протягом 30 хвилин;\nу місцях проведення ЗНО повинні чергувати медики.\nРекомендації щодо проведення ЗНО / Інфографіка 24 каналу\nДізнайтесь більше ЗНО-2020 перенесли: дати та нюанси\nРекомендації для роботи дитячих садків\nперед початком зміни усім працівникам слід проводити температурний скринінг;\nтаку ж перевірку мають проводити для дітей при вході, а згодом кожні 4 години. Показники слід заносити у відповідний журнал;\nранкове приймання дитини до садку працівник проводить за межами будівлі – на території закладу;\nдезінфекцію поверхонь потрібно проводити не рідше, ніж кожні дві години, а також одразу після закінчення занять;\nтимчасово відсторонити від роботи людей з групи ризику – працівників, які досягли 60-річного віку, а також тих, хто має хронічні захворювання.\nвикористовувати багаторазові тканинні рушники;\nперебувати у вуличному взутті всередині приміщення;\nпроводити масові заходи за участі дітей з більш ніж однієї групи та за присутності глядачів.\nРекомендації для роботи дитсадків / Інфографіка 24 каналу\nЗверніть увагу Як працюватимуть дитсадки після 22 травня: попередні рекомендації від МОЗ\nРекомендації для роботи готелів\nобмежити перебування відвідувачів у вестибюлі закладу до не більше, ніж однієї людини на 10 квадратних метрів;\nдопуск відвідувачів та перебування у готелі (поза номером) можливе лише за використання людиною респіратора aбo маски;\nнаразі заборонено користуватися конференц-залами, фітнес- та спа-центрами;\nхарчування в готелях може бути організоване шляхом доставки їжі в номери за попереднім замовленням aбo в ресторанах готелів, однак тільки на літніх майданчиках. Обов’язковим залишається дотримання дистанції у щонайменше 1,5 метра між столами й розміщення максимально чотирьох клієнтів за одним столом (без врахування дітей віком до 14 років);\nтимчасове відсторонення від роботи людей з групи ризику.\nЦікаво Куди поїхати, не перетинаючи кордон: дивовижні місця в Україні – захоплюючі фото\nРекомендації щодо перевезення пасажирів автомобільним транспортом\nавтоперевізники повинні визначити людину, відповідальну за температурний скринінг працівникам перед початком зміни;\nперевозити пасажирів без респіратора чи маски заборонено;\nпасажири можуть сидіти у межах кількості місць для сидіння;\nу випадку міжобласного пасажирського перевезення до області, в якій не діють послаблення карантину, таке перевезення дозволяється в межах 50% місць для сидіння. Умова – розсаджування пасажирів з вільним місцем поруч, спереду та позаду;\nперед кожним рейсом у транспорті потрібно проводити вологе прибирання, зокрема, необхідно обробляти місця контакту рук (поручні, сидіння);\nза можливості біля вхідних дверей слід розмістити антисептики.\nРекомендації щодо пасажирських перевезень / Інфографіка 24 каналу\nДо теми Коли в Україні запрацює громадський транспорт і які умови користування\nРекомендації для роботи фітнес-залів\nусім працівникам та відвідувачам потрібно вимірювати температуру. Якщо вона перевищує 37,2 градуса, людину не можуть допустити до роботи чи до відвідування залу;\nдозволене одночасне перебування у закладі людей у розрахунку один відвідувач на 10 квадратних метрів у залі для індивідуальних занять та один відвідувач на 5 квадратних метрів у залі для колективних занять;\nу зонах проведення занять повинні розмістити додаткові антисептики, паперові рушники, а також контейнери для утилізації;\nгрупові заняття можна проводити за попереднім записом;\nнаразі забороняється робота басейнів, спа-центрів, масажних кабінетів, дитячих кімнат, а також використання багаторазових рушників.\nЗверніть увагу! Напередодні у МОЗ заявили, що на другому етапі виходу з карантину 22 травня запустять громадський транспорт, відкриють готелі та дитячі садки, а також дозволять провести зовнішнє незалежне оцінювання (ЗНО).\nНовини УкраїниДіти і неповнолітніТранспортСпортКоронавірус в УкраїніОсвітаЗдоров'яМіністерство охорони здоров’яЗНОГотеліНовини newsКарантин в Україні 2020ІнфографікаФітнес


Комунікативний вимір буття очима філософських антропологів | Довідник з філософії\nГоловна ⇒ 📌Довідник з філософії ⇒ Комунікативний вимір буття очима філософських антропологів\nКомунікативний вимір буття очима філософських антропологів\nВажливі характеристики комунікативної сфери людського буття виокремлено у межах філософсько-антропологічного підходу М. Шелером та Г. Буркхардтом.\nОсмислюючи долю європейської цивілізації та культури, М. Шелер розглядає їх як наскрізь пронизані суперечностями й колізіями: між духом і життям, розсудком і розумом, людиною у її повсякденності та її ідеальним образом, між різними сутнісними вимірами людського\nєства. “Людина – істота, сам спосіб буття якої – то все ще не прийняте рішення, чим вона хоче бути і стати”.\nВодночас існує доконечна антропологічна потреба подолати зазначені суперечності. Магістральним на даному шляху, за Шелером, є культивування людини не як надлюдини, а вселюдини.\nУпродовж історії людина виявила себе як істота, наділена незвичайною пластичністю. Саме це є аргументом супроти песимістичного погляду на неї.\nДля кожної епохи світової історії існує певний досяжний максимум загально-людськості. Йдеться про відносний максимум участі в усіх вищих формах людського буття.\nзавдання минулої доби Шелер убачав у тому, аби, не відмовляючись від європейської культурної традиції, поєднувати, узгоджувати її з іншими традиціями, зокрема йдеться про поєднання “зовнішньої” активності людини з її здатністю регулювати власне психофізичне життя.\nШелер показує, що справжнє природознавство має грунтуватися не на засадах панування над природою, а на засадах люблячої самовіддачі. Ми знову повинні навчатися розуміти, а не лише владарювати. (Ідеї цілковито співзвучні екологічності сучасного світосприймання.)\nГ. Буркхардт розвиває підхід М. Шелера, акцентуючи на особливій ролі почуттів у сфері міжлюдських стосунків.\nВизначальна традиція європейського витлумачення ставлення людини до світу – це традиція конструктивності думки, діяльності тощо. Наука та зорієнтовані на неї способи конструктивної думки у філософії зосереджені навколо питань системності та логоцентризму. Цим зумовлена лінійність світосприймання. Беззастережна системність деформує картину світу, спотворюючи відчуття життя, відчуття свободи тощо.\nНадзвичайно багато у найсокровенніших сферах людського життя пов’язано не з метою та її реалізацією, а з людськими почуттями як способами взаємозв’язку зі світом.\nЛюдина існує у взаємодії зі світом та іншими людьми. Ця взаємодія у своїй основі є чуттєво-фізіологічною. Екзистенційний зв’язок можливий лише тоді, коли відбувається таке духовне єднання, що грунтується на чуттєво безпосередньому зв’язку “Я” і “Ти”, коли визнається своєрідність та неповторність оцього “Ти”. Осереддям такого єднання є любов – почуття, засноване на вірі в аналогічне ставлення до тебе того, кого любиш.\nБуркхардт робить також важливі висновки щодо, по-перше, значущості, а не ієрархічності людських почуттів та моральності. По-друге, щодо розуму та його ролі в людському існуванні (у внутрішньому смислотворчому плані людського буття). Безперечно, розум потрібен. Одначе слід мати на увазі, що існує розум, котрий “не обмежується упорядкуванням та фіксацією. Він повинен сприяти проясненню наших проектів буття і зробити відносним будь-яке уявлення про вище і нижче, минуле і майбутнє”.\nВи зараз читаєте: Комунікативний вимір буття очима філософських антропологів\n« Негаторний позов\nПравила користування вимірювальним приладом – Фізичні величини та їх вимірювання »


Інструкція по застосуванню гідреа: спосіб і дозування\nЦіна на гідреа в аптеках\nГідреа - протипухлинний препарат.\nПрепарат випускають у формі капсул: желатинових твердих, непрозорих, розмір №0, з написом чорного кольору «BMS 303», корпус - матовий, блідо-рожевого кольору, кришечка - матова, зеленого кольору; вміст капсули - біла щільна маса або порошок (по 100 шт. в темних скляних флаконах, по 1 флакону в картонній пачці; по 10 шт. в блістерах, по 2 блістери в картонній пачці).\nДо складу 1 капсули входить:\nДіюча речовина: гідроксикарбамід - 500 мг;\nДопоміжні компоненти: моногідрат лактози - 42,2 мг, лимонна кислота - 12,8 мг, стеарат магнію - 9 мг, гідрофосфат натрію - 36 мг.\nСклад оболонки капсули: діоксид титану - 2,016 мг, желатин - 93,743 мг, барвник оксид заліза жовтий - 0,110 мг, барвник оксид заліза червоний - 0,115 мг, барвник індигокармін FD & C синій 2 - 0,017 мг.\nСклад чорнила: оксид заліза чорний, шелак, пропіленгліколь, N-бутиловий спирт, ізопропіловий спирт, промисловий метильований спирт, очищена вода.\nГідроксикарбамід - діюча речовина гідреа - відноситься до фазоспеціфічним цитостатичних препаратів (за деякими даними, є антиметаболітом алкилірующего дії), пік активності яких припадає на фазу S клітинного циклу. Дане з'єднання гальмує ріст клітин в інтерфазі G1-S, що має значення для проведеної одночасно променевої терапії завдяки виникненню синергічної чутливості пухлинних клітин в фазі G1 до опромінення.\nГідроксикарбамід підсилює дію інгібітору РНК-редуктази - рібонуклеозіддіфосфатредуктази, обумовлюючи пригнічення синтезу ДНК. Препарат не впливає на синтез білків і РНК.\nПісля перорального прийому гідроксикарбамід порівняно швидко всмоктується з шлунково-кишкового тракту. Максимальний рівень речовини в плазмі крові досягається протягом 2 годин після прийому. Відомості про зв'язок всмоктуваності гідреа з прийомами їжі відсутні. Гідроксикарбамід швидко розподіляється по всіх тканинах організму і легко проникає через гематоенцефалічний бар'єр. У спинномозковій рідині активний компонент гідреа визначається в кількості 10-20%, а в асцитичної рідини - в кількості 15-50% від загальної концентрації в плазмі крові.\nГідроксикарбамід кумулируется в еритроцитах і лейкоцитах. Період його напіввиведення становить 3-4 години. З'єднання частково метаболізується в печінці, причому близько 80% гідроксікарбаміда виводиться з сечею протягом 12 годин (приблизно 50% - у незміненому вигляді, незначна кількість - у вигляді сечовини). Також діюча речовина гідреа виводиться через дихальні шляхи у вигляді діоксиду вуглецю. Через 24 години після прийому гідроксикарбамід не визначається в плазмі крові.\nУ пацієнтів з розладами нирок необхідно зменшити дозу гідреа, оскільки велика частина гідроксікарбаміда виводиться через нирки.\nЗлоякісні пухлини голови і шиї, крім раку губи (одночасно з проведенням променевої терапії);\nСправжня поліцитемія (еритремія);\nРак шийки матки (одночасно з проведенням променевої терапії);\nТромбоцитопенія нижче 100 000 / мкл, лейкопенія нижче 2500 / мкл;\nДитячий вік (ефективність і безпека застосування гідреа для цієї вікової групи хворих не встановлені);\nВідносні (засіб призначають з обережністю при наявності таких захворювань / станів):\nГлюкозо-галактозна мальабсорбция, непереносимість лактози, дефіцит лактази;\nВажка анемія (необхідно компенсувати до початку терапії);\nСтан після перенесеної хіміо- або радіотерапії (через імовірність загострення променевої еритеми, розвитку мієлосупресії).\nКапсули приймають всередину. При наявності труднощів ковтання можна розкрити капсулу, висипати вміст в стакан з водою і негайно випити. При цьому деякі з водонерозчинних допоміжних компонентів можуть залишатися на поверхні розчину.\nРежим дозування лікар визначає індивідуально, грунтуючись на даних спеціальної літератури.\nПід час терапії необхідно приймати рідину в досить великій кількості.\nЗалежно від показань, препарат зазвичай призначають у такий спосіб:\nРезистентний хронічний мієлолейкоз: 1 раз в день по 20-30 мг / кг щодня (безперервна терапія). Оцінку ефективності гідреа слід проводити через 1,5 місяці лікування. При наявності прийнятного клінічної відповіді, терапію можна проводити необмежено довгий час. Лікування припиняють, якщо число лейкоцитів становить менше 2500 / мм 3 або вміст тромбоцитів - менше 100 000 / мм 3. Через 3 дні аналіз крові проводять повторно. Терапію можна відновити після збільшення числа еритроцитів і лейкоцитів до прийнятного. Відновлення, як правило, відбувається досить швидко, в іншому випадку при одночасному застосуванні гідреа з променевою терапією, останню також можуть призупинити. Анемія, навіть важка, до переривання курсу лікування зазвичай не призводить за умови проведення адекватної терапії (трансфузія еритроцитарної маси);\nСправжня поліцитемія: застосування гідреа починають з 15-20 мг / кг в день. Доза встановлюється індивідуально, при цьому бажано підтримувати число тромбоцитів - нижче 400 000 / мкл, гематокрит - на рівні нижче 45%. У більшості випадків це вдається при постійному застосуванні гідроксікарбаміда в добовій дозі 500-1000 мг;\nЕсенціальна тромбоцитемія: гідреа призначають в початковій дозі 15 мг / кг в день. Потім дозу підбирають так, щоб підтримувати число тромбоцитів на рівні нижче 600 000 / мкл, не наводячи при цьому до зниження числа лейкоцитів нижче 4000 / мкл. При солідних пухлинах і меланоми проводять переривчасту (1 раз в день по 80 мг / кг кожні три дні; 6-7 доз) або безперервну (щодня протягом 3 тижнів по 20-30 мг / кг 1 раз в день) терапію;\nКарцинома шийки матки, карцинома голови і шиї: 1 раз в день по 80 мг / кг, кожні три дні в комбінації з проведенням променевої терапії. Гідреа призначають не менше ніж за 7 днів до початку курсу променевої терапії і не переривають прийом препарату під час всього курсу. При відсутності у хворого важких або незвичайних токсичних реакцій після закінчення променевої терапії застосування препарату слід продовжити протягом необмеженого часу під суворим лікарським контролем.\nУ хворих з функціональними порушеннями печінки необхідно проводити ретельний моніторинг показників крові. Даних про необхідність зміни доз у цієї групи пацієнтів немає.\nПри призначенні гідреа хворим з функціональними порушеннями нирок необхідно проводити корекцію дози. При кліренсі креатиніну до 60 мл в хвилину препарат, як правило, призначається в дозі 15 мг / кг. Хворим з термінальною стадією ниркової недостатності гідреа слід застосовувати в такій же дозі двічі, з перервою в 7 днів: перший раз - після закінчення чотиригодинного сеансу гемодіалізу, другий - перед проведенням сеансу гемодіалізу.\nЛітнім пацієнтам препарат рекомендується призначати в дозах, що не перевищують 60 мг / кг в день.\nНервова система: з невідомої частотою - сонливість, запаморочення, дезорієнтація, головний біль, судоми, галюцинації, периферична нейропатія (у ВІЛ-інфікованих хворих, які одночасно отримують антиретровірусну терапію, наприклад, ставудін і діданозин), підвищена стомлюваність;\nМоделі людини анатомічні: з невідомої частотою - інтерстиціальний нефрит, затримка сечі, збільшення вмісту сечової кислоти в сироватці крові, вмісту азоту сечовини і креатиніну в плазмі крові; рідко - дизурія;\nРеспіраторна система: з невідомої частотою - дифузна інфільтрація легенів, фіброз легенів, задишка;\nШкіра та шкірні придатки: з невідомої частотою - шкірний васкуліт, макульозно-папульозні висипання, виразки на шкірі, периферична еритема і еритема особи, дерматоміозітоподобние зміни і ексфоліація шкіри, еритема, гіперпігментація, лущення, папули фіолетового кольору, атрофія нігтів і шкіри, шкірні токсичні васкуліти (включаючи гангрену і васкулітно виразки); рідко - рак шкіри, алопеція;\nОргани травлення: з невідомої частотою - гепатотоксичність, панкреатит (у деяких випадках з летальним результатом) (у ВІЛ-інфікованих хворих, які одночасно отримують антиретровірусну терапію, наприклад, ставудін і діданозин), диспепсія, стоматит, діарея, анорексія, блювота, нудота, запор , мукозит, виразка слизової оболонки шлунково-кишкового тракту, подразнення слизової оболонки шлунка, підвищення концентрації білірубіну в плазмі і активності печінкових ферментів;\nОргани кровотворення: з невідомої частотою - пригнічення функції кісткового мозку (анемія, лейкопенія, тромбоцитопенія);\nІнфекції: з невідомої частотою - гангрена;\nІнші: з невідомої частотою - астенія, шкірні алергічні реакції, озноб, загальне нездужання, лихоманка, підвищення швидкості осідання еритроцитів (ШОЕ); рідко - задишка, дифузна інфільтрація легенів.\nВипадки розвитку гепатотоксичності і панкреатиту (з можливим летальним результатом), а також важкої периферичноїнейропатії відзначалися у хворих на ВІЛ, які брали гідреа одночасно з антиретровірусними лікарськими засобами, зокрема, діданозин спільно зі ставудіном або без нього.\nНайбільш приватні порушення, які спостерігаються при спільному застосуванні гідреа і променевої терапії, такі ж, як і при проведенні монотерапії - пригнічення функції кісткового мозку (анемія, лейкопенія) і подразнення слизової оболонки шлунка. Крім того, прийом гідроксікарбаміда може призводити до посилення деяких побічних ефектів, які зазвичай спостерігаються при променевої терапії (мукозит, дискомфорт в шлунку).\nПри прийомі препарату в дозах, в кілька разів перевищували терапевтичні, у пацієнтів спостерігалися симптоми гострої дерматологічної токсичності: стоматит, хворобливість, інтенсивна генералізована гіперпігментація шкірних покривів, набряклість з подальшим лущенням стоп ніг і долонь рук, фіолетова еритема.\nСпецифічний антидот на даний момент невідомий. При передозуванні призначають симптоматичне лікування.\nГідреа можна застосовувати тільки під наглядом лікаря, який має досвід проведення протипухлинної терапії.\nПеред початком кожного курсу і періодично під час терапії потрібно контролювати функції кісткового мозку, печінки і нирок. Визначення лейкоцитів, тромбоцитів і гемоглобіну має проводитися не рідше 1 разу на 7 днів протягом усього періоду лікування. Терапію призначають тільки у випадках, якщо вміст лейкоцитів вище 2500 / мкл, а тромбоцитів - 100 000 / мкл. При зниженні їх рівня терапію переривають до їх нормалізації.\nДо початку лікування анемію у важкій формі слід компенсувати.\nПід час застосування гідреа може розвинутися мієлосупресія, найчастіше - лейкопенія. Анемія і тромбоцитопенія розвиваються рідше, і в поодиноких випадках - без попередньої лейкопенії. Найбільш вірогідний розвиток мієлосупресії у пацієнтів після нещодавно проведеної хіміотерапії іншими препаратами або променевої терапії.\nПісля проведеної в недавньому часі променевої або хіміотерапії гідреа слід застосовувати з обережністю, що пов'язано з ймовірністю загострення пострадіаційної еритеми і посилення вираженості побічних дій (ульцерація шлунково-кишкового тракту, диспепсія, аплазія кісткового мозку).При розвитку тяжких порушень з боку органів травлення, таких як блювота, нудота, анорексія, терапію, як правило, припиняють.\nПри болях і дискомфорті при виникненні мукозиту в області опромінення зазвичай призначаються місцеві анестетики і анальгетики для перорального прийому. У важких випадках лікування тимчасово припиняють, при дуже тяжкому перебігу тимчасово скасовують супутню променеву терапію.\nГідреа може уповільнювати кліренс заліза плазми і знижувати швидкість утилізації заліза еритроцитами, але це не впливає на час життя еритроцитів.\nНа ранніх стадіях застосування гідреа часто спостерігається помірний мегалобластичний еритропоез. Морфологічні зміни зазвичай нагадують пернициозную анемію, але вони не пов'язані з дефіцитом фолієвої кислоти або вітаміну В12. Через те, що макроцитоз може маскувати нестача фолієвої кислоти, необхідно розглянути питання про її профілактичному призначенні хворому.\nНа тлі мієлопроліферативних захворювань під час застосування гідреа спостерігалися шкірні токсичні васкуліти, включаючи гангрену і Васкулітно виразки. Найчастіше повідомлялося про токсичні васкулитах у хворих, які отримували в минулому або отримують в даний час інтерферон. Прийом препарату при прогресуванні Васкулітно виразок потрібно припинити.\nПри тривалому застосуванні гідреа у хворих з мієлопроліферативними хворобами, таких як тромбоцитемія і справжня поліцитемія, були відзначені випадки вторинних лейкозів. Причина розвитку вторинного лейкозу (прийом гідроксікарбаміда або основне захворювання) невідома. Також тривала терапія може привести до розвитку раку шкіри, тому під час терапії рекомендується захищати шкіру від сонячного світла і систематично проводити самоконтроль її стану. При планових відвідини лікаря необхідно контролювати стан шкірних покривів хворого для виявлення можливих злоякісних змін.\nОскільки гідреа володіє цитотоксическим ефектом, при розтині капсул потрібно дотримуватися обережності, а також слід уникати вдихання препарату або потрапляння порошку на слизові оболонки і шкіру.\nЗгідно з інструкцією, гідреа може привести до розвитку запаморочення і інших небажаних явищ з боку нервової системи, що потрібно враховувати при керуванні автотранспортом.\nВагітність є протипоказанням до призначення гідреа. Якщо необхідно пройти курс лікування препаратом в період лактації, годування груддю припиняють.\nЖінки репродуктивного віку, які приймають гідроксикарбамід, повинні використовувати надійні методи контрацепції.\nЕкспериментальні дослідження підтвердили ембріотоксичну і тератогенну дію гідроксікарбаміда.\nПри одночасному застосуванні деяких лікарських засобів можуть виникати такі ефекти:\nІнші мієлосупресивними препарати або променева терапія: збільшення ступеня пригнічення функції кісткового мозку або ризику розвитку інших побічних ефектів;\nЦитарабін: збільшення його цитотоксичного ефекту;\nУрикозурические кошти: збільшення ризику розвитку нефропатії.\nЯкщо при проведенні комбінованого лікування виникає важка диспепсія, нудота, анорексія або блювота, зазвичай їх можна купірувати перериванням прийому гідреа.\nМукозит (дискомфорт і хворобливість слизових оболонок в місці опромінення) можна полегшити місцевими анестетиками і анальгезирующими препаратами (всередину). При важкому Мукоза застосування гідреа тимчасово переривають; в дуже важких випадках - припиняють променеву терапію.\nПрепарат здатний збільшувати вміст сечової кислоти в сироватці крові, що може зажадати коригування дози лікарських засобів, що збільшують виведення з організму сечової кислоти.\nВ результаті взаємодії гідроксікарбаміда і ферментів (уриказа, уреази, лактатдегідрогенази) під час застосування гідреа були відзначені випадки появи хибнопозитивних результатів аналізів при визначенні сечової кислоти, сечовини і молочної кислоти.\nАналогами гідреа є: Гідроксикарбамід Медак, Гідроксикарбамід-Ленс, Біосупрессін, Гідроксіуреа, Гідроксіуреа-Апо.\nЗберігати в захищеному від світла, недоступному для дітей місці при температурі 15-25 ° C.\nВідгуки про гідреа\nЛікарський засіб тимчасово призначають як недорогий препарат першої лінії хіміотерапії пацієнтам, що страждають від хронічного мієлолейкозу, на період діагностики і підбору правильної тактики лікування. Відгуки про гідреа переважно сприятливі, що доводить його ефективність. Прийом препарату дозволяє домогтися гематологічної ремісії у 20-40% хворих, оскільки призводить до швидкого, але короткочасного зменшення кількості лейкоцитів. З цієї причини в якості підтримуючої терапії препарат призначають в дозі 500 або 1000 мг на добу.\nПри лікуванні гідреа домогтися цитогенетичної ремісії (зникнення Ph-хромосоми) неможливо. Він уповільнює розвиток захворювання і дає можливість протягом деякого періоду часу нормалізувати вміст лейкоцитів.\nВідмова від лікування може спровокувати погіршення стану пацієнта. У більшості випадків препарат добре переноситься, а побічні ефекти спостерігаються вкрай рідко. Протипоказанням до прийому лікарського засобу може стати виразкова хвороба на стадії загострення. Однак слід пам'ятати, що повне одужання при хронічному мієлолейкозі можливо лише після алогенної трансплантації кісткового мозку протягом першого року захворювання.\nГідреа вважається хорошим вибором і «золотим стандартом» лікування істинної поліцитемії. Хороші результати дає цитостатична терапія, що дозволяє домогтися стійкої ремісії. Для цього препарат приймають за наступною схемою: початкова добова доза становить 30 мг / кг, розділених на 2 прийоми, потім дозу в 2 рази зменшують і переходять до підтримуючої дозі 500-1000 мг на добу. При первинному мієлофіброзі цитостатична терапія дозволяє зменшити розміри селезінки і купірувати тромбоцитоз.\nЯкщо судити з відгуків, гідреа найчастіше призначався в добовій дозі 1000-3000 мг, після чого проводилася підтримуюча терапія. При есенціальній тромбоцітеміі прийом препарату спрямований на зниження рівня тромбоцитів, але не завжди це виявилась ефективною. Хворі відзначають, що найбільш частим побічним ефектом прийому препарату є випадання волосся.\nЦіна на гідреа 500 мг в більшості аптек становить 240-270 рублів (в упаковці знаходиться 20 капсул).


Полтавська дитяча художня школа отримала «друге життя» / Влада мого міста\n17 листопада 2016, 16:05 Розмір тексту\nПолтавська дитяча художня школа отримала «друге життя»\nПолтавська художня школа відтепер працює без підвалів, у теплому приміщенні та з сучасним освітленням. Заклад «переїхав» із території Краєзнавчого музею до приміщення колишнього дитсадка по Алмазній, 2а.\nТорік приміщення художньої школи поблизу Краєзнавчого музею практично не опалювалось. Дітей переводили на заняття до 10 та 6 шкіл.\nВікторія Мались, учениця художньої школи радіє новеньким світлим класам та згадує про стару школу, що коли була зима, то вони приходили у куртках і так сиділи:\n— Було дуже холодно. Навіть вода замерзала. Неможливо було малювати.\nАле цей навчальний рік полтавських дітей вчать мистецтву у відремонтованому приміщенні колишнього дитячого садка.\nІз міського бюджету на капітальний ремонт приміщення для Полтавської художньої школи було виділено 1,5 млн грн та 200 тис грн — на поточний. Заклад оснащений новими сучасними світильниками, конструкціями для влаштування виставок та експозицій, першу з яких колектив художньої школи запропонував до уваги гостей.\n6 листопада Полтавський міський голова перевірив умови, у яких тепер навчаються діти.\n— Тут повністю зроблений капітальний ремонт, відремонтована система опалення, замінені вікна, — розповів мер Полтави Олександр Мамай. — І на сьогоднішній день треба придбати дошки, мольберти, усе, щоб діти могли добре навчатися.\nІрина Конопля, директор Полтавської дитячої художньої школи, розповідала, що зараз у школі є 23 класи. Окремо мають власний виставковий зал. Педагоги закладу кажуть: готові навчати і більше дітей. Для цього мають приміщення, і написали відповідне звернення до міської влади.\n— У кожного викладача є свій власний клас, який він може оформити так, як вважає за потрібне. Сьогодні в наших класах тепло, затишно, світло. Освітлення є надзвичайно важливим для будь-якої творчої роботи, а особливо, коли творчістю займаються діти. Це один, без перебільшення, з найголовніших факторів!\nРезультатом змін задоволені всі — і діти, і педагоги, і міський голова, бо результат демонструють самі діти власним зацікавленням.\n— Якщо у старому приміщенні школи навчалося до 200 дітей, то у цій сьогодні навчається 350. На обладнання для цієї школи було спрямовано близько 2 мільйонів гривень. Звичайно ж, підтримуватимемо заклад і надалі. На наступний рік заплановано закласти в бюджет для художньої школи ще до мільйона гривень, — зазначив Олександр Мамай.\nМіський голова обіцяє кожного разу приїздити до дітей з подарунками. Цього разу мер Полтави подарував школі новенькі стільці. Від колективу художньої школи у знак вдячності міському голові подарували картину, яку написала Дар’я Тарасенко.\n17 листопада 2016, 16:05 Партнерський проект\nУчні художньої школи у Полтаві повернуться до неї тільки після потепління 31 січня 2016, 18:50\nУ Полтаві після виборів забули про проблеми художньої школи 13 січня 2016, 17:03\nТеги: Полтавська дитяча художня школа, художнє мистецтво, школа, діти, Полтавська міська рада, Олександр Мамай