Моральне виховання підростаючого покоління\nМоральне виховання підростаючого покоління\nДана робота присвячена формуванню морального якостей особистості молодших школярів. Формування основ особистості пов'язане з вихованням моральних якостей, творчих особливостей і розкриття індивідуальності дитини. Наділивши школяра знаннями, але не виховавши в своєму учневі морально-багату особистість, ми робимо його слухняним виконавцем волі будь-якого лідера. Національна доктрина освіти одним з ключових завдань проголошує виховання молодого покоління у дусі високої моральності. Педагог, що займається моральним вихованням, ніколи не обійде наступних постулатів: він сам має бути прикладом моральної поведінки. Вибір учня повинен спиратися не лише на логіку і розрахунок, але і на його власні відчуття і емоції.\nЛюдина за своєю природою не любить одноманітності, і тому монотонне, неемоційне мовлення вчителя початкових класів послаблює інтерес дитини до спілкування, до співпраці, що робить неможливим або малоефективним моральне виховання. Результативність роботи залежить і від здатності вчителя навчити дитину інтонаційно-образному сприйманню світу.\nЗначення і функція початкової школи в системі безперервної освіти визначається не лише взаємозв’язком її з іншими ланками освіти, але і неповторною цінністю цього періоду в розвитку особистості дитини.\nАктуальність роботи обумовлена тим, що саме в цьому віці закладаються культурологічні основи морального виховання.\nТаким чином, потрібно вирішити завдання морального виховання учнів молодшого шкільного віку, започаткувати у школярів позицію морального світосприйняття, розумово-вольовий компонент душі, піднести їх рівень культури в даному аспекті можливо лише при умові побудови відповідного цілеспрямованого процесу.\nМоральне виховання учнів молодшого шкільного віку\nОб’єкт дослідження – процес морального виховання учнів молодшого шкільного віку.\nПредмет дослідження – формування морально якостей учнів молодшого шкільного віку в навчально-виховному процесі.\nМета дослідження – визначення сутності процесу морального виховання молодших школярів, виявлення недоліків у його організації та обґрунтування практичних заходів з їх усунення.\nДане дослідження виходить з гіпотези, що ефективність морального виховання учнів молодшого шкільного віку буде забезпечена при умові залучення їх до надбань культури шляхом художньо-педагогічного спілкування, як ефективного методу педагогічної діяльності.\nВідповідно до мети і гіпотези дослідження необхідно було розв’язати такі завдання:\n1. На підставі аналізу психолого-педагогічної літератури з теми дослідження розкрити сутність поняття "моральне виховання" та виявити критерії моральної вихованості молодших школярів.\n2. Визначити критерії сформованості моральних якостей учнів молодшого шкільного віку.\n3. Практично проілюструвати шляхи використання форм та методів морального виховання молодших школярів у сучасній школі.\nПрактичне значення дослідження полягає в тому, що його висновки, основні твердження та методичні рекомендації можна використовувати у навчально-виховному процесі як засіб його удосконалення в плані морального виховання учнів молодшого шкільного віку.\nНаукова новизна дослідження полягає у тому, що в ньому визначено та обґрунтовано методичні поради морального виховання для учнів молодшого шкільного віку.\nАпробація дослідження. Дослідження було апробоване в Малошкарівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, хмельницької області, полонського району, з учнями третього класу (учні віком 8-9 років).\nСтруктура роботи. Курсова робота складається з вступу, основної частини (теоретичний та практичний розділи), висновків та списку літератури який містить 12 джерел.\nРозділ 1. Теоретичні аспекти морального виховання учнів молодшого шкільного віку\n1.1 Поняття і необхідність морального виховання\nУ тлумачному словнику з філософії поняття моральності прирівняне до поняття мораль. «Мораль (латинське mores-мораль) - норми, принципи, правила поведінки людей, а так само людська поведінка (мотиви вчинків, результати діяльності), відчуття, думки, в яких виражається нормативна регуляція стосунків людей один з одним і суспільним цілим (колективом, класом, народом, суспільством).» (5, с. 191-192).\nВ.И. Даль тлумачив слово мораль як «моральне вчення, правила для волі, совісті людини».(3, с. 345) Він вважав: «Моральний — протилежний тілесному, плотському, духовний, душевний. Моральний побут людини важливіший за побут речей.» «Що відноситься до однієї половини духовного побуту, протилежний розумовому, але що зіставляє загальний з ним духовний початок, до розумового відноситься істина і брехня, до морального - добро і зло. Добродійний, доброзвичайний, згодний з совістю, із законами правди, з гідністю людини з боргом чесного і чистого серцем громадянина. Це людина моральна, чиста, бездоганної моральності. Всяке самовідторгнення є вчинок моральний». (3, с. 558).\nМислителі різних періодів трактували поняття моральності по-різному. Ще в древній Греції в праці Арістотеля про моральну людину говорилося: «Морально прекрасною називають людину досконалої гідності... Адже про моральну красу говорять з приводу чесноти: морально прекрасним звуть справедливого, мужнього, розсудливого і володіючого всіма чеснотами людини». А Ніцше вважав: «Бути моральним - означає підкорення спрадавна встановленому закону або звичаю. «Мораль - це зазнайство людини перед ПРИРОДОЮ». У науковій літературі вказується, що мораль з'явилася на початку розвитку суспільства. Визначальну роль в її виникненні зіграла трудова діяльність людини. Без взаємодопомоги, без певних обов'язків по відношенню до роду людина не змогла б вистояти в боротьбі з природою. Мораль виступає як регулювальник взаємин людей. Керуючись моральними нормами, особистість, тим самим, сприяє життєдіяльності суспільства. У свою чергу, суспільство, підтримуючи і поширюючи ту або іншу мораль формує особистість у відповідності зі своїм ідеалом.\nА що ж говорити про дітей? Ще В.А. Сухомлинський говорив про те, що необхідно займатися моральним вихованням дитини, вчити «умінню відчувати людину».\nВасиль Андрійович говорив: «Ніхто не вчить маленькуої людини: «Будь байдужим до людей, ламай дерева, зневажай красу, найвище став своє особистісне». Вся справа в одній, в дуже важливій закономірності морального виховання. Якщо людину вчать добру вчать уміло, розумно, наполегливо, вимогливо, в результаті буде добро. Вчать злу (дуже рідко, але буває і так), в результаті буде зло. Не вчать ні добру, ні злу - все одно буде зло, тому що і людиною його треба зробити». (8, с. 112)\nСухомлинський вважав, що «непорушна основа морального переконання закладається в дитинстві і молодшому шкільному віці, коли добро і зло, честь і ганьба, справедливість і несправедливість доступні розумінню дитини лише за умови яскравої наочності, очевидності морального сенсу того, що він бачить, робить, спостерігає».(8, с. 114)\nШкола є основною ланкою в системі виховання підростаючого покоління. На кожному етапі навчання дитини домінує своя сторона виховання. У вихованні молодших школярів, вважає Ю.К. Бабанський, такою стороною буде моральне виховання: діти оволодівають простими нормами моральності, навчаться слідувати їм в різних ситуаціях. Учбовий процес тісно пов'язаний з моральним вихованням. В умовах сучасної школи, коли зміст освіти збільшився в об'ємі і ускладнився по своїй внутрішній структурі, в моральному вихованні зростає роль учбового процесу. Змістовна сторона моральних понять обумовлена науковими знаннями, які учні отримують, вивчаючи навчальні предмети. Самі моральні знання мають не менше значення для загального розвитку молодших школярів, ніж знання з конкретних учбових предметів. (1, с. 124)\nН.И. Болдирєв відзначає, що специфічною особливістю морального виховання є те, що його не можна виокремити в якийсь спеціальний виховний процес. Формування моральної зовнішності протікає в процесі багатогранної діяльності дітей (іграх, навчанні), в тих різноманітних стосунках, в які вони вступають в різних ситуаціях зі своїми однолітками, з молодшими за себе дітьми і з дорослими. Проте, моральне виховання є цілеспрямованим процесом, що припускає певну систему змісту, форм, методів і прийомів педагогічних дій (2, с. 102).\nРозглядаючи систему морального виховання, Н.Е. Ковальов, Б.Ф. Райський, Н.А. Сорокин розрізняють декілька аспектів:\nПо-перше, здійснення узгоджених виховних впливів вчителя і учнівського колективу у вирішенні певних педагогічних завдань, а всередині класу – єдність дій всіх учнів.\nПо-друге, використання прийомів формування учбової діяльності моральним вихованням.\nПо-третє, під системою морального виховання розуміється також взаємозв'язок і взаємовплив вихованців на момент моральних якостей дітей.\nПо-четверте, систему морального виховання слід вбачати і в послідовності розвитку тих або інших якостей особистості у міру зростання і розумового дозрівання дітей.\nУ формуванні особистості молодшого школяра, з погляду С.Л. Рубінштейна, особливе місце займає питання розвитку моральних якостей, складових поведінки. (10, с. 177)\nУ цьому віці дитина не лише пізнає суть моральних категорій, але і вчиться оцінювати їх знання у вчинках і діях навколишніх, власних вчинках.\nНа визначення ролі планування, як в учбовій діяльності, так і в моральній поведінці дітей молодшого шкільного віку було направлено увагу таких учених як Л.А. Матвєєва, Л.А. Регуш і багато інших.\nУ своїх дослідженнях вони звертаються до формування моральних мотивів поведінки, оцінки і самооцінки моральної поведінки.\nПроцес виховання в школі будується на принципі єдності свідомості і діяльності, виходячи з якого формування і розвиток стійких властивостей особистості можливе при її діяльній участі в діяльності.\n«Практично будь-яка діяльність має моральне забарвлення», вважає О.Г. Дробніцкий, у тому числі і учбова, яка, на думку Л.І. Божовіч, «володіє великими виховними можливостями». Останній автор представляє учбову діяльність молодшого школяра ведучої. У цьому віці вона більшою мірою впливає на розвиток школяра, визначає поява багатьох новоутворень. У ній розвиваються не лише розумові здібності, але і моральна сфера особистості. (1, с. 117)\nВ результаті регламентованого характеру процесу, обов'язкового систематичного виконання учбових доручень у молодшого школяра складаються моральні знання, характерні для учбової діяльності, моральні стосунки. Учбова діяльність, будучи в молодшому шкільному віці ведучої, забезпечує засвоєння знань в певній системі, створює можливості для оволодіння прийомами способами вирішення різних розумових і моральних завдань.\nВчителеві належить пріоритетна роль у вихованні і навчанні школярів, в підготовці їх до життя і суспільної праці. Вчитель завжди є для учнів прикладом моральності і відданого відношення до праці. Проблеми моральності школярів на сьогоднішньому етапі розвитку суспільства особливо актуальні. За специфічну особливість процесу морального виховання слід вважати те, що він тривалий і безперервний, а результати його відстрочені в часі.\nІстотною ознакою процесу морального виховання є його концентрична побудова: вирішення виховних завдань починається з елементарного рівня і закінчується вищим. Для досягнення цілей використовуються види діяльності, що ускладнюються. Цей принцип реалізується з урахуванням вікових особливостей учнів. (1, с. 386).\nПроцес морального виховання динамічний і творчий: вчителі постійно вносять до нього свої корективи, направлені на його вдосконалення. Всі чинники, що обумовлюють моральне становлення і розвиток особистості школяра, І.С. Марєнко розділяє на три групи: природні (біологічні), соціальні і педагогічні. У взаємодії з середовищем і цілеспрямованим впливом школяр соціалізується, набуває необхідного досвіду моральної поведінки.\nНа моральне формування особистості впливають багато соціальних умов і біологічні чинники, але вирішальну роль в цьому процесі грають педагогічні, як найбільш керовані, направлені на вироблення певного роду стосунків.\n1.2 Цілі і завдання та види морального виховання\nПро що говорити з дітьми, як будувати свої заняття з ними так, щоб розвивався не лише інтелект дитини, але і його уміння мислити і співпереживати.\nОдне із завдань виховання - правильно організувати діяльність дитини. У діяльності формуються моральні якості, а виникаючі стосунки можуть впливати на зміну цілей і мотивів діяльності, що у свою чергу впливає на засвоєння моральних норм і цінностей організацій. Діяльність людини виступає і як критерій його морального розвитку.\nОсновні завдання морального виховання можна сформулювати таким чином:\n1. формування моральної свідомості;\n2. виховання і розвиток моральних відчуттів;\n3. вироблення умінь і навичок моральної поведінки.\nРозвиток моральної свідомості дитини відбувається через сприйняття і усвідомлення змісту дій, які поступають від батьків і педагогів, навколишніх людей через переробку цих дій у зв'язку з моральним досвідом індивіда, його поглядами і ціннісними орієнтаціями. У свідомості дитини зовнішньої дії набуває індивідуальне значення, таким чином, формує суб'єктивне відношення до нього. У зв'язку з цим, формуються мотиви поведінки, ухвалення рішення і моральний вибір дитини власних вчинків. Спрямованість шкільного виховання і реальні вчинки дітей можуть бути неадекватними, але сенс виховання полягає в тому, щоб досягти відповідності між вимогами належної поведінки і внутрішньої готовності до цього.\nНеобхідна ланка в процесі морального виховання - моральна освіта, мета якої - повідомити дитині сукупність знань про моральні принципи і норми суспільства, якими вона повинен оволодіти. Усвідомлення і переживання моральних принципів і норм прямо пов'язане з усвідомленням зразків моральної поведінки і сприяє формуванню моральних оцінок і вчинків.(4, с. 8)\nМоральність - особлива форма суспільної свідомості і вид суспільних стосунків (моральні стосунки); один з основних способів регуляції дій людини в суспільстві за допомогою норм. На відміну від простого звичаю або традиції моральні норми отримують ідейне обґрунтування у вигляді ідеалів добра і зла, належного, справедливості і тому подібне. На відміну від права виконання вимог моралі санкціонується лише формами духовної дії (суспільної оцінки, схвалення або засудження). Разом із загальнолюдськими елементами мораль включає історичні норми, принципи, ідеали. Мораль вивчається спеціальною філософською дисципліною - етикою.\nПитання про вирішальну роль морального виховання в розвитку і формуванні особистості усвідомлювалися і ставилися в педагогіці з давніх часів. Підкреслимо, що вони зв'язувалися головним чином з тим, що тільки моральне виховання забезпечує формування в особистості добродійного характеру і доброзичливих стосунків до людей. Ось що писав про це Я.А. Каменський. У своєму трактаті « повчання вдач» він приводив вислів давньоримського філософа Сенеки: «навчися спершу добрим ділам, а потім мудрості, бо без першої важко навчитися останньою». Там же цитував народний вислів: « хто встигає в науках, але відстає в добрих справах, той більше відстає, ніж встигає».(7, с. 46)\nТаку ж велику роль моральному вихованню відводив видатний швейцарський педагог-демократ Генріх Песталоцці. Моральне виховання він вважав за головне завдання дитячої виховної установи. На його думку, тільки воно формує добродійний характер і співчутливе відношення до людей.(7, с. 52)\nОсмислюючи суть моральності особистості, слід мати на увазі, що як синонім цього поняття часто вживається термін мораль.\nТим часом ці поняття необхідно розрізняти. Під мораллю в етиці зазвичай розуміють систему вироблених в суспільстві норм, правив і вимог, які пред'являються до особистості в різних сферах життя і діяльності. Моральність людини трактується як сукупність його свідомості, навиків і звичок, пов'язаних з дотриманням цих норм, правив і вимог. Вказані трактування дуже важливі для педагогіки. Формування моральності, або моральної вихованості є не що інше, як переказ моральних норм, правил і вимог до знань, вмінь та навичок особистості і неухильне їх дотримання.\nАле що означають моральні норми, правила і вимоги до поведінки особистості? Вони є не що інше, як вираження певних вимог суспільства до поведінки і діяльності особистості в різних сферах суспільного і особистості життя, а також в спілкуванні і контактах з іншими людьми.\nМораль суспільства охоплює велике різноманіття цих стосунків. Якщо їх згрупувати, то можна чітко представити зміст виховної роботи з формування моральності учнів.\nДля морального виховання необхідно добре орієнтуватися не лише в його змісті. Важливо детально осмислити, яку людину можна вважати моральною і в чому, виявляється справжня суть моральності взагалі. При відповіді на це питання, на перший погляд, напрошується висновок: моральною є та людина, яка в своїй поведінці і житті дотримується моральних норм і правил та виконує їх. Але можна виконувати їх під впливом зовнішнього примусу або прагнучи показати свою «моральність» на користь особистісної кар'єри або бажаючи досягти інших переваг в суспільстві. Подібна зовнішня «моральна пристойність» є не що інше, як лицемірство. При щонайменшій зміні обставин і життєвих умов така людина, як, хамелеон, швидко змінює своє моральне забарвлення і починає заперечувати те з чим раніше погоджувався.\n1.3 Методи морального виховання\nМетоди морального виховання - це своєрідний інструмент в руках вчителя, вихователя. Вони виконують функції організації процесу морального розвитку і вдосконалення особистості, управління цим процесом. За допомогою методів морального виховання здійснюється цілеспрямована дія на учнів, організовується і спрямовується їх життєдіяльність, збагачується їх моральний досвід. (2, с. 35)\nПрискорення і поглиблення морального формування особистості в значній мірі залежить від розуміння вчителем побудови специфічних функцій і призначення методів виховання, від уміння визначати і створювати оптимальні умови їх використання. Реалізація цього положення в практиці виховання школярів молодшого шкільного віку вимагає динамічності, співвідношення і взаємодії методів, збагачення їх новими складовими частинами. При цьому життєво необхідним являється дія на інтелектуальну, емоційну, вольову сферу учнів. Всі ці види діяльності складають основні компоненти процесу морального виховання. І якщо один з них випадає з поля педагогічного зору або увага до нього ослаблена, то організоване і кероване формування і самоформування особистості в певній мірі стає стихійним. Тому в кінцевому результаті мета і завдання морального виховання не можуть бути повністю досягнуті і успішно вирішені.\nВибір методів морального виховання багато в чому залежить від віку учнів і життєвого досвіду. Характер методів морального виховання змінюється і залежно від розвитку дитячого колективу. Якщо колектив ще не сформований, вчитель молодших класів пред'являє в твердій і категоричній формі вимоги до всіх дітей. Як тільки колектив починає помітно впливати на учнів, методика роботи змінюватися. Педагог прагне в своїх вимогах спиратися на думку школярів, радиться з ними.\nФорми організації і методи морального виховання змінюються від індивідуальних особливостей дітей. Виховна робота проводиться не лише зі всім класом, але й набуває індивідуальні форми. Кінцева мета роботи з колективом – виховання особистості кожного дитини. Цій меті підкоряється вся виховна система. Створення колективу це не самоціль а лише найбільш ефективний і дієвий шлях формування моральної особистості.\nІ.С. Марєнко назвав такі групи методів виховання, як методи привчання і вправи, стимулювання, гальмування, самовиховання, керівництва, пояснювально-репродуктивні і проблемно-ситуативні. В процесі морального виховання широко застосовуються такі методи як: вправа і переконання. (1, с. 212)\nВправа забезпечує вироблення і закріплення у молодших школярів необхідних навичок і звичок, перетворення навичок і звичок на практиці. Використовуючи цей метод в своїй роботі, вчитель молодших класів в цілому впливає на особистість. Переконання направлене на формування у молодших школярів моральних понять, на роз'яснення моральних принципів, на вироблення моральних ідеалів. Для активізації морального розвитку особистості і перевірки її зрілості, встановлення єдності переконань і поведінки використовується проблемно-ситуативний метод. У різних ситуаціях, уміло підібраних вчителем, учні самостійно вирішують моральні проблеми. Цей метод спонукає особистість систематизувати раніше засвоєні моральні знання і співвідносити їх з вибраними формами поведінки як кінцевого результату вирішення поставленої проблеми. Метод інтенсифікує протікання процесу мислення, викликає переживання, мобілізує волю учня.\nСамостійне вирішення учнями моральних проблем, в різних життєвих ситуаціях дозволяє педагогові встановлювати зв'язок між вчинками і якостями особистості, просліджувати характер їх розвитку, визначати перспективу в становленні особистості, формувати позитивні мотиви, узагальнювати моральні знання і уміння. Цей метод включає наступні прийоми: постановку моральних завдань, створення колізій і ситуацій, завдання на самостійне продовження і закінчення морального завдання по вирішеному початку. За допомогою цих методів вчитель молодших класів впливає на моральний розвиток особистості.\n1.4 Організація морального виховання молодших школярів на засадах народної педагогіки\nВизначне місце у народній педагогіці займає моральне виховання людини. Як відомо, мораль – це сукупність правил, норм співжиття, поведінки людей, що визначають їхні обов'язки і ставлення один до одного у суспільстві [8, с. 87].\nПерші знання про моральні норми дитина дістає від своїх перших вихователів – батьків. Тут, у родинному колі, через казки, оповідання, відгадування загадок, бесіди та й взаємини з рідними, сімейні традиції вона починає пізнавати суть таких моральних понять, як гарне і погане, добро і зло, справедливість, доброзичливість, чуйність, дбайливість, працьовитість, старанність, співчутливість, мужність, чесність, обов'язок, правдивість, ощадність та інші. Розглянемо детальніше деякі з зазначених понять.\nНайважливішим вважалося почуття любові до батьків. Моральним обов'язком дітей була допомога батькам по господарству, догляд за ними у разі хвороби, немічності, вияв повсякчасної уваги, шани й турботи. До батьків, як правило, зверталися на "Ви": до матері – "пані-матко", "мамо", "нене"; до батька – "неню", "пане батьку", "батьку".\nЕтнографи відзначають у побуті великих сімей своєрідну субординацію. Так, коли всі сідали за стіл і їли з однієї миски, то першим набирав страву найстарший член родини, потім всі інші, віддаючи першість старшому за віком. Коли хтось з дітей намагався порушити це правило, він тут же за столом карався (старша дитина била його ложкою по голові).\nТакий лад життя в сім'ї мав величезний позитивний вплив на дітей. Дитина привчалась до думки, що в суспільстві більшу винагороду одержує той, чия участь у суспільне корисній праці більша, хто може більше зробити для інших, у кого більший досвід. На цю особливість етнопедагогіки слід звертати більш уваги в сучасному вихованні, адже сучасні діти дістають усе найкраще, і то в першу чергу. Це розвиває дитячий егоїзм, який у старшому віці іноді дає небажані наслідки.\nНезважаючи на виняткову гостинність українців, не всіх запрошували до хати, а тим паче до столу. Щодо цього існувала приказка: "Я з нечесним за стіл не сяду". Такі чесноти як честь і гідність, особливо плекалися в народній моралі.\nНеобхідною умовою збереження честі вважалось у народній моралі пошанування правдивості. Батьки вчили своїх дітей змалечку: "Ніколи неправди не говори, бо кого ймуть на неправді, тому вже хоча би й божився, не вірять" [9, с. 192].\nНадаючи великого значення дисципліні ("Дисципліна – мати перемоги", "Сім'я без дисципліни, як млин без води"), народна педагогіка водночас наголошує, що дисципліна в сім'ї створюється не погрозами й бійками, а родинною атмосферою, загальним порядком у домі ("Порядок дому – лад усьому", "Не поможе й ремінець, як син поганець", "То й дрюк не поможе, як з порядком негоже").\nПалка любов до вітчизни, мужність у боротьбі за щастя трудящих, повага до інших народів – одна з основних заповідей народної моралі. Народна педагогіка прищеплює дітям ці чудові риси з малку, через найрозумніше – любов до матері, сім'ї і домівки, рідного краю, де людина народилась, росте й мужніє ("Як матір покинеш, то й сам загинеш", "Негідником той називається, хто рідної домівки цурається", "Грудка рідної землі дорожча від пуда золота"). Чудовим засобом посилення цих патріотичних почуттів є українські народні казки та легенди на героїчні теми, де уславлюються ті, хто відстоює честь і незалежність батьківщини ("Казка про Іллю Муромця та Солов'я-розбійника" та ін.).\nВивчаючи народні традиції, діти починають цікавитися історичним минулим як свого народу, та і загалом усіх народів. Вони успадковують від батьків, дідусів, бабусь, інших людей ще не зовсім утрачені фольклорні перлини, поступово поповнюють фонд народних традицій, обрядів, звичаїв.\nВідроджується культура рідного народу, входять у життя прадавні ігри дітей. Вивчення фольклору допомагає розвивати творчі нахили учнів, спонукати їх до пізнавальної діяльності. А це і є запорукою виховання любові до рідної української мови [1, с. 120].\nНародна педагогіка здавна використовувала рідну мову як провідний засіб виховання дітей. Немає народу. байдужого до материнської мови, до рідного слова, рідної домівки, рідної землі.\nДо скарбів українського фольклору належать прислів'я і приказки – короткі влучні вислови, в яких виражено повчальний досвід народу.\nУ народних прислів'ях відображається система поглядів українського народу на формування моральних якостей особистості. Прославляючи працелюбність, використовували таке прислів'я – "Без роботи день роком стає". Щоб дитина була сміливою, а не боягузом, їй казали – "На сміливого собака гавкає, а боягуза кусає". Засуджуючи ледачих, в народі казали – "Тяжко тому жить, хто не хоче робить". Застережуючи дітей від брехні, їм казали – "Правда із дна моря виринає, а неправда потопає"[1, с. 19].\nФольклор на Україні був і залишається могутнім фактором патріотичного виховання. Тема святого почуття любові до батьківщини звучить в усіх жанрах усної народної творчості – від великих епічних творів до коротких і влучних прислів'їв і приказок, загадок. "У світі одна всім потрібна вона", – каже народ про батьківщину в одній із загадок.\n"За рідний край і життя віддай!" – закликає народне прислів'я, за допомогою якого діти усвідомлюють свої права і обов'язки по відношенню до Батьківщини. Прислів'я "Чия відвага, того й перемога", вчить поважати себе та рідну землю. Народна педагогіка прищеплює ці чудові риси вже з найменшого віку [8, с. 94-95].\nДо вічних фольклорних джерел, які дарують радість дорослим і дітям, належить українська народна казка. Це своєрідний сплав реальності й уяви, життєвого досвіду і мрій народу. За допомогою казок, які вчитель використовує у виховній роботі, дитині прищеплюється ввічливість, конкретність у стосунках з людьми, працелюбність, любов до рідної землі. Широке використання казок у початковій школі, зумовлюється тим, що їх зміст викладений у цікавій формі. Існує чіткий поділ персонажів на добрих і поганих, сутність вчинків яких легко розуміється дітьми і дає змогу визначити моральні якості кожної дійової особи. Це полегшує правильну оцінку дітьми моральної цінності вчинку і дає змогу самостійно зробити висновки щодо правил культурної поведінки. Так, вивчаючи правила поведінки в гостях, можна інсценізувати казку "Лисичка та журавель", проілюструвати її прислів'ями [3, с. 55], наприклад:\nВміла готувати, та не вміла подавати.\nНа язиці медок, а на думку льодок.\nСловом, як листом, стеле, а ділом, як голками коле.\nБувало й таке, що дитина починала казати неправду, хитрувати, тоді батьки зверталися до українських казок. У казці "Лисичка-сестричка" головна героїня вдається до хитрощів. Скориставшись гостинністю хазяїв хати, де вона ночувала, лисичка їх обдурює. З'їдає свою курочку, а господарям каже, що то мабуть качки її "єдину радість" затоптали. Тому хазяї змушені віддати лисичці качку. Але руда на досягнутому не зупиняється: "за качку – гусочку, за гусочку — ягнятко, а за ягнятко – невістку". В результаті своєї жадібності вона отримує собаку, який її і покарав.\nУ казці "Сірко" хазяїн виганяє з дому собаку, бо він був дуже старий. У лісі Сірко зустрічає вовка, який допомагає собаці повернутися до дому. А згодом Сірко віддячує своєму помічнику за повернення — запрошує вовка до себе і пригощає його. Таким чином, ця казка виховує доброзичливість: якщо тобі допомогли, той й ти допоможи тій людині, якщо вона потребує допомоги.\nКазка "Цап та баран" допомагає дитині бути більш кмітливішою і винахідливішою. В цій казці цап та баран потрапляють до вовків.\nАби їх на з'їли, вони обдурюють вовків ("– А подай лишень, баране, оту вовчу голову! Та не цю, а подай більшу!"). Врешті решт вовки лякаються та й тікають самі.\nУкраїнський народ належить до найпісенніших народів світу. У скарбниці його культурних надбань чільне місце займає пісня, яка відображає визначні історичні події, героїчну боротьбу проти соціального і національного гноблення, розкриває глибину ліричної душі людини, її здоровий гумор, передає впевненість і надію на краще майбутнє.\nУкраїнські народні пісні характеризуються внутрішнім багатством змісту. Відтворюючи життя народу, народна пісенність України відзначається правдивістю та реалістичністю відображення дійсності, людських переживань і почуттів[3, с. 113].\nДо складу обрядових пісень входять:\n- зимові (колядки, щедрівки);\n- весняні (веснянки, гаївки);\n- літні (купальські, петрівочні, жниварські) пісні.\nОтже, традиційні різдвяно-новорічні обряди й колядки та щедрівки, що їх супроводжують, - це справжня духовна скарбниця нашого народу, яку потрібно глибоко пізнавати. Вони покликані розвивати у дітей інтерес та повагу до традицій українського народу, виховувати чуйних та гідних громадян України.\nОбрядові пісні виконувались не лише взимку та навесні, а ще й влітку. Серед циклу літніх обрядових пісень найвідомішими є купальські та жнивні.\nВсі обрядові пісні виховують у дітей інтерес до культурної спадщини свого народу, любов до української пісні і слова, природи, повагу до традицій та обрядів минулого. Все це складає основу морального виховання молодших школярів.\nВишивка – один з давніх і найбільш розповсюджених видів народного декоративно-прикладного мистецтва. Вона виникла дуже давно і передавалась з покоління в покоління. Але і в наш час це найбільш розповсюджений вид українського народного мистецтва з вище зазначених і, як і раніше, зараз також вишивають рушники. Рушник передавали як оберіг з роду в рід, із покоління в покоління. Без нього не обходиться жодне сімейне свято. Найбільше обрядових сюжетів, пов'язаних з рушниками, збереглося у весільному церемоніалі. Рушники подавали і брали на сватанні, ним пов'язували молодих на заручинах, на рушничок ставали, коли брали шлюб, одружувались.\nВажко уявити і сучасну, і колишню хату в Україні без рушників. "Дім без рушників, як сім'я без дітей", – говорить народне прислів'я. Їх вишивають для прикрашення оселі, для домашнього затишку, просто так для душі.\nІ не випадково рушники вішають над вікнами і дверима, на покуті — це обереги від усього злого, що може зайти в дім [25, с. 57-58 ]. Саме тому цей вид українського народного мистецтва виховує любов до рідного краю, адже техніка вишивання різниться в залежності від території її виготовлення. Також виховується любов до мистецтво, до Вітчизни, свого народу, його культурної спадщини.\nТрадиція розмальовувати навесні яйця у слов'янських народів сягає епохи язичництва. Писанки у слов'ян були пов'язані з комплексом весняної обрядовості. Назва "писанки" походить від слова "писати", в розумінні "прикрашати орнаментом". Писанки розписували переважно жінки та дівчата, дуже рідко – хлопці і чоловіки.\nТак, наші пращури вірили, що писанка має магічну силу. А старі люди і сьогодні вважають писанку особливою святістю, яка приносить добро, щастя, достаток, захищає людину від усього злого.\nРозмальовуючи писанки, діти дістають уявлення про народну символіку, традиції розписування писанок як оберегу, виховується інтерес до декоративно-прикладного мистецтва України, зосередженість, бажання вкласти частину своєї праці в українські традиції.\nІгри та забави становлять чималий розділ народної педагогіки. За допомогою народних ігор діти опановують перші елементи грамотності, вивчаючи напам'ять вірші, скоромовки, лічилки.\nЗа результатами аналізу літератури з теми дослідження було з'ясовано, що народні ігри можна класифікувати за такими групами:\n- рухливі з обмеженим мовленнєвим текстом;\n- рухливі хороводні ігри;\n- ігри мовленнєвої спрямованості;\n- ігри з відображенням трудових процесів та побуту народу;\n- обрядові та звичаєві ігри;\n- ігри історичної спрямованості.\nОбрядові та звичаєві ігри передають характерні події з життя українського народу: початок жнив, косовицю, великодні та купальські ігри, калиту, веснянки. Характерною особливістю народних ігор є навчальний зміст, який подається в ігровій формі.\nНародні ігри образні, в кожній з них відбивається якась подія або випадок, близький за своїм змістом дитині. Вони вчать шанувати традиції минулого, поважати батьків, бути чесними та гідними громадянами своєї держави.\nІграшки кожного народу мають свої педагогічні, художні і технічні традиції. В Україні вони характеризуються інтернаціональністю, оскільки наша держава досить різноманітна за етнографічним складом. Оригінальність і неповторність народної іграшки визначається також її національною своєрідністю вираження культури і побуту народу, що символізує її звичаєво-традиційні ознаки.\nНародна іграшка народжувалась у зв'язку з природною потребою дитини пізнавати світ, творчо і самостійно його осмислити. Отже, наслідування дорослих в їхній трудовій і побутовій діяльності, звичаєво-обрядових дійствах є основним змістом іграшки.\nУкраїнська народна іграшка несе дітям доступні знання про працю, відпочинок людей у давнину, їхній побут, мистецтво, життя загалом. Народна іграшка в дитячих руках є тією ниточкою, яка з'єднує людину з історією її Батьківщини [З, с. 156-158].\nЗараз іграшка при всій своїй різноманітності і багатофункціональності залишається важливим засобом виховання дітей. Саме через спрощення іграшки-знаки дитина пізнає світ, навчається мислити узагальненими поняттями і яскравими образами. Вихователь спрямовую свою роботу на те, щоб навчити дітей поважати творців народної іграшки, виховувати інтерес до них.\nТаким чином, аналізуючи українські народні традиції та обряди, а саме:\n- за допомогою прислів'їв та приказок здійснюється патріотичне, трудове виховання, вони відбивають такі моральні норми, як честь, гідність, обов'язок, щирість, добро та інші;\n- на основі народних казок виховуються: ввічливість, конкретність у стосунках з людьми, працелюбність, любов до рідної землі, розуміння понять "добро" і "зло";\n- застосування українських народних пісень у навчально-виховній роботі призводить до виховання у дитини любові до рідної землі, батьків і праці, поваги до старших, щирості, довір'я, інтересу до культурної спадщини українського народу;\n- за допомогою українського народного мистецтва (ткацтва, вишивання, писанкарства) виховується зосередженість, уважність, повага і любов до традиції свого народу;\n- під час використання українських народних іграшок та ігор у навчально-виховному процесі виховується: шанування традицій минулого, повага до батьків, творців народних іграшок та ігор, інтерес до них, чесність та гідність.\nВисновок до розділу 1\nГлибинний сутнісний зв'язок між соціальністю, духовністю й моральністю як продукованими людиною явищами, не дозволяв нехтувати формуванням моральних i духовних якостей. Так само i надмірне захоплення моральними ідеалами й цінностями у вихованні без врахування соціальних координат може перетворитись на нудне i безплідне моралізаторство. Формування внутрішнього, духовного світу людини без огляду на соціальні реалії її життя несе в собі небезпеку соціальної неадекватності, самотності, втечі у світ ідеальних ілюзій, втрати життєвої наснаги.\nРозділ 2. Практичні основи морального виховання учнів молодшого шкільного віку\n2.1 Аналіз наявного досвіду використання народних традицій та обрядів морального виховання у початковій школі\nЗ раннього дитинства дістає уявлення про такі моральні норми як "добро" і "зло", "щастя", "обов'язок", "чесність" тощо. Згодом, батьки та вихователі поширюють вже набуті знання дитини про моральні норми та вчать її розуміти ці норми, впроваджувати в життя, спілкування. На допомогу вихователям приходять українські народні традиції та обряди, на основі яких дитина краще за все розуміє сутність норм моралі та поведінки. Це - українські народні казки, легенди, прислів'я та приказки, народні пісні та свята, народні ігри тощо. Тобто, все те, за допомогою чого здійснюється моральне виховання у початковій школі.\nАналіз змісту шкільної програми з читання і розвитку мовлення дав можливість визначити завдання читання, де крім перелічених зазначено – "сприяти моральному вихованню молодших школярів".\nЗаслуговує на увагу і орієнтована тематика читання. Серед незначної кількості тематичних розділів, ми виділили ті, які, на нашу думку, сприятимуть вихованню моральної культури та моральних норм за допомогою народних традицій та обрядів.\nТак, у розділі "Усна творчість народу мого" учні ознайомлюються з різними жанрами усної народної творчості, у яких розкриваються моральні якості людини (працелюбність, доброзичливість, розважливість, мудрість, милосердя, відповідальність); засуджуються хитрість, жадібність, байдужість, заздрість, жорстокість, грубість; ознайомлюються з народними звичаями та обрядами.\nУ розділі "Ким станеш ти в житті, дитино" формується становлення дитини як особистості: прагнення удосконалювати себе, розрізняти добре й лихе, висловлювати оцінні судження, наслідувати позитивні риси літературних персонажів; учні прагнуть поглиблювати і розширювати знання про народні звичаї, традиції, обряди свого народу.\nУ розділі "У світі е одним-одна Вкраїна" учні вивчають твори різних жанрів про нашу рідну землю, край батьків. Учні вчаться аналізувати твори, в яких зображено працю. Доброту українського народу.\nУ розділі "Давно це діялось" учні вивчають твори різних жанрів про минуле нашого народу, його мрії про покращення життя; про звільнення від внутрішніх і зовнішніх ворогів, про бажання жити в дружбі, взаємодопомозі; ознайомлюються з народними звитяжцями.\nУ розділі "Свято Матері" учні вивчають легенди, народні перекази, оповідання, казки, вірші, прислів'я, пісні про матір, які відображають схиляння перед красою, скромністю, святістю жінки-матері. Ознайомлення учнів зі Святом Матері та його проведення.\nНа підставі аналізу шкільної програми з читання та розвитку мовлення в 4(3) кл., ми з'ясували, що на творах різних жанрів з наведених вище розділів можна здійснювати моральне виховання молодших школярів. Тому, буде доречним зробити аналіз Читанки для 4(3) кл. та методичного посібника. Для цього ми дуже стисло передамо зміст твору, питання. Які автори підручника наводять до тексту та зробити аналіз твору з точки зору морального виховання і, якщо є, наведемо питання до цього ж тексту з методичного посібника.\nУ розділі "Усна народна творчість" на особливу увагу заслуговують такі українські народні казки: "Кирило Кожум'яка", "Казка про липку й зажерливу бабу", "Кривенька качечка", "Кобиляча голова", "Калиточка", "Хитрий півень". Розглянемо деякі з перелічених творів.\nУ казці "Кирило Кожум'яка" розповідається про те, що біля Києва оселився змій.\nЩо змій закохався в князівну молоду і виконував всі її бажання. Так князівна дізналась, що є "у Києві над Дніпром" такий чоловік – кожум'яка, який може побороти змія. Вона відіслала додому з голубком цю добру новину і порадила, як краще звернутися до Кожум'яки...\nДо твору автори підручника наводять такі питання:\n1. У які часи відбувалися події, описані у казці?\n2. Чому Кирило згодився битися із змієм?\n3. Прочитайте рядки казки, в яких показано силу і мужність богатиря.\n4. Перекажіть, як відбувався бій.\n5. До слів поцупить, злинув, благайте доберіть слова, близькі за значенням.\n6. Знайдіть уривок із тексту, який стосується змісту малюнка. Таким чином, ми бачимо, що перелічені питання до тексту допомагають нам формувати моральне виховання у молодших школярів. У методичному посібнику ми знаходимо тільки одне запитання, яке відбиває моральність: "Знайти і прочитати в казці ті місця, де Кирило Кожум'яка змальований як людина роботяща, сильна, справедлива, кмітлива. Подати його характеристику." Ми вважаємо, що до цієї казки треба давати більше питань морального змісту, наприклад:\n- Що треба робити, щоб бути таким, як Кирило Кожум'яка?\n- Яким народ змальовує Кожум'яку, а яким – змія? Чому їхні образи такі різні? Та інші.\nНаступна казка "Про липку й зажерливу бабу". В ній розповідається про діда та бабу. Одного разу послала баба діда до лісу, щоб той вирубав липку, бо нічим було топити. А липка, яку вибрав дід, виявилась чарівною. "Не рубай мене, – каже, – я тобі в пригоді стану!" От баба і вирішила скористатись такою нагодою та здобути собі конячку з возом, нову хату, худобу й птицю, грошей, охорону для себе та хати. Тільки останню бабину вимогу – "треба ще, щоб усі люди в селі були нашими батраками" – липка не виконала, та ще й забрала все, що бажала мати баба.\n1. Простежте за тим, як збільшувалися вимоги баби до липки.\n2. Як ви гадаєте, чому баба не зупинялась у своїх вимогах? До яких пір липка потурала бабиним бажанням? Як ви поясните значення слова "зажерлива"?\n3. А яким у казці показано діда? Свої думки підтверджуйте рядка ми казки.\n4. Яка головна думка казки?\nМи вважаємо, що за допомогою всіх перелічених питань можна здійснювати моральне виховання, а перше питання доречно ставити ще перед першим читанням твору.\nУ розділі "Зростайте справжніми людьми" на особливу увагу заслуговують такі твори: "їжак і лисиця" (Естонська народна казка), "Коваль щастя" (Казка. А.Саксе), "Помічниця" (М.Конончук).\nУ казці "їжак і лисиця" розповідається про звірів, які потрапили до вовчої ями. Згодом, лисиця захотіла з'їсти їжака, бо почав їй допікати голод. А їжак запропонував не їсти його, а краще вислухати пораду. Лисиця погодилась та ще й поклялась: "Я присягаюсь тобі у вічній вірності і дружбі, обіцяю завжди виручати тебе з біди", їжачок запропонував, коли близько буде проходити мисливець, треба прикинутися мертвими. Тоді людина обох викине з пастки. Так і зробили.\nПісля цього з їжаком кілька разів траплялися всякі прикрощі, а лисиця не поспішала на допомогу, не згадувала про дану клятву. Тоді їжак вирішив провчити лиходійку. Знайшов в лісі пастку на лиса та хитрощами заманив туди лисицю.\n1. Назвіть дійових осіб казки. Які вони?\n2. Що запропонував їжачок лисиці? Чи вдалося їм здійснити свій задум?\n3. Чи справедливо їжак покарав лисицю?\n4. Прочитайте прислів'я, які вживають герої казки. Як ви розумієте їх зміст?\n5. Невдячний, кмітливий, розумний, хитрий, справедливий, сором'язливий, працьовитий. Які з цих слів можна використати, розповідаючи про їжачка?\n6. Як по-іншому передати значення таких слів і виразів: благала, чую дихання смерті, заклякла на кістку, нагода по квитатися.\nТаким чином, наведені вище питання допомагають нам формувати моральне виховання у молодших школярів. Можна використовувати і друге питання, але краще його доповнити: "Як це характеризує їжака? А лисицю?". Перше питання доречно ставити дітям ще до читання твору.\nУ казці "Коваль щастя" розповідається про коваля, який тільки-но відкрив власну кузню.\nАле люди до нього не поспішали. Тоді коваль вирішив назвати свою кузню "Коваль щастя".\nПершим замовником був селянин. Він попросив зробити коваля такий плуг, за яким би не довелося ходити слідом. Навесні плуг був готовий.\nДругим замовником був багатій, який хотів отримати такого ключа, яким би тільки він міг відмикати двері комори. Восени ключ був готовий.\nПройшло немало років, посріблилося чорне ковалеве волосся. Одного разу ковалиха питає в свого чоловіка: "Чому ти іншим викував щастя, а собі ні?". Тому коваль вирішив з'ясувати, як поживає селянин, якому він викував плуга, що сам оре та багатій, який отримав ключ щастя. З'ясувалося, що селянин спився і зовсім перестав працювати, а багатій – з'їхав з глузду.\n1. Прочитайте, які замовлення виконав коваль.\n2. Чи здобули замовники коваля щастя? Чому?\n3. Знайдіть в казці слова, що виражають її головну думку?\n4. Знайдіть у казці прислів'я. Поясніть їх зміст.\n5. Поясніть значення вислову "коваль щастя".\nСеред перелічених питань на особливу увагу заслуговують друге, третє та четверте питання. Ми вважаємо, що саме ці питання допомагають формувати моральне виховання у молодших школярів. У методичному посібнику до цієї казки наводиться велика кількість питань морального змісту:\n- Про що міркував коваль?\n- Який плуг він викував?\n- Чому незвичним було прохання найбагатшого господаря округи?\n- Кого ж автор казки вважає ковалем щастя?\n- Чому коваль вдався до вигадки? Чи був впевнений молодий коваль, що люди після цього прийдуть до нього?\n- Як він розмірковував над своїм вчинком?\n- Який висновок можна зробити про першого замовника? Чи приніс щастя цей виріб ковалю і селянинові?\n- Що відповіла дружина селянина на запитання коваля про плуг щастя, що сам оре?\n- Дружина селянина в у цьому звинуватила виріб коваля. А ви як гадаєте, хто був справжнім винуватцем?\n- Як допоміг здобути щастя своєму хазяїну інший виріб коваля – "ключ щастя"? Хто його замовив? Для чого йому був потрібний такий ключ?\n- Як випробовував господар своє замовлення на членах родини?\n- Що сказано в казці про долю родини найбагатшого господаря округи?\n- Чи можна вважати, що ключ щастя допоміг господареві стати ще багатшим? Чому?\n- Дружина багача звинуватила коваля в тому, що від "про клятого ключа горе та злидні оселилися в їхній хаті". Ви погоджуєтесь з такою думкою?\n- Назвіть основну причину горя і злиднів багача.\n- Селянин, який замовив плуг щастя, і багач, що тримав своє майно під замком, – це позитивні чи негативні дійові осо би?\n- Як ставиться до них сам автор? З чого це видно?\n- Що схвалюється в казці?\n- Що можна сказати про коваля.\nТаким чином, ми лише можемо додати, що перше питання, яке наводиться у методичному посібнику, краще ставити учням ще перед читанням твору.\nДо другого питання можна записати і таке: "Як це характеризує хлопців?". А підводячи підсумок, доречним буде питання: "Що схвалюється, а що засуджується в цьому оповіданні?". У методичному посібнику ми теж знаходимо питання, які сприяють вихованню моральних норм у молодших школярів:\n- З якою метою хлопці прийшли на поле? А Наталя?\n- Чи легко було Наталці нести відро з водою?\n- Як ви вважаєте, про що подумали Тарас з Василем, коли дивились услід машині, в якій їхала Наталка?\nУ розділі "На світі є одним-одна Вкраїна" на особливу увагу заслуговують такі твори: "Корінь життя" (Притча), "Дивна дівчина" (Л.Храплива), "Хліба" (Бабусина розповідь), "Плакучий Бук" (А.Хорунжий), "Кам'яний горішок" (Легенда).\nУ притчі "Корінь життя" розповідається про хлопця – Максима, на честь народження якого посадили навпроти хати молоденький дубок. З літами обидва кріпли, росли. Та не сиділося Максимові в рідному селі – поїхав до столиці. А мати щодня виходила на битий шлях виглядати сина, тільки все даремно, бо забув нащадок дорогу до рідної домівки, відцурався. Буває, притулиться мати до дуба, мов до синочка, сльозу пустить, бо чує недобре материнське серце.\nА Максима і справді мучить недуга. Порадили йому до ворожки –сходити. Прийшов, а вона йому каже: "Єдиний, хто тебе порятує – твій зелений брат, дуб-велетень. Вставай досвітками і вмивайся щодня росою з його листя". Так і зробив. І справді, трохи полегшало. Ненці каже, що забере дуба у місто. "Що ти, сину, – він же усохне, як тільки підрубаєш його коріння", – занепокоїлась мати. І тоді Максим зрозумів, що "людина, як дерево, без коріння жити не може!".\n1. Яким був давній український звичай, коли народжувалась дитина?\n2. Що сказано в тексті про Максима і його зеленого брата?\n3. Чому Максим змушений був звернутися до ворожки? Яку пораду вона йому дала? Як про це сказано у виділених реченнях?\n4. Прочитайте діалог між матір'ю і сином. До якого висновку прийшов Максим?\nЗ наведених вище запитань до тексту ми бачимо, що:\nа) перше і друге питання відбивають знання про українські народні традиції, звичаї та обряди; на основі цих питань можна формувати моральне виховання у молодших школярів за допомогою народних звичаїв та обрядів, а це і є метою нашої роботи;\nб) за допомогою третього і четвертого питань можна виховувати моральні норми у молодших школярів.\n2.2 Шляхи підвищення ефективності використання українських народних традицій та обрядів у моральному вихованні молодших школярів\nМи вважаємо, що доцільно проводити низку свят, які розкривають сутність народних традицій та обрядів, на основі яких відбувається моральне виховання молодших школярів. Наприклад, восени можна провести свято під назвою "Ой обжинки, господарю, обжинки". Майже все свято базується на обжинкових піснях та обрядах, пов'язаних з ними. Під час проведення цього свята, діти дістають уявлення про традиції та обряди, якими українці користувалися в минулому, збираючи врожай.\nВзимку доречно провести свято "Водіння кози" та обряд щедрування "Маланка", які приурочені до 13 та 14 січня. Основа і свято, і обряду – інсценізовані дії, які супроводжують щедрівками. В них щедрівники бажають господарям багато врожаю, здоров'я тощо. Ці свята також супроводжуються обрядами, наприклад: продаж кози та вихваляння здібностей Маланки. На прикладі свята "Водіння кози" та обряду щедрування "Маланка" в учнів розвивається кругозір, поширюються знання про, традиції та обряди нашого народу, адже ці свята ще використовуються на Волині, Львівщині та Закарпатті, а щедрування відбувається і зараз майже у всіх регіонах України.\nНавесні доречно провести свято "А вже весна, а вже красна". Під час проведення такого свята слід використовувати веснянки, гаївки, жарти, пісні-ігри "Шум", "Воротарчик".\nВикористання весняних обрядових пісень та народних ігор розвивають в учнів почуття прекрасного, естетичний смак, повагу до традицій минулого.\nДоречним буде і проведення свят або використання усних журналів, присвячених народним символам-оберегам. Добирати теми необхідно які більш або менш відомі дітям, наприклад: "Хата моя, біла хата", "Хліб наш насущний", "Рослини – символи та обереги", "Українська писанка", "І на тім рушникові..." тощо. Дуже вдало проілюстровано сценарій усного журналу в журналі "Початкова школа" (1998, №8), який розробила О.Московенко.\nВиховну роботу з дітьми можна здійснювати також на основі народних ігор. Характерною особливістю народних ігор є навчальні змісти, який подається в ігровій формі. Так, наприклад, гра "Гуси" вчить спритності, уважності, "В гороховій скрині" – знанню українських пісень, віршів та танців, "Редька" – як треба працювати на городі тощо.\nМи пропонуємо здійснювати виховну роботу з молодшими школярами, яка]включає проведення:\n- систематичних бесід;\n- вечорів питань та відповідей тощо.\nТеми до проведення систематичних бесід слід добирати морально-етичного чи народознавчого змісту, наприклад: "Ми діти твої, Україно!", "Бути вихованим, що це значить?", "Година ввічливих малят", "Люби, шануй, оберігай усе, що зветься Україною!".\nПрогулянки краще за все проводити по старим вулицям міста, які відомі своїми архітектурними спорудами чи видатними людьми минулого, які тут колись жили. Вчителю до таких прогулянок слід ґрунтовно готуватися. Необхідно з'ясувати, який маршрут обрати краще, які вулиці в місті найстаріші, які з них виникли першими і чому, яка в них була назва раніше і тепер, які видатні постаті жили на цих вулицях, чим вони займалися в роки життя, який вклад внесли в українську історію тощо.\nЕкскурсії доречно проводити, відвідуючи музеї. Це може бути і шкільний музей, експозиція якого присвячена українському мистецтву та історії українського народу, чи художній музей, де поряд з відомими витворами мистецтва найвідоміших художників Європи зустрічаються і праці українських майстрів (Т. Шевченка, М. Приймаченко, І. Репіна та інших). Також ми пропонуємо з'їздити до Чугуєва і відвідати музей ім. Репіна.\nЦе будинок, в якому Репін жив і творив наприкінці свого життя протягом 1876-1877 рр. Тут зібрані особові речі художника, його замальовки, картини та пейзажі Чугуєва.\nМи також пропонуємо відвідати Полтаву, місто – відоме завдяки Полтавський битві, яка відбулася під час Північної війни в 1700-1721 рр. між Швецією і Росією. Зараз це місце є територією заповідника, на якій розташовані Братська могила та музей історії Полтавської битви. Слід відвідати у Полтаві і музей-садибу І.Котляревського – українського генія, автора безсмертної "Енеїди" та "Наталки-Полтавки". А ще Полтава пишається своїми архітектурними святинями, найстарішими з яких є Хрестовоздвиженський монастир та сучасник Полтавської битви – Спаська церков.\nМи вважаємо, що екскурсії не тільки виховній роботі з учнями, вони розвивають у школярів пам'ять, мислення, пізнання навколишнього та історії українського народу.\nБуває, що учні цікавляться деякими традиціями та обрядами українського народу, змістом їх проведення чи історією своїх пращурів, тоді доречно проводити вечори питань і відповідей. Вчитель повинен заздалегідь записати всі питання, які цікавлять учнів, та сформувати їх в одну тему. План проведення такого вечора може мати такий вигляд:\n1. Вступне слово вчителя з даної теми.\n2. Питання учнів та відповіді вчителя.\n3. Практична частина (проведення народної гри чи обряду, які відносяться до даної теми).\n4. Підведення підсумків учнями і вчителем.\nМи вважаємо, що проведення таких вечорів сприятиме засвоєнням учнями тих аспектів українських народних традицій та обрядів, які найбільше їх цікавлять.\nВисновок до розділу 2\nОтже, на вище зазначених прикладах відбувається формування морального виховання у початковій школі на засадах народних традицій та обрядів. Використання українських народних свят, усних журналів, заочних подорожей, систематичних бесід, прогулянок, екскурсій, вечорів питань та відповідей тощо, необхідно, щоб повною мірою прищепити молодшим школярам любов до українських народних традицій та обрядів.\nПроблема морального виховання молодших школярів можлива при забезпеченні педагогічних умов: мотиваційної, змістовної, операційної.\nПрограма «Моральне виховання школярів в учбовій діяльності» може сприяти підвищенню рівня виховної підготовки що вчаться в школі, забезпечуючи розвиток моральних якостей особистості в учбовій діяльності.\nІ діти, стануть високоморальними особами: ввічливими, уважними до інших людей, навчаться дбайливо відноситися до праці. Чи не це головна мета роботи вчителя?\nПеред загальноосвітньою школою ставиться завдання підготовки відповідального громадянина, здатного самостійно оцінювати, що відбувається і будувати свою діяльність відповідно до інтересів оточуючих людей. Рішення цієї задачі пов'язане з формуванням стійких моральних властивостей особистості школяра. Основною функцією є формування інтелектуальної, емоційної, ділової, комунікативної готовності учнів до активної діяльності, взаємодії з навколишнім світом (з природою, іншими людьми, самими собою і ін.). Формування морального виховання у початковій школі на засадах народних традицій та обрядів здійснюється не тільки у навчально-виховній роботі в школі, але й у повсякденному житті; в цьому допомагає використання українських народних свят, усних журналів, заочних подорожей, проведення систематичних бесід, прогулянок, екскурсій, вечорів питань та відповідей, які при щеплюють молодшим школярам любов до українських народних традицій.\n1. Архангельский Н.В. Нравственное воспитание. - М.: Просвещение, 1979.\n2. Болдырев Н.И. Нравственное воспитание школьников. – М.: Просвещение,1979.\n3. Даль В.И. Толковый словарь живого великорусского языка – М.:1979,т.11.\n4. Каирова И.А. Нравственное развитие младших школьников в процес-се виховання. - М.: Просвещение, 1979.\n5. Краткий словарь по философии -М: 1982\n6. Кондрашин И. Глоссарий философских терминов, 2006 г.\n7. Кукушин В.С. Современные педагогические технологии. – Ростов-на-Дону: «Феникс», 2003.\n8. Кучинський М.В. Роль усної народної творчості у розвитку молодших школярів // Початкова школа. – 1995. – № 1. – С. 13–19.\n9. Лозова В.І., Троцько Г.В. Теоретичні основи виховання і навчання. – Харків, 1997.\n10. Освітні технології / За ред. О.М. Пєхоти. – К.: А.С.К., 2002.\n11. Педагогика / Под ред. Г. Нойнера, Ю.К. Бабанского. – М.: Педагогика, 1984.\n12. Ушинський К.Д. Про народність у громадському вихованні. Виховання і характер // Історія дошкільної педагогіки. Хрестоматія / Упоряд. З.Н. Борисова, В.З. Смаль. – К., 1990.\nПедагогіка | Курсова\n120.3кб. | скачати\nЗалучення громадськості до виховання дітей Церква і виховання підростаючого покоління\nСімейне виховання підростаючого покоління\nДуховна музика як одна з граней духовного виховання підростаючого покоління\nСистема виховання підростаючого покоління і місце дитячих установ у цій системі\nБезрелігійним мораль і педагогічний беззаконня або проблема виховання підростаючого покоління\nМоральне виховання учнів у процесі фізичного виховання\nМоральне виховання як важлива складова змісту виховання\nМоральне виховання 8


Перший фільм знімуть в космосі з Томом Крузом і Ілона Маском - хто режисер - Афіша | Сьогодні\n27 травня 2020, 18:06\nВідомий режисер приєднався до космічного фільму\nРежисером першого космічного фільму, над яким працюють Ілон Маск і Том Круз спільно з NASA, став 54-річний Даг Лайман. Про це інформує Hollywood Reporter.\nДаг Лайман зніме перший фільм в космосі з Томом Крузом у головній ролі / Фото: Getty Images\nЯк ми повідомляли раніше, проєкт перебуває на ранніх стадіях перемовин з NASA, але режисерське крісло вже зайняте. Нещодавно NASA підтвердило свою участь в проєкті. Відомо, що заради фільмування у пригодницькому бойовику Том Круз полетить на Міжнародну космічну станцію, тому можна стверджувати, що принаймні частина фільму буде знята у справжньому космосі. Засекречений фільм може стати новим проривом у кінематографі, адже до цього у всіх стрічках космічні сцени з персонажами створювалися за допомогою комп'ютерної графіки.\nТом Круз полетить на МКС заради зйомок фільму / Фото: Getty Images\nЦікаво, що це не перша співпраця Дага Лаймана і Тома Круза. Раніше Даг Лайман зняв фільми "На межі майбутнього" та "Ідентифікацію Борна", в яких Том Круз зіграв головну роль. Даг Лайман також зняв культову кінострічку "Містер і місіс Сміт" і продюсував понад двадцять інших фільмів\nДата виходу космічного фільму невідома, так само, як і назва студії, яка займеться виробництвом.\nОбійшов закон: Ілон Маск змінив незвичайне ім'я новонародженого сина\nДаг Лайман і Том Круз виношували ідею фільму вже кілька років, і тепер дует готовий до реалізації масштабного задуму. Але розпочати виробництво вони зможуть тільки після завершення поточних проєктів. Том Круз знімається у стрічці "Місія нездійсненна 7", фільмування якої було припинено через пандемію коронавірусу. Даг Лайман завершує роботу над фільмом "Хода хаосу", який також вийде у 2020 році.\n27 травня SpaceX і NASA запускають людину в космос – дивіться пряму трансляцію історичної події.\nГоллівудрежисерТом КрузІлон Масккиноиндустрия


"Чорнобильський Роббен там помер чи що": фанати легендарного клубу вибухнули гнівом через гравця збірної України, а тренер усе пояснив - Новости\nОпубликовано пт, 08/23/2019 - 20:55 пользователем Гость (не проверено)\n]]>Селтік вилетів з Ліги чемпіонів]]> від румунського ЧФР Клуж, однак у Прем'єр-лізі та ЛЄ обійшовся без втрат. Український новачок "хлопців" вийшов лише на 1 офіційний матч, пропустивши 9 інших. ]]>Швед чергує]]> непотрапляння в заявку з протиранням штанів на лаві запасних. Ніл Леннон відважився випустити вихованця Карпат лише на 20 хвилин кваліфікаційної гри ЛЧ в Естонії, де загальний рахунок протистояння був уже 6:0 на користь його команди. Мар'ян забив, але більше не отримав жодного шансу. Ані однісінької хвилини на полі.\n]]>Загадку Ярмоленка розкрито, Швед порвав фанатів Селтіка, антипод Зінченка і 9:0 від Манчестера – яким був євровікенд]]>\n"Джокер": студія DC Comics випустила фінальний трейлер фільму


Консультація лікаря-сурдолога: коли потрібна і як проводиться?\n06 березня 2020\t Перегляди: 4085\nЧасто дорослі скаржаться на те, що дитина «неслухняна», демонстративно погано поводиться, «не хоче чути» батьків, неуважна, погано говорить. Якщо на ці скарги не звертати увагу, можна пропустити набагато серйознішу проблему – погіршення слуху у дитини.\nСлух має важливе значення для гармонійного розвитку дитини. У випадку найменшої підозри щодо стану слуху вашої малюка необхідно проконсультуватись у лікаря-сурдолога.\nКомплексна діагностика слуху складається з огляду лікаря-сурдолога, проведення різних обстежень (аудіометрії, тимпанометрії та акустичної рефлексометрії, отоакустичної емісії), розшифрування їх результатів, постановки діагнозу та надання рекомендацій.\nКоротко розкажемо про всі методи обстежень, які проводить лікар-сурдолог.\nАудіометрія – суб’єктивний метод обстеження, який визначає сприйняття звуку різної гучності на різних частотах. Проводиться як дітям, так і дорослим.\nАудіометрія включає перевірку повітряної провідності (пацієнту через навушники подаються тони низьких 125-1000 Гц та високих частот 2000-8000 Гц,) та кісткової провідності (передача звуку у внутрішнє вухо через кістки черепа), а також рівень розбірливості мовлення. Всі ці дані графічно відображаються на аудіограмі, яка дозволяє визначити тип приглухуватості:\nкондуктивну – захворювання зовнішнього чи середнього вуха,\nнейросенсорну – порушення функції чи загибель волоскових клітин внутрішнього вуха,\nзмішану – у патологічний процес залучаються всі відділи органу слуху\nУ дітей 3-6 років аудіометрія проводиться в ігровій формі (коли дитина чує тони у навушниках, то повинна виконати певну ігрову дію, наприклад скласти пірамідку).\nТриває обстеження 20-30 хвилин, в залежності від характеру дитини. У ВЕСЕЛЦІ проводиться на апараті Interacoustics AD 629.\nТимпанометрія та акустична рефлексометрія – це метод об’єктивного обстеження функції середнього вуха, рухливості барабанної перетинки, провідності слухових кісточок і вимірювання акустичного рефлексу.\nПроводиться за допомогою спеціального медичного приладу (імпендасний аудіометр Interacoustics AT-235), який вимірює рухомість барабанної перетинки у відповідь на зміну тиску повітря у слуховому ході пацієнта.\nТимпанометрія дозволяє визначити лікарю наявність середнього отиту, рідини у середньому вусі, перфорації барабанної перетинки, проблеми зі слуховою (євстахієвою) трубою, яка з’єднує носоглотку з середнім вухом, віддиференціювати кондуктивну та сенсоневральну втрату слуху.\nТриває обстеження приблизно 5 хвилин.\nОтоакустична емісія — метод об’єктивного обстеження внутрішнього вуха. Проводиться за допомогою спеціального апарату (Interacoustics Otoread), визначає функціональність волоскових клітин внутрішнього вуха. Для обстеження використовується спеціальний зонд, через який подаються звукові сигнали різних частот. За результатами проведеного дослідження апарат автоматично видає результат.\nТриває дослідження приблизно 1-2 хвилини. Рекомендоване діткам від народження. Найефективніше проводиться під час сну дитини.\nПокази для проведення діагностики слуху:\nперенесені інфекційні захворювання (кір, грип, ГРЗ, паротит, менінгіт);\nчасті отити (особливо гнійні 3-4 р/рік), запальні захворювання ЛОР-органів;\nпідозра на зниження слуху (неуважність, перепитування);\nперенесені травми вуха чи голови;\nприйом ототоксичних медикаментів;\nнадмірний шумовий вплив;\nвроджені вади розвитку (включно з генетичними);\nпатологія вагітності та пологів (недоношеність, гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, гіпербілірубінемія).\nУ ВЕСЕЛЦІ лікар-сурдолог консультує та обстежує дітей від 0 до 18 років. Комплексна діагностика слуху триває 1 годину.\nРоксолана Кутневич, лікар сурдолог


Катерина Білокур: доля, намальована пензлем / Полтавщина\n24 грудня 2010, 18:30 Розмір тексту\nКатерина Білокур | Кадр з відео телеканалу «Лтава»\nУ цьому році виповнилося 110 років від дня народження видатної народної художниці із села Богданівка Пирятинського повіту Полтавської губернії\nВід селянки до художниці\nЯкби в Іспанії була така геніальна художниця, про неї говорив би весь світ\nМистецтвознавці порівнюють картини Катерини Білокур із роботами відомих голландських живописців. На її полотнах жодна квіточка, жодна гілочка не повторюється... Окрім того, вона дуже вдало підбирала кольори.\n«Божа іскра», «талант», «непересічна особистість»... — ці слова нерідко звучать у контексті з іменем Катерини Білокур. На жаль, 11 картин, які були на її персональній виставці у Полтаві, втрачені під час Великої Вітчизняної війни. Їй було дуже жаль тих картин, але сильна духом художниця вірила в краще. Про це свідчить, наприклад, її картина, на якій зображена суха гілка, а поряд — квітуча мальва.\n«Пшениця, квіти, виноград»\nПісля війни, 1949 року вона вступила в Спілку художників, відвідала творчу дачу, де митці малювали, ділилися творчим досвідом, а, від’їжджаючи, мали залишити не менше чотирьох своїх картин. Оцінивши по достоїнству майстерність інших художників, Катерина поглибила свої знання, вміння і навички, зокрема, — як потрібно працювати з олійними фарбами.\nНаша талановита землячка Катерина Білокур за самовідданий труд на ниві мистецтва нагороджена Орденом «Знак Пошани». 1956 року їй присвоїли звання народної художниці України.\n1954 року, побачивши картини Катерина Білокур на Міжнародній виставці в Парижі, відомий іспанський художник Пабло Пікассо був приємно вражений, особливо роботою «Цар-Колос». Він сказав: «Якби у нас в Іспанії була настільки талановита художниця, ми б змусили заговорити про неї увесь світ». Картина «Цар-Колос» — це духовний, філософський і естетичний заповіт художниці, найбільш загадкова її робота. Перший варіант цієї картини, створений 1947 року, який експонувався в ЮНЕСКО й Луврі, був, на жаль, викрадений... Катерина Білокур повторила картину в 1949-1950 роках.\nВесь спадок Полтавщині — чотири картини\nПро просту колгоспницю з глибинки Полтавської губернії, обдаровану незвичайним художнім талантом, світ таки заговорив. Їй споруджені пам’ятники, відкриті галереї, названі її ім’ям. У Києві і в Полтаві є вулиці, названі на честь Катерини Білокур.\nУ Полтавському художньому музеї (галереї мистецтв) ім. Миколи Ярошенка є лише чотири картини Катерини Білокур: «Квіти в тумані», «Квіти», «Пшениця, квіти, виноград» і «Півонії».\n24 грудня 2010, 18:30\nБізнес очима дітей — без грошей 31 серпня 2010, 15:55\nЯскраві кольори збереженого літа 16 січня 2010, 12:42\nТеги: художнє мистецтво, історія


Класифікація предметів - реферати та учбові матеріали на um.co.ua\nМетод предметної класифікації застосовується для дослідження процесів узагальнення і абстрагування. Він складається в розподілі предметів по групах в залежності від їх подібності та відмінності. Крім того, застосування цього методу дає можливість виявити особливості уваги, особистісних реакцій випробуваного на свої успіхи і невдачі.\nДля проведення дослідження необхідно мати набір з 70 карток, на яких зображені різноманітні предмети і живі істоти. Для отримання достовірних даних слід користуватися стандартним набором карток.\nМетодика класифікації предметів застосовується як для дослідження дорослих, так і дітей (від 6 років). Залежно від віку випробуваного із загального набору або виключають частину карток (вимірювальні прилади, навчальні посібники), або відбирають невелике число карток (20 штук), які розподіляються на прості групи, добре відомі дітям.\nДля найбільш простого варіанту методики необхідний набір з 25 картинок. Завжди в одному і тому ж порядку пропонуються 20 заздалегідь пронумерованих картинок: яблуко, диван, коза, кінь, стіл, дитина, велосипед, віз, сливи, жінка, пароплав, шафа, собака, кавун, моряк, етажерка, коваль, кішка, літак , груша.\nПеред дитиною кладуть 5 непронумерованих орієнтовних карток: лижник, ліжко, вантажівка, вишня, вівця.\nПоказують дитині пачку картинок: «Ці картинки розкладемо по групах - що до чого підходить». Потім пред'являють дитині першу картинку - яблуко: «Куди ми покладемо яблуко?» Якщо ви не впевнені в мові дитина може показати жестом. Якщо він показує вірно, експериментатор схвалює: «Правильно, поклади до вишні. Це фрукти ». (Узагальнююче поняття дає сам експериментатор.) Якщо спроба випробуваного не вдалася, експериментатор пояснює сам: «Поклади до вишні, це фрукти».\nПотім показують другу картинку - диван - з тим же питанням: «Куди покладемо диван?» При неправильному рішенні експериментатор знову пояснює, що цю картинку потрібно покласти до ліжка, так як це меблі.\nЕкспериментатор продовжує розкладати і пояснювати, даючи узагальнені поняття до тих пір, поки дитина не почне розкладати сам. У протоколі зазначається номер картинки, з якої дитина починає правильно співвідносити предмети за узагальненій ознаці (нумерація картинок полегшує запис в протоколі).\nЦі записи дозволяють краще розібратися в особливостях протікання процесів аналізу і синтезу, зрозуміти, чи доступне дитині встановлення узагальненої зв'язку між предметами або він об'єднує їх за конкретними ознаками.\nОскільки обстеження носить характер навчального експерименту, то при аналізі даних вирішальне значення набувають число етапів, необхідних для засвоєння принципу дії, і можливість застосування цього принципу в подальшій роботі того ж роду (т. Е. Можливості «перенесення»).\nУ протоколі зазначаються номери картинок, питання і пояснення експериментатора, дії дитини, його питання і висловлювання. Цей варіант методики у дітей з первинно збереженим інтелектом не викликає ускладнень. У більшості випадків після спільного розбору 2-3 (іноді I) картинок діти вловлюють принцип класифікації і далі виконують роботу самостійно без помилок або з одиничними помилками.\nВиняток предметів (четвертий зайвий)\nМетодика призначена для дослідження вміння робити узагальнення і давати логічне пояснення правильності узагальнень. У деяких методичних посібниках цю методику називають спрощеним варіантом класифікації предметів.\nВажливою умовою застосування методики є мовне обгрунтування вибору. Щодо дітей з порушеннями мови допустимо відповідь одним словом, з пояснювальними жестами, якщо це дає експериментатору можливість зрозуміти принцип, яким керувався дитина. При обстеженні дітей, які через мовних дефектів не можуть пояснити свій вибір, даний метод має більш обмежене застосування.\nДля проведення експерименту необхідно мати набір карток, градуйованих за ступенем складності. На кожній картці намальовано по чотири предмети, три з яких об'єднуються одним загальним поняттям, а четвертий предмет під це поняття не підходить. Наприклад: кишеньковий годинник, настільний годинник, будильник, п'ятикопійковими монета; гасова лампа, електрична лампочка, сонце, свічки і т. д.\nМожна і самим скласти набори, але обов'язково з дотриманням особливостей підбору і оформлення карток (нефиксированное положення «зайвого» предмета, включення кольорових малюнків).\nВсі картки, які будуть пропонуватися дитині, заздалегідь розташовують в порядку зростання складності і складають стопкою на столі. Інструкція дається на прикладі найлегшою картки: «Тут намальовано чотири предмети. Три предмети схожі, їх можна назвати одним словом. А один предмет до них не підходить. Знайди який? »\nЯкщо дитина відразу правильно виділяє предмет, його просять пояснити: «Чому цей предмет не підходить? Як ці предмети можна назвати одним словом? »Якщо ж відповідь дитини невірний, експериментатор разом з ним розбирає першу картинку, дає позначення трьох предметів і пояснює, чому треба виключити четвертий предмет.\nНаступну картку, за складністю однакову з першої, пред'являють дитині з коротшою інструкцією: «Тут теж один предмет не підходить до інших. Подивися, що тут треба прибрати? »\nЯкщо завдання виконано правильно, запитують: «Чому не підходить? Як одним словом назвати ці три предмети? »При неправильному виключення предмета за допомогою питання з'ясовують його мотивацію. Потім кажуть дитині, що він зробив неправильно, і повторюють на прикладі цієї картки детальний розбір разом з дитиною.\nУ протоколі зазначаються номер картки, питання і зауваження експериментатора, якого виключають, предмет, пояснення дитини і узагальнююче слово.\nМетодика використовується для виявлення швидкості орієнтовно-пошукових рухів погляду і визначення обсягу уваги стосовно зорових подразників. Придатна лише при дослідженні дітей, які знають числа.\nДля проведення досвіду потрібно мати п'ять таблиць Шульте, що представляють собою планшети (60x90 см), на яких написані врозкид числа від 1 до 25. На кожній з п'яти таблиць числа розташовані по-різному. Крім того, потрібні секундомір і невелика (30 см) указка. Досвід можна проводити з дітьми, які навчаються в II класі загальноосвітньої школи або в IV класі допоміжної школи.\nДитині мигцем показують таблицю, кажучи: «Ось на цій таблиці числа від 1 до 25 розташовані не по порядку». Далі таблицю перевертають і кладуть на стіл. Після цього продовжують інструкцію: «Ти повинен будеш ось цієї указкою показувати і називати вголос все числа усе своєю чергою від 1 до 25. Постарайся робити це якомога швидше і без помилок. Зрозуміло? »Якщо дитина не зрозуміла завдання, йому його повторюють. Таблиця при цьому не відкривається. Потім експериментатор ставить таблицю вертикально на відстані 70-75 см від дитини і каже: «Починай!» Одночасно включає секундомір.\nДитина вказує на числа і називає їх, а експериментатор стежить за правильністю його дій. Коли дитина дійде до «25», експериментатор зупиняє секундомір.\nПотім дитині пропонують таким же чином показувати і називати числа на другої, третьої, четвертої, п'ятої таблицях.\nПри оцінці результатів, перш за все, стають помітні відмінності в кількості часу, який дитина витрачає на відшукування чисел. Практично здоровим дітям на одну таблицю достатньо 30-50 с (найчастіше 40-42 с).\nПомітне збільшення часу на відшукування чисел в останніх (четвертої і п'ятої) таблицях свідчить про стомлюваності дитини, а прискорення - про повільне «врабативаніе».\nУ нормі на кожну таблицю йде приблизно однаковий час.\nПроба на суміщення ознак (за В. М. Когану)\nМетодика використовується для вивчення розумової працездатності дітей і підлітків. Для проведення дослідження необхідна дошка з картону розміром 40x40 см, розділена на 64 клітини. У кожній з семи клітин (крім першої зліва) верхнього ряду зображено по одній (неокрашенной) геометричної фігури (квадрат, трикутник, коло і т.д.). У кожній з семи клітин (крім верхньої) вертикального ряду (зліва) зроблено по одному яскравому кольоровому мазку (червоний, синій, зелений, коричневий, блакитний, помаранчевий, жовтий). На окремих картках (їх 49) зображені фігурки різних кольорів і форм. Кольори і форми цих фігурок відповідають зображеним на дошці квітам і формам.\nКартки ретельно тасуються на кожному з етапів роботи. Експеримент складається з чотирьох етапів, на кожному з яких дається своя інструкція.\nІнструкція на I етапі (Простий перерахунок): «Перерахуй вголос ці картки, відкладаючи їх по одній на стіл». Експериментатор показує, як це треба робити. Поки дитина вважає, експериментатор за секундоміром відзначає в протоколі час, що витрачається на перерахунок кожних 10 карток (в кінці їх тільки 9) і на весь перерахунок.\nІнструкція на II етапі (Перерахунок з сортуванням за кольором): «Тепер ти повинен також вголос перерахувати ці картки і одночасно розкладати їх на групи за кольором». У протоколі реєструється час, що витрачається на кожні 10 карток і на весь перерахунок.\nІнструкція на III етапі (Перерахунок з сортуванням за ознакою форми): «Ці ж картки перераховуй вголос і при цьому сортує їх уже не за кольором, а за формою». Експериментатор як і раніше фіксує витрачається час.\nІнструкція на IV етапі (Перерахунок за ознакою кольору і форми з розкладанням карток за вільними клітинам) '. «Ти повинен знайти місце для кожної картки на цій таблиці, враховуючи колір і форму. При цьому як і раніше веди рахунок-перерахунок карток ». До протоколу заносяться ті ж тимчасові показники. При необхідності експериментатор словесну інструкцію може супроводжувати показом.\nПісля закінчення експерименту у психолога залишається наступна таблиця.\nФ. І .______________________ вік ___________________.\nДата дослідження _____________________________________\nетапи Час, витрачений па перерахунок карток (1.2,3,4 ... 49) помилки\n1. проста реакція\n2. Сортування за кольором\n3. Сортування за формою\nЗагальний час ___________ Загальна кількість помилок.\nКоефіцієнт Д ________ Коефіцієнт К _________\nКрива помилок _________ Тип кривої шибок _______\nЧас, витрачений на етап, позначається В1, В2, ВЗ, В4, наприклад: В1 = 52 с.\nЗа тимчасовими показниками розраховуються коефіцієнти Д і К.\nПоказник Д -дефіцит уваги - визначається як різниця між часом, витраченим на IV етапі роботи, і сумою витрат часу II і III етапів. Він визначається за формулою: Д = В4- (В2-ЬВЗ).\nПоказник Д вказує на здатність до поєднання ознак, дефіцит довільної уваги і, зокрема, свідчить про труднощі розподілу.\nПоказник К визначається формулою: К = Д: В4.\nЦей показник (коефіцієнт врабативаемості випробуваного) дозволяє оцінювати те, як випробовуваний засвоює принцип роботи. Чим вище показник, тим швидше випробуваний засвоїв принципи виконання завдання.\nТимчасові показники (в секундах) виконання завдань за методикою В. М. Когана здоровими дітьми (дані по Т. Д. молодечий і А. Я. Іванової) наступні:\nвік дітей В 1 В 2 вз В 4 Д К\n7 -8 років 0,2\n9- 10 років 0,2\n11- 12 років 0,2\n13- 14 років 0,1\nДослідження імпрессівной мови | Дослідження мислення Дослідження наочно-дієвих форм мислення | Дослідження вербально-логічних форм мислення | словник | Граматична будова мови | Складова структура слова | текст методики | складання пірамідки | Складання розрізних картинок | Методика Кооса |


Як сповільнити ріст волосся | Краса\nГоловна › Краса › Як сповільнити ріст волосся\nВидаленням непотрібних волосся дівчини і жінки займаються вже давно. Але дивлячись, яким методом користуватися – після гоління волосся починають рости вже на наступний день, від депіляції – через кілька днів, від епіляції – через тиждень. Але епіляція не для слабкодухих. Як сповільнити ріст волосся, читайте далі.\nНавіть не злічити, скільки способів епіляції придумано для того щоб жінки без праці позбувалися від небажаного волосся. Проте всі вони однакові в одному: волосся все одно рано чи пізно відростають. Можливо, в комерційних цілях секрет видалення волосся не відкривається, щоб фірми випускають депілятори і салони, в яких видаляють волосся воском, змогли наживатися на жіночому прагненні до краси. Адже єдина процедура, яка видаляє волосся на тілі назавжди – це лазерна епіляція. Але вона не кожній дівчині по кишені, і безпека її повністю не доведена. Тому єдиним виходом залишається шукати засоби, що уповільнюють ріст волосся і дозволяють рідше проводити процедури по їх видаленню. Як сповільнити ріст волосся?\nВибираємо засіб для видалення волосся\nЗалежно від способу видалення волосся швидкість росту після епіляції відрізняється. Наприклад, після використання бритви вже на наступний день ви відчуєте, що волосся почали відростати. Використання крему для депіляції гарантує кілька днів гладкої шкіри. Після використання депілятор зростання волосся сповільнюється і тиждень, а то й більше вам не потрібно думати про відросло волосся. А після регулярного видалення волосся воском в салоні вони ростуть повільніше з кожною процедурою. Це радує, тим більше відростаючих волосся вже не таке грубі і темні. Але не всім підходить епіляція воском або видалення волосся епілятором: больовий поріг у деяких дам надто низький і ці процедури викликають у них страх перед болем. Що стосується використання бритви або крему для депіляції – результат після них тримається недовго.\nФрукти та продукти харчування\nЕкономічний спосіб уповільнити ріст волосся на тілі – використовувати різні фрукти і овочі.\nХороший помічник для уповільнення росту волосся – білий виноград. Натуральний сік винограду затримує зростання волосків. Єдиний недолік – після його використання шкіра липка, тому використовувати сік можна, якщо в найближчий час не збираєтеся нікуди йти. Волоські горіхи також вважаються відмінним засобом для уповільнення росту волосся. Горіхи повинні бути недозрілими – їх соком потрібно протирати ділянки тіла, на яких швидке відростання волосся небажано. Кажуть, що якщо протерти шкіру після видалення волосся часточкою лимона – волосся будуть відростати набагато повільніше. Напевно лимон – дієвий засіб, адже його необхідність в рецепти домашньої косметики доведено неодноразово. Якщо у вас є свіжа м’ята, відвар з неї знадобиться вам для того, щоб волосся на тілі повільніше відростало. Заваріть листки м’яти окропом і дайте настоятися півгодини. Потім нанесіть засіб на шкіру. В Індії дівчата використовують куркуму, розведену теплою водою. Якщо вам зустрінеться ця пряність, обов’язково придбайте її для того щоб поекспериментувати в домашніх умовах.\nУ деяких салонах краси не так давно ввели процедуру, після якої ріст волосся істотно сповільнюється. Проводиться вона таким чином: на місце, де волосся були видалені, наноситься спеціальне професійне засіб і залишається на шкірі на деякий час. Потім його змивають теплою водою або видаляють спеціальними серветками. Назва дієвого засобу не відкривається клієнткам для того, щоб вони зверталися у салон частіше. Дану процедуру в салонах пропонують після того, як ви побували у них на воскової епіляції.\nВ будь-якому магазині у відділі засобів по догляду за тілом можна придбати крем або емульсію, замедляющую ріст волосся. Це відмінний варіант для тих, хто не любить дорогі процедури в салоні і не хоче возитися будинку з приготуванням засобів, що уповільнюють ріст волосся, за рецептом. Такі кошти не надто дорогі і підійдуть вам, якщо ви не знаєте, як сповільнити ріст волосся. До складу цих продуктів стандартно входить луг, завдяки якій волосся відростає повільніше, ніж зазвичай.\nЛосьйон домашнього приготування\nІснує популярний рецепт лосьйону, що уповільнює ріст волосся. Про нього дівчата часто забувають, адже можна в домашніх умовах приготувати чудодійний засіб, яке відстрочить наступну процедуру з видалення волосся на тілі. Для особи цей лосьйон також підходить, якщо ви видаляєте волосся над верхньою губою. Інгредієнти:\n– 1 чайна ложка нашатирного спирту;\n– 5 крапель йоду;\n– столова ложка горілки (можна етилового спирту);\n– 1 чайна ложка касторової олії.\nВсі складові для лосьйону недорогі і доступні: їх можна придбати в будь-якій аптеці. Зберігати лосьйон потрібно в темній скляній пляшечці з щільно закривається кришкою. Крім того, що даний засіб буде сповільнювати ріст волосся, воно ще і усуне подразнення від гоління або епіляції. Використовувати його бажано два рази в день, наносячи на тіло за допомогою ватного тампона.\nТепер ви знаєте, як сповільнити ріст волосся і зможете випробувати вищеперелічені способи на собі. Не забувайте про те, що швидкість росту волосся залежить від індивідуальних особливостей. Тому різні засоби для уповільнення зростання можуть по-різному діяти на того чи іншої людини. Методом проб ви виберете оптимальний спосіб для того щоб волосся на тілі відростало не так швидко як зазвичай.


Туристичне страхування за кордоном від UNIVERSALNA\nВигідно. Online. Для всієї родини\nПлатіть подобово з мобільного\nрахунку від 31,5 грн\nЗамовляйте онлайн та отримуйте\nдоговір одразу на E-mail\nКупуйте навіть після від’їзду: поліс\nможна оформити протягом першої\nдоби перебування за кордоном\nСтрахова сума: 30 000 євро\nБільше про умови страхування дізнайтеся\nу контакт-центрі СК «UNIVERSALNA» за телефоном\n0 800 500 381 або у Договорі страхування\nАмбулаторне та стаціонарне лікування\nОплата ліків, призначених для зняття гострого стану або невідкладного лікування\nНевідкладна гінекологічна допомога\nСтрахова сума 30 000 евро\nБільше про умови страхування дізнайтеся у контакт-центрі СК «UNIVERSALNA» за телефоном 0 800 500 381 або у Договорі страхування\nЄвропа: 31,5 грн/день\nВесь світ: 45 грн/день\nЄвропа: 35 грн/день\nВесь світ: 50 грн/день\nЧи покриває поліс страхування випадки захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2 та відповідні тестування?\nТак, у разі виявлення захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2 під час перебування за кордоном, страховий поліс покриває витрати на діагностику, лікування, репатріацію, медичну евакуацію, похорон. Полісом страхування покриваються лише ті аналізи, що підтвердили захворювання. Сумма покриття витрат 5 000 EUR\nЯкі країни входять до визначеного терміну «Європа» та «Весь світ»?\nВесь світ — всі країни, у тому числі Європа.\nтериторія України, країна постійного проживання Застрахованої особи або країна громадянської належності Застрахованої особи;\nокремі території країн (адміністративні одиниці), в межах яких відбуваються воєнні конфлікти в період настання страхового випадку;\nтимчасово окуповані, анексовані чи спірні території держав, не визнаних Україною в установленому порядку;\nтериторії, щодо яких МЗС України надало рекомендацію утриматися від поїздок.\nНеобхідний лише закордонний паспорт.\nЯк підписати страховий договір?\nСтраховий договір підписується шляхом введення коду підтвердження.\nНатиснути кнопку «Замовити страховий поліс» на сторінці послуги;\nОбрати напрямок подорожі, дати, спосіб оплати (щоденна чи одноразова), вік подорожуючого, тип подорожі;\nЗа необхідністю можна оформити страхування для декількох туристів або сплатити з власного мобільного рахунку поліс туристичного страхування іншої особи;\nЗаповнити персональні дані\nПісля заповнення веб-форми вам надійде SMS із кодом підтвердження персональних даних та оплати. Ввівши код у спеціальне поле, ви підпишете договір та отримаєте можливість завантажити його натисканням однієї кнопки.\nОтримати копію договору на поштову адресу, яку вказали у персональних даних.\nПослуга доступна всім індивідуальним абонентам передплаченої форми обслуговування у віці від 18 до 70 років, які користуються телекомунікаційними послугами lifecell більше ніж 8 днів з моменту активації номера.\nЗа бажанням, абонент може застрахувати до 4 інших осіб віком від 1 до 70 років.\nЩо означає термін «Активний туризм/відпочинок»?\nАктивний туризм – вид туризму, пов'язаний із ризиком та істотними фізичними навантаженнями.\nВін може включати використання механічних та інших засобів пересування та переміщення по суші, на воді, під водою та у повітрі, пересування на тваринах, велосипедах, моторолерах, мотоциклах та квадроциклах, сплави на човнах або плотах по річках та інших водоймах та інші аналогічні види відпочинку.\nЧи можна оформити страховку після перетину кордону?\nТак. Оформлення страховки можливе до кінця доби перетину кордону України з іншою державою, але не пізніше ніж 23:59 дня перетину кордону за часом країни перебування, що клієнт може підтвердити документально (штампом у паспорті чи подібне).\nЯк розрахувати вартість страховки та які умови її оплати?\nЩоб розрахувати вартість страхового полісу, потрібно помножити кількість днів подорожі на ціну за 1 день, залежно від виду оплати (одноразова чи подобова) та від географічної зони дії полісу («Весь світ» чи «Європа»).\nОдноразова оплата здійснюється за весь період надання послуги один раз на момент замовлення.\nПодобова оплата страховки буде автоматично списуватись з мобільного рахунку за кожен наступний день подорожі*.\n*Оплата за перший день користування послугою здійснюється в момент замовлення послуги, оплата за другий день користування послугою здійснюється у перший день початку дії послуги.\nЗауважте, що при включенні опції «Активний туризм» враховується коефіцієнт надбавки, зазначений у таблиці нижче.\nНадбавки до базових страхових платежів, що застосовуються у разі вибору наступних категорій:\nКоефіцієнт надбавки до базового платежу\nАктивний туризм, тренування, змагання 2,5\nОсоби, які виконують будь-яку оплачувану роботу 3,0\nВік від 60 до 70 років включно 2,0\nЗверніть увагу! Залишок коштів на мобільному рахунку після здійснення оплати за поліс повинен бути не менше 3 грн.\nПеревірте баланс *111# та переконайтеся, що у вас достатньо коштів для здійснення платежу.\nЩо буде, якщо гроші на рахунку закінчаться, а оформлено подобову оплату?\nЯкщо під час подорожі у абонента закінчуються гроші на рахунку, строк дії послуги закінчується о 00:00 наступного дня.\nДля подовження дії полісу страхування, абонент має поповнити рахунок протягом 10 годин після невдалої спроби оплати.\nЯкщо рахунок не поповнено у відведений час, поновити дію поточного договору або замовити новий, під час перебування за кордоном, неможливо.\nХто надає страхові послуги?\nПослуги надає ПРАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛЬНА»\nЗверніться в Асистуючу компанію за телефоном, вказаному в основній частині Вашого договору та докладно опишіть необхідний характер медичної допомоги.\nПри зверненні повідомте:\nномер страхового полісу.\nКеруйтесь вказівками фахівця.\nВажливо, щоб застрахована особа або її представник повідомили про страховий випадок до отримання медичної чи будь-якої іншої допомоги, передбаченої програмою страхування, та виконали всі рекомендації щодо отримання і/або оплати медичної, медично-транспортної та/або будь-якої іншої допомоги.\nБезкоштовно зі стаціонарних номерів по Україні\n© 2004-2020, ТОВ «лайфселл». Усі права захищено. Послуги і вся інформація на цій веб-сторінці надається користувачам ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна»


Японці готуються до створення цифрової ієни | Коментарі Україна\nГоловна Новини IT технології Японці готуються до створення цифрової ієни\nЯпонці готуються до створення цифрової ієни\nЯпонія має намір розробляти власну криптовалюту для протидії цифровому юаню Китая\n10 лютого 2020, 18:41 720\nВисокопоставлений депутат від правлячої Ліберально-демократичної партії Японії заявив, що країна повинна створити власну цифрову ієну протягом наступних 2-3 років.\n"Чим швидше, тим краще. Ми підготуємо пропозиції для включення в керівні принципи уряду і сподіваємося, що це відбудеться через два-три роки", - заявив Козо Ямамото в понеділок агентству Reuters. Зауваження законодавця підкреслюють тиск, який Японія відчуває на тлі прогресу Китаю в області цифрової валюти.\nМинулого місяця інша група японських законодавців на чолі з колишнім міністром економіки Акірой Амарі заявила, що працює над пропозицією про випуск цифрової валюти. Сьогодні Ямамото заявив, що буде працювати з Амарі, щоб змусити уряд прийняти їх пропозиції.\nЯпонія хоче приборкати потенційний вплив майбутнього цифрового юаня Китаю. Норіхіро Накаяма, депутат правлячої партії Японії, нещодавно заявив, що цифрова валюта Китаю є "викликом існуючій глобальній системі резервних валют і гегемонії валюти". Він зауважив, що Японії знадобиться підтримка США для протидії зусиллям Китаю.\nБанк Японії, центральний банк країни, почав ініціативи по дослідженню цифрових валют. Минулого місяця він об'єднав зусилля з п'ятьма іншими великими центральними банками - Банком Англії, Банком Канади, Європейським центральним банком, Sveriges Riksbank (Швеція) і Швейцарським національним банком для вивчення цифрових валют.\nЯк повідомляло видання "Коментарі", США задумалися над створенням цифрового долара.


Віза, страховка та вакцинація: Нові зміни під час перетину кордону Польщі - | TransferGo\nВіза, страховка та вакцинація: Нові зміни під час перетину кордону Польщі\nУ сучасних умовах більшість країн світу постійно вводять нові правила для перетину кордону іноземцями. Не виняток і Польща, яка постійно вдосконалює свої міграційні закони, а також правила в’їзду в країну під час пандемії коронавірусу. Так, тут нещодавно набули чинності важливі зміни до закону «Про іноземців». Зокрема, змінилися вимоги до претендентів на отримання «польських» віз, а також з’явились додаткові можливості для легального працевлаштування мігрантів у Польщі.\nКрім того, важлива зміна торкнулася і правил страхування. Тепер всі охочі отримати «польську» візу і ті, хто в’їжджає до Польщі з інших причин, повинні мати зі собою дійсну медичну страховку на весь період перебування у цій країні або оформлений «державний» страховий поліс від NFZ (Національного фонду здоров’я).\nДодатково міністр закордонних справ Польщі буде публікувати інформацію про фірми, які надають послуги страхування, що задовольняють прописані вимоги чинного закону. Так, одними з основних вимог до страховки є сума мінімального покриття в 30 000 EUR, покриття всіх витрат, пов’язаних з медичними причинами, а також обов’язкова акредитація страхової компанії. Відповідно, кількість страховиків на ринку, які зможуть видавати необхідні страховки, значно знизиться, тим паче, що списки акредитованих компаній наразі лише розглядається. До слова, найімовірніше, це призведе до зростання цін на страховки тривалістю від місяця і до року.\nПроте є й хороші зміни, згідно з якими власники гуманітарних віз, а також віз з анотацією «Poland. Business Harbour» зможуть працювати без дозволу на роботу. Торкнуться ці нововведення і представників медичних професій, які мають право виконувати роботу, пов’язану зі своїм фахом.\nСеред змін, що стосуються людей, які прямують у Польщу, варто звернути увагу і на нове розпорядження Ради Міністрів Польщі, згідно з яким особи, які нададуть під час перетину кордону документ про вакцинацію від COVID-19, будуть звільнені від відбування обов’язкового карантину. Головне, щоб вакцини були сертифікованими та затвердженими у Європейському Союзі. На сьогодні у цьому списку є препарати від виробників Pfizer/BioNTech, Moderna Biotech Spain, SL і AstraZeneca AB.\nТакож це розпорядження звільняє від самоізоляції після перетину польського кордону дітей дошкільного віку та учнів, які навчаються в Польщі, а також їхніх опікунів, якщо вони разом перетинають кордон, щоб відвідати навчальний заклад. Крім того, 10-денний карантин не потрібно проходити студентам, аспірантам та іншим особам, які ведуть наукову діяльність у Польщі чи сусідніх країнах.\nТож стежте за актуальними змінами, які стосуються перетину кордону із Польщею, аби завжди бути готовими до будь-яких викликів. А якщо вам потрібно здійснити грошовий переказ із цієї країни, то тут допоможе TransferGo. Адже що може бути зручніше, ніж сервіс, який дозволяє надіслати кошти в Україну із-за кордону за лічені хвилини – лише у кілька кліків!


Що потрібно враховувати при виборі торшерів: призначення та різновиди виробів | Терміново новини Тернополя\nАвтор: Redaktsia 15:07 | 22.12.2021 0\nУ житлових приміщеннях використовуються різні види освітлювальних приладів, основне завдання яких полягає у забезпеченні необхідного рівня освітленості. Одним із різновидів світильників є торшери. Це вироби підлогового типу, які складаються з основи, довгої штанги та абажура. Конструкція може відрізнятися залежно від конфігурації та стилю оформлення. Використовуються торшери для місцевого освітлення певної зони у приміщенні. Вони, на відміну від настільних світильників, характеризуються такими перевагами, як можливість встановлення в будь-якій точці кімнати.\nРізновиди торшерів за їх призначенням\nОбирати виріб потрібно за різними параметрами, і одним з найважливіших критеріїв є його функціональне призначення. Такий тип освітлювального приладу використовується як додатковий, але від правильності підбору залежатиме не тільки дизайн приміщення, але й зручність експлуатації.\nОдним з найважливіших параметрів класифікації торшерів є їхнє призначення:\n1. Декоративні. Відрізняються привабливим дизайном, який обов’язково повинен поєднуватися зі стилем оформлення приміщення, а також розсіяним підсвічуванням (не можна використовувати як повноцінне джерело світла). Під такими приладами не рекомендується читати через утворення ними слабкого світлового потоку, тому вони часто служать для створення затишної та розслаблюючої обстановки в приміщенні.\n2. Функціональні. Призначені для формування робочого освітлення, що досягається специфічною конструкцією таких виробів. Зазвичай моделі мають плафон із можливістю зміни напрямку світлового потоку. Крім того, прилади відрізняються багатофункціональністю: у них можна змінювати висоту розташування штанги, а також повертати абажур у потрібному напрямку.\nТоршери користуються великою популярністю, що пов’язано з багатьма характерними для них перевагами. Характерні риси виробів:\n• відсутність потреби монтажу;\n• мобільність (можна переставити у будь-яке місце або навіть перенести до іншої кімнати);\n• створення затишної та комфортної обстановки для відпочинку;\n• відсутність необхідності використання додаткових меблів для розміщення.\nПридбати будь-який потрібний варіант можна в інтернет-магазині, де представлені світильники EGLO у великій кількості.\nВелика різноманітність моделей, що пропонуються сучасними виробниками, зокрема компанією EGLO, є лише підтвердженням того, що вони дійсно популярні та затребувані серед споживачів.\nРізновиди плафонів: їх особливості та переваги\nНайважливіша конструктивна частина торшера – плафон, від особливостей виконання якого залежить якість освітлення. Цей елемент створює такі варіанти потоку променів:\n1. Спрямовані. Для цього використовуються абажури, виготовлені з матеріалів, що не пропускають світло. Зазвичай вони мають шарнірне з’єднання, що дозволяє відрегулювати положення виробу для спрямування світла в потрібному напрямку.\n2. Розсіяні. Створюються за допомогою напівпрозорих абажурів, які поступово пропускають промені. Саме такі варіанти виробів належать до групи декоративних приладів.\n3. Відображувані. Прилади оснащені плафонами, де відбувається відображення світлових потоків. Можуть використовуватися як декоративні елементи, а при необхідності застосовуються для формування спрямованого освітлення.\nЩоб правильно вибрати торшер, потрібно спочатку визначитися з його функцією в кімнаті. Якщо модель планується експлуатувати лише для створення комфортної обстановки у приміщенні, тоді слід купувати вироби із категорії декоративних пристроїв. Ціна таких приладів залежить від конструктивних особливостей, але найчастіше вони коштують дешевше аналогів функціонального типу.\nЯкщо визначилися із призначенням, тоді варто вибрати світильник по дизайну, а також ряду технічних параметрів: потужності, напрямку випромінення, температури світла і т.ін.\nЯкі основні зміни відбулись на Тернопільщині у 2021 році\nБіатлоніста з Тернопільщини впіймали на допінгу