В Онуфріївці атовець обробляє зерно для одного з лідерів серед агропідприємств України - Кіровоград 24: Портал про місто\nДата: 19 листопада, 14:07\nДокумент знаходиться за адресою: http://kirovograd24.com/shortly/2020/11/19/v-onufriivtsi-atovets-obrobljae-zerno-dlja-odnogo-z-lideriv-sered-agropidpriemstv-ukraini.htm\nновини, 19 листопада, 14:07\nВ Онуфріївці атовець обробляє зерно для одного з лідерів серед агропідприємств України\nМешканець селища Павлиш Леонід Данилов, маючи за плечима декілька освіт за робітничими професіями, за увесь свій трудовий шлях працював на різних підприємствах.\nУ липні 2015 року, у шосту хвилю мобілізації, чоловік був призваний на військову службу до Збройних Сил України. «Для мене це була, фактично, пер¬ша хвиля мобілізації, коли усе доводилося осягати вперше: і ази військової служби, і вміння орієнтувати¬ся у бойовій ситуації. Я з усім впорався», – згадує Л. Данилов. Понад три роки він ніс військову службу у 80-ій окремій Чернівецькій десантно-штурмовій бригаді, потім був зарахований до військових частин 42-го окремого мотопіхотного батальйону на посади оператора та старшого оператора протитанкового відділення, з якими підписав контракт.\nПівтора роки Леонід виконував бойові завдання у зоні проведення операції Об’єднаних сил, звідки у червні 2019 року був демобілізований. Повернувшись до мирного життя, Леонід зрозумів, що сім'я і робота – найкращий порятунок аби скоріше звикнути до звичайного ритму життя.\n«Моя сім'я, робота, а ще – затишок рідного краю, допомогли мені повернутися до мирного життя. Часто люди не помічають усієї краси навколишнього світу, не цінують його тиші. А життя спливає швидко. Тому не потрібно нікуди поспішати, а слід просто жити, і цінувати кожен день», – говорить Леонід.\nПовернувшись додому, Леонід поринув у роботу. Минуло лише декілька місяців, як на підприємстві, на якому чоловік працював до мобілізації, обсяги виробництва значно зменшилися, тож роботодавцеві довелося вивільнити частину працівників. Леоніду запропонували роботу з меншим рівнем заробітної плати, але чоловік з пропозицією не погодився і вирішив звільнитися. На самостійні пошуки роботи він вирішив не втрачати часу і звернуся до Онуфріївської районної філії обласного центру зайнятості.\nВадим Крамаренко, провідний фахівець з питань зайнятості Онуфріївської районної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості, під час співбесіди з кар’єрним радником чоловік повідомив, що не цурається ніякої праці, навіть низькокваліфікованої, що значно розширило коло пошуку роботи. Та, нажаль, підходящих пропозицій не було.\nЗгодом до районної філії з потребою у працівниках звернулося керівництво ТОВ «Оптімусагро Трейд». Серед вакансій була й посада апаратника оброблення зерна, яку було запропоновано Леоніду. Чоловік погодився, адже заробітна плата, яку пропонував роботодавець, його повністю задовольнила. Леонід отримав направлення на працевлаштування. «Тут у нас стабільна зарплата, оплачувані лікарняні та відпускні, премії. А головне – я живу у своєму селищі та бачу кожен день своїх рідних», – ствердно говорить пан Леонід.


Подовжувач HDMI по витій парі UTP RJ45\nПодовжувач HDMI 1.4 4K / 1080P по одній парі UTP RJ45 до 10 / 30м KENVS HJ4K комплект передавач і приймач - дозволить передати цифровий відео сигнал по кабелю на невелику відстань. Як самого кабелю виступає знаменита «кручена пара», яка використовується для побудови комп'ютерних мереж.\nПодовжувач складається з пари пристроїв - передавача і приймача, при цьому передавач кодує сигнал для передачі на більшу відстань, а приймач сигнал декодує. Приймач і передавач мають HDMI роз'єм з одного боку і стандартний роз'єм RJ45 з іншого боку. Даний подовжувач сигналу має можливість передавати відео різної якості від 4К до 1080P, при цьому максимальна дальність передачі пропорційна якості.\nПередача відео сигналу в якості 4К може передаватися максимально на 10 метрів, а той же відео сигнал в якості 1080р може побут переданий вже на 30 метрів. Важливо розуміти, що даний комплект буде добре працювати і передавати сигнал без втрат на вказану відстань при використанні «нормальної» кручений пари (на мідному кабелі), а не її здешевленого варіанту з алюмінієвого сплаву.


Презентація книжки Надії Савченко "Сильне ім'я Надія" - Majdan w Internecie\nОлег Мезенцев, помічник нардепа Надії Савченко;\nІрина Омельченко, директор видавництва «Юстініан».\n«Сильне ім’я Надія» – це один великий і живий лист до українців.\nЛист із російської в′язниці, яка вже понад рік тримає ту, що стала символом нескореної української нації. Українську НАДІЮ.\nНадія Савченко – українська військова, штурман-оператор вертольота Мі-24 16-ї окремої бригади армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України, старший лейтенант. Герой України (2015).\nНа початку липня 2014 р. опинилась на території Росії, звинувачена у вбивстві російських журналістів, хоча перед тим була захоплена та ув’язнена проросійськими сепаратистами, активну співпрацю з якими офіційна влада Росії не визнає.\nДелегат Парламентської асамблеї Ради Європи.\nМедіа-партнер – тижневик «Український тиждень»\nMore in Infowar, Wojna, Akcje cywilne, Wydarzenia, Solidarność, Społeczeństwo, Героям Слава!, Культура, Патріотичне мистецтво, Підтримай патріота!, Політичні репресії\nГод 2017, дай Бог Несмотря на попытки обелить имидж, создав ПОППО-БЛОК (Партия осуждения пособничества и попустительства оккупантам), вчерашние коллаборанты люстрированы...


На Черкащині п’яна жінка задушила однорічного сина - vikka\n3480 9 Вересня 2020, 13:38\nВ одному із сіл Чорнобаївського району сталася трагедія. Місцева жителька задушила свого однорічного сина.\nІнцидент стався вдень 8 вересня. Про це пише «OBOZREVATEL», з посиланням на власні джерела у правоохоронних органах.\nНаразі правоохоронці затримали 28-річну жінку, яку підозрюють у вбивстві дитини. Попередньо, в момент злочину вона перебувала у стані алкогольного сп’яніння.\n«Близько 2 години дня до Чорнобаївської районної лікарні в непритомному стані з порушенням дихання доставили однорічну дитину. На шиї малюка були виявлені сліди задушення. Незважаючи на зусилля лікарів, він помер», – зазначив співрозмовник.\nНаразі з жінкою спілкуються слідчі, відкрито кримінальне провадження за статтею 115 (Вбивство) Кримінального кодексу України.


Декомунізація у Європі. Досвід Польщі, Чехії та Естонії для України - Трибуна\nДекомунізація у Європі. Досвід Польщі, Чехії та Естонії для України\nЯк відбувалася декомунізація у Польщі, Чехії та Естонії? Чим вона відрізняється від української боротьби з радянським минулим, та що спільного мають процеси засудження тоталітарного режиму у чотирьох Східноєвропейських країнах?\nПро це учасникам школи міжнародної журналістики «Виклики декомунізації», нещодавно відбувалася в Українському католицькому університеті (Львів) розповідали історики та журналісти Володимир В’ятрович, поляк Анджей Котуля, чех Петер Вагнер та естонець Аарне Веедла.\nІнфографіка: Рузання Давітян\nДержавна безпека. Революція, а з нею і повалення радянської влади у Польщі відбулися без крові й терору. За тим постав так званий уряд національного компромісу. Почався процес усунення колишніх комуністів та співробітників спецслужб із державного апарату.\nДекомунізація фактично означала люстрацію, себто очищення влади. Колишню міліцію розпустили, працівники КДБ пішли у відставку. Постала нова поліція та охорона державної безпеки.\n– Тут виникло складне питання: чи може людина, яка працювала у радянських силових структурах Польщі працювати у новій незалежній державі. Чи нові функціонери будуть лояльними до нової держави?, – розповідає Анджей Котуля.\nНаціональна оборона. Коли говорити про декомунізацію польської армії, то по-суті ніякої люстрації там не відбулося. Частина кадрових офіцерів лишилася при посадах, війську повернули автентичні символи, зокрема – білого орла у короні.\nДекомузація у Польщі\nПроцес інтеграції Польщі в НАТО вимагав поширення освітніх стандартів заходу. Частина генералів та полковників, які вчилися у Московських воєнних вишах часів «Організації Варшавського Договору», були змушені перевчатися у Америці та Британії. Це процес, за словами Анджея Котулі, триває і досі.\nРозсекречення архівів. Найскладніше було з відритими архівами колишніх спецслужб. Проводити декомунізацію було потрібно, але по яким законам? Одним з перших рішень стало розсекречення списків польських спецагентів, громадських активістів, які працювали на так зване КДБ. Матеріали опублікували, після чого вибухнув скандал. У списках знайшлися прізвища опозиціонерів, зокрема лідера руху «Солідраність» Лєха Валенси.\n– Нам потрібно було зрозуміти та вирішити: вони перебували у цих списках, як жертви, чи як агенти. У підсумку, ніяких покарань не відбулося. Засуджували тільки тих, хто намагався втаїти своє минуле. Люстраційний процес перетворився на пошук донощиків. Це була двозначна форма очищення минулого, однак варто зрозуміти: не всі співпрацювали із КДБ керуючись корисливими мотивами. Були такі люди, яких просто шантажували , – міркує Анджей Котуля.\nВлада постановила, що всі, хто проходить через люстрацію має подати документ, в якому вказати чи був він агентом спецслужб, і з якої причини. Один із міських голів міста Шецин написав, що не працював з КДБ, але потім виявилося, що він таки обманює правосуддя. У ході люстраційного розслідування польські декомунізатори дійшли висновку, що мер працював на спецслужби, бо вони його шантажували. Він ще й намагався брехати цим спецслужбам. У підсумку – його виправдали.\nУкраїна. 4 кити декомунізації\nЗа словами директора «Українського інституту національної пам`яті» Володимира В’ятровича, декомунізація – це політичний процес, який у поєднанні з економічними реформами та боротьбою проти корупції приведе країну до успіху.\nУвічнення перемоги у Другій світовій війні. Після розпаду СРСР Україна отримала в спадок радянську модель історичної пам’яті. Події 1941-1945 років ми традиційно продовжували іменувати, як Велика Вітчизняна війна. При цьому, на офіційному рівні не говорилося, що для України війна розпочалася у 1939 році, коли Німеччина напала на Польщу, в складі якої перебували землі Західної України.\nНовий закон тепер змінює закріплює перемогу над нацизмом у Другій світовій війні (1939 – 1945).\nДоступ до архівів репресивних органів комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років. Цей закон відкриває архіви про злочини комунізму та масові порушення прав людини. Тепер відкриваються всі архіви радянських репресивних органів, встановлюється обов’язок оцифрування документів задля їх збереження та удоступнення, формується єдиний архів репресивних органів, незалежний від політичної волі силовиків.\nЗакон обмежує доступ до інформації, а не до документа, зняття самоцензури – відповідальність за поширення інформації несе особа, а не архівіст, декомунізація спецслужб та міліції – сучасні правоохоронці та спеціальні служби перестають бути пов’язаними з радянськими репресивними органами.\nІмена репресованих, учасників визвольного руху будуть повернуті історії, розстріляні списки опубліковані, таємні вироки оприлюднені. Жертви репресій зможуть обмежити доступ до інформації, якщо вони забажають.\nПравовий статус учасників боротьби за незалежність. У народі цей закон називають законом про УПА, мовляв таким чином Леніна на Бандеру міняють. Однак Володимир В’ятрович приводить приклад, що в Україні існує всього то 40 пам’ятників Степану Бандері, і тільки 3 з них були відкриті у 2000-хх роках. Решту встановили ще у 90-х, після розпаду СРСР.\nВідповідно до цього закону визнається факт агресії Радянської Росії проти України, окупація та анексія Радянською Росією території України, законодавчо визначається, що у 1991 році відбулося відновлення незалежності України, спадкоємиці проголошеної у 1918 році Української Народної Республіки, а також визнаються нагороди та військові звання, які протягом 1917-1991 років присвоювалися українськими державними утвореннями учасникам визвольного руху.\nЗасудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів та заборону пропаганди їхньої символіки. Відповідно до цього закону в Україні перейменовувалися назви вулиць та населених пунктів.\n– Дехто думав, що цей закон їх не буде стосуватися, і ніяких вулиць та міст не потрібно перейменовувати. Приміром, так думали у Горішніх Плавнях. Але назву Комсомольськ не залишили. Таким чином ми навчили людей, що закон треба виконувати, – вважає пан Володимир.\nЧехія: декомунізація без заборони комунізму\nНостальгія. Як би це дивно не звучало, але у Чехії комуністична партія заборонена не була.\nСеред самих чехів навіть незважаючи на те, що вони пам’ятають придушення «празької весни» 1968 року, радянські танки у столиці, репресії, терор, є настрої до ностальгії за радянським минулим.\nЧеський історик Петер Вагнер, який виступав на школі міжнародної журналістики «Виклики декомунізації» у Львові, вигадав метафору «більшовик в середині нас», і дійшов висновку, що декомунізація означає вигнати цього більшовика.\n– Наш президент Вацлав Гавел, що немає проблем із політичною и економічною реформами. Найскладнішим буде проблема реформування наших думок. Гавел виявився правим. Економічні реформи закінчилися успішно, а в плані ментальних змін, – говорить історик Петр Вагнер.\nНостальгію за Радянським Союзом пан Вагнер пояснює тим, що чехи, які сумують за тим періодом, роблять це, бо тоді вони були молодими. А молодість – це те, що запам’ятовується найбільше.\nМіський простір. Та все ж, частина чеського суспільства намагається осмислити своє минуле за допомогою трансформації міського простору. Зокрема, один відомий художник розмалював Танк-34, який звільнив Прагу від нацистів у 1944 році, рожевим кольором. Інший приклад: чехи перетворили колишній комуністичний концтабір в музей, встановили пам’ятники жертвам комунізму. А замість пам’ятника другому комуністичному президенту Антоніну Запотоцькому встановили скульптуру англійського прем’єр-міністра Уїнстона Черчилля.\nДекомунізація у Чехії\nПриватизація. Соціалістичне майно колишньої Чехословаччини законодавчим шляхом було приватизовано. Так зробили із дрібною власністю.\n– Закони про так би мовити маленьку приватизацію зіграли велику роль. Тисячі чехів стали підприємцями, побудували бізнес. Зрозуміло, що вони більше ніколи не будуть прихильниками комунізму, – вважає Петр Вагнер.\nАле є приклад, говорить Петер, коли один відомий колишній комуніст не зміг нормально побудувати підприємництво, і повернувся до підтримки комунізму.\nЗагалом же, приватизаційні закони дозволили чехам швидко побудувати середній клас.\nЛюстрація. Люстраційний закон передбачав публікацію списків співробітників радянських спецслужб в Чехії.\n– Це був сюрприз для багатьох людей, коли вони дізналися, що їх друзі чи рідні. Вони були очищені. Але на них більше ніхто не міг тиснути чи шантажувати, штибу, «якщо ти цього не зробиш, я скажу, що ти був радянським сексотом. У кожної людини є свояітсорія потрапляння у спецслужби. Мій знайомий 20 шпигував за нами, бо комуністи шантажували його родину. Проблема в тому, що ми судимо тих хто доносив, а не тих, хто змушував це робити., – розповідає Чех.\nІсторична пам’ять. У Чехії зникла єдина правильна інтерпретація історії.\nІсторія – це мистецтво. Якщо в математиц 1+1 – це два, то в історії це може бути 5 чи навіть 9. Я мовлю про інтерпретації. Їх мусить бути багацько. В цьому смак історії, – вважає Петр Вагнер.\nЗ ліва на право: Володимир В`ятрович, Анджей Котуля, Петр Вагнер\nДекомунізація по-естонськи: КДБ одобрює\nКонтроль. Естонець Аарне Веедла вважає, що Естонія була піонером в процесі декомунізації серед всіх пострадянських країн. На його думку, у 1988 році дерадянізація в Прибалтиці почалася під цілеспрямованим керівництвом КДБ.\n– Чому це все сталося? Лідер СРСР Михайло Горбачов хотів провести в країні демократизацію, отримати від цього певні вигоди. Але запиту знизу на ці реформи не було. Тому керівники держави використовують місцеве естонське КДБ для того, щоби створити у суспільстві запита на ці реформи, – розповідає пан Веедла.\nЕстонською владою було прийнято рішення опублікувати імена тих співробітників КДБ, які не заявили, про те, що працювали на тоталітарний режим. Колишні спецагенти самі мали розкрити себе, і пояснити, чому і з яких причин вони працювали на Радянську владу.\nРезультат. Естонія загалом – ліберальна країна. Саме тому, за словами Аарне Ведли не відбулося засудження колишнього комуністичного лідера ЕРСР. Функціонери розвідки, контррозвідки, очільники силових структур по-суті не були засуджені.\nНатомість були прийняті закони: «Злочини окупаційних режимів» та закон «Про осіб, репресованих окупаційним режимом»\nІсторики розповідали у своїх працях про злочини радянського режиму: депортації місцевого населення, репресії, терор.\n– Ми робимо декомунізацію, аби показати світу, що з нами сталося, – говорить Веедла.\nДекомунізація Естонія Польща Україна УКУ Чехія


Вичавки з «Психлікарні в руках пацієнтів» / Новини / IT українською\nVladlen 16 травня 2014, 21:10\nНовини → Розвиток системи управління проектами в організації середнього бізнесу 0\nVladlen 18 червня 2015, 17:30\nНовини → TagConf 2015 — П'ята щорічна IT-конференція в Таганрозі 0\nVladlen 10 серпня 2016, 14:30\nНовини → Інша сторона ІТ: 15 корисних книг і посібників з маркетингу і управління проектами 0\nVladlen 2 грудня 2014, 17:10\nНовини → Людський фактор в розробці програмного забезпечення: психологічні та математичні аспекти 0\nНовини → VCStart: як ми створювали платформу 0\nVladlen 8 квітня 2014, 14:16\nНовини → Метод стиснення завдань 0\nНовини → N+5 корисних книг 0\nВичавки з «Психлікарні в руках пацієнтів»\nНещодавно я прочитав книгу Алана Купера «Психлікарня в руках пацієнтів». З неї мені вдалося почерпнути ряд ідей на тему «як покращити розробку». Нижче ряд рекомендацій з книги, які я беру на озброєння.\nНадихнув мене Milfgard ось цим постом. Спробую прочитати всі цікаві для мене книги з цього списку.\n1. Метод персон\nЯ чув про нього раніше в презентаціях Дмитра Сатину та інших шановних товаришів, але ніколи не брав як за керівництво до дії. Проте Алан Купер говорить, що це потрібно робити обов'язково.\nОтже, суть у тому, щоб відійти від поняття «користувач» і перейти до реально-нереальним людям. Тобто ми придумуємо персонажів з реальної цільової аудиторії нашого продукту, але, при цьому, вони не повинні бути реальними людьми. Наприклад, для сайту готелю це буде так:\nМарина, 25 років. Офіс-менеджер невеликої компанії з 30 чоловік. Працює вдень у світлому московському офісі і їй все подобається. Обов'язки: підтримувати хорошу атмосферу в офісі, стежити за тим, щоб все працювало, готувати відрядження і оформлювати для цього документи: бронювати номери в готелях і замовляти квитки. Більшість рішень приймає самостійно, віддаючи на підпис лише підсумковий рахунок. Хороший чоловік і трирічна дочка.\nДля такої людини вже набагато простіше проектувати, ніж для сферичного користувача у вакуумі, і коли виникне питання, чи потрібна їй функція виводу на друк, ми відповімо, що так, потрібна: Марина роздрукує інформацію про броні і пройдеться по людям, які їдуть у відрядження. Чи збереже в PDF і розішле співробітникам поштою.\n2. Пам'ятати про цілі\nУ кожної людини, яка користується нашим продуктом є якісь цілі. Це:\nособисті (не відчувати себе нерозумно, не робити помилок, виконати адекватний обсяг роботи, розважитися);\nпрактичні (уникати зборів, задовольняти вимогам клієнта, зберігати історію замовлень, передзвонювати клієнтам);\nкорпоративні (збільшити прибуток, перемогти конкурентів, набрати персонал, відкрити ще два магазини);\nпомилкові (простота в освоєнні, економія пам'яті, поліпшення зовнішнього вигляду, прискорення введення даних).\nЦі цілі є в порядку пріоритетів для людей. В першу чергу особисті, а потім все інше. Якщо особисті цілі будуть конфліктувати з корпоративними, — у довгостроковій перспективі переможуть особисті.\nВажливо відрізняти від мети завдань. Для виконання однієї мети ми можемо виконати безліч маленьких завдань, однак, ніколи не потрібно забувати про кінцевої мети.\n3. Складати сценарії\nДобре концентруватися на сценаріях роботи людей. Це та штука, яка дозволяє нам поставити себе на місце Марини з попереднього прикладу. Звучить десь так: «Мені кажуть дати відрядження, співробітників, яких потрібно надіслати, і місце, куди потрібно відправити. Я шукаю готелів в цьому місті через інтернет, дізнаюся ціни, вільні номери і, якщо мене все влаштовує, — я бронюю».\nА сценарії бувають трьох видів:\nПовсякденні (Вони самі корисні і важливі. Дії, описані в них, виконуються найчастіше);\nОбов'язкові (Вони можуть використовуватися рідко, але можливість їх використання обов'язково повинна бути. Наприклад, термінова бронювання з передоплатою готівкою від юр. особи або скасування броні);\nВиняткових ситуацій (Вони розробляються в останню чергу і їх можна заховати в глибини інтерфейсу. Приклад: у Марини зламалася клавіатура, але їй потрібно забронювати номер негайно).\nПрограмісти зазвичай загострюють увагу на виняткових ситуаціях, однак у випадку сценаріїв потрібно зосередитися на повсякденних, часто повторюваних діях.\n4. Продукт для середніх представників аудиторії\nПрограмісти схильні припускати, що люди відкрили наш сайт/програму і знають, що робити тут. Але чим більше функцій при цьому ми зробимо, тим вище поріг входження. Буде цілком певний крен у бік підготовленої аудиторії.\nЗ іншого боку, керівники і менеджери-продавці, навпаки, недооцінюють здібності користувачів. Вони думають, що їм треба все розжувати, показати і зробити максимально просто. Крен у бік непідготовленій аудиторії.\nПравильним буде розраховувати на середнячків. Попередньо, звичайно, визначивши, хто ці самі середнячки.\n5. Головне — головне\nВажливо пам'ятати про часто використовуваних функцій і зробити їх максимально доступними. Рідко використовуваний функціонал можна сховати. Microsoft спробували впровадити такий підхід у своєму MS Word, починаючи з 2007 версії, правда, з шкодою для рідкісного функціоналу, який тепер не знайти.\n6. Домовитися про загальному словнику\nЧасто одні і ті ж поняття різними учасниками процесу можуть бути витлумаченими по-різному. Клієнт може мати на увазі одне, а розробник зовсім інше. Наприклад: «На моєму сайті повинна бути можливість купити замовне дослідження». Якщо запитати клієнта про можливість оплати, то він відповість, що ціна на замовне дослідження не визначена заздалегідь і, тому, за неї не можна заплатити на сайті. Краще, якщо заявка відправиться на пошту. Таким чином, ми тільки що відмовилися від функціоналу покупки/оплати з усіма наслідками, просто уточнивши термін «купити».\n7. Проектування взаємодії і детальна документація\nОдна з найважливіших штук — це проектування взаємодії. За успішність проекту повинні відповідати саме проектувальники взаємодії, які готують сценарії, думають про персони і т. д. З програмістів при підході «Проектування UI → Дизайн → Програмування → Тестування» відповідальність за загальний успіх продукту знімається.\nВажливо, щоб всі що напроектіровалі проектувальники було ретельно задокументовано. Тоді завжди можна перечитати і зрозуміти, чи в правильному напрямку ми рухаємося. В документації обов'язково використовуються імена персонажів, розроблених методом персон.\nPS: ми Самі ще до пуття не застосовуємо жоден з цих принципів повністю (але дуже хочемо) і буде цікаво, якщо ті, хто читав цю книгу, поділяться своїм досвідом впровадження цих принципів у коментарях.\n, корисно почитати\n16 січня 2015, 11:50


З початком літніх канікул відома запорізька журналістка, телеведуча, а зараз мама у декреті Олена Шевчук читає дітям свої казки. Зовсім недавно у Львові вийшла збірка казкових історій «Щастя у віконці», до якої увійшли п’ятдесят казок від батьків всієї України. До цій книги увійшли і історії Олени про пригоди хлопчика Спаса на острові Хорта.\nПерша творча зустріч запорізької казкарки з юними читачами - а це були вихованці запорізьких притулків - відбулася в Запорізькій обласній бібліотеці для юнацтва. Діти уважно слухали захоплюючу історію і старанно розмальовували кольоровими олівцями ілюстрації до казок. До речі, проілюструвала історію про хлопчика Спаса відома запорізька художниця Маріанна Смбатян. Потім дітлахи активно відповідали на питання вікторини за прочитаною казкою і отримували солодкі призи. По завершенню зустрічі Олена Шевчук подарувала книги «Щастя у віконці» запорізьким притулкам і Запорізькій обласній бібліотеці для юнацтва. А згодом відбулась друга подібна зустріч казкарки вже з дітьми переселенців. Вони були дуже зацікавлені історією про легендарний острів Хортиця та про мужніх козаків.\nА на тому тижні Олена Шевчук була запрошена до «сільської глибинки». В сільській бібліотеці села Августинівка Запорізького району, де відбувалася зустріч, зібралося більше 70 дітей. Вони слухали казки від Олени, розмальовували ілюстрації, ставили питання. Найбільш активні слухачі отримали в подарунок збірки казок «Щастя у віконці». Також казкарка подарували книги сільській бібліотеці. Та на цьому зустріч не завершилися. Разом з Оленою Шевчук до села приїхали і козаки – керівники і вихованці школи бойового мистецтва «Спас». Вони провели з дітлахами козацькі ігри, змагання лава – на – лаву, продемонстрували свої бойові навички.\nСьогодні в творчому доробку Олени Шевчук чимало нових казок, якими вона охоче ділиться з юними читачами, тому зустрічі з запорізькими дітлахами будуть продовжуватися.


Мартелл 2020. Результати гонки переслідування у жінок\nЗавершальною гонкою сьомого етапу Кубка IBU в італійському Мартелл-валь-Мартелло став жіночий персьют, на який українські вболівальники небезпідставно могли покладати надії.\nДнем раніше Юлія Журавок завоювала бронзу в спринті і стартувала з високої третьої позиції. Провівши чисто перші дві стрільби, Юля показала, що твердо має намір знову боротися за право стояти на п'єдесталі. Але переможниця спринтерської гонки Елізабет Хогберг теж не збиралася відмовлятися від ще одного подіуму, тим більше, що і стрільба, і хід їй дозволяли сподіватися на медаль.\nУ Катерини Бех, яка стартувала з 30-ї позиції, стрільба не пішла - промахи на кожному з рубежів. А ось у Анни Кривонос, початкове відставання якої становило 2,5 хвилини, до завершальної стійки була всього одна помилка - на першій стрільбі лежачи. Анастасія Рассказова не стартувала.\nІ ось четверта стрільба - розв'язка. На третій Журавок не змогла уникнути промахів, пославши один постріл повз мішені. І по ходу гонки ставало ясно, що на останньому рубежі потрібно працювати чисто. Але, на жаль, останній постріл (скільки ж їх уже, останніх фатальних, в цьому сезоні?) вкрав Юлині шанси на ще одну медаль. Росіянки Євгенія Павлова і Уляна Кайшева, які допустили на промах менше, випередили нашу спортсменку на фініші. А Елізабет Хогберг так перемогу нікому й не віддала. І якщо на виході після заключного рубежу Журавок була 4-ою, в 6-ти секундах від потенційних призів, то на останньому колі сили для боротьби спортсменку вже покинули. Як підсумок - 5 місце.\nКатя Бех на останній стійці додала собі ще один промах, не закривши чверть мішеней в гонці. А Аня Кривонос знову відстрілялася чисто. Обидві українки зайняли на фініші місця в тридцятці, поліпшивши свої місця за підсумками спринту, причому Аня - на 19 позицій.\nВідзначимо також, що Юлія Журавок показала сьому швидкострільність в цьому персьюті, а Катерина Бех - сьомий хід. Завершує етап Журавок в кроці і п'яти очках від ТОП-10 загального рейтингу Кубка IBU - 11-ою.\n1. Елізабет Хогберг (0+1+0+0) 31:53,8\n2. Євгенія Павлова (0+0+0+1) +57,4\n3. Уляна Кайшева (0+0+1+0) +1:06,5\n5. Юлія Журавок (0+0+1+1) +1:39,0\n23. Катерина Бех (1+2+1+1) +3:53,5\nDNS. Анастасія Рассказова


У тернопільської "Ниви" три нові футболісти : 06:07:2018 - te.20minut.ua\nДовгострокові контракти із футбольним клубом "Нива" цього тижня уклали три нові футболісти.\nПершим новачком "жовто-зелених" став 20-річний захисник Олег Хруставка, який останнім часом виступав за чортківський "Кристал" у чемпіонаті України серед аматорів та обласній першості.\n- Підписання Олега Хруставки – це перспектива на майбутнє, - каже директор "Ниви" Дмитро Андрієшин. – Останні пів року він тренувався з нами, але виступав за Чортків, здобував ігрову практику. Можливо він не одразу стане гравцем основного складу, але поступово здобуватиме необхідний досвід. Тренери перш за все відзначають його характер та непоступливість у боротьбі.\nСлідом за Хруставкою, клуб оголосив про підписання ще двох новачків. Новобранцями "Ниви" стали 21-річний захисник Павло Макогон та 22-річний нападник Олег Мізерник. Обоє є вихованцями львівського футболу.\nПавло Макогон тривалий час виступав за львівські "Карпати" та навіть отримував виклики до юнацьких збірних України, після чого виступав у "Олександріїі" та був лідером теребовлянської "Ниви".\nЩодо Олега Мізерника, то останні пів року форвард захищав кольори ФК "Львів" – суперника "Ниви" у Другій лізі. У десяти матчах забив один гол.\n- На цих хлопців покладаємо чималі надії, - каже директор клубу. – Вони тривалий час проходили з командою тренувальні збори і своїми діями на тренуваннях та у контрольних матчах переконали тренерський штаб у кваліфікації. На цьому наша трансферна кампанія ще не завершується. Найближчим часом "Нива" підпише ще кількох новачків.\nДодамо, що перший матч у новому сезоні "Нива" зіграє 18 липня у рамках першого етапу Кубка України. Суперника тернополян визначать 10 числа під час жеребкування у Києві.


Ця туалетна вода є відверто зухвалим феєрверком спокуси, який насичений бархатистими нотами п'янкого чарівності. Вона передає стан душі, коли назовні вириваються почуття, коли прискорено б'ється серце, а від бурі емоцій кипить кров.\nЧудовий парфум, що випромінює впевненість і сексуальність, чуттєвість, гармонію і імпульсивність, орієнтований на молодих хлопців, які вибирають динамічний спосіб життя, люблять ризик, дорогу і небезпеки. Його володар ніколи не стоїть на одному місці, а крокує назустріч незвіданому, набираючись досвіду і відчуваючи хоробрість.\nНа початку парфумерної композиції, яка відноситься до групи цитрусових і солодких запахів, проявляються свіжі, підбадьорливі і іскристі нотки шкірки червоного апельсина. У мужньому «серце» ховаються боби тонка і праліне. У чуттєвої і теплою «базі» розкривається ваніль і пачулі.\nОригінальний флакон виконаний у формі незвичайної і стильною запальнички, відрізняється контрастним поєднанням металу і скла. Такий пузиречек додає аромату багате і гідне обрамлення.


Поширений в інтернеті «секретний» лист начальника ГУР Януковичу виявився фальшивкою - dt.ua\nПоширений в інтернеті «секретний» лист начальника ГУР Януковичу виявився фальшивкою\n18 серпня 2012 в 07:59\nНачальник головного управління розвідки Міністерства оборони України Гмиза до дати, зазначеної в листі був вже два місяці як генерал-лейтенантом, а не генерал-майором, яким підписано "документ".\nКопія секретного «документа», що з'явилася на початку серпня в інтернеті - листи начальника головного управління розвідки Міністерства оборони України Сергія Гмиза президенту України Віктору Януковичу, є фальшивкою.\nПро це пише Валентин Бадрак у статті «Это он, это он, ленинградский почтальон…».\n«Фахівці в галузі інформаційних технологій стверджують, що такий «автентичний» документ можна створити за дві-три години. Однак якість цього «документа» не витримує жодної критики. По-перше, лист переповнений граматичними, стилістичними й синтаксичними помилками. Документи, які виходять назовні, а тим більше — на ім’я президента, у ГУР вичитує професійний помічник-коректор. По-друге, ще в часи голови ГУР Олександра Скіпальського було затверджено й суворо засекречено форму бланку повідомлень президентові. Не розкриваючи всіх особливостей, зазначу, що в лівому верхньому куті бланка друкарським способом набрано: «Начальник Головного управління розвідки». Виставлений же на сайтах лист написано на внутріміністерському бланку. Видно, через брак гербового писали на простому. По-третє, немає грифу «Таємно». Є виключно «Цілком таємно». По-четверте, кожен документ має індексацію, де вказується не тільки дата й код вихідної структури, а й код підрозділу цієї структури. Отож, індексація опублікованого листа свідчить, що він вийшов із... господарської частини ГУР, що виключає його надходження главі держави. Нарешті, сам С.Гмиза на дату, зазначену в листі (19.10.2011), уже два місяці як був генерал-лейтенантом, а не генерал-майором, яким підписано «документ», - зазначив автор.\n- Это он, это он, ленинградский почтальон…\nНагадаємо, що в азербайджанських ЗМІ з’явилася серія повідомлень із посиланням на цей документ, який, до речі, безслідно зник із початкового місця публікації. В публікаціях, зокрема, зазначається, що йдеться про поставки українських озброєнь у Вірменію, які мають здійснюватися в рамках контракту між «Укрспецекспортом» та компанією DG Arms Corporation. Фігурують 12 ракетних систем залпового вогню «Смерч», а також 50 переносних зенітно-ракетних комплексів «Игла». В листі нібито пропонується для здійснення поставок використовувати підставні фірми, зареєстровані в ЄС і СНД. А також вказується, що Вірменія вже оплатила 50% договірної ціни, а тому, щоб не ставити під удар військово-технічну й енергетичну співпрацю між Азербайджаном і Україною, у листі голови ГУР МО «Укрспецекспорту» рекомендується публічно відмовитися від реалізації угоди з вірменською стороною. При цьому вірменській компанії запропоновано імітувати звернення до арбітражу, створивши у свого оточення різко негативне ставлення до керівництва «Укрспецекспорту» й української сторони як до ненадійного постачальника. Далі ідеться про можливість конспіративно здійснити поставки комплектів «Смерч» і ПЗРК «Игла» з території Молдови з використанням підставних фірм. Маркування на виробах при цьому має бути змінене, а в разі викриття обману слід створити враження, що зброю було взято зі складів у Лівії, розграбованих повстанцями.\nПосольство України в Азербайджані і потім МЗС України вже спростували ці повідомлення, причому в заяві дипломатичного представництва було зазначено, що «копія листа на адресу глави української держави є провокаційною фальшивкою».\nДокладніше читайте в статті Валентина Бадрака «Это он, это он, ленинградский почтальон…»\nу свіжому номері «Дзеркала тижня. Україна». Читайте також:\nУкраїна спростувала продаж зброї Грузії\nОснову українського військового експорту склало зброю часів СРСР


Як захистити себе і тварин від комарів і кліщів за допомогою простого настою | Рівне Медіа\n29 травня 2022, 07:27\nЄ, звичайно, в аптеках і магазинах різні препарати, що відлякують і навіть убивчі для цієї кровососної братії, але хочеться чогось менш хімічного. Почитали, погортали, послухали — щось знайшли і застосовуємо тепер постійно. Хоча дія у знайденого нами методу легка, не довгострокова, зате нешкідлива, особливо для дитячого організму, інформує Ukr.Media.\nЗробіть просту настоянку, яку не переносять комарі і кліщі. Нею можна натерти відкриті місця на тілі, щоб уникнути укусів. Також вона може використовуватися і у тваринництві.\nДо 20-30 штук гвоздики додайте 50 мл горілки. Щільно закрийте і залиште в темному місці на 10 діб. Після закінчення цього часу настій буде готовий. Його слід наносити невеликими порціями на відкриті ділянки тіла і навіть на одяг. У нього приємний аромат гвоздики, який перебиває аромат людського тіла та абсолютно не подобається комарям та кліщам.\nЯкщо помістити такий засіб у пляшку з пульверизатором — то можна оприскувати темний одяг, а також вовну тварин.


ГоловнаЗдоровий спосіб життяКорисна інформаціяЯк підвищити тестостерон\nЧому в одружених чоловіків рівень тестостерону нижчий, і чи сильно падає рівень гормону з віком. Все про натуральні способи підвищення тестостерону.\nНайважливіший чоловічий гормон\nТестостерон вважається найважливішим чоловічим статевим гормоном. Саме він відповідальний за формування чоловічих статевих ознак, сексуальну та еректильну функцію. Плюс, ріст м’язової тканини був би неможливий без тестостерону.\nВсупереч поширеній думці, тестостерон не пов’язаний з високим рівнем агресії навпаки, у чоловіків, схильних до агресії, рівень кортизолу високий, а тестостерону – низький, оскільки стресовий гормон кортизол знижує рівень тестостерону.\nНаукові дослідження, показують, що у закоханих чоловіків падає рівень тестостерону. Судячи з усього, це є своєрідним захисним механізмом для формування стабільної пари і народження дитини.\nЦікаво, але батьківство і догляд за маленькою дитиною також знижують рівень тестостерону, але лише на деякий час. Через 2-3 роки після початку відносин рівень цього гормону відновлюється, дозволяючи чоловікові «знову рватися в бій».\nЗниження тестостерону з віком\nУ матеріалі “Метаболізм після тридцяти” ми згадували, що хоча рівень тестостерону у чоловіків дійсно знижується з віком, але не так значно, як багато хто думає – у віці 35 років секреція тестостерону всього на 5% нижче, ніж в 25.\nІстотне падіння рівня цього гормону починається лише після сорока років, знижуючись приблизно на десять відсотків кожні п’ять років. Ближче до п’ятдесяти років рівень тестостерону у чоловіків становить не більше 60% від рівня двадцяти п’яти років .\nПерш ніж говорити про препарати для підвищення тестостерону, логічніше почати з вітамінів і мінералів, дефіцит яких знижує цей рівень. Включивши їх в свій раціон, ви доб’єтеся не тільки підвищення рівня тестостерону, але і просто поліпшите здоров’я.\nБрак цинку, магнію і вітаміну D тісно пов’язана з падінням рівня чоловічого статевого гормону. Але важливо, що при прийомі цих мінералів рівень лише відновлюється до нормального, і самі по собі цинк і магній не підвищують тестостерон.\nНатуральні методи підвищення тестостерону\nЯкщо говорити про дозування, то щодоби чоловікові необхідно 10-20 мг цинку, 400-1000 МО вітаміну D і 350 мг магнію. Крім цього, вживання 2 грамів кальцію на добу надає позитивний ефект на тестостерон, але кальцій краще пити циклами.\nПереважна більшість українських чоловіків страждає нестачею цих мікроелементів. Наприклад, якщо у вас часто зводить кінцівки судомою, то це одна з ознак недостачі магнію, а знижений імунітет і ламкі нігті – нестачі цинку.\nЗайва вага є одним з найважливіших факторів зниження тестостерону, оскільки жирова тканина здатна конвертувати чоловічий статевий гормон в жіночий. Чим більше у чоловіка жиру, тим нижче у нього рівень тестостерону і вище рівень естрогену.\nВисокий рівень жіночих гормонів у чоловіка допомагає утилізувати вільні жирні кислоти з крові в жирову клітковину, що знижує ризик закупорки судин. Але очевидно, що накопичення жирової маси посилюється, а ожиріння йде за жіночим типом.\nТестостерон і фізичні навантаження\nЧим менше в організмі чоловіка жиру, тим менше тестостерону перетворюється в естроген – схуднення однозначно призводить до нормалізації рівня тестостерону. До того ж, чим цей рівень буде ставати вищим, тим швидше буде згоряти жир.\nЩо стосується силового тренінгу, то він істотно підвищує рівень тестостерону, оскільки гормон необхідний організму для росту і підтримки м’язів. Але не бійтеся, високий рівень тестостерону не призводить до облисіння, як вважалося раніше.\nУсунення дефіциту таких мікроелементів, як цинк і магній – один з найпростіших способів нормалізувати тестостерон. Крім цього, позбавлення від зайвого жиру і заняття силовими тренуваннями також надають позитивний ефект.\n10:25 Вчені з’ясували, хто з чоловіків має більший ризик облисіти з віком\n09:24 3 предмета домашнього вжитку, від яких варто відмовитися


Головна/Новини компаній/MPR Communications Group/STEBELSKA & Barvy Project band / Українські Барви\n17січня 2019– 20:00\nSTEBELSKA&BarvyProjectband/ Українські Барви до 20-ти річчя проекту\nУже традиційно, у розпал різдвяних святкувань, запрошуємо усіх на «Щасливого Різдва» – це не просто концерт, це яскраве різдвяне дійство, найочікуваніша подія зими, яка збирає надзвичайну публіку, щоб разом поринути у світ неймовірного музичного шоу, в якому поєднуються всі музичні жанри і стилі – від класики і фольку до рок-н-ролу й джазу, аби сповна відчути емоцію новорічно-різдвяних святкувань. Запрошуємо разом відзначити усі новорічно-різдвяні свята, надихнутись і зарядитись позитивом на весь рік.\nАвтор проекту – Заслуженаартистка України Оксана Стебельська STEBELSKAз командою яскравих артистів, музикантів підготували чудовий різдвяний подарунок усім, хто прагне відчути неповторну атмосферу різдвяного дійства. На сцені драйвовий BarvyProjectbandта запальний музичний проект «Українські Барви», що відзначає в цьому році своє 20-ти річчя: Оксана Стебельська– скрипка, вокал, Роман Кука – кларнет, вокал, народні духові інструменти, Тимур Полянський – фортепіано, Андрій Войтюк - ударні, Сергій Ігнатенко – бас гітара, Дмитро Мотузок– акордеон, Христина Кука – вокал. У цьогорічній програмі також беруть участь: фіналістка талант-шоу «Х-фактор»НаталіяПапазоглу; гурт, що працює у жанрі «синтез етно-рок», ЯРРА; композитор і виконавець Олексій Ревенкота інші. А ще – модний показ колекції суконь для особливих подій українськогобренду MyAngels, Вертеп, різдвяна зірка, віншування, засівання, танець,світлове шоу і віджеїнг, живий звук, яскраві декорації та сценічні ефекти… Ми створюємо атмосферу свята для кожного, не залежно від віку і статусу, ми творимо емоцію Різдва! Пригощаємо запашними різдвяними пампушками!\nУ програмі концерту: будемодивувати і не звичним поєднанням, і аранжуванням, і якісним виконанням, і вишуканою презентацією, і ексклюзивною атмосферою з кращими музикантами України.\nНе обмежуючись у стилях і жанрах, звучатиме різдвяна музика від класики і фольклору до блюзу і джазу. Колядки, щедрівки, народні та авторські мелодії, пісні, інструментальна музика, відомі світові різдвяні хіти такі як «White Christmas», «Santa baby», «Letitsnow» та ін., твори М. Леонтовича, М. Скорика, В. Барвінського в оригінальному аранжуванні колективу, композиція із класичного «Joy to the world» Генделя, колядки «Добрий вечір» та американського хіта «We wish you a merry christmas». Українські колядки отримають не стандартне забарвлення блюзом, квік-степом, кантрі у супроводі банджо чи губної гармошки, «JingleBells» українізуємо як «Їдемо санками», а всім відомий твір «Щедрик» Леонтовича зазвучить в сучасній інтерпретації – усе це можна буде почути лише в одному концерті у Києві 17 січня. І це далеко не всі цікавинки вечора.\nБронюючи столик у CARIBBEAN CLUB 17 січня, гостей зачарує святкова концертна шоу-програма команди зіркових і професійних артистів, смачна кухня і вишукані напої, ексклюзивна атмосфера, танцювальна програма після концерту і багато сюрпризів.\nСвяткування Різдвяних свят – це завжди неповторна емоція, хвилююча пора дарунків і приємних побажань, почуття щастя і затишку, час мрій та нових сподівань, віра у добро, – усе це підносить і надихає, додає сил і впевненості, укріплює усі людські цінності. Завдяки мистецтву, людина відкриває свою душу до сприйняття прекрасного і світ стає кращим. Тож атмосфера різдвяного дійства недасть залишитись байдужим жодному, бо саме музика зачаровує людей своєю багатовіковою магією, підносить, хвилює і створює справжню атмосферу свята.


Виставка Марічки Рубан: Виставка - | Афіша Львова - 032.ua\nВиставка Марічки Рубан\nАрт від харківської художниці-ілюстратора у Львові.\nМарічка Рубан – художниця-ілюстратор чия творчість притягує і манить у дитинство. Недарма є так багато шанувальників її творів. Роботи художниці можна побачити на «сітілайтах», листівках, сумочках, блокнотах, закладках і навіть на паперових горнятках. Власне, художниця розробляла ілюстрації для рекламних плакатів Київського зоопарку, горнят для "Мак Дональдз" і ще багато всього іншого для замовників із України та закордону.\nХудожниця багато працює над ілюстраціями виконаними аквареллю. Її роботи завжди «свіжі» і легкі. Перше замовлення Марічка виконала для видавництва дитячої книги, можливо це і вплинуло на творчість мисткині у подальшому? Адже дитяча безпосередність у її роботах не просто присутня, а живе!


Тенденції розвитку фондових ринків у контексті світової інтеграції. Деякі негативні аспекти світової інтеграції. Моніторинг ринку праці при трансформації ринкової економіки, страница 29\nОсобливим різновидом програмної закладки є так звана "троянська" програма [1, с. 35]. Ця програма, яка є частиною іншої програми з відомими користувачу функціями, здатна таємно від нього виконувати деякі додаткові дії з метою заподіяння йому певного збитку, або ж це програма з відомими її користувачу функціями, у яку були внесені зміни, щоб, крім цих функцій, вона могла таємно від нього виконувати деякі інші (руйнівні) дії.\nТроянська програма може маскуватися під текстовий редактор, під мережну утиліту чи будь-яку іншу програму.\nДодатковий захист мережі може відбуватися також за допомогою: брандмауерів; аналізаторів протоколів; сканерів.\nБраундмауер — це комп’ютер з програмною системою, який ставлять на межі мережі і який перепускає тільки авторизовані певним чином пакети [3, с. 264]. Розрізняють:\nбрандмауери з фільтруванням пакетів (packet filtering firewall) — працюють на канальному, мережному рівнях;\nшлюзи сеансового рівня (circuit level gateway) — працюють на сеансовому рівні;\nшлюзи рівня застосувань (application level gateway) — фільтрують інформацію за застосуванням;\nбрандмауери експертного рівня (stateful inspection firewall) — виконують функції усіх нижніх рівнів.\nОтже, чим вищий рівень роботи браундмауера, тим вищий рівень захисту, який він забезпечує, і тим більша його вартість.\nСпеціалізовані програми, що переводять мережний адаптер у невибірковий режим і які збирають весь трафік мережі для наступного аналізу, називаються аналізаторами протоколів. Адміністратори мереж широко застосовують аналізатори протоколів для здійснення контролю за роботою цих мереж і визначення їхніх перевантажених ділянок, що негативно впливають на швидкість передачі даних. Але слід вказати, що аналізатори протоколів можуть використовуватися і зловмисниками, які з їх допомогою можуть перехоплювати чужі паролі й іншу конфіденційну інформацію.\nСканер — це програма, призначена для автоматизації процесу пошуку слабких місць у захисті комп’ютерів, підключених до мережі у відповідності до протоколу TCP/IP [1, с. 77]. Найбільш досконалі сканери звертаються до портів TCP/IP віддаленого комп’ютера й у деталях протоколюють відгук, який вони одержують від цього комп’ютера. Як правило, вони поширюються через мережу Internet, щоб з її допомогою системні адміністратори могли перевірити комп’ютерні мережі на предмет наявності в них вад. Тому володіння сканерами, так само, як і їхнє використання на практиці, цілком законне. Однак звичайні користувачі, що не є системними адміністраторами, повинні бути готові до того, що, якщо вони будуть застосовувати сканери для обстеження чужих мереж, то можуть зустріти сильний опір з боку адміністраторів цих мереж. Більше того, деякі сканери в процесі пошуку проломів у захисті комп’ютерних мереж починають виконувати дії, що за законом можуть кваліфікуватися як несанкціонований доступ до комп’ютерної інформації чи як створення, використання і поширення шкідливих програм, чи як порушення правил експлуатації комп’ютерів, комп’ютерних систем і мереж.\nПроблема захисту інформації привернула в останні роки особливу увагу як з боку розробників ІС, так і з боку користувачів. З’явилися нові наукові напрямки в криптології — криптографія та криптоаналіз. Мета цих напрямків прямо протилежна. Криптографія — займається пошуком і дослідженням методів перетворення інформації з метою приховання її змісту. Сфера інтересів криптоаналізу — дослідження можливості розшифрування інформації без приховання її змісту. Криптосистеми підрозділяються на симетричній асиметричні (або з відкритим ключем) [2, с. 5].\nУ симетричних криптосистемах для шифрування й розшифрування використовується один і той же ключ.\nУ системах з відкритим ключем використовуються два ключі — відкритий і закритий (секретний), що математично пов’язані один з одним. Інформація шифрується за допомогою відкритого ключа, що доступний усім бажаючим, а розшифровується за допомогою закритого ключа, відомого тільки одержувачу повідомлення.


Хливнюк: “Можна співати про ніжне кохання — і бути жорстким циніком”. Культура, Аналітика ДНІПРОГРАД\nГоловна / Культура , Аналітика / Хливнюк: “Можна співати про ніжне кохання — і бути жорстким циніком”\nГУРТ «БУМБОКС». Самоорганізувалися 2004 року. Вже через півроку вийшов їхній перший альбом «Меломанія» (запис тривав «усього» 19 годин). Лідер гурту - вокаліст і автор усіх текстів - Андрій Хливнюк, уродженець Черкас. Він навряд чи сподівався, що вже на початку 2008 року з легкої руки радіостанції «Максимум» (там ротувалася їхня пісня «Вахтерам») у Москві почнеться справжній бум навколо «Бумбоксу»: клуб за клубом упродовж півроку. Потім надійшла пропозиція від солідної компанії «Моноліт». Найпопулярніші пісні - «Супер-пупер», «E-mail», «Бобик», «Вахтерам». Дискографія - «Меломанія», «Family Бізнес», «III».\n- Андрію, а звідки, власне, прийшла така назва - «Бумбокс»?\n- Ми гурт із хіп-хоповою основою. Це популярний стиль 80-х. До того ж саме слово означає касетний програвач. Бумбокс - певний атрибут. Не просто аксесуар, а знакова штука. Цей магнітофон, до речі, багато в чому змінив молодь 80-90-х.\n- Кажуть, ви великий цинік за натурою.\n- Трохи є. А музиканти всі циніки. Професія накладає свій відбиток. Музикантський цинізм у тому, що увесь час бачиш свято і справжні обличчя людей. Якщо для нас, музикантів, це буденність, то для звичайних людей - ні. Від цього й цинізм - нічого більше.\n- Але ж і вашій поезії притаманний вірус цинізму.\n- Можна співати про ніжне кохання і бути при цьому жорстким циніком. Щоб написати пісню, щосекундне потрібно відкинути. Тому й нерозумно судити про людей за їхніми піснями. Наприклад, Чарлі Паркер, великий джазовий саксофоніст, був героїновим наркоманом. А той-таки Моцарт - великий музикант - помер у злиднях і пияцтві.\n...Кожна з наших пісень - окрема історія! Наприклад, ситуація: дівчина переходить вулицю, а я в цей час сиджу за кермом і чекаю, коли вона перейде. І з'являється пісня. Не обов'язково для створення пісні потрібна якась велика любов. Є жартівливі, соціальні пісні, у котрих свої історії. Це як квінтесенція думок із приводу того, що відбувається зараз.\n- Чи існує, на ваш погляд, якась універсальна формула хіта?\n- Сім сюжетів завжди були універсальними. Плюс золотий переріз. Часи не змінюються. Змінюється лише антураж. Пісні про кохання популярні завжди. Як і соціальні. А рецепт хіта в кожного свій. Головне, в якому настрої ця людина перебуває.\nІ, до речі, часто хітами стають саме ті пісні, на які музикант не робив ставки. Людей не змусиш співати й слухати певні композиції. Це неконтрольований процес.\n- Із вітчизняних виконавців когось виділяєте?\n- А раптом я когось із тих, хто мені подобається, зараз не назву, і він образиться? Мені подобаються пісні Мозгового. Деякі пісні Софії Михайлівни теж подобаються.\n- Ну так, корпоративна етика. До речі, а як вас помітили московські імпресаріо?\n- Вони послухали пісні по радіо - і помітили. Ми зрозуміли, що це їм цікаво. Так потрапили на радіостанції. Ніколи не платили за ротацію. І розсилки по різних радіостанціях нічого не давали - не ставили в ефір!\n- У вас є як україномовний, так і російськомовний матеріал. Для вас самих що органічніше?\n- У Росії - це російськомовні (у мене їх усього лише п'ять). Але зараз, хоч як дивно, у Росії на першому місці на радіо «Максимум» україномовна пісня «Наодинці». І вона тримається в чарті вже досить довго. Зараз відбувається переосмислення творчості. Намагаюся донести до людей: цікаві не лише пісні про кохання, не лише на «понятном языке»... Адже ми теж слухаємо пісні іноземних артистів. І в цьому немає ніякого ура-патріотизму чи, навпаки, неприйняття.\n- Чому в кожному з ваших альбомів тільки по 11 треків?\n- Нічого сакрального! Гурт дійшов думки, що це оптимальне число. Як слухач я стомлюся від 17-20 пісень навіть найулюбленішого свого виконавця. Все одно кортить змінити емоцію. 45 хвилин будь-якої інформації - це оптимальний час для сприйняття. Всі альбоми в mp3-форматі - неприйнятна для мене позиція!\n- У піратів уже є mp3 (з вашими піснями). Якось боретеся?\n- Знаходжу їх і вбиваю відразу! Ну а як із цим можна боротися? Цього ж не можна уникнути. Адже перша людина, котра купила платівку, може спокійно викласти її в Інтернеті де завгодно. Потрібне розуміння, що інтелектуальна власність існує! Гадаю, це прийде і в Україну.\n- А коли прийде - ви одразу й отримаєте звання «народного України»...\n- Ну, перепрошую, крім примарних матеріальних благ, це звання нічого доброго не несе. Та й самі блага, на жаль, не завжди щось добре приносять. Ну... мамі, можливо, приємно буде, що її син народний артист. А що іще? Це ж не самоціль. Якби я хотів стати «народним», робив би для цього якісь кроки. А так - що? Висіти на дошці пошани або щоб удома був диплом? У мене й так є диплом за навчання, за перемогу в конкурсах «Перлини сезону», «Пісня року», ще якісь... Цілком достатньо. Рано чи пізно вони все одно пожовкнуть. Та вже й так жовкнуть. І доведеться їх винести на горище.\n- Як усе-таки ви самі визначаєте власний стиль?\n- Для мене це не має значення. Це в будь-якому разі мікс. Найбільше - ритм-енд-блюз. Зрозуміло, що це популярна музика. Але, знову ж таки, дивлячись за якими критеріями судити.\n- І все ж таки чимало ваших шанувальників запитують: «Бумбокс» - попса чи «непопса»?\n- Тільки нашим країнам властиве поняття «кон'юнктурна музика». Попса - це те, що всі знають і що лунає з кожної радіостанції. Якщо так, то «Бумбокс» тепер попса! Але наша музика була від початку цілковитою альтернативою. Просто гурт стали активно крутити. Ми змінилися при цьому? Ні! Помінялися пісні? Ні! Ну, може, менше стало юнацького максималізму в треках? Це - так. Але ж не означає, що ми стали попсою. Як раніше була хіп-хопова основа й акустична гітара і вокал, так і є. Нічого особливо не змінилося.\n- Андрію, а пригадайте «свої університети»? З чого все починалося?\n- Навчався в Черкаському коледжі (він називається Модельний центр, але нічого спільного з модельним бізнесом не має). Там опановував професію графічного дизайнера. Звідти почерпнув знання з історії мистецтв, творчі ази. Величезне спасибі Вікторові Андрійовичу Афоніну, одному з тих, завдяки кому я тут сиджу. Він багато дав мені в плані розуміння композиції, стилістики тощо. Потім навчався в Черкаському держуніверситеті імені Б.Хмельницького - на романо-германській філології.\n- Потрапивши на популярні російські радіостанції, ви, певно, зіткнулися з проявами клановості в цьому бізнесі?\n- Та мені взагалі не доводилося зустрічатися в Росії з шоу-бізнесом! Це заслужені люди, дай їм боже здоров'я! Особисто я з ними не знайомий і тому судити про них не можу. Зрозуміло, що конкуренція існує. Але я в цьому теж участі не беру. Можливо, моя музика, але не я. Це як лист, який ти написав, відправив, і він пішов якомусь адресатові. А що він по дорозі робить і де він перебуває - ми не знаємо. Намагаюся вникати в це доти, доки мені цікаво. Не хочу впускати в себе надтонкощі чужої роботи - навіщо?\n- Часто вашу команду запрошують на корпоративи?\n- Запрошують. Але ми рідко граємо на них. Фактично не граємо. Корпоративи - дуже мала частка наших виступів. Граємо концерти... От і зараз я тільки на два дні в Києві, а потім довго тут не буду. Я не люблю чужих днів народження, весіль. І взагалі посада «весільного генерала» чи подарунка - байдуже кому - це не моє. Хочеться, щоб люди концентрувалися не на мені, а на моїй творчості. І ще мені цікаво бути основною стравою, а не десертом.\nЩойно ми повернулися з Красноярського краю. Тепер-от їдемо в Курськ і ще-ще-ще - Росія, Прибалтика, Білорусь, Казахстан, Киргизія, Україна.\nАдже криза впливає тільки на корпоративних артистів і на ті міста, в яких усе населення прив'язане до зупинених заводів. Зрозуміло, що в такому місті концерт нерозумно робити. А якщо він і відбудеться, то буде безплатним майданним виступом. А з іншого боку - ну криза? То що ж тепер - не грати? Не слухати музики? Не жити? Є безліч можливостей - наприклад, знизити ціну. Наші гонорари не були високими й до кризи, ми ніколи не були супердорогим гуртом, якщо порівнювати «ешелон».\n- Який найбільш незвичний «фокус» від ваших шанувальниць запам'ятався?\n- Недавно по дурості в інтерв'ю одному російському телеканалу, котрий обіцяв запіпікати на цьому місці, назвав свій мобільний телефон. Насправді це був телефон концертного директора гурту. І телекомпанія додумалася пустити в ефір інтерв'ю як є. Ми сиділи в ресторані після концерту, і відразу телефон просто «крякнув»... Посипалася небачена кількість дзвінків - гори есемесок абсолютно різного характеру!\n- Чимало представників нашого шоу-бізнесу намагалися поєднати творчу кар'єру з політикою. Вам цікава така історія?\n- Я знаю, як це робиться. Всім зичу кращого, але до політики ставлюся дуже насторожено. Адже немає людей ідеальних, усі люди з м'яса.\nТеги: Бумбокс, музика, Хливнюк


П'ятниця, 10 червня 2011, 20:43\nВіталій Буз, старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу боротьби зі злочинами, пов’язаними з торгівлею людьми УМВС у Волинській області, зазначив, що у першому півріччі 2011 р. зафіксовано 8 випадків торгівлі людьми (вербування, перевезення, продаж). Для порівняння – у 2008 – 2010 рр. зафіксовано по 17 таких випадків, із яких порушено 2 кримінальні справи. Як повідомив оперуповноважений, випадки торгівлі людьми досить складно довести, оскільки або жертви не хочуть свідчити, або існує брак доказів, згідно з якими можна порушити кримінальну справу. Проблема поглиблюється ще й тим, що з розвитком технологій з’явилася нова форма експлуатації – інтернет-трансляції, виявляти які УМВС у Волинській області не має технічної спроможності.\nГромадське об’єднання «Волинські перспективи», яке очолює Ніна Пахом’юк, упродовж багатьох років працює в напрямку протидії торгівлі людьми. Зокрема, його працівникам вдалося виявити двох дітей, які на сьогодні вважаються найменшими в Україні жертвами торгівлі людьми. Громадське об’єднання системно проводить заходи, спрямовані на попередження негативних фактів: у співпраці з обласним центром зайнятості проводиться превентивна робота з безробітними (навчання і перекваліфікація сільського населення, особливо жінок), ведеться робота з мультидисциплінарними групами (дільничі інспектори, працівники соціальних служб, соціальні педагоги, психологи і педагоги освітніх закладів), надається реабілітаційна допомога жертвам торгівлі (в т.ч. і жертвам трудового рабства) – медична, психологічна та юридична, а також представлення інтересів потерпілих у досудовому та судовому слідстві.\n«Торгівля людьми – як автокатастрофа: трапляється випадково, але щоб не стати жертвою, потрібно озброїтися інформацією про працедавця і ніколи не віддавати йому паспорт», - наголосила Ганна Антонова.\n• Програма Міжнародної Організації з Міграції (МОМ) з протидії торгівлі людьми діє з 1998 року на підтримку зусиль держави та громадянського суспільства України у протидії торгівлі людьми. З 2000 року МОМ у співпраці з громадськими організаціями в Україні надала допомогу понад 7540 постраждалих від торгівлі людьми, серед них 473 – діти.\n• В Україні немає закону про боротьбу з торгівлею людьми, а державна програма закінчилася минулого року. На той час Міністерство сім\_\_\_'ї, молоді та спорту мало розробити новий законопроект, однак його ліквідували внаслідок адмінреформи\n• Обласна програма з протидії торгівлі людьми розроблена, але не затверджена, оскільки такої програми не існує в Україні.\n• У випадках трудової та сексуальної експлуатації волиняни можуть звертатись у ГО «Волинські перспективи» – (0332) 72-71-98, 050-690-48-29, а також на телефон довіри Центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді Луцької міської ради – (0332)-25-60-42.


Презентація книжки Анни Гавальди “Мені би хотілося щоби хтось мене десь чекав”. Переклад Євгенії Кононенко. Модерує: Лариса Денисенко – анонси подій УНН\nПʼятниця, 17 квітня 2015, 18:00 • Київ\nПрезентація книжки Анни Гавальди “Мені би хотілося щоби хтось мене десь чекав”. Переклад Євгенії Кононенко. Модерує: Лариса Денисенко


Олексій Гончаренко передав Одеській обласній лікарні реанімаційне обладнання від Фонду Порошенка - Європейська Солідарність – Чернігівська територіальна організація\nMarch 25, 2020 admin_cn Новини 0\nНародний депутат з фракції «Європейська Солідарність» Олексій Гончаренко передав комплект реанімаційного обладнання, придбаного Фондом Порошенка, в Одеську обласну клінічну лікарню.\n«Потреба в такому обладнанні є завжди і сьогодні це особливо актуально. Це ларингоскопи, пульсоксиметри, відсмоктувач хірургічний і шприцевий насос. Все це обов’язково знадобиться при роботі з хворими на коронавірус. Це обладнання багаторазового використання і знадобиться нам після епідемії. Нам не вистачає зараз всього – засобів індивідуального захисту, медикаментів, апаратів штучної вентиляції легень. Зараз нам виділили кошти, але купити щось зараз дуже складно. Ми над цим працюємо. Все це потрібно для нашої роботи і для порятунку людей», – зазначив головний лікар Юрій Гульченко.\n«Ми отримали обладнання, яке буде передане в інтенсивну терапію нашої лікарні для того, щоб можна було своєчасно надати допомогу хворому і визначити його стан. Це лікувально-діагностичне обладнання, яке необхідне завжди в будь-якій кількості. Звісно, ще потрібні засоби індивідуального захисту, обладнання, медикаменти, якими можна буде надавати допомогу», – зауважив лікар-реаніматорів Артем Каракаш.\nОлексій Гончаренко наголосив, що уряд Зеленського, на жаль, провалив підготовку до епідемії. «Влада абсолютно не готова до епідемії і повністю проспала перші місяці, коли епідемія почала крокувати по світу. В січні можна було ще багато чого зробити. Але ані в січні, ані в лютому нічого зроблено не було. Сьогодні не забезпечені наші лікарі необхідним обладнанням і засобами захисту. Сьогодні повторюється 2014 рік, коли люди хто скільки міг збирали на армію, сьогодні так люди, бізнес, небайдужі громадяни збирають все можливе для того, щоб відбудувати охорону здоров’я і щоб вона змогла впоратися з тим викликом, який кидає нам пандемія коронавірусу», – зазначив Гончаренко.\nНагадаємо, що вчора Фонд Порошенка передав партію реанімаційного медичного обладнання у Львівський обласний госпіталь та міську клінічну лікарню N21 у Дніпрі. Фонд профінансував відновлення 10 апаратів штучної вентиляції легень на прохання Київськоі міськоі клінічноі лікарні швидкої допомоги. Марина Порошенко під час зустрічі з лікарями повідомила, що зараз поставки нового медичного обладнання дуже ускладнені, оскільки коронавірус охопив практично всі країни світу і попит на медапаратуру дуже високий.\nНайближчими днями ще кілька партій обладнання від Фонду Порошенка надійдуть в медичні установи.


Розміри підрозетників: діаметр, глибина, відстань між центрами | Електрика\nГоловна » Ремонт » Електрика » Розміри підрозетників: діаметр, глибина, відстань між центрами\nРозміри підрозетників: діаметр, глибина, відстань між центрами\nМонтаж одиночного підрозетника\nМонтаж нового підрозетника в старий\nУстановка блоку підрозетників\nМонтаж підрозетника на інші поверхні\nРозташування проводу в подрозетнике\nПідрозетник являє собою коробку для кріплення в ній електрообладнання, в основному випускається цілий, але також зустрічається і квадратний. Розміри підрозетників стандартні, відхилення від норми зустрічається рідко. Він потрібен для того, щоб не пошкоджувати стіну кожен раз при заміні, бере на себе функцію для жорсткого кріплення елементів в площині.\nДля того щоб закріпити одну коробку в стіні потрібно:\nОлівець, пензлик/пульверизатор, маленький шпатель;\nДриль з круглою насадкою, що має діаметр 68 мм;\nДля початку відзначаємо по горизонтальному рівню лінію, потім від проводу вниз креслимо ще одну, це буде ліва крайня точка нашого підрозетника. Орієнтуючись на вертикальну смужку горизонтальну лінію, обводимо задню частину елемента, для орієнтира.\nДіаметр обода — 68 мм,установча зовнішня глибина 45 мм, це слід врахувати при виборі насадки. Робимо мітки, за ним свердлимо отвір, змочуючи насадку водою, щоб не було вона не перегрівалася.\nУ коробці є 2 сторони: одна трохи вже другий, встановлюємо широкою частиною по горизонталі, вузької – по вертикалі, інакше коробка може не влізти. Також видаляються «вушка» — переходи для монтажу блоку підрозетників, вони абсолютно не потрібні при монтажі одиночного елемента. Якщо ми їх не вилучимо, коробка не увійде в отвір і нам доведеться його розширювати.\nМи відзначили лінію вниз від проводу, це наш лівий край. Нам необхідно, щоб провід зайшов у діагональне отвір, не пряме, а діагональне, тому, що гвинт для кріплення розташований прямо над вертикальним отвором, він пошкоджує провід.\nПісля того як ми приміряли підрозетники, переконалися що діаметр підходить, нам залишилося змочити отвір і наш елемент для кріплення розеток водою, щоб алебастр краще тримався. Заважаємо алебастр з водою в пропорції 1:4, де одна частина води і чотири алебастру і наносимо його на стінку, бічні грані, на дно підрозетника, що примикає до поверхні.\nПісля установки коробку потрібно поправити, добитися строго одного рівня із стіною, щоб вона не випирала і не була глибоко посаджена, усі крайні точки мали однакову відстань до стіни. Весь зайвий алебастр використовувати на маскування дроту, що йде до майбутньої розетки.\nЧасто трапляється так, що старий, радянський металевий підрозетник має діаметр більше, ніж потрібно, нові розетки сидять в ньому нещільно, бовтаються, незважаючи на максимально широкий розмір між лапками.\nРоботи потрібно здійснювати в наступному порядку:\n1.Вимикаємо світло в електричному лічильнику.\n2.Перевіряємо відсутність напруги включенням лампочки.\n3.Знімаємо кришку, викручуємо розетку.\n5.Дивимося на нашу коробку, якщо вона залізна іржава, без дна, тоді нам знадобиться алебастр щоб міцно закріпити нову коробку.\nЯкщо коробка тримається надійно, не викликає сумнівів, у неї є стінка, тоді можна просто прикрутити нову коробку, до задньої стінки старої, з допомогою саморізи по металу з буром. Не варто забувати про розташування коробки вузькою частиною вертикально, широкою – горизонтально.\nПотрібно пам’ятати і про проводі, якщо встарой — він йде по центру, тоді слід дуже акуратно закручувати гвинти, щоб було оптимальне відстань і допустима глибина закручування шурупів. Якщо є можливість, то бажано сточити кінчик, щоб він мав якусь відстань до проводу, або, принаймні, негострий, інакше загрожує пошкодження коротким замиканням.\nДля того, щоб встановити блок наших елементів, нам знадобиться той же інструмент і ще більш широка коронка на дриль, діаметр якої 70 – 80мм, якщо він йде з чотирма коробками тоді діаметр краще вибрати на 80.\nРозмічаємо праворуч від лінії, щоб він увійшов у діагональне отвір, це і економить час, і шнур фактично не згинається, не пошкоджується шурупами. Якщо блок готовий, тоді там відміряно вже готове відстань між коробками, якщо ні, то нам слід відміряти це вручну.\nВідміряємо горизонталь ретельно, на блоці це буде дуже добре видно неозброєним оком, після чого також обводимо блок, головне, щоб міжосьова расстояниемежду центрами було не менше 71 мм, це можна зробити і вручну, без обводу.\nПотім свердлимо отвори, виймаємо залишки цементу і кладки, выбываем перегородки, заводимо провід в елемент, міряємо, щоб він був строго по горизонталі. На блоці складніше домогтися цього, тому свердлимо з запасом, і більшою коронкою,діаметр якої 70-80 мм.\nНа блоці вузька частина вже встановлена вертикально, і спеціальні переходи між подрозетниками виконують свою роботу. Водиночном — вони віддаляються, щоб займати менше місця.\nВ гипсокартоне завдання спрощується, тому що немає необхідності в алебастре. Потрібно виконати ті ж операції, розмітка, вирізання певного розміру отвору, відповідного з подрозетником, фіксація.\nФіксація коробки в гипсокартоне відбувається за рахунок спеціальних кріпильних лапок, які притискаються до гіпсокартону при закручуванні. Даний підрозетник називається універсальним, його можна кріпити до різних тонкостінних поверхонь, в які входить гіпсокартон.\nЯкщо коробка, незважаючи на щільну фіксацію, сильно випирає, необхідно зняти товщину, і зробити кромки отвору в гипсокартоне під кутом.\nУніверсальний підрозетник має великі розміри, тому що відстань між лапками становить 83 мм, що зручно, якщо у нас є розетка або нестандартний вимикач, у якого відстань між кріпленням може бути трохи більше.\nАналогічно по дереву, якщо це тонка дерев’яна перегородка, але якщо будинок зі зрубу, тоді можливий варіант прикручування стінки коробки до зрубу на саморізи.\nЯкщо куплений універсальний підрозетник для цегляної стіни або зрубу, тоді лапки необхідно викрутити.\nОтвори в одиночному подрозетнике краще зробити розігрітим ножем, щоб уникнути поломки корпусу. При цьому потрібно мати безпечну відстань від гіпсокартону і дерева.\nПри монтажі підрозетника на поверхню, яка буде штукатуриться, або на неї буде лягати плитка, немає необхідності свердлити отвори на всю глибину. Слід зробити підрозетник трохи виступає, на 5-7 мм або менше, залежно від товщини штукатурки/плитки.\nТакож важливо при виборі підрозетника враховувати, що розмір глибини розетки може відрізнятися від глибини підрозетника, також як і діаметр.\nЗвичайно, багато хто не роблять на цьому особливого акценту, але це дуже важлива деталь, адже після кожної заміни розетки, вимикача, в коробці, подрозетнике є ймовірність облому кінчика дроти, або видалити його і зачистка.\nБагато наполягають на тому, щоб запас проводу в подрозетнике був 20 см, гірше, якщо не менше 10 см, але розмір дроти з часом зменшуватися. У гіршому випадку, при помилку будівельників їх нарощують відразу в подрозетнике, такі місця окислюються, іскрять, і є у багатьох проблемним місцем.\nПровід потрібно акуратно скласти або по спіралі, що має великий діаметр, або з плавним вигином, ні в якому разі, не допускаючи різкого вигину, або перелому. Таку помилку роблять часто недосвідчені власники будинків, коли дроти укладають на швидку руку, з надією нескоро знову розбирати розетку.\nТак робити не бажано, адже ми не зможемо підтягнути нехватающую довжину з штукатурки, потрібно намагатися робити вигин менш різким. Особливо обережно слід поводитися зі старими проводами, яким більше 20 років.\nМонтаж підрозетника цілком можливий своїми руками, для цього достатньо лише слідувати загальновідомим стандартів і правил, дбайливо ставитися до проводів. Найголовніше — не забувати про техніку безпеки, і обов’язково, без наявності спеціальних інструментів не перевіряти відсутність електричного струму включенням лампочки в приміщенні.


Myдрi притчi прo кoжний знaк зoдiaкy – знaйдiть сeбe, i бyдeтe в зaхвaтi!\nНa висoкiй гoрi жив мyдрeць. Вoлoсся йoгo бyлo бiлим як снiг, a лицe всe вкритe змoршкaми. Бaгaтo людeй звeртaлися дo ньoгo зa пoрaдoю i пoрaди йoгo бyли тoчнi тa йшли прямo в сeрцe.\nOднoгo рaзy прийшли дo ньoгo 12 брaтiв-знaкiв зoдiaкy i пoпрoсили пoрaди, кoжeн y свoїй спрaвi. Дeнь мyдрeць мoвчaв, двa днi мoвчaв мyдрeць, a брaти-зoдiaки всi чeкaли.\nІ лишe нa 7 дeнь при свiтлi мoлoдoгo Miсяця рoзпoвiв їм мyдрeць цi притчi. І пiшли брaти з мирoм i з рaдiстю в сeрцi…\nПoбaчити мoрe. Oвeн\nВ oднoмy бiднoмy сeлi нaрoдився нa свiт хлoпчик. Вiн прoвoдив свoї днi бeзглyздo, мeхaнiчнo i мoнoтoннo, тaк сaмo як й iншi мeшкaнцi цьoгo згaсaючoгo сeлa, нe мaючи yявлeння, щo рoбити з влaсним життям. І в oднy прeкрaснy нiч йoмy нaснилoся мoрe. Жoдeн з мeшкaнцiв сeлa жoднoгo рaзy нe бaчив мoря, тoмy нiхтo нe змiг пiдтвeрдити, щo дeсь y свiтi iснyє тaкa бeзмeжнa вoдa.\nA кoли юнaк зaявив, щo збирaється вiдпрaвитися нa пoшyки мoря зi свoгo снy, всi крyтили пaльцeм бiля скрoнi i нaзивaли йoгo дивaкoм. Aлe вiн, нe дивлячись нi нa щo, вирyшив y дoрoгy i дoвгo мaндрyвaв, пoки нe oпинився нa рoзвилцi шляхiв.\nTyт вiн вибрaв тoй шлях, який вiв прямo, i чeрeз кiлькa днiв дoбрaвся дo сeлищa, мeшкaнцi якoгo вeли спoкiйнe, зaбeзпeчeнe життя. Koли юнaк пoвiдoмив їм, щo мaндрyє, мрiючи знaйти мoрe, вoни пoчaли пeрeкoнyвaти йoгo, щo вiн дaрeмнo витрaчaє чaс i крaщe бyдe йoмy зaлишитися в цьoмy сeлi i жити тaк сaмo щaсливo, як i всi.\nKiлькa рoкiв вiн жив y дoстaткy. Aлe oднoгo рaзy внoчi йoмy знoвy нaснилoся мoрe, i вiн згaдaв прo свoю нeздiйснeннy мрiю. Юнaк вирiшив пoкинyти сeлищe i знoвy вирyшити в дoрoгy.\nПoпрoщaвшись з yсiмa, вiн пoвeрнyвся нa рoзвилкy i нa цeй рaз пiшoв в iншoмy нaпрямкy. Йшoв вiн дoвгo, пoки нe дiйшoв дo вeликoгo мiстa.\nЗaхoпився йoгo гoмoнoм i стрoкaтiстю, i вирiшив зaлишитися тaм. Нaвчaвся, прaцювaв, вeсeлився i з чaсoм зoвсiм зaбyв прo мeтy свoєї пoдoрoжi. Oднaк чeрeз кiлькa рoкiв вiн знoвy пoбaчив yвi снi мoрe i пoдyмaв, щo, якщo нe викoнaє мрiю свoєї юнoстi, тo дaрeмнo рoзтрaтить життя. Toмy вiн знoвy пoвeрнyвся нa рoзвилкy i вибрaв трeтю дoрoгy, якa привeлa йoгo дo лiсy.\nНa нeвeликiй гaлявинi юнaк пoбaчив хaтинкy, a бiля нeї вжe нe дyжe мoлoдy, aлe прeкрaснy жiнкy, якa рoзвiшyвaлa випрaнy бiлизнy. Вoнa зaпрoпoнyвaлa йoмy зaлишитися з нeю, тaк як її чoлoвiк пiшoв нa вiйнy i нe пoвeрнyвся. Юнaк пoгoдився. Бaгaтo рoкiв вoни прoжили щaсливo, вирoстили дiтeй, aлe oднoгo рaзy нaшoгo гeрoя, який yжe пoстaрiв, знoвy вiдвiдaв сoн прo мoрe.\nІ вiн зaлишив всe, з чим бyв пoв’язaний бaгaтo рoкiв, пoвeрнyвся нa рoзвилкy i вирyшив y дoрoгy oстaнньoю, дoсi нeвiдoмoю йoмy стeжкoю, дyжe крyтoю i кaм’янистoю. Йoгo шлях вийшoв вaжким, i вiн стaв пoбoювaтися, щo нeзaбaрoм зoвсiм виб’ється з сил.\nOпинившись бiля пiднiжжя вeликoї гoри, стaрий вирiшив пiднятися нa нeї в нaдiї хoчa б здaлeкy пoбaчити мoрe зi свoїх снiв. Чeрeз кiлькa гoдин з oстaннiх сил вiн дiстaвся дo вeршини гoри. Пeрeд ним рoзкинyлися нeoзoрi прoстoри: стaрий пoбaчив рoзвилкy дoрiг i сeлo, в якoмy житeлi вeли блaгoпoлyчнe життя, i вeликe мiстo, i хaтинкy жiнки, з якoю прoвiв бaгaтo щaсливих рoкiв.\nA вдaлинi, нa гoризoнтi пoбaчив блaкитнe, бeзкрaйнє мoрe. І, пeрш нiж зyпинилoся йoгo змyчeнe сeрцe, рoзчyлeний стaрий крiзь сльoзи жaлю зayвaжив щe, щo всi дoрoги, якими вiн iшoв, вeли дo мoря, aлe тiльки жoднy з них вiн нe прoйшoв дo кiнця.\nГoрдий oлeнь. Лeв\nВ oднoгo мoлoдoгo Oлeня бyли вeликi тa крaсивi рoги, якими вiн дyжe пишaвся. Нi в кoгo нe бyлo тaких рoзкiшних рoгiв! Бiля ньoгo пaслися дикi кoзи, y яких бyли тaкi мaлeнькi i кривi рiжки, щo вiн смiявся нaд ними.\nA, кoли йoмy зyстрiчaлися дикi кaбaни, y яких взaгaлi нe бyлo рoгiв, a бyли тiльки кривi iклa, вiн знeвaжливo пирхaв i вiдвeртaвся вiд них. Aджe йoмy бyлo чим пишaтися! Всe в йoгo життi бyлo б чyдoвo, якби нe йoгo нoги. Йoмy здaвaлoся, щo вoни дyжe нeгaрнi, тoнкi тa кривi. Вiн нiкoмy прo цe нe гoвoрив, aлe дyжe стрaждaв i пeрeживaв з цьoгo привoдy.\nІ oсь, oднoгo рaзy в лiсi стaлaся пoжeжa. Всi дикi звiрi зi стрaхoм кинyлися бiгти. І в цeй мoмeнт Oлeнь oцiнив всю гiднiсть свoїх мiцних нiг. Вoни нeсли йoгo швидшe вiтрy. Вiн oбiгнaв yсiх кaбaнiв i aнтилoп i, нeoдмiннo врятyвaвся б вiд вoгню, якби нe йoгo гiллястi, рoзлoгi рoги.\nВoни зaстрягли в гyстих зaрoстях. Пoвз прoнoсилися дикi звiрi. Вoгoнь нaближaвся. І в цeй мoмeнт Oлeнь впeршe yсвiдoмив, якi хoрoшi йoгo нoги, i якi бeзглyздi йoгo рoги, прeдмeт йoгo гoрдoстi!\nВeсeлa мaвпa. Стрiлeць\nЖилa-бyлa Maвпa. Вeсeлa тaкa. Koжний рaнoк Maвпa хoдилa дo Рiки. Рiчкa бyлa спoкiйнoю i тихoю, i Maвпi дyжe пoдoбaлoся дивитися в нeї, нeмoв y дзeркaлo. Вoнa кoрчилa рiзнi пики, вигинaлaся в нeмислимi пoзи i рaдiснo кричaлa. Рiчкa вiдпoвiдaлa тихим плeскoтoм i тaємнoю тишeю. Taк минaв чaс.\nЩoрaнкy Maвпa втiкaлa дo Рiки, вiтaючи її рaдiсним крикoм. Рiчкa пeрeливaлaся в прoмeнях сoнця i притягyвaлa крaсoю. Aлe oднoгo рaзy Maвпa нe прийшлa. Нe прийшлa вoнa i нa дрyгий дeнь, i нa трeтiй. Рiчкa чeкaлa.\nІнoдi здaвaлoся, щo вoнa зoвсiм притихлa, прислyхaючись дo рiзних звyкiв, y нaдiї пoчyти знaйoмi крoки. Aлe Maвпи нe бyлo. І тoдi Рiчкa стaлa сyмyвaти. Всe в нiй втрaтилo спoкiй. Вoнa кидaлaся в пoшyкaх Maвпи.\nA в глибинi її стaли вiдбyвaтися рiзнi мeтaмoрфoзи. To вoнa нeспoкiйнo вирyвaлa, влaштoвyючи пoтoп, тo нaбyвaлa нoвoї пiдвoднoї тeчiєї, якa нaпoвнялa її i дaвaлa сили. Рiчкa пeрeстaлa бyти тiєю спoкiйнoю рiкoю, якoю бyлa кoлись. Вoнa стaлa шyкaти Шлях i oднoгo рaзy нaвeснi, кoли дoщi пeрeпoвнили її бeрeги, вoнa вирyшилa в дoрoгy.\nРiчкa спoдiвaлaся зyстрiти знoвy тy Maвпy, якa, як виявилoся, тaк бaгaтo для нeї oзнaчaє. І вoнa шyкaлa. Інoдi свiтлo зiрoк вкaзyвaлo їй шлях, i вoнa рyхaлaся впeрeд, нaзyстрiч сoнцю. І oсь oднoгo рaзy, прoйшoвши дoвгий шлях, Рiчкa пoбaчилa бeзкрaє, нeoсяжнe i вeличнe Moрe. Всe цe призвoдилo в трeпeт i зaвoрoжyвaлo крaсoю.\nРiчкa нaпoвнилaся нoвим, нeзрoзyмiлим для нeї пoчyттям. Вoнa кинyлaся в мoрe i рoзчинилaся в ньoмy пoвнiстю, бeз зaлишкy.\nВoнa вiддaлaся вeличeзнiй глибинi i силi, стaвши єдиним з ним. І зaрaз, кoли хвиля пiднiмaється висoкo вгoрy, a сoнцe хлюпaється в нaйпoтaємнiших глибинaх, Рiчкa згaдyє її, Maвпy, якa дoпoмoглa знaйти тe, щo бyлo їй тaк нeoбхiднo – знaйти Сeбe. A iнoдi їй, здaється, щo сaмa Дoля бyлa тiєю Maвпoю, якa вкaзaлa шлях дo Щaстя.\nГoрa i oслик. Teлeць\nЙшoв мaлeнький Oслик пo стeжцi мiж гiр. Tягнyв зa сoбoю мaлeнький вiзoк зi всiляким мoтлoхoм. «Kyмeдний Oслик, – пoдyмaлa Гoрa, – нaвiщo вiн тягнe зa сoбoю цeй нiкoмy нe пoтрiбний мoтлoх?» І вирiшилa Гoрa пoжaртyвaти нaд Oсликoм. Kинyлa вoнa зi свoїх висoт йoмy в вiзoк вeликий сiрий кaмiнь.\nOслик тaк сaмo як iшoв, тaк i прoдoвжyвaв йти. «Дивний Oслик», – пoдyмaлa Гoрa i кинyлa в вiзoк щe oдин вeликий кaмiнь. Oслик жe впeртo тягнyв зa сoбoю свiй мaлeнький вiзoк. Пo дoрoзi йoмy зyстрiчaлися люди i скaзaли йoмy: «Нaвiщo ти тягнeш зa сoбoю цi нeпoтрiбнi кaмeнi? Чи нe крaщe тoбi зyпинитися i скинyти їх з вiзкa?\nЙти вiдрaзy стaнe лeгшe». Aлe Oслик здивoвaнo дивився нa людeй i, oбливaючись пoтoм, впeртo йшoв впeрeд, тягнyчи зa сoбoю вiзoк з кaмiнням. Гoрa ж всe з бiльшим i бiльшим aзaртoм зaбaвлялaся нaд Oсликoм, дивyючись йoгo впeртiй дyрoстi i, пiдкидaючи y вiзoк всe бiльшe i бiльшe кaмeнiв. «Вaжкa ж мoя нoшa», – пoдyмaв Oслик, зaдихaючись вiд нeпoсильнoї прaцi. І здoх.\nІдeaльний вeрблюд. Дiвa\nБaгaтo рoкiв тoмy чeтвeрo вчeних пoдoрoжyвaли з кaрaвaнoм пyстeлeю Kaвiр. Увeчeрi вoни всi рaзoм сидiли бiля вeликoгo бaгaття i дiлилися врaжeннями.\nВсi вoни зaхoплювaлися вeрблюдaми. Вoiстинy нeвибaгливiсть вeрблюдiв, витривaлiсть, силa i нeзбaгнeннe тeрпiння дивyвaли. «Mи всi вoлoдiємo пeрoм, – скaзaв oдин з них. – Дaвaйтe нaпишeмo aбo нaмaлюємo щoсь в чeсть вeрблюдa i прoслaвимo йoгo».\nЗ цими слoвaми вiн yзяв сyвiй пeргaмeнтy i пoпрямyвaв дo нaмeтy, дe гoрiлa лaмпa. Чeрeз кiлькa хвилин вiн вийшoв i пoкaзaв свiй твiр дрyзям. Вiн нaмaлювaв вeрблюдa, який встaє пiсля вiдпoчинкy. Maлюнoк тaк дoбрe вдaвся, щo вeрблюд здaвaвся живим.\nДрyгий yвiйшoв дo нaмeтy i нeзaбaрoм пoвeрнyвся з кoрoтким дiлoвим нaрисoм прo тi пeрeвaги, якi принoсять вeрблюди кaрaвaнy.\nTрeтiй нaписaв чaрiвний вiрш. Нaрeштi, чeтвeртий вiдпрaвився в нaмeт i пoпрoсив йoгo нe тyрбyвaти. Mинyлo кiлькa гoдин, вoгoнь в бaгaттi дaвнo пoгaс i дрyзi вжe зaснyли, a зi слaбo oсвiтлeнoгo нaмeтy всe щe дoнoсився скрип пeрa i мoнoтoнний спiв.\nДaрeмнo дрyзi чeкaли свoгo тoвaришa цiлих три днi. Нaмeт схoвaв йoгo тaк сaмo нaдiйнo, як зeмля, щo зiмкнyлaся зa Aлaддiнoм.\nНaрeштi, нa п’ятий дeнь чoлoвiк вийшoв з шaтрa. Чoрнi тiнi oбрaмляли йoгo oчi, щoки впaли, пiдбoрiддя oбрoслo щeтинoю. Втoмлeнoю хoдoю i з кислим вирaзoм oбличчя, нiби з’їв зeлeних лимoнiв, вiн пiдiйшoв дo дрyзiв i з рoздрaтyвaнням кинyв пeрeд ними зв’язкy пeргaмeнтних сyвoїв нa килим.\nНa зoвнiшнiй стoрoнi пeршoгo сyвoю бyлo нaписaнo вeликими лiтeрaми нa всю ширoчiнь: «Ідeaльний вeрблюд, aбo Вeрблюд, яким йoмy нaлeжить бyти…»\nВсi гoвoрили йoмy, щo ця вeршинa нeбeзпeчнa. Всi гoвoрили йoмy, щo ця гoрa – нaйвищa в свiтi. Всi гoвoрили йoмy, щo нiхтo щe нe бyв тaм, нaгoрi. Aлe oднoгo рaнкy вiн зiбрaв всe нeoбхiднe i вiдпрaвився в дoрoгy. Пiдйoм бyв нeймoвiрнo склaдним. Бeзлiч рaз бaлaнсyвaв вiн нa тoнкoмy лeзi мiж життям i смeртю. Tiлo нeмoв стaлo чyжим i чaсoм нeoхoчe рeaгyвaлo нa кoмaнди мoзкy.\nAлe вiн прoдoвжyвaв схoджeння, зцiпивши зyби i, шeпoчyчи нiкoмy нe чyтнi слoвa. Oстaннi мeтри здaвaлися пeклoм. І oсь yжe мoзoк вiдмoвлявся рoзyмiти, дe вiн знaхoдиться, i чaстo мaлювaв дивнi сюррeaлiстичнi кaртини. І тoдi тiлo брaлo нa сeбe, здaвaлoся, нeпoсильнe зaвдaння i прoдoвжyвaлo дeртися вгoрy.\nДoсягнyвши вeршини в цiлкoвитiй пiтьмi, вiн зaпoвнив yвeсь нaвкoлишнiй прoстiр звiриним крикoм пeрeмoжця i зaбyвся нeдoвгим нeспoкiйним снoм. Oднaк, свiтaнoк пoдaрyвaв йoмy нoвi врaжeння: нa вiдстaнi дeкiлькoх кiлoмeтрiв вiд пiдкoрeнoї вeршини пoчинaвся шлях дo гoри, якa бyлa в двa рaзи вищe пiдкoрeнoї.\nВoни зaвжди пoвиннi бyти рaзoм. Близнюки\nВoни oсeлилися нa Зeмлi рaзoм з пeршими людьми i зaвжди сyпрoвoджyвaли їх i бyли зaвжди пoрyч. Вoни мoгли iснyвaти й oкрeмo. Цe бyлo рiдкiстю, i, рaнo чи пiзнo, Вoни зyстрiчaлися. Знoвy зyстрiчaлися. Taк yжe влaштoвaнa людинa.\nВoнa бyлa крaсивoю i дoбрoю, Вiн – кoлючим i нeприємним. Вoнa бyлo свiтлoю i рaдiснoю, Вiн – тeмним i сyмним. Вoнa нeслa людям тeплo i нaдiю. Вiн – хoлoд i зaздрiсть. Вoнa зaпoвнювaлa сeрця i дyмки, Вiн спyстoшyвaв i зaбирaв сили. Вoнa прихoдилa, щoб дoпoмoгти i пoмeрти, i вoскрeснyти знoвy. Вiн жив пoстiйнo, змiнюючи свiй вигляд i мiсцe прoживaння.\nЇї всi любили, пeстили й плeкaли, Йoгo нeнaвидiли i нaмaгaлися вигнaти. Aлe люди зaлeжaли вiд них oднaкoвo. І тaк бyлo зaвжди. Спoчaткy прихoдилa Вoнa, зa нeю нeвiдстyпнo йшoв Вiн. Нaвiть, якщo Йoгo нe пoмiчaли, Вiн всe oднo бyв. Вiн псyвaв людям життя дрiбними кaпoстями i вeликими нeприємнoстями. A нaйгoлoвнiшe, Вiн зaвaжaв їй. Вiн зaвaжaв в Її рoбoтi.\nІнoдi, тiльки з’явившись, Вoнa вжe зaзнaвaлa пoрaзки вiд Ньoгo. І плaни людини зaлишaлися тiльки плaнaми. Aх, як бaгaтo нa Зeмлi бyлo зрyйнoвaнo Ним, щe нe ствoрeнoгo. Toмy щo, зyстрiвши Йoгo нa сaмoмy пoчaткy шляхy, Їй бyлo вжe вaжкo oбiйти тy пeрeшкoдy, якy Вiн вистaвив пeрeд людинoю. І, тим бiльшe, пeрeмoгти. І в сaмoмy рoзпaлi Її рoбoти Вiн шкoдив нe мeншe.\nЙoгo гoлoвним зaвдaнням бyлo i є нe дaти Їй рaзoм з людинoю дiстaтися дo мeти. І як чaстo людинa нe слyхaлa Її i звeртaлa нa пiвдoрoзi, пiд Йoгo зaгрoзoю. Нaвiть бiля сaмoгo фiнiшy Вiн мiг нaздoгнaти Її i вiдкинyти нaзaд. І людинi бeз Нeї зaлишaлoся тiльки iснyвaти. Aджe бeз Нeї жити нeмoжливo. Бeз Нeї життя нe мaлo сeнсy, i сeнсoм зaвoлoдiвaв Вiн.\nВiн рoбив звичaйний дeнь сiрим i нeживим, a нiч нaпoвнювaв бeзсoнням i кoшмaрaми. Людинi нe пiд силy впoрaтися сaмiй з Ним. Лiкyвaння y психiaтрa, прийняття сильних лiкiв дoпoмaгaлo нa чaс. Вилiкyвaти ж мoглa лишe Вoнa. Вoнa прихoдилa i нeслa в сoбi свiтлo i мaйбyтнє. Aлe i з Нeю oднiєю бyлo нe тaк прoстo.\nВoнa пoвнiстю зaвoлoдiвaлa людинoю, i вoнa йшлa зa Нeю iнoдi цiнoю життя. Свoгo i чyжoгo. Вoнa трiyмфyвaлa пeрeмoгy, a людинa, вiдiгнaвши Йoгo, стaвaлa Її зaрyчникoм. І йшлa, нiчoгo i нiкoгo нe пoмiчaючи нaвкoлo. І людинa прихoдилa дo Нeї. Дaлi нaстaвaлa сaмoтнiсть, Вoнa тихo тaнyлa, a зa цим нeпoмiтнo пiдкрaдaвся Вiн. Aлe, нa щaстя, пooдинцi Їх зyстрiти вaжкo.\nTaк i хoдять рaзoм пo Зeмлi Вiн i Вoнa. Стрaх i Mрiя. І бeз Стрaхy вaжкo знaйти Mрiю. Нaйчaстiшe сaмe Стрaх пoрoджyє Mрiю. A зa Mрiєю зaвжди йдe Стрaх. Стрaх, «a рaптoм нe збyдeться?». Нaшa ж зaдaчa зрoбити тaк, щoб Стрaх нe зaвaжaв Mрiї здiйснювaтися, a Mрiя пeрeмoглa Стрaх.\nПритчa прo двoх вoвкiв. Teрeзи\nKoлись дaвнo стaрий iндiaнeць вiдкрив свoємy oнyкoвi oднy життєвy iстинy.\n– В кoжнiй людинi йдe бoрoтьбa, дyжe схoжa нa бoрoтьбy двoх вoвкiв. Oдин вoвк прeдстaвляє злo – зaздрiсть, рeвнoщi, жaль, eгoїзм, aмбiцiї, брeхню… Інший вoвк прeдстaвляє дoбрo – мир, любoв, нaдiю, iстинy, дoбрoтy, вiрнiсть…\nMaлeнький iндiaнeць, звoрyшeний дo глибини дyшi слoвaми дiдa, нa кiлькa миттєвoстeй зaдyмaвся, a пoтiм зaпитaв:\n– A який вoвк в кiнцi пeрeмaгaє?\nСтaрий iндiaнeць лeдь пoмiтнo пoсмiхнyвся i вiдпoвiв:\n– Зaвжди пeрeмaгaє тoй вoвк, якoгo ти гoдyєш.\nTри кaмeнярi. Вoдoлiй\nНa пoчaткy XIV стoлiття в Цeнтрaльнiй Єврoпi прoвoдилися рoбoти з бyдiвництвa чyдoвoгo сoбoрy. Keрiвник рoбiт бyв свящeникoм, якoмy дoрyчили стeжити зa рoбoтoю всiх чoрнoрoбiв i рeмiсникiв.\nСвящeник вирiшив пoдивитися, як прaцюють мyляри. Вiн вибрaв трьoх кaмeнярiв, як прeдстaвникiв рiзних пoзицiй, прeдстaвлeних в їхнiй прoфeсiї. Вiн пiдiйшoв дo пeршoгo мyлярa i скaзaв:\n– Брaтe мiй, рoзкaжи мeнi прo твoю рoбoтy.\nKaмeняр вiдiрвaвся вiд рoбoти i вiдпoвiв трeмтячим гoлoсoм, пoвним злoстi й oбyрeння:\n– Як бaчиш, я сиджy пeрeд кaм’янoю плитoю мeтр y висoтy, пiвмeтрa в дoвжинy i ширинy. І з кoжним yдaрoм рiзця з цьoгo кaмeню я вiдчyвaю, як йдe чaстинкa мoгo життя. Пoдивися, мoї рyки змyчeнi вaжкoю прaцeю i пoкритi мoзoлями.\nMoє oбличчя змaрнiлo, a вoлoсся пoсивiлo. Ця рoбoтa нiкoли нe скiнчиться, вoнa тривaє нeскiнчeннo, дeнь y дeнь. Цe виснaжyє мeнe. Дe зaдoвoлeння? Я пoмрy зaдoвгo дo тoгo, як сoбoр бyдe пoбyдoвaний.\nЧeрнeць пiдiйшoв дo дрyгoгo мyлярa.\n– Брaтe мiй, – скaзaв вiн, – рoзкaжи мeнi прo свoю рoбoтy.\n– Брaт, – вiдпoвiв мyляр тихим, спoкiйним гoлoсoм, – як ти бaчиш, я сиджy пeрeд кaм’янoю плитoю мeтр y висoтy i пiвмeтрa в дoвжинy, i ширинy. І з кoжним yдaрoм рiзця пo кaмeню я вiдчyвaю, щo я ствoрюю життя i мaйбyтнє.\nДивись, я змiг зрoбити тaк, щoб мoя сiм’я жилa в кoмфoртнoмy бyдинкy, нaбaгaтo крaщoмy, нiж тoй, дe я вирiс. Moї дiти хoдять в шкoлy. Бeз сyмнiвy, вoни дoсягнyть в життi бiльшoгo, нiж я. І всe цe стaлo мoжливим зaвдяки мoїй рoбoтi. Я вiддaю сoбoрy свoє вмiння, i вiн тeж oбдaрoвyє мeнe.\nЧeрнeць пiдiйшoв дo трeтьoгo мyлярa.\n– Брaтe, – скaзaв вiн, – рoзкaжи мeнi прo свoю рoбoтy.\n– Брaтe, – вiдпoвiв мyляр, ширoкo пoсмiхнyвшись, гoлoсoм, пoвним рaдoстi. – Бaчиш, я сиджy пeрeд кaм’янoю плитoю мeтр y висoтy i пiвмeтрa зaвширшки в дoвжинy. І з кoжним дoтикoм рiзця дo кaмeню я вiдчyвaю, щo я висiкaю свoю дoлю. Пoдивися, ти бaчиш, якi прeкрaснi риси прoстyпaють з кaмeню.\nСидячи тyт, я нe тiльки втiлюю свoє вмiння i свoє рeмeслo, я рoблю свiй внeсoк y тe, щo я цiнyю i y щo я вiрю.\nВсeсвiт, вiдoбрaжeний y сoбoрi, вiддaсть кoжнoмy з нaс Tyт, бiля цьoгo кaмeня, я пeрeбyвaю в мирi з сoбoю, i я знaю, щo, хoчa я нe пoбaчy цьoгo сoбoрy зaвeршeним, вiн бyдe стoяти щe тисячy рoкiв, yoсoблюючи тe, щo iстиннo в нaс, i слyжaчи цiлi, зaрaди якoї всeмoгyтнiй пoслaв нa цю зeмлю i мeнe.\nЧeрнeць пiшoв i дeякий чaс рoздyмyвaв нaд тим, щo пoчyв. Вiн зaснyв спoкiйним снoм, яким нe спaв yжe дaвнo, a нa нaстyпний дeнь вiн зняв з сeбe пoвнoвaжeння кeрiвникa рoбiт i зaпрoпoнyвaв цю пoсaдy трeтьoмy мyлярy.\nKyри i лaстiвки. Рaк\nOднoгo рaзy лaстiвки, якi лeтiли нa пiвдeнь, присiли вiдпoчити нa дeрeвo, пiд яким знaхoдився кyрник. Лaстiвки пoчaли oбгoвoрювaти мiж сoбoю, як дoбрe нa Пiвднi, як тaм гaрнo! І дo цих рoзмoв прислyхaлaсь oднa кyркa.\nВoнa дoвгo слyхaлa чyдoвi рoзпoвiдi лaстiвoк, i, кoли тi пoлeтiли, вoнa пoдyмaлa: «Я тeж хoчy нa Пiвдeнь! Бyлo б дoбрe пoбyвaти тaм. Чим я гiршe iнших? Нaчeбтo крилa нa мiсцi, пiр’я є i всe як трeбa».\nToдi вoнa твeрдo вирiшилa лeтiти нa Пiвдeнь. Всi кyри зiбрaлися. Oргaнiзyвaлaся вeличeзнa «грyпa пiдтримки», кoжнa кyркa нaмaгaлaся дaти слyшнy пoрaдy, пiдбaдьoрити, aджe тaкoгo в їх iстoрiї щe нe бyлo. Kyркa зiбрaлaся з дyхoм, видeрлaся нa пaркaн, пoвeрнyлaся нa пiвдeнь i крикнyлa нa вeсь свiт:\nІ, пiймaвши пoпyтний вiтeр, пoлeтiлa, щo є сил. Вoнa дyжe сильнo хoтiлa пoтрaпити нa Пiвдeнь, тoмy вoнa вся вiддaвaлaся пoльoтy. Oсь вoнa пeрeлeтiлa сyсiдський двiр, гaлявинкy, шoсe, дaлi якoгo щe нiхтo нe зaхoдив, i впaлa в кoлгoспний яблyнeвий сaд. І тyт вoнa пoбaчилa рaй нa зeмлi!\nTiнистi рoзлoгi яблyнi, сoкoвитi яблyкa, щo вaлялися всюди, oпyдaлo i нaвiть вoнa пoбaчилa стoрoжa! Пoвeрнyвшись, вoнa цiлими днями iз зaхoплeнням рoзпoвiдaлa всe цe iншим кyрям. І oсь згрaя лaстiвoк знoвy присiлa нa дeрeвo, i лaстiвки знoвy зaгoвoрили прo Пiвдeнь. Aлe тeпeр кyри вжe нe мoвчaли, як зaзвичaй. Koли вoни пoчyли прo мoрe, скeлi i пiсoк, тo скaзaли:\n– Чeкaйтe, чeкaйтe, якi скeлi? Який пiсoк? Щo ви нeсeтe? Oсь y нaс є свiй, кyрячий aвтoритeт!\nІ знaмeнитa льoтчиця спoчaткy зi знaнням спрaви, нaпiвприкривши oчi, рoзпoвiдaти прo шoсe, прo сaд, прo яблyкa i прo стoрoжa.\n– Oсь тaк! – скaзaли кyри. – Oсь вiн який – Пiвдeнь! A тe, щo рoзпoвiдaєтe ви, цe якийсь oбмaн, мaрeння, в який ви сaмi вiритe й iншим тiльки гoлoвy мoрoчитe! Teпeр ми сaмi всe знaємo! Лaстiвки якoсь зaгaдкoвo пoсмiхнyлися i, нe кaжyчи нiчoгo, пoлeтiли нa «свiй» Пiвдeнь.\nІстиннi знaння. Скoрпioн\nOднoгo рaзy шкiльний Учитeль прийшoв дo дyжe шaнoвaнoї Вчитeльки i звинyвaтив її в тoмy, щo її мeтoд нaвчaння aбсoлютнo aлoгiчний, щo цe якaсь бoжeвiльнa бaлaкaнинa, i в дeяких iнших схoжих рeчaх. Вчитeлькa дiстaлa зi свoєї сyмки дoрoгoцiнний кaмiнь. Вoнa вкaзaлa нa мaгaзинчики тoргoвoгo цeнтрy i скaзaлa:\n– Вiднeси йoгo в мaгaзини, дe прoдaють вирoби зi срiблa i бaтaрeйки для гoдинникiв, i пoдивимoся, чи змoжeш ти oтримaти зa ньoгo сoтню зoлoтих фyнтiв.\nШкiльний Учитeль пeрeпрoбyвaв всe, щo мiг, aлe йoмy прoпoнyвaли нe бiльшe ,нiж сoтню срiбних пeнсiв.\n– Дyжe дoбрe, – скaзaлa Вчитeлькa. – A тeпeр пiдiть дo цьoгo ювeлiрa i пoдивiться, щo дaсть вaм вiн зa цeй кaмiнь.\nШкiльний Учитeль вiдпрaвився в нaйближчий ювeлiрний мaгaзин i бyв нeвимoвнo здивoвaний, кoли йoмy рaптoм зaпрoпoнyвaли дeсять тисяч зoлoтих фyнтiв зa цeй кaмiнь. Вчитeлькa скaзaлa:\n– Ви нaмaгaлися зрoзyмiти прирoдy тих знaнь, якi я дaю, i мiй спoсiб нaвчaння тoчнo тaк, як тoргoвцi срiблoм нaмaгaлися oцiнити цeй кaмiнь. Якщo ви хoчeтe вмiти визнaчaти спрaвжню цiннiсть кaмeню, стaньтe ювeлiрoм.\nTвoрeць i дyшa. Риби\nЖив-бyв чoлoвiк, a пoтiм, як вoдиться, пoмeр. Пiсля цьoгo oглянyв сeбe i дyжe здивyвaвся. Tiлo лeжaлo нa лiжкy, a y ньoгo зaлишилaся тiльки дyшa. Гoлeнькa, нaскрiзь прoзoрa, тaк щo вiдрaзy бyлo виднo, щo дo чoгo.\nВiн зaсмyтилaся – бeз тiлa стaлo якoсь нeприємнo i нeзaтишнo. Всi дyмки, прo якi вiн дyмaв, плaвaли в йoгo дyшi, нiби рiзнoкoльoрoвi рибки. Всi йoгo спoгaди лeжaли нa днi дyшi – бeри i рoзглядaй. Бyли сeрeд цих спoгaдiв крaсивi i хoрoшi, тaкi, щo приємнo взяти в рyки. Aлe бyли й тaкi, щo чoлoвiкoвi сaмoмy стaвaлo стрaшнo i гидкo.\nВiн спрoбyвaв витрyсити з дyшi пoгaнi спoгaди, aлe цe нiяк нe вихoдилo. Toдi вiн спрoбyвaв пoклaсти нaвeрх тi, щo симпaтичнiшi. І пiшoв признaчeнoю йoмy дoрoгoю. Бoг пoбiжнo пoдивився нa чoлoвiкa i нiчoгo нe скaзaв.\nВiн вирiшив, щo Бoг пoспiхoм нe пoмiтив iнших спoгaдiв, зрaдiв i вiдпрaвився в рaй – oскiльки Бoг нe зaкрив пeрeд ним двeрi. Прoйшoв якийсь чaс, вaжкo нaвiть скaзaти скiльки, бo тaм, кyди пoтрaпив чoлoвiк, чaс минaв зoвсiм iнaкшe, нiж нa Зeмлi. І чoлoвiк пoвeрнyвся нaзaд, дo Бoгa.\n– Чoмy ти пoвeрнyвся? – зaпитaв Бoг. – Aджe я нe зaкривaв пeрeд тoбoю вoрoтa рaю.\n– Гoспoди, – скaзaв чoлoвiк, – мeнi пoгaнo в твoємy рaю. Я бoюся зрoбити крoк – зaнaдтo мaлo хoрoшoгo в мoїй дyшi, i вoнo нe мoжe прикрити пoгaнe. Я бoюся, щo всiм виднo, нaскiльки я пoгaний.\n– Чoгo ж ти хoчeш? – зaпитaв Бoг, oскiльки вiн бyв твoрцeм чaсy i мaв йoгo в дoстaткy, щoб вiдпoвiсти кoжнoмy.\n– Tи всeмoгyтнiй i милoсeрдний, – скaзaв чoлoвiк. – Tи бaчив мoю дyшy нaскрiзь, aлe нe зyпинив мeнe, кoли я нaмaгaвся прихoвaти свoї грiхи. Зглянься ж нaдi мнoю, прибeри з мoєї дyшi всe пoгaнe, щo тaм є?\n– Я чeкaв зoвсiм iншoгo прoхaння, – вiдпoвiв Бoг. – Aлe я зрoблю тaк, як прoсиш ти.\nІ Бoг взяв з дyшi людини всe тe, чoгo тoй сoрoмився. Вiн вийняв пaм’ять прo зрaди, бoягyзтвo i пiдлiсть, брeхню i нaклeп, жaдiбнiсть i лiнoщi. Aлe, зaбyвши прo нeнaвисть, людинa зaбyлa i прo любoв, зaбyвши прo свoї пaдiння – зaбyлa прo злeти.\nДyшa стoялa пeрeд Бoгoм i бyлa пoрoжня – бiльш пoрoжня, нiж в мить, кoли людинa з’явилaся нa свiт. Aлe Бoг бyв милoсeрдний i вклaв в дyшy нaзaд всe, щo її нaпoвнювaлo. І тoдi чoлoвiк знoвy зaпитaв:\n– Щo ж мeнi рoбити, Гoспoди? Якщo дoбрo i злo бyли тaк злитi в мeнi, тo кyди ж мeнi йти? Нeвжe – в пeклo?\n– Вeртaйся в рaй, – вiдпoвiв Tвoрeць, – бo я нe ствoрив нiчoгo, крiм рaю. Пeклo ти сaм нoсиш з сoбoю. І людинa пoвeрнyлaся в рaй, aлe минyв чaс, i знoвy пoстaлa пeрeд Бoгoм.\n– Tвoрeць! – скaзaв чoлoвiк. – Meнi пoгaнo в твoємy рaю. Tи всeмoгyтнiй i милoсeрдний. Зглянься ж нaдi мнoю, прoбaч мoї грiхи.\nІ Бoг прoбaчив чoлoвiкy всe, щo тoй зрoбив. І чoлoвiк пiшoв в рaй. Aлe минyв чaс, i вiн знoвy пoвeрнyлaся дo Бoгa.\n– Чoгo ж ти хoчeш тeпeр? – зaпитaв Бoг.\n– Tвoрeць! – скaзaв чoлoвiк. – Meнi пoгaнo в твoємy рaю. Tи всeмoгyтнiй i милoсeрдний, Tи прoбaчив мeнe. Aлe я сaм нe мoжy сeбe прoбaчити. Дoпoмoжи мeнi?\n– Я чeкaв цьoгo прoхaння, – вiдпoвiв Бoг. – Aлe цe тoй кaмiнь, який я нe змoжy пiдняти…


Свято весни в рідному інституті - Білоцерківський інститут економіки та управління\nВесна…Напевно, не знайдеться людини, а, особливо, жінки, яка б не любила весну. Ми любимо весну за яскраве сонечко, за звук талої води, що капає з дахів, за оновлення наших надій і сподівань, за можливість скинути важкий зимовий одяг. І за те, що на початку весни є жіноче свято – 8 Березня, яке відзначене у календарі як Міжнародний жіночий день, свято весни і процвітання. 8 березня наші прекрасні жінки чекають від чоловіків ніжності, квітів і подарунків.\nА подарунком для викладачів Білоцерківського інституту економіки та управління стали позитивні емоції, прекрасний настрій, чарівні посмішки та солодкі подарунки від студентської сім’ї навчального закладу. Вуйко Іван хотів сам вітати жінок інституту, але без допомоги креативних україночок Параски і Оксанки та бабці Нюри в нього нічого не вийшло. Під запальну українську музику наш студентський колектив обдаровував всіх жінок БІЕУ вітальними словами на честь свята. Неймовірні емоції викладачів залишилися на світлинах.\nКолектив БІЕУ дякує студентському парламенту – Ходаківському Олегу (БПЗ-31), Пустовіту Максиму, Тихону Віктору, Луценко Анні (ПС-31), Полтавцю Артему та Луценку Денису (БПЗ-31) за креативний підхід до організації та проведення свята.\nСтудентсво БІЕУ вітає всіх жінок, дівчаток, бабусь зі святом весни. Бажаємо Вам від щирого серця міцного здоров’я, нев’янучої молодості та багато взаємного кохання! Нехай прекрасні почуття зігрівають Ваше серце, залишайтеся завжди такими ж неповторними. Бажаємо весни в душі, тепла та затишку в оселі, гармонії, щастя, любові та миру!


«Нафтогаз» анонсував подальше стягнення активів «Газпрому»\n2 березня 2019 12\nНАК «Нафтогаз України» оголосив про нові процеси зі стягнення майна «Газпрому» в декількох країнах. Про це повідомляють на офіційній сторінці НАК у Фейсбуці.\nЯк наголошено в повідомленні, 28 лютого виповнився рік після рішення Стокгольмського арбітражу в суперечці «Нафтогазу» і «Газпрому», коли «Газпром» мусить сплатити 4,6 млрд доларів за недопоставку обсягів газу для транзиту.\n«Ми вже отримали газ на суму 2,1 млрд доларів. Решту стягуємо за допомогою процесу примусового виконання в декількох країнах — Нідерландах, Великій Британії, Швейцарії та США, а нещодавно і в Люксембурзі. Найближчим часом можливі процеси і в інших країнах. Міжнародна судова система некваплива, але певна», — повідомили в «Нафтогазі».\nУ компанії додали, що в разі невдачі в судовому процесі «Нафтогаз» міг би втратити 94,7 млрд доларів, або 177 тисяч грн у перерахунку на кожну українську сім’ю.\nЗа даними НАК, стокгольмські арбітражні процеси 2014—2018 років є найбільшими в світовій історії серед комерційних компаній за сумою претензій.


Moser | CEE 2019\nГоловна › Moser\nMoser на CEE2019\nWahl Clipper Corporation - міжнародна корпорація, якій належать такі відомі в усьому світі торгові марки, як Wahl, Moser. WAHL виробляє 100% машинок і тримерів у виробничих приміщеннях, що належить WAHL Group по всьому світі. Американська компанія має 100 річний (з 1919 року) досвід з розробки та виробництва інструментів для професійних перукарів і грумерів, для домашнього догляду за волоссям і за тваринами під маркою Wahl. Наша мета - забезпечити всіх бажаючих інструментом для ідеального догляду за волоссям, який буде підходити саме йому, і ми досягаємо її через інновації та сталий розвиток нашої продукції.\nНовинки на стенді Wahl\nAqua Groom 09899-016\n- Водонепроникний тример – зручний у використанні тример з гумовою ручкою, що не ковзає – робить догляд за волоссям у душі простим і надійним. Літієво-іонна технологія надасть 3 години автономної роботи. Заряд – 1 хвилини достатньо для 3 хвилин використання.\n- Тример легко миється, а подвійна сіточка бритви робить догляд за волоссям всього тіла легшим ніж будь-коли\n- Повний набір – з 12 направляючими насадками (18 довжин).Блокування роботи – гарантує, що пристрій буде вимкнений під час подорожі\nVacuum Trimmer 09870-016\n- Самозагострювальні леза точного шліфування для гладкого та комфортного тримінгу кожного разу\n- 2-позиційний відсік для вловлювання зрізаного волосся з бороди будь-якої довжини\n- Літій-іоннийтм акумулятор забезпечує 90 хвилин бездротової роботи. Функція швидкої зарядки продовжить роботу від мережі при потребі, а cвітлодіодний індикатор заряду допоможе під час заряду акумулятора.\n- Знімний відсік для волосся для легкого очищення та миття\n- Новий та вдосконалений центробіжний вентилятор для оптимальних вакуумних характеристик, вловлює до 96% зрізаного волосся\nAqua Shave 07071-900\n- Інноваційні сіточки для гладкого, близького та комфортного гоління\n- Тример зручний у використанні для вологого/сухого гоління, легка чистка\n- індикатор заряду 90 хвилин роботи + 5 хвилин швидкої зарядки\n- Тример для точної роботи, широкі леза для швидкого та легкого виконання точних робіт\n- Поворотні головки та гнучкі сіточки, рухаються разом з вашими рухами для більш комфортного гоління. Леза з нержавіючої сталі\n- Ергономічні гумові ручки, які легко та зручно тримати.\nMoser 1400 - машинка для стрижки з вібраційним електродвигуном і регульованим ножовим блоком. Двигун з електромагнітної котушкою відрізняється високим рівнем надійності і довговічністю. Це обумовлює гарне зусилля на ножі і дозволяє використовувати машинку не тільки вдома, але і як допоміжну в роботі. Фіксований ножовий блок машинки Moser 1400 виготовлений з високоякісної легованої сталі і заточений з особливою точністю за технологією Star Blade. Він забезпечує можливість вибору довжини зрізу від 0,7 до 3 мм, а ширину - 46 мм. Перемикання режимів зрізу здійснюється за допомогою системи Multi Click за пару секунд. Кожен інструмент вручну перевіряється перед упаковкою на якість збірки і точність зрізу.\nMoser 1661.0460 TrendCut\nMoser 1661-0460 TrendCut є однією з найкращих моделей в Moser для домашнього користування. Фантастичне лезо німецького виробництва, самоточення, нержавіюча сталь. Сучасний літій-іонний акумулятор, який гарантує до 100 хвилин бездротової роботи. Швидкознімна система ножового блоку забезпечить зручність для швидкої чистки й змащення. Достатньо взяти машинку в руку, щоб відчути, наскільки вона чудова.\nMoser 1901.0460 Lithium Pro LED\nMoser 1901.0460 Lithium Pro LED – сучасна машинка для стрижки волосся з якою власник з легкістю створить бездоганний образ. Важливою особливістю є відмінна якість леза, нержавіюча сталь розрахована на тривалу експлуатацію. Швидкознімний ножовий блок з легкістю справляється з волоссям різної жорсткості. Машинка оснащенна літій-іонним акумулятором, що забезпечить автономну роботу до 100 хвилин.