Українці Нью-Йорка — Вікіпедія\nУкраїнці Нью-Йорка — особи з українським громадянством або національністю, які мешкають в місті Нью-Йорк і є частиною української діаспори в США. Для збереження своєї культури, звичаїв та традицій створено спілки, асоціації, виходять засоби масової інформації, працюють українські установи.\n2.1 Відомі діаспоряни Нью-Йорку\n4 Культурні потреби\n4.1 Релігійні установи і організації\n4.2 Освіта і наука\n6 Установи українців США\n8 Український бізнес\nПротягом чотирьох хвиль міграції сформувалася українська громада Нью-Йорку. Перші переселенці прибули у 1870-х роках. Насамперед це були заробітчани з західноукраїнських міст (Закарпаття та Лемківщини), що тоді належали Австро-Угорщині. Вони влаштовувалися на заводах міста. Яскраво їх переселення та перші роки описав в оповіді «Без язика» український письменник Володимир Короленко, який під час подорожі до США відвідав Нью-Йорк.\nДруга хвиля української імміграції до США припала на міжвоєнний період (20-30-ті роки ХХ століття) і суттєво відрізнялася від довоєнної. По-перше, різко зменшилась кількість іммігрантів, що було пов'язано з періодом Великої депресії у США, а також вжитими американськими властями заходів з обмеження імміграції. По-друге, серед українців з'явились політичні емігранти — учасники визвольних змагань в Україні 1918—1920 років. Після падіння кількох українських урядів, до Сполучених Штатів прибули солдати, офіцери, національна інтелігенція, які вирушили до Америки через політичні переконання.\nПереважна більшість українців з третьої хвилі імміграції прибули до Сполучених Штатів протягом 1947—1951 рр. і належали до категорії так званих «переміщених осіб», які після Другої світової війни перебували у таборах для біженців та військовополонених, значну частину становили колишні вояки УПА, ветерани української дивізії «Галичина», яким вдалося уникнути ліквідації радянськими спецслужбами. Цього разу серед прибульців була велика кількість інтелігенції та науковців. Вони сприяли розвитку українського політичного, громадського, культурного та релігійного життя в діаспорі. Цих іммігрантів об'єднувала відданість ідеї незалежності України й відновлення української суверенної держави. Саме представники цієї хвилі імміграції розгорнули активну діяльність по збиранню та збереженню писемних, речових та інших пам'яток історії та культури України. У 1950-х роках виникла так званна Нью-Йоркська група, що складалася з поетів-емігрантів.\nПочатком четвертої хвилі імміграції до США (так званої «економічної імміграції») вважають середину 1980-х років. Під час занепаду та розпаду Радянського Союзу чимало українців, користуючись можливістю відвідати родичів в США, залишались тут на постійне проживання. Більшість з них залишили територію СРСР, а потім — незалежної України через скрутні економічні умови, що настали після розпаду Радянського Союзу. Основна їх маса мала вищу освіту або технічну спеціальність, володіла англійською мовою, що давало змогу знайти роботу в США. Багато з них розпочали свій власний бізнес, відкрили приватні фірми, ресторани.\nСтаном на 2016 рік в Нью-Йорку мешкає більше 131.300 українців. Компактно проживають на 2-й авеню Манхеттену (між 6-ю і 10-ю вулицями, біля площі Шевчанка), що отримала назву «Українська долина міста» чи «Українське східне село» (відносно Українського села в Чикаго). Інша назва «Маленька Україна» (за аналогією Маленька Італія тощо в Нью-Йорку).\nПоділ українців на еміграції досить складний: діаспоряни тривалий час поділялися не лише на «стару» і «нову» еміграцію, православних і греко-католиків, українськомовних і тих, які вже не говорять українською, бандерівців та мельниківців, рештки УНРівського та гетьманського політичних таборів тощо. Євромайдан і війна на cході України об'єднали українську громаду в Нью-Йорку.\nВідомі діаспоряни Нью-Йорку[ред. | ред. код]\nЮліан Китастий, бандурист\nВірляна Ткач, режисер, художній керівник мистецької групи «Яра»\nОлександр Балабан, чиновник в міністерстві доходів та зборів США\nЮрій Савицький, архитектор\nВолодимир Джус, підприємець\nЕмма Андієвська, письменниця, поетеса\nМихайло Яримович, науковий та державний діяч\nВолодимир Дармохвал, підприємець\n1952 року засновано Український культурний центр «Союзівка» (створено Українським Народним Союзом) в районі в Кергонксон. Розташовано на 250 акрах площі з 9 будинками, кожен з яких був названий на честь регіонів України. Тепер цей культурний центр на лоні природи використовується для різноманітних програм, що ставлять за мету прищепити гордість за українську спадщину в американської молоді українського походження. Він організовує дитячі табори з вивчення культурної спадщини, семінари, фестивалі, концерти, танцювальні вечори та художні виставки.\nІснує Український інститут Америки (Ukrainian Institute of America) з президентом Даніелєм Свістелем (Daniel Swistel). Започатковано Український народний дім, який сьогодні очолює Андрій Ластовецький. Активно діє Cпілка української молоді на чолі з Андрієм Бігуном.\nНа території Українського кварталу велика кількість українських ресторанів, магазинів і інших установ. Тривалий час діяли Український Мистецький клуб, Літературний клуб, кав'ярня «Київ», ресторан «Одеса». Проте їх закрито з 2010-х років. Мала громада і щонайменше три українські книгарні. Нині залишилася лише «Сурми».\nУ 2014 році виник серед діаспорян волонтерський рух. Головою волонтерського руху української діаспори Стейтен-Айленд м. Нью-Йорк є Олег Мельник, що регулярно надсилає допомогу військовим АТО.\nКультурні потреби[ред. | ред. код]\nРелігійні установи і організації[ред. | ред. код]\nПоруч з площею Шевченка знаходиться українська католицька церква Святого Юра. Перша служба відбулася у 1890 році. 1965 року створено Українське Патріархальне Товариство з метою домагатися патріархального устрою Української Католицької Церкви на чолі з Верховним Архієпископом Йосипом Сліпим. Теперішня назва від 1979 року.\nПо неділях тут проходять служби, на які з'їжджається вся віруюча українська громада Нью-Йорка. З 1926 року існує Українська православна кафедра Святого Володимира. Церква взяла активну участь, аби об'єднати українське православ'я на теренах США, розгорнула бурхливу господарчу діяльність. У квітні 1946 року парафія придбала ферму в Саут Бавнд-Бруку, яку було названо «Українським селом». Парафіяни церкви Св. Володимира своєю працею та згуртованістю змогли перетворити цю ферму-пустку на чудове місце відпочинку з насиченим культурним життям. Тут було збудовано житлові приміщення, капличку, упорядковано господарські приміщення, ставок та газони, що дозволило проводити тут пікніки, різноманітні культурні заходи, а юнацтву Пласту та СУМу відбувати літні табори.\nВхід до Наукового товариства імені Тараса Шевченка\n1949 року відкрито першу суботню українську школу, яку нині очолює Іван Макар. Сюди дітей українці везуть із найвіддаленіших районів міста — Брукліна, Квінса, Стейтен-Айленда, Вестчестера і навіть із сусіднього штату — Нью-Джерсі. У школі вчиться близько 200 дітей — тут займаються усі — від дошкільнят до дванадцятикласників. Від американських однолітків діти з української діаспори відрізняються тим, що крім американської шкільної програми мають ще й свою українську.\nУ місті з 1947 року діє Наукове товариство імені Тараса Шевченка (НТТШ, президент — Галина Гринь), при якому створено дослідницький центр з питань вивчення української діаспори у Сполучених Штатах Америки. Товариство організовує та проводить наукові конференції, колоквіуми, симпозіуми та щотижневі публічні лекції, бере участь у загальнонаціональних та міжнародних наукових конференціях та конгресах з україно-слов'янських студій. Вона надає дослідницькі гранти для вчених та стипендії для кваліфікованих студентів. НТТШ опублікувало численні наукові роботи на різних мовах, включаючи три багатотомні енциклопедії України.\n1948 році засновано Український Інститут Америки. 1950 року створено Українську вільну академію наук, президентом якої натепер є Альберт Кіпа. Академія співпраццює з Колумбійським університетом.\n1976 року відкрито Український музей в Нью-Йорку. Основна колекція була започаткована Союзом Українок Америки на початку 1930-х років і перебувала під патронатом СУА до створення музею. Своїм патроном куратори музею обрали майстра, якого добре знають у Нью-Йорку — Олександра Архипенка.\nЄ найбільшим музеєм в США, що зберігає і плекає культурну та історичну спадщину українського народу. Колекція музею складається з трьох основних груп: етнографічної, образотворчої та архіву історії і культурної спадщини української еміграції в США — особисті архіви українських родин, старі фото, антикварні видання. У 2005 році музей переїхав у нове приміщення в центрі Манхеттена. В музеї демонструють українське кіно. Серед музейних архівів на особливу увагу заслуговують зібрання мап 17-18-го століть; велика нумізматична колекція, яка включає в себе срібну гривню 9-го, монети 16-го століття та українські гроші від початку 20-го століття до наших днів; колекція поштових марок від першої чверті 20-го століття до сьогодення; світлини й документи, пов'язані з українською еміграцією до США.\nМузейні майстерні народної творчості вчать усіх охочих опановувати традиційні українські ремесла: писанкарство, вишивання, ткання гобелени, традиційне хлібопечення, вироблення герданів (прикрас із бісеру) та Різдвяних і новорічних іграшок. Ключові експозиції присвячено народному та образотворчому мистецтву, в тому числі сучасному мистецтву й фотографії, але в Музеї проходять також історико-архівні виставки. Головні галереї розташовані на 1-му і 2-му поверхах, менші виставки розміщуються також на нижньому рівні. Щороку Музей влаштовує кілька тематичних виставок.\nНатепер музей очолює Рената Холод.\nПротягом 1908—1921 року друкувався тижневик Союз. 1918—1923 році в місті виходив двотижневик Січові Вісті. У 1967—2002 роках в Нью-Йорку друкувалося та виходило накладом видання Української греко-католицької церкви «Патріярхат».\nВ мережі інтернет створено FACEBOOK-спільноту «Українці Нью-Йорку». У 2015 році започатковано українсько-американський культурно-мистецький журнал «InLove».\nУстанови українців США[ред. | ред. код]\nКрім того, в Нью-Йорку розташовані загальноамериканські установи українців — Український Конгресовий Комітет Америки (очолює Андрій Футей), Українсько-американська координаційна Рада (очолює Ігор Гавдяк), Союз Українок Америки (очолює Маріанна Заяць), Товариство українських інженерів Америки (очолює Аскольд Борецький), Українська скаутська організація «Пласт» (очолює Петро Ставничий), Об'єднання мистців українців у Америці.\n1922 року вперше українська громада провела «український день», під час якого влаштувала 20-тисячну демонстрацію проти гноблення Польщею українців у Східній Галичині за участю українських громадських товариств та інституцій з усіх американських міст. З цього моменту увійшов в традицію.\nУ травні, на 7 вулиці, між 2 і 3 авеню проходить щорічний український фестиваль Святого Юра, який започатковано у 1976 році. Він був заснований отцями Чину Святого Василія Великого на честь святкування 200-ї річниці від проголошення незалежності США.\nУкраїнський бізнес[ред. | ред. код]\nФедеральна кредитова спілка «Самопоміч — Нью-Йорк» на чолі із Богданом Курчаком. 1966 року створено Українську Національну Федеральну Кредитну Спілку UkrNatFCU. Українська кредитівка — це некомерційна організація. Усі отримані доходи повертаються до її членів у вигляді безкоштовних зборів на послуги, вищих дивідендів за рахунками і невисоких відсоткових ставок за кредитами.\nВідомим підприємцем та філантропом був Володимир Джус, засновник промислової компанії.\n↑ Board of Directors // Сайт Ukrainian Institute of America. (англ.)\n«Маленька Україна» Нью-Йорку — громада вихідного дня\nУкраїнська школа в Нью-Йорку активно підтримує українських військових\nВесь мир в Нью-Йорке. Украина\nЗ Нью-Йорка в Кам'янець передали дрон для військових саперів\nДуша України y Нью-Йорку\nМузеї української діаспори\n«Народний Дім — це власність громади» // Свобода. — Джерзі Ситі і Ню Йорк, 1986. — Ч. 26 (8 лютого). — С. 1, 4.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Українці_Нью-Йорка&oldid=28603891\nУкраїнська діаспора міст США\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 09:24, 8 червня 2020.


Смугаста модель із Луцька позувала фотомитцеві із Рожища - Район Рожище\nСмугаста модель із Луцька позувала фотомитцеві із Рожища\nРожищенський фотограф Володимир Ковалюк зробив дивовижні знімки тигреня з Луцького зоопарку.\nФотосвітлини митця з Рожища виклали на сторінці Луцького Зоопарку в соціальній мережі Facebook.\n«Робочий тиждень іде до завершення, тривають літні відпустки, просто гарна погода для того, щоб прогулятися годинку-дві. Це - очевидні причини, щоб запланувати візит до Луцького зоопарку.\nЧудова колекція тварин та птахів і створений дбайливими руками наших працівників ландшафт - переконливі причини прийти саме до нас шукати спокою, натхнення та фіксувати у світлинах і згадках красу літа.\nТріша росте, розвивається і постійно перебуває на території зоопарку, у вольєрі поряд із дорослими тиграми - з травня постійний чудовий додатковий привід обрати саме Луцький зоопарк для візиту з друзями, рідними й коханими.\nДо слова, смугаста красуня, яка стала всезагальною улюбленицею, вже сміливо може називатися професійною моделлю. І до її портфоліо та вашої уваги - серпневе знімкування. Тигричка позувала Володимир Ковалюк. Як видно зі світлин, і фотомитець, і модель результатом співпраці задоволені , за що ми їм безмежно вдячні.\nТож - не гайте часу і мерщій до нас, бо Луцький зоопарк - місце найкомфортнішого відпочинку на природі у межах міста. Хоча... ви і самі це знаєте », - йдеться у повідомленні.\nТакож читайте, «Фотографія – це також мистецтво», - Володимир Ковалюк.\nТеги: #Володимир Ковалюк, #Фотографія, #Луцький зоопарк\nМолодець, Володя! Справді файно\nтолковий чоловік фото чудові\nДуже професійні фото, дякуємо за позитивні емоції. Тигреня досить мирно і позитивно пройшло фотосесію.\nКрасота !!!! Фотограф профі !!!!!


Лікування запору за допомогою мінеральної води | Геморой\nЛікування запору за допомогою мінеральної води\nЗагальними показаннями до прийому мінеральних вод є:\nЗахворювання кишечника в хронічній формі: ентерит, ентероколіт, тифлит.\nПорушення нормального функціонування кишечника: розвиток закрепів, спазмів, атонії, гіпотонії.\nВ процесі лікування дуже важливо слідувати правилам використання води. У тому випадку, якщо вода буде недостатньо теплою/холодної чи буде вибрано невдалий час для прийому, тобто ризик розвитку загострення хвороби і запального процесу.\nПри підборі води враховують супутні хвороби пацієнта і індивідуальні особливості його організму.\nМінеральна вода при запорах має бути використана згідно з рекомендаціями виробника. Бажано, щоб температура води була ідентичною температурі людського тіла.\nЛужно-сольові води (Єсентуки) проникають в кишечник вже через 8-10 хвилин після прийому.\nМаломінералізована вода всмоктується в тонкому кишечнику і не володіє здатністю проникати в товстий кишечник.\nПроносний мінеральна вода сприяє розвитку перистальтики кишечника. В процесі дефекації відходить велика кількість водянистих виділень.\nПоказаннями до прийому проносних вод є:\nРозвиток систематичних запорів.\nЗапори, які виникають на тлі гінекологічних хвороб.\nРозвиток метеоризму і процесів гниття в кишечнику.\nРозвиток ожиріння, що супроводжується запором.\nПри терапії атонічного запору рекомендовано вживати холодну воду, при спастичних запорах – гарячу. Також доцільно додаткове призначення гіркою послаблюючої води – Баталинской. Лікування водою повинно здійснюватися на тлі дотримання дієти. Пацієнт повинен приділяти час лікувальної гімнастики і багато рухатися. Особливу увагу приділяють вправам, спрямованим на зміцнення стінок черевної порожнини.\nВ ранковий час доби прийом мінеральної води пропускають. Питний режим починається в денний або навіть вечірній час доби. Початкова доза становить не більше половини склянки. Поступово може збільшуватися доза і кратність прийому лікувальних вод за призначенням лікаря.\nПри хронічних запорах рекомендований прийом Баталинской (або інший проносне) води до півтора склянок на день. Вода може бути використана як у чистому вигляді, так і в поєднанні з іншими слабомінералізованими водами.\nПротипоказаннями до питного лікування є розвиток гострої і хронічної дизентерії (амебного або бациллярного походження), стенозу, туберкульозу, сифілісу кишки, виразкового коліту, а також запору, який спровокований звуженням просвіту кишки на тлі процесу рубцювання.\nМінеральні води для ректального використання\nМінеральна вода при запорах може бути використана для приготування клізм. Подібний метод ефективний при розвитку важких захворювань шлунково-кишкового тракту, які супроводжуються систематичними запорами.\nНа різних курортах процедура промивання кишечника мінеральною водою є досить поширеною. Процедура проводиться з поступовим зменшенням кількості рідини (з 4,5–5 літрів до 1 літра). Клізму можна робити раз на 3 дні.\nДля того щоб зробити мікроклізму на основі мінеральної води, рідина попередньо підігрівають до 37-37,5 градусів. На одну процедуру потрібно до 70-80 мл води.


Bosch — відомий німецький концерн, який розробляє і випускає на ринок промислову та побутову техніку високої якості. Виробник створює круті новинки, модернізує техніку, впроваджує новий функціонал.\nСтворив це надуспішне підприємство Роберт Бош. Він народився 23 вересня 1861 року в місті Альбек у сім’ї швабського фермера Серватіуса Боша. У Роберта було 12 братів і сестер. Батько — заможний селянин, мріяв про те, що його син стане священником, аптекарем або вчителем. Проте хлопцеві до душі була механіка. Він майстрував спочатку найпростіші механізми, а потім перейшов до більш складних систем.\nУ 1879 році вісімнадцятирічний Роберт закінчив курс навчання з точніої механіки, влаштувався працювати на підприємство свого брата, й продовжив паралельно навчатися точній механіці та електротехніці в Ульмі та Штутгарті, отримавши диплом інженера.\nНаступним його рішенням став переїзд до Сполучених Штатів Америки. Там протягом кількох років він співпрацював з Томасом Едісоном (всесвітньо відомим американським винахідником і підприємцем) та американськими та англійськими електротехнічними компаніями.\nПовернувшись до Німечччини 15 листопада 1886 року на власні заощадження він заснував в Штутгарті фірму під назвою “Майстерня точної механіки та електротехніки”. Так було започатковано концерн Bosch. Спочатку у Роберта було двоє підлеглих — підмайстер та учень. У 1891 році штат працівників зріс до 10 осіб, а через рік — до 25.\nЗгодом економічна криза змусила Роберта Боша скоротити компанію до трьох працівників. Фірма ожила лише у середині 1890 років, коли їй вдалося роздобути кілька вигідних контрактів на установку електроустаткування.\nПершими замовленнями були ремонти дрібної техніки: телефонів, друкарських машинок і фотоапаратів. Крім цього фірма виробляла точні механізми і слабкострумові електричні пристрої. Запатентований магнето (магнітоелектрична машина, що перетворює механічну енергію в електричну) дуже сподобався автовиробникові Готтлібу Даймлеру. Він розумів, що використання низьковольтного магнето значно спрощувало роботу механіка та істотно скорочувало час запуску машини до роботи. Результатом співпраці Даймлера та Боша стала угода на розробку системи запалювання, яка встановлювалася в автомобілі Daimler. На підготовку нового магнето пішло кілька місяців, а на підготовку до серійного виробництва — близько двох років. Пристрій виявився настільки міцним і компактним, що попит на нього різко зріс.\nДо 1901 року Bosch випускала більше 10 тис. магнето на рік. Згодом схематичний силует подібного пристрою став торговою емблемою марки.\nНа фото: Магнето від Bosch\nНа початку ХХ ст. виробничі площі компанії вже становили близько 20 тис. м². Такий успіх дозволив підприємцю організувати два дочірніх підприємства: у Франції — Societe des Magnetos Bosch і в Англії — The Bosch Magneta Company Ltd, а у 1905 році філія з’явилася і в Нью-Йорку.\nУ 1911 році в передмісті Штутгарта відкрився новий завод площею 37 тис. м². Бізнесмен залучає до штату найкращих механіків і закуповує нове обладнання. Компанія стала випускати генератори та стартери для найбільших світових автомобільних концернів. Було відкрито напрям супутніх товарів для автомобілів, а також автомобільного електрообладнання: магнето, свічки запалювання, стартери, генератори, фари, реле-регулятори, спідометри тощо. Ця автомобільна продукція завоювала визнання в усьому світі. 90% продукції що випускалася в Німеччині йшло на експорт.\nДо початку Першої світової війни Роберт став одним з найбільш успішних підприємців Німеччини. Щорічний дохід його підприємств оцінюється в 4 млн. марок. Успіху підприємств сприяло піклування бізнесмена про своїх працівників. Вже у 1906 році на підприємствах Bosсh було введено восьмигодинний робочий день, а у 1910 році — скорочений день у суботу.\nНа фото: Роберт Бош зі своїми працівниками\nДо 1930 року в компанії визначилися три чітких напрямки розвитку: автомобілебудування (комплектуючі), промислове обладнання (інструмент) і товари широкого вжитку. До того ж Bosch не тільки виробляла, а й здійснювала технічне обслуговування своєї продукції.\nУ 1933 році на світ з’явився перший холодильник Bosch вагою близько 80 кг і місткістю 60 л, через 16 років було налагоджено масовий випуск холодильників.\nУ 1950 році випущено перший міксер.\nСтворення нових видів інструментів з новими технічними та експлуатаційними характеристиками вимагало застосування раніше невідомих матеріалів. Так, у 1952 році вперше для виготовлення корпусу інструменту був застосований струмоізоляційний матеріал.\nУ 1958 році створено першу пральну машину, а в 1960 році в продаж надійшли морозильні камери. Через два роки була випущена перша у світі вбудована кухонна плита, а у 1964 році — перша посудомийна машина.\nУ 1978 році компанія Bosch першою у світі випускає багатофункціональний кухонний комбайн.\nВеликих успіхів компанія досягла в автомобільній галузі, посідаючи наразі одне з провідних місць серед виробників автозапчастин. Асортимент продукції становить близько 100 тис. найменувань практично для всіх автомобілів світу.\nЗі створенням відділення Bosch Telecom почалося виробництво телефонних апаратів. Чимале значення Бош надавав і системам безпеки. Уже в 20-ті роки минулого століття він налагодив випуск пожежних панелей і датчиків. Bosch Security Systems пропонує широкий спектр протипожежних, охоронних, CCTV-систем, систем оповіщення, конгрес-систем і систем управління, а також компонентів, що дозволяють створювати на їх основі практично будь-які системи.\nУ 2004 році Boch почав виробництво унікальних “невидимих” пожежних датчиків серії 500, які практично не виділяються на фоні поверхні, на яку вони встановлюються.\nНове тисячоліття ознаменувалося приєднанням до компанії підприємства Ersol, що спеціалізується на виробництві елементів для сонячних батарей.\nЩорічно, починаючи з 2001 року, журнал Readers ‘Digest проводить дослідження в усіх європейських країнах на предмет найбільш шанованих у споживачів брендів. У номінації “марка довіри” в категорії “побутова техніка” компанія Bosch неодноразово посідала перше місце.\nПріорітетними для підприємця завжди були питання якості продукції, а також довіри покупців і партнерів. Основні принципи Боша: “Краще втратити гроші, ніж довіру клієнтів” і “Задоволення ваших партнерів по бізнесу набагато важливіше хвилинної вигоди”.\nЗа життя бізнесмен направляв значні суми на благодійність. У 1964 році створено Фонд Роберта Боша, який підтримує розвиток громадської охорони здоров’я, освіти, мистецтва і культури, соціальних, природничих і сільськогосподарських наук. Щороку компанія витрачає €100 млн на захист екології.\nУ 2012 році компанія Bosch вклала в наукові дослідження і розробки понад €4,8 млрд, а також подала заявки на отримання понад 4,8 тис. патентів у всьому світі. У 2012 фінансовому році обсяг продажів сягнув €52,5 млрд, а штат компанії становив близько 306 тис. співробітників.\nПочинаючи з 2013 року діяльність групи компаній Bosch ведеться за чотирма основними бізнес-напрямками: автомобільні технології, промислові технології, товари народного споживання, будівельні технології та енергетика.\nУ 2015 році компанія показала €4,5 млрд чистого прибутку з річним обігом €70 млрд.\nУ 2016 році активи компанії становили €81,9 млрд.\nНаразі до групи компаній Bosch входять Robert Bosch GmbH та понад 360 дочірніх підприємств і регіональних компаній у 50 країнах. Разом з партнерами у сфері продажів і обслуговування компанія Bosch представлена майже у 150 країнах. Крім цього, 12 тис. сервісних центрів повсюдно забезпечують гарантійне обслуговування.\n92% акціонерного капіталу Robert Bosch GmbH належить благодійному фонду Robert Bosch Stiftung GmbH. Контрольним пакетом голосуючих акцій володіє Robert Bosch Industrietreuhand KG, вона ж виконує функції власника на підставі довірчого управління. Інша частина акцій належить родині Бош і Robert Bosch GmbH.\nПротягом усього свого довгого життя (1861-1942), Роберт Бош сповідував перевагу практики над теорією. Успіх для нього означав не тільки економічний розвиток, але й поліпшення умов життя і роботи.\nСьогодні, як і раніше, підприємства з маркою винахідника Bosch прагнуть випускати практичну техніку. Компанія продовжує створювати надійні та довговічні машини, які полегшують життя людям.\nПереваги товарів Bosch, переконані у компанії, очевидні:\n• Бездоганна якість. Bosch дорожить репутацією, тому контролює якість продукції на всіх етапах виробництва, використовує міцні, надійні комплектуючі з великим робочим ресурсом.\n• Лояльні ціни. Продукція представлена в широкому ціновому діапазоні. У каталогах можна знайти і бюджетні моделі, й дорогі апарати для професійного застосування.\n• Широкий модельний ряд. Асортимент товарів дуже різноманітний. Є агрегати стаціонарні та мобільні, які працюють від мережі або від акумулятора, вузькоспеціалізовані та багатофункціональні.\n• Продуктивність. Устаткування з потужними двигунами спрощує роботу майстра, роблячи її більш продуктивною та результативною.\n• Функціональність. Агрегати можуть використовуватися у господарстві, під час проведення ремонтних, будівельних, монтажних і демонтажних робіт. Більшість електроінструментів призначені для багатоцільового використання та комплектуються різними насадками.\n• Простота експлуатації. Завдяки простій конструкції техніка рідко виходить з ладу, не потребує спеціального обслуговування та зручна у використанні.\nДжерело: kulibin, bitprice, istoriiuspehov, sovets, відкриті дані\nНоа Каган: Правила успішної компанії з досвіду роботи у Facebook\nЗасновник компаній AppSumo та OkDork — про принципи роботи найпопулярнішої соцмережі світу


Євген Зражевець: «Мало хто знає, але за окружну і відрізок київської траси до Євро-2012 з дорожниками так і не розрахувалися» | Справжня Варта\nРостислав Касьяненко | Понеділок, 18 липня 2016, 08:56\nР.К.: Євген, я правильно розумію, що у Вас три вищі освіти?\nЄ. З.: Все вірно — так вже історично склалося. Перше — військове училище імені І. Крилова, в 1984 році його закінчив і поїхав служити в Білорусь. Потім повернувся сюди, викладав і врешті решт довелося звільнитися, коли армія була розвалена. Спочатку зайнявся різними комерційними проектами, а потім зрозумів, що моє покликання — бути шляховиком. Чому? Тому що військова організація, в якій я служив, і там, де я зараз працюю, вони дуже схожі: за дисципліною, за дружбою, за низкою інших критеріїв.\nВсе добре, але як Вам вдалося в один рік отримати відразу дві вищі цивільних освіти? Адже, крім Автодорожнього університету, в 2007 році Вам у ХПІ видали ще диплом магістра державного управління...\n- Це необхідно, тому що все життя працюю з великою кількістю людей — на нашому підприємстві на сьогоднішній день, на жаль, десь 1200 чоловік. На жаль — тому що в 2010 році в Харківському облавтодорі було 3000 чоловік, тобто штат скоротився більше ніж наполовину — це не від хорошого життя, треба розуміти. Але ми сьогодні в позитивній динаміці: набираємо людей і маємо надію, що нарощуватимемо і обсяги, і якість робіт, відповідно.\nА щодо «Українського Будинку Селенга», де Ви закінчили працювати головою правління, якщо не помиляюся? Масштабний був проект ...\n- Це вже давня історія. Після звільнення з армії якісь були комерційні проекти, щось ми купували, щось продавали, і мої товарищі по службі, військове братство, запропонували роботу в цьому Будинку Селенга. Пам'ятаю як зараз: включився різко, починаючи з пошуку офісу — сиділи ми в будівлі Воєнпроекту на Клочківській — і дослужився до голови правління. Засновником компанії був «Русский Дом Селенга», і коли російські засновники мені запропонували відкрити рублевий валютний рахунок, я написав заяву і пішов з цієї організації. Я вважаю це непатріотичним, тому що всі гроші приватних інвесторів я пропонував використовувати для внутрішньоукраїнських проектів, а решту вважав аморальним. У нас виникли з цього приводу розбіжності — і я пішов.\nЯ правильно розумію, що Ви зробили кар'єру в приватній компанії, яка ремонтувала і будувала дороги, а потім — в облавтодорі при губернаторі Авакові. Коли прийшла команда Добкіна, Вас просто "попросили"?\n- Як правило, зміна влади завжди супроводжується зміною ключових керівників територіальних управлінь і департаментів. Природно, мене відразу звільнили, це був 2010 рік. Але ж ми на той час досить багато зробили: згадаймо хоча б трасу Харків — Сімферополь, було багато й інших проектів. Минув час, у 2010 році я пішов, в 2015 повернувся. Спасибі Ігорю Львовичу Райніну — він покликав к собі в команду. Минуло рівно 5 років...\nЩо можу сказати? Коли йшов — в облавтодорі у нас був один працюючий асфальтоукладальник, чотири машини, які наносять розмітку, було 11 працюючих асфальтобетонних заводів. Рік тому, коли я прийшов, не було жодного асфальтоукладача, жодної з машин, які роблять розмітку. Минув рік. Зараз у нас працює два асфальтоукладача, усі чотири машини для розмітки відновлені. На моє переконання, для будь-якої людини важливі дві якості: це мораль і професіоналізм. Якщо у нас будуть моральні професіонали на своїх місцях, ми зрушимо з мертвої точки.\nПогодьтеся, якість доріг так само, м'яко кажучи, залишає бажати кращого. І для Харківської області, через яку техніка своїм ходом йшла в АТО, це особливо актуально. Хіба ні?\n- Всі критикують шляховиків, справедливо критикують: кого можуть влаштовувати наші дороги? Нікого. Вся місцева і державна дорожня мережа Харківської області, а це 9 627 км, була побудована незабаром після Другої світової війни. За рідкісним винятком, її капітально не ремонтували: латали ями і все. До Євро-2012 побудували окружну дорогу і трасу на Київ. А ви знаєте, що до сьогоднішнього дня підприємствами, які їх будували, гроші так і не отримані?\nЯк таке можливо??\n- Нинішня влада робить все для того, щоб закрити ті боргові зобов'язання, які виникли в 2012-2013 роках. І за окружну дорогу, і за ті ділянки, які були зроблені по дорозі на Київ, держава не заплатила ні копійки. І цей тягар ліг на плечі нинішньої влади.\nЯк Вам, до речі, працюється з нинішнім губернатором? Хоча б в порівнянні з двома попередніми.\nІгор Райнін — дуже системний керівник: це видно по тому, як він вибудовує роботу, відносини з підлеглими. З першого дня мені було поставлено завдання — визначити програму розвитку дорожнього комплексу нашої області. Знаєте, скільки було програм до цього часу? Всі вони потонули в рутині. А кожна програма — це 3-4 напрямки.\nНа сьогоднішній день такими ключовими напрямами стали: дорога Чугуїв-Мілове Р07, яка веде в зону АТО, до Луганської області, дорога М03 Київ-Харків-Довжанський, яка веде до кордону з Донецькою областю, дорога Харків-Охтирка-Суми, інтенсивність руху якої не менше, ніж на київській трасі. Остання дорога була розбита вщент. На сьогоднішній день ми її відновили, правда, в форматі ямкового ремонту. Це не страшно — добрий початок. І четвертий напрям — традиційно — окружна дорога і дорога М03 на ділянці від Харкова до кордону з Полтавською областю.\nМожна підвести попередній підсумок: що було зроблено Вашою командою за цей рік?\nУ 2015 році, за півроку, ми відремонтували окружну. Напевно, багато хто їздить на Київ. Інтенсивність — до 20 тисяч автомобілів на добу. Це найінтенсивніша дорога. Ділянка цієї дороги, М03. І під час пікових навантажень, в свята особливо, інтенсивність доходить до 30 тисяч автомобілів на добу. Зрозуміло, що цю дорогу потрібно не тільки ремонтувати, але і реконструювати: робити дві смуги, робити дорогу першої категорії. Минулого року ми зробили красивий в'їзд в Харківську область. Напевно, всі користувачі доріг бачили і оцінили його. Зараз ми продовжили роботу в цьому напрямку.\nНа минулому тижні в Міністерстві економічного розвитку я презентував міжнародним фінансовим організаціям — Світовому банку, Європейському банку реконструкції і розвитку — наш проект з реконструкції дороги М03 на ділянці від межі з Полтавською областю до Валок і в обхід Валок — це дорога першої категорії. Ми зробили повністю всі проектні роботи, які пройшли експертизу в Києві. З ініціативи Ігоря Райніна цей проект на території нашої області прискорився десь на два роки.\nСправа в тому, що зараз йдуть суперечки, обходити Полтаву чи проходити через Полтаву, обходити Чутове або через Чутове проходити — це територія Полтавської області. Ми подали пропозицію до «Укравтодору» з метою прискорити цей процес — відкрити другий пусковий комплекс на кордоні від Полтавської області до Валок і в обхід Валок. Тобто роботи організовуються паралельно. Таким чином, десь на два роки ми прискорюємо будівництво цієї дороги.\nТобто це як БАМ: дорога будується з двох кінців?\n- Не зовсім так: з Полтави йдуть до кордону з Харківською областю, а в цей час ми не чекаємо, поки вони дійдуть — ми починаємо свій проект, доходимо 25 кілометрів до Валок і фактично 12 кілометрів навколо Валок. Тим більше, що вся документація готова. Комісія Світового банку і Європейського банку реконструкції і розвитку, яка працює у нас з 2010 року, зазначила, що такої організації роботи, як в Харкові, вони не зустрічали.\nЩо ж їм так сподобалося?\n- Необхідно в кожному населеному пункті, через який проходить дорога, провести громадські слухання, щоб люди висловили своє ставлення до будівництва цієї дороги або її реконструкції. У Полтавській області з цим дуже великі проблеми: дорога проходить через паї, через приватні володіння, через землі. У нас — аналогічна ситуація, але знову ж таки завдяки взаємодії обладміністрації з районними адміністраціями Валківського та Коломацького районів ми пройшли цей важкий шлях фактично за два місяці.\nСказати, що це було складно — це нічого не сказати. Але зараз ми фактично вийшли на фінішну пряму проведення тендерних процедур. Плануємо в цьому році почати фронт робіт, залишилося визначити час тендеру. Я думаю, це буде серпень-вересень. І потім визначається переможець цього тендеру, і починають розгортатися роботи. Початок цього доленосного для нас проекту буде покладено вже в цьому році.\nЯкі суми виділяються банками на будівництво?\n- Виходячи з даних, які у мене є, Світовий банк виділяє на цей проект на територію Полтавської, Харківської області, а також ще ряду територій України близько 500 млн. євро. Яка з цього частина піде нам — це залежить, насправді, від організації нашої роботи. Тому ми в цьому напрямку дуже активно працюємо, і у нас, я впевнений, все вийде.\nПитання по трасі Чугуїв - Мілове, де до листопада минулого року повинні були освоїти кошти на ремонт 12 кілометрів бездоріжжя з 30. Чи буде продовжено роботу в цьому році?\n- Дорога побудована в 1954 році, конструктив — дьогтеґрунт, який зверху покритий асфальтобетоном товщиною 8-12 сантиметрів. Цей матеріал повністю втратив всі свої характеристики, і ми маємо просто земляний порошок під якимось покриттям. Інтенсивність руху і кількість вантажівок зросли багаторазово. Досить сказати, що з Старовірівського кар'єру виходять машини, які важать до ста тонн. Це ж жодна дорога не витримає. І ми зараз боремося з цим, це окрема тема, але поки всі наші потуги на цей рахунок не увінчалися успіхом...\nАле є ж якісь норми для проїзду по дорогах великотонажного транспорту?\n- Норми, зрозуміло, є, але процес надмірно, скажімо так, заорганізований. Ваговий комплекс і люди, навчені з ним працювати, знаходяться у Облавтодорі. Всю роботу, яку вони проводять, оплачує Служба автомобільних доріг. Є організація у нас — «Трансбезпека», яка має повноваження щодо перевірки всіх вантажних автомобілів. Але зупиняти ці автомобілі має право тільки ДАІ. Таким чином виходить «тимурівська команда» — три представника: ми з машиною і з фахівцем, але зупинити машину ми не можемо; «Трансбезпека» з усіма повноваженнями, настановами щодо наступних кроків оформлення, які штрафи, і ДАІ, без якої ми нічого не можемо зробити. Зараз обладміністрація намагається допомогти нам відпрацювати взаємодію більш скрупульозно, проте на сьогоднішній день ми не бачимо в цьому особливого бажання у ДАІ.\nІншими словами, Дмитрієв в цій ситуації ініціативу не проявляє?\n- Дмитрієв, він же не займається цією ситуацією, в поліції є департамент, який займається безпосередньо цією історією, оформленням ДТП, і взагалі взаємодією з дорожниками. Це все потрібно відпрацювати, на жаль, в ручному режимі.\nКорупційну складову можна припускати? Я маю на увазі, якщо є власник кар'єру і є одна людина, яка може зупинити його машини, і це якийсь керівник департаменту Нацполіціі, то з ним нескладно домовитися, для того, щоб возити і далі?\n- Напевно, потенційно це може бути, і досвід роботи минулих років показав, що це дійсно присутнє. Але я деталей не знаю, цих справ, хоча якісь справи були відкриті. На сьогоднішній день, здається, вони навіть не закриті, але ми відповідаємо лише за свою роботу.\nА скільки у нас ще таких кар'єрів в області? Машини звідки возять?\n- Дуже багато. Старовірівський — раз, Безлюдівський — два. Там, до речі, днями люди спробували перекрити дорогу. Ми розгорнули два тижні тому дуже організовану роботу на дорозі Безлюдівка - Хорошево. І сьогодні, і вчора там працює спеціальний наш загін, який відновлює найбільш зруйновану ділянку цієї дороги. Люди виходять дякують прямо хлопцям, які там працюють, це приємно насправді. Ми бачимо, як змінюється ситуація, буквально за два тижні ситуація змінилася радикально. Звичайно, нас це радує. Думаю, ми відновимо повністю там проїзд десь за тиждень. Там, по суті, не можна було їздити. Знову таки, там і 40, і 50 і до 80 тонн є автомобілі, які везуть.\nА сільгосппідприємства куди перевозять зерно на елеватор?\n- Сільгосппідприємства возять сезонно. Але ви знаєте, сільгосппідприємства вони, напевно, на третьому, на останньому місці по руйнуванню.\nА на другому місці військова техніка?\n- Цими дорогами — Р07 Чугуїв - Мілове та М03 на ділянці від Чугуєва до кордону з Донецькою областю — фактично рік військова техніка йшла своїм ходом на фронт. Новий керівник Укравтодору Євгеній Барах ставить службі серйозні завдання, і ми не так давно саме обговорювали проблему доріг на Луганську і Донецьку область. Я підготував презентацію, показавши, що ямковий ремонт нас точно не врятує. Ми зробили його всього за місяць, але там потрібно перекривати дорогу повністю на всю ширину асфальтобетоном. Ми сподіваємося, що танки вже не підуть по ній своїм ходом (їх возять на тралах), і зараз потрібно запобігти подальшому руйнуванню цих доріг.\n- За підрахунками наших експертів, 2-3 сезони — і дороги не буде. Буде така ж, як на ділянках Чугуїв - Мілове. Дорога Чугуїв - Мілове руйнується зі збільшенням десь 30% за один сезон. Якщо в минулому році ділянку, яка абсолютно була зруйнована, становила 30 км, то навесні цього року вона збільшилася вже до 40 км. Це не одна суцільна ділянка — це в сумі ті ділянки, які провалені. І є місця, на яких дорога нижче нульової позначки пішла на метр! Тобто підстави взагалі немає. У минулому році вперше на території Харківської області застосували метод холодного ресайклінгу — це спеціальні машини, такий мехзагон, що формує основу дороги, яка витримує значні навантаження. Ця підстава покривається двома шарами асфальтобетону і виходить першокласна дорога.\nЦе вже автобан чи ще ні?\n- Це не автобан, тому що ми не змінюємо геометрію, це поки поточний ремонт. Якщо проводити капітальний ремонт, то в цінах минулого року необхідно 614 млн. грн. Їх немає, тому ми мінімізуємо завдання, і виконуємо те, що можемо швидко, оперативно і якісно зробити, забезпечивши тим самим проїзд. Ось ця ділянка, 12 км, — фактично в минулому році ми зробили, перекривши один кілометр двома шарами, показали, як ми можемо робити. Це був уже жовтень місяць. І десь 25-27 км у нас на сьогоднішній день абсолютно провальної дороги є не просто у проїжджому, а у взірцевому стані. Якісно виконане, мінімум 10 років ця дорога буде служити — але при контролі вагового навантаження.\nПо інших дільницях цієї дороги нам залишилося десь близько 30 км, щоб ми повністю закінчили якісний ямковий ремонт, який дозволить безпечно проїжджати до Куп'янська. Також — по Куп'янську. До 20 серпня ми поставили собі завдання забезпечити проїзд від дороги М03, фактично від Чугуєва і до Куп'янська. На виїзді з Куп'янська є блокпост, ось до того блокпоста ми зробимо дорогу.\nЩо стосується цієї ділянки на Сімферопольській трасі, який відкривала Тимошенко, якщо я не помиляюся, там дорога почата, але не закінчена?\n- Це вплив політичної складової. Коли від дороги М03 перед Люботином починається траса Харків - Сімферополь, то перші 11 км — це початок цієї дороги — вони не зроблені, і не зроблені два мости. Тому йде скидання руху як в один бік, так і в інший. Чомусь хтось порахував, що не треба це робити, і проект заморозився, а користувачі дороги тепер відчувають значні незручності. Ми, за смогою, її підтримуємо в належному стані, і проїзд там на сьогоднішній день організований.\nУ планах ця дорога у нас є. Але це — вже після тих пріоритетів, які визначені по Донецьку і Луганську.\nПроїжджаючи по трасі Харків - Вовчанськ, бачимо ямковий ремонт. Вибачаюсь, але таке відчуття, що дві ями зробили, а дві залишилося.\n- Як я вже сказав, ямковий ремонт зараз нікого не рятує. Ми проводимо відновлення покриття там, де його зруйновано. Але в більшій чи меншій мірі зруйнований весь верхній шар дороги. Те, що ми зробили —- воно стоїть, але поруч відбувається руйнування. Тому, виступаючи в Укравтодорі, я завжди кажу, що цього недостатньо, ми однозначно повинні перекривати верхній шар. Це не капітальний ремонт — у нас немає на це грошей. Але після того, як ми провели ямковий ремонт, ми повинні повністю перекрити цю дорогу, зупинивши тим самим її руйнування, як мінімум, на 10 років. А ямковий ремонт ми робимо щороку.\nУ 2010 році була зроблена дорога Пересічний - Бермінводи. Ось її стан на сьогодні. Це тоді ми зробили — а це зараз, можна поїхати і подивитися. Ось Колонтаєв - Суми, зроблена в 2010 році. Так, щось таке зруйновано, але це ж проїздна дорога. Ось наступна — Мерчик - Мерефа - Краснокутськ. Брижі пішли, але немає ям. Вона простоїть ще чотири роки, і тоді можна буде ремонтувати. Дорога Харків - Золочів — зроблена в 2011 році, зараз 2016-й — в ідеальному стані. Ямковий ремонт — це несерйозно. Ось дорога Дергачі - П'ятихатки, зроблена в 2011 році — ідеальна. Це фотографія місячної давності. У нас там навіть є сьогодні розмітка. На дорозі Старий Салтів - Гонтарівка зроблений відрізок.\nНа сьогоднішній день доповідати і рапортувати, що ми зробили ямковий ремонт і забезпечили проїзд, недостатньо. Треба йти далі і припинити руйнування.\nПитання, яке хвилює всіх водіїв: дорожній збір, який вони здають, він якось контролюємо чи ні? Куди йдуть ці гроші? Ті гроші, які ви отримуєте на область — вони якось залежать від того, скільки здали харківські водії, або вони йдуть в загальну скарбничку?\n- Раніше у нас був Спецфонд, з якого фінансувався Укравтодор. В цьому році ми отримуємо фінансування з Загального фонду Державного бюджету. Новий міністр Володимир Омелян і новий начальник Укравтодору Євген Барах — затяті патріоти галузі. Вони відкрито заявляють, що все готово для того, щоб Верховна Рада проголосувала за дорожній фонд.\nМісяць або півтора тому це питання внесли до порядку денного, але в залі не виявилося достатньої кількості депутатів. Ми були розчаровані, але процес запущений. Ми чекаємо, що все вирішиться позитивно.\nЗараз йде процес об'єднання територіальних громад. Я знаю, в тій же Полтавській області, громади домовлялися з районним Автодором про співфінансування доріг. Для цього необхідно переводити дороги в зону відповідальності територіальних громад? Адже раніше вони не могли вкладати гроші місцевого бюджету в їх ремонт, бо КРУ не могло схвалити таку витрату бюджетних коштів.\n- Я дивлюся, Ви дуже добре підготувалися — такі питання зазвичай не задають. Мені це приємно. Ситуація насправді виглядає наступним чином. Беремо, наприклад, Дергачівський район. Це наша мережа доріг, ми її експлуатуємо, обслуговуємо, ремонтуємо, плануємо роботи на цілий рік. На всю мережу фінансування, природно, не вистачає.\nУ руслі адміністративно-територіальної реформи 4 липня минулого року, слава богу, вийшов закон про співфінансування доріг загального користування. Це дуже правильний і своєчасний закон. Зараз місцеві громади, сільські ради та селищні мають право свої гроші витрачати на наші дороги.\nА дорога в результаті на балансі у кого?\n- Вони вважаються нашими службою автомобільних доріг, і вони у нас на балансі. Але фактично використовують їх люди, які там живуть. Наприклад, Дергачі - Козача Лопань. Ми робимо дорогу, на яку Дергачівський район виділив близько 3 млн., і ще близько 2 млн. буде виділено. У минулому році ми укллали договорів і виконали робіт на 23 млн., в цьому році може так статися, що ми можемо вийти на суму до 100 млн.\nЩо таке співфінансування? Ми плануємо на відповідну ділянку дороги зі свого боку, кошти з державного бюджету, які становлять певну частину фінансування. А з іншого боку, кошти планує і підсилює нас місцева влада. Ось, наприклад, Пересічне - Бермінводи. Дороги взагалі не було. На сьогодні там зроблено близько 2,5 км першокласної дороги, і настільки сподобалося це місцевому населенню, що вони на сесії сільради проголосували виділити ще 400 тис. грн. на те, щоб довести дорогу до переїзду. Дорога використовується на 100% всіма людьми, які виїжджають і заїжджають. Цей закон став справжнім проривом і кроком вперед, дуже позитивна зміна.\nЗражевець Євген Маркович — начальник Служби автомобільних доріг у Харківській області.\nНародився 7 квітня 1961 року в с. Вершинова Муравейка, Куликівського району, Чернігівської області.\nУ 1984 році закінчив Харківське вище військове училище за спеціальністю «Експлуатація приладів і систем управління літальних апаратів», військовий інженер-електрик.\nУ 2007 році закінчив Харківський політехнічний інститут за спеціальністю «Адміністративний менеджмент», магістр адміністративного менеджменту.\nПрофільну освіту отримав, закінчивши в 2007 році Національний автомобільно-дорожній університет за спеціальністю «Автомобільні дороги та аеродроми».\nЗ серпня 1979 по січень 1992 проходив службу в збройних силах СРСР.\nТрудову діяльність розпочав у 1992 році в якості директора магазину ПТК «Христина» в Харкові.\nЗ 1993 по 1994 рік працював заступником генерального директора в ПКФ «Планета».\nЗ 1994 по 1995 рр. - начальник управління маркетингу, заступник Голови Правління, Голова Правління ЗАТ «Український дім Селенга».\nУ 1995 г. - Віце-президент ЗАТ Недержавний пенсійний фонд «Оберіг».\nЗ 1995 по 2001 рр. - менеджер комерційного відділу, начальник відділу маркетингу та роздрібної торгівлі АТ «Інвестор».\nЗ 2002 по 2004 рр. - генеральний директор ТОВ «Регіональна промислова компанія»\nЗ 2004 по 2005 рр. - начальник комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів «Шляхрембуд» за контрактом.\nЗ 2005 по 2006 рр. - начальник Служби автомобільних доріг у Харківській області.\n2006 рік - заступник начальника Служби автомобільних доріг у Харківській області з питань якості, технічного контролю та нових технологій.\nЗ 2006 по 2008 рр. - Директор ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК« Автомобільні дороги України »за контрактом.\nЗ 2008 по 2010 рр. - Заступник начальника Служби автомобільних доріг у Харківській області з загальних питань, начальник Служби автомобільних доріг у Харківській області.\n2010 рік - виконуючий обов'язки директора ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК« Автомобільні дороги України ».\nЗ 2012 по 2013 рр. - Завідувач сектором організацій перевезень на наземному транспорті в Харківській області Управління Укртрансінспекції, заступник начальника відділу ліцензування та адміністративних послуг.\nЗ 2013 по 2014 рр. - Заступник директора Департаменту будівництва і дорожнього господарства Харківської міської ради.\nЗ 16 травня 2014 року заступник начальника Служби автомобільних доріг у Чернігівській області, виконуючий обов'язки начальника Служби автомобільних доріг у Чернігівській області.\nЗ 27 травня 2015 року знову призначений начальником Служби автомобільних доріг у Харківській області.


TPA ароматизатори - ціна, відгуки, купити аромки ТПА | Esmokers.com.ua\nКупити ароматизатори TPA за доступними цінами в «Esmokers Shop»\nКращий вибір ароматизаторів TPA для рідин в Україні. Інтернет-магазин «Esmokers Shop» - великий асортимент і низька вартість.\nДля досвідченого вейпера немає нічого кращого власноруч приготовленої рідини. Основним компонентом, що надає рідині для електронної сигарети запах і смак, є ароматизатор. Безсумнівним лідером у виробництві ароматичних добавок була і залишається американська компанія Perfumer's Apprentice (TPA). Купити тпа ароматизатори для самозамісу бажають майже 60% парильників.\nTPA ароматизатори купити нескладно, вони продаються в багатьох магазинах. Однак слід переконатися, що це дійсно оригінальний продукт, а не підробка. Наша компанія приділяє величезну увагу якості товарів, тому реалізує виключно оригінальну продукцію.\nПереваги продукції Perfumer's Apprentice TPA\nПереваги TPA ароматизаторів, купити які ви вирішили в нашому магазині:\n• мають найвищу якість ароматичних речовин;\n• міжнародна сертифікація;\n• безпека, відсутність хімічних присадок;\n• великий вибір ароматів, насичений смак;\n• гарна концентрація;\nВарто відзначити, що ароматизатори TPA, куплені в Україні, за якістю нічим не поступаються продукції, що продається безпосередньо на території США. Всі товари цієї компанії виробляються виключно з безпечних для здоров'я людини компонентів. Однак це не скасовує можливої індивідуальної нестерпності, тому перед покупкою уважно ознайомтеся зі складом аром.\nАроматизатори TPA купити в Україні може кожен власник електронної сигарети. Адже готова рідина не зрівняється з власноруч складеної сумішшю для куріння з використанням першокласних екстрактів TPA. Ви можете легко створити для себе ідеальний за смаком і складу.\nЩо потрібно знати щоб купити ароматизатори ТПА\nКупуючи ароматизатори TPA в Києві добре взяти до уваги деякі моменти. Ароми компанії Perfumer's Apprentice (TPA) діляться на дві серії:\nВеликою популярністю користуються тютюнові аромати цього виробника, але і фруктові смаки розкриті чудово. Для зручності клієнтів, в нашому магазині є ароми маленького обсягу - щоб ви могли взяти різні смаки на пробу і вибрати найбільш вподобаний.\nЗ огляду на високу концентрацію ароматизаторів цієї марки, дуже важливо дотримуватися правильного дозування. Для розрахунку дозування на сайтах можна знайти калькулятори самозамісу. У нашому магазині рекомендована концентрація вказана в описі товару, також ви можете зателефонувати нам або замовити дзвінок оператора для отримання вичерпної консультації.\nДе купити ароматизатори TPA в Києві? Місто велике, і пошук в магазинах аром саме цього виробника може забрати багато часу і сил. Відмінним рішенням цього завдання для зацікавленого вейпера стане оформлення онлайн покупки в нашому спеціалізованому інтернет-магазині. Досвідчені оператори нададуть вам всю цікаву для вас інформацію про ароматизатори, допоможуть вибрати базову рідину для куріння і дадуть рекомендації по самозамісу.\nTPA Bavarian Cream Flavor/Баварський крем ароматизатор ТПА 5мл\nTPA Irish Cream Flavor l Ірландський крем ароматизатор ТПА 5мл\nTPA Sweetener Flavor/Підсолоджувач ароматизатор ТПА 5мл\nTPA DX Frosted Donut Flavor/Пончик ароматизатор ТПА 5 мл\nTPA Banana Flavor/Банан ароматизатор ТПА 5мл\nTPA Vanilla Custard Flavor/Ванільний заварний крем ароматизатор ТПА 5 мл\nTPA Sweet Cream Flavor / Солодкий крем ароматизатор ТПА 5 мл\nTPA Bubble Gum Flavor / Жуйка ароматизатор ТПА 5 мл\nTPA Black Currant Flavor / Чорна смородина ароматизатор ТПА 5 мл\nTPA Western Flavor / Західний тютюн ароматизатор ТПА 5мл\nTPA RY4 Double Flavor/Табак RY4 ароматизатор ТПА 5мл\nTPA Vanilla Bean Ice Cream / Ванільне морозиво ароматизатор ТПА 5мл\nTPA Peach (Juicy) Flavor / Соковитий персик ароматизатор ТПА 5мл\nKoolada TPA / Холод добавка-ароматизатор ТПА 5мл\nTPA Blueberry Wild - чорниця ароматизатор ТПА 5мл\nTPA Butterscotch - Іриски ароматизатор ТПА 5мл\nTPA Champagne - Шампанське ароматизатор ТПА 5мл\nTPA Cheesecake ароматизатор ТПА 5мл\nTPA Chili Mango - Зелений манго ароматизатор ТПА 5мл\nTPA Marshmallow - Зефір ароматизатор ТПА 5мл


У продажу насіння соняшника недорого - Оголошення - UB.UA\nДодано: 16 січня 2019 в 13:57\nНаш інтернет-магазин реалізує насіння соняшника за приємними цінами. У нашому каталозі ви знайдете соняшникове та гарбузове насіння, волоські горіхи, мигдаль, арахіс, фісташки, кеш'ю. Також ми надаємо послуги з обсмаження гарбузового та соняшникового насіння. Уся сировина перед пакуванням проходить декілька етапів очищення, а також оптичне сортування, що зі свого боку свідчить про відмінну якість наших товарів.\nЗамовити продукцію ви можете на сайті компанії. Для цього достатньо залишити заявку на нашому сайті або зателефонувати за контактним номером. Будемо раді з вами співпрацювати.\nУкраїна, Одеська, Одесса, вул. Базова, будинок 12д\nУ продажу гарбузове насіння очищене за вигідною ціною\nАрахіс купити оптом недорого\nКупити волоські горіхи оптом недорого\nГоріхи фундук ціна вигідна для покупки!\nКупити фісташки оптом: смажені, солоні, в шкарлупі недорого\nФісташки купити Одеса недорого


Викрадення маршрутки в Києві - чому сталася стрілянина в Києві - Викрадення маршрутки і стрілянина по поліцейських: Що сталося в Києві - 112.ua\nВикрадення маршрутки і стрілянина по поліцейських: Що сталося в Києві\n16:49, 2 березня 2017\nЖителі столиці сьогодні могли спостерігати справжній бойовик - поліція намагалася затримати викрадача маршрутки, який на ходу відстрілювався. На жаль, не обійшлося без постраждалих: озброєний чоловік поранив у ногу поліцейського\nПоліцейська операція із затримання озброєного викрадача маршрутки 2.03.2017 р.\nПодії розгорталися в Дніпровському районі столиці на вул. Малишка біля супермаркету "АТБ". Патрульним поліцейським надійшло повідомлення про підозрілого чоловіка, одягненого у камуфляж і з великим рюкзаком. Правоохоронці спробували підійти до нього, але чоловік різко кинувся тікати. Він переховувався дворами і вибіг на вул. Малишка, там побачив маршрутку і швидко стрибнув у неї. Зловмисник погрожував водієві зброєю і наказав їхати. У цей час в автобусі були пасажири, а чоловік через лобове скло почав стріляти в бік патрульних, які його переслідували. Водієві та пасажирам вдалося вибігти з тієї маршрутки. Чоловік у камуфляжі пересів за кермо і став переховуватися від патрульних, продовжуючи стрілянину.\nПриблизно на перетині бул. Перова та Алішера Навої він врізався в легковий автомобіль, однак продовжив рух. Поліція, щоб його зупинити, почала стріляти по колесах і кузову. ЗМІ пишуть, що вже на вул. Райдужна він протаранив поліцейську "Ниву", яка перегородила йому рух.\nПоліцейські відкрили вогонь по лобовому склу. Далі він продовжив рух у бік станції міської електрички на Троєщині. Чоловік заїхав прямо на зелену розділову смугу і кинув автомобіль.\nНа станції міської електрички він поранив у ногу співробітника поліції, який намагався його затримати. Очевидці розповідають, що він також цілився в тих, хто чекав електричку. Жінка, яка була на станції, сказала, що поранено її зятя.\n"Він побачив, як цей злочинець цілився в натовп людей і жінці наставив пістолет прямо в груди. І він йому сказав: "Стій, стріляти буду!" Вистрілив у повітря. Той відвернувся, але не очікував, що він вистрілить йому прямо в ногу. Він (злочинець, - ред.) вистрілив йому в ногу. Він (зять, - ред.) за ним ще побіг по сходах і біля стовпа впав. А поліція побігла за ним далі", - розповіла Наталя.\nЧоловік кинувся тікати у приватний сектор. Ймовірно, він міг сховатися в одному з будинків на Русанівських садах.\n"3200 будинків на Русанівських садах. І він міг, звичайно, в будь-який будинок застрибнути. Вони практично всі через один будинок розкриті. Підвали в людей, міг десь заховатись", - говорить свідок.\nДля пошуків злочинця задіяли працівників територіального управління поліції, спецпідрозділ і кінологів. Зі слів свідків і очевидців складений його фоторобот: вік 35-40 років, зріст 175-180 см, кругле обличчя, темні брови, великі темні очі, середній ніс, повні губи, середня спортивна статура. Чоловік одягнений у "пісочний" камуфляж, темну куртку і темну шапку.\nФоторобот викрадача маршрутки\nВикрадач маршрутки встиг розбити три автомобіля, включаючи поліцейський. Поліція відзначає, що в результаті зіткнення ніхто не постраждав, а пораненому правоохоронцю надали необхідну допомогу. Слідчі почали кримінальні провадження за ч. 3 ст. 289 (Незаконне заволодіння транспортним засобом) та ст. 348 (Посягання на життя працівника правоохоронного органу) Кримінального кодексу України.\n#Київ #викрадення маршрутки #поліція #стрілянина\nГройсман виступив на Раді регіонального розвитку в Києві\nЛуценко виступив на Раді регіонального розвитку в Києві


ᐉ Смаколики Йозефа Шнайдгена повернулися в Перечин — тільки актуальні новини на порталі ЗакарпатПост\n22.12.2019 Author 112 Views\nПро це розповів голова Перечинської ОТГ Іван Погоріляк.\n“Смаколики Йозефа Шнайдгена повернулися в Перечин!\nЗавдяки прекрасній жінці, гарній господині, Галині Репарюк Galyna Repariuk, сьогодні в Перечині відбулася презентації кулінарних виробів за рецептами великого майстра своєї справи – Йозефа Шнадгена. Про його непросту долю гарно написала Тетяна Літераті в проекті «Втрачений Ужгород».\nВ кафе «Gallia» в Перечині панувала щира, гостинна, дружня атмосфера, а в повітрі парили смаки дитинства. Багато перечинців до теппер майже до дрібниць пам’ятають роботу пана Йозефа Шнайдгена, а також його вихованців, котрі ще довго після виходу свого вчителя на пенсію, продовжували добру справу. Головним гостем був син колишнього кулінара Дьордь зі своєю родиною. Він розповів багато подробиць щодо роботи та ставлення до життя свого батька, який ніколи не жалівся на долю. Навіть тоді коли радянська влада в нього відібрала будинок та улюблену справу в Ужгороді. Вірив тільки в Бога та в свою роботу. Пан Дьордь пообіцяв передати в музей Перечина особисті речі та нагороди свого батька.\nПотім присутні пробували відтворені Галиною та її командою «Гобошки», «Кремеші», «Штруделі» та інші смаколики. А ще господарі «Gallia», Віталій та Галина вручили солодкі подарунки багатьом гостям, у тому числі один тортик дістався і мені.\nДякую всім хто сьогодні долучився до нашого заходу і я впевнений, що цей проект має майбутнє, бо побудований на гарному прикладі минулого. Tanya Literati’, Федір Шандор, Vitaly Kapral”, – йдеться у дописі.\n← В Ужгороді на деревах з’являється нове молоде листя\nБіля Невицького замку встановлюють нові лавиці та освітлення →


Ніч еротичної поезії - сайт Майдан\nУчасники Ночі Еротичної Поезії читатимуть відомі та улюблені, а також абсолютно нові вірші.\nСпеціально на НЕП зі Львова приїде гуру еротичного слова, відомий еротоман та скандальний (згадайте вірш “Убий підараса”) поет – Юрко Винничук. Також для вас відкладуть свої справи амурні:\nтелеведуча віршованої погоди, божественна Келя Ликеренко\nміс Катарсис Леся Мудрак\nсекс-символ сучукрліту Дмитро Лазуткін\nлітературний ельф Оксамитка Блажевська\nсерйозний журналіст, який часто валяє дурня, Юрій Луканов\nанархо-тетрористка з лівоеротичним ухилом Олена Заславська\nромантичний Андрій Шадрін\nвідьма-вовчиця-жінка Русана Остапович\nодеський мачо Анатолій Хромов\nяскрава Ірина Шувалова\nчуттєва Наталя Трохим.\nМодерують – Брати Капранови.\nРодзинкою вечора стане еротична музична програма. На відвідувачів чекають приємні несподіванки та сюрпризи, в тому числі солодкі подарунки від “Львівської Майстерні Шоколаду”. Це буде не просто поетичний захід, а справжнє шоу! Подаруйте коханим Ніч Еротичної Поезії!\n14 лютого, 19.00 – 21.00\nКультурно мистецький центр Києво-Могилянської академії, вул. Іллінська, 9 (3 поверх)\nВхідний квиток (на одну персону) – одна з книжок на вибір: “Ніч Еротичної Поезії”, “Ніч Еротичної Поезії non-stop”, “Вечір Іронічної Поезії” за ціною 30 грн.\n17 січня 2013 р. президент СКУ направив лист до провідників Європейського Союзу з закликом прискорити євроінтеграцію України та підписати Угоду...


Виготовлення сертифікатів в Житомирі | поліграфія Rocket Print\nГоловна / Продукція / Сертифікати\nПотрібні оригінальні сертифікати: один екземпляр чи великий тираж?\nУ Rocket Print працюють з різними форматами й матеріалами — крейдованим папером, дизайнерським картоном і металом.\nСертифікати: види та особливості виготовлення\nСертифікат — це такий вид поліграфічної продукції, що засвідчує певний факт: наприклад, підтверджує проходження курсу.\nСертифікати використовують у багатьох сферах: найчастіше їх замовляють магазини, організації з надання послуг, зокрема освітніх, організатори тренінгів, лекцій тощо.\nЗвернувшись до Rocket Print, ви маєте можливість замовити сертифікати в Житомирі будь-якого зразка:\nпро проходження тренінгу/курсу;\nгарантійні та інші.\nДля друку сертифікатів ми використовуємо три види матеріалів:\nКрейдований — це спеціальний вид паперу з біленої целюлози, покритий шаром із каоліну, бланфіксу та казеїну з однієї або ж обох сторін. Залежно від обробки поверхні, такий матеріал може бути:\nЗображення, відтворене на крейдованому папері, яскраве, насичене і чітке.\nОбравши для друку дизайнерський картон, ви отримаєте кольоровий сертифікат із перламутровим відблиском. Окрім безлічі кольорових відтінків, такий матеріал має і різну текстуру — шорсткувату, глянцеву, з візерунками.\nЯкщо ж вам потрібні сертифікати, наприклад, для урочистого заходу, — замовте металеві: білі, золотисті, срібні. Для відтворення зображення на такому матеріалі застосовується сублімаційний друк. Технологія передбачає розігрівання фарби під впливом високої температури, завдяки чому вона переходить у газоподібний стан і глибоко проникає в структуру матеріалу.\nДрук сертифікатів у Rocket Print\nУ нашій поліграфії вам доступний друк сертифікатів різних видів: повноколірних і чорно-білих, одно- й двосторонніх, стандартних і нестандартних форматів тощо. Від цих характеристик, а також від виду друку, матеріалу та тиражу залежатиме вартість виконання замовлення.\nМаєте готовий файл із макетом? Надішліть нам його на електронну пошту або ж завантажте на флеш-накопичувач і передайте менеджеру під час візиту до офісу в Житомирі. Усі наші контакти шукайте у відповідному розділі сайту.\nЯкщо ж ви досі у пошуках дизайнера, нагадуємо, що у Rocket Print є власна дизйн-студія. Ми розробляємо макет з нуля або ж у разі потреби вносимо зміни у ваш файл.\nГотові сертифікати можна забрати самостійно чи замовити доставку: по Житомиру — кур’єром, а по Україні — «Новою поштою». Більше про умови та вартість читайте тут.


D. Особам з ураженнями легкого ступеня. 507. У лікарню швидкої допомоги масово поступають постраждалі вогнища аварії на залізній дорозі\n507. У лікарню швидкої допомоги масово поступають постраждалі вогнища аварії на залізній дорозі. В одного з них розвивається гостре порушення серцевого ритму. Який вид медичної допомоги буде надано постраждалому?\n508. У лікарню швидкої допомоги поступає постраждалий з вогнища аварії на залізній дорозі. У остраждалого підозра на внутрішньочерепну кровотечу. Який вид кваліфікованої медичної допомоги буде надано постраждалим?\n509. У районі землетрусу було розгорнуто мобільний госпіталь МНС України. Госпіталь укомплектований хірургами і терапевтами загального профілю. На якому етапі евакуації буде розташовано цей госпіталь?\nA. На першому і на другому\nB. На першому\nC. На третьому\nD. *На другому\nE. На другому і на третьому\n510. Після залізничної аварії всі важкоуражені поступили у найближчу ЦРЛ. Їх стан не дозволив подальшої евакуації. Хто буде надавати постраждалим спеціалізовану медичну допомогу?\nB. Терапевти ЦРЛ\nC. *Працівники спеціалізованих бригад постійної готовності другої черги\nD. Хірурги ЦРЛ\nDate: 2015-06-05; view: 89; Нарушение авторских прав


Ведучі на Ваше свято - команда «Замок Любарта»\nЗамок Любарта: організуємо та проведемо Ваше свято!\n07 грудня 2017 в 12:24\nУсім відомі гумористи та організатори свят команда "Замок Любарта" можуть провести і ваше свято. Креатив та неординарність гарантовано! Учасники "Ліги Сміху" та "Розсміши коміка" на "1+1", актори та автори серіалу "Країна У" на "ТЕТ", учасники передачі "Ігри приколів" на "1+1" та актори серіалу "Готель Галіція" на "ТЕТ".\nМожлива організація корпоративів та інших свят "під ключ" або ж гумористичні виступи будь-якого формату. Семирічний досвід гри на сцені, проведено більше 300 заходів! Завдяки набутій практиці виступів не тільки на корпоративах, а й на великій сцені, вільно почуваємо себе та створюємо невимушену атмосферу в залі. Аби переконатися в професіоналізмі та ознайомитися з творчістю команди, ви можете переглянути відео з виступів, перейшовши на сайт.\nЗ командою "Замок Любарта" Ваше свято буде незабутнім!\nКоманда "Замок Любарта"\nМи - збірна гумористична команда з міста Луцьк.\n- учасники 1го та 2го сезону телевізійного проекту "Ліга Сміху" на "1+1";\n- актори та автори скетчкому "Країна У" на телеканалі "ТЕТ";\n- багаторазові учасники шоу "Розсміши коміка";\n- учасники команди беруть участь у передачі "Ігри приколів" на "1+1" та актори серіалу "Готель Галіція" на "ТЕТ".\nСклад команди :\n1. Пащук Назар - капітан команди\n2. Денисов Михайло - фронтмен команди\n3. Тишкун Володимир\n4. Копитко Роман\n5. Веремчук Дмитро\n6. Кравчук Володимир\n7. Кирієнко Григорій\n«Замок Любарта» - універсальна команда, яка здатна створити настрій на різнопланових святах та подіях. До кожного святкування маємо індивідуальний підхід. Завдяки набутому досвіду, невимушено спілкуємось із залом, здатні зробити так, щоб кожен гість на довго запам'ятав ваш визначний день.\nДо ваших послуг пропонуємо:\n1. Гумористичні шоу-програми\n2. Організацію та проведення свят\n3. Ведучих та конферансьє\nЯк показав досвід: свою справу ми знаємо і виконуємо її на найвищому рівні. Не зволікайте та замовляйте послуги від команди "Замок Любарта"!\n43000, Україна, Волинська, Луцьк, вул. Єршова (Глобус), будинок 1\n+38 (093) 437-25-XX


310 грн. / година\nПройшовши навчання на курсі «Користувач ПК», Ви зможете освоїти персональний комп'ютер з «нуля». Ви оволодієте навичками роботи з операційною системою Windows 7, Excel і іншими програмами з пакету Microsoft Office, а також програмами для роботи в мережі Інтернет, архиваторами і іншим «софтом» для впевненого повсякденного використання ПК.\nрекомендована кількість від 18 годин\nMicrosoft Excel базовий\n330 грн. / година\nПрограма курсу призначена для тих, хто вже опанував базовими навичками роботи на комп'ютері в операційній системі Windows. Отримані знання та навички дозволяють використовувати ПК для підготовки таблиць різного ступеня складності, здійснення розрахунків в цих таблицях, а також ведення і аналізу нескладних баз даних в табличному редакторі MS Excel.\nMicrosoft Excel 2007/2010 поглиблений\nВивчення розширених можливостей програми MS Excel, що дозволяють співробітникам офісів, фінансовим працівникам і бізнес - аналітикам проводити широке коло обчислень в електронних таблицях, легко і швидко аналізувати великий обсяг даних, проводити статистичну обробку даних, вирішувати завдання оптимізації. Курс дозволяє придбати навичок написання та редагування макросів з метою застосування їх для часто повторюваних операцій і автоматизації рутинної роботи.\n380 грн. / година\nНа курсі Ви розберете персональний комп'ютер до гвинтика і детально вивчите кожен його компонент. Ви зможете самостійно усувати основні апаратні несправності і грамотно модернізувати свій комп'ютер. Навіть якщо Ви не збираєтеся професійно займатися обслуговуванням оргтехніки, отримані знання, заощадять надалі Ваш час і гроші в разі виникнення проблем з домашнім ПК.\n410 грн. / година\nМова UML - основи моделювання бізнес-процесів і управління вимогами\n270 грн. / година\nКурс призваний познайомити слухачів з технологіями опису бізнес-процесів, що відбуваються при розробці програмного забезпечення, заснованими на використанні універсальної мови моделювання UML. В курсі вивчаються: семантика мови UML, уніфікований процес розробки програмного забезпечення, найбільш відомі моделі життєвого циклу програмного забезпечення, а також об'єктно-орієнтовані CASE-інструменти.\nВикористання MS Project для управління проектами\nКурс призначений для освоєння понять теорії управління проектами, вивчення їх реалізації з використанням програми MS Project.\nПісля закінчення курсу Ви зможете працювати в програмі Microsoft PowerPoint\n212 грн. / година\nНа курсі ви познайомитеся з основами інформатики\nHTML 5.0 (XHTML) / CSS 3 (базовий)\n400 грн. / година\nНавчання HTML і CSS це обов'язковий етап для подальшого вивчення web-технологій. Ви зможете пройти весь шлях верстки сайту: від графічного макету до готової html-сторінки, а також Ви навчитесь публікувати сайти в мережі Internet, працювати з пошуковими системами і засобами web-аналітики.\nПід час курсу Photoshop (базовий) Ви ознайомитеся з інтерфейсом і можливостями програми, а також отримаєте знання про всі базові інструменти Adobe Photoshop. Завдяки отриманим знанням, надалі Ви зможете приступити до вивчення складних прийомів, які використовуються в дизайні, моделювання, WEB-дизайн та ін. Навчання проводиться з використанням графічних планшетів.\nПоглиблений рівень курсу Photoshop присвячений професійним прийомам і інструментам ретушування зображень. Практична робота на реальних прикладах допоможе Вам отримати навички виправлення дефектів зображень різної складності. Крім того, Ви навчитесь вирішувати і інші актуальні завдання, наприклад колажування, оптимізація зображень для Internet і багато іншого. Навчання проводиться з використанням графічних планшетів.


Олена Печенюк: талант, відточений працею\nБалерина з особливим почерком і стилем, яка вміє за допомогою свого тіла і драматичного таланту передати глядачеві танцювальні історії кохання.\n17 березня 1987 |\nДівчинка, закохана у балет\nИ сложно, в восторженьи, догадаться —\nСколько труда в той лёгкости таланта.\nУ світі існує багато способів висловити свої почуття та емоції, але одним із головних був і залишається танець, саме з нього почалися пристрасть і життя. Балет – не просто танець, це певний алгоритм рухів, які складаються в слова, речення, розповіді. Саме таку чарівну виставу побачила маленька гімнастка Олена на сцені театру. Випадково потрапивши на балет, вона твердо вирішила бути балериною і попросила маму записати її до хореографічної школи, яка щойно відкрилася при Дніпропетровському академічному театрі опери та балету.\nДо хореографічної школи приймають тільки фізично витривалих і здорових дітей. Замало бути закоханим у балет, потрібні мати відповідні природні дані: відмінну розтяжку, добру координацію рухів і пропорційне тіло. Оленці було 6 років, коли вона почала вчитися сприймати музику і виражати її в рухах (клас педагога Н.Р. Калгашкіної). Школа класичного балету вимагала від дівчинки чималої витримки, постійної роботи, щоденних фізичних навантажень, уваги, терпіння. Але не було жодного випадку, коли Олена не хотіла йти на репетицію. Вона з натхненням бігла на уроки хореографії, працювала біля «станка», в захваті переглядала балетні постановки, коли відвідувала театр.\nУже в 11 років дівчинку починають вводити\nв головні партії балетного репертуару\nУ десять років юна учениця вже досягла значних результатів і стала кращою в класі. Вже тоді педагоги в один голос твердили про безумовний талант дівчини, яскраво виражений артистизм і такі необхідні для великої сцени лідерські якості. Юна танцівниця їхні надії виправдала, і вже в 11 років дівчинку починають вводити в головні партії балетного репертуару. А в 14 років вона дебютує в ролі Лізи в «Марній обережності» Гертеля. Юна артистка тоді станцювала соло селянки та отримала загальне визнання, а також театральну премію Придніпров’я «Надія Січеславни-97». Свідченням сумлінної та наполегливої праці балерини став її успішний виступ на Всеукраїнському конкурсі «Юність балету-97» в Донецьку та Першому міжнародному конкурсі «Юність балету-2000 р.» на сцені Національної опери у Києві.\nПісля закінчення балетної школи в Дніпропетровську вона продовжила освіту в класах підвищення майстерності в балетній академії ім. Джона Кранко в Штутгарті (2004–2005 рр). У Німеччині Олена гостро відчувала дефіцит сімейного тепла, дружньої підтримки колег, глядацької уваги.\nНе раз їй снився рідний театр і сцена, де вона танцювала провідні партії в класичних виставах. Бо саме тут відбувалося її професійне та особисте зростання. Згодом психологічна криза була подолана, з’явилися нові друзі, любов до класичного балету не заважала освоювати модерн і нові технічні прийоми. Олена зарекомендувала себе як талановита і працьовита артистка, відкрита до всього нового. Вивчала іноземну мову, європейську культуру, сучасну зарубіжну хореографію.\nАле юна балерина пов’язувала свою долю з рідним містом, навіть приїжджаючи на канікули Олена танцювала на сцені рідного театру. Головний балетмейстер О. Соколов давав їй можливість реалізувати себе в нових класичних постановках. Тож у липні 2005 року дипломована артистка повертається до Дніпра і продовжує кар’єру на давно знайомій сцені.\nТанець, якому навчаються все життя\nБалерина над сценой парила,\nЗастывая в изящном прыжке,\nОна в воздухе чудо творила,\nРастворяясь в кругах фуэте.\nБалерина нам танец дарила,\nЗвуки музыки с нею сплелись.\nОна страстно на сцене любила\nИ взлетала стремительно ввысь.\nУвесь життєвий шлях Олени Печенюк складається із танцювальної діяльності. Театр – неодмінна частина її життя, балерина лірико-драматичного обдарування створює на дніпровській сцені галерею неповторних образів.\nОлена виконала партію Аврори в «Сплячій красуні», де продемонструвала не тільки блискучу і класичну техніку танцю, але і той особливий шарм образу, який досягається внутрішнім осмисленням дійства, балерина наповнила її аурою творчого розкриття, світлом добра і щирості. Легендарний балет-феєрія підкорив поціновувачів класичного балетного мистецтва вишуканим хореографічним, музичним, сценографічним втіленням вистави на сцені Дніпропетровського театру опери та балету.\nСеред історій кохання, розказаних мовою танцю, немає сумнішої та прекраснішої, ніж народжений в Парижі романтичний балет «Жізель». Жіноча головна партія дуже близька і зворушлива для Олени, матеріал складний як за технікою виконання, так і за драматургічним наповненням. Для юної Олени мрія про Жізель стала реальністю ще на самому початку її сценічної кар’єри. Глядач запам’ятав неймовірно зворушливу і чарівно юну героїню, майже зовсім дитину, довірливу та безпосередню.\nПротягом багатьох років Олена продовжує вдосконалювати та розвивати себе в цій партії, шукати нові нюанси, розвиватися на сцені. Її героїня подорослішала, ставши драматичнішою і глибшою, але не втратила при цьому чарівності юної свіжості. Прима-балерина вражає надзвичайною виразністю та технічною досконалістю танцю, лине легкістю стрибків, красою арабесок, наспівністю ліній, витонченою грацією. Танець в її виконанні отримав особливу поетичну натхненність, вирізняється проникливим ліризмом іпоетичністю пластичного малюнку.\nОдним із яскравих національних хореографічних надбань став балет на музику Є. Станковича «Княгиня Ольга». Прем’єра оновленої вистави стала знаковою подією в культурному житті нашого міста. У балеті постановча трупа прагнула показати Ольгу в різних ракурсах: і як державного діяча, і як просту земну жінку. Роль Княгині Ольги виконувала Олена. Її героїня вийшла ніжною, ліричною, чуттєвою, але рішучою, сильною та вольовою.\nБалерина гармонійно поєднувала епічну масштабність історичного персонажу з щирою проникливістю і глибиною проживання образу. Вона зуміла відчути весь внутрішній світ, вжитися в образ своєї героїні та не просто його станцювати, а зіграти, передати за допомогою хореографії всі емоції та почуття, які, народжувалися в серці та душі її героїні протягом її життя у виставі.\nДля юної Олени мрія про Жізель стала реальністю\nще на самому початку її сценічної кар’єри\nТанець Олени сприймається як життєствердний\nгімн любові, здатної створити диво, побачити\nвнутрішню красу людської душі\nВеликою творчою удачею балерини стала робота над виставою «Ромео і Джульєтта». Балет дуже складний в емоційному плані – потрібно донести до глядачів кохання героїні та її страждання. Необхідно показати не тільки юність і закоханість Джульєтти, але і внутрішню силу, характер. Автор вистави – балетмейстер О. Соколов у своїй сценічній версії навмисне прискорює трагічні події, концентрує сценічну енергію на драматичних моментах. Дружні стосунки з виконавцем ролі Ромео – Дмитром Омельченком допомогли знайти струни та емоції, необхідні на сцені. Вони вперше зустрілися на репетиції вистави, саме історія про кохання, стала початком їхньої великої та щасливої любові.\nСприяла творчому зростанню балерини вистава «Пахіта», де вона станцювала головну роль. Музика цієї вистави пронизана атмосферою радості та оптимізму. Хореографія відрізняється стрункістю композиції та віртуозністю партій солістів. Її Пахіта чарівна, жіночна, приємна.\nКазковий балет «Лускунчик» – це добра традиція, яка об’єднує століття і покоління. Головну жіночу партію у виставі розділили А. Коваль (маленька Маша) і О. Печенюк (Маша-Принцеса). Живу та безпосередню дівчинку на сцені змінила ніжна, закохана і нескінченно щаслива дівчина. Танець Олени сприймався як життєствердний гімн любові, здатної створити диво, побачити внутрішню красу людської душі. Легкість і граціозність кожного руху створювали неповторну гармонію. І стрімкий темп її фуете був ніби втіленням радості та перемогою доброго і світлого початку.\nВід Жізелі до Кармен\nБалет – одухотворенная пластика,\nвоплощение мысли в движении, духовного в телесном.\nІнтенсивне творче життя дає Олені Печенюк можливість виявляти себе не тільки в складних партіях класичного репертуару, а й у сучасній хореографії. Заслужена артистка України, прима-балерина з цікавістю підтримує сміливі ідеї балетмейстерів і охоче погоджується на експерименти.\nУ 2008 році автор постановки «Дама з камеліями» О. Ніколаєв, поєднав на сцені Дніпропетровського академічного театру опери і балету солістів опери, хор та балет. Але головна роль відводилася саме танцю, через який передавалася вся трагічність кохання головних героїв. Олені, яка виконувала головну роль, вдалося добре передати найрізноманітніші емоції та стани: щастя, біль, любов, розпач, покірність, шаленство.\nУ 2011 році справжнім хітом театрального сезону став балет «Корсар». По-новому на історію Конрада вирішив поглянути молодий дніпровський балетмейстер Дмитро Омельченко. Його Корсар – це не просто інтерпретація класики, а сучасний балет, заснований на класиці. У цій версії органічно поєднувалися і знамениті класичні номери, і напориста сучасна хореографія, мелодійні звуки музики Адана, і зухвалі хіти легендарних рок-груп. Видовищності постановки надали спецефекти та відеопроекції. Мешканці та гості обласного центру ходили на цю постановку цілими сім’ями та не втомлювались захоплюватися відважним красенем-піратом і його коханою. Головні партії виконували не просто партнери, а подружжя – Олена Печенюк і Дмитро Омельченко. Можливо, саме з цієї причини їхні Корсар і Медора були такими переконливими...\nЇї героїня сексуальна, відверта та чуттєва,\nстиль танцю являє собою синтез класики,\nмодерну та сучасного танцю\nЦікавим експериментом стало сміливе прочитання всесвітньо відомого театрального сюжету новели Просперо Меріме «Кармен». Створюючи цей сучасний балет, режисер-постановник Дмитро Омельченко створив свою власну версію вічної історії про пристрасне і трагічне кохання. У виставі використовується музика Жоржа Бізе, а також мелодії сучасних композиторів. Роль циганки Кармен виконала провідна артистка сцени Олена Печенюк. Її героїня сексуальна, відверта та чуттєва, стиль танцю являє собою синтез класики, модерну, а також сучасного танцю, які всі разом створюють оригінальну пластику балерини. У регіональному театральному фестивалі «Січеславна-2017» заслужена артистка України О. Печенюк отримала приз за кращу жіночу роль у пластичній виставі «Carmen&Jose».\nКожна вистава за участю прими-балерини незмінно користується великим успіхом у публіки та варта того, щоб її відвідати. Партія Сильфіди з хореографічної композиції в стилі модерн «Degage», юна балерина в сучасному балеті «Zaкулісся» захоплюють і зачаровують глядача вишуканою грацією, ніжністю, жіночністю та легкістю. Вулична танцівниця в «Дон Кіхоті», чарівна принцеса Одетта і по-справжньому неперевершена Оділлія в «Лебединому озері» вражають органічністю та гармонічністю на сцені. Кожна з творчих робіт підтверджує незаперечне право Олени на статус першої балерини в трупі Дніпровського академічного театру опери та балету. А підтвердженням того, що самовіддача і занурення в професію приносить успіх, є звання лауреата премії ім. В.Я. Писарєва Національної спілки театральних діячів України, отримане балериною в 2012 році.\n24 серпня 2014 року, в річницю Дня Незалежності України Олену Печенюк вшанувала офіційна влада рідного міста, доповнивши численну колекцію творчих нагород балерини іменним годинником і Почесним Знаком «За розвиток регіону».\nВ Днепропетровском театре оперы и балета поставили «Княгиню Ольгу» Е. Станковича // День.– 2010.– № 97.– 8 июня.– С. 2.\nИващенко Н. Е. Печенюк: «Надеюсь, вне сцены надолго не задержусь» // Наше місто.– 2011.– 21.01.– С. 24.\nИващенко Н. Елена Печенюк: «Хочу танцевать классику» // Вісті Придніпров’я.– 2005.– 26 серп.– С. 11.\nИващенко Н. Когда восходит Аврора // Наше місто.– 2003.– 11 черв.– С. 4.\nПокатис В. Безумно счастливая балерина // Вісті Придніпров'я.– 2009.– № 63 (1.09).– С. 4.


Горщик Muuqi зі світильником (White). Купити Горщик Muuqi зі світильником (White) за вигідною ціною в Києві, Харкові, Одесі, Дніпрі, Миколаєві, Запоріжжі, Україна | Цитрус\nГорщик Muuqi зі світильником (White)\nГорщик Muuqi зі світильником\nMuuqi поєднує два предмета в одному, перетворюючи звичайну настільну лампу у щось набагато більше. Поєднавши світильник з горщиком для квітів, дизайнери отримали приємну та функціональну прикрасу для будь-якого робочого місця.\nЦе і незвичайна стильна лампа, і комфортний вазон для рослини, яка завжди буде отримувати достатньо світла, куди б ви її не поставили. Пожвавте своє робоче місце або спальню за допомогою Muuqi!\nПрактичний та оригінальний світильник\nЗавдяки складаній конструкції, Muuqi можна використовувати як у парі з вазоном, так і в якості звичайної настільної лампи.\nЙого світлодіодний елемент має приємне для очей освітлення, споживає зовсім небагато електрики та забезпечує рослинам постійне джерело світла. Причому інтенсивність освітлення можна регулювати за допомогою невеликого сенсорного перемикача на абажурі.\nНовітні технології гідропоніки\nЗамість ґрунту в цьому горщику використовується особливий наповнювач, який нагадує невеликий камінь. Він може постачати воду рослині протягом 3-5 днів, навіть коли у самому відсіку для поливу не залишиться рідини. Окрім того, він подбає, щоб рослини отримали всі поживні речовини і нормально забезпечувалися повітрям.\nТаким чином в горщику Muuqi рослини будуть розвиватися у декілька разів швидше. Це дозволить вам цілий рік вирощувати прямо у себе на столі все, що завгодно: яскраву зелень, улюблені квіти, пряні трави.\nДістаньте саджанець з упаковки та помістіть до горщика з наповнювачем. В окремій пляшці змішайте воду та поживні речовини, і залийте в нижній контейнер. Встановіть всю конструкцію в підставку з лампою та підключіть її до джерела живлення.\nОскільки девайс обладнаний USB-кабелем, його можна підключати куди завгодно: до мережі через адаптер, до ноутбука, комп'ютера або до будь-якого іншого пристрою з USB-портом.\nПлавні лінії та лаконічність форм роблять горщик Muuqi зі світильником цікавим дизайнерським рішенням для будь-якого інтер'єру. Він зроблений зі світлого матового пластика, який відмінно поєднується із живою зеленню рослин та яскравими фарбами квітів. Такий незвичайний світильник розбавить суворість робочого кабінету та чудово виглядатиме на тумбочці біля ліжка.\nМ'яке світло, приємне для очей і для рослини\nСенсорне керування лампою\nЕкологічний посадковий камінь замість грунту\nШирокий вибір кімнатних рослин\nРоз'єм живлення USB\nТехнічні характеристики Горщик Muuqi зі світильником (White)\nОсвітлення: LED, Сенсорне управління лампою; Регулювання інтенсивності освітлення; Екологічний посадковий камінь замість грунту; Широкий вибір кімнатних рослин; Низьке енергоспоживання\n450 x 175 x 120 мм\nФотографії Горщик Muuqi зі світильником (White)\nВідгуки Горщик Muuqi зі світильником (White)\nВопросы к товару Горщик Muuqi зі світильником (White)\nТип: Розумний вазон\nФорма горщика: Конусоподібна\nВзаємодія зі смартфоном: Ні


Чаруючий живопис нитками Анастасії Шевченко » Білоцерківська міська централізована бібліотечна система\nБілоцерківська міська ЦБС » Новини » Чаруючий живопис нитками Анастасії Шевченко\nЧаруючий живопис нитками Анастасії Шевченко\nБілоцерківська земля багата майстрами, рукодільницями. Однією з майстринь є Анастасія Омелянівна Шевченко – читачка філії №6, членкиня бібліотечного клубу «Фітовітальня», активна учасниця масових заходів.\nА ще, пані Стася, так її називають друзі – справжня майстриня, наділена талантом від Бога. Мріяла вишивати із самого дитинства, коли вишивала мама, маленька Настуся намагалася бути поруч з нею.\nМожливість займатися улюбленою справою з’явилася тільки тоді, коли Анастасія Омелянівна пішла на заслужений відпочинок. З того часу пані Анастасія віддає себе улюбленій справі – вишиванню.\nВ своєму арсеналі має 7 сорочок (5 жіночих і 2 чоловічі), кожна з яких унікальна. Ця жінка здатна «відчувати» вишиту сорочку, її шедеври створені з любов’ю та насолодою. «Коли я вишиваю сорочку, то радію. Я буквально вкладаю душу в своє творіння. Дві вишиванки я подарувала своїм подругам. Тому сподіваюсь, що одягаючи вишиванку від мене, вони теж відчувають радість», – переконує майстриня.\nАнастасія Омелянівна завжди весела, усміхнена, це наш «соловейко», бо завжди співає. Вона, як та птаха, яка тримається на двох крилах: одне крило – то пісня, яка надихає, а друге – вишивання, яке заспокоює, відволікає від щоденних проблем і дає відчуття гармонії.


Про подушечку — Марія Дем’янюк • Онлайн-бібліотека TOU\nГоловна » Казки » Казки українських письменників » Марія Дем’янюк » Про подушечку\n«Спати треба, спатоньки», – сказала мама і тихенько прикрила двері… Василько ось уже десять хвилин намагався заснути у своєму ліжечку, але сон чомусь не приходив. «Дивно, вчора приходив, а сьогодні забарився… Де він?», – і хлопчик подумки почав шукати винуватців. Поміркувавши трохи, знайшов. У всьому винна білесенька подушка, яка через відсутність барв була нікому не цікавою. «Тому й сон не поспішає до мене», – зітхнув хлопчик. Отож Василько піднявся з ліжечка й пішов досліджувати подушки своїх батьків, які здалися йому цікавішими.\n«Такі рожеві подушечки ніякий сон не омине», – подумав він і влігся на велике ліжко, яке здивовано скрипнуло. «Ну ось, – міркував далі, – тут тато з мамою сплять. От якби зазирнути у їхні сни!». Щойно він так подумав і заплющив очі, як одразу заснув. І побачив уві сні татову машину, гараж, а ще чомусь брудний посуд, який мила мама…\n«Вставай, соньку, бо вночі спати не будеш», – крізь сон почув голос мами. «Буду! – подумав Василько. – На своїй подушечці бачитиму найкращі в світі сни», – і задоволено поглянув на неї, усміхаючись. Гадаємо, подушечка відчула ці думки й у відповідь посміхнулася теж… Але це знає лише Василько.


DiznaysyAk.ru » Дім, сад і город » Як розтягнути взуття в домашніх умовах?\nУ кожної людини була така ситуація: купується взуття в магазині, начебто все за розміром, але як тільки виходить в ній на вулицю, з'являється почуття дискомфорту. У статті описано, як розтягнути взуття в домашніх умовах.\nВода і ганчірка\nВазелінове і касторове масло\nНавіть правильно підібрана за розміром взуття при носінні може утворювати мозолі, натертості, натоптиші, наслідком всього цього можуть бути кровоточать ранки, які довго зажівают.Конечно ж, в цьому випадку слід її віднести назад в магазин і здати по чеку, або обміняти на розмір побільше . Але можна що-небудь з нею зробити, щоб взуття було придатна до використання і не доставляла дискомфорт, а саме - розтягнути її. Багато хто задається питанням: «Як розтягнути шкіряне взуття?». По - перше, взуття можна віднести в майстерню, де майстер використовуючи спеціальні колодки, розтягне її за розміром стопи. Звичайно ж, за виконану роботу доведеться трохи заплатити. По - друге, можна розтягнути взуття вдома.\nІснує декілька ефективних методів, як розтягнути взуття в домашніх условіях.Первий метод: потрібно обмотати коробку з взуттям мокрим рушником і залишити на 5-6 годин. Звичайно ж протягом цього часу рушник бажано періодично змочувати. Мета цього способу - створити вологість в коробці. Після закінчення часу слід одягнути вологе взуття на вовняний або махровий носок, і походити на протязі 2-3 годин без перерива- після чого в кожен черевик (туфлю) кладеться пожмаканий шматок газети, і хорошенечко просушується. Заливати воду в взуття не можна, інакше вона зіпсується і втратить свій привабливий зовнішній від.Также можна використовувати спеціальні размягчители, які продаються у взуттєвих магазинах. Перед їх застосуванням важливо уважно прочитати інструкцію.\nЩе один спосіб, як можна розтягнути взуття, це застосування вазелінового або касторової олії. Для цього озброївшись губкою або вовняною ганчіркою, треба гарненько втерти одне з масел у взуття, при цьому особливу увагу слід приділити грубим частинам взуття (носок і задник). Після чого взуття також слід одягнути на вологий махровий носок, і на протязі двох годин походити не знімаючи туфлі з ног.Также можна використовувати спиртовий розчин, для того, щоб розподілити його рівномірно треба налити розчин в пульверизатор. Після розпилення спирту важливо щільно набити взуття тканиною або газетою. Сушити туфлі на батареї не можна, вона повинна самостійно висохнути. Це ще один спосіб, як розтягнути взуття. Зі штучної шкіри взуття можна розтягнути точно також, як і взуття з натуральної шкіри.\nСтатті за темою "Як розтягнути взуття в домашніх умовах?"\nВсього голосів: 4358\nЯк зробити махаю з мастики: ліпимо "махаю і ведмедя"\nХто ще хоче купити зелений кава в Обнінську?\nЯк зробити капелюшок-ободок?


Світ Дикого Заходу 1 сезон, всі серії дивитися онлайн безкоштовно в хорошій якості hd\nПрем'єра: (РФ) 3 октября (2016)\nРежисер: Мишель МакЛарен, Джонатан Нолан, Джонни Кэмпбелл\nБен Барнс, Ингрид Больсё Бердаль, Клифтон Коллинз мл., Эд Харрис, Энтони Хопкинс, Сидсе Бабетт Кнудсен, Джеймс Марсден\nСвіт Дикого Заходу 1 сезон, всі серії\nНедалеке майбутнє. Геніальні розробники створюють для нудьгуючих мільйонерів ексклюзивний проект. На добу небожителям пропонується зануритися в реалістичний світ суворого Дикого Заходу. Митці відтворюють атмосферу самого забійного району Америки, де кольт значить набагато більше горезвісної людської правди. Організатори дивного атракціону використовують чудові декорації, а також унікальних Андроїдів. Механізовані персонажі є головною привабливою родзинкою проекту.\nДолорес – один з інноваційних Андроїдів, покликаних служити для різноманітності розваг заможних персон. Вона виконує роль роботящої дівчини, привабливою своєю красою брутальних самців Дикого Заходу. Шериф, мирні громадяни, круті ковбої – це унікальні роботи, створені по образу реальної людини.\nБагато гордовиті багатії неодноразово користувалися послугами незвичайного парку. Їм подобається перебувати в цій ковбойському середовищі. Але одного разу один хитромудрий Андроїд кидає виклик сформованій системі. Програмний збій призводить до нежданим руйнівних наслідків, і для учасників стирається грань реальності і божевільної фантастики.\nПовстання андроїдів 2012\nТумстоун Легенда дикого заходу 1993


Україна через 20 років. Якою була наша ненька Україна багато століть тому, багато років тому, кілька місяців тому? Чи пишалася вони своїми дітьми, чи хотілося їй, щоб вони піклувалися про неї? Мабуть, так. Адже стільки страждань випало на її долю, що їх вистачило б на кілька країн. Є такий вислів: ріки страждань.\nСкільки доріг до людського серця… Кожного дня на нашій планеті народжується нове життя та вмирає багато людей. А чи замислювалися ви, що ж таке — людина? Людина — найяскравіше створіння, яке коли-небудь існувало. Hоmо sаріеns — людина розумна. Саме через здатність думати, обмірковувати, мріяти, відчувати, творити кожна людина і є унікальною. Людині присвячено безліч літературних, мистецьких […]\nЯ мав би за найбільшу нагороду потрібним бути своєму народу. Україна… Це слово кожен українець, кожен патріот вимовляє з неймовірною вдячністю, бо воно вміщує в собі усе, про що тільки може мріяти людина. Це — Батьківщина, яка стала колискою нашої величі, нашої талановитості, нашої неповторності. Це наша рідна земля, наша ненька. Її неможливо забути чи зневажити, […]\nУкраїнська мова в поезії .Усе проходить, і ніщо не вічне під сонцем. Спливають царства, руйнуються міста, під склепіннями храмів пасуться кози. Невмируща тільки мова, і доки людина розмовляє, вона ще людина. Хлібом насущним завжди буладля українців мова. Коли котились хвилі турецьких яничарів по наших степах, коли люди не будували домівок, бо раз у раз їх […]\nСкільки ти знаєш мов — стільки разів ти людина. «Мова є сповіддю народу…» Ці слова поета П. А. В’яземського, сказані ним колись про російську мову, однаково стосуються кожної мови. Кожна мова, будучи сповіддю свого народу, тим самим стає необхідною і для інших народів, мова допомагає їм пізнати один одного, зближує. Мова — це душа народу, його […]


Славське, туризм в Карпатах Славське\nСлавське - гірськолижний центр в однойменному селищі Львівської області, в центрі Карпат, в екологічно чистому куточку долини річки Опір на висоті 600 м.\nУ цих місць багата історія - перші тутешні поселення відносять ще до X століття, велику роль вони зіграли і в період феодальної роздробленості. А на початку минулого століття, за часів польського підданства, сюди «на води», до мінерального джерела, з'їжджалася польська та австро-угорська знать, і, підкоряючись попиту, в Славському стали виникати пансіонати. Тоді всі розваги, що курорт міг запропонувати своїм гостям, полягали в катанні на санях та участі в масових святах. Сьогодні широкий спектр послуг курорту і рівень сервісу не залишать байдужими жодного любителя зимових видів спорту.\nКлімат та погода Славське\nСічень -4 -10\nКвітень +8 -1\nЧервень +17 +7\nЖовтень +8 +0\nГірськолижний центр не є єдиним - тут є маса варіантів розміщення. На території Славського працюють 2 пансіонати, 8 баз відпочинку (9-я будується), 13 готелів - від міні-готелів до котеджних селищ, 4 оздоровчих комплекси, які, крім прокату спортінвентарю, пропонують лікувальні програми. Досить великий приватний сектор, і при перебуванні на курорті більше тижня стоїть безпосередньо звертатися до господарів нерухомості - це допоможе заощадити.\nНа горі Тростян (1232 м) представлені траси різного рівня складності, крім «чорних». На центральному схилі прокладена спортивна траса, тому допуск туди часто буває обмежений. Біля підніжжя західного схилу є так звана «Велика долина чайників» - невеликий пологий схил, ідеальний для початківців. Біля підйомників знаходяться камери схову.\nНа другій горі курорту під дивною (на перший погляд) назвою Політехнік розташовані підйомники, що належать Львівському політехнічному і Львівському фізико-механічного інститутів (зрозуміло, це не означає, що відкриті вони лише для студентів цих ВНЗ). Траси пологі, відмінно підійдуть починаючим та сім'ям з дітьми.\nПоєднати споглядання прекрасного з придбанням сувенірів пропонує арт-галерея «Максим», де на постійній основі працює виставка-продаж художників, які беруть участь у міжнародних пленерах у Славському. Тут можна замовити портрет з натури або по фотографії, а також придбати картини карпатських пейзажів, які виконані в маслі або акварелі.\nКухня і ресторани Славського\nТуризм в Карпатах - розваги, екскурсії та визначні пам'ятки\nЯкщо ви плануєте відпочивати в Славському довго, то варто подумати про різноманітність дозвілля, благо багата історія та чудова природа цих місць пропонують всі можливості.\nВ районі Славського є безліч геологічних пам'яток, і одне з найвідоміших - мінеральне джерело «Писана криниця», біля якої за легендою зустрічався зі своєю коханою український народний герой Олекса Довбуш. Він знаходиться на горі Високий Верх. Гора з схожою назвою, Великий Верх, є найвищою в окрузі - 1598 м - і приваблює туристів незвичайною конструкцією - пірамідою з металу, що знаходиться на її вершині.\nУ 7 км від Славського інша геологічна пам'ятка - Кам'янецький водоспад, а трохи подалі - найбільший і найкрасивіший карпатський водоспад Шипіт. В околицях Славського багато гірських озер. Купання для гірськолижного курорту, звичайно, неактуально, але ці озера варті того, щоб на них просто подивитися. Зовсім близько від Славського знаходиться озеро Хащеванське, трохи подалі - Синевирське. На Синевирському озері є кілька вдало вписаних в ландшафт оглядових майданчиків, з яких відкривається чудовий вид на озеро і гори.\nІсторичні пам'ятки курорт Славське\nСкелі Довбуша - все, що залишилося від колись процвітаючого скельного монастиря, який пізніше перетворився у фортецю. Ті ж, кому подобаються екскурсії по історичних місцях, щодня з 9:15 до 17:45 чекає розташований неподалік, у селі Урич, державний музей-заповідник Тустань. Тут можна побачити експозицію, присвячену історії скельного міста-фортеці Тустань, оглянути археологічні знахідки та відвідати реконструйовану кімнату воєводи 13 століття.\nЗацікавлені новітньою історією можуть відвідати Карпатський музей визвольної боротьби України, він працює по вихідних (але за попередньою домовленістю можливі екскурсії і в будні). Його різнопланова експозиція розповідає про визвольні рухи України 20 століття.\nУ Славському є прекрасні можливості для зимової риболовлі, здійснюється прокат вудок та іншого обладнання. Працюють безліч саун і басейнів, як в рамках баз відпочинку, так і в самому селищі. Можна орендувати квадроцикл або снігохід, але «орендою» це можна назвати лише умовно - поїздки здійснюються з супроводжуючим та за певними маршрутами. За додаткову плату в подорож на квадроциклах включають риболовлю чи шашлики.