Культура Казахстану на початку XX століття\nСкачати 50.08 Kb.\nРозмір 50.08 Kb.\n1. Казахська культура як невід'ємна частина світової культури\n1.1 Витоки та основи казахської культури\n1.2 Типологическое своєрідність казахської культури\n2. Основні сфери розвитку культури Казахстану на початку XX століття\n2.1 Система народної освіти\n2.2 Функціонування наукових установ\n2.3 Виникнення і становлення періодичної преси Казахстану\n2.4 Казахська література на початку XX століття\nказахський культура освіту література\nСучасна наука розглядає культуру як творчо-творчу діяльність по перетворенню природи і суспільства, результатами якої є постійне поповнення матеріальних і духовних цінностей, вдосконалення всіх сутнісних людських сил. Якщо природа має певні властивості саморегуляції і самовідновлення, то "друга природа" - культура - подібного позбавлена. Культурний процес згасає, якщо людина втрачає історичну місію і віру в силу культури.\nКазахська культура зустріла XX в. і з надією, і з розчаруванням. Світовий прогрес техніки і демократії починав досягати середини Азії. Національна ідея, хвилюючи укладений в залізну клітку колоніалізму народ, штовхала його на боротьбу за свободу. Звичайно, на національно-визвольну боротьбу вплинули і охопили всю Російську імперію революційні і реформаторські руху. Однак було б помилкою вважати, що хвилювання в Казахстані відбувалися лише під впливом російських революціонерів. Жодна російська політична організація або відомі діячі не піднімали питання про розпуск імперії і надання незалежності народам. Самі соціал-демократи з підозрою дивилися на пробудження народів Сходу, привласнюючи їм ярлики панісламізму і пантюркізму. Проблема була ще в тому, що підвладні Росії народи належали до різних цивілізацій.\nВ даний час, за словами Президента Республіки Казахстан Н.А. Назарбаєва: "Розвиток культури Казахстану має служити ідеї консолідації казахстанського суспільства, де поряд із затвердженням міжнаціональної злагоди дуже важливим є зміцнення внутрішньо-національного єдності ... завдання полягає в тому, щоб національна ідея зіграла об'єднуючу, конструктивну роль".\nУ світлі цього буде актуально вивчення історії культури Казахстану в один з найбільш важливих і переломних моментів історії - початку XX століття. Адже саме тоді були закладені основи сучасної казахської культури - динамічною і в той же час не забуває про своє багатовікове багатому духовну спадщину.\nМета роботи: спроба вивчення історії культури Казахстану на початку XX століття шляхом звернення до теоретичних питань казахської культури.\n> Показати, що казахська культура є не просто "частиною" світової культури, але її повноправним членом і активним творцем;\n> Вивчити духовно-моральні, географічні, ментальні та інші підстави формування та розвитку казахської культури;\n> Виявити типологічні особливості казахської культури;\n> Розглянути і дати об'єктивну оцінку системі народної освіти в Казахстані в досліджуваний період;\n> Простежити основні напрямки діяльності наукових установ на території Казахстану;\n> Визначити роль і значення періодичної преси Казахстану для казахської культури і формування національної інтелігенції;\n> Розглянути творчість казахських письменників і історичне значення національної літератури початку XX століття.\nОб'єктом роботи виступає казахська культура, узята в певний історичний період (початок XX століття). Культура цього періоду стала чинником, що вплинув на формування національної інтелігенції, пробудження політичної самосвідомості народу.\nПредмет роботи - основні аспекти казахської культури початку XX століття, такі як народна освіта, наукові установи, періодична преса і література.\nІсторіографія полягає в джерелах і матеріалах з історії культури Казахстану, монографіях і колективних дослідженнях. Весь комплекс літератури ми умовно можемо поділити на кілька груп:\nПерша група представлена підручниками і дослідженнями з теорії та історії культури, звернення до яких дозволило нам провести типологізацію казахської культури, вивчити її витоки та основи. До першої групи належать: "Культура: теорії та проблеми" - в даному колективному дослідженні представлені основні теорії культури і проблеми типологізації на основі географічного положення, господарсько-культурного укладу і релігійної орієнтації. В роботі Маркарян Е. "Теорія культури і сучасна наука" даються теоретичні основи вивчення культури, і зокрема, східної культури. Арнольдов А.І. в своїй праці "Введення в культурологію" розробляє аспекти цивілізаційного розвитку культури, а Бєлік А.А. в книзі "Культурологія. Антропологічні теорії культур" розглядає культуру як сферу заломлення погляду і ставлення людини до світу і до себе самого. У дослідженні Малюга Я. "Нариси історії та теорії культури" дається історичний нарис розвитку культури, в якому простежується еволюція розуміння культури як феномена людського розвитку і його невід'ємного складового. У класичній праці Тойнбі А.Дж. "Розуміння історії" розглядаються проблеми генезису, зростання і розпаду цивілізацій, а також поводиться думка про те, що цивілізація є найвища ступінь розвитку культури. Ясперс К. в книзі "Сенс і призначення історії" виділяє поняття "осьового" часу, прямо вплинув на розвиток культури. В цілому, всі перераховані вище праці дають нам можливість співвіднести теоретичні положення з історією і культурою Казахстану.\nДруга група сформована з праць вітчизняних дослідників, а також видань, що мають відношення до історії культури Казахстану. Вивчення літератури даної групи дозволило нам зрозуміти специфічні особливості і національний колорит казахської культури, відчути надії її яскравих представників початку XX століття. До другої групи ми можемо віднести: Каракузова Ж., Хасанов М. "Космос казахської культури" - в спільній праці відомих культурологів розглянуті багатство і глибина казахської культури, її космо- і антропоцентричность. Касимжанов А.Х., Касимжанова С.А. в книзі "Духовна спадщина казахського народу" розкривають витоки та основний зміст менталітету казахського етносу, його духовні основи та історичні традиції. У матеріалах міжнародної науково-практичної конференції "Культурні контексти Казахстану: історія і сучасність" розкриваються різні аспекти історії казахської культури, її ціннісного і смислового змісту. Нуржанов Б.Г. і Габитов Т.Х. в спільному дослідженні "На шляху до культури миру" дають обгрунтування місця і значення казахської культури в культурі світовій. Нурланова К.Ш. в книзі "Людина і світ" розкриває основні категорії казахської культури, її філософські та світоглядні підстави і особливості, унікальність і неповторність. Цікавий працю Жуковської Н.Л. "Доля кочовий культури" в якому кочове культура розглядається як самостійне явище в історії людства. Не можна обійти увагою ґрунтовну наукову розвідку Масанова н.е. "Кочова цивілізація казахів" в якій вперше дана розробка поняття "кочове цивілізація" ні з марксистсько-ленінських, а з загальнонаукових позицій. Шаханова Н. в книзі "Світ традиційної культури казахів" проводить паралелі між культурою, історією, географією, політикою та іншими сферами людської життєдіяльності, вписуючи все це в контекст історії і культури казахського етносу.\nМетодологічна основа роботи склалася з двох напрямків - загальнонаукового і частнонаучного (історичного).\nДо загальнонауковому напряму належать методи об'єктивності, аналізу, синтезу, абстрагування, рефлексії. Дані методи дозволили закласти теоретичний фундамент роботи, визначити основні напрямки та підходи до досліджуваної теми.\nДо частнонаучних напряму належать метод історизму і метод історико-культурного моделювання, що дозволяють простежити закономірності та причинно-наслідкові зв'язки традиційної казахської культури і її трансформаційної моделі початку XX століття.\nНаукова новизна полягає в спробі комплексного підходу до досліджуваної проблеми з позицій історико-культурного аналізу, що дозволяє об'єктивно підійти до аналізованих явищ.\nПрактична значимість дипломної роботи полягає в тому, що вона може бути використана в середніх і вищих навчальних закладах. В загальноосвітній школі робота може використовуватися в якості основи для подальших наукових пошуків у рамках історичного гуртка або наукового товариства учнів (НТУ). У вузі робота може служити в якості додаткового матеріалу для підготовки до практичних занять та СРСП з дисципліни "Історія Казахстану", для студентів, які навчаються за спеціальністю "історія" і "Основи права та економіки".\nСтруктура роботи. Дипломна робота складається з вступу, двох основних розділів, висновків та списку використаних джерел. Загальний обсяг роботи становить 75 сторінок.\nКазахи - основне населення Республіки Казахстан, загальна чисельність яких в світі перевищує 13 мільйонів, населяють північно-східну частину ісламської суперцивилизации, за релігійною приналежністю - мусульмани-суніти ханіфітського толку, відносяться до кипчакской підгрупі тюркської групи алтайської мовної сім'ї.\nКазахська культура є наступницею культури кочівників Великої євразійського степу. Тому аналіз даної національної культури ми почнемо з особливостей номадичного (кочовий) культури. Кожна національна культура діє в олюднений навколишньому середовищу, а не в вакуумі. Культурний простір не їсти відособлена, навічно відпущена частка. Воно є полем течії історії. Важлива властивість культурного простору - його незбагненне єство. Наприклад, поняття "земля предків" священно для кочівників, воно - запорука цілісності власної території, в той же час це і визнання недоторканності сусідніх земель. Міжгромадські відносини виникають на грунті суверенності територій. Географічні ознаки землі предків відображаються в свідомості народу як святі місця, тобто, навколишнє середовище складається зі священних гір, річок і озер, долин і пагорбів, могил, де живуть духи предків, і т. П. Їх священність заповідана в спадок прийдешнім поколінням в легендах і міфах, переказах і висловах.\nЛюди без високого ступеня інтелектуальності, моральності, самовладання, інтуїції не змогли б існувати в суворій степу. У культурі, згідною простору, людини і природу не поділяє "китайська стіна". Навпаки, культура виконує функцію сполучної ланки, що знаменує тонке співзвуччя (гармонію) між ними. У споконвічній казахської культури проблема екології безпосередньо пов'язувалася з такими поняттями в системі моральності, як "Обаль" (злочин, заплата за яке служить кара Всевишнього) і "сауап" (благодіяння, заплата за яке служить милість Всевишнього). У літературі часто зустрічається думка про те, що культура під покровом природи - це застиглий незмінний світ. Такий погляд пояснюється тим, що притаманне даній культурі безперервний рух залишається непоміченим. Кочового життя протипоказана зупинка в одній точці безкрайньому степу. Вона, підкоряючись тимчасовим, вегетаційним закономірностям, виходить з кругообігу руху. Звичайно, це рух в основному має повторюваний, постійний характер. Освоєння безплідною степи направлено не на зміну природи, а, навпаки, на те, щоб перетворитися в її невід'ємну частину. Тобто людина залишається залежним від явищ природи.\nТепер зупинимося на засобах освоєння простору розглядається цивілізації.Перш за все слід звернути увагу на особливу роль коня в життя кочівників. Шляхом підпорядкування коня людської волі кочівники зробили величезний крок у справі освоєння простору.\nНа думку К. Ясперса, при переході від дикості до цивілізованості поряд зі створенням зрошувальних систем, появою етносів, винаходом писемності дуже важливе значення для людства мала доместикація коні. Приручення коня було кроком на шляху від освоєння обмеженого простору до освоєння всього світу. Це дало можливість для діалогу різних культур [1, c.134].\nЗ найдавніших часів йшло переміщення народів з півночі на південь, зі сходу на захід, або навпаки. Історичні факти показують, що шумери прийшли в Межиріччя з Центральної Азії, индогерманских племена, просуваючись на південь, увійшли в Індію, Іран, Грецію, тюркські племена завоювали Малу Азію. Постійний тиск на Китайську імперію і Індію надавали кочові тюрко-монгольські племена. На думку відомого вченого А. Вебера, освоєння простору кочовими племенами породило явище, назване "Великим переселенням народів". Це зробило величезний вплив на формування сучасних цивілізацій.\nЗ метою підкорення простору особливо вміло користувалися конем кочові народи. Кінь і кочівник здавалися єдиним істотою. Це ми ясно бачимо в міфах і легендах сусідніх народів. Наприклад, в давньогрецькій міфології крилатий скакун Пегас допомагає вбити Химеру, чудовисько, яка наганяла жах на всю країну. Кентавр Хірон - метафора кінного кочівника скіфа - відмовляється від вічного життя, щоб допомогти своєму другові знаменитому Прометею. Цей мотив проявляється і в дружбі Гільгамеша і кочівника Енкіду в стародавньому шумерському епосі.\nЛюдина, що осідлав коня, усвідомлює, що починає звільнятися, що його вольові можливості збільшилися, що він став ближче до космосу. Як би не хотіла відпускати його Мати-Земля, він робить впевнений крок у безмежний світ. У народній традиції дитині, робить перші кроки, перерізають символічні пута.\nВ освоєнні простору помічниками для кочівників крім коня були і інші приручені тварини. Особливе місце серед них займає собака. Казахи недарма кажуть, що "собака - одне з семи скарбів".\nДля того щоб користуватися продукцією, одержуваної від вівці та корови, досить просто пасти їх, а собаку і коня потрібно приручати і дресирувати. Це вимагає великого уміння і терплячості. Тільки в цьому випадку вони можуть стати помічниками людини. Згодом османські турки використовували таку практику для того, щоб тримати в покорі народи в своїй імперії. "Оттоманські падишахи, - пише А. Тойнбі, - управляли своєю імперією за допомогою спеціально вихованих рабів і вони помножили могутність їхньої імперії" [2, c.189].\nОсвоєння безкрайньому степу пов'язано не зі сприйняттям її як просто безмежного простору, рівнини, а з оцінкою степу як єдиного континууму. Між що склалися в XX в. етнічними регіонами і географічними поняттями і поняттям "земля предків" часів розквіту кочовий цивілізації існує велика різниця.\nЗ культурної спадщини казахів та інших тюркських народів слід, що вся Велика євразійська степ вважалася споконвічної землею тюрків. Наприклад, в казахському епосі Крим, Коканд, Стамбул, Хіва, Алтай, Казань, Ордос і постають як власне тюркська територія, а зовнішні Дамаск, Єгипет - дружні країни, на які можна спертися в важких обставинах.\nЗрозуміло, дане простір було підпорядковане цілісному тимчасового потоку. При загостренні внутрішніх протиріч почуття едінородства відсувається в сторону. Відомо з історії, що кровопролитні зіткнення відбувалися не тільки між великими суперетносу (цивілізаціями), але і всередині етносів. Однак проблема про межі відомих історії цивілізацій не тільки політологічна, суперечливі думки про це і в культурологічній науці.\nБагато представників західної культурології заперечують погляди про те, що крім їх власної існували інші цивілізації. Однак інші мислителі Заходу в своїх працях зуміли вказати на помилковість подібної точки зору. А. Тойнбі говорить: "Від зневажливого, безжального ставлення до людини як" тубільцеві "до приниження її людської, особистої гідності на основі його певної расової приналежності всього один крок. Це саме брутальний вияв свинства. По-перше, воно заперечує наявність особистісних якостей у певної групи людей без жодних доказів. По-друге, расова дихотомія людства на відміну від усіх релігійних, культурних, політико-економічних дихотомій зводить непрохідну і абсолютну перешкоду між людством. По-тре тьіх, приймає як расовий критерій зовнішні, незначні, примітивні ознаки людської природи ". Таким чином, расовий і культурний імперіалізм заперечують наявність власного простору у які не є західними цивілізацій, розглядаючи корінні народи як примітивну частина ландшафту [2, c.589].\nЛ. Гумільов підкреслює зв'язок між національною культурою і простором на інших підставах:\n- Етнічні групи є частиною біосфери. Люди або змінюють ландшафт в залежності від своїх потреб, або самі пристосовуються до даного ландшафту. Крім залишилися в ізоляції етносів (реліктових), інші в ході культурного руху об'єднуються в суперетноси (цивілізації). Під цивілізацією ми маємо на увазі дійсність національних культур, що мають спільну культурну поле. Наприклад, ісламський суперетнос зміг вийти за рамки арабської культури.\n- У кожного народу є просторове єдність, є Батьківщина. Людина існує в своєму біоценозі, спираючись не на досвід інших, а на досвід своїх предків. Зміна ландшафту призводить до зміни національної культури. Для Л. Гумільова провідним була думка про роль пасіонарності (духовних шукань) в долях людства [3, c.212].\nЄвразійський континент складається з п'яти етнокультурних регіонів:\nМусонний Далекий Схід - простір конфуціансько-буддистської цивілізації.\nПосушлива Великий Степ - область кочовий культури.\nСубтропічний Близький Схід - ісламський світ.\nЛісиста Східна Європа - осередок православної культури.\nЗахідна Європа - католицьке простір.\nДля науки не має великого значення поділ культур по континентах. Наприклад, хоча Середземне море розділяє Європу і Африку, для еллінської культури воно було внутрішнім морем. Як правило, межа простору цивілізацій обумовлений кліматичними і важкопрохідні межами. У вузькому значенні слова під "Євразією" мається на увазі Велика рівнина від Карпат до Китаю. Вона складається з трьох районів: Високої Азії (Монголія, Тува, Алтай, околиця Байкалу), Центральної Азії та Східно-Європейської рівнини. Євразія - поняття не тільки географічне, разом з тим вона є культурною цілісністю. Євразію населяють автохтонні народи, що пристосувалися до її ландшафту і клімату: тюрки, слов'яни, угро-фіни, монголи та ін. В цьому просторі не змогла панувати жодна не євразійська цивілізація.\nВищеназване культурний простір розділилося після прийняття слов'янськими народами християнства і прийняття ісламу більшістю тюркських народів. Росія зрушила до Заходу і проявляла колоніальні устремління щодо інших частин Євразії, в тюркської цивілізації посилилися східні елементи.\nВзаємовідносини простору і культури проявляються і шляхом протиставлення природного середовища на "своє" і "чуже". Таке протиставлення особливо дієво проявляється в міфологічному світопізнання. "У міфі, - пише Каскабасов С., - воно показується як поділ на людське і нелюдське (див, албасти, березня, мідний кіготь, чавунне вухо, одноокий велетень і ін.), В класичному епосі простір ділиться відповідно на наше (ногайські, кипчацьке, казахське і ін.) і не наше (калмицьке, перське, індуське) "[4, c.137].\nЩе один факт, який слід врахувати, це різниця між простором епосу і реальним простором. Топоніміка епосного або міфологічного простору може несоответствовать нинішнім назв місцевостей. Різні історичні зрушення, як формування етносів на певній території, зміна ними місця проживання, вторгнення на цю територію інших етносів здатні кардинально змінити вищенаведену опозицію "наше" - "чуже".\nЦілком можливо перетворення високих гір в священні місця для етносу, до фортеці, де можна сховатися від ворога і набратися сил для відсічі, міста - в притулок, де живуть родичі кочівників, де можна взяти необхідні для побуту речі. Цей процес характерний особливо для середньовічних тюркських імперій. Так пише про це Магжан:\nЯка гора Тянь-Шань Турана,\nЧи не зрівнятися з Тянь-Шанем багатьом горам.\nМимоволі згадуєш Ер-тюрка,\nЗійшов на небо, дивлячись на Хан-Тенгрі [5, c.301].\nПроблема, що має серйозне значення при міркуванні про етнокультурному просторі, пов'язана з визначенням автохтонности або прийшлося населяють цей регіон народів. Незліченні переміщення, перекочівлі, загибель і витіснення етносів, асиміляційні процеси в періоди безперервних воєн і набігів, суперечок за прикордонні території в минулій історії породжують суперечливі думки про етнокультурному просторі в етнографічних відомостях.\nГоловним способом визначення автохтонности культури в просторі є розглядання складових цю культуру етнічних частин, етнокультурну область не як незмінний ніколи цілісність, а як "живе історичне явище, в момент руху, порівнюючи з історичними долями сусідніх народів, визначати час просування кожної етнічної групи на населяли нею нині територію проживання "[6, c.49].\nДля того щоб вирішити питання про автохтонности культури, слід перейти від розгляду окремо взятого етнічного простору до ареалу суперцивилизации, в яку входить дана культура, так як більшість сучасних етносів склалося в результаті переміщень, асиміляційних процесів, об'єднання і розділення. Прикладів цьому достатньо. Скажімо, народи Ірану і Північної Індії склалися в результаті переселення на південь арійських груп, французи - зміщення галлів і франків, російські - включення до складу стародавніх слов'янських племен сусідніх угро-фінських, скандинавських, тюркських компонентів.\nРозглянемо взаємини простору і автохтонної культури в контексті цивілізацій тюркських народів. Ця проблема досі викликає безліч суперечок в історії культури. Можна виділити наступні думки, часто зустрічаються в історичних і суспільно-політичних роботах:\n- Велику євразійську степ населяли арійці. У середовищі древніх племен з іранськими корінням посилилося мовний вплив прийшли в ці краї тюрків. Що жили в Андронівський період, що займалися скотарством і землеробством європеоїдні індо-іранські племена в залізному столітті витіснили скотарські племена, саки - на південних і східних рубежах, савромати - на півночі і заході.\nАлтайські племена населяли Сибір і нинішню територію Північного Китаю між Єнісеєм і Тихим Океаном, в тому числі прототюркскіе племена жили між Байкалом і Ордос. Вони прийшли в Євразійську степ тільки при "велике переселення народів".\nПочинаючи з Нового часу, простір тюркського суперетносу, сформованого з давніх-давен на великій території як єдине ціле, в декількох місцях перерізали імперські сусіди [7, c.56].\nМожна сказати, що саме з цієї причини простір єдиного з цієї суперцивилизации зберіг свою незалежність Турецької держави не повідомляється безпосередньо з територією споріднених народів. Території Сибіру, Центральної Азії і Поволжя були розчленовані в результаті колоніальної експансії Росії. "Зрозуміло, - пише М. Татімов, - подібна несправедливість не могла тривати вічно. Справедливість відновилася, розпався жорстоко гнобили тюркські народи Радянський Союз, здобувши незалежність, Середня Азія і Казахстан створили свої держави. Склалися умови і можливості для відновлення тюркського єдності, перерваних зв'язків, розвитку на рівні сьогоднішньої світової цивілізації "[8, c.82].\nЗа тисячі років до нашого часу скіфо-сакская цивілізація, тісно спілкуючись з античної і східними цивілізаціями давнини, залишила глибокі сліди в історії їх розвитку.Серед учасників руйнування могутнього Риму особлива роль гунів. "Якщо взаємна передача матеріальної і духовної культури є єдиною запорукою розвитку людської цивілізації, - пише Жуковська Н.Л., - то погоничами цієї історичної необхідності були кочівники. Не випадково, що і понині в розкиданих, як просо, між Алтаем і Карпатами скіфських курганах знаходяться предмети мистецтва і побуту Єгипту, Греції, Ірану, Ассирії, Урарту, Китаю, Індії. Для того щоб визнати, що першим, хто освоїв пронизливий обидва континенти Великий Шовковий шлях, не була піший селянин в Китаї, що обробляє ту овое дерево, а носяться наввипередки з вітром вершники, необов'язково вдаватися до архівними свідченнями "[9, c.32-33].\nПри аналізі культурного простору тюркських етносів потрібно звернути увагу на наступні відмінності. По-перше, споконвічна культура тюрків складалася не в пустелі, як у арабів, а в лісистій Саяно-Алтайській рівнині зі зручним рельєфом. Для того щоб освоїти посушливу Велику євразійську степ, необхідно було створити резерви в густому лісі Отукена. Думка, що цей район накопичення етносу був околицею Китаю і Ірану, не співвідноситься з істиною.\nПо-друге, ще одна причина історичного сталості тюркської етнокультурної цілісності пов'язана з багатими родовищами міді і заліза в Центральній Азії. Освоїла металообробку в дуже глибокій старовині прототюркской цивілізація була могутньою силою в цьому регіоні. Деякі дослідники історії культури вказують на схожість шумерської металургії і сибірського стародавнього озброєння (О. Сулейменов, Н. Оспанули, М. Ауезов і ін.).\nПо-третє, як зазначає Л. Гумільов, у багатьох випадках долю степового біоценозу вирішувала змінність посушливості і вологості. Поперемінне вплив полюсной і тропічної повітряних колон перетворювало євразійську степ то в голу пустелю, то в квітуче поле. Наприклад, пустеля Гобі в свій час була трав'янистою степом, а територія між Аралом і Каспієм - квітучої місцевістю. Скажімо, якщо IX ст. був вологим, в XI ст. переважала посушливість. Наступ посухи в Степу призвело до ослаблення тюрко-монголів і посилення їх сусідів китайців, іранців, слов'ян, маньчжурів. Наприклад, в умовах кризи нащадки завоювали Китай степовиків (у більшості - матері-китаянки) розгубили кочові звички. Згодом, при посиленні Китаю вони окітаізіровалісь, і ослаблена степ перетворилася в домініону осілого цивілізації. Тобто, зміна ландшафту або корінні зміни в ньому зменшували здатність автохтонної культури до пристосування (адаптації) [10, c.18].\nМожна вивести один висновок з наведених вище положень. Вагому і відносно стійку область цивілізації в історії потрібно розглядати як єдиний просторовий континуум. При порівнянні різних цивілізацій потрібно брати за взірець не окремі їх частини, а сформовані суперетноси.\nПорушення природно склалася цілісності культури в рамках простору призводить до її глибокої кризи. Це підтверджує приклад колонізації Євразії Росією. Російські козаки зміцнилися уздовж річок, які є природною перешкодою для кочівників. Знайомі з навігаційними прийомами скандинавських моряків козаки зуміли майстерно використовувати річки як артерії, що зв'язують їх з корінними російськими землями. Для кочівників ж річки не були засобом транспортного сполучення. Перейняли у кочівників вміння кінного бою козаки не залишали і човни. В результаті цього була порушена цілісність кочового етнокультурного простору.\nОдним з головних умов визначення особливостей культури казахського народу є визначення її місця в світі. Вище ми розглядали культуру як даність, навколишнє середовище, сферу цивілізації. Тут основним способом дослідження можна назвати споглядання з боку.\nОднак культурний простір не є порожньою і порожнистої середовищем. Воно, з'єднуючись внутрішньо з носієм культури, знаходить свій вияв через його світопізнання. Тут величезна пізнавальне значення ідеї античної філософії про єдність, доцільність і гармонії макрокосмосу і мікрокосмосу.\n"Безпосередня близькість казахів до природи, - пише М. Оринбеков, - близькість з емоційної позиції до спостережуваного, сприймається світу знайшла своє відображення в розумінні ними свого внутрішнього світу, моральних начал існування" [11, c.87].\nЯкщо для західної цивілізації космос і природа є тільки об'єктом дій, відповідних людським цілям, і через цього виходять за межі особистості, то для кочівників вони є чинною особистістю. Космос пояснюється не як нескінченний холод і простір, але як вічний запорука миру людини, будучи частинкою космосу, людина не може займати нейтральну позицію, не розмірковувати про сутність, образі і різні властивості навколишнього середовища. Викристалізована за століття народна мудрість вважає все світи одним цілим, люди зізнаються частиною єдиної природи.\nУ міфології тюркських народів так описується будова космосу: сім рівнів Землі, на ній: Синя гора, на Синій горі - Коктерек (Синє дерево), воно підпирає блакитний небесний купол.\nОдин з вражаючих образів в уявленні казахів про світ - світове дерево. Символ світового древа позначає зв'язок Землі і Неба. Піднімаючись по високому стовбуру цього дерева, герої епосів могли досягати небесних тіл. Ще одна роль, виконувана світовим деревом, це те, що воно пов'язує верхній і середній світи ще з одним - нижнім світом. Світ живих не втрачає зв'язку з минулим, зоною аруахов (духи предків).\nКоріння Синього дерева розташовані під землею. Вічнозелена дерево життя отримує силу і соки від нижнього світу.\nТаким чином, в духовній культурі казахів обожнювання неба як Тенгрі-Бога є важливим елементом цієї культури. Піднімати небо на божественний рівень не означало боязні його, науці відомо, що це є особливістю світовідчуття древніх міфів і релігій.\nПоходження казахи починають від верховного бога тюрків - Небесного Тенгрі. Кагани, по його милості правлячі народом, називалися "Народжені на Небі і прикрашені Сонцем і Місяцем". У тюркських текстах все перемоги тюрків зв'язувалися з Небесним Тенгрі. Шанування Неба і його світил є важливою ознакою світопізнання всіх народів, що належать тюркської цивілізації. Наприклад, відомо, що в епосі "Огуз-наме" Огуз каган дає своїм дітям імена Небо, Сонце, Місяць, Зірка, Гора, Море.\nМіфічний простір побудовано за принципом верх-низ. Наприклад, міфічний персонаж слухач стежить зазвичай за подіями, що відбуваються в підземному світі, Жоямерген одружується з дочкою хана підземного царства змій. Такі персонажі, як пери, діви, літають по небу, але, як правило, міфічний герой зустрічається з ними на землі. Подання щодо небесного світу обмежуються в епосах давнини лише поняттями, що мають символічне значення, в образі велетенського дерева, гори, де мешкає семиголовий айдахар.\nУ зв'язку з поширенням у євразійського степу ісламської релігії зазнали змін і уявлення кочових народів про космос. Колишнє давнє спадщина не зникло, воно синкретически з'єдналося з ісламської космогонієй.\nЗгідно з цими уявленнями, всесвіт складається з двох світів: "Фені" (тлінність) і "баки" (вічність). Відповідно до цього людське життя нескінченна. Перехід з тлінність у вічність, тобто відхід з цього світу означає, що душа переноситься з однієї форми в іншу, перетворюючись в світло. Ідея про вічність душі здавна присутній в казахської культури. Згідно Аль-Фарабі і Шкірі Ахмету Іасауі, Абаю і Магжану, взагалі мислителям Сходу, сенс людського існування на цьому світі визначається вічністю душі. В іншому випадку сенс життя зводився б лише до тваринному існуванню. Провідник, який вказує напрямок людині і Всесвіту, - запорука їх вічності і нескінченності - Hyp. Лише розумом людині його не збагнути, його потрібно побачити, зрозуміти і прийняти всією своєю суттю [12, c.45].\nУ споконвічній казахської культури поняття "Всесвіт" і "Hyp" конкретизуються за допомогою правильного розуміння Світу. Світ не означає просте скупчення речей і явищ, зведених разом. Світ - одне ціле, тобто він внутрішньо з'єднаний з людиною.\nКоли людина залишається один на один з безкрайньому Всесвіті, можлива поява у особистості усвідомлення тлінність, відторгнення, відносини підпорядкованості. Тому народне світогляд сприймає космос не в якості чужої сили, а навпаки, як дуже близьку собі природну даність. У духовній культурі казахів застосовуються кілька способів оволодіння Всесвіту: зображення її як сприятливою для життя нескінченності (Бухар жирау), вихваляння її величі (возвищающій, але не пригнічує людину світ; Казтуган), визначення співучих ритмів її частин (аль-Фарабі).\nКочова культура змогла знайти своє місце в нескінченному Всесвіті. У нескінченному просторі людина, залишаючись наодинці з собою і природою, веде внутрішній діалог. Він відчуває справжню близькість зі своєю духовністю, з природою. Височина почуттів і прагнення піднестися до космосу перетворювали не тільки однієї людини, а й цілі народи.\nНа лоні природи змінюється і активність людини. Тут поспіх не потрібен. Подорожні, зустріти в дорозі, вважали непристойним нашвидку привітатися один з одним і роз'їхатися кожен своєю дорогою. Для них було важливіше людське спілкування, бажання зрозуміти один одного. Як зазначає К. Нурланова, національна казахська ідея - зрозуміти стан людини. Цього можна досягти через спілкування - вищу форму взаємини [13, c.5].\nПісля того як, чи не відриваючи людину, цілісний світ приймає його в себе і перетворюється в засіб досягнення Нура, образ Світлого Світу виконує функцію міропознавательного принципу. Світлий світ формується не в результаті логічного висновку, а у вигляді особливого типологічного образу. Це - стоїть в художньому відношенні вище абстрактних уявлень образ. Символічний зміст типологічного образу виходить на передній план.\nСвітлий Світ є постійною і потужною опорою для людини. Вшановуючи Світлий світ як свою опору, народ називає його піднесено "Білий Світ". У традиційній казахської космогонії існують такі визначення Всесвіту-Миру: "білий світ", "мінливий світ", "нескінченний світ", "непередбачуваний світ" ... тобто Всесвіту властиві всі властиві людині якості, вони (чоловік і всесвіт) є близнятами .\nПриродно, що народне світопізнання зауважує незадовільність, неповноцінність, приниженість Всесвіту. В основі цього лежить розуміння обмеженості людського життя на цьому світі. У казахській пісні йдеться: "Виходить, що світ краток, а люди - лише гості один для одного". В цьому аспекті до характеристики світу додаються і негативні якості: тлінний світ, оманливий світ, підступний світ, тлінний світ.\nУ культурі тюркських народів поряд з Небом визнаються богоподібними, божественними, священними явищами і його світила. В такому аспекті особливо відмінна роль, що виконується Сонцем. Не дарма в стародавніх міфах і легендах, казках героїні носять імена Кунсулу (Сонячна красуня), Кун астиндаги Кушка киз (красуня Куніков під Сонцем). Досить підстав для того, щоб називати цю культуру солярної (сонячної). Археологічні та етнографічні відомості вказують на тісний зв'язок Сонця і Людини. Наприклад, вчені виявили в долинах Саймали-Таш, Тамгали, Ешкіольмес безліч петрогліфів: малюнків богів і людей з сонцеподібними головами. Антропоморфні круглоголові лики з світяться променями на зразок сонячних висічені на каменях. Зображення Сонця як Бога - явище, притаманне древніх цивілізацій Сходу. Знайдені на території Казахстану солярії схожі з образами Ахура-Мазди і Мітри, висіченими на скелі Бехистун в Ірані. Науці відомо, що ще один характерний образ для азіатських культур, починаючи з шумерського, - антропоморфні зображення з головами, схожими на зоряне небо. У Алтинтюбе, що знаходиться біля річки Арись, є безліч зображень "золотоголові". Пізніше цей образ став основою для зображення Небесного Бога - Кок Тенгрі. З давніх часів ці зображення богів використовувалися в магічних цілях. При зображенні солнцеголових людей на перший план висувається їх символічне значення: 1) сонце - початок життя; 2) при погляді зверху юрта кочівника нагадує сонце (шанирак - Сонце, уикі - промені); 3) структурний ізоморфізм між Сонцем і колесом від гарби; 4) Сонце і очі мають дуже важливе значення для людини, обох називають "світлом" ( "світло мій" означає особливу близькість); 5) головне і глибоке людське почуття називається "гаряча любов". Дану характеристику можна продовжити і далі. На головному уборі національного символу Казахстану - "Золотого людини" зображено випускає промені Сонце [14, c.112].\nЩе одним небесним світилом, почитавшимся в азіатській цивілізації поряд з Сонцем, є Місяць.У стародавній тюркської культури Місяць вважалася заступницею Сонця, символом краси, у багатьох пам'ятках шанується як жінка. Значення Місяця для кочівників було величезним. Скотарі в степу, темними ночами спостерігаючи схід і захід Місяця, виводячи свої висновки, обчислювали зміну пір року. Вони знали, що новонароджений місяць з кожним днем зменшується в розмірах, в кінці кінців "закінчується", і приходить міжсезоння. У цей час змінюється погода, висловлюючись по-науковому, переважають циклони. Народне світопізнання добре знало про вплив Місяця на клімат.\nОднак головне символічне значення Місяця пов'язано з місцем, займаним нею між днем і вночі. Нехай Сонце зайшло, але Світло (моральність, доброта, тепло) залишається. На небо, сяючи, сходить дублер Сонця - Місяць. Боротьба між добром і злом набуває космічний характер. На думку Чокана Валиханова, казахи обожнювали Місяць. Ця традиція йде з часів давнини. Наприклад, в малюнках, висічених на скелях в горах Каратау, зображені з'єднані спарені люди. Подібні зображення виявлені і на території Внутрішньої Монголії. У одного із зображених тут людей коло навколо голови випускає промені, але у другого цього немає. Це означає бінарну опозицію (Сонце і Місяць). З'єднує Сонце з Місяцем лінія позначає "священний шлях" людей.\nОбожнювання Сонця і Місяця є однією з ідей, широко поширених у світовій культурі. В ісламському світі Місяць перетворився в релігійний логотип. Тут слід врахувати один факт. Символіка Місяця тісно пов'язана з гомогенної культурною традицією. Вона є ознакою, що з'єднує живий світ зі світом духів. Установка на мусульманських кладовищах знака Місяця показує спадкоємність поколінь і традицій.\nЯк зазначалося вище, Місяць є зразком краси і вишуканості. У казахському епосі краса, ніжність, витонченість порівнюються з Місяцем: "Немов новонароджений місяць, йде, похитуючи станом" (Киз Жибек), "Єдина дочка Гульбаршин - немов п'ятнадцятиденний місяць" (Алпамис), "Гарна Місяць як Сонце, так само висвітлює світ "(прислів'я).\nУ традиційній казахської культури місце зоряного неба, що вражав І. Канта, особливе. Якщо освітлений Космос формується в результаті вічної боротьби Хаосу і Гармонії і перемоги людяності, моральності та порядку, то порушення цього порядку (усталене розташування зірок) вважалося передвісником великого нещастя.\nКожна зірка, яка є символом постійності і порядку, має безпосереднє відношення до людської долі. Падаюча зірка сприймалася як загибель чийогось шанирак, загибель людини. Зірка кожного - покажчик на його щастя. Носій традиційної культури не боявся смерті. Він сприймав її спокійно, як притаманну космічним силам закономірність [15, c.94].\nТаким чином, культура в рамках простору, що не відчужуючи від космосу і світу, зуміла поєднати свої особливості з людським світом. Ідея гармонії макрокосмосу і мікрокосмосу не обмежиться тільки античної культурної ойкуменою. Досвід кочівників в освоєнні космосу є ще одним глибоководним плином духовного поступу людства.\nВ міфічному свідомості не існує поняття особистості, вона залишалася в тіні природних і суспільних сил. Першою особою, що вирвалася на волю з пут природи, стає Батир (богатир, герой). Дійсно, це було справжнім героїзмом. Зумів здолати природну або божественну залежність батир заклав основи дійсно людської культурності (свободи). Якщо в культурі Заходу розпочаті варварами героїчні століття почалися після падіння Риму, у Великій євразійського степу цей процес відповідав піку розквіту номадических тюркських імперій. Вчені наводять безліч доказів того, що початкові варіанти казахського епосу склалися за часів тюркських каганатом. Найголовніше - в героїчні часи сформувалися архетипи сьогоднішньої казахської культури.\nПоняття "архетип" в науку ввів К. Юнг. На його думку, духовно-мистецький скарб носія культури становить колективне підсвідомість. Складові частини цього підсвідомості, невиразність розуму називають "архетипами". До них відносяться формують апріорі духовний світ людини і узагальнено визначають його дії, систему характеру і потреб цінності. На їх основі з'являється у людини усвідомлення свого "я", у етносу ж - сфера загального тимчасового простору.\nТаким чином, до архетипів однієї певної культури відноситься її культурний оригінал, найбільш повно увібрав в себе її власну сутність і в якості самостійної системи зайняв місце в діалозі цивілізацій. На думку багатьох дослідників, до архетипу казахської культури відноситься в основному кочове культура тюркських народів і племен, що охопили склалося в середні віки євразійське культурний простір. Тепер перейдемо до характеристики особливостей даного архетипного часу. Як було зазначено вище, не дивлячись на те, що архетипне час виникло з надр міфологічного світогляду, у нього є свої відмінності.\nПідкреслимо, що відмінність Абая від поетів "Зарзаман" в тому, що він замість безсилого стогони і скарг проявляє проникливість, помічати негативні сторони і недоліки казахської культури, і вказує шляхи їх усунення. Для того, щоб встати в ряд культурних країн, каже Абай, казахський народ повинен позбутися наступних негативних якостей: "Є три речі, які принижують все людство. Їх потрібно уникати. Знай, що це насамперед - невігластво, потім - лінь, третє - злодійство. Невігластво є відсутність освіченості і вченості, без них нічого в світі неможливо пізнати. Неосвіченість є свинства. Лінь - ворог всім мистецтвам на світлі. Невимогливість, безсилля, безсоромність, бідність - все це походить від неї. злодійство - ворог людини, отде ляя від Людства, приєднує його до хижих звірів "[16, c.33].\nНазиваючи поіменно ці негативні якості, Абай показує і недоліки, наявні у власного народу. Тут він закликає замість порожнього марнослів'я, що, мовляв, "ми найкращий народ", перейняти хороші сторони життя сусідніх народів: "Тоді я думав: о, мій бог, виявляється, все народи, крім нас, погані, самий хороший народ - це ми ... Тепер дивлюся, немає такої ниви, такого плода, які б не посадив Сарт, немає місця, де б не бували його купці, немає ремесла, яким би він не займався. Вони не воюють без толку між собою, місто з містом, коли не залежали від російських. Казахам саван для небіжчиків, одяг для живих доставляв він же. Дивлюся на ногая, переносить він і солдатчину, і бідність, і смерть, поважає і мулл, і медресе, і релігію. Вони ж знають, як зібрати достаток своєю працею, торжество і пишність - теж у них. Заради підлої утроби частиною наймитував у їх багатіїв, частиною шанують .. . Про російських і говорити нема чого, ми для них гірше за них прислуг ". Абай говорив так не для того, щоб хулити казахський народ. Він шукав шляхи виходу з цієї історичної невизначеності. Абай радить казахської молоді прагнути до світла знань, дорослим - добре пасти свою худобу, степовий аристократії - НЕ каламутити народ, чесно виконувати свій обов'язок [16, c.38].\nОдна з важливих проблем, що виникають при розгляді казахської культури, пов'язана з визначенням характерних особливостей господарсько-культурних типів (ХКТ). Поняття господарсько-культурного типу до останнього часу часто застосовувалося в етнографічних та історичних дослідженнях. Конкретні приклади господарсько-культурних типів: арктичні мисливці, мисливці та збирачі в тропіках, хлібороби в долинах річок, хлібороби в оазисах, євразійські кочівники і т. П. За своїм значенням поняття ХКТ близьке до поняття хронотопу в культурології. Однак, якщо хронотоп береться в основному з художньої літератури і позначає просторову і тимчасову сутність духовної культури, то господарсько-культурний тип позначає прояв матеріальної культури. Звичайно, односторонню думку про те, що ХКТ не має зв'язку з духовністю, не може бути правильним. Відносяться до духовності звичаї і традиції, вірування в прикмети, фольклор, світогляд діють у тісному зв'язку зі способами господарювання.\nЯк занадто абстраговано взятої моделі поняття господарсько-культурного типу можна вказати і на суспільно-економічну формацію. Але дане поняття є абстраговані і не має достатньо універсального характеру. Наприклад, немає ніяких підстав прив'язувати євразійських номадів до будь-якої з цих формацій. Недостатньо характеризувати їх і як представників "азіатського способу виробництва". В такому випадку зникнуть відмінності між різними господарськими типами на Азіатському континенті. Чітко помітна штучність деяких визначень, наприклад "степової феодалізм".\nУ західній культурології часто застосовується поняття "культурний ареал". Це поняття ближче до поняття господарсько-культурного типу. Але культурний ареал звертає головну увагу на географічні детермінантні чинники однієї певної етнокультури. В єдиному культурному ареалі можуть співіснувати різні ХКТ [17, c.66].\nЯкщо розглядати в безпосередньому значенні, господарсько-культурний тип позначає склалися в схожій природному середовищу однорідні господарські та культурні системи спільнот, які перебувають на однаковому рівні суспільно-економічного розвитку. ХКТ не обмежується сферою однієї етнокультури. Наприклад, до афро-азійським кочівникам відносяться культури семітських, берберських, туарезьких, іранських, тюркських етносів. А євразійські кочівники (ХКТ) складаються з тюрків, монголів і інших (етнокультури). Тобто в ареалах, розділених один від одного тисячами кілометрів і різними системами світоглядів, можуть з'явитися схожі зразки матеріальної культури.\nГосподарсько-культурні типи підпорядковані законам дії і розвитку часу і простору. Даний процес можна назвати "господарсько-культурної конвергенцією" (зрощення, систематизація). Чим складніша структура господарсько-культурного типу, тим менше її залежність від клімату і ландшафту. Наприклад, скотарі і хлібороби вільніше, ніж збирачі і мисливці давнини, діяли в просторі. Ще один факт, який слід врахувати: після закінчення часу ізольованість ХКТ зменшується і збільшуються комунікативні ознаки.\nЯкщо підходити узагальнено, то є всі підстави поділяти аграрні цивілізації Сходу по способам виробництва на культурні ареали: кочові і використовують іригаційні споруди зрошувального землеробства. Проміжні області між ними можна розглядати як маргінальний ареал.\nДо XX в. кочовий уклад життя в казахському суспільстві розумівся як основний етносоставляющій ознака. Тобто опозиція "кочове» - «не кочове" розділяла кровоспоріднені тюркські народи і була причиною переміщення етносів в маргінальних зонах. Наприклад, подібні етноізмененія пережило плем'я "курям" в Ташкентської області. Цей процес показує, що два ХКТ в Центральній Азії можуть взаимозаменяться. Спираючись на історичні дані, можна прийти до висновку, що в євразійського степу склалося два різновиди господарсько-культурних типів. До них віднесемо кочівників посушливого степу і, як еквівалент вогнищ осілості в єдиному кочовому культурному ареалі, хліборобів в оазисах і міських жителів. Без знання взаємин, що склалися в ході історичного розвитку між цими двома основними ХКТ, нелегко буде зрозуміти менталітет сьогоднішньої казахської культури. Для культури сприятливіші многоступенчатость навколишнього природного і суспільного середовища, ніж їх однорідність і одноманітність. Якщо обмежуватися відокремленими рамками посушливого степу, то неможливо буде зрозуміти великі досягнення тюркських народів в історії. Зрозуміти, що господарсько-культурний тип не є збірним, з'єднувальним поняттям, що він діє як система, - дуже важливо для поставленої проблеми. У філософії "системою" називається цілісність пов'язаних між собою складових елементів. Тому наступний щабель наукового дослідження пов'язана з визначенням структурної типології [18, c.69].\nУ зв'язку з цим визначення структурної сутності кочового господарсько-культурного типу Центральної Азії є важливим культурологічним питанням.У казахів існувало два види перекочівель, відомі в історії як "Горизонтальний напрямок" і "Вертикальний напрям". Вони, перш за все, були пов'язані зі складом худоби, природно-кліматичними умовами, в яких жило кочове суспільство.\nГосподарсько-культурний тип потрібно розглядати в динамічному стані. Тобто дана типологія відноситься до історичної типології, господарсько-культурні типи залежні від плину часу. У перших тюркських державах, де організація суспільства за принципом "країни" була на високому рівні, значний внесок належав оазисного ХКТ.\nПізніше, починаючи з періоду розпаду цієї цивілізації, даний принцип піддався кризі, разом з цим звузилася сфера осілого культури.\nКочовий господарсько-культурний тип зміг вигідно використовувати кліматичні і ландшафтні особливості території Казахстану. Це можна назвати "зміною сезонних пасовищ", і вона доводить переважання номадичного типу на території Казахстану до початку XX в. Лісисті степи Північного Казахстану, де рясні опади і достатню кількість корму для худоби, гірські альпійські луки, долини річок і озер казахи використовували в якості жайлау (літні пасовища). Південні і центральні області, де взимку снігу мало і є умови для тебеневку, були обрані для зимівлі. Території для весняних і осінніх випасів безпосередньо примикали до місць зимівлі худоби. За традицією, що склалася сезонні пасовища ділилися між пологами, але всім, окрім територій зимівлі худоби, спільно користувалося все населення. Це зміцнювало єдність і солідарність кочового ХКТ [19, c.241].


Відстань Костянтинівка (Укр) Ізюм, 116 км, +1 маршрут\nМаршрути Вантажоперевезення з Костянтинівки\nКороткий маршрут - мінімальна відстань між Костянтинівкою і Ізюмом\nВідстань Костянтинівка Ізюм на машині\nЩоб розрахувати відстань від Костянтинівки до Ізюма з об'їздами, відзначте точки маршруту в таблиці\nВідстань від Костянтинівки\nВідстань від Костянтинівки Довжина ділянки\nВідстань 116 км Час в дорозі 2 год 7 хв\nКостянтинівка, Донецька область, Україна, UA\nТ-05-04 Т-05-04 19 км 00:21\nТ-05-04 27 км 00:37\nМ-03 М-03 83 км 01:29\nМ-03 109 км 01:52\nМ-03 116 км 02:07\nОб'їзд - прокладеться маршрут між Костянтинівкою і Ізюмом з урахуванням об'їздів, щоб видалити маршрут з об'їздом клікніть на це посилання відстань від Костянтинівки до Ізюма або кнопку Розрахувати відстань.\nМаршрути і відстані від Костянтинівки до Ізюма\nРозраховані відстані Костянтинівка Ізюм на машині, швидкий маршрут 116 км, короткий, економ маршрут 100 км і визначено час у дорозі для вантажівки і легкової машини.\tФлагма одночасно розраховує відстані між містами для всіх маршрутів.\nВ таблиці і на карті траса Костянтинівка Ізюм показана лініями, кожен тип дороги має свій малюнок, чим яскравіше і товще малюнок дороги з Костянтинівки в Ізюм, тим вище клас дороги. Можна роздрукувати карту Костянтинівка Ізюм і таблицю маршруту у форматі A4.\nвідстань Костянтинівка (Укр) Київ\nвідстань Костянтинівка (Укр) Маріуполь\nвідстань Костянтинівка (Укр) Волноваха\nвідстань Костянтинівка (Укр) Вугледар\nвідстань Костянтинівка (Укр) Чернігів\nвідстань Сахновщина Ізюм\nВідстані від Костянтинівки по Донецькій області


«Що робиш для себе - не забереш із собою, а що для людей - те для Бога і залишиться з тобою...»\nБлагодійний фонд Олександра Шевченка заснований у 2014 році. Діяльність його має декілька напрямків, основний з яких спрямований на допомогу та соціальну реабілітацію малозабезпечених, безробітних, дітей, людей із особливими потребами, учасників бойових дій, підтримку мистецьких, спортивних проектів, книговидавництва та інших.\nЛише кілька з багатьох десятків програм Благодійного фонду Олександра Шевченка.\n9500 першокласників з Івано-Франківщини пройшли вишкіл та навчились кататись на лижах у лижній школі ТК «Буковель».\n3200 дітей з вадами опорно-рухового апарату, ДЦП та з аутизмом разом із батьками пройшли реабілітацію на базі ТК «Буковель». Протягом заїзду діти мають дуже насичену програму, з дітьми працюють досвідчені психологи.\nХристиянський табір для дітей. У ньому вже відпочила 351 дитина із соціально-незахищених категорій населення і проблемних сімей.\nОрганізовано перший в Україні табір для дітей із цукровим діабетом, які відпочивають разом з батьками.\nБільше тисячі учасників АТО, поранених на війні, та рідних загиблих бійців і героїв Небесної Сотні з усієї України, пройшли лікування та реабілітацію у Буковелі.\nОлександре, ви успішний політик, успішний підприємець. І разом з тим, відомий не лише у своєму окрузі благодійник і меценат. Як ви прийшли до благодійності, в чому її сенс для вас?\nУ моєму житті все з’являлось поступово. Я довго шукав своє місце, своє покликання. На початку 90-х років минулого століття я займався і торгівлею, і починав якийсь бізнес, пробував, набивав лоба, але ніколи не зупинявся.\nБуло різне. На різних етапах життя мені допомагали інші, я допомагав… Зараз це називають благодійністю, але насправді – це частина життя, без якої людина не може називатись людиною. Кожен може допомагати в міру своїх можливостей. Хтось молитвою, добрим словом чи порадою, хтось своєю працею чи ділами. А хто має можливість – фінансово чи іншими ресурсами.\nСьогодні люди в Україні доведені до межі бідності. Допомоги потребує мало не кожен другий українець, вже не говорячи про школи, садочки, соціальну сферу… Тисячі звернень, що надходять до моєї Громадської приймальні, на особисту і офіційну сторінку в Фейсбук, є тому підтвердженням. Тому в міру моїх можливостей намагаюсь відгукнутись і допомогти, бо те, що робиш для себе - те не забереш із собою, а що для людей - те для Бога і залишиться з тобою…\nБлагодійність - це суттєвий і невід’ємний елемент християнського життя, від якого залежить спасіння віруючої людини. Я переконаний, що служіння ближньому є найбільшим виявом віри, величезною складовою пошанування Творця. Бо неможливо гідно шанувати Господа і служити Йому, не служачи ближньому своєму.\nХристиянство - це не лише віра, але й дія. Якщо ти християнин, то мусиш допомагати тому, хто потребує.\nСьогодні вже, напевне, вся Україна знає про Ваші соціальні програми та роботу Благодійного фонду. З чого все починалось?\nБагато хто ходить до церкви, але так і не знайшов Бога…\nЗнаєте, так сталося, що мене охрестили дуже пізно, коли вже виповнився 21 рік. Тому все в мене відбувалося свідомо. І я дуже чітко відчув ту межу, – що таке «з Богом», і як це було раніше – «без Бога».\nЯ зробив свій вибір. І самий головний оберіг – це віра. Найголовніший закон мого життя- Заповіді Божі. Лише з вірою в серці можна щось змінити і чогось досягнути. Та завжди потрібно пам’ятати, на шляху до мети ми маємо бути чесними, і тоді Бог нам в усьому допоможе.\nІз розвитком курорту «Буковель» в нашої команди з’являлись все нові й нові можливості бути корисними. З’явилося розуміння соціально відповідального бізнесу, коли частина зароблених коштів виділяється на благодійність, розвиток суспільства, підтримку літніх людей, допомогу дітям, підтримку цікавих проектів…\nСпочатку ми запровадили програми оздоровлення дітей та пенсіонерів, потім взялися допомагати людям, зокрема і дітям, з інвалідністю та соціально незахищеним верствам населення, створили програми реабілітації учасників війни на Сході України, …а вже коли проектів стало багато і вони почали діяти систематично, вирішили створити Благодійний фонд, який і займається усіма соціальними програмами та благодійницькою діяльністю.\nРобота Благодійного фонду спрямована виключно на допомогу соціально незахищеним верствам населення чи є й інші проекти?\nБлагодійний фонд охопив своєю роботою, напевне, всі основні сфери життя. Адже діють програми підтримки спорту, медицини, оздоровлення дітей, підтримки обдарованої молоді, допомоги армії, підтримки мистецтва…\nНа кожному напрямку є відповідні фахівці-консультанти, які допомагають вирішувати проблеми, правильно спрямовувати кошти, допомагати юридично… Ми підходимо до вирішення проблем комплексно і системно, адже «латання дірок» призводить до руйнування всього…\nЯк гадаєте, з кожним роком зменшується чи збільшується число людей, які потребують допомоги?\nОднозначно, що збільшується. Це спостерігається за характером звернень і прохань. Люди не мають за що придбати навіть продукти харчування, бо мізерні жебрацькі зарплати, високі комунальні платежі та інфляція пожирають все зароблене.\nПереконаний, що головним завданням держави, влади, є завдання повернути гідність українцям та державі. Чи можна говорити про гідність людини, якщо заробітної плати чи пенсії не вистачає на елементарне? А якщо трапляються проблеми із здоров’ям, то люди часто потрапляють у безвихідь.\nУ нас часто повторюють таке гасло, що «багаті повинні поділитися з бідними». Для мене це означає найперше – поетапне, за 2-3 роки встановлення мінімальної зарплати на рівні 10-12 тисяч гривень або 500 доларів США. Тоді дуже багато проблем вирішиться. Наповниться Пенсійний фонд, зростуть пенсії. Люди зможуть гідно жити, відкладати на відпочинок. Це й пожвавить ринок, зростуть покупки, що дасть поштовх розвитку економіки… Звичайно, що паралельно необхідно подбати й про інвестиційний клімат. Перетворити державу та силові структури з головних рейдерів бізнесу в сервісні організації для громадянина…\nЗ чим найчастіше звертаються по допомогу?\nДуже болюча тема – медицина. Майже кожне друге звернення – це крик про допомогу в лікуванні онкологічних захворювань чи необхідність операційного втручання.\nДо того ж, люди через недосконалість медичного законодавства та відсутність технічного забезпечення і спеціалістів змушені шукати лікарів за кордоном, а це величезні кошти…\nУ нас є лікарі від Бога, які роблять усе можливе і неможливе в існуючих реаліях…\nРобота волонтерів у наш час неоціненна… Особливо щодо допомоги бійцям…\nТак. Це правда… Ми маємо контакти з багатьма волонтерськими організаціями. Після Революції гідності постійно допомагаємо і родинам Небесної сотні, і постраждалим на Майдані…\nА для допомоги бійцям у зоні АТО створили Центр військової підготовки та інформації. Завдячуючи роботі центру, ми традиційно оздоровлюємо бійців, поранених, родини загиблих солдат у Буковелі, а також надаємо допомогу у вигляді закупівлі амуніції, бронежилетів, одягу, необхідних речей та продуктів харчування…\nМаємо багато інших проектів. Зокрема, із Центром Ростислава Валіхновського - безкоштовно проводяться операції учасників війни. Підтримуємо й лікування наших бійців за кордоном…\nЯк ставляться люди до Ваших програм, чи маєте контакти з учасниками ваших благодійних програм?\nПо різному є. Я завжди кажу всім: робите добрі справи – не сподівайтеся на подяку… Хтось дякує, більшість. А хтось залишається і незадоволеним… Є і такі, які кажуть «накрав – нехай віддає»… Хоча я в житті не вкрав нічого. Один раз був випадок у Польщі, коли мені, молодому «бізнесменові», який заробляв перші гроші на перепродажі товарів з України, дали решту більшою купюрою… І я, коли побачив, то не повернувся і не віддав ці гроші… І одразу ж був покараний за це «вищими силами». Після цього, переконаний – краще втратити, аніж взяти чуже.\nПоки можу допомагати людям - буду допомагати. Якщо буду заможним, а навколо бідуватимуть діти і пенсіонери, страждатимуть дорослі, поніверятись, шукати кращої долі по заробітках за кордоном, то, яке ж щастя від того?\nЯ докладу максимум зусиль, аби підняти рівень життя людей, як вдалося це зробити в селі Поляниця, на території якого розташований Буковель, в цілому регіоні. Колись це був один з найдепресивніших регіонів України, а зараз Поляницю називають «селом мільйонерів» з профіцитом бюджету та сучасними школою і садочком, розвиненою інфраструктурою. Зарплати в Буковелі щонайменше 10 тисяч гривень… Саме оцей досвід я хочу перенести на всю нашу країну. Зробити Україну дійсно заможною і сильною не на словах, а на ділі. А для цього кожен має встати з дивану, закотити рукави і попрацювати заради майбутнього наших дітей.\nАле і тоді не відпаде потреба в благодійності. Можливо лише вона змінить свої напрямки і завдання. Адже благодійність – це внутрішня потреба людської душі за будь-яких обставин.


Структурно-логічна схема змісту теми заняття\n3.2 Структурно-логічна схема змісту теми заняття\nСхема діагностики та лікування вірусного гепатиту В (Hepatitis virosae B)\n- проведення за 1,5-6 міс. парентеральних маніпуляцій, оперативних втручань, вливань крові та її препаратів, внутрішньовенне введення наркотиків; статеві контакти з хворими на вірусний гепатит В; безладні статеві стосунки; стоматологічні маніпуляції; побутові мікротравми; немедичні маніпуляції (проколювання мочки вуха, манікюр, татуювання); контакт з предметами, що забруднені біологічними рідинами, кров’ю, слиною, спермою, вмістом носоглотки; інфікування плода під час пологів, можливе трансплацентарне; вік хворих - до 1 року або більше 30 років\n- поступовий початок хвороби, погіршення загального стану; наявність продрому: артралгічний, диспепсичний, астеновегетативний, грипоподібний, змішаний варіанти, що триває 2 тижні та більше; наявність гепатомегалії, іноді спленомегалії, свербіння шкіри; брадикардія, гіпотензія; повільне наростання жовтяниці з погіршенням стану, тривалість жовтяниці більше 1 місяця; пожовтіння слизових оболонок, шкіри, різноманітні висипання (частіше уртикарні); потемніння сечі, знебарвлення випорожнень; переважання тяжких форм; частий розвиток рецидивів; виражений астенічний синдром під час всього перебігу хвороби; перехід у хронічну форму; жовтяничний період від декількох днів до 1-2 тижнів\nтак. Вірусний гепатит А. Верифікація діагнозу ні ні\nтак, вірусний гепатит В. Верифікація діагнозу:\n- виявлення НВsAg, HBeAg, anti-HBe, anti-HBc IgM (ІФА); ПЛР; висока тривала гіпербілірубінемія; гіперферментемія - збільшення АлАТ, АсАТ, ЛДГ, ГТПД, лужної фосфатази; зниження рівня протромбіну, показника сулемової проби, вмісту альбумінів; у крові лейкопенія, тромбоцитопенія, відносний лімфоцитоз\nДиференціальний діагноз із іншими різновидами вірусного гепатиту, з іншими жовтяницями (функціональними, гемолітичною, механічною), лептоспірозом, малярією, інфекційним мононуклеозом, хронічними ураженнями печінки\nтак так. Діагноз підтверджено: ні\n- формулювання остаточного діагнозу із визначенням форми хвороби, тяжкості, ускладнень\n- базисна терапія: дієта № 5 або 5а (при ураженні підшлункової залози) із підвищеною кількістю рідини до 3 л на добу, постільний режим до просвітління сечі та збільшення її кількості; вітаміни (комплекс: vit C - 300 мг, vit PP - 60мг, vit B1, B2, B6 по 6мг); дезінтоксикаційна терапія: ентеросорбенти (СКН, карбосфер, ентеросгель, полісорб, полікарая, карбосилан), розчини: глюкоза з панангіном та інсуліном, Рінгера та ін.; при тяжкому перебігу: глюкокортикоїди (загроза розвитку гепатонекрозу); гінколід В (при ДВЗ-синдромі); антилімфоцитарний гамма-глобулін (загроза розвитку гепатонекрозу); гепатопротектори: кверцетин, конвафлавін, карсил, легалон, дафлон, камефлон; апаратне лікування: гемосорбція, біосорбція, гемодіаліз, плазмоферез; гіпербарична оксигенація 1,5-2 атм 45 хвилин протягом 7-10 днів\n- зникнення клінічної симптоматики, нормалізація лабораторних показників (зниження рівня білірубіну, трансаміназ)\n- перший огляд не пізніше 5-10 днів після виписування, краще в стаціонарі, де перебував хворий на лікуванні: при сприятливому перебігу - спостереження в КІЗі поліклініки в динаміці протягом 3-6 місяців (огляд, контрольні лабораторні дослідження)


Юрій ДАРАГАН (1894—1926) Свята неправда поезії – Слово Просвіти\n19.07.2012 17.09.2012 slovo\nНе відпихай мою неправду…\nНе відпихай, бо тій неправді\nЯ вірю, вірю сам…\nЖиття Юрія Дарагана урвалося рано. Він встиг видати одну-єдину поетичну збірку “Сагайдак”. Але їй судилося стати стимулятором для інших талантів — факт значущий, рідкісний.\nСин грузинки й українця, Дараган виховувався в російському дусі, захоплювався російською поезією, юнацькі вірші публікував у російських журналах.\nОднак доля розпорядилася його життям так, що він став старшиною УНР, брав участь у визвольних змаганнях за державність України.\nПісля їхньої поразки опинився у вигнанні, де, власне, й утвердився як поет український.\nЗа зізнанням Дарагана, українцем відчув себе тільки у 23 роки. “Думкою ніколи не зрадив українству, а серцем? Серцем українізувався поступово”.\nМов компенсація за пізнє дозрівання, непохитна переконаність у правильності обраного шляху: “…я завжди зостанусь чи ув’язненим, чи розстріляним, чи помилуваним, але назавжди — українцем”.\nЦю непросту трансформацію важливо пам’ятати: вона різко відбилася на його творчості.\nСумарне коло зацікавлень новобранця: від російських модерністів, їх, як і зарубіжних авторів, Дараган назвав поіменно: Брюсов, Бальмонт, Блок, Сологуб, Городецький, Гамсун, Уайльд — до Чупринки, Олеся, Тичини й інших українських поетів.\nФактично уже в літах зрілих Дарагану в одночассі випало розв’язувати дві складні задачі: вглибати в українську історію й опановувати українську мову.\nСліди учнівства відчутні: невиправдане зміщення наголосів (дАхи замість дахИ, обрІй замість Обрій), калька з російської (“взлітає день”), недбале римування (світи — зими), несмак (“я зафіранився”) тощо.\nЗрештою, книжні асоціації, як данина молодості. Тут і Вільгельм Тель, і Гарун-Аль-Рашид, і Веспуччі, і муедзин, і чорна жриця, яка вийде “на берег золотий”, і “рижий Нерон” (сонце?), що його поет кличе на “синій оксамит”.\nДараган зростав на ґрунті символістської естетики, її плюсах і мінусах.\nЗаїжджені вислови, штампи — нерідкість у його доробку: стріли вій, кров, як червоний мак, рубіни крові, рогатий місяць, айстри-зорі, букети зір, зорі-перли, перлини хмар, діаманти-роси, які римуються з косами і покосами.\nСимволістський дух свободи :і: неприйняття всього, що її обмежує, тяжіння до культурних цінностей, передчуття грядущих катастроф, віра в ірраціональну силу поетичної мови — так чи інакше нагадують про себе і в “Сагайдаку”.\nА надто музика, що її стихію правовірні символісти вважали за праоснову життя й мистецтва.\nНе знаємо, чи відомі були Дарагану міркування Шопенгауера з цього приводу, але в тому, що він читав Верлена і знав його гасло — музика понад усе — сумніватися не доводиться.\n“Музики” Дараган навчався передусім у Бальмонта. До нього ж навертають і його алітерації на зразок: “шамотіння шамшаве, шипшина…”\nЗгадаймо бодай знамените: “чуждый чарам черный челн” чи “ландыши, лютики, ласки любовные”.\nУтім, цей прийом у пору Дарагана був настільки поширений, що міг бути навіяний й іншими.\nЗаслуга символістів — оновлення ліричних жанрів, значні відкриття в поетиці.\nУ поезії українській це видно вже на прикладі Чупринки.\nДараган природніший, ніж Чупринка. Легший, граційніший, чуттєвіший, недомовленіший, тому й притягальніший.\nМузичність Чупринки організована, раціональна, від голови, а не від серця. Цим, до слова, вона відрізняється від музичності Тичини.\nОкрім того, Чупринка абстрактніший, ніж Тичина й Дараган, хоч у вигадливості ритмів і розмаїтіший, ніж останній.\nЦе не ґандж Дарагана. Чистим символістом він не був. У нього всього потроху.\nКолишньому старшині УНР із його вояцьким досвідом було затісно в символізмі. Він реаліст і він же імпресіоніст.\nНавіть у своїй реставрації княжої та козацької історії, тій історіософії, яку найчастіше пов’язують з його іменем.\nДараган володів вродженим чуттям дідизни. Цим пояснюється легкість його занурень: минуле мовби осучаснюється і водночас залишається минулим.\nЦе вміння потім було розвинене і доведене до межі досконалості іншими пражанами — Ольжичем, О. Лятуринською, але пріоритет належить усе-таки йому, Юрію Дарагану.\nВін входив у княжу історію, як в обжиту оселю, започаткувавши історіософію, сказати б, імпресіоністичну.\nЗалогізованість, публіцистика, описовість — не його сфера. Це видно на прикладі “Мазепи” — поеми нудної і збаналізованої.\nДослідники творчості Дарагана, повторюючи один одного, помилково приписують йому ледь не ніцшеанство, культ сили.\nНасправді ж цей культ сформували інші пражани, зокрема і згадувані вже Ольжич та Лятуринська. Та передусім — Маланюк і Липа.\nДараган — це захват відкриття й пізнавання світу через колір і звук.\nЦе творення особливого дараганівського мікроклімату перебіжних настроїв за рахунок нюансування, укорочення рядка, збивання ритму, мінливості барв.\nОсобливості цього почерку відчув М. Шаповал, автор першої, авансової рецензії на рукопис “Сагайдака”: “Вся поезія Ю. Дарагана — поезія звуків, рухів, фарб. Душа приймає у себе світ безпосередньо. Рецептором — очі, що не вбирають в себе всієї матерії, а попереду організують її в образи, у втілені думки. І цей спосіб компонування образів, витворення їх сугестивної сили, вдихання в їх людської душі, очоловічення їх — це й проекція самої індивідуальности поета”.\nЩодо сугестивної сили. Вона інколи нагадує Тичину:\nОй висок голосок —\nВітер та струмок.\nКоли треба, і засвище…\nОстанній рядок сприймається як втеча від інерції чужої інтонації. Але марно:\nЗ дюн он, наче в’юн,\nНіби в лісі озвалися\nВпливу Тичини на Дарагана критики-сучасники, здається, не зауважили.\nПоетична спадщина Ю. Дарагана — це якихось сім десятків віршів. Різноякісних: майстерних і незграбних.\nПро це треба сказати, оскільки намітилася тенденція до спрощеного захвалювання передчасно померлого поета.\nАвтор біографічного нарису про Ю. Дарагана Л. Куценко акцентував увагу на таких рядках із його автобіографії: “Боже, зроби зі мною, що хочеш, якщо треба, — замуч мене, покаліч, задуши, але дай мені стати великим признаним поетом”.\nЦе страшнувате, з огляду на фатальний туберкульоз, і крамольне, з точки зору віри, звертання, було виголошене у підлітковому віці.\nВеликим поетом Юрій Дараган не став, можливо, не встиг стати.\nАле він із тих нечисленних, що спромоглися на послідовників.\nА це немало.\nНаповнить їх смертельний знак!\nУдари, рани і вино!\nВодно — густі червоні трунки,\nОсь білий лебідь — все вперед…\nІ пестощі, і юний гридень,\nРожеві хвилі мрійних слів,\nЩо линуть на далекий південь\nЗемля дудніла цілий день,\nНемов поранений олень…\nПеруне, зглянься ти над нами!\nЯк князь ранений —\nдень схиливсь на захід,\nОдкинув свій червоний щит.\nРубіни крови бризнули на дахи,\nІ червінню спокійний став блищить.\nЗітханням лине тихий повів вітру,\nІ ладаном — осінній аромат.\nНа очі насуває вечір митру\nІ править жалібний обряд.\nА герць гучний був,\nМій Боже! Радісно співає сурма…\nО, дай же і мені в свій час умерти\nТак пишно і безжурно.\nЗемля вже білий стяг підносить,\nГомоніли кострубаті галки,\nНебо грало у пташині сурми,\nІ очима синіми фіалки\nВизирали зі скляної урни.\nТам, за парком,\nвранці кінь спіткнувся,\nОбізвався дід недобрим словом,\nОчерет під жвавим вітром гнувся,\nПід весняним вітром безголовим.\nСпіває юний січовик.\nНічного степу вільний пташе,\nНа вістрії шабель і пік.\nОй, сонних виб’ють до ноги…\nДивись, татарин вузьколобий\nВ зелені хвилі, ніби окунь,\nПірнув і стежить з-за могил.\nА ти співаєш про Стамбул,\nПро байдаки та бідних бранців,\nЩо з зойком прокидались вранці,\nІ з України вітер дув,\nІ тужно-тужно сльози сьорбав\nІ танув золотий туман…\nОй, стисне пристрасно аркан\nТвоє, твоє співуче горло.\nВітер пружить, пружить,\nНа зелених травах.\nНе було ще сполоху такого,\nПросто в темряву скажені варти\nГей, ярами пробігали чати,\nАж земля дудніла.\nОй, женуть, женуть людей татари\nА степами — хмар-примар отари\nУ потязі Прага-Подєбради, 23.09.1924\nХмари білими стали перуками,\nЗнов безжурний я, молодий!\nВколисали мене поцілунками\nВесна і сонет води.\nІ пливу я, пливу і всміхаюся…\nЧи не хвилі мене женуть?\nТак казково під білим парусом\nМандрувати у синю путь.\nА з весною поля обіймаються,\nВідбувається шлюб землі.\nПропливають, зникають, гойдаються\nДумки мої — кораблі.\nО. Ренгевичеві присвячую\nЗакотилося сонце за обрій,\nА козацького сонця нема ще.\nФіалкові степи, фіалкові\nТрав розмріяних хащі.\nТільки чебриком пахне та тужить\nПо ярах, над річками полинню.\nОй, чолом тобі, місяцю друже,\nЯ в степи за тобою полину.\nГойдається місяць на хвилях,\nЗа обрій туманний\nВже більш не сягне моє око —\nА туга широка-широка\nУ серці і вітах похилих.\nГойдається місяць, як п’яний,\nМов “ратію виліг”\nСухий очерет над водою.\nА вітер — як сурма до бою.\nВвижається чалми, тюрбани…\nСпливло, занурилось, загасло…\nІ дня нема — пішов кудись,\nІ вечір на високе прясло\nСмаглявим парубком схиливсь.\nЗдається темний явір ляхом…\nЗдається, так давно-давно\nКурить мій віз чумацьким шляхом,\nТуманом, сріблом і вином.\nЯк на екрані встало місто\nНа тлі легеньких хмар,\nНад містом радісно і чисто\nЖевріє в небі урочисто\nБлакить безбуряна і божа,\nА серце, як дівчина гожа,\nЧекає вісти з Запорожжя,\nЧекає і тремтить.\nСтепи розлогі, далечінь.\nДавно вже син твій козакує —\nШаблі, аркан, мушкети, кулі\nТа вороний, гарячий кінь.\nТож хай боронить щасна мить\nМов наполохана лебедя,\nЧекає мати і мовчить.\nІ очі п’ють та п’ють обрій,\nУста затиснені скорботно.\nОдна, мов світ, одна турбота,\nЧи не вертає сокіл твій.\nТи весь із бронзи, із металу,\nТи вигинаєшся, мов лук,\nЦілунок сонячний розтанув\nНа темнім тлі смаглявих рук.\nОчам віястим так безжурно\nВдивлятись у прийдешні дні,\nІ хай за обрієм похмурим\nЗникає синя далечінь!\nХай сонце так невтримно хоче\nПірнути у глибокий став,\nВ безмежність кличуть сірі очі,\nІ усміхаються уста\nІ раптом бачу степ і тирсу,\nМогили, квіти і ставок,\nЧепурний зимівник край лісу\nІ в степ закоханий садок.\nТак червоніє кров півоній,\nТак гірко скаржиться полинь,\nБо вже давно козацькі коні\nВідтанцювали в далечінь…\nПрага, 2.11. 1923\nБілі хмари, ясний ранок,\nІ на ґанок\nВийшла ти в рожевій сукні.\nТільки стукни в браму. Чутно —\nТупотять рожеві ніжки,\nСміх дитячий. Коло річки\nБілі купки: ясні стрічки,\nІ рожеві, і блакитні,\nПричепурюють їх личка.\nНіби жмені ніжних квітів —\nХтось їх кинув межи вітів.\nБілий випещений кіт\nМляво ніжиться на ґанку.\nУ блакиті зупинились…\nПо алеях розгубились.\nГай мовчить, в снігу зимовий ранок,\nЯ під’їхав тихо на коні,\nВийшла ти на мармуровий ґанок,\nУсміхнулась радісно мені.\nІ поправила ти біле футро\nРухами царівен і княгинь,\nІ з рожевої долоні цукор\nБрав губами обережний кінь.\nТи була — мов та зимова квітка,\nА над парком ранок червонів.\nО, дозволь мені хоч зрідка\nПестощі таких чарівних снів.\nОбрядом править митрофорний\nВ парчевім строю,\nМоління дня, мов пісні “горні”,\nА я — жебрак на паперті.\nНа сніжнобілій скатерці.\nКаліш-табір, 8.07. 1922\nЧорний голуб, чорний голуб\nНа обгортці серп і молот.\nЧорний, чорний, чорний голуб\nВ серці мойому.\nТам “товарищі” Вас ймили\nУ глухім яру —\nІ знущалися, і били.\nЗа повстанчий рух.\nГолуб чорний мій клекоче,\nКрови, спрагло крови хоче,\nРозпинає крила ночі\nІ тріпоче так.\nВам під кожен крок килими\nВам душа — кадильним димом,\nВам під кожен крок килимом —\nВся любов моя!\nА в яру Вас чорно били…\nКрові і вогню…\nПтах мій в’ється, б’ється, квилить.\nА в яру Вас чорно били,\nВас, любов мою…\nІз циклу “Луни минувшини”\nЗаходе день за обрій синій,\nА він блискуче бився нині.\nВін малиновими устами,\nВін цілує між ланами.\nО, ладо, мій\nНе треба сліз, о земле бідна,\nБо він умер, як лицар гідно…\nЗапав за гай…


Здоровий сон дитини. 7 корисних порад по створенню відповідних умов для сну дитини | Рецепти, мода, краса, здоров'я. Жіночій журнал.\n3. Драпіровки і балдахіни\n4. Обмежувачі і бар’єри\n6. Жалюзі та штори\n7. Свіже повітря\nНіч є особливою частиною доби — протягом декількох годин дитина спить і знаходиться в чи не поля зору батьків. Як правило, мами найбільше переживають про те, щоб з їх малюком під час сну нічого не трапилося. Створення відповідних умов для безпечного і здорового сну дитини дозволить батькам спокійно відпочити у нічний час. Добре проветренная кімната, відповідно підготовлена ліжечко, і дитина буде міцно спати в повній безпеці.\nНаповнювач в матраці не є основним критерієм у його виборі. Найголовніше, щоб матрас не просідав під вагою дитини. Занадто м’який матрацик не забезпечує достатню підтримку для хребта і навіть може нести загрозу для здоров’я немовляти. Це стосується ситуації, коли дитина, лежачи на животику, упирається особою в матрац, від чого можуть виникнути проблеми з диханням. Однак, не варто перестаратися, бо надто жорсткий матрац незручний для сну.\nДитина повинна спати на рівній поверхні. Укладаючи його на подушку, насамперед, завдається шкода хребту. Також виникає загроза задухи. Якщо дитина часто відригує, можна покласти його на животик. Сон дитини в такому положенні не має прямого зв’язку з синдромом раптової смерті. Якщо ж батьки хочуть, щоб голова дитини знаходилась трохи вище, можна під кожну ніжку ліжечка в головах дитини покласти по дві книжки однакової товщини. Це особливо корисно в разі нежиті у дитини — при такому положенні виділення з носа будуть відходити природним шляхом, тим самим полегшуючи йому дихання.\nБагато мам прикрашають дитячі ліжечка стильною драпіруванням або балдахіном. Але тканину притягує до себе багато пилу, яка може викликати алергію у дитини. Це прикраса підходить тільки в тому випадку, якщо воно невелике за розміром, легко знімається і чиститься.\nУ новонародженої дитини рухова функція дуже слабо розвинена, тому випасти з ліжечка він просто не в змозі. Отже, такі бар’єри абсолютно не потрібні. Тим більше що вони ускладнюють нормальну циркуляцію повітря. Їх можна встановити в ліжечко, коли дитина стане старшою.\nДуже часто батьки оточують малюків плюшевими ведмедиками і зайчиками, щоб місце для сну виглядало більш затишно, а малюк якийсь час був би зайнятий грою. Тим не менш, близькість м’яких іграшок може викликати небезпеку удушення. Старша дитина може почати по ним підійматися і випасти з ліжечка. З тих же причин не можна залишати на спинках ліжка одяг, рушники та інші подібні речі.\nПроцес чергування дня і ночі регулює добовий ритм організму. На вікнах кімнати, де спить малюк, повинні бути штори. Але не варто закривати ними вікно повністю — вони повинні пропускати трохи світла. В іншому випадку малюк звикне спати в повній темряві, і можуть виникнути труднощі зі сном в інших умовах, наприклад, в готелі або у бабусі. Забезпечити м’який напівтемрява в кімнаті можна за допомогою нічних світильників.\nПеред сном необхідно ретельно провітрити приміщення, в якому спить дитина. Якщо на вулиці тепло, можна на всю ніч залишити відкритою кватирку. Головне, щоб в кімнаті не було протягів. Діти, як і дорослі, повинні спати при температурі 18 — 20 градусів. Дитина не повинна бути одягнений занадто тепло, інакше він буде прокидатися від перегріву. Якщо малюк постійно розкривається, то можна одягнути йому тонкі шкарпетки. Не варто укладати дитину на ніч в спальний конверт, він може заважати руху, перешкоджати нормальному кровообігу і диханню, а також викликати попрілості і потнічкі.\nГість 08.12.2015 10:22\nЗамість подушки ще можна використовувати пелюшку, складену вчетверо. Але я взагалі противник подушок. Мою дитинку свекруха навчила на подушці спати в 2 роки, так ми і засипаємо в основному, але я подушку потім прибираю.\nГість 01.01.2016 20:16\nМи з чоловіком і дитиною живемо зі свекрухою та її сестрою. Забезпечити нормальну атмосферу для сну дочки, не виходить. Думаю потрібно показати цю статтю свекрухи, а то вона нам постійно радить все з точністю до навпаки. Дитина у нас спить на подушці, коли вона засинає всі починають щось робити при чому дуже шумно …. А потім ще скаржаться на те що малятко погано спить.\nГість 23.01.2016 10:49\nМи теж вирішили відмовитися від балдахінів — абсолютно непотрібний прибамбас, який тільки зайві гроші з батьків витягнути\nГість 28.01.2016 15:52\nСтаття пізнавальна для молодих батьків. Ще для здорового сну дитини необхідні прогулянки на свіжому повітрі, якщо дозволяє погода і дозволяє здоров’я дитини.\nГість 18.02.2016 21:24\nЯ вважаю, що не зайвим буде додати до коментарів те, що дитина повинна спати так, що б його спина була в теплі, він не буде переохолоджуватися.\nГість 15.03.2016 20:41\nА мені здається, що в теплі повинні бути ще й ніжки. Як написано в статті, тонкі шкарпетки ніколи не будуть зайвими.\nГість 23.03.2016 06:34\nХороша стаття. Написано все вірно! Особливо, про подушку. Так як у наш час у дітей дуже часто спостерігається викривлення хребта. Тому, з дитячих років варто стежити за здоров’ям малюка. Своїй дитині я планую підкладати подушку в більш дорослому віці. Йому зараз 5 місяців.\nГість 11.04.2016 05:52\nДеякі батьки використовують практично плоскі подушки. Так виходить і подушка ніби як є і дитині це не шкодить.\nГість 25.04.2016 10:43\nМи вже далеко не новонароджені, нам вже 6 років, але поділюся своїми секретами спокійного сну. В першу чергу, ванна перед сном. Спимо завжди з відкритою кватиркою, за рідкісним винятком, коли штормовий вітер. Подушка маленька, сама все життя сплю на маленькій тонкої подушці, тому знаю, як це зручно і корисно. Ніяких шкарпеток, навіть взимку, шкіра повинна дихати.\nГість 28.05.2016 12:45\nЯ вважаю, що сон дитини буде повністю залежати від сухості його ліжечка. Буває дитинка вночі замочити і прокидається. Тому потрібно вирішувати цю проблему за допомогою підгузників. І тоді спокійний сон вашому малюкові гарантований.\nГість 13.06.2016 17:25\nТіло дитини вночі повинно відпочивати. Тому тісний одяг і памперси краще виключити. Добре, якщо дитина спить в піжамі або голяка. Стала виконувати ці пункти і моя донька стала спокійніше спати. А мокру пелюшку вночі я акуратненько міняю, вона навіть не прокидається.\nГість 03.07.2016 17:54\nМи проблеми зі сном в дитинстві не знали, вночі він у нас спав у памперсі, що дуже навіть зручно і для батьків і для малят, приміщення досі провітрювати, а тим часом виходимо на прогулянку на пів години і для апетиту добре і спимо без задніх ніг. Взимку що б дитину не мучив сухе повітря так як ми алергени і він починає ночами кашляти, ми вішаємо на ніч поруч з ліжком мокрий рушник.\nГість 15.07.2016 04:42\nДуже допомагає заспокоїтися малюкові ванна перед сном. Мій малюк дуже любить купатися. У воді я розчиняю морську сіль (краще білу, а не кольорову) або екстракт хвойний. Це допомагає зняти втому і роздратування в кінці дня. Після цього малюк засинає швидко і міцно.\nГість 25.07.2016 07:58\nМарія, а от нам якраз ванна заважала. І кожен вечір у нас був загальний стрес, поки не вирішили переключитися на душ.\nГість 25.08.2016 14:17\nЗ приводу одягу, постільної білизни все зрозуміло. Але ось у чому проблема. Велика частина нас живе в місті, де немає свіжого повітря, буває перед сном провітрити квартиру не можливо для дитини, особливо стосується квартир, які розташовані вікнами на проїжджу частину. Ви хід один, але не для всіх ставили кондиціонер, а другу частину кондиціонера виводили на інший бік будинку. Ось так буває важко провітрити квартиру.\nГість 07.09.2016 07:19\nДуже хороші поради. Я сама була прихильницею того, щоб уві сні голова дитини була трохи вище, але я підкладала не під ніжки ліжка, так як вони у нас були на коліщатках, а під сам матрацик складене велику ковдру з боку голови малюка.\nГість 27.09.2016 20:38\nЦікава стаття. Я кажу свекрухи: не треба ніяких балдахінів і бортиків на ліжечко, так як вони справжні пилозбірники. Треба терміново показати їй цю статтю


Черниговский городской портал » Все новости » Происшествия » Турецька поліція розігнала маніфестацію під стінами парламенту\nДля розгону активістів біля парламенту в Анкарі, які протестували проти військових дій Туреччини на сирійському кордоні, поліція застосувала сльозогінний газ.\nУ столиці Туреччини Анкарі активісти взяли участь у маніфестації у той час, коли меджліс на закритому засіданні обговорював питання видачі мандата армії на проведення транскордонних операцій в Сирії.\nДемонстранти, які висловлювали невдоволення військовими діями Туреччини на сирійському кордоні, намагались пройти до входу в парламент. Там їх зупинила турецька поліція. Маніфестанти відмовились розійтись, тому правоохоронці застосували проти людей сльозогінний газ.\nУ Туреччині почали висловлювати негативні думки щодо планів влади після того, як у середу ввечері уряд прийняв рішення ініціювати обговорення мандата армії. Люди побоюються, що нові повноваження армії можуть призвести до загострення відносин з Сирією і навіть до війни.\nНагадаємо, Туреччина та Сирія обмінялися артилерійськими ударами.\nДо слова, Туреччина вимагає від ООН зупинити агресію Сирії.шаблоны для dle 11.2\nДобавлено: 5-10-2012, 13:30\nГенштаб Туреччини: Сирія не збивала винищувач


А ви знаєте, що найкоротша в світі молитва складається всього лише з одного ЄДИНОГО СЛОВА? І молитися до Небес цим СЛОВОМ ми повинні якнайчастіше! – iBilingua\nYou are here: Home / Духовна скарбничка / А ви знаєте, що найкоротша в світі молитва складається всього лише з одного ЄДИНОГО СЛОВА? І молитися до Небес цим СЛОВОМ ми повинні якнайчастіше!\nА ви знаєте, що найкоротша в світі молитва складається всього лише з одного ЄДИНОГО СЛОВА? І молитися до Небес цим СЛОВОМ ми повинні якнайчастіше!\nДякую за прожитий новий день, за сім’ю, живих батьків, за можливість дихати, бачити, чути, радіти – за все це варто подякувати Богу. І навіть коли важко, сумно, самотньо – ці випробування ми отримали, бо Той, хто нам їх передав, знав, що ми впораємося і врешті залишимося вдячними (за матеріалами).\nЧитайте також: ПРИТЧА – МУДРІСТЬ ВДЯЧНОСТІ. МЕНІ КОЛИСЬ РОЗПОВІЛА ЇЇ БАБУСЯ, Й ЦЯ ІСТОРІЯ ЗАПАМ’ЯТАЛАСЯ НА ВСЕ ЖИТТЯ.


Новий формат LDS.org: мільйони людей зможуть отримати більше інформації\nНова версія церковного веб-сайту LDS.org значною мірою покращить його здатність надавати безмежну кількість інформації та матеріалів 14 млн. членів Церкви по всьому світу. Новий сайт зараз має адресу new.lds.org і в наступні місяці замінить теперішній сайт LDS.org. New.lds.org є більш інтерактивним, привабливим візуально й більш простим у користуванні. Це перше найбільш серйозне вдосконалення LDS.org з 2007 року.\n'Розробляючи цей сайт, ми ставили собі запитання: 'Що потрібно членам Церкви і як Церква може їм допомогти?' - сказав старвйшина Крейг С. Крістенсен, сімдесятник.\nУпродовж більше 10 років LDS.org надає он-лайн інформацію членам Церкви по всьому світу. За минулий рік понад 26 млн. різних відвідувачів проглянули сторінки теперішнього LDS.org веб-сайту більше 500 млн. разів. Така велика аудиторія користувачів представлена мормонами та іншими людьми з усього світу, які шукають інформацію про Церкву, її вчення та програми.\nNew.lds.org приділяє особливу увагу вченням Ісуса Христа і словам сучасних провідників Церкви. Сайт відкриває більше можливостей для святих останніх днів та інших людей вивчати доктрину Церкви в он-лайні, відкриває членам церкви більше способів ділитися частинами сайту з іншими людьми за допомогою мережі соціальних сайтів, електронної пошти і значною мірою покращив пошукову систему, щоб допомагати користувачам досліджувати сотні тисяч сторінок, доступних на сайті.\n'Перехід інформації йде від більш наукової до більш популярної, з великою кількість відео та ЗМІ, - сказав старійшина Крістенсен. - То ж це є повною зміною попередньої позиці. Ми намагаємося відповідати потребам кожної окремої людини і сім’ї у Церкві'.\nАнглійський сайт невдовзі буде перекладено ще 10 мовами, якими розмовляють приблизно 90 відсотків членів Церкви: кантонійською, англійською, французькою, німецькою, італійською, японською, корейською, мандаринською, португальською, російською та іспанською.\nЗміст сайту ділиться на 5 основних розділів, які можна знайти, клацнувши на 'Menu' у верхній частині будь-якої сторінки:\nПлан нашого Небесного Батька: Цей розділ містить короткий опис основних доктрин Церкви про мету життя.\nСім’я: Тут користувачі знайдуть інформацію, яка допоможе окремим людям і сім’ям зміцнювати шлюби та успішно виховувати й навчати дітей.\nЦерква: Цей розділ містить інформацію про Церкву, в тому числі сторінку 'Церковні новини і події' (про цікаві новини для святих останніх днів), огляд церковних організацій, храми та історію Церкви.\nСлужіння: Члени Церкви знайдуть інформацію, яка допоможе їм виконувати церковні покликання, навчати в церкві та брати участь у проектах служіння.\nНавчання: Цей розділ містить повну бібліотеку, яка включає церковні Писання, виступи на генеральних конференціях, підручники, музику, церковні журнали і тематичний покажчик. Цей розділ невдовзі надаватиме доступ до церковних витворів мистецтва, відео та аудіо.\nЧлени Церкви можуть користуватися своїм Акаунтом СОД, щоб знайти інформацію про свої відповідні приходи і коли (підрозділи), а також створювати в он-лайні навчальний щоденник та профіль члена Церкви на Mormon.org\nЦерква нещодавно звернулася до користувачів на офіційній сторінці у Facebook для членів Церкви з проханням надсилати відгуки про new.lds.org. Усі ці відгуки можна прочитати тут.\nІнші джерела: Повний текст інтерв’ю зі старійшиною Крейгом С. Крістенсоном на Mormon Channel: radio.lds.org/eng/programs/conversations-episode-18\nМи також дамо посилання на окремі частини сайту в LDS.org, коли вони почнуть функціонувати.


У Львові незаконно зрізують дерева. Збитків завдано уже на 6 тис.гривень | Новини Львова\nУ Львові незаконно зрізують дерева. Збитків завдано уже на 6 тис.гривень\n14:50, 18 жовтня 2013 р.\nДержінспекторами з ОНПС у Львівській області на підставі звернень громадян проведено позапланові перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо незаконної зрізки зелених насаджень в межах м. Львова та його околицях.\nВ результаті проведених заходів по вул. Стрийській,101 виявлено факт незаконної зрізки 6 дерев породи туя, 1 дерева породи глід та 2 кущів породи бузок. Розмір заподіяної шкоди становить 6,080 тис. грн. Також проведено обстеження зрізки 4 плодових дерев по вул. Садовій,9, розмір заподіяної шкоди нараховується.\nМатеріали перевірки буде скеровано в правоохоронні органи для встановлення винних осіб.


Балочний тензодатчик KELI SQB-A-500kg (OAP) у Львові (тензодатчик KELI SQB 500 кг)\nГоловна → Вагове обладнання → Тензометрія → Тензодатчики → Балочний тензодатчик KELI SQB-A-500kg (OAP) у Львові (тензодатчик KELI SQB 500 кг)\nБалкові датчики KELI SQB на 500 кг застосовуються для виготовлення платформних ваг і ваговимірювальних систем.\nЗгідно офіційній документації виробника, тензодатчик Keli SQB-A-500kg має точність 3 мВ / В і відноситься до класу точності C3. Оскільки більшість вагових індикаторів використовують напруга живлення датчиків 5В, можна розрахувати, який максимальний рівень сигналу можна отримати: 5В * 3 мВ = 15 мВ. При підборі ваговимірювального терміналу звертайте увагу на параметри вхідного сигналу і живлення - якщо він нижче 15 мВ, при живленні 5 В, такий вагопроцесор буде працювати некорректрно.\nКомпанія Уніпро займається не тільки продажем тензодатчиків KELI. Купити тензодатчики Keli SQB 500kg з конструкційної сталі можна в нашому відділі продажів. Ми також займаємося ремонтом, проектуванням і пусконалагодженням вагових систем різного рівня складності.\nМи продаємо оріганальні датчики Keli SQB-500kg в Києві, а також по всій Україні. На все датчики надається гарантія 1 рік від нашої компанії.


Блог майстра виробничого навчання Федорович Іванни Сергіївни: Цікавинки\nМодель сучасного педагога\nСтоп професійному вигоранню!\nЯк зробити урок цікавим: перевірені лайфхаки\nТОП-10 професійних навичок 2025 року\nЗолоті правила майстра виробничого навчання\n1. Бути особистістю, до якої діти тягнутимуться\n2. Майстер повинен викликати любов і повагу дітей до себе. А це можливо, коли він сам любить, поважає та піклується про кожну дитину, й у стосунках з нею чесний і відвертий.\n3. У майстра не має бути улюбленців, тоді дитина прислухатиметься до порад такого вчителя, виконуватиме його прохання, ділитиметься з ним найпотаємнішим.\n4. Майстер має бути веселим, жартами підтримувати і заохочувати позитивне. Це наближає його до дітей і зберігає його серце та нерви у порядку.\n5. Майстер повинен правильно використовувати свій час, щоб поповнювати запас енергії завдяки природі, мистецтву.\n6. Майстер слід завжди бути доброзичливим. Немає в дитині нічого такого, що вимагало б жорстокості. Зло перемагають добром, любов’ю. Вчитель повинен бажати дитині лише добра, виховувати в неї добро своїми власними вчинками, і вона відповість тим самим.\n7. Майстру варто читати більше наукової літератури. З такою людиною дітям завжди цікаво.\n8. Завдання майстра, як особистості: „знайди себе в собі”, підкори себе собі, оволодіти собою і допомогти дітям зробити те саме.\n9. Майстер повинен володіти мистецтвом індивідуальних бесід з дитиною, вміти вислухати її, підтримати в ній вогник самоповаги.\n10. Майстер має створити доброзичливий учнівський колектив, в якому кожна дитина пам’ятає, що поруч з нею людина, з інтересами якої треба рахуватися.\n11. Майстер має бути річкою, в якій зливається гаряче серце й холодний розум, не допускати поспішних, непродуманих рішень, не залежати від настрою.\n12. Майстру слід дорожити довір’ям дитини, любити її, захищати, поважати її почуття. Тоді між учителем і дітьми складатимуться доброзичливі, щирі стосунки. Педагог повинен берегти найвище благо: людську гордість, недоторканість особистості, гідність дитини.\n13. Майстру необхідно виховувати у дітей самодисципліну, боротися з лінощами. Разом з батьками слід добиватися того, щоб дитина сама себе обслуговувала. Діти повинні розуміти, що навчання у школі – це їхня найважливіша робота.\nЯк швидко скачати відео з Youtube? Як зробити QR код? Як прибрати фон на фото?


Одним з найпопулярніших обробних матеріалів є плитка. Для цього є кілька основних причин:\nплитка відрізняється довговічністю;\nрізноманітність фактур, розмірів і матеріалів робить покриття універсальним;\nдогляд за поверхнями з плитки відрізняється простотою.\nДля того, щоб якісно укласти плитку на підлогу – необхідно грунтовно підійти до процесу укладання і дотримуватися всіх правил і рекомендацій. В процесі монтажу слід виділити кілька основних етапів проведення робіт:\nВибір інструментів і оснащення.\nРозмітка статі і розташування плитки.\nОчищення підлоги від будівельного сміття, відходів і забруднень.\nКожен з цих етапів ми розглянемо докладно в цій статті.\nЕтап 1: Інструментарій\nВ процесі укладання плитки на підлогу знадобляться наступні інструменти:\nПлиткоріз та щипці для різання плитки (якщо потрібно різання вигнутих ліній);\nКорито або відро;\nПластикові хрестики для центрування плитки;\nШнур і рулетка;\nЛінійка, кутник і олівець;\nКилимок або наколінники, рукавички, окуляри.\nЕтап 2: Підготовка поверхні\nОчистіть поверхню підлоги від забруднень перед заливкою стяжки і нанесенням грунтовки.\nЗа допомогою рівня виявите нерівності і за допомогою стяжки усуньте їх.\nЗалийте стяжку, завдаючи складу рівними смугами (шириною до метра) і рівняючи рельєф.\nПісля заливки стяжки потрібно дати розчину остаточно висохнути, приступати до монтажу плитки можна через 2-3 дні.\nЕтап 3: Розмітка і розташування\nПри правильному укладанні, необхідно рухатися від тильної стіни кімнати – в напрямку до вхідних дверей приміщення. Для того, щоб кожен виріб лягало рівно і паралельно сусіднім, необхідно провести розмітку статі.\nЗа допомогою кутника, лінійки і шнура проведіть дві перпендикулярні лінії уздовж сусідніх стін приміщення, протилежних стіні з дверима. У разі, коли кімната має правильні прямокутні форми – лінії виявляться паралельними стінам. Якщо приміщення має трапецієподібної, п’ятикутної або інший плануванням неправильної форми – потрібно починати від кута, і рухатися по лінії, залишаючи між рядом з цілих виробів і стіною простір, яке буде покрито різаною плиткою.\nПочніть укладання плитки уздовж накресленої лінії. Місце, куди ціле виріб не поміститься – залиште порожнім: пізніше туди ляжуть різані фрагменти.\nЗ допомогу пластикових хрестиків, що укладаються на стиках, вирівняйте положення плитки і встановіть порожнечі для швів.\nЕтап 4: Різка\nРізка плитки відбувається в міру необхідності, у випадках, коли розміри цілого вироби занадто великі або потрібна фрагмент, форма якого відмінна від квадратної.\nВиміряйте ділянки, на яких буде проводитися укладання прямокутних виробів.\nЗа допомогою лінійки і олівця перенесіть результати вимірів на плитки.\nЗа зазначеним лініях здійсните різання плитки плиткорізів. Вигнуті лінії необхідно виконати за допомогою спеціальної пилочки або щипців.\nЕтап 5: Укладання\nІснує два популярних способу укладання: «встик» і «вразбежку». Перший має на увазі центрування виробів по кутах (в кожній точці сходиться по 4 плитки), другий – зі зміщенням кожного ряду в бік, при збереженні паралельних рядів. Метод укладання «встик» є більш простим.\nНанесіть на підлогу, що клеїть. За допомогою шпателя розрівняйте його, усуньте надлишки. За один підхід можна покривати не більше одного квадратного метра.\nНанесіть тонким шаром клей на поверхню плитки і акуратно укладіть її, легко притиснувши до підлоги.\nРухаючись уздовж шнура, прокладете перший ряд плитки. За допомогою хрестиків дотримуйтесь паралельність розташування виробів.\nПовторюйте п.1 … п.3, поки не покриєте цілої плиткою всю кімнату.\nЯкщо залишилися порожнечі, які потрібно покрити фрагментами неправильної форми – робіть все, аналогічно попереднім пунктам інструкції.\nУсуньте надлишки клею на швах і видаліть допоміжні хрестики до висихання клею.\nДочекайтеся висихання клею (24-72 години), перш, ніж приступати до затірки швів.\nЗатріть шви: нанесіть на них спеціальну суміш і вологою губкою втирайте її. Шов між крайніми рядами і стіною затирати не потрібно (він буде схований плінтусом і виконувати компенсаційну роль для уникнення деформацій).\nЕтап 6: Прибирання\nНамагайтеся усувати всі забруднення, які виникли в процесі монтажу, відразу ж (застарілі плями важче буде відмити). Після остаточного висихання можна проводити вологе прибирання.\nЯк укладати плитку на підлогу? Ссылка на основную публикацию


РецептыМінестроне у мікрохвильовій печі\nМінестро́не (італ. Minestrone, «великий суп», суп з великою кількістю інгредієнтів) — страва італійської кухні, легкий суп із сезонних овочів, іноді з додаванням пасти або рису. Мінестроне — одна з найпоширеніших в Італії страв.\n50 г бекону, 1 цибулина, 150 г селери, 2 помідори, 150 г моркви, 100 г замороженої зеленої квасолі, 100 г замороженого гороху, 50 г макаронів (маленькі мушлі), 1 ст. л. суміші заморожених італійських трав, 100 мл овочевого бульйону, 100 г твердого сиру (Пармезан), шматком\nНаріжте бекон і цибулю кубиками. Селеру та помідори також наріжте кубиками, а моркву —кружальцями. Усе це покладіть у скляну посудину. Додайте квасолю, горох, макарони та трави з бульйоном і перемішайте. Поставте посудину на скляний лоток. Готуйте накритим із налаштуваннями етапу 1. Потім задайте налаштування етапу 2. Перемішайте айнтопф і продовжуйте готувати його накритим. Натріть пармезан і посипте ним страву.\nЕтап приготування 1. Режими роботи: НВЧ. Потужність: 850 Вт. Тривалість: 10 хвилин\nЕтап приготування 2. Потужність: 450 Вт. Тривалість: 15 хвилин.\nЗамість макаронів можна використати 150 г картоплі, нарізаної.


COVID-19 на Житомирщині: виявлено 27 нових випадків зах ...\nУчора прикордонники Чернівецького загону затримали трьох громадян України, які, ймовірно, причетні до спроби незаконного переправлення сигарет в Румунію.\nНа Івано-Франківщині прикордонний наряд відділу прикордонної служби «Шибени» виявив двох чоловіків, які направлялися в бік кордону з Румунією. Згодом група реагування прикордонників, яка перевіряла прилеглу до кордону місцевість, виявила ще одного чоловіка без документів, як виявилося пізніше, він був родичем одного з уже затриманих.\nОглядаючи місцевість поблизу, прикордонники натрапили на схованку з трьома пакунками сигарет, яка була облаштована за 600 метрів від кордону.\nКрім того, в ході пошукових дій охоронці кордону виявили позашляховик «Mitsubishi» української реєстрації, в якому знаходилися ще два пакунки з тютюновими виробами.\nСигарети, загальною кількістю більше 4,6 тисяч пачок, правоохоронці вилучили, їх попередня сума оцінки склала понад 100 тисяч гривень.\nТакож до місця виявлення позашляховика прикордонники викликали співробітників Національної поліції.\nЗаходи щодо притягнення до відповідальності затриманих українців, встановлення усіх обставин справи та інших причетних до протиправної діяльності осіб тривають.\nУ Кінологічному навчальному центрі відкрили меморіальну ...