Кладоискательство в Украине,скачать книги по нумизматике,поиск монет в Украине,археология,нумизматика и многое другое - Курйози зі скарбами. Курьезы с сокровищами\nКурйози зі скарбами. Курьезы с сокровищами\nНаткнувшись на скарб, людина повинна знати якомога точніше - що ж саме він знайшов. Афоризм «Знання - сила» набуває в даній ситуації особливе значення. І ось - підтвердження сказаного. Жарким липневим днем 1900 юний пастушок Сергій Фідельський пас овець поблизу села Білки Херсонській губернії.\nОпівдні, всівшись в тіні великого дерева, що росло на схилі гори, він розв'язав свій пастуший вузлик і взявся за їжу. У якийсь момент увагу хлопчини привернув дивний блиск поруч, у вимоїні. Це виявилася невелика срібна монетка.\nПорившись в землі, Сергійко знайшов безліч інших подібних кругляшок. Від хвилювання він забув і про овець, і про обід, взявшись наповнювати шапку знайденими скарбами. Залишені без нагляду вівці тим часом забрели на поміщицькі поля, і пастушку незабаром довелося відсипати чотири пригорщі монеток сторожам, щоб визволити стадо.\nПо дорозі додому хлопчина показував свої знахідки кожному зустрічному, але ніхто з односельців не поділяв захоплень Сергія, не повіривши, що це гроші. Надто вже маленькими були монетки, немов риб'яча луска. Вирішивши, що дійсно нічого цінного він не виявив, пастушок поступово роздав скарб - в основному своїм одноліткам, для гри.\nТак і розійшлися сотні монет по руках. Лише через три місяці з'ясувалося, що знайдені «лусочки» - це старовинні турецькі монети XV-XVI століть, викарбувані при султанах Баязиді II, Селіме I і Сулеймані I. Якби скарб вдалося зберегти цілком, то за нього могли б дати чималу суму. Але у Сергія на той час залишилося всього кілька монеток.\nЗа ним херсонські нумізмати і визначили, що це були за гроші.\nНастільки ж необдумано щедрим виявився і житель сучасної Карачаєво-Черкесії, який знайшов великий, з чоловічу долоню, важкий пелюсток з жовтого металу. Хлопець не придумав нічого кращого, як розрубати його на шматочки і зі сміхом роздавати знайомим: мовляв, дивіться, яке «золото» я знайшов. Місцевий хімік теж отримав такий подарунок, але поставився до нього з усією науковою скрупульозністю.\nАналіз показав, що це і є справжнісіньке золото. Збентежений володар знахідки спробував було повернути свої подарунки, але не тут-то було.\nНу добре, якби в подібні історії потрапляли тільки дилетанти. Аж ніяк!\nАрхеолог Євген Васильович Яровий в своїй книзі про скарби розповідає, як одна з експедицій розчищала в Молдавії древнє поховання, і школяр виявив там незрозумілу металеву «спіраль». Він відразу показав її молодому начальнику загону. Той, оглянувши дивну знахідку, вирішив чомусь проконсультуватися з бульдозеристом-молдаванином. Механізатор зі стажем відразу зробив чіткий умовивід: «Фігня! - І, недовго думаючи, закинув її за відвал. - У мене таких штук з латуні - повний ящик в бульдозері ».\nНастільки переконлива народна експертиза справила на всіх свідків глибоке враження і спочатку не викликала ніяких протестів. Однак через кілька хвилин друга «фігня» була знайдена у черепа похованою жінки. Коли знахідку очистили і оглянули більш уважно, то зрозуміли, що це золота прикрасу у вигляді складного кільця.\nПриродно, перший примірник знайти так і не вдалося, хоча археологи разом зі школярами облазили всі підвали, поминаючи колгоспного бульдозериста далеко не самими втішними словами. Але лаялися горе-дослідники дарма, адже, за повір'ям, скарби лайливих слів не люблять і лише глибше йдуть при цьому в землю.\nРозп'яття зі сміттєвого бака\nПозолочене розп'яття XIII століття, виготовлене лимозькими майстрами\nІноді скарби виявляються в найнесподіваніших місцях. Прийнято вважати, що перевіряти сміттєві контейнери - це прерогатива бомжів і п'яниць. Але в смітниках іноді копаються з цікавості і цілком благополучні громадяни, причому не тільки у нас, а й за кордоном.\nУ 2004 році зовсім не бідуюча жителька невеликого австрійського містечка Цель-ам-Зеє вирішила проінспектувати контейнер з речами померлого сусіда, які поспішили викинути родичі покійного. Серед різного мотлоху вона знайшла старовинне розп'яття. Три роки жінка мовчала про знахідку, але в 2007 році визнала можливим повідати про неї своєму знайомому. Той запропонував показати хрест фахівцям з музею.\nЯке ж було здивування власниці «сміттєвої» штучки, коли з'ясувалося, що це - позолочене розп'яття XIII століття, виготовлене прославленими на всю середньовічну Європу лимозькими майстрами, і його аукціонна ціна становить 400 тисяч євро. В ході проведеного працівниками музею наукового дослідження було встановлено, що спочатку розп'яття зберігалося у приватній колекції в Польщі.\nНапередодні Другої світової війни власники замурували його разом з іншими коштовностями в підвалі будинку у Варшаві. Але в 1941 році окупанти виявили скарб і передали його спочатку в Національний музей Польщі, а пізніше відвезли до Австрії.\nЯк саме розп'яття виявилося у старого з Цель-ам-Зеє, поки невідомо.\nЗв'язка ланцюжків і тросик для санок\nУ 1958 році в Чернігові робочий копав траншею для прокладки кабелів зв'язку. Підчищаючи дно, землекоп наткнувся на дивний двометровий тросик і в'язку якихось ланцюжків. Робітник приніс знахідки додому і поклав в сарай - раптом коли-небудь стануть в нагоді.\nІ дійсно, взимку його дочка, катаючись з гірки, обірвала на санках мотузку. І батько пристосував замість мотузки металевий тросик з траншеї. Снігу в той рік випало багато, і жвава донька каталася на санчатах щодня з ранку до вечора.\nЧернігівський золотий ланцюг XIII століття.\nНезабаром сусід, відставний офіцер, зауважив, що «мотузочка», за яку дівчинка тягне санки, якось дивно блищить.\nЗрозумівши, що ланцюжок зроблений з чистого золота, він запропонував матері дівчинки 100 рублів. Тямуща сусідка на всякий випадок відповіла відмовою, а ввечері розповіла про дивну річ подругам. Ті, оглянувши тросик, виявили дивні потовщення на його кінцях. Хоча жінки і вирішили, що ланцюжок зроблено чи то з мідного, чи то з бронзового дроту, але порадили показати знахідку співробітникам історичного музею. Раптом там запропонують не 100 рублів, а більше.\nНаступного дня жінка так і вчинила. У музеї після невеликої чистки «мотузочка» засяяла у всій своїй пишності. При довжині 173 сантиметри і вазі 277 грамів, вона, як з'ясувалося, дійсно була зроблена з золота. На кінцях троса стали видні прикраси у вигляді зміїних голів. А зв'язка дрібних ланцюжків, що залишалася в сараї була звідти вилучената при найближчому розгляді виявилося витонченою золотою підвіскою вагою 42 грами, зробленою з п'яти складових частин довжиною по 23 сантиметра, кожна з яких закінчувалася камінчиком яшми.\nДружина робочого отримала в музеї премію, яка в чотири рази перевищувала суму, запропоновану сусідом.\nОднак вдома чоловік влаштував скандал, мовляв, віднесла золото в музей задаром. Подружжя кинулися до юриста, де і дізналися, що їм належить 25% від вартості скарбу. Озброєна новою інформацією та розсердженим чоловіком, жінка знову вирушила в музей, де їй без довгих зволікань видали ще 600 рублів.\nКоли ж була проведена експертна оцінка історичної і матеріальної цінності знахідки, подружжя абсолютно несподівано для себе отримали ще шість тисяч рублів! Ймовірно, сімейство залишилося вельми довольне. Ось тільки даремно чоловік звинувачував свою дружину в недалекоглядності. Адже якби не вона і не сусід, то дочка-непосида рано чи пізно втратила б «тросик», а підвіска досі валялася б серед барахла в сараї.


Відлуння (Пэм Муньос Райан) купить книгу в Киеве и Украине. ISBN 978-617-7561-19-3\nАртикул товара: 334339\nСвяжитесь с нами и укажите код 334339\nВідлуння КУПИТЬ С ДОСТАВКОЙ\nІсторія про кохання, людяність, красу і музику, що розгорнулася на тлі Другої світової війни і об'єднала кілька поколінь дітей з різних куточків світу. Коли юний Отто заблукав в лісі, на допомогу йому прийшли три таємничі дівчини. Вони подарували хлопчикові музичний інструмент і пообіцяли, що прийде день, і він врятує чиюсь душу від неминучої загибелі.\nНімеччина, 30-ті роки. Фрідріх — талановитий юний музикант. Але коли його батька заарештовують і забирають в Дахау, життя Фрідріха розбивається на тисячу осколків. США, 30-ті роки. Майк — віртуозний піаніст, який живе зі своїм молодшим братом Френкі в сирітському притулку. Коли над братами нависає загроза розлуки, Майк вирішує пожертвувати своїм життям, щоб допомогти Френкі знайти дім.\nСША, 40-ві роки. Айві музично обдарована дівчинка. Ось тільки переїзд в інше місто позбавляє її шансу виступити по радіо і отримати визнання. Однак втративши власну мрію, Айві, не роздумуючи, рятує чужу.\nЧи допоможе музика кожному з них врятувати чиєсь життя, чи пророцтву не судилося збутися?\nОтзывы о Відлуння\nВопросы к Відлуння


Нові можливості для сфери містобудування: ДІАМ розпочинає роботу | Державна інспекція архітектури та містобудування України\nопубліковано 15 вересня 2021 року о 16:51\nДержавна інспекція архітектури та містобудування України розпочинає виконувати свої функції з 16 вересня, Кабмін прийняв відповідну постанову. Серед ключових завдань інспекції – цифровізація процесів, запобігання корупції, створення комфортного середовища діяльності будівельного бізнесу, прозорі правила регулювання, ефективна протидія порушенням у сфері містобудування та ін.\nПро це йшлося під час пресконференції голови ДІАМ Семена Кривоноса, Міністра розвитку громад та територій Олексія Чернишова та заступниці міністра Наталії Козловської.\n«Цей день має увійти в історію як такий, що розпочав нову епоху в галузі містобудування. Епоху без корупції, без перешкод для бізнесу, без незаконних забудов. З електронними послугами, прозорими регулюваннями та доброчесними працівниками. ДІАМ — це не заміна ДАБІ, а повноцінний новий орган, з відмінною структурою, повноваженнями, а головне – принципами роботи. І вже завтра він запрацює. Це один із важливих кроків реформування цілої галузі, яка протягом останніх років потерпала від корупції. Спротив був потужний, але ми це зробили, попереду — законодавчі зміни та завершення реформи містобудування. Відсьогодні ДАБІ більше не існує, жоден співробітник цього органу не буде працевлаштованим у новостворену ДІАМ», — зазначив Олексій Чернишов.\nГолова ДІАМ Семен Кривонос зауважив, що всі кандидати ретельно перевірялися на доброчесність, попередньо для цього було посилено співпрацю з НАБУ та НАЗК.\n«Прозорість, доброчесність та відповідальність — це ті цінності, з якими нова команда юристів, будівельників, інженерів, архітекторів ДІАМ береться за роботу. Ми усвідомлюємо той кредит довіри, який ми отримали, відповідальність, яка на нас покладена, та виклики, з якими нам доведеться зіткнутись. І ми готові демонструвати якісну роботу, в якій немає місця для корупції», — зазначив голова Державної інспекції архітектури та містобудування Семен Кривонос.\nТакож учасники наголосили на необхідності продовжувати реформу містобудування та ухваленні відповідних законодавчих змін.\nНагадаємо, впродовж останніх місяців було оголошено конкурси на близько 300 посад у центральному апараті та територіальних управліннях ДІАМ і відібрано 30% кадрів (необхідний мінімум для запуску роботи). ДІАМ посилила співпрацю з антикорупційними органами, які сприяють перевірці кандидатів на посади на доброчесність.


Юридичний портал Протокол Юридична дискусія Дайджести Огляд практики ВС від Ростислава Кравця, що опублікована з 16 по 22 жовтня 2021 року\n25.10.2021 | Автор: Кравець Ростислав Юрійович\nВелика палата не змінює традицію з натягування сови на глобус, черговий раз доводячи, що така конструкція є недієвою та небезпечною для стабільності правової системи. В огляді є дуже важливі рішення. Нарешті встановлена протиправність виконавчих написів на нотаріально недосвідчених договорах кредиту, також встановлена юрисдикція розгляду публічно правових спорів у разі перебування сторони у стадії банкрутства.\nТакож огляд містить дуже важливу позицію стосовно скасування реєстрації за іпотекотримачем права власності та способу захисту і цікаве рішення тако про витребування майна з незаконного володіння після незаконної перереєстрації й багато іншого.\nОднак два інших висновки дуже важливі. Перший - нарешті, не пройшло й 4 років, як ВП-ВС визнав незаконним виконавчі написи на не посвідчених нотаріально договорах. Тепер нотаріуси та державні з приватними виконавцями повинні розуміти власну і вже кримінальну відповідальність за завдання шкоди.\nЧергове Рогачьовське рішення з натягуванням сови на глобус. Все це наслідки як конкурсу до Верховного суду, так і прийняття Законів, що готувались "науковцями" з дуже сумнівними знаннями. Цікаво коли справа про банкрутство буде припинена, чи передадуть цю справу до адмінюрисдикції і так нескінченно.\nВерховний суд зазначив, що потрібно розрізняти вимоги статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо обов`язковості направлення вимоги іпотекодержателем боржнику та іпотекодавцю, якщо він відмінний від боржника, про усунення порушення зобов`язання, та обов`язок іпотекодержателя повідомити боржника та іпотекодавця про спосіб звернення стягнення, встановлений частиною першої статті 38 Закону України «Про іпотеку», оскільки порушення першого - свідчить, що іпотекодержатель не набув права на звернення стягнення у позасудовому порядку, відповідно правочин щодо здійснення такого стягнення може бути визнано недійсним, а порушення другого - не має наслідком недійсність правочину про стягнення на предмет іпотеки, а може бути підставою для відшкодування іпотекодавцю шкоди.


Областей не буде: "Слуга народу" готує масштабну реформу в Україні\nЗ 5 червня в Україні почнуть літати внутрішні рейси\nдодому Новини Областей не буде: “Слуга народу” готує масштабну реформу в Україні\nОбластей не буде: “Слуга народу” готує масштабну реформу в Україні\nУ партії “Слуга народу” планують реформувати адміністративно-територіальний устрій України, об’єднавши області в регіони, а райони – в округи.\nПро це заступник голови фракції “СН” Олександр Корнієнко повідомив в інтерв’ю “Інтерфакс-Україна”. Зміни готуються в рамках децентралізації, – пише obozrevatel.\nБазовою адміністративною одиницею країни, як зазначив нардеп, стануть громади, які планується укрупнити.\n“Процес укрупнення для 80% громад буде виграшним”, – сказав політик.\nОкруг, як пояснив він, складуть 10-15 громад, який очолить префект. На рівні областей планується призначення обласними радами глав виконавчих органів, яким будуть передані повноваження.\n“Там буде деяка стадійність. Вона викликана процесом внесення змін до Конституції. Ми не можемо їх прийняти раніше лютого. До внесення змін до Основного закону юридично ми не можемо подавати в Раду законопроекти, в яких прописано інший адміністративно-територіальний устрій, префекти. Але комунікаційно ми будемо працювати”, – сказав він.\n“Згідно road map із децентралізації, до кінця листопада плануємо вийти на проект нового адміністративно-територіального устрою та почати обговорювати його з людьми”, – додав Корнієнко.\nПри цьому планується прийняти закон про службу в органах місцевого самоврядування, який давав би соціальні гарантії місцевим чиновникам, але забороняв би входити в виконкоми депутатам, щоб менше політизувати їх роботу.\nПаралельно на рівні області також буде призначатися префект, який повинен координувати роботу центральних органів виконавчої влади на місцях і стежити за законністю рішень місцевого самоврядування.\nпопередня статтяКортеж Зеленського в Житомирі розгнівав місцевих жителів (відео)\nнаступна статтяУ центрі Львова знімають фільм про Голокост (фото)


Шахтар — Інтер — коментар Каштру / НВ\nГра стає кращою. Каштру прокоментував нічию Шахтаря з Інтером\n28 жовтня 2020, 03:05\nГоловний тренер донецького Шахтаря поспілкувався з журналістами після матчу проти італійського Інтера в Лізі чемпіонів.\nТренер, зокрема, розповів, що прийняв рішення не змінювати стартовий склад команди відразу після матчу проти Реала, повідомляє прес-служба Шахтаря.\n«У футболі ми повинні завжди бути справедливими, оцінювати певні дії гравців і, звісно, заохочувати їх за це. Одна справа — поставити той самий склад, інша — продемонструвати таку саму гру. У жодному разі це не було реально на цей матч, адже „Реал“ та „Інтер“ — дві геть різні команди з відмінним футболом. Нам потрібно було перекривати найсильніші сторони „Інтера“, що, в принципі, вдавалося. Відповідаючи на ваше запитання, я знав: якщо нічого страшного не станеться до матчу, ми випустимо той самий склад, можливо, з однією-двома змінами. Було дуже важливо продемонструвати знов згуртовану командну гру, як ми вже це робили в Мадриді. На щастя, нічого не довелось екстрено змінювати, всі були доступні й готові до поєдинку, тому я випустив тих самих гравців» , — заявив Каштру.\nТренер також зазначив, що донецький Шахтар у даний момент грає з непростим графіком матчів.\n«Насправді „Шахтар“ зараз переживає дуже непростий момент. По-перше, багато матчів поспіль з мінімальними паузами між, гравцям складно відновлюватись і готуватися до наступного поєдинку. Достатньо подивитися, що ми завершили минулий сезон і буквально за три дні розпочали новий. Це дуже жорсткі умови. Принаймні тиждень-два потрібно було для того, аби хлопці фізично змогли краще відновитися. Певно, що були компроміси — збірні, Суперкубок… І календар УПЛ, на жаль, не дозволив нам узяти дні для відпустки або просто відпочинку. Так, ми розпочали цей сезон з не найбільш успішнішими іграми у внутрішньому чемпіонаті, однак зараз „Шахтар“ виявляє себе значно краще. Команда більше може разом, скажімо так, футбол більш якісний, і ми сподіваємось, що прямуватимемо тим самим правильним шляхом. Як я говорив неодноразово, у футболі все стається дуже раптово. Вірус атакував безліч гравців — усе це дається дуже непросто. Досить складно було дотримуватись нашого планування, яке було в мене на думці ще на початку цього року, тому доводилось здебільшого реагувати, а не діяти за планом. У кожному разі, зараз ніби виходить краще, і ми сподіваємось продовжувати так і далі», — заявив тренер.\nКовідний футбол не має логіки. Реакція соцмереж на нічию Шахтаря з Інтером\nКаштру також зазначив, що не дивлячись на критику журналістів, задоволений грою центральних захисників команди Давида Хочолава та Валерія Бондаря.\n«Як у Мадриді, так і сьогодні вони зіграли фантастично — у мене немає для них поганих слів. Вони виконали настанову на гру: тримали нашу лінію оборони високо, не сідали завчасно, а це була дуже важлива настанова в стратегії на матч. Це що стосується поєдинку з „Інтером“. „Реал“ відкривав нам більше зон, було значно більше опцій для початку нашої атаки, і там хлопці теж діяли дуже і дуже правильно. Так, сьогодні помилялись більше, але це тому, що „Інтер“ змушував нас помилятися. Якщо подивитися на таких нападників, як Лукаку та Мартінес, я можу лише бути вдоволеним тим, як Хочолава й Бондар змогли їм сьогодні протистояти, не дозволили забити жодного м’яча в наші ворота. Тож я вітаю і їх, і геть усю нашу команду з відмінною грою», — заявив Каштру.\nНагадаємо, Шахтар в матчі другого туру групового етапу Ліги чемпіонів зіграв на своєму полі внічию 0:0 з Інтером.\nТеги: Футбол Ліга Чемпіонів ФК Шахтар ФК Интер Луїш Каштру


• Закарпатські бокораші не лише ліс сплавляли, а й бали справляли • ЗакарпатПост •\nЗакарпатські бокораші не лише ліс сплавляли, а й бали справляли\n30.12.2011 post 418 Views\nУзятися за перо нас спонукала, на перший погляд, глибоко призабута, але все ще жива в пам’яті верховинців дата: минуло рівно півстоліття з того часу, як рікою Тереблею (однією з правих приток Тиси) були сплавлені останні плоти-бокори.\nМало залишилося тих сміливих і мужніх, із залізним здоров’ям і неймовірною витривалістю людей, котрі можуть поділитися з теперішнім поколінням спогадами про ту унікальну й безцінну протягом століть спеціальність, яка органічно поєднувала в собі важку роботу в лісі й безстрашний труд на воді.\nА от 76-річний житель села Синевир Григорій Кость — і свідок, і безпосередній учасник того видовищного явища у Верховинському краї, що стало вже історією буття горян, хоча викликало і тоді, й зараз великий подив і захоплювало дух у всіх, хто спостерігав за ним на березі бистрої карпатської ріки. Великі поети й художники присвячували лицарям-бокорашам поеми й картини.\n…Заготовлений і складований протягом осені й зими, а також свіжозрубаний ліс у довгих хлистах зв’язували просто на воді у великі плоти, що складалися в довжину з кількох частин, — і з далеких гір бокораші з ранньої весни до настання морозів сплавляли його ріками, на яких були збудовані спеціальні гаті-греблі, в долини на лісопереробні заводи або до прокладених там залізниць. А часто — аж до Тиси, а нею й до Дунаю. Легенди й деякі історики стверджують, що карпатську смереку, зрубану відповідної пори, водним шляхом транспортували аж у порти Чорного моря!.. Вона користувалася великим попитом у греків-корабелів.\nЛісосплав уже не побачити і не повернути в нинішню реальність.\nНа згадку залишився лише поруйнований повенями Музей лісу і сплаву на Чорній ріці між селами Синевир і Синевирська Поляна.\nБокорашем міг стати лише дужий і сміливий\n…Картина — просто казкова, як у тій старій співанці: на краю берега Тереблі — сріблястої бистрої річки, якою замолоду йому довелося вести бокори, сміливо борознячи швидкоплинне голубе русло, — затишно стоїть добротна дерев’яна хата колишнього плотогона, а тепер — пенсіонера діда Гриця. Є в цьому якийсь символ, що безперестанно нагадує дідові його відважну молодість.\nЗастали господаря вдома. Відпочивав. І не тому, що не було діла на обійсті або не бажалося чимось зайнятися — здоров’я не дозволяло: без палиці крок не може ступити. Права нога нестерпно болить і вдень, і вночі уже п’ять років. Ніщо не допомагає. Про причини появи недуги міркує по-різному: можливо, протяги далися взнаки, а ще, не виключено, наздоганяє застуда ніг, бо коли-коли, а під час лісосплаву не лише одні ноги були в крижаній воді… Що не кажи, а важка то була праця, віку вкоротила багатьом землякам — у селі нині його колег з давнього фаху залишився мізер. Жертовний, одне слово, для здоров’я був труд бокораський…\nУже в юні вісімнадцять Гриць узявся за опальчину — весло на плоті. Він був старшим серед п’ятьох дітей Дмитра та Олени Костів. Отож батько-плотогон, до речі, хоч був на вид крижастим, але судилося йому прожити лише 61 рік, дуже хотів мати спадкоємця, тим паче, що первісток теж нівроку глядівся коренастим. До цього діла годилися лише спритні й широкоплечі моцаки. Кремезних у селі було повно, а в бокораші за масового безробіття потрапляли з-поміж охочих усе-таки за своєрідним «блатом»: тільки родичі чи друзі-цімбори могли зачислити до себе в товариші по роботі. Іспит на зрілість новачок витримав як завдяки фізичній силі та хоробрості, так і дякуючи Всевишньому. Бо побожність, щоденні молитви, то велика підмога вижити у загрозливих ситуаціях. А що ризикований був сплав дарабів, то ризикований. Каже, що особливо лиха загроза таїлася в місцевостях з назвами Кайликова, Федакова, Москальова та Гуки. Тут на бокорашів за шаленої швидкості плотів, що сягала й під 80 кілометрів на годину, чатували дуже круті віражі. Не раз, бувало, бокори ставали дибом, ударившись об скелястий берег чи напоровшись на замаскований водою поріг із велетенських брил, і ламалися, мов сірники, та ще й розсипалися. Найстрашніша аварія скоювалася тоді, коли гинула людина. Багато хрестів по берегах Тереблі — свідки трагедій. У тямці Костя теж одне нещастя, очевидцем якого довелося бути.\nБокораський труд не обмежувався одним лісосплавом. У високогір’ї — в урочищах Песся Ріка, Фулейовець та Березовець, куди він з побратимами щотижня добирався пішки з Синевира, долаючи від світанку понад 20 кілометрів, — формувалися плоти. Ночували в колибах, а харчувалися, як правило, печеною на ватрі картоплею, хлібом, квасним молоком. М’ясо їли рідко, бо мало хто його мав, та й залишали поживний продукт удома — дітям. Зате копчену солонину їли повсякчас. Зізнається, що аби смажити чи варити — не вистачало часу, валила з ніг втома, тому перебивалися переважно сухом’яткою. Грицеві Костю, щоб створити пліт-таблю, спочатку теж довелося зв’язувати кінцівки деревин гужовками (на носовій частині ставилися поперечини, що кріпилися дерев’яними клинами в просвердлених отворах). Гужовки — це скручені руками і звиті з молодих гілок ліщини або берези мотузки. Їх виготовляли у гужварнях: у печах попервах випарювали гілки, а відтак їх скручували. Згодом, уже в час технічного прогресу, дідівські вірьовки замінили стальні троси. Бокор складався з 5—7 табел, деревина кожної з яких була різною за розміром, залежно від планового замовлення. До ведучої першої, як правило, вибирали найтонші і найдовші, навіть 25-метрові, смереки. Тонкі кінці їх були авангардними. З цих місцин, де теж створювалися штучні стави з греблями, і стартував піднятий випущеною водою бокор, яким керували три веслярі з одним або двома помічниками-резервістами, проходячи потім нижню велику загату через споруджені спеціальні вузькі ворота. Фінішували після 30-кілометрового марафону синевирські бокораші в колочавському Мерешорі. На цій пристані вони передавали естафету плотогонам-погарям — так по-чудернацькому горяни чомусь нарекли колег із сусіднього пониззя, котрі продовжували гнати ліс водною дорогою до Хуста. А може, й тому так їх називали, що слово «погарь» означає нижню пологу частину гори, що вже спадає на рівнину…\nСплав плотів-бокорів викликав велику цікавість. У Синевирській Поляні, Синевирі, Колочаві, інших селах ледь не все населення виходило на береги, щоб захопитися караваном плотів, що періодично, з інтервалом 10—15 хвилин, пливли один за одним, та героїчною працею бокорашів, побажавши їм щасливої дороги.\nТранспортувалася деревина по Чорній Ріці та Тереблі з ранньої весни, коли на потоках зникав льодовий панцир, і аж до пізньої осені, до появи перших заморозків. Під час холодної пори, каже Григорій Дмитрович, перекваліфіковувався — сокирою та обіручною пилою у дрімучих хащах звалював смереки, спускаючи їх ризами до водосховищ.\n«Ой, доле моя, доле, де ти ся поділа?..»\nНе лише звитяжно трудилися плотогони, а й на славу, як виявляється, вміли погуляти. Про традиційний їхній звичай у побуті теж було цікаво довідатися з уст як самого Григорія, так і присутнього за нашої бесіди його молодшого брата — 61-річного Івана, який запам’ятав дійство дітваком. Між іншим, фрагменти праці й дозвілля синевирських бокорашів талановито відобразив на кількох картинах і місцевий художник Василь Шиндра, котрий завдяки своєму мистецтву свято оберігає пам’ять про минувшину — далеку і близьку.\nПісля завершення плотогонного сезону перед Пилипівським постом, коли слід було говіти на знак вдячності Господу за благополучний результат доблесного лицарського труда, та й щоб просто розважитися, влаштовувалися вечори з танцями під музику, котрі величали не хоч як, а по-світськи — балами. Юрбою бокораші збиралися на гульбу в одній з хижин в зруб, кожен зносячи випивку та закуску. Споживаючи «домашню» горілку, веселилися до самого світанку: жартували-фіглювали, розповідали всілякі історії-небилиці, витинали іскрометні коломийки під мелодії троїстих музик. Добрим словом, зокрема, згадують неперевершених музик Ілька Пазину, Івана Іванину, Івана Кецука… І особливо закарбувався в тямці Василь Бобик, який мав сільську кличку Хромась. Від цього віртуозного гудака під час шпаркого танцювання босоніж на глиняній долівці здіймалася курява аж до стелі.\nПригадується журлива співанка:\nОй, доле моя, доле,\nДе сь ся, доле, діла:\nЦи тя вода\nЦи тя качка йзіла?..\nЗрозуміло, за столом було чимало жвавих згадок про ще свіжі бокораські будні. Не обходилося і без азартних суперечок-розборів, які навіть часто доходили до стусанів і бійок в нічній темряві, бо «гамішні битанги» — так тоді звали бравих парубків-хитрунів — у розпал сутичок ще навмисно розбивали скло на гасовій лампі. Аргументи правоти кулаками, чого гріха таїти, інколи завершувалися й синяками, і поламаними кістками. Жіноцтво і діти завжди переживали за підсумок забав своїх сімейних заробітчан. І все-таки дружба перемагала: на другий день, протверезівши, забіяки мирилися, розуміючи, що між земляками повинна панувати злагода, що синевирці — люди не так сварливі, як трудолюбиві. Спонукав до ладу і піст, який ось-ось розпочинався…\nГригорій гордиться не за свою сміливу робочу діяльність на Тереблянській дельті, а передусім пишається разом із братом Іваном працьовитим і мужнім покійним батьком. «Він усе життя трудився, був на бокорі, напослідок його портрет начальство занесло і на Дошку пошани Буштинського лісокомбінату», — підтакує молодший старшому, котрий у свою чергу усвідомлює те, що саме нянько навчив його навикам професії, яку навіки поховала модернізована технікою лісозаготівля. Саме через цю причину після кількох років плотогонства він через брак місця роботи вдома змушений був податися на заробітки в східні області України, потім у Латвію і Росію… Під час нашої розмови десь відчувалося, що не тільки приємні спогади, але й біль у нозі нагадував йому молоді бокораські літа. «Недуга, — промовив, ніби як підсумок бесіди, дідо Гриць, — то, скоріше за все, наслідок лісосплавів — тяжко то давалося. А тепер доганяє в здоров’ї… Але є що згадати!»\nВасиль НИТКА, “Голос України”, Василь ПИЛИПЧИНЕЦЬ, село Синевир Міжгірського району Закарпатської області.\n← На Новий рік варто дарувати незвичні подарунки і одягатися яскраво\nНазвано лідерів закарпатського медіа-простору 2011 →\nПеред облрадою встановили головну ялинку області\n25.11.2011 post Коментарі Вимкнено до Перед облрадою встановили головну ялинку області\nНевідомі комахи атакували липи на Студентській набережній Ужгорода\n03.02.2014 post Коментарі Вимкнено до Невідомі комахи атакували липи на Студентській набережній Ужгорода


Kherson Window on America Center for Future Leaders: My House is my Fortress\nУ першу неділю лютого 2019 року відбулося чергове засідання English Club для юних читачів Херсонської обласної бібліотеки для дітей імені Дніпрової Чайки. До інформаційного центру «Вікно в Америку для майбутніх лідерів» завітало десятеро дітлахів.\nЦього разу темою зустрічі було обрано «My House is my Fortress», де маленькі клубівці розповідали про свої помешкання: про кількість кімнат, про елементи кожної з них, та звісно ж, найулюбленіше місце у їхньому домі. Майже у всіх учасників «цим» місцем є їх власна кімната, адже саме там вони почувають себе затишно та перебувають у «світі своїх захоплень», займаючись улюбленими справами, такими як читання, малювання, конструювання тощо.\nОкрім спілкування англійською мовою, працівники сектору документів іноземними мовами підготували для присутніх роздатковий матеріал з завданнями, де діти знаходили назви кімнат та складали з ними речення.\nНа завершення учасники English Club уявляли, як вони зможуть прикрасити свої помешкання, адже День Святого Валентина вже незабаром.\nМітки: Зустрічі, English Club\nEnglish Club (105)


ТРК City Mall : У City Mall стало відомо, що взувають восени\nУ City Mall стало відомо, що взувають восени\nОсінь кожному відкриває новий сезон у стилі та моді. Адже зміна погоди викликає новий настрій і нові можливості. І до цього варто бути готовим.\nВласний образ – це важлива складова. Щоб вражати та відчувати себе впевнено, ретельно аналізувати до дрібниць: базовий гардероб, аксесуари, підібрані комплекти, капсули. Стилісти переконані, що саме взуття є головним показником стилю. От і почнемо із трендів сезону.\nВосени-2019 новинки представлені досить різноманітні, тому кожен обирає свої кольори. На подіумі законодавців моди найпопулярнішими були блакитний, волошковий, рудий, жовтий, коричневий, карамельний, темно-зелений. Це для тих, хто любить експериментувати. А хто за класику – залишається в білому.\nДля сміливих створена лінійка блискучого взуття з паєтками, стразами та металевим ефектом. Цей стиль утримує топ-позицію вже кілька сезонів.\nВибором для багатьох залишаються високі чоботи-панчохи і ботфорди із замші чи шкіри, які створені для тих, хто не боїться гучно заявити про себе. Без аксесуарів та додаткової вишивки, лише по-класичному скромно.\nЩоб презентувати себе яскрава, можна розбавити власну колекцію взуттям у неонових тонах. Палітра - досить різноманітна, із рожевими, жовтими, синіми та зеленими відтінками.\nМегамодними виявились «грубі» черевики, зі шнуровкою та масивною підошвою, які чудово пасують до вишуканого вбрання. Мілітарі вважається більш повсякденним взуттям, тому без вагань можна також додати такі до своєї колекції. Щоб був вибір відчувати себе по-різному на кожен день – спортивне, класичне, зручне чи авторське.\nУ ТРК City Mall магазини брендового якісного взуття Walker, Antonio Biaggi, Crocs, L’carvari, Sketchers.\nПродавці магазинів порекомендують, що краще. Однак визначатися краще швидше, щоб бути впевненими, що взувати восени.


двоспальні ліжка - 18 Січня 2017 - Женский блог\nГоловна » 2017 » Січень » 18 » двоспальні ліжка\nВже давно стандартне ліжко використовується не тільки за своїм стандартному призначенням - ще це справжнє «Сховище» для одягу і запасного постільної білизни. Дійсно, навіщо втрачати дорогоцінні метри житлоплощі заради зайвого шафи, якщо все необхідне можна заховати під підйомні механізми і висувні ящики.\nШухляда - дерев'яний каркас, які розташовується в основі ліжка, який рухається за допомогою рейок. Це рішення для зберігання всього необхідного дуже зручно. Воно підійде для невеликих спалень, дозволяючи економити простір. Однак, вибираючи ліжко в маленькій спальні, краще вибирати спорудження без висувних деталей, адже з боків краще мати пусте місце і вільний прохід до ящиків.\nЛіжко з підйомним механізмом оснащена газовим амортизатором, завдяки чому її верхня частина легко підніметься і фіксується в верхньому або нижньому положенні (закритому), подібно до капоту легкового автомобіля. Внизу ліжка розташовується порожнє місце для зберігання речей. Така конструкція ідеально підходить для невеликої спальні - на відміну від ліжка, вона не вимагає вільного місця і може бути встановлена як далеко від стіни - так і впритул до неї.\nКупити двоспальне ліжко - не проблема, сучасний ринок пропонує безліч різних технологій в цьому плані. Ліжко з ламелями - відмінне рішення, серцевина такому ліжку пружинить під час сну і взагалі має ортопедичний ефект.\nДля виготовлення ламелей застосовуються різні міцні породи дерева, здатні добре витримувати навантаження. Еластичні ламелі з бука або берези мають найбільшу гнучкість і міцність. Вибір ламелей безпосередньо залежить від типу матраца. Наприклад, для блокового залежного матраца ширина між ламелями повинна бути близько 6 см, а кількість самих ламелей - знижено.\nДля матраца з блоком незалежних пружин. Пружини такого типу розташовані в мішечках, і стиснення їх відбувається окремо один від одного. Відстань між такими мішечками має бути близько п'яти сантиметрів.\nЩо стосується форми, то тут більшість ліжок залишаються класичними - прямокутними і квадратними. Однак при бажанні ви можете замовити екстравагантну кругле ліжко, хоча вони добре виглядають тільки для великих приміщень. На думку психологів, ліжко з узголів'ям - кращий вибір для сну, так як дає відчуття захищеність під час сну.\nПереглядів: 143 | Додав: sharmandmoda | Рейтинг: 0.0/0


З грудня 2020 року Китай постачає свої вакцини на велику частину планети, але тут у самій країні визнали низьку ефективність власних вакцин. Сенсаційну заяву зробив Директор Центру з контролю та профілактики захворювань Китаю Гао Фу в суботу, 10 квітня, на науковій конференції. Він сказав, що існуючі наразі вакцини проти коронавірусу Sinopharm і Sinovac не дають «дуже високий ступінь захисту». Після галасу в пресі по всьому світу Гао Фу вже встиг відхреститися від своїх слів і сказати, що його неправильно зрозуміли. Але осад залишився.\nПоки США не експортують Pfizer, а європейці та британці ведуть відкриту боротьбу за дози Astra Zeneca, вакцини, вироблені китайцями — Sinopharm і Sinovac — продаються або поширюються в десятках країн — як тих, що розвиваються, так і в Європі. Китай вже здійснив поставки своїх вакцин більш ніж у 160 країн і міжнародних організацій. У Китаї кажуть, що думають, в першу чергу, про «спільність долі всього людства» і роблять свої вакцини «глобальним суспільним благом». Але експерти називають такі дії «вакцинною дипломатією» заради завоювання нових сфер впливу по всьому світу. Китайські вакцини досі не стали предметом будь-яких наукових публікацій, вони все ще не схвалені Всесвітньою організацією охорони здоров’я (ВООЗ), однак лідери багатьох країн, що зіткнулися із занепокоєнням своїх співгромадян, бачили в китайських вакцинах своє єдине рятувальне коло. І ось це коло спустили самі китайці. Китайські вакцини від коронавірусу не забезпечують високого рівня захисту від COVID-19, влада розглядає можливість суміщення різних вакцин, щоб підвищити їх ефективність, заявив Гао Фу. Через день він же говорив, що його коментар був неправильно витлумачений. За словами вченого, заява про низьку ефективність була «повним непорозумінням», оскільки він мав на увазі науковий погляд про те, що введення різних вакцин може бути варіантами підвищення захисту від COVID-19. «Ступінь захисту всіх вакцин у світі іноді висока, а іноді й низька», — зазначив Гао, додавши, що вчені всього світу повинні думати про те, як підвищити їх ефективність.\n«Чи ставить під сумнів вакцинну дипломатію визнання Гао Фу? Проблема настільки гостра, що в понеділок у китайських соціальних мережах ніде не вдалося знайти запису слів професора Фу», — зазначає французьке видання Le Monde . Le Monde вважають, що одкровення китайського медика ніяк не відобразяться на популярності вакцин — люди, ймовірно, подумають, що це краще, ніж нічого, і виявлять, що насправді у них немає вибору. «Вакцина Pfizer недоступна, Astra Zeneca відсутня до такої міри, що у деяких країн, навіть мають складні відносини з Китаєм, таких як Філіппіни, немає іншого вибору, окрім як купувати китайські вакцини. Супутник V не випускається в достатній кількості, а Індія, яка експортувала велику частину своєї продукції, тепер резервує її для своїх жителів. Що стосується ініціативи ВООЗ Covax, то вона просувається дуже повільно. Тому Китай відіграє важливу роль, але його надійність зменшується», — зазначає Жан-П’єр кабестан, професор Баптистського університету в Гонконзі, «Дипломатичні наслідки можуть виявитися обмеженими, однак визнання професора Фу створює для Китаю ще одну проблему. Воно ставить під сумнів його наукові здібності. Це доводить, що в багатьох областях вони ще не досягли найвищого рівня», — вважає Жан-П’єр кабестан.


Помилки Crypto інвесторів. помилка 5 - Blockchain Новини\nУчасть в маржинальної торгівлі\nМаржинальна торгівля є одним з найприбутковіших, але в той же час найбільш ризиковані стратегії для криптографічних трейдерів. Ця стратегія підходить тільки для досвідчених гравців, які готові понести великі фінансові втрати.\nУ маржинальної торгівлі, cryptotrader бере кредит у брокера, в особі якого обмін найчастіше кредит, шляхом надання суми застави – запас. В той самий час, Відсотки нараховуються за користування кредитом. таким чином, cryptotrader може інвестувати в криптовалюта понад балансу.\nЄ два основні варіанти маржинальної торгівлі: це довга позиція, або гра для підвищення, коли трейдер ставить той факт, що крипто актив буде рости в ціні, і коротка позиція, або гра на пониження, коли ставка йде до того, що ціна на криптовалюта буде зменшуватися. проте, якщо ціна активу криптографічного серйозно знижується при торгівлі на підйомі, тоді, коли воно досягає певної критичної точки, трейдер може втратити все його депозиту за рахунок маржі – примусове закриття брокером угоди, якщо трейдер не додав засобів на рахунок. Якщо позикові кошти знаходяться під загрозою, обмін має право відняти втрати від депозиту маржі рахунку трейдера.\nЄ випадки, коли торговці, який вперше довелося зіткнутися з серйозними втратами, вирішив підняти ставки і відіграти свої позиції, замість того, щоб прийняти втрати. Що часто призводить до ще більших втрат.\nПомилки Crypto інвесторів. помилка 4 Помилки Crypto інвесторів. помилка 1\nBlockchain Новини 21 січень 2018\nПавло Дуров просить використовувати ...\nBlockchain Новини 11.06.2018\n2 великий автобус компанії ...\nПопереднє повідомлення:Помилки Crypto інвесторів. помилка 4\nнаступне повідомлення:Новий об'єкт в Квебеку починає операції з видобутку Bitcoin\nМоже 21, 2018 в 2:22 AM\nМоже 29, 2018 в 2:15 AM\nМоже 30, 2018 в 6:11 PM\nчервень 3, 2018 в 2:08 AM\nчервень 4, 2018 в 8:29 PM


Описание: На початку XII ст. Київська Русь розпадається на окремі князівства. Син Володимира Мономаха Мстислав продовжував справу свого батька, тримав укупі руські землі та зберігав владу Київського престолу. Але він був останнім київським правителем, якому це було під силу.\nТема 2. Східні слов’яни. Зародження української державності. Київська Русь.\n1. Причини, сутність та наслідки феодальної роздробленості\n2. Боротьба Стародавньої Русі проти монголо-татарської навали. Встановлення іга Золотої Орди.\nНа початку XII ст. Київська Русь розпадається на окремі князівства. Син Володимира Мономаха Мстислав продовжував справу свого батька, тримав укупі руські землі та зберігав владу Київського престолу. Але він був останнім київським правителем, якому це було під силу. Смерть Мстислава в 1132 році позначила кінець історичної доби, в якій Київ відіграв роль основного центру руських земель, і поклала початок періоду політичної роздробленості. Літопис рік за роком засвідчував вихід того чи іншого князя, тієї чи іншої землі з-під влади великого князя. Київ втрачав своє значення політичного та адміністративного центру руських земель, починалась феодальна роздробленність. Наприкінці XI ст. посилилися відцентрові тенденції.\nЗакінчився період існування централізованої держави Київської Русі. Це була одна з найбільших держав середньовічної Європи, яка відігравала важливу історичну роль в долях народів і держав Заходу, Сходу і Півночі. Розпад Київської держави в історичній науці дістав назву "феодальної роздробленості", тому що визначальними причинами його були:\n■\tзміцнення і подальший розвиток феодального землеволодіння;\nвіділення окремих земель і поява значних політичних центрів, їх прагнення до самостійності та незалежності від головного державного центру - Києва;\nцерковна організація - утворення православних єпархій у містах, які стали осередками визрівання незалежних князівств; місцеві єпископи нерідко освячували прагнення князів до здобуття самостійності удільних князівств;\nу Київській державі панувало натуральне господарство, при якому не було і не могло бути міцних економічних зв'язків між окремими землями;\nрозпад Київської держави стався ще й тому, що місцеві бояри дедалі більше цікавились розвитком власного землеволодіння, вирішенням своїх власних проблем, що притупляло їх бажання брати участь у князівських суперечках за далекий Київ, а, в одночас, і у вирішенні загальноруських проблем.\nОднією з причин занепаду Київської Русі було те, що вона мала надто великі розміри (була найбільшою в Європі) та поліетнічний склад населення. До її складу входили землі, де жили не лише українці, а й інші, навіть не слов'янські народи, що об'єднувались владою однієї династії та православної церкви. Малозаселені людьми величезні простори утруднювали і так слабку комунікацію. Зв'язки Києва з віддаленими землями були обмеженими і це сприяло відокремленню земель від Києва.\nРуським князівствам навіть важко було дійти згоди про те, хто є їхнім спільним ворогом. Новгород вважав найбільшою для себе загрозою тевтонських лицарів, для Полоцького князівства це були литовці, для Ростова, Суздаля - волзькі болгари, для Галицько-Волинського князівства -угорці та поляки, для Києва - кочові половці.\nМіж землями-князівствами були складні взаємовідносини, виникали гострі суперечки і незгоди, бракувало одностайності в справі відстоювання єдності Руської землі.\nУ 1097 році на з'їзді князів у Любечі переміг принцип вотчини: "Від цієї пори будемо всі одностайні і бережімо Руську землю, хай кожний держить отчину свою ...". Щоб покласти край спустошливій ворожнечі, на з'їзді князі визнали право успадковувати землі, якими вони володіли. Тим самим було припинено дію правила ротації, веденого Ярославом Мудрим. Щодо Києва, то тут прийти до згоди князі не змогли. Після Любецького з'їзду деякі старші князі продовжували змагатися за Київ. Але більшість молодих за віком князів втратили інтерес як до суперництва, так і до самого міста. Натомість вони зосередили увагу на розширенні та збагаченні своїх вотчин, сприяли в такий спосіб поглибленню роздробленості та місцевих відміностей. Як пише академік Рибаков, до середини XII ст. безмежна держава Русь визріла настільки, що породила півтора десятка самостійних князівств, кожне з яких дорівнювало великому західноєвропейському королівству. Цей процес можна порівняти з розвитком багатолітньої родини, де до певного часу підросли виховані родиною дорослі сини, готові до самостійного життя. Київ залишився формально "матір'ю городов руських", але поряд з ним піднялись такі міста-столиці, як Чернігів, Володимир-Волинський, Галич, Новгород, Смоленськ, Ростов, Рязань та інші. І далі академік робить несподіваний, але цікавий висновок: "Для молодого руського феодалізму ІХ-ХІ ст. єдина Київська Русь була чимось на зразок неньки, яка виховувала і оберігала від усілякого лиха цілу сім'ю руських князівств. Вони пережили в її складі і двохсотлітній тиск печенігів і вторгнення варягів, і князівські усобиці, і декілька війн з половецькими ханами і до XII ст. виросли настільки, що змогли розпочати самостійне життя".\nКиїв ще довгий час вважався державним і духовним центром Русі: там був великокнязівський престол і митрополича кафедра православної церкви. Проте великі князі вже не могли здійснювати державну владу над усією територією Русі. Реальна влада перейшла до удільних князів та феодалів на місцях. У князівствах управління здійснювалось за принципом середньовічної феодальної ієрархії: великий князь-удільні князі-бояри. Створювалась місцева адміністрація, спираючись на військові дружини, князі та бояри тримали в покорі селян і міщан, захищали кордони своїх володінь від вторгнення ворогів. Про великого князя Київського згадували все рідше.\nРуські князі, коли не воювали, заключали союз зі своїми ворогами. Причому зв'язки з неслов'янськими сусідами часто були тіснішими, ніж з деякими землями Русі. Як приклад можна навести Новгород, який активно торгував з північнонімецькими містами і навіть був членом торговельної спілки - Ганзи. У той час як у Києві торгівля занепадала, Новгород процвітав, дедалі виразніше орієнтуючись на Північну Європу. За формою правління руські князівства були переважно монархіями, а Новгородська і Псковська землі - боярськими республіками. У головних містах скликались народні віча, але й вони часто поступалися боярським радам. Законодавча, виконавча та судова влада зосереджувалась у руках князів і бояр.\nКнязь, боярська рада і віче - це носії різних форм державності, основні елементи трьох моделей управління: монархічної, аристократичної та демократичної. Домінуюче становище мала князівська влада, але в періоди її ослаблення перші ролі відігравали боярська рада і віче, хоча вони і не стали постійними органами влади з чітко окресленими функціями.\nРозпад величезних, зібраних нашвидкоруч політичних конгломератів на зразок Київської Русі був характерним для доби середньовіччя. З огляду на слабкий зв'язок, великі відстані та сильні місцеві тенденції політична роздробленість була типовим явищем, характерним етапом у розвитку ранньофеодальних держав середньовічної Європи.\nВиділення окремих князівств створювало умови для вдосконалення державного апарату, подальшого формування великого землеволодіння, розвитку сільського господарства, піднесення міст - осередків ремесла й торгівлі. Виникали й численні нові міста - адміністративні та економічні центри земель і волостей. Значно вищого рівня досягло ремісниче виробництво. Внаслідок вузької спеціалізації в багатьох галузях зросла кількість ремісничих професій. Загалом, незважаючи на окремі періоди занепаду, спостерігалося значне зростання населення, в тому числі торговельно-ремісничого прошарку в містах, де створювалися свої художні і літературні школи, споруджувались розкішні будинки, побудовані майстрами з таким точним розрахунком, що, простоявши 700-800 років і витримавши випробування часом, вони збереглися до наших днів як зразки давнього мистецтва зодчих. Хоч господарство в своїй основі залишалось натуральним, внутрішньогосподарські зв'язки всередині князівств розвивалися значно інтенсивніше, ніж між окремими землями. Водночас зростало і значення транзитних торговельних шляхів, що перетинали території князівств. Піднесення культурних зв'язків між східнослов'янськими територіями посилювалося тим, що всі ці землі відносилися до Київської митрополії.\nНегативну роль у даний період відігравали міжусобні війни, які вели між собою більшість князівств. Вони ослаблювали Київську державу та князівську владу. Послаблення князівської влади сприяло зростанню в окремих землях ролі віча, яке було своєрідною формою участі міського населення в державному управлінні. Цей орган влади логічно продовжував традицію племінних зборів. Право скликати віче мали князь, митрополит або ж самі жителі міста. Вічеві зібрання скликались дзвоном, на них приймалися важливі рішення, зокрема про вигнання чи запрошення князів, оголошення війни або укладення миру, затверджувалися розпорядження фінансовими та земельними ресурсами, усунення адміністрації, а також здійснювалося вічове судочинство. Механізм прийняття рішень був дуже простий - підтримка або ж заперечення висловлювалося гучним криком. Деякі історики вважають віче залишком народовладдя у слов'янських племен, який перейшов від попередньої доби; інші історики підкреслюють зростання впливів боярства і заможних міщан, які не раз вдавалися до підкупу або до прямого насильства щодо учасників вічевих зборів.\nКнязівські усобиці стали особливо небезпечними в період зростання загрози з боку зовнішніх ворогів, зокрема половців. Половці (кипчаки, кумани) в XI ст. займали величезні степові простори - значну частину Середньої Азії, Північний Кавказ, Причорномор'я. Половецькі загони не раз доходили до Прикарпаття, але особливо часто вони спустошували південну Київщину, Переяславщину, Чернігівщину. Окремі руські князі вступали в змову з половцями і допомагали їм влаштовувати грабіжницькі набіги на землі інших князівств.\nОтже, явище роздробленості мало суперечливий і неоднозначний характер. Особливостями цього періоду історії Київської Русі були, з одного боку, посилення відцентрових тенденцій, втрата державної єдності, князівські міжусобиці, ослаблення держави, зниження обороноздатності, посилення тиску на Русь з боку східних кочівників (половців, монголо-татар) і західних держав - Лівонії, Литви, Польщі, Угорщини. З іншого -формування великого землеволодіння, помітний прогрес у сільському господарстві, піднесення міст, значне зростання численності населення, розвиток східнослов'янської культури.\nЗ XII ст. Київська держава розпадається на окремі князівства, кількість яких швидко зростала. Якщо спочатку утворилося 15 самостійних князівств, то на початку XIII ст. їх було вже 50, а в XV ст. - майже 250. Територію України становили землі Київського, Чернігівського, Переяславського, Галицького та Волинського князівств.\nПочинаючи з кінця XII ст. поряд з назвою "Русь" для визначення південних порубіжних земель Київської держави вживається назва "Україна". Вперше вона зустрічається в Київському літописі 1187 р. для визначення Переяславщини, тоді "окраїни" Київської Русі. Двома роками пізніше назва "Україна" вживається для означення пониззя над Дністром. Згодом ця назва набрала значення етноніма для окреслення всіх земель, заселених українським народом.\nПитання про монгольське нашестя та золотоординське іго в слов'янській історії належить до розряду важливих, досить складних і дискусійних. Вивчення цієї проблеми привело дослідників до абсолютно полярних оцінок і висновків. Деякі з них, зокрема Л. Гумільов, Б. Васильєв та інші, вважають, що іга фактично не було, а був союз Русі із Золотою Ордою. Більша ж частина дослідників, серед яких Б. Рибаков, П. Толочко, М. Котляр та інші, вказують на руйнівні наслідки монголо-татарської навали, яка загальмувала розвиток словянських земель.\nУ XIII ст. руським землям почали загрожувати нові вороги з Азії -монголо-татари. Це були татарські орди, які вийшли з Монголії на початку XIII ст. Підкоривши сусідні народи, в 1222 році, монголо-татари на чолі з Чінгізханом вдерлися у причорноморські степи. Проти них була створена коаліція половців і руських князів, у якій був і князь Данило. Під проводом Мстислава Удалого ці об'єднані сили зустріли монголо-татар у 1223 році на річці Калці. У запеклому затяжному бою княже військо після втечі половців було розгромлене, а багато князів загинуло. Після перемоги над руськими дружинами татаро-монголи повернулися до Азії.\nДруга хвиля їхнього наступу на руські землі почалася в 1237 році, а навесні 1239 року татарська орда рушила на Україну. Монголо-татарське військо під проводом хана Батия спустошило Переяславщину та Чернігівщину і після запеклого бою зайняло Київ. Боротьба за Київ тривала 10 тижнів, рівно стільки татари штурмували місто. Увечері 6 грудня 1240 року загарбники повністю оволоділи містом. Київ був зруйнований, спалений, а людей, за словами літописця, "от мала до велика все убита мечем". Захопивши Київ, кочівники рушили в Галицько-Волинську землю, знищуючи на своєму шляху міста і села. Були зруйновані міста Володимир та Галич.\nМонголо-татари продовжували наступ далі на захід і південний захід, навіть перейшли через Карпати. Але 9 квітня 1241 року біля міста Лігніц вони зазнали поразки від польських та німецьких лицарів, після чого змушені були повернути назад у пониззя Волги. Там завойовники засновують нову держава в складі Монгольської імперії Золоту Орду з центром у місті Сарай. З цього часу Давньоруська держава перестає існувати. На Русі встановлюється іноземне іго на довгих 238 років. Суть його полягала у формуванні та зміцненні стійкої системи залежності руських земель від завойовників. Населення платило татарам данину, а князі змушені були їздити "на поклін" до Золотої Орди, щоб дістати "ярлик" (грамоту на княжіння).\nІго Золотої Орди проявилося насамперед у трьох основних сферах:\n-\tекономічній (збирання податків та формування системи повинностей);\nполітичній (затвердження князів та видача їм ярликів на правління землями;\nвійськовій (делегування князями воїнів до монгольського війська та участь у походах).\nВ руських землях контроль здійснювали намісники хана - баскаки. Періодично здійснювалися спустошливі походи.\nВстановлення іга на Русі мало свої особливості:\n■\tруські землі не входили безпосередньо до складу Золотої Орди;\n■\tна території Русі не було створено постійного адміністративного апарату завойовників;\n■\tтолерантне ставлення золотоординців до християнства та православного духовенства.\nУсе це дало змогу східним слов'янам зберегти власну етнічну самобутність і накопичити державотворчі сили.\nНаслідки монгольського іга були катастрофічними для руських князівств. Визначимо основні з них:\nРуйнація та падіння ролі міст. За даними розкопок, з 74 міст близько 49 були розорені військами хана Батия.\n•\tДемографічні втрати. Кількість населення Південної Русі зменшилася за рахунок фізичного знищення, втеч, але масового обезлюднення території не відбулося, тому що населення ховалося в лісах.\n•\tЗнищення значної частини феодальної еліти. Загибель князів та дружинників суттєво загальмували і деформували розвиток усієї системи феодальних відносин.\nВ той же час, монгольське завоювання зумовило появу низки тенденцій, які помітно вплинули на історичний розвиток східних слов'ян, наклали відбиток на їх ментальність:\n•\tПереміщення і своєрідне роздвоєння центру суспільного життя слов 'ян. Київ занепадає і втрачає свою організуючу роль, але в той же час виникають нові центри політичної консолідації: Галицько-Волинське князівство, Московська держава. Відбувається масова міграція еліти південних князівств та кваліфікованих ремісників спочатку до Володимира, а потім до Москви.\n•\tКонсервація та поглиблення феодальної роздробленості.\n•\tЗапровадження в стосунках між: князем і знаттю системи підданства, з поступовим витісненням принципу васалітету. Монгольська модель управління державою містила в собі особливий дух: абсолютну покірність підданих і безмежну владу правителя. Руські князі в Орді разом з ярликом одержували необмежену владу над підданими. Крім того, після загибелі у війнах значної частини феодальної еліти, яка була опорою і уособленням васальних відносин, формується нова знать, вже на грунті підданства. З часом система підданства стала основою формуванню Російської імперії з абсолютною владою монарха.\n•\tПослаблення обороноздатності Русі призвело до того, що південні та західні руські князівства опинилися в складі Литовського князівства та Польського королівства, а Північно-Східна та Новгородська землі залишаються під владою Орди. Під впливом різних держав та культурних традицій поглиблюється етнічна диференціація східних слов'ян, активізується формування української, білоруської та російської народностей.\nОтже, монголо-татарське іго наклало свій відбиток на розвиток Східної Європи, суттєво деформувавши суспільні відноси та помітно вплинувши на етнічні процеси.\nВотчина – одна із форм феодальної земельної власності в епоху Київської Русі, родова власність, яку передавали у спадок.\nБаскаки – намісник хана Золотої Орди у підвласних країнах у другій половині ХІІІ - на початку ХІV ст..\nЗолота Орда – татарська держава, яка існувала в ХІІІ – ХV ст. на території Азії та Східної Європи. Виникла внаслідок завойовницьких походів хана Батия.\nСепаратизм – прагнення до відокремлення, рух за виділення частини держави і утворення нової держави.\nУдільні князівства – княжі володіння, що утворилися внаслідок розпаду Київської держави і перетворились на окремі державні утворення.\nІсторія України:Навчально – практичний довідник. /О.В.Гісем, О.О. Мартинюк. – Х.:Вид-во «Ранок», 2010.\nРичка В.М. Київська Русь проблеми, пошуки, Інтерпретації //Український Історичний журнал -К.2001 №2.


Монтаж опалення з тепловим насосом LG в селі Малехів Львівської області - ЕкономТепло\nНаселений пункт: с. Малехів, Львівська область;\nОб’єкт: приватний будинок (20116);\nІнсталяції для підвісного унітазу Geberit (Швеція).\nЗовнішній та внутрішній блок теплового насосу LG HU121.U33 + HN1616 NK3 (1ф) – 14кВт (Корея);\nЕлектрокотел Термобар Ж-7 КЭП – 9 (Україна);\nАкумуляційна ємність KUYDYCH 100 л (Україна);\nРозширювальний бак Reflex 18 (Німеччина);\nФільтр для очищення води Honeywell FK06-1AA (Німеччина)\nКолба фільтра Ecosoft ВВ20 (Україна).\nЕтап № 1 (лютий 2021 р.) – Монтаж теплої підлоги, радіаторів, системи водопостачання та водовідведення;\nЕтап № 2 (жовтень 2021 р.) – Монтаж паливної з спліт-системою теплового насосу “повітря-вода”, електричним котлом та бойлером непрямого нагріву.\nДжерело опалення Тепловий насос LG HU121.U33 + HN1616 NK3 (1ф) - 14кВт (Корея) Зовнішній і внутрішній блоки спліт-системи "повітря-вода"\nЕлектричний котел Термобар Ж-7 КЭП - 9 (Україна)\nГаряче водопостачання Водонагрівач Drazice OKC 300 NTR/HP (Чехія) Бойлер непрямого нагріву зі збільшеним теплообмінником і додатково встановленим електричним теном\nДопоміжне обладнання Розподільчий колектор; Інсталяції для підвісного унітазу Geberit (Швеція); Акумуляційна ємність KUYDYCH 100 л (Україна); Розширювальний бак Reflex 18 (Німеччина); Фільтр для очищення води Honeywell FK06-1AA (Німеччина) Колба фільтра Ecosoft ВВ20 (Україна).\nМонтаж системи опалення з тепловим насосом LG HU121.U33/HN1616 NK3, систем водопостачання та водовідведення у с. Малехів Львівської області. Першим етапом здійснено: роботи зі встановлення водяної теплої підлоги Rehau та радіаторів Kermi; розведено труби для систем водопостачання та водовідведення; у санвузлах змонтовано інсталяції для підвісного унітазу Geberit. Наступним кроком виконано монтаж паливної з тепловим насосом LG HU121.U33/HN1616 NK3, електричним котлом Термобар Ж-7 та бойлером непрямого нагріву Drazice OKC 300 NTR/HP. Тепловий насос та електричний котел забезпечать оселю теплом та гарячою водою завдяки збільшеного теплообмінника бойлера.\nЗамовити Монтаж опалення з тепловим насосом LG в селі Малехів Львівської області


Євангелія від Марка 12:18-27\n18І прийшли до нього садукеї, які кажуть, що немає воскресіння, і ставлять йому таке питання: 19Учителю, Мойсей був написав нам, що коли в когось помре брат і зоставить жінку, дітей же не зоставить, то щоб брат його взяв жінку і воскресив потомство братові своєму. 20Сім братів було. Перший узяв жінку і помер, не лишивши потомства. 21Узяв її другий – і помер, не лишивши потомства; так само і третій. 22Ніякий із сімох не лишив потомства. А після всіх померла й жінка. 23При воскресінні, як вони воскреснуть, – котрого з них вона буде жінкою? Бо семеро мали її за жінку. 24Ісус же сказав їм: Чи не тому ви помиляєтеся, що не знаєте Письма й Божої сили? 25Бо як воскресають із мертвих, то ні женяться, ані заміж виходять, а будуть як ангели на небі. 26А про мертвих – що вони воскреснуть – хіба ви не читали про той кущ в книзі Мойсея, як ото Бог сказав до нього: Я – Бог Авраама, Бог Ісаака й Бог Якова! 27Він Бог не мертвих, а живих. Тож дуже ви помиляєтеся.


Новини України - У реєстрі виборців записані до 200 тисяч померлих на Донбасі - Апостроф\nЛіквідовані "Гіві" і Захарченко можуть зірвати вибори в Україні: у чому суть\nУ реєстрі виборців записані до 200 тисяч "мертвих душ" з Донбасу - людей, які померли на неконтрольованих українською владою територіях.\nПро це повідомляє видання "Страна.ua".\nЗаписувати в списки виборців померлих людей - це ще один спосіб масових фальсифікацій. Близько 200 тисяч голосів нині перебувають в "резерві".\nТак, на порталі Державного реєстру виборців журналісти знайшли людей, які значаться живими та про смерть яких всім добре відомо. Однак українська влада робить вигляд, що вони про це не знають.\nНаприклад, до реєстру виборців включено жителя Іловайська Михайла Толстих. Це командир батальйону сепаратистів "Сомалі" з позивним "Гіві", який загинув в Макіївці 8 лютого 2017 року. Його постійна виборча дільниця - №141380, будинок науки і техніки локомотивного депо Іловайська Донецької області.\nЩе один приклад: в реєстрі виборців також числиться загиблий екс-ватажок невизнаної ДНР Олександр Захарченко. Однак він загинула 31 серпня 2018 року в Донецьку через вибух. Там людина записана з усіма відомими даними як і у ватажка так званої ДНР. Його виборчий ділянка розташована на вулиці Колодіна в Донецьку.\nУ виданні зазначають, що всю цю інформацію можна знайти в розділі "Перевірка включення" сайту Державного реєстру виборців.\n""Страна" перевірила ще кілька людей, про яких достеменно відомо, що вони померли на неконтрольованих територіях. Всі вони до сих пір числяться серед живих виборців. Протилежні випадки, коли український громадянин, який помер на території невизнаних республік, виключений з реєстру виборців,"Странє" виявити не вдалося", - йдеться в повідомленні.\nТака проблема пояснюється тим, що українська влада не має інформації про народжених та померлих в невизнаних ДНР і ЛНР.\nНагадаємо, що згідно з "законом про реінтеграцію Донбасу" документи, які підтверджують факт народження або смерті людини, видані на "тимчасово окупованих територіях", будуть визнаватися українськими державними органами. Але тільки в разі, якщо надійде заява про держреєстрацію народження або смерті в ЗАГС, розташований на контрольованій території.\nДо прийняття цього закону українська влада теж визнавала документи про народження та смерті, видані на непідконтрольних територіях. Але для цього заявнику потрібно було звернутися до суду.\nЗрозуміло, що якщо про смерть жителя невизнаної "республіки" ніхто в органи української влади не заявив, то для виключення його зі всіляких списків і реєстрів не було жодних законних підстав.\nЯк повідомляв "Апостроф", розрахунок на те, що введення воєнного стану дозволить скасувати вибори або консолідувати навколо себе патріотично налаштованих виборців, не виправдався.\nТеги: Донбас, смерті, президентські вибори 2019


2. КАТЕГОРІЯ ЧИСЛА ІМЕННИКІВ - Загнітко Анатолій Панасович - Теоретична граматика сучасної української мови. Морфологія. Синтаксис. - Літературне місто\n2. КАТЕГОРІЯ ЧИСЛА ІМЕННИКІВ - Загнітко Анатолій Панасович - Теоретична граматика сучасної української мови. Морфологія. Синтаксис. - Літературне місто\n2.\tКАТЕГОРІЯ ЧИСЛА ІМЕННИКІВ\nКатегорія числа, як і категорія роду, — невід’ємна ознака іменників, і має з родом спільні форми. Це дало можливість деяким вченим, зокрема Л. Єльмслеву, вважати, що категорія роду і числа об’єднались: «Це одна й та сама морфологічна категорія не тільки з точки зору форми, але вони мають одну й ту саму семантичну зону… Якщо відійти від забобонів традиційної граматики, то легко побачити й просто виділити 4 морфеми: чоловічий, жіночий, середній рід і множина» [Ельмслев 1972, с. 116]. На нашу думку, така точка зору неприйнятна. Хоча форми вираження граматичного роду і числа одні й ті самі, а втім, зміст їх різний. Значення роду ми не пов’язуємо з реальною семантикою, тоді як значення числа має зв’язок із реальним світом — позначенням кількості предметів.\nНа перший погляд, категорія числа видається простою, такою, що відображає реальні відмінності між предметом і його множинністю. Проте вона, як і граматичний рід, є граматичною, а не логічною категорією, і їй притаманне своє специфічне визначення на різних рівнях мови. Безперечно, категорія числа пов’язана з ЛГР іменників і категорією роду.\nГраматичною ознакою числа є флексія. В однині вона збігається з флексією категорії роду. У множині є специфічне закінчення -и, -а(-я), воно виступає найважливішою формальною ознакою також інших граматичних класів слів, які узгоджуються з іменником прикметників, дієприкметників тощо.\nСхема функціонування числа в реченні має такий вигляд: -ий -0, -0 -0, -ий -є, -ий -о, -а(-я) а(-я), -е(-є) є, -є -о (перший хліб, ясен місяць, веселий хлопчище, гарний парубчисько, рання весна, грайливе море, лісове озеро) — однина; -і(-ї) -и, -і(-ї) -а(-я) (зелені дуби, гарні парубись- ка, ранні весни, веселі хлопчища, грайливі моря, лісові озера) — множина.\nП оказники числа, так само як і роду, являють собою засіб збереження високої структурної єдності словосполучень і предикативної одиниці загалом. Наприклад: голубі ріки, барвисті луки; Перші проліски мужньо пробивалися крізь рештки снігу.\nПредметно-смисловим змістом категорії числа також є порушення чи певний розпад граматичної співвідносності, що сприяє розвиткові лексичних відмінностей між формами числа. Так, у сучасній українській мові втрачено співвідношення між формами: вода — води, пісок — піски, масло — масла, сталь — сталі. Множина вживається у вужчому, частковому значенні, наприклад у значенні сорту: мінеральні води, високоякісні сталі.\nУ цих випадках форма множини виступає не як граматичне вираження тієї чи іншої кількості, а як граматичний спосіб диференціації у багатозначного слова його окремих значень. У такому разі флексія — показник не форми слова, а його значення: вона одночасно є також засобом зв’язку між словами і подібно до суфікса утворює нове\n6 ‘Теоретична граматика»\nслово. Нарешті, деякі семантичні групи іменників позбавлені співвідносних форм числа, взагалі не мають значення числа, тому що ці слова не асоціюються з уявою про облік: студентство, убозтво, мистецтво, золото, зелень, голубизна, крутизна та ін.\nІменники, які вживаються тільки в множині, можуть також не мати значення числа або позначати один предмет і множинність предметів: ворота, ножиці, хитрощі, радощі, мудрощі, канікули тощо. Ця властивість виявляється в смисловому плані, морфологічного способу вираження вони позбавлені. На цій підставі, а також виходячи з тісної взаємодії роду і числа, А. А. Залізняк та І. Г. Милославський виділили їх у «парний» рід [Зализняк 1967, с. 61-81; Милославский 1981, с. 55-58].\nОдиничність предмета можна визначити через поєднання іменника з числівником один (одні окуляри) або зі словами одна пара для парних предметів (одна пара чобіт).\nПозначення кількості в іменників — назв істот і неістот притаманне тільки тим з них, які мають співвідносні числові форми.\nТаким чином, категорії роду і числа іменників не є категоріями синтаксичного рівня, хоча в словосполученні та реченні мають своє формальне вираження, свій вияв. Вони зумовлюють тип зв’язку з іншими іменами. Специфіка роду і числа виділяє іменник. У прикметників та порядкових числівників названі категорії виступають синтаксичними формами узгодження. Форми категорії числа та змін за числами функціонально нетотожні. Найбільш специфічною виступає множина. Вона позначає кількість предметів або осіб більшу, ніж один. Форма однини може позначати як один предмет, так і їх множинність. Наприклад, іменник у поєднанні з числівниками два, три, чотири вживається в однині: три фабрики, три пальми (пор.: п’ять фабрик, п’ять пальм). Отже, множина є сильною з позиції вираження форми і з точки зору її семантичного значення.\nУ граматиках української мови [Леонова 1983, с. 45-52; Сучасна 1969, с. 67-72], як і російської [Русская 1990/1, с. 471], множина трактується як форма, позбавлена родової диференціації. На наш погляд, у множині в називному і родовому відмінках досить чітко простежуються родові відмінності форм. Називний відмінок чоловічого і жіночого роду має флексію -и(-і), а середнього -а, у родовому відмінку чоловічого роду — флексію -ів (виняток коней), жіночого — ей, -ф і середнього -ів, -0. Омонімія МФдля всіх родів спостерігається в давальному, орудному, місцевому відмінках.\nВ однині ми також знаходимо омонімію родових форм іменників чоловічого і середнього роду (II відміна) в непрямих відмінках, пор.: гордень (трос), горденя, горденю, гордень, горденем, (на) гордені і море, моря, морю, море, морем, (на) морі.\nОчевидно, найімовірнішим буде аналіз форм у множині не як безро- дових, а як форм із стертими родовими відмінностями, менш яскраво вираженими, ніж в однині, але не зовсім втраченими. Отже, категорії роду і числа іменників мають багато спільних ознак:\n1. Одна форма вираження.\n2. Члени співвідносносних утворень не однозначні за своїми функціями: ближче до реального значення статі — жіночий рід, ближче до реального значення числа — множина.\n3. Не всім іменникам однаково притаманні ознаки числа і роду. Так, множинні іменники в сучасній українській мові втратили родові відмінності (дріжджі, четвероногі, плавні, сінці, хащі, кліщі, веселощі, прикрощі, лютощі, гордощі, молодощі), іменники, які позначають предмети, що не піддаються лічбі, втратили форми числа.\n4. Рід і число семантично можуть змінюватися: масло — масла (форма множини позначає сорт), чоловік — жінка, онук — онука, карикатурист — карикатуристка, силуетист — силуетистка, есперантист — есперантистка, лібретист — лібретистка, значкист — значкистка, розмотувач — розмотувачка (форми роду позначають стать). Формант -а (онук — онука, сеньйор — сеньйора) поєднує в собі значення флексії і суфікса.\nПопередня: 1.5.\tГраматичне значення середнього роду в структурі категорії роду\nНаступна: 3.\tГРАМАТИЧНА КАТЕГОРІЯ ВІДМІНКА


Чим займається спелеолог?\nСпелеологія наука для відважних, або чим займається спелеолог Природні печери є неперевершеними за унікальності об’єктами геофізичного, естетичного та природоохоронного характеру, що обумовлює важливість дослідження підземних просторів і освіти на місцях найбезпечніших печер точок масових екскурсійних маршрутів. Вивченням печер займається наука спелеологія. Сам термін спелеологія має походження від грецького спелеон — печера.\nСпелеологія грунтується на біологічних, геологічних, географічних та історичних відомостях, а також має безпосередній зв’язок з Карстознавства, адже дуже часто печери і шахти утворюються саме в результаті розмиву гірського карсту. Крім цього, ще один процес зачіпає як Карстознавства, так і спелеологію: осідання на стінах та інших поверхнях печери мікроскопічних вапнякових частинок призводить до утворення сталактитів, а потім з кінця сталактитів ці мінеральні речовини капають вниз, де накопичуючись, приводять до утворення сталагмітів. Невимовної краси внутрішній вигляд таких печер є тим, спелеолог чим займається, досліджуючи підземний світ.\nОднак печери з’являються не тільки внаслідок карстующихся процесів, але і в результаті вулканічної роботи, процесів розбивання берега морськими хвилями, виходу підземних вод, розмиву або танення льоду, а також завдяки людській діяльності. Детальніше про це можна дізнатися, відвідавши сторінку спелеологія вікіпедія. Так як печери є самостійним біотопом, то це постійне місце проживання деяких типів тварин. Крім того, печери зберігають у собі кісткові залишки давно вимерлих тварин, а також предмети людського перебування!\nТому завдання спелеологів тісну співпрацю з біологами, археологами, істориками, що дозволяє визначити умови людської та тваринної життєдіяльності під землею, виявити ступінь зміни печерної структури в результаті обвалів, вивітрювання і дії підземних вод. Розділ спелеологія вікіпідея описує всі ці сфери діяльності спелеологів. Дослідження спелеологів досить небезпечні і важкі, адже багато печери і ущелини є важкодоступними.\nТому для спуску потрібне спеціальне спорядження та обладнання, а також уміння ним користуватися, володіння необхідною вправністю, знаннями та досвідом. Спелеолог повинен бути в хорошій фізичній формі, адже йому доводиться витримувати важкі навантаження.\nТакож для спелеологів потрібна висока психологічна підготовка. Тому всі спелеологи, перш ніж стати професіоналом, проходять спеціалізоване навчання, отримують необхідні знання в спелеологических секціях, набувають практичні навички.\nУ спелеоподорожей є деякі риси альпінізму, підводного плавання, гірського, лижного та інших видів спорту. Таким чином, повністю охарактеризувати спелеолог чим займається, можна лише одним словом спелеологією!.


Програма зустрічей з стигматиком братом Іллею Катальдо - Медіа Дрогобиччина - DrogMedia\n11.10.2017 | Новини | Коментарів немає\n10 жовтня стигматика брата Іллю Катальдо зустріли у Львівському аеропорту. За два дні він планує відвідати Хмельниччину та Східну Україну. У Бориславі ж міжнародні молитовні зустрічі відбуватимуться з 12 жовтня – розповідає о. Петро Підлубний.\nОкрім брата Іллі, до Борислава прибуде також екзорцист Ян Білецький. Оскільки очікується багато людей, їх служіння розділять на дві церкви: Ян Білецький служитиме в церкві св. Анни, Брат Ілля разом з Марком Біладеллі – в костелі св. Варвари.\n12 жовтня на 10 годину владика Григорій Комар розпочне реколекційну науку. Далі в обох церквах відбуватимуться літургія, реколекції, наука, молитви і на 18 годину – знову відправа. Між відправами брат Ілля та о. Ян Білецький прийматимуть людей, наскільки це дозволить зробити їм час. У суботу на 7.00., 8.30 та 10.30. – служби Божі згідно звичного розкладу. Опісля – прощання з гостями, адже у суботу вони їдуть до Львова.\nІталієць Ілля Катальдо вже впродовж десятиліть щороку у Страсний тиждень фізично відчуває Страсті Христові, про що свідчать стигмати – рани розп’ятого Спасителя, які щоп’ятниці відкриваються у нього на руках, ногах і боці. Муки Еліа були зняті на відео, є сотні свідків, а самого ченця неодноразово оглядали лікарі, які підтвердили його здоровий глузд і надприродний характер ран.\nЕкзорцист Ян Білецький відповідальний за вигнання злих духів.\n12, 13 та 14 жовтня, у зв’язку із приїздом до Борислава брата Іллі Катальдо, буде перекритий рух транспорту по вул. Володимира Великого.\nМаршрутні таксі курсуватимуть до магазину «Рукавичка» (вул. Коваліва, 14), а потім повертатимуться на вул. Трускавецьку, по якій проїдуть до 7 школи і далі прямуватимуть уже звичним маршрутом. Такої ж схеми руху рекомендують дотримуватись і водіям інших транспортних засобів.\nУ Трускавці запровадять міліцейське патрулювання на велосипедах\nГрафік роботи центрів вакцинації в Дрогобичі та Трускавці


Андрій Линдюк здобув шанс стати кандидатом у нардепи від ЄС - Район Маневичі\nСемеро волинян пройшли попередній відбір у виборчий список партії «Європейська солідарність» (колишній Блок Петра Порошенка «Солідарність»).\nТепер їхні кандидатури розглянуть на з’їзді політсили. Про це пише Перший.\nГромадська організація «Справа громад» проводить праймеріз для «Європейської солідарності». Усі охочі мали можливість зареєструватись на сайті «Справи громад», надіслати свої біографії та програми. Після перевірки інформацію про кандидатів опублікували. 4 червня зареєстровані користувачі могли віддати п’ять голосів за когось і п’ять – проти.\nВ результаті 77 претендентів з понад 200 набрали необхідний відсоток підтримки (співвідношення голосів за і проти) і потрапили у список, який «Справа громад» запропонує «Європейській солідарності». Однак, не всі з переліку праймеріз обов’язково потраплять до партійного списку. Список буде сформований з кандидатів, які подасть «Справа громад» і безпосередньо «Європейська солідарність». Це вирішать на з’їзді політсили.\nЗагалом 10 волинян брали участь у праймеріз, з них сім пройшли відбір:\nЮлія Гринчук (85,83% підтримки)\n42 роки, м. Луцьк, голова Горохівської РДА\nСергій Кошарук (88,56% підтримки)\n45 років, Ковель, заступник голови Волинської ОДА\nОлексій Кушнєр (95,98% підтримки)\n32 роки, Луцьк, громадський діяч, ветеран АТО\nАндрій Линдюк (82,89% підтримки)\n38 років, Маневичі, голова Маневицької РДА\nІван Мирка (85,62% підтримки)\n38 років, Луцьк, голова волинського осередку БПП «Солідарність»\nЮрій Моклиця (90,20% підтримки)\n37 років, Луцьк, помічник керівника ТзОВ «Спецпроект Стандарт»\nДенис П’ятигорець (96,70% підтримки)\n40 років, Київ, заступник голови Волинської ОДА, політтехнолог\nЧитайте також: Голова Маневицької РДА написав заяву про звільнення.\nТеги: #Політика, #Вибори, #Європейська солідарність, #Петро Порошенко, #Андрій Линдюк\nНам потрібен такий депутат, що знає проблеми нашого регіону. Успіхів Вам.


Сьогодні починається чемпіонат світу з біатлону: розклад змагань - Новости Херсонщины\nСьогодні починається чемпіонат світу з біатлону: розклад змагань\nЗ 13 по 23 лютого в італійському Антхольці пройде Кубок світу з біатлону-2020. У рамках світової першості відбудеться 12 гонок.\n13 лютого, 15:45 (тут і далі час — київський). Змішана естафета — 2×6 + 2×7,5 км.\n14 лютого, 15:45 Спринт, жінки — 7,5 км.\n15 лютого, 15:45 Спринт, чоловіки — 10 км.\n16 лютого, 14:00 Гонка переслідування, жінки — 10 км 16:15 Гонка переслідування, чоловіки — 12,5 км.\n18 лютого 15:15 Індивідуальна гонка, жінки — 15 км.\n19 лютого, 15:15 Індивідуальна гонка, чоловіки — 20 км.\n20 лютого 16:15 Одиночна змішана естафета.\n22 лютого 12:45 Естафета, жінки 15:45. Естафета, чоловіки.\n23 лютого 13:30 Мас-старт, жінки 16:00. Мас-старт, чоловіки.\nВсе фото Александра Крупицы Завершился чемпионат Украины по футболу среди женских команд первой лиги. Женская команда «Восход» из Старой Маячки, что представляет Херсонщину в этих соревнованиях, досрочно завоевала право... Подробнее\n15-17 лютого 2020 року у м. Полтаві відбувся Відкритий Чемпіонат Полтавської області «MAZEPACHAMPIONSHIP» з Кіокушин карате у розділі «Куміте» серед дітей, юнаків та дівчат, а також чоловіків, жінок та ветеранів. У... Подробнее


Абажур для настільної лампи. Читайте поради щодо вибору | Абажурна майстерня\nАбажур для настільної лампи: матеріали та поради щодо вибору\nНа зорі своєї історії настільна лампа зовсім не була «затишним» доповненням до столику біля ліжка або робочого столу. Перші «настільні» лампи працювали на гасі, тому нашим прабабусям і прадідам доводилося дихати цим гасових амбре. На щастя, винахідники ніколи не сидять склавши руки. Завдяки їх зусиллям сучасні настільні лампи мало вже чим нагадують своїх побратимів з минулого століття. А завдяки гарним абажурам для настільної лампи ви можете легко грати з яскравістю і кольором освітлення в кімнаті.\nМатеріал абажура може приглушити світло, розсіяти його або пофарбувати світло в потрібний відтінок. Форма виробу сприяє концентрації освітлення в потрібному напрямку – вгору або вниз. З яких матеріалів виготовляють абажури для настільних ламп і як правильно вибрати такий «наряд», розбираємося разом.\nФахівці «Абажурної майстерні» можуть виготовити абажур для лампи практично з будь-яких, технологічно придатних для цього, матеріалів, втіливши будь-які дизайнерські фантазії. Наші дизайнери використовують в роботі тканину на пластиці (або просто пластик), джгут або органзу. Також ми виготовимо для вас в’язані, валяні, розмальовані або вишиті абажури.\n● Пластик. ПВХ – це екологічно безпечний і досить довговічний матеріал при використанні LED ламп. Він відмінно пропускає світло і не виділяє в повітря шкідливі хімічні речовини. Пластик – це основа, на яку можна потім наклеїти практично будь-яку тканину. Пластиковий абажур не потребує каркасу, тільки верхнє і нижнє кільце та має 1 шов. Його поверхня може бути прикрашена малюнком або фотозображенням (наприклад, лого компанії). Сам пластик зсередини може бути білим, прозорим, золотим або срібним за бажанням замовника. Замовляючи абажур для настільної лампи, враховуйте характер її використання в майбутньому. Якщо вона буде основним джерелом освітлення під час читання, абажур повинен бути виготовлений зі світлих і однотонних матеріалів. А ось якщо предмет стане декоративної родзинкою інтер’єру, то для лампового абажура допустимо використовувати рельєфну розпис, матеріали яскравих забарвлень або багату обробку, яка знизить світлопроникність вироби.\n● Органза, текстильна стрічка або джгут. Майстри обожнюють працювати з цим матеріалом, адже його можна намотати на основу різними способами: рівно, хаотично або в певному порядку, створюючи візерунки. Поєднуючи стрічку або джгут різних кольорів, дизайнери виготовляють приємні однотонні вироби, «зебру» або кольорове «асорті». Абажур зі стрічки органзи можна декорувати різною окантовкою, додаючи родзинку і поєднуючи кольори.\n● Абажур з тканини під кодовою назвою «2Т». Це коли на каркасі використовується дві тканини. Вони обидві фіксуються на верхньому і нижньому кільці та обов’язково декоруються тасьмою. У цьому варіанті можна використовувати 2 різних кольори, наприклад, підкладка блакитна, а зверху мереживо біле, можна закладати рівні складки, робити защипи, стрейчевой тканиною обтягувати вигнуті лінії абажура. А можна просто зшити чохол, який можна зняти і випрати. Дуже хороший варіант для фантазії і гри уяви!\n● В’язаний. Хочете, щоб лампа відкидала на стіни химерні тіні? Ми зв’яжемо абажур спицями, гачком або в техніці макраме, який здатний приглушити світло, дати витіюватий малюнок або створити суцільну, крупно пов’язану петлю. В’язаний виріб привнесе в атмосферу приміщення нотку домашнього затишку. Його зовнішній вигляд сприяє відпочинку і спокійного проведення часу.\n● Валяний. Валяння – це техніка, яку застосовують для створення щільних м’яких абажурів, приглушує світло і густо фарбує його в колір матеріалу. Такий абажур не має швів, м’який на дотик і на ньому теж можна створювати різні візерунки і застосовувати відтінки кольорів.\nКупити абажур для настільної лампи в Києві можна в «Абажурній майстерні». Вироби можуть бути оздоблені кантом, бахромою, намистинами, бісером, пензликами і підвісками.\nПоради щодо вибору абажура для настільної лампи\nФантазуючи на тему матеріалів і декору, не варто залишати поза увагою і більш практичні моменти. Замовляючи абажур для лампи, враховуйте інтер’єрні правила, але не забувайте прислухатися до вашого внутрішнього голосу інтуїції і, час від часу, їх порушувати)))\nРозмір абажура повинен поєднуватися з габаритами столу, на якому буде стояти виріб, а також решти меблів в кімнаті. Якщо меблі в приміщенні великі, то маленька настільна лампа з невеликим абажуром «загубиться» в інтер’єрі, а якщо дрібна – великий абажур буде виглядати безглуздо.\nФорма виробу повинна гармоніювати з формами меблів.\nКраще, щоб ширина абажура була більше, ніж найширше місце підстави. При цьому його висота зазвичай складає третину висоти підстави. При індивідуальних замовленнях дизайнери сміливо порушують ці правила, правильно підбираючи матеріали, декор та форму.\nЧасто покупці використовують настільну лампу для читання. Купуючи абажур для такого, важливо врахувати, де саме будуть перебувати очі спостерігача: над виробом або під ним. Якщо людина читає сидячи, варто замовити абажур з невеликим верхнім отвором або навіть з заслінкою. А ось якщо читати будуть лежачи, то закрити варто нижню частину абажура.\nКупити абажур на настільну лампу можна в «Абажурна майстерня». За вашим бажанням ми створимо стриманий затишний абажур з пастельного текстилю, поруч з яким так і хочеться покласти стопку улюблених книжок. Або ж навпаки – створимо яскравий і стильний абажур з паєтками, бісером і кристалами, який нібито вийшов з епохи Великого Гетсбі. Стильний, молодіжний, ніжний, нейтральний, модерний, розкішний або невагомо-блискучий – ми створимо не просто абажур, а справжню річ-настрій.


тому що аналіз таких взаємозв'язків дає можливість визначити відповідні джерела фінансування оборотних активів і забезпечити умови фінансової стійкості та ліквідності підприємства.\nТаким чином, проведення аналізу і формування фінансової політики щодо управління оборотним капіталом повинно полягати не тільки у визначенні обсягів дляшкіряного вигляду оборотних активів, а також і у тому, як ці оборотні активи будуть фінансуватися.\nАналіз виробничих запасів і затрат\tАналіз дебіторської та кредиторської заборгованості\nПрогно-зований обсяг товарообігу\tАналіз можливих варіантів підвищення ефективності використання оборотного капіталу\tПрогнозовані змінні витрати\nУправління грошовими потоками\tУправління оборотними активами\tУправління оборотними інвестиціями\nМалюнок. Модель управління оборотним капіталом підприємства\nСлід підкреслити, що розрахунки величини оборотних інвестицій не можуть замінювати прогнозних звітів і кошторисів руху готівки, але сморіду є необхідними у якості швидкої оцінки наслідків зростання або зменшення обсягів продажів з точки зору ряду ключових статей балансу, особливо у короткостроковому аспекті-\nОкремим питанням слід виділити проблему інформаційного забезпечення аналізу оборотного капіталу. Впроваджені форми звітності практичне враховують тільки інтереси податкових органів і органів статистики, проте звітність повідана складатися для того, щоби її можна було аналізувати. Необхідно сформувати і прийняти національні стандарти по складанню фінансової звітності, які повинні базуватися на міжнародних принципах бухгалтерського обліку. Тому в національні стандарти слід включити зміст звіту про рух грошових коштів підприємства, який по суті відображає зміни у фінансовому стані підприємства.\nЧерез подолання дуже великих і складних проблем, з великими труднощами ваша країна здійснює перехід до ринкової економіки. Перехід до ринку і не міг бути простим і безболісним. За нього доводитися платити чималу ціну. Але іншого виходу як нам представляється і не існує. Про це досить переконливо свідчить весь світовий досвід, що доводить, що іншого шляху до ефективної економіки, сприйнятливої до науково-технічного прогресу і орієнтованої на споживача, немає.\nДо теперішнього часу питання про те, перейти до ринкової економіки чи ні, вирішений однозначно: перейти. Нині проблема лежить в іншій площині. Який повинна бути ринкова економіка? У яких найбільш перспективних напрямах потрібно здійснювати перехід до повнокровного, розвиненого ринку? Які методи і кошти для переходу потрібно використати? У які терміни і наскільки інтенсивно потрібно здійснювати такий перехід?\nЩоб об'єктивно відповісти вагою поставлені питання, необхідно розібратися в основах існування ринкової економіки і суті ринку.\nРинок це інститут, або механізм, що зводить разом покупців (пред'явників попиту) і продавців (постачальників) окремих товарів і\nпослуг. При цьому важливу роль грають договірні умови, що визначають взаємозв'язок між продавцями (виробниками продукції) і покупцями (споживачами).\nУ ринкових умовах господарювання всі умови купівлі-продажу обмовляються в договорах (контрактах), і на об'єми реалізації продукції впливають наступні положення; договірних умов: якість, ціна і порядок розрахунків, а також форс-мажорні обставини.\nУкраїна історично сформувалася, як індустріальна держава для неї характерний ринок товарів промислового призначення, тому з впливом договірних умов доцільно розібратися з позиції даного ринку.\nРинок товарів промислового призначення це сукупність осіб і організацій, що закуповують товари і послугу-, які використовуються при виробництві інших товарів або послуг, що продаються, що здаються в оренду або що поставляються іншим споживачам.\nЯк відмічався раніше значний вплив на об'єми реалізації продукції на ринку промислових товарів в договорах показують якість товарів.\nПокупці товарів промислового скарбникам схильні визначати якість товару як: його придатність для тієї мети, з якою вони збираються його використати. Вони пропонують, щоб в товарі були тільки потрібні характеристики і нічого іншого. Вони також не люблять оплачувати зайві показники якості, які не потрібні, як і купувати товари поганої якості.\nЗдатність одиниць промислового обладнання до більш тривалого терміну служби являє собою сильний спонукальний мотив на користь купівлі, оскільки скорочує щорічні амортизаційні відрахування.\nСерйозним спонукальним мотивом на користь придбання товару промислового призначення є його здатність зрадити готовому виробу велику привабливість в очах покупця. Важко, а іноді і неможливо, як для постачальника, так і для покупця таких товарів виразити цінність таких якісних характеристик в грошах, але товар промислового призначення, що додає додаткову привабливість що проводиться з його допомогою готовому виробу, завжди знайде попит.\nСтабільність якості матеріалів, вузлів і деталей так же важливий спонукальний мотив, як і рівень цін. Закупівельна специфікація на товар промислового призначення практично у всіх випадках включає в себе межі можливого відхилення від середніх показників якості, так звані допуски. Якщо якість товару промислового призначення відрізняється стабільністю, потрібно чекати, що всі вироби або всі партії матеріалів не перевищать встановлених допусків за якістю і будуть тим самим відповідати вимогам покупців.\nОскільки різні області застосування матеріалів і умови їх використання можуть відбиватися на допусках, постачальник може бути вимушений ознайомитися з виробництвом потенційного покупця, щоб точно знання необхідного кожному покупцеві міра стабільності показників якості.\nКрім якості на об'єми реалізації продукції істотний вплив договірних умовах надає ціна.\nЦіна це грошове вираження вартість товару і, вже з цього визначення