«А все могло бы быть совсем не так! Если только сам себе не враг». - Політика - dt.ua\n«А все могло бы быть совсем не так! Если только сам себе не враг».\n23 грудня, 2011, 16:58 Роздрукувати Випуск №47, 23 грудня-29 грудня\nТуман не розвіявся, вагончик не рушив, щоправда, залишився стояти на тій самій, європейській, колії.\nТуман не розвіявся, вагончик не рушив, щоправда, залишився стояти на тій самій, європейській, колії. Така коротка відповідь на запитання, винесене в заголовок статті в DT.UA місяць тому.\nПопри те, що саміт Україна—ЄС відбувся, і на ньому таки було оголошено про закінчення переговорів щодо Угоди про асоціацію, почуття глибокого задоволення зазнати не вдалося. Адже хотілося свята. Хотілося перемог, гордості за власну країну і світлих перспектив. Набридло розчаровуватися, соромитися і підраховувати втрачені шанси. Та свята не вийшло, пишатися, як і раніше, особливо нічим, а наші європейські перспективи накрив іще густіший туман.\nПроте й трагедії на саміті теж не сталося. Оцінки «наповненості склянки» — наполовину порожня вона чи наполовину повна — залежать від ступеня спраги і очікувань її втамувати оцінюючих. Ті, хто побоювався, що саміт узагалі може не відбутися або що на ньому так і не пролунає заява на вищому рівні про закінчення переговорів, тішаться маленькими радостями: президент таки ухвалив політичне рішення завершити переговори щодо асоціації без чіткої фіксації перспективи членства України в ЄС (а міг же і впертися). Причому зробив це напередодні важливого вояжу до Москви, коли от-от мало вирішитися «газове питання». Отже, європейський курс формально збережено. І це тішить.\nТі ж, хто сподівався на більше, розчаровано зітхають або гнівно дорікають: шанс згаяно, темп втрачено, угоду не парафовано, підписання, а тим більше ратифікація не проглядається взагалі.\nУ принципі, в тому, що угоди на саміті не парафували, особливого лиха немає. На місяць раніше, на місяць пізніше — не так важливо (хоча, звісно, що раніше, то краще). Це всього лише технічний момент, який міг би виявитися взагалі непоміченим для широкої громадськості, якби українська євроінтеграція просувалася гладесенько-рівнесенько. Парафуванню надали особливої важливості, коли стало зрозуміло, що підписати угоду на саміті не вийде (для цього переговори мали б завершитися не пізніше минулих травня-червня). Але коли з демократією в Україні стало геть сумно, навіть парафування виявилося проблемою: європейській стороні зовсім не хотілося влаштовувати для її лідера свята з шампанським, телекамерами і красивою картинкою на TV. За нашою інформацією, розглядався компромісний варіант парафування в день саміту, але поза його коридорами, у більш скромній обстановці і без присутності керівництва ЄС і України. Зрештою вирішили перенести цю процедуру на початок наступного року. Сьогодні і українська, і європейська сторони стверджують, що парафування перенесли «з технічних причин», бо угода остаточна не готова, існує «у розібраному вигляді», текст іще «потребує звірки» і перебуває в «режимі правки». Такі пояснення в багатьох експертів і політиків викликають злостиву посмішку і сприймаються ними як невдала спроба замаскувати «технічними труднощами» політичні проблеми у відносинах Києва і Брюсселя. Однак слід зазначити, що наявність останніх не виключає існування перших.\nЗа інформацією DT.UA, угода справді технічно ще не доопрацьована. Наприклад, перед самітом іще залишалися деякі питання у вітчизняних транспортників (навіть після проведеного минулого тижня телемосту з Брюсселем). Багато роботи і в «тарифному» розділі частини угоди, що стосується вільної торгівлі. Його навіть не роздруковували для адміністрації президента, яка напередодні саміту забажала ознайомитися з документом: «Ну ж бо, покажіть, що ви там підготували?». Минулого четверга уповноважений уряду України з питань європейської інтеграції Валерій П’ятницький терміново вилетів у Брюссель для прискорення технічного доопрацювання розділів угоди, присвячених ЗВТ. І вчора перший віце-прем’єр А.Клюєв оголосив про завершення 22 грудня звірки тексту проекту угоди про асоціацію в частині створення поглибленої і всеосяжної зони вільної торгівлі. Після закінчення звірки керівниками делегацій — В.П’ятницьким і директором генерального директорату «Торгівля» Єврокомісії Р.Шлегельмільхом було підписано відповідний протокол.\nНаші джерела розповідають, що не все гладко донині було і в європейців. Там теж існують певні «тертя» між двома переговорними командами — «політичною» та «економічною». Наприклад, «економісти», які готували розділи щодо зони вільної торгівлі, на момент саміту ще не передали «політикам» своєї частини напрацьованого для зведення тексту в цілісний документ.\nЦілком припускаємо, що все вищезазначене має місце. Однак упевнені: якби політичне тло наших відносин з ЄС було іншим, якби все йшло за наміченим планом, без політичних ускладнень, то про завершення переговорів оголосили б іще 20 жовтня під час візиту В. Януковича до Брюсселя (який так і не відбувся), після чого, якби у переговорників була впевненість у політичній волі парафувати угоду на саміті, — і сили знайшлися б, і ентузіазму переговорним командам додалося, друге дихання відкрилося, і встигли б вони «зібрати», «звірити» і «поправити» угоду до саміту... Мотивація — велика річ. І добре відомо: коли є бажання, шукають можливості, коли ж його немає, вишукують причини...\nВідразу після саміту представники влади називали строк чотири-шість тижнів для остаточної підготовки документа. І підкреслювали, що парафування має відбутися «беззастережно». Тобто без висування якихось політичних умов з тієї чи іншої сторони. За нашою інформацією, Брюссель озвучив попередню дату — 15 лютого. (До речі, парафуватимуть тільки англійський варіант тексту.)\nАле, повторимо, проблема не у зволіканні з парафуванням. Головна прикрість в іншому. Значне погіршення ситуації з демократією в Україні відсунуло на зовсім невизначений строк підписання Угоди про асоціацію. (Отже, про ратифікацію поки що навіть і заїкатися не варто.) Раніше, до «посадки» Тимошенко і «посилення недемократичних тенденцій», українські переговорники сподівалися, що за оптимістичного сценарію угоду можна буде підписати влітку наступного року на саміті Євросоюзу (не плутати із щорічним самітом Україна—ЄС!). Сміливі картини, на яких «спеціально запрошена зірка» — президент України — в оточенні 27 глав держав і урядів країн — членів ЄС підписує історичний документ — Угоду про асоціацію — не давали спати мрійникам з Банкової і Михайлівської.\nСьогодні ж про це не може бути й мови. Зі стовідсотковою впевненістю можна стверджувати: до парламентських виборів восени наступного року угоди не підпишуть. Представники європейської сторони заявляють про це практично відкритим текстом. Чи підпишуть документ після виборів, залежить від ступеня їхньої чесності та демократичності. Відповідність їх проведення високим європейським і міжнародним стандартам — це на сьогодні головна умова подальшого просування України до політичної асоціації та економічної інтеграції з ЄС. Звісно, Євросоюз оцінюватиме і загальнополітичну ситуацію в країні — ступінь свободи ЗМІ, свободу зібрань, незалежність судів, наявність чи відсутність «вибіркового та політично мотивованого правосуддя».\nХтось у цій країні ще вірить, що майбутні вибори будуть чесними і демократичними, що Тимошенко і Луценка допустять до участі в них, що з наближенням дня голосування наше телебачення ставатиме дедалі вільнішим і об’єктивнішим, а на громадян України, які сьогодні отримують в 93% випадків судову заборону на проведення зібрань і акцій, раптом звалиться повна свобода висловлювати свою думку на вулицях і майданах країни? Особисто ви в це вірите? Відповівши на це запитання, ви можете самі спрогнозувати, чи буде підписано угоду невдовзі після парламентських виборів.\nДо речі, якщо раніше передбачалося, що Європарламент лише ратифікуватиме вже підписану угоду, то нещодавно, як стало відомо DT.UA, в Євросоюзі вирішили, що Угоду про асоціацію з Україною варто показати законодавчому органу ЄС до підписання. З метою ознайомлення або ж схвалення — нам поки що невідомо. Якщо схвалення, то це ще одна додаткова сходинка на шляху до угоди, і хто знає, наскільки легко буде її подолати, незважаючи на всю раніше висловлену Україні Європарламентом підтримку.\nКрім того, незрозуміло, як вчинять із ЗВТ. Раніше передбачалося, що частина угоди, присвячена вільній торгівлі, почне працювати раніше, оскільки ратифікувати цю частину документа повинні лише Верховна Рада і Європарламент, на відміну від політичної частини, схвалити яку повинні національні парламенти всіх 27 держав ЄС. Але, як стверджують наші джерела, на сьогодні чіткого механізму запуску ЗВТ немає. Яким він буде, поки що не можуть сказати ні українська, ні європейська сторони.\nЩо ж робити в ситуації, коли угода може зависнути на невизначено тривалий строк? Деякі наші європейські співрозмовники не виключають, що документ буде підписано взагалі тільки після президентських виборів 2015 р., оскільки укладати асоціацію з такою українською владою багато хто в ЄС не бажає. Крім того, після завершення головування в ЄС Польщі, яка докладала неймовірних зусиль для укладання угоди, Україна, цілком імовірно, переміститься ще нижче за шкалою пріоритетів як Євросоюзу, що переживає небувалу фінансову кризу, так і окремих його членів, особливо «важковаговиків» — Франції і Німеччини, які готуються до власних виборів.\nЩоб результати чотирирічних зусиль із підготовки угоди не припадали пилом, очікуючи відкриття нового «вікна можливостей», а країна хоч черепашачим кроком, але рухалася б у бік ЄС, винахідливі українські євроінтегратори мають намір перенести цілі шматки угоди в Порядок денний асоціації (ПДА), який із листопада 2009 р. регламентує наші відносини з ЄС після Плану дій Україна—ЄС, що відслужив свій термін. Таким чином, маючи бажання реформуватися й наближатися до євростандартів в усіх сферах, Україна зможе почати виконувати положення Угоди про асоціацію задовго до набрання нею чинності. Ідея хороша, однак нагадаємо, що консорціум українських неурядових організацій уже другий рік поспіль критикує владу за значне недовиконання ПДА…\nВід песимістичних прогнозів повернімося до «маленьких радощів» саміту. Оскільки, як і очікували всі тверезомислячі спостерігачі, перспективу членства України в ЄС в угоді зафіксовано не було, є нагода потішитися хоча б визнанню «європейської ідентичності» нашої країни. Недосвідчений читач може вважати це курйозом чи навіть насмішкою: «А яка ж у нас може бути ще ідентичність, азійська чи що?!» Однак навіть це формулювання нашим дипломатам довелося вигризати в єесівців зубами, адже їхньою, дипломатичною, мовою ці слова означають ще один крочок до визнання нашої перспективи членства. Ще один предмет специфічної гордості нашої дипломатії — фраза у Спільній заяві саміту Україна—ЄС: «Ця Угода про асоціацію залишає відкритим шлях для подальшого прогресивного розвитку у відносинах України і ЄС». Захотівши, це, очевидно, можна трактувати так, що «політична асоціація й економічна інтеграція» — не стеля для наших відносин із Євросоюзом, отже…\nДо позитивів можна зарахувати й фіксацію завершення переговорів щодо внесення змін в Угоду про спрощення оформлення віз (2007 р.). Сподіватимемося, що досить скоро список категорій українських громадян, звільнених від необхідності платити за оформлення шенгенської візи, розшириться, а кількість наших співвітчизників, які отримують багаторазовий «шенген» на рік або на п’ять років, значно збільшиться.\nА ось з приводу обґрунтованості надій президента на завершення роботи з виконання Плану дій щодо лібералізації візового режиму (ПД) до кінця 2014 року є великі сумніви. Та й заявивши, що перший, «законодавчий», етап ПД буде завершено в грудні 2011 р., В.Янукович вочевидь погарячкував. (До речі, про його закінчення свого часу також планували заявити на саміті. Не склалося.) У вересні Єврокомісія представила свій звіт — оцінку виконання Україною першого етапу ПД. Бажаного Києвом висновку про його успішне завершення в цьому документі не було. Другого progress report очікували в грудні. Та навіть якщо він ще з’явиться, в ньому, знову-таки, навряд чи буде фіксація завершення першого етапу, прогнозує науковий директор Інституту євроатлантичного співробітництва Олександр Сушко. Оскільки «зависли» відразу два блоки ПД, пояснює експерт: 1-й — через ветований неякісний закон про ідентифікаційні документи — наріжний камінь цього блоку; 4-й — через брак в Україні антидискримінаційного законодавства. Крім того, у рамках першого етапу ПД Єврокомісія має ще представити так звану оцінку міграційного потенціалу України (очікується в лютому-березні). А потому, припускає О.Сушко, швидше за все, буде ще й третій progress report — влітку. І тільки коли він міститиме позитивну оцінку виконання нашою країною першого етапу ПД, ми зможемо перейти до реалізації другого.\nЗдивували «одкровення» В.Януковича і з приводу членства України в Договорі Енергетичного співтовариства (ДЕС). Президент поки що не бачить у ньому «якихось позитивних результатів» і докоряє партнерам України по ДЕС за ігнорування інтересів нашої країни. Звідки вітер віє, загалом, зрозуміло. Росія на газових переговорах «пропонує» «переглянути питання подальшої участі України в Енергетичному співтоваристві», або, інакше кажучи, просто вийти з нього. Наскільки нам відомо, українське МЗС цілком зрозуміло й однозначно пояснило російським колегам, чому це неможливо. (Про негативні наслідки виходу України з Енергоспівтовариства в позаминулому числі DT.UA у статті «Скринька Пандори. Газовий дублікат» докладно написав Михайло Гончар.) А ось Мінпаливенерго веде з росіянами закулісний торг. Крім того, в ціну газового питання потрапляє і так званий Третій енергопакет Євросоюзу. З ним Росія веде запеклу боротьбу й намагається втягнути в неї ще й Україну, не дозволивши їй прийняти цей новий пакет європейського законодавства. І, схоже, українська сторона готова пристати на цю умову. Що, взагалі-то, абсурдно з погляду українських національних інтересів, але цілком укладається в логіку «вирішення питань» української влади. Прийнявши Третій енергопакет, пояснює директор енергетичних програм Центру «Номос» М.Гончар, Україна, по-перше, продемонструвала б послідовність у своєму прагненні інтегруватися в європейський енергетичний ринок, адже перший крок уже зроблено. Ще в липні 2010 року Верховна Рада ухвалила закон про основи функціонування ринку газу в Україні, в якому закладено принципи Другої Газової директиви ЄС 2003 року. А по-друге, наша країна могла б вирішити низку своїх проблем, зокрема й пов’язаних із «Північним потоком» та російськими планами стосовно «Південного». Адже Третій енергопакет не дає можливості вертикально інтегрованим компаніям-продавцям газу володіти транспортними мережами.\nЦе дозволяє відмовляти компаніям, котрі не відповідають зазначеній вимозі, в доступі на внутрішній ринок, що може значно обмежити апетити «Газпрому» як у ЄС, так і в Україні. Зокрема й у використанні газопроводів OPAL і NEL, які є продовженням «Північного потоку» і без яких він втрачає сенс. Непохитна позиція Брюсселя на основі Третього енергопакета здатна поховати «Південний потік» або, щонайменше, трансформувати його в проект із зовсім іншими параметрами потужності, які не становлять такої загрози для України. І наша країна готова відмовитися від такого інструмента? Втім, не дивно. Вона ж уже відмовилася від можливості вирішити деякі питання з Росією в рамках вступу РФ у СОТ (хоч на ці можливості Мінпаливенерго, правда, під керівництвом С.Єрмилова, вказувало ще 2003 (!) року під час єепівської епопеї).\nЗрозуміло, європейських партнерів обвинувачувати простіше, ніж подумати: «А що ви зробили самі, щоб отримати вигоду від членства в Енергетичному співтоваристві?» (Чи під «вигодою» мається на увазі тільки «відтупикований» кеш на рахунках у Ліхтенштейні?) Кабмін сподобився лише розпорядитися стосовно плану заходів з виконання зобов’язань у рамках Договору про заснування Енергетичного співтовариства через півроку після набуття Україною членства в ЕС? А як ви виконуєте Першу та Другу газові директиви? Що зроблено відповідно до закону про ринок газу, ухваленого ще півтора року тому? Як ви скористалися можливостями недавнього Послання Єврокомісії про безпеку енергетичних поставок і міжнародне співробітництво та резолюціями Європарламенту, який висловився за надання допомоги Україні в її газових переговорах із Росією?\nВас лякають плани Росії щодо будівництва «Південного потоку»? А які столиці відвідував міністр енергетики Бойко? Чи йому відомий шлях тільки в Москву? Скільки разів він бував у Софії, Белграді, Відні та Брюсселі? (Добре, що хоча б з турками налагодили якийсь діалог — завдяки особистій дружбі Януковича і Ердогана.) Чи ставив Київ питання Софії та Брюсселю з приводу визначення Болгарією — членом ЄС — «Південного потоку» «національним пріоритетом», тоді як Єврокомісія відмовила Росії в пріоритетності цього проекту після його офіційної презентації у Брюсселі 25 травня? Або чому пан Бойко волів бачити на посаді генсека Енергетичної хартії директора секретаріату Енергетичного співтовариства болгарина Славчо Нейкова? Адже ще в червні під час візиту В.Януковича в Братиславу його колега президент Словаччини особисто просив Віктора Федоровича, щоб Україна підтримала кандидатуру колишнього словацького посла в Києві Урбана Руснака, і це обіцяла українська сторона. До речі, генсеком Енергохартії наприкінці листопада став саме Руснак. Цікаво, чи він тепер відчуватиме хоч якийсь ентузіазм у вирішенні українських питань?\nРезультати саміту і події, що передували йому, остаточно розвіяли два міфи щодо якостей, якими особливо пишалися наші нинішні керманичі: «послідовності» нинішньої влади та її «вірності взятим на себе зобов’язанням». Історія з членством в Енергетичному співтоваристві — шантаж наших європейських партнерів можливістю виходу з ЕС і небажання імплементувати Третій енергопакет — яскраво демонструє «готовність і бажання» українського керівництва приймати європейські правила гри в усіх сферах, і не на словах, а на ділі. Про «послідовність» же свідчить легкість, бездумність і безвідповідальність, із якими керівництво країни після чотирьох років надзвичайно складної роботи кількох урядів України над Угодою про асоціацію готове було якщо не зовсім похерити, то істотно ускладнити євроінтеграцію країни, що набрала було темпів, — через особисту мстивість, обмеженість та корисливість.


03 Листопад 2017, 22:13\nУ Косові й засоби інформації, й офіційні особи вже не раз стверджували, що звинувачені в Македонії косовці не винні і стали жертвами змови тодішнього націоналістичного уряду у Скоп’є. Македонія рішуче відкидає такі припущення.\nСімох із них Кримінальний суд у Скоп’є, що працював за посилених заходів безпеки, засудив до довічного позбавлення волі, решті призначив терміни позбавлення волі від 12 до 40 років. Ще чотирьох фігурантів справи виправдали.\nБій між ними і македонськими силовиками тривав у травні 2015 року два дні в місті Куманові на півночі країни з етнічно мішаним населенням, що неподалік кордону з Косовом. У тому бою загинули вісім силовиків і 14 бойовиків. Також були поранені приблизно 40 силовиків.


“Тепер, навіть коли дуже сердитий, – не вживаю слова «уб’ю», бо почав розуміти – що таке смерть”, – каже захисник ДАПу Андрій Воробець\n«Вночі не спалося, лежали у наметі. Раптом заговорила рація, слова ті ж самі, але більш схвильовані, а потім крик – «Гради»! І тут почалося… Навколо нас усе горіло… Здалося, ми потрапили в пекло, тіні і силуети солдатів нагадували духів. Було не просто страшно – тіло охопив жах, оціпеніння, здавалося, що ми лежимо тут вже цілу вічність…».\nЦе рядки з документальної книги «Замітки на полях війни», яка нещодавно вийшла в Миколаєві. Її автор – колишній боєць 79-ої Миколаївської окремої аеромобільної бригади, учасник війни на Сході України, захисник Донецького аеропорту (ДАП) Андрій Воробець (позивний «Воробей»).\nПримітно, що Андрій не письменник, і не журналіст, досі писав хіба що шкільні твори. Він агроном за освітою, тривалий час працював за фахом. На питання, що саме спонукало його написати цю книгу, достеменно відповісти не може і досі. «Таке враження, що моїм пером керувала якась вища сила…», – каже десантник.\nВін писав книгу чотири роки, хоча й не претендує у ній на аналіз стратегічної ситуації та гібридної війни з Росією. Це чесна, правдива, емоційна розповідь про війну. Погляд на події очима простого українця, який захищав свою країну, свою землю.\nСимволічно, що ми зустрілися з Андрієм у маленькій затишній кав’ярні VETERAN POINT. Її господар – теж учасник АТО. Як тільки сіли за столик, поряд з Андрієм примостився величезний кіт Філя – місцевий улюбленець. На обличчі мого співрозмовника засвітилася усмішка, і він почав розповідати, що на війні для них тварини були своєрідними талісманами: їх оберігали, дбали про них.\nНедаремно ж у його книзі є згадка про качура, якого хлопці виміняли на соляру в сусідньому селі. Мета спочатку була суто гастрономічна. Привезли, прив’язали до дерева. Але чомусь ні в кого не піднялася рука на птицю – і качур залишився у підрозділі жити. «Ми хотіли віддати його після війни до зоопарку – як символ нашого підрозділу. Він багато разів чудом виживав після обстрілів. Але одного разу ворожий осколок таки наздогнав птаха. За ним сумували, як за членом родини…\nБувалі військові кажуть, що на війні немає атеїстів. Автор цієї книги до війни хоч і вважав себе віруючим, але все ж особливо про це не задумувався, бо, за його ж висловом, «відвідував церкву лише у великі свята». А ось на фронті все перемінилося. Молитися Всевишньому почав щодня. Навіть зараз на сторінці у Фейсбуці в Андрія замість його фото – зображення архангела Михаїла. «Саме завдяки цьому святому і молитвам матері та близьких залишився живим. І навіть попри дворазове відрядження в ДАП, тяжкий вихід з Ізваринського котла, оточення, обстріли, не мав жодного поранення…», – розповідає Андрій.\nКоли вперше приїхав у відпустку з війни, пішов до церкви Святого Пантелеймона, що неподалік госпіталю, де проходив лікування. Там познайомився з її настоятелем – отцем Іваном. Розмова з ним дала відповіді на деякі запитання, що турбували Андрія.\n«У цьому священникові вживалися водночас м’якість і сила. В його погляді, в голосі відчувалася батьківська турбота, мудрість, умиротворення. Розмова була довгою. Більш за все мене мучило питання: що буде з моєю душею, адже я на війні, можливо, вбивав – і не виключено, робитиму це знову? На що він мені відповів: «На зворотному боці таблички з десятьма заповідями, яку отримав Мойсей, був напис: «Син, який вбив батька свого, захищаючи матір, не є вбивцею». Якщо ти вбив у бою, захищаючи своє життя, свою батьківщину, свою землю – ти не вбивця». Ця розмова трохи заспокоїла мене», – згадує Андрій.\nПотім доля звела його з лікарем, який тривалий час навчався у Тибеті. Той дав дуже важливу, хоча для декого – може, і незрозумілу пораду: перед боєм слід зробити навкруг себе потужне захисне поле – умовно одягнути лати або скафандр. І це спрацювало. Коли було зовсім непереливки, Андрій уявляв, що одягає на себе обладунки Архангела Михаїла і бере в руки його щит. Він переконаний, саме ця сила уяви матеріалізувалася і не раз захищала від ворожих куль. Такі речі важко пояснити, каже, але на війні бувало різне.\n«Мій товариш зізнався, що коли одного разу поблизу нього впала міна, то все стало відбуватися наче при загальмованій зйомці – він бачив кожен осколок, який завис у повітрі, бачив, що вони летять на нього. Але, водночас, якась невідома сила дала йому час сховатися і уникнути попадання. Цього словами не поясниш», – каже десантник.\nЗ АГРОНОМІВ – У ДЕСАНТНИКИ\nПочаток 2014 року. Після Майдану і втечі «легітимного президента» Російська Федерація окупувала Крим. А далі за допомогою «Стрєлкових», «Моторол» і «Топазів» спробувала захопити частину материкової України. До війни багато наших громадян вважали Росію братською країною – на той час нас багато що пов’язувало. Ми дружили, торгували, їздили в гості. Але наші «брати» вирішили, що ми живемо і розвиваємося “неправильно”. І за лічені дні все змінилося – замість “братнього народу” з’явився агресор і окупант. Для багатьох це був шок. Для героя нашої оповіді – теж.\nДо цього моменту Андрій Воробець на строковій службі в армії не був, тож коли дізнався, що викликають до військкомату, трохи розгубився. Домашні теж нерадісно сприйняли цю звістку. Батько та дружина ще тримались, а ось мама була у розпачі. Найбільш спокійною виглядала хіба що п’ятирічна донечка, яка просто не розуміла добре, що відбувається.\nОдначе «косити» від служби Андрій навіть не намагався і в призначений час з’явився до військкомату. Там у коридорі він випадково познайомився з майором – замполітом 79-ї бригади. З тієї хвилини подальша доля Воробця вже була визначена: 34-річний чоловік, який не мав навіть військового квитка, опинився в елітному підрозділі.\nТам він став спочатку кулеметником, а невдовзі навідником БТРа. Далі – підготовка. Довелося на власній шкірі відчути все армійське нехлюйство, хамство деяких командирів, побутову невлаштованість і всі інші «прєлєсті» перших тижнів служби. Все це Андрій простими словами описав у своїй книзі. Відверто скажу, мене особисто прочитане вразило. Адже довелося наче пережити ті негативні моменти, про які багато чула з розповідей мобілізованих у перші місяці війни на Сході.\nПізніше мама теж зізналася Андрію, що в перші дні служби найбільше боялася навіть не війни, бо про це тоді ще не думалося, а саме побутової необлаштованості.\nТа швидко все змінилося.\n…Вранці 9 травня 2014 року десантники отримали команду завантажувати речі та сухпайки в машини. Одразу всі зрозуміли: «Їдемо на війну». Але настрій був піднесений, навіть веселий, бо більшість ще не розуміла, що означають для них ці слова.\nТак підрозділ уперше виїхав не на навчання. Та це ще була не війна, спочатку роту відправили на охорону Каховської ГЕС. І саме тут прийшло розуміння усієї серйозності ситуації: адже вперше довелося направити зброю не кудись там у намічену далеку ціль, а на живих людей. Для вчорашніх агрономів, учителів та інженерів це було серйозне випробування. Через деякий час підрозділ вирушив далі. На питання: «Куди їдемо?» отримали коротку відповідь: «250 кілометрів на схід».\nПЕРШИЙ ОБСТРІЛ «ГРАДАМИ» З ТЕРИТОРІЇ РОСІЇ\nЧерез кілька діб вони вже були у Луганській області. Розбили табір, і ось – перший бій. Одного ранку, коли Андрій стояв на посту, несподівано пролунав вибух, а за ним – автоматні черги. Було незрозуміло, що робити: покидати пост чи залишатися, куди бігти – навкруги метушня. Кинувся до свого БТРа, куди застрибнуло ще кілька людей, зокрема і комбат. Невдовзі стрілянина закінчилась – усі живі, але двоє поранених.\nЦей перший бій одразу вказав на недоліки, тому буквально через кілька годин було проведено інструктаж уже з більш чіткими наказами: де чия позиція, хто прикриває фланги, хто – тил. І що робити в разі несподіваного нападу.\nБатальйон продовжив рух на схід і дістався кордону з Росією у районі Дякового. Атовці розуміли, що тут усе набагато серйозніше, тому по периметру намети оточили ящиками з землею. Хоча незабаром, коли вночі почався обстріл з мінометів 80-го калібру, усвідомили всю наївність такого захисту. Тоді до Андрія прийшло розуміння, що на війні не буває атеїстів...\nДалі почали готувати укриття. Робота чергувалася з бойовими виїздами, а обстріли ставали дедалі частішими і потужнішими. Після першого обстрілу «Градами» з території Росії зазнали великих втрат, вціліли тільки ті, хто встиг заскочити в укриття, або хоча б у ями чи старі воронки. Але найгіршим було відчуття того, що відповідати не могли, не було команди, бо стріляли ж із території РФ, а відповідь “могла спричинити справжню війну”.\nБільше того, коли один із командирів підрозділу з позивним «Граніт» на свій страх і ризик дав команду розгромити артвогнем одну з перших колон російської бронетехніки, що вдерлася на нашу територію, то йому погрожували трибуналом.\nПоступово ситуація на кордоні з РФ ставала все більш загрозливою: ворог перерізав шляхи постачання, і наші підрозділи опинились в оточенні, навіть евакуація поранених повітряним шляхом була ускладнена. Тим часом, обстріли стали ще потужнішими. Навіть «Гради» вже не були такими страшними. Більш небезпечними стали САУ, які стріляли протибліндажними снарядами.\nЗгодом стало зрозуміло, що артилерія росіян «намацала» їхні позиції – вирішили перейти в інші укриття. І дуже вчасно, бо наступний 5-годинний обстріл просто «переорав» місце розташування підрозділу. Прямим влучанням ущент було зруйновано старий бліндаж, в якому ще вчора перебували Андрій із товаришами.\nСитуація досягла критичної точки, 6 серпня отримали команду: «По машинах!» БТР Андрія уцілів, тож хоч було на чому виходити з оточення, бо багато техніки виявилося розбитою. По дорозі підбирали всіх: їхня бойова машина була набита під зав’язку.\nПід час виходу колона кілька разів потрапляла під артобстріли. Та найбільша небезпека підстерігала при подоланні водних перешкод. Це були невеличкі, але глибокі річки, мости розбиті, тому щоразу доводилося зупинятися і чекати, допоки відновлять переправу або знайдуть брід.\nНа одній із таких переправ підрозділ Андрія потрапив під шалений обстріл. Таких не було навіть у донецькому аеропорту. Вкопувались уже під гул снарядів та мін. Копати доводилось багнетами, касками і голими руками. Зазнали чималих втрат, але з оточення таки вирвались…\n«ВАШІ ШАНСИ МІЗЕРНІ, АЛЕ ВСТИГНЕТЕ ПОПЕРЕДИТИ ХЛОПЦІВ»\n79-а бригада після тієї першої важкої ротації на Схід повернулася додому на відпочинок. Не помилюся, якщо скажу, що той день для багатьох миколаївців став одним із найбільш пам’ятних: ми вперше зустрічали своїх героїв з війни. Біля воріт військової частини зібралося багато людей – рідні, знайомі й незнайомі. Поверталися частинами, процес зайняв пів дня і всю ніч, але їх чекали. Квіти, обійми… Настрій у всіх піднесений: хлопці, обпалені війною, поверталися додому. Але не всі… Сльози відчаю і радості. Чорні від горя обличчя рідних і схвильовані вигуки: «Мамо, я повернувся, я живий!». Ця картинка досі у мене перед очима, хоча пройшло понад 5 років. Таке неможливо забути.\nАндрій згадує у своїй книзі, що ті зустрічі надихали воїнів. Вони додавали сил захищати свою країну, своїх рідних, земляків.\nКілька тижнів відпочинку та підготовки – і знову фронт. Андрій перейшов служити у розвідроту. Її командиром був офіцер із позивним «Маршал», добре відомий не лише в Миколаєві. Після демобілізації «Маршал» пішов служити в новостворену патрульну поліцію, нині очолює департамент патрульної поліції України.\nУ своїй книзі Андрій пише, що «його боялись і поважали, могли з ним пожартувати – і виконували всі його накази. Всі знали, що у важку хвилину він допоможе не лише словом, а й ділом». Перед виїздом «Маршал» збирав своїх бійців і читав 90-й псалом, а тоді промовляв рішуче: «З Богом, поїхали».\nЦього разу миколаївських десантників відправили на захист Донецького аеропорту. Там було неймовірно гаряче, тому його захисників ділили на зміни, які мали мінятися кожні 10 діб.\nЇхній підрозділ захищав старий термінал. Андрію і його напарникові – снайперу з позивним «Ден» – дісталась позиція на другому поверсі. Після короткого інструктажу заступили на бойове чергування. Вони мали змінити бійців «Правого сектору». Ті коротко пояснили: «Якщо сепари підуть на штурм, то ви їх побачите лише у цьому коридорі на відстані 20-30 метрів. Ваші шанси мізерні, але встигнете попередити хлопців».\nТой бій тривав усю ніч – уже зранку роздивилися навкруги. Стрілянина трохи вщухла, але навколо лунало якесь клацання. «То об бетон б’ються сепарські кулі», – пояснила стара зміна. Уже наступної ночі ті хлопці поїхали, а «Воробей» із «Деном» лишилися самі. Основним завданням Андрія і його товариша було не дати «колорадам» зайти в тил нашим головним силам, через верхні яруси будівлі.\nОсобливо складно було вночі, міняти один одного доводилося кожні дві години. Покладалися переважно на свій слух. Хоч у них був прилад нічного бачення, та при повній темряві у пасивному режимі він працювати не міг. А в активному – світилася лампочка, і тоді наш боєць міг стати мішенню російського снайпера. Це виснажувало.\nСпати доводилося поряд із постом. І, що цікаво, тоді стрілянина, яка була майже постійною, не заважала. Навпаки, коли постріли затихали, відчувалась небезпека – а раптом почнеться штурм? Удень було «веселіше»: коректування вогню, постійні перестрілки. Інколи наші бійці заходили на ту частину другого поверху, під якою перебували сепари, і закидали їх зверху гранатами.\nОдного разу вночі в перерві між стріляниною запанувала тиша. І раптом бійці почули слова сепарів: «Ми туди не підемо, там же укропи, а вони – кіборги». Так за захисниками аеропорту закріпилося це слівце – кіборги.\nАндрій згадує, що згодом відчуття небезпеки притупилося. Тривале очікування дратувало. Хлопці вже навіть хотіли, щоб розпочався штурм, бо тоді можна було б дати гідну відсіч ворогу.\nКоли прибула зміна, «Воробей» із товаришами передали позиції. Далі був нічний вихід з аеропорту під жорстким обстрілом. Кулі й осколки сипалися суцільним потоком, а тут ще й верхній люк БТРа (якраз над Андрієм), не закривався. Тоді він ще раз пересвідчився – атеїстів на війні немає. Хлопець молився…\nВідпустка промайнула швидко, і ось їхній підрозділ знову під'їжджає до ДАПу. Та сама позиція, той же прилад нічного бачення… Та все ж воїн помітив, що за час між ротаціями відбулися зміни – будівля старого терміналу зазнала значних пошкоджень, а на їхньому посту – підсилена барикада. Цього разу їх на позиції опинилося четверо: вже тиждень тут перебувало двоє бійців мотопіхотної бригади – вони з дня на день чекали команди «на виїзд». Але почули її лише через три тижні…\nУ боях минали дні, Андрій з товаришами теж почали очікувати зміну, але ДАП опинився в оточенні. «Маршал» по рації вийшов на всі пости і пояснив ситуацію. Сказав, що треба протриматися ще тиждень. Це був не наказ, а прохання і, водночас, питання. З постів зразу пішли відповіді: «Фен+», «Воробей+»… Свого командира підтримали всі.\nЗвісно, було непросто. До безперервних обстрілів і постійної напруги додалися голод і спрага, а ще холод. Андрій досі не любить ніч і ненавидить холод.\nПроте і друга їхня ротація скінчилася. А через три дні після їхнього виходу старий термінал рухнув. Трохи пізніше підірвали й новий. Героїчна оборона ДАПу завершилася.\nЯ СТАВ ЧУЖИМ ДЛЯ ВСІХ ЦИХ ЛЮДЕЙ\nЗгодом Андрій демобілізувався і повернувся на колишню роботу в гіпермаркет «Епіцентр». Але, як він сам стверджує, довго працювати там не зміг. «Я став чужим для всіх цих людей. Я не розумів їх, а вони мене. Отож я повернувся на службу в Збройні сили України», – згадує мій співрозмовник.\nВін каже, що у нього, як і в багатьох його колег по службі, відбулася кардинальна переоцінка цінностей.\n«Моє життя змінилося. Я почав палити, але не це головне. Мені перестали подобатися шумні компанії, я навчився радіти дрібницям, почав спостерігати, що відбувається навколо. Наприклад, мені подобається дивитися, як літають голуби. Виявляється в них дуже граціозні рухи. А люди, зазвичай, цього не помічають. Я почав по-справжньому любити життя, бо зрозумів, що це найважливіше. Матеріальні цінності, досягнення, кар’єра не мають жодного значення, якщо нема життя. Там, на війні, ми ділилися останнім: віддавали їжу, дорогоцінну воду, бо декому доводилося пити і з калюж. З мого словникового запасу зникло слово «уб’ю» – навіть коли я дуже сердитий, не вживаю його. Бо почав розуміти – що таке смерть», – ділиться Андрій.\nУ вчорашнього воїна відбулася ще одна психологічна зміна – загострилося відчуття справедливості, він категорично не сприймає корупцію. «Одна справа – віддячити за добре виконану роботу, і зовсім інша, коли ти приходиш до чиновника, а він, нахабно дивлячись тобі в очі, недвозначно натякає, щоб йому дали хабар… Я згоден пройти всі круги бюрократії, але хабарів не даватиму», – рішуче каже десантник.\nЗапитую у свого співрозмовника, як він ставиться до того, що останнім часом збільшилася кількість кримінальних переслідувань волонтерів і воїнів АТО? Чи не вважає це своєрідною дискримінацією захисників України?\n«Знаю, що є кримінальні справи проти окремих військових, які справді порушили закон. Розумію, що в будь-якій отарі знайдеться паршива вівця. Але те, що зараз відбувається, наводить на невеселі роздуми. Я не хочу вірити, але якщо й далі так триватиме, то кожного з нас можуть звинуватити у вбивстві. Ми захищали свою країну, політиків, представників влади різних рівнів, які пороху не нюхали, а в результаті виходить, що вчинили кримінальний злочин. Це страшно», – відповідає Андрій.\nВін також каже, що коли почав писати книгу, прийшло розуміння, що ця війна дана народу України «не в покарання, а в науку». «Щось ми не зрозуміли і не оцінили. Наразі рецепта – як закінчити цю війну – немає, хоч що б там говорили політики. Лише коли ми відчуємо себе справжніми українцями, коли збагнемо, що незалежність має високу ціну, тоді й прийде розуміння, як усе треба завершити», – переконаний десантник.\nЦі його слова – обдумані й виважені. Адже ця війна для нього, попри те, що залишився живий, не минула безслідно. Вже після неї Андрію довелося вигравати ще один бій – з важкою хворобою.\n«Хвороба перекрила мені шляхи до минулого життя. У ЗСУ я служити вже не можу. Ким себе бачу? Поки що в пошуках, працюю з психологами, аналізую. Можливо, моє звільнення з армії саме таким чином сталося тому, що я вже вигорів, що зробив усе від мене залежне у цій сфері», – розмірковує Андрій.\nДо речі, його книжка про війну видана власним коштом автора. Тому вона вийшла невеликим накладом – трохи більше 100 екземплярів. Майже весь тираж переданий бібліотекам міста. На моє запитання, чому ніхто не допоміг, Андрій щиро зізнався: «Знаєте, я навіть не пробував ні в кого просити, бо розумію, що є більш нагальні потреби. Мені незручно».\nНаразі Андрій почав писати вже другу книгу на цю ж тему. Чи варто казати, що така література нашому суспільству дуже потрібна. Тож знайдіться, меценати!\nФото – автора і з власного архіву Андрія Воробця


У Радбезі ООН готують резолюцію,... - Конфликты и законы\nУ Радбезі ООН готують резолюцію, яка ізолює Росію від світу\nОпубликовано 13.03.2014 07:27\nУ Раді безпеки ООН розглядають можливість подати проект резолюції, яка б підтвердила суверенітет і територіальну цілісність України і засудила референдум у Криму як такий, що порушує Конституцію України. Про це повідомив журналістам дипломат в ООН, який побажав залишитися неназваним.\nПри цьому він визнав, що Росія майже напевно накладе на цей проект вето.\nУ той же час інший дипломат, також на умовах анонімності, повідомив, що текст проекту резолюції готують таким чином, щоб його не забороняв Китай своїм голосом проти, а принаймні утримався.\nОбидва дипломати додали, що ще тривають дискусії про те, подати цей проект резолюції на розгляд ще до кримського референдуму або вже після нього. Припускають, що його можуть винести на засідання, яке скличуть на вечір неділі, коли має відбутися референдум, або на понеділок.\nДипломати виступили анонімно, тому що приватні консультації між членами Ради безпеки з приводу цього документа ще тривають.\nКрім того, сказали вони, Україна також планує наступного тижня винести питання про окупацію Росією Криму на розгляд Генеральної асамблеї ООН. Її резолюції не обов'язкові для виконання, на відміну від резолюцій Ради безпеки, але в Генасамблеї ніхто не має права вето.\nРаніше в дипломатичних колах вже повідомляли про намір винести питання України на розгляд Ради безпеки ООН з тим, щоб тільки Росія проголосувала проти і наклала на резолюцію вето і тим засвідчила б свою дипломатичну ізоляцію у світі.\nСьогодні на відкритому засіданні Ради безпеки ООН, присвяченому положенню в Україні, має виступити прем'єр-міністр Арсеній Яценюк, який зараз перебуває в США на запрошення президента Барака Обами.\nДжерело Радио «Свобода»\nУ Польщі українцям унеможливили поїздки... 11 авг. 2017 г.


Тема 2. Принципи конституційно-правового статусу людини і громадянина\nКонституційні принципи правового статусу людини і громадянина являють собою основоположні засади та ідеї, відповідно до яких здійснюється правове регулювання відносин між особою та державою. Відповідно до ст.ст.21-24 Конституції України конституційними принципами правового статусу людини і громадянина є наступні: 1. усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; 2. права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними; 3. конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. 4. кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов’язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості; 5. громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. 6. Рівність прав жінки і чоловіка забезпечується: наданням жінкам рівних з чоловіками можливостей у громадсько-політичній і культурній діяльності, у здобутті освіти і професійній підготовці, у праці та винагороді за неї; спеціальними заходами щодо охорони праці і здоров’я жінок, встановленням пенсійних пільг; створенням умов, які дають жінкам можливість поєднувати працю з материнством; правовим захистом, матеріальною і моральною підтримкою материнства і дитинства, включаючи надання оплачуваних відпусток та інших пільг вагітним жінкам і матерям.\nСт.52 Конституції України передбачено рівність прав дітей незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.\n31. Стаття 64.Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Межі (обмеження) прав людини — це сукупність усіх явищ, які визначають зміст та обсяг прав людини. До складу таких явищ можуть входити, зокрема, й юридичні норми, встановлені міжнародним чи національним правом.\nБоротьба за права людини нині знаходить вияв у боротьбі саме за межі таких прав, насамперед за юридичне закріплення та юридичну інтерпретацію цих меж.\nГромадянство України - постійний правовий зв'язок особи з державою Україна, який знаходить своє вираження в їхніх взаємних правах та обов'язках. Громадянство в Україні регулюється Конституцією, Законом України "Про громадянство Україні" від 16 квітня 1997р. і прийнятими відповідно до них законодавчими актами України. Громадянство - це особливий правовий зв'язок між особою і державою, що породжує для них взаємні права і обов'язки. Право на громадянство є невід'ємним правом людини. Ніхто не може бути позбавлений громадянства або права змінити громадянство. Українська держава забезпечує охорону і захист прав, свобод та інтересів своїх громадян. Належність до громадянства України забезпечує широке коло прав і свобод у різноманітних сферах життя. Так, згідно із чинним законодавством України, громадяни України мають право брати участь у керівництві державними справами шляхом участі у виборах та у всеукраїнському й місцевих референдумах. ОСНОВНІ ПРИНЦИПИ ГРОМАДЯНСТВА УКРАЇНИ:\nПринцип єдиного громадянства означає, що не можуть існувати громадянства окремих адміністративно-територіальних одиниць України.\nПринцип запобігання виникненню випадків без громадянства. Цей принцип означає неприпустимість втрати громадянином України громадянства внаслідок колізії національного законодавства України із законодавством інших держав, громадянство яких він бажає отримати.\nПринцип неможливості позбавлення громадянина України громадянства України. Цей принцип знайшов своє закріплення в пункті 3 статті 2 Закону, в частині 1 статті 25 Конституції і в статті 15 Загальної декларації прав людини.\nПринцип визнання права громадянина на зміну громадянства. закріплений в Законі (пункт 4 статті 2), в Конституції (частина 1 статті 25) і Загальній декларації прав людини (стаття 15). Сутність цього принципу полягає саме в зміні громадянства, а не в припиненні громадянства без набуття громадянства іншої держави, що призвело б до без громадянства.\nпринцип рівності перед законом громадян України незалежно від підстав (за народженням, за територіальним походженням, внаслідок прийняття чи поновлення у громадянстві, інших випадків передбачених законодавством), порядку (будь то через оформлення набуття громадянства чи прийняття до нього) і моменту набуття (з моменту народження, чи дати видання відповідного указу Президента України, чи дати реєстрації набуття громадянства, тощо) ними громадянства України.\nпринцип збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина.\nПринцип не вигнання та невидачі громадян України також закріплений у статті 25 Конституції. Під видачею (екстрадицією) розуміється передача злочинця державою, на території якого він знаходиться, іншій державі з метою притягнення його до відповідальності або для виконання винесеного вироку.\n33. Громадянство України набувається:за народженням; за територiальним походженням; внаслiдок прийняття до громадянства; внаслiдок поновлення у громадянствi; внаслiдок усиновлення; внаслiдок встановлення над дитиною опiки чи пiклування; внаслiдок встановлення над особою, визнаною судом недiєздатною, опiки;\nу зв'язку з перебуванням у громадянствi України одного чи обох батькiв дитини;\nвнаслiдок встановлення батькiвства; за iншими пiдставами, передбаченими мiжнародними договорами України.\nНабуття громадянства України за народженням:Особа, батьки або один з батькiв якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.\nНабуття громадянства України внаслiдок усиновлення: Дитина, яка є iноземцем або особою без громадянства i яку усиновляють громадяни України або подружжя, один з якого є громадянином України, а другий - особою без громадянства, стає громадянином України з моменту набрання чинностi рiшенням про усиновлення, незалежно вiд того, проживає вона постiйно в Українi чи за кордоном.\n34. Прийняття до громадянства України. Iноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийнятi до громадянства України. Умовами прийняття до громадянства України є:визнання i дотримання Конституцiї України та законiв України; зобов'язання припинити iноземне громадянство або неперебування в iноземному громадянствi (для осiб, якi були громадянами держав, мiжнароднi договори України з якими дозволяють особам звертатися для набуття громадянства України за умови, якщо доведуть, що вони не є громадянами iншої договiрної сторони). Для осiб, яким надано статус бiженця в Українi чи притулок в Українi, термiн безперервного проживання на законних пiдставах на територiї України встановлюється на три роки з моменту надання їм статусу бiженця в Українi чи притулку в Українi, а для осiб, якi в'їхали в Україну особами без громадянства, - на три роки з моменту одержання дозволу на проживання в Українi; Прийняття до громадянства України дiтей, якi проживають в Українi i один з батькiв яких або опiкун чи пiклувальник має дозвiл на постiйне проживання в Українi, здiйснюється без урахування умов, передбачених пунктами 1, 3-6 частини другої статтi 9 Закону України Про громадянство України.\nДо громадянства України не приймається особа, яка:вчинила злочин проти людства чи здiйснювала геноцид; засуджена в Українi до позбавлення волi за вчинення тяжкого злочину (до погашення або зняття судимостi); вчинила на територiї iншої держави дiяння, яке визнано законодавством України тяжким злочином.\n35, 36. Конституційно-правовий статус іноземців, осіб без громадянства і біженців в Україні.Конституція України встановила, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов’язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами, чи міжнародними договорами України. Їм може бути надано притулок у порядку, встановленому законом.Іноземцем визнається особа, яка перебуває у громадянстві іншої держави і не є громадянином держави перебування.\nБіженець – це особа, яка не є громадянином України, і внаслідок цілком обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни до свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань. Іноземці та особи без громадянства в Україні є рівними перед законом незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, ставлення до релігії, роду і характеру занять, інших обставин, вони зобов’язані поважати та дотримуватись Конституції та законів України, шанувати традиції та звичаї народу України. Іноземці та особи без громадянства мають право займатися в Україні інвестиційною, зовнішньоекономічною та іншими видами підприємницької діяльності, передбаченими законодавством України. Іноземці мають право на працю, на відпочинок, на соціальний захист, на житло, на освіту, на користування досягненнями культури, на участь в об’єднаннях громадян, на пересування по території України і вибір місця проживання. Іноземці мають рівні з громадянами України права і обов’язки у шлюбних і сімейних відносинах. Їм гарантується правом на свободу совісті нарівні з громадянами України.\nІноземцям гарантується недоторканість особи, житла, невтручання в особисте і сімейне життя, таємниця листування, телефонних розмов і телеграфних повідомлень, повага їх гідності нарівні з громадянами України. Вони мають право на звернення до суду та інших державних органів для захисту їх особистих, майнових та інших прав.\nРазом з тим іноземці не можуть бути членами політичних партій України, не можуть обирати і бути обраними до органів державної влади та місцевого самоврядування, а також брати участь у референдумах. На іноземців не поширюється загальний військовий обов’язок, вони не проходять військову службу в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, створених відповідно до законодавства України. Іноземці сплачують податки і збори відповідно до законодавства України та міжнародних договорів України.\nОсоба, якій надано статус біженця, має рівні з громадянами України права на: пересування, вільне залишення території України, за винятком обмежень, встановлених законом, на працю, підприємницьку діяльність, на охорону здоров’я, медичні допомогу та медичне страхування, відпочинок, освіту, свободу світогляду і віросповідання, на звернення за захистом до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, на правову допомогу тощо. Особа, якій надано статус біженця в Україні, має відповідні обов’язки.\nПоследнее изменение этой страницы: 2016-07-22; просмотров: 560


В Одесі сталася моторошна ДТП з п'яними пасажирами таксі\nВистрибували на ходу: Одесу ошеломила моторошна аварія, "п'яні в дим вирішили розважитися"\nВодій таксі пережив нечуваний стрес\nВ Одесі пасажир таксі вистрибнув на ходу з авто. Аварію, яку спричинув чоловік отримала продовження.\nВідео самого інциденту оприлюднено на Youtube-каналі.\nВідомо, що дана ДТП сталася на 5-й станції Великого Фонтану в Одесі.\n"Куди збирався потрапити пасажир таксі, вийшовши на проїжджу частину в самому епіцентрі такої великої розв’язки – загадка. Сам же по собі цей дурний вчинок, напевно запам’ятається водієві і відіб’ється на вартості проїзду", – йдеться у підписі до відео.\nЯк виявилося, з таксі вирішили втекти троє чоловіків, які святкували відрядження. Одного водієві після ДТП вдалося зловити. Саме він і відкрив двері.\nТеги: ДТП Одеса аварія


Як смачно приготувати рибу: рецепти і рекомендації | Кулінарні рецепти\nГоловна » Кулінарні рецепти » Як смачно приготувати рибу: рецепти і рекомендації\nЯк смачно приготувати рибу: рецепти і рекомендації\nСмачна юшка з судака\nТушкована в вершках щука\nСмажена риба з зеленню і часником\nТакий корисний продукт, як риба, повинен бути присутнім у раціоні кожної людини хоча б раз на тиждень. Адже вона багата на незамінні амінокислоти і жири, яких так не вистачає нашому організму. Але для того щоб було бажання вживати рибу однією «корисності» недостатньо, адже людині властиво шукати задоволення від їжі. Саме тому дуже важливо смачно приготувати рибу, щоб страва з неї приносило радість не тільки здоров’ю, але і «шлунку».\nРиба – універсальний продукт, який можна готувати практично будь-яким способом: варити, тушкувати, смажити, солити, коптити або запікати. Більш того, в деяких випадках її вживають і в сирому вигляді – згадаймо японців, про довголіття яких ходять легенди. Але якщо ви не готові до такого радикального кроку, то в цьому матеріалі ви знайдете чимало корисних рецептів про те, як смачно приготувати рибу.\nЩоб блюдо вийшло не тільки смачним, але і корисним необхідно ретельно підійти до вибору «продукту». Свіжа риба не має кислого або неприємного запаху. Її плоске черевце, очі – прозорі і опуклі, а зябра – червоного кольору. Крім того, луска свіжої риби гладка і щільна.\nПерш ніж приступити до приготування страви необхідно провести первинну обробку продукту. Цей процес включає в себе очищення луски, видалення неїстівних частин, а також нарізку риби на порційні шматки по необхідності.\nДля приготування цього традиційного російського страви вам знадобляться такі продукти:\nСудак вагою в 0,5 кг.\nП’ять великих картоплин.\nДві цибулини середніх розмірів.\nДва кореня петрушки.\nПерш за все, необхідно очистити і тушку випатрати судака, відрізати голову і вийняти кістки, а отримане філе порізати на невеликі шматки. Далі, варимо «неїстівні» компоненти: кістки, плавники, голову, додавши до них корінь петрушки, нарізану цибулину і моркву, а також лавровий лист. Отриманий «супчик» проціджуємо крізь марлю і додаємо до нього нарізану кубиками картоплю, залишився цибулю і корінь петрушки. Варимо все це протягом 15 хвилин. Далі, до супу додаємо філе судака, зелень і спеції, а також порізаний помідор і варимо до готовності. Після чого додаємо в юшку вершкове масло і прикрашаємо її зеленню.\nРецептів подібних страв чимало і кожен з них цілком заслуговує всіляких похвал, але в цьому матеріалі зупинимося на традиційно російською запеченому карасі. Для того щоб приготувати це блюдо вам буде потрібно такий набір продуктів:\nПо одному пучку кропу, петрушки та зеленої цибулі.\nСпеції: коріандр, шафран, чорний перець.\nЩоб блюдо вийшло особливо смачним насамперед необхідно замаринувати карасів. Для цього очищаємо і надрізаємо тушки, після чого натираємо їх сіллю і спеціями, сбрызгиванием лимонним соком і залишаємо на 15-20 хвилин. Поки карасі маринуються, приступаємо до приготування соусу. Для цього підсолюємо сметану, і додаємо до неї половину дрібно нарізаної зелені та спецій. Тепер потрібно приготувати начинку для риби: дві цибулини ріжемо півкільцями і відправляємо на сковорідку підсмажуватися. Туди ж додаємо натерту моркву і подрібнені печериці. Не забудьте посолити і поперчити «фарш».\nДалі, беремо тушки риби і начиняємо її підготовленим «фаршем» з грибів. Сцепляем краю черевця зубочистками для того, щоб маса не вилізла назовні. Після цього необхідно дати рибі трохи полежати і просочитися «фаршем». У цей час нарізаємо залишився цибулю кільцями і викладаємо його на змащений маслом деко. На цю «подушку» кладемо наших карасів і відправляємо їх у духовку, розігріту до 200 °C на 30 хвилин. Дістаємо рибу і поливаємо її приготованим сметанним соусом, після чого знову відправляємо блюдо в духовку хвилин на 10, щоб утворилася апетитна золотава скоринка.\nДля приготування цього вишуканого і ніжного страви вам знадобиться такий набір продуктів:\nБорошно – кілька ложок.\nОчищаємо і потрошимо тушку, після чого нарізаємо її на порційні шматки. Голову можна відкласти на юшку, адже в цій страві вона не знадобиться. Обвалюємо рибу в борошні після чого підсмажуємо її з двох сторін в киплячому маслі кілька хвилин до утворення золотистої скоринки. Далі, трохи зменшуємо полум’я, і заливаємо щуку трохи подсоленными вершками. Щоб риба стала більш соковитою та ароматною сюди можна додати і 50-70 грам білого вина – від цього смак страви тільки виграє. Після цього посипаємо масу тертим сиром і гілочками розмарину. Накриваємо сковороду кришкою і тушкуємо страву на повільному вогні протягом 10 хвилин. Після цього залишається лише дістати щуку, розкласти по тарілках і, прикрасивши зеленню і подати до столу.\nДля приготування цього пікантного страви прекрасно підійде риба будь-якого сорту. Але все ж особливо смачно в такому клярі виходить морські види, наприклад, хек або минтай. Але ви можете використовувати будь-яку рибу на ваш смак.\nСвіжа риба – 500 гр.\nСіль приправа до риби за смаком.\nОчищену від луски і нутрощів рибу промиваємо і добре просушуємо паперовими серветками, після чого поділяємо тушку на порційні шматки. Далі, нарізаємо зелень і додаємо до неї стовчений часник, а також сіль і приправу. Добре змащуємо рибу отриманою сумішшю, після чого залишаємо її пару годин маринуватися.\nЧерез цей час беремо шматки і, не знімаючи маринаду, обвалюємо їх у борошні, а потім потім у збите яйце і смажимо на розжареній сковороді з обох боків до утворення хрусткої і золотистої скоринки. Викладаємо готову страву на тарілку, прикрасивши зеленню, подаємо до столу.\nУ більшості випадків, коли йдеться про корисну та дієтичної кухні багато «кривлять особою», вважаючи, що подібні страви не можуть бути смачними. Це в корені неправильна думка. Адже існує чимало не тільки корисних, але і бездоганно смачних «рибних рецептів», приготованих на пару. І про одну з них ви дізнаєтесь далі.\nСередньої величини тушку будь-якої морської риби необхідно очистити від луски, нутрощів і голови. Далі, старанно просушуємо «продукт» за допомогою паперових рушників. В окремому посуді змішуємо прянощі: кардамон, гвоздику, коріандр, корицю і чорний перець. До них додаємо сіль за смаком, а також трохи кінзи, кропу і тертого імбиру. Протираємо тушку отриманою сумішшю як всередині, так і зовні, після чого засовуємо в рибу тонку часточку лимона. Нарізаємо дві середніх картоплини, одну моркву і невеликий кабачок, і обсмажуємо овочі до напівготовності, не забувши посипати сіллю і зеленню. Викладаємо овочеву суміш в пароварку, а зверху на неї кладемо підготовлену рибу і вмикаємо прилад. Через півгодини смачне і корисне блюдо буде готово.


Готелі у м. Сакурай - Search on KAYAK\nПорівняйте ціни на готелі Сакурай на сотнях сайтів відразу\nНайкращі готелі Сакурай\nГотелі Сакурай, які рекомендують найчастіше\nHotel Wellness Yamatoji - Сакурай\nMachiya Guest House Mimoro - Сакурай - Зручності у номері\nあまね庵 Villa Amane - Сакурай\nKanko Ryokan Yamatoya - Сакурай\nCandeo Hotels Nara Kashihara - Kashihara - Будівля\nThe Kashihara - Kashihara - Будівля\nКоли краще бронювати готель в Сакурай\nПоради, як знайти ідеальний готель в Сакурай за найкращою ціною\nЯкщо вас цікавить недороге житло в Сакурай, поїздку варто планувати на "низький" сезон. Найвигідніші місяці, коли ціни на готелі в Сакурай знижуються до мінімуму, — це вересень і листопад.\nВартість готельного номера в Сакурай залежить від різних факторів, але якщо вас цікавить найбюджетніший день тижня, то зазвичай це вівторок. п'ятниця – це, навпаки, найдорожчий день.\nПоширені запитання про бронювання готелю в Сакурай\nЧи безпечно зупинятися в готелях за напрямком Сакурай під час пандемії коронавірусу (COVID-19)?\nЗагалом готелі не вважаються місцем підвищеного ризику за умови, що їхній персонал уживає належних санітарних заходів для профілактики коронавірусу (COVID-19). Тим не менше, ми рекомендуємо вам уточнити інформацію про такі заходи у готелях за напрямком Сакурай в органах місцевої влади.\nЯк знайти готель у центрі міста Сакурай?\nПісля того, як ви здійсните пошук готелів на KAYAK, ви можете уточнити свої вподобання щодо району і вибрати, наприклад, лише центральну частину міста Сакурай. Ви також можете задати запит на карті, щоб звузити область пошуку до центру міста Сакурай.\nДе зупинитися в Сакурай?\nНаша карта покаже точне місце розташування кожного готелю та допоможе вам вибрати чудовий номер в Сакурай.\nСакурай — готелі\nСакурай – пропозиції від готелів. Пошук готельних номерів у м. Сакурай. Знаходьте дешеві готелі міста Сакурай. KAYAK здійснює пошук на сотнях туристичних сайтів, щоб допомогти вам знайти бюджетні готелі і вигідно забронювати зручний номер.


Який мед найкорисніший і як його вибрати?\nТвій Малюк розповість про найсмачніший природний смаколик, яким нас щедро нагородила природа - про мед\nПрийшла осінь - пора робити запаси на довгу зиму. Господині готують різні кулінарні шедеври і консервують їх. Чого тільки вартий незвичайний сливовий джем, який підніме настрій і зробить зимовий вечір трохи яскравішим і теплішим!\nДо стандартних заготовок для холодної пори року також входить мед, вибором якого необхідно зайнятися прямо сьогодні. Кращого часу для цього не знайти!\nЧитай також: Правильне харчування: основні тренди на 2016 рік\nНа думку фахівців, найбільшу користь для здоров'я дорослих і дітей принесе тільки зрілий мед, перетворений у кінцевий продукт натуральними ферментами бджіл. Також важливо врахувати місце, де його зібрали. Великі міста й екологічно несприятливі райони поблизу великих заводів - не найкращі місця для виробництва меду. Ці фактори під час вибору смаколика набагато важливіші, ніж її сорт.\nДо слова, в далекій Японії мед вважають одним з найкорисніших продуктів для дітей. Всім школярам обов'язково дають невелику кількість меду під час сніданку в навчальному закладі.\nМед умовно поділяють на два види:\nМонофлорний мед - продукт, зібраний бджолами з одного виду рослини, наприклад, з гречки або липи.\nПоліфлорний мед - продукт, зібраний з великої кількості рослин.\nТочної відповіді на це питання немає. Кожен сорт корисний по-своєму.\nЛікарі радять обирати «Різнотрав'я», цей різновид меду має різноманітний склад і лікувальні властивості, тому підійде для всієї родини.\nАроматний липовий мед краще за інші допомагає при лікуванні ангіни, бронхіту, ларингіту або нежитю.\nГречаний мед, який ні з чим не сплутати, відмінно піднімає рівень гемоглобіну, нормалізує тиск і відновлює обмін речовин.\nНіжний акацієвий мед - один з найкращих антидепресантів. Він зніме напругу після робочого дня і сприятиме здоровому сну.\nКаштановий мед з характерною гіркуватістю стане вірним помічником за наявності серцево-судинних хвороб.\nТерпкий вересковий мед відновить апетит після перенесених захворювань і допоможе стабілізувати настрій.


Модульне орігамі лебідь Archives - HandMade Base\nCategory: Модульне орігамі лебідь\nМодульне орігамі лебідь\nМодульна техніка орігамі дозволяє зробити фігурку красивого білого лебедя\nFebruary 17, 2018 handmadebase\nМодульне орігамі лебідь в білосніжній гаміможна виготовляти в якості подарунка своїм родичам або знайомим. Кожна людина зрадіє такому подарунку, так як він виглядає дуже привабливо і оригінально. Об'ємні фігури набагато ефектніше простого орігамі, тому так і приваблюють майстрів. Техніка створення Модульне орігамі лебідь в білосніжній гамі відноситься до найпоширенішою фігурі, яку складають новачки. Справа в тому, що при її складанні немає необхідності чергувати кольору модулів, маніпулювати зі складними переплетеннями. Способи збирання модулів досить прості. Однак, для складання своєрідного ...\nДаний майстер-клас містить детальну схему і опис модульного орігамі - лебедя з модулів.\nJanuary 25, 2018 handmadebase\nВ основу беруть офісний папір. Колір паперу залежить виключно від Вашого бажання. Звичайна кольоровий папір погано підходить, так як вона дуже тонка і може порватися. Почнемо. 1. Візьмемо аркуш паперу А4. Кожну сторону листа складемо на 4 рівні частини як на схемі. У нас виходить 16 рівних прямокутника. Якщо, ми будемо ділити лист таким чином, в результаті у нас вийде великий об'ємний лебідь. А якщо, ми цей же складений аркуш поділимо на 32 прямокутника. Тобто, довгу сторону листа складаємо ...\nСхема створення модульного орігамі лебедя з паперу для початківців. Докладний майстер-клас з фото\nDecember 22 2017 handmadebase\nЕкстравагантна штучка, чи не так? Такий райдужний лебідь буде не тільки оригінальним елементом декору вашого будинку, а й може бути чудовим подарунком. Створити такий лебідь не так важко, як довго, так як він складається з великої кількості елементів (модулів), ну і звичайно ж абсолютно ручна робота. Покрокову схему модульного орігамі лебідь ви побачите нижче. Цю технологію придумали китайці, вони перші почали створювати об'ємні фігури з трикутних модулів орігамі. Композиція складається з великої кількості однотипних елементів (модулів). Кожен модуль складається з ...\nВласними руками фігурку райдужний лебідь в техніці модульне оорігамі легко виконати за схемою\nМодульне орігамі райдужний лебідь - це барвистабагаторівнева виріб, реалістична статуетка прекрасної птиці. Модульне орігамі приносить майстру завжди більше задоволення, ніж складання, звичайних, не завжди привабливих підробок з одного аркуша паперу. Досить освоїти техніку складання модулів в єдину конструкцію, як з легкістю почнуть з'являтися в будинку різні фігури птахів. Пояснення до дії Напевно багатьом вже вдавалося конструювати білосніжних лебедів. Сьогодні спробуємо роз'яснити, як створити модульне орігамі райдужний лебідь, створювати птицю з декількох, гармонійних, кольорових рядів із застосуванням фіолетових, синіх, жовтих, ...


У Полтаві презентували мюзикл «Містер Сковорода» / Центральний\nСаме Григорій Сковорода, а не Жан-Поль Сартр, є основоположником вчення екзестенціалізму, переконаний автор лібретто до мюзикла Геннадій Татарченко. Відтак, на цьому й грунтується постановка «Містер Сковорода». Мета вистави - показати на фоні життя філософа будні сучасної молоді. До речі, перший варіант мюзиклу був написаний ще 10 років тому. У тій версії виставу бачили у Канаді, Аргентині, Австралії, Німеччині та інших країнах, де є українські діаспори. Нинішній же «Містер Сковорода» дещо змінений і грунтується на філософському вченні мислителя. Сам проект, говорять автори, більше освітянський, ніж комерційний, тому зараз він безкоштовний. Приїзд трупи до Полтави та її виступ оплатили двоє місцевих підприємців, які побажали залишитись невідомими.\nЗагалом мюзикл «Містер Сковорода» - це унікальне явище співпраці студентів творчих вузів з провідними артистами естради та акторами професійних театрів України. Так, у головних ролях мюзиклу - лауреат всеукраїнських конкурсів і фестивалів Віталій Веспер, заслужені артисти України Анатолій Гнатюк, Олекса Берест та Астрая.\nНе обійшлось без відомих персон і у глядацькій залі: серед представників культурної сфери Полтави, міської та обласної влади був цього дня і народний депутат Верховної Ради Микола Томенко. Останній приїхав не випадково, саме за сприяння його фонду «Справедлива країна» і був організований показ мюзиклу «Містер Сковорода».\n3 грудня 2007, 15:00 510


Володимир Бойко, перебуваючи 18 грудня на прес-конференції Васильєва, сказав йому, що жодного рішення щодо себе ніколи не бачив, і запитав, як можна з ним ознайомитись. На запитання генпрокурор відповідати не став, але пообіцяв негайно після закінчення прес-конференції передати Бойкові копію цього рішення. За повідомленням редакції "Острова", ані авторові публікацій, ані виданню жодних копій судових рішень генпрокурор не передавав. Натомість уже наступного дня після проведення прес-конференції до 75-річної матері Бойка, яка проживає у Донецьку, прийшов державний виконавець.\n"Літню жінку залякували тим, що в неї заберуть квартиру, бо її син наважився виступити проти генерального прокурора. Хатні речі пенсіонерки переписували в присутності свідків начебто на підставі якогось невідомого судового рішення, копію якого державний виконавець видати відмовився", -- пише "Остров". Крім цього, в жінки вилучили документи, які підтверджують право власності на квартиру, що належить їй та восьмирічній доньці журналіста. Працівник виконавчої служби зауважив, що матір та донька Бойка повинні усвідомити, на кого замахнувся їхній син і батько і чим це може закінчитись для його близьких.\nНеофіційним шляхом "Острову" вдалося з'ясувати, що за вказівкою Васильєва в Київському райсуді Донецька, який немає жодного стосунку до місцерозташування тижневика "Остров", суддя В. Попревич дійсно сфабрикував судове рішення. Як повідомляє видання, для того, щоб ніхто не дізнався про так зване рішення й не міг його оскаржити до суду не було викликано жодного з працівників чи керівників видання. Для того ж, щоб створити видимість законності, у матеріалах справи була вказана адреса іншої газети -- "Вечірній Донецьк". Як йдеться у зверненні, тижневику вдалося дізнатися про це лише завдяки тому, що один із помічників Васильєва вихвалявся цим вчинком, вказуючи на необмежений вплив, який має генпрокурор на суд.\nУсі намагання редакції отримати копію судового рішення досі є безрезультатними. Єдиною людиною, яка публічно визнала, що має розшукуваний "Островом" текст судового рішення, є генпрокурор України. Саме тому редакція тижневика звертається до народних депутатів із закликом спрямувати до Генпрокуратури відповідні запити, а до колег-журналістів -- повідомити громадськість про факт переслідування журналіста та його родини.


Бювети Трускавця. Знайти в місті Трускавець житло біля бювету пропонує Санаторій Шахтар\nБювет в санаторії Шахтар\nСанаторій Шахтар › Бювет в санаторії Шахтар\nГоловною складовою лікування в Трускавці є прийом мінеральних вод\nКожен тип захворювання передбачає різну кратність прийому, відрізняється також і тип приписаної мінеральної води. Загалом, на курорті налічується 25 цілющих джерел з 10 видами мінеральних вод. Звичайно, для відпочиваючих було б незручно ходити на кожне джерело окремо по три рази на день. Тому, для зручності в місті працюють два бювети. Через географічне розташування їх прийнято називати Верхній і Нижній...\nКожен тип захворювання передбачає різну кратність прийому, відрізняється також і тип приписаної мінеральної води. Загалом, на курорті налічується 25 цілющих джерел з 10 видами мінеральних вод. Звичайно, для відпочиваючих було б незручно ходити на кожне джерело окремо по три рази на день. Тому, для зручності в місті працюють два бювети. Через географічне розташування їх прийнято називати Верхній і Нижній бювети Трускавця. Лікарі радять вживати воду саме в бюветі, оскільки Нафтуся має “термін придатності” 2 години, за рахунок органічної (біоактивної) складової. Над кожним краником в бюветі є табличка, на якій вказано назву мінеральної води та її температуру.\nголовні оздоровниці курорту">\nБювети Трускавця -\nголовні оздоровниці курорту\nНа курорті Трускавець Нижній бювет вважається головним. Він знаходиться в серці міста на вулиці Торосевича. Саме тут можна зустріти відпочиваючих з усіх санаторіїв міста. Одразу позаду бювету знаходиться територія, на якій розташовані свердловини мінеральної води “Нафтуся”. Навпроти бювету встановлена веб-камера, яка транслює картинку в реальному часі. Напевно, Вам буде цікаво поспостерігати, як виглядає серце Трускавця.\nЦікавим буде також той факт, що будівля,...\nЦікавим буде також той факт, що будівля, в якому знаходиться нижній бювет, входить в список пам’яток міста. На курорті Трускавець Нижній бювет відпочиваючі відвідують не тільки для того, щоб випити мінеральної води, а й, щоб просто прогулятися, послухати спів пташок, поспостерігати за місцевими представниками фауни парку, в числі яких їжаки, білки, ручні голуби та інші, а також завести нові знайомства.\nВерхній бювет знаходиться на вулиці Суховоля, на виході з міського парку навпроти супермаркету “ТКС”.\nБювети на території санаторіїв\nУ Трускавці є досить багато санаторіїв, які знаходяться відносно далеко від бюветів. Ходити по три рази на день, щоб попити води може бути складним і незручним. Саме тому деякі санаторії для своїх клієнтів відкрили бювети на своїй території. До них належить і Санаторій Шахтар. Все, що від Вас потрібно, щоб набрати води – це спуститися з номера в хол...\nУ Трускавці є досить багато санаторіїв, які знаходяться відносно далеко від бюветів. Ходити по три рази на день, щоб попити води може бути складним і незручним. Саме тому деякі санаторії для своїх клієнтів відкрили бювети на своїй території. До них належить і Санаторій Шахтар. Все, що від Вас потрібно, щоб набрати води – це спуститися з номера в хол. Бювет санаторію Шахтар сучасний і розрахований на велику кількість відвідувачів. Доставка мінеральної води зі свердловини відбувається 3 рази на день, безпосередньо перед вживанням, тому вона володіє всіма важливими цілющими властивостями, і ні в чому не поступається воді в міському бюветі.\n(222 votes, average: 4,54 out of 5)


Дано визначення договору безоплатного користування, при якому одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (ссудополучателя) певне майно безоплатно у тимчасове користування. При цьому ссудополучатель після закінчення терміну договору зобов’язаний повернути майно в тому ж стані з урахуванням нормального зносу.\nСсудополучатель зобов’язаний підтримувати майно в справному стані, включаючи поточний ремонт і нести витрати на утримання майна, якщо інше не передбачено договором. Крім того ссудополучатель несе ризик випадкової загибелі або пошкодження майна.\nЗа договором безоплатного користування майно передається на підставі акта приймання-передачі, в якому зазначаються номенклатура надається майна і його вартість, узгоджена сторонами. В даному акті бажано також вказати інвентарні номери, присвоєні переданому майну позикодавцем.\nПри передачі майна за договором безоплатного користування не відбувається перехід права власності на майно і воно продовжує числитися на балансі ссудодателя на окремому субрахунку. З огляду на, що передане майно не використовується позикодавцем в основній діяльності, амортизація по ньому враховується в інших витратах.\nБухгалтерський облік у ссудополучателя\nСсудополучатель враховує отримане майно на позабалансовому рахунку за оцінкою зазначеної в договорі. Дохід від використання цього майна відбивається ссудополучателем в складі інших доходів (по кредиту 91 «Інші доходи і витрати» і дебету 98 «Безоплатні надходження»). Витрати на проведення ремонту включаються ним до складу витрат, якщо отримане майно використовується ним у виробничих цілях. Нарахування амортизації ссудополучателем не проводиться.\nУ платника податків позикодавця при укладенні вищевказаного договору виключається можливість отримання економічної вигоди від передачі майна, отже не формується податкова база з податку на прибуток. Однак у позикодавця виникає об’єкт оподаткування ПДВ у вигляді вартості безоплатно наданих послуг, так як об’єктом оподаткування ПДВ визнається реалізація майнових прав, а надання послуг на безоплатній основі є реалізацією товарів. При цьому податкова база визначається як вартість послуг, визначена виходячи з ринкових цін без урахування ПДВ.\nПодатковий облік у ссудополучателя\nУ платника податків-ссудополучателя відповідно до пункту 8 статті 250 НК доходи у вигляді безоплатно отриманих майнових прав підлягають включенню у позареалізаційні доходи. З огляду на, що для цілей оподаткування прибутку отримання майна в безоплатне користування слід розглядати як безоплатне отримання майнового права, то дохід слід визнавати виходячи з ринкових цін на оренду аналогічного майна. При цьому ссудополучатель вправі врахувати у витратах при обчисленні податку на прибуток витрати, пов’язані з використанням безоплатно отриманого майна, якщо вони документально підтверджені й економічно обгрунтовані. Амортизація у податковому обліку не нараховується ні ссудодателем ні ссудополучателем.\nДоговір безоплатного користування Посилання на основну публікацію


«Укрзалізниця» просить Усика більше не фотографуватися на коліях. - UA.NEWS\n11:18 , 10 червня 2021\n«Укрзалізниця» просить Усика більше не фотографуватися на коліях.\nспорт фото александр усик бокс олександр усик укрзализныця укрзалізниця (5)\nВ АТ «Укрзалізниця» закликала відомого українського боксера Олександра Усика більше не фотографуватися на залізничних коліях.\nПро це повідомляєпресслужба «Укрзалізниці».\n«Укрзалізниці вкотре доводиться переживати через поведінку кумирів багатьох українців», – йдеться у повідомленні.\n«Цього разу відомий боксер Олександр Усик, мабуть, забув про правила поведінки на об’єктах залізниці та сів на колію заради оригінальної світлини для соцмереж.\nОлександре, серед залізничників теж багато Ваших фанів, але правил важливо дотримуватися. Бережіть себе і нерви машиністів.\nЗакликаємо Олександра більше не порушувати правила, бути прикладом для своїх шанувальників».\nТакож у залізниці побажали Усику успішної підготовки до бою з Джошуа: «нехай кулаки будуть такими ж міцними, як рейки Укрзалізниці».\nНагадаємо, бій між українським суперважковаговиком Олександром Усиком (18-0, 13 КО) і чемпіоном WBA, IBF, WBO і IBO Ентоні Джошуа (24-1, 22 КО) може пройти влітку.\nУкраїнські протестанти вважають, що Центр громадського здоров'я популяризує ЛГБТ-символіку.\n02:04 , 24 червня 2021\nБілоруси представили новий БТР власного виробництва.\nЗ’явились перші світлини білоруського БТР Volat V2\n01:12 , 24 червня 2021


Лис302011 by Романа0 Коментарів\nПід час пожежі загинула 9-річна дитина\nЯк нам стало відомо, у селі Поляниці Яремчанської міськради сталася пожежа у житловому будинку. У вогні загинула 9-річна дитина, ще двох дітей вдалося врятувати. Причини та обставини пожежі з'ясовують.\nВ рамках проекту «Гармонізація розвитку туризму в сільській місцевості Карпатського регіону», який реалізується в Україні та Румунії, в Івано-Франківську відбувся «круглий стіл» «Інтеграція культурно-мистецьких та спортивних заходів у туристичну пропозицію регіону». Представники облдержадміністрації, органів місцевої влади, культурних, мистецьких, спортивних закладів та туристичних організацій краю обговорили заходи щодо залучення широкого кола прикарпатців до діяльності у сфері туризму, а також сприяння збереженню місцевої автентичності, культури та традицій. Презентуючи проект «Гармонізація розвитку туризму в сільській місцевості Карпатського регіону», заступник голови Ради Асоціації економічного розвитку Івано-Франківщини Марія Ковалів о\nПісля Запоріжжя сучасне медичне обладнання отримає й Прикарпаття\nУ січні 2012 року Діамантбанк в рамках своєї соціальної програми “Подумай про життя!” забезпечить новим багатофункціональним інкубатором для новонароджених Запорізьку міську дитячу багатопрофільну лікарню #5. Програма “Подумай про життя!” передбачає не лише допомогу медичним закладам спеціалізованим обладнанням, але й залучення представників бізнес-структур до надання медичним закладам України адресної допомоги, спрямованої на вирішення проблеми нестачі медичного обладнання для своєчасної допомоги новонародженим. Так, протягом п’яти років реалізації Програми Діамантбанк забезпечив новим медичним обладнанням вже 27 лікарень по всій Україні. У найближчий час Банк також планує передати обладнання до пологових будинків Івано-Франківська та Херсона.\nІвано-Франківський «Удар» доведе владі: реформа можлива і без погіршення життя українців!\nМіська організація партії «Удар Віталія Кличка» у м. Івано-Франківськ візьме на себе відповідальність за роботу будь-якого Жеку, щоб довести владі: комунальна структура буде успішно працювати і без підвищення тарифів! Про це заявив голова фракції «Удар-Громадський форум» Юрій Соловей у ефірі одного з місцевих телеканалів. За його словами, нині українцям навмисне навязують вигідну, як центральній так і місцевій владі, тезу про те, що будь-яка реформа - це обовязково погіршення для простих людей, як-то: підняття тарифів, додаткове фіскальне навантаження, зняття пільг тощо. На жаль це стосується як загальноукраїнського так і місцевого рівня, коли підвищення комунальних тарифів виправдовують необхідністю реформи житлово-комунального господарства. Натомість, лідер\nКінь забив господаря\n60-річний житель Рожнятівського району загинув під копитами власного коня. Чоловік пішов до конюшні напувати худобу. Але кінь чомусь схарапудився і ударами передніх ніг звалив господаря на землю. Та на цьому не зупинився, а ще кілька разів вдарив його копитом по голові. Врешті-решт, чоловікові вдалося піднятися і він пішов до хати. За медичною допомогою не звертався. А наступного дня йому раптом стало зле і він помер вдома. Очевидно, внаслідок травм у нього стався крововилив у мозок.\nВ Калуші мерзне близько 2,5 тисяч людей\nМи вже звикли, що як тільки запускають тепло та гарячу воду вулиці наших міст починають нагадувати фронтові плацдарми. Всі у траншеях, бо треба латати прориви. Наприклад, у вівторок ввечері стався прорив теплотраси у Калуші. Без теплопостачання залишилися десять житлових будинків на 1040 квартир, в яких загалом мешкає 2400 чоловік на вул. Молодіжній та Литвина. У середу зранку розпочалися ремонтні роботи. Сильні вітри, які дули на Україні, дотично зачепили й Прикарпаття. Обійшлося без значних руйнацій. Але, скажімо, в Коломиї дерево, яке внаслідок сильного пориву вітру впало на дорогу, пошкодило й припаркований на узбіччі автомобіль. Водій не постраждав.\nГазом отруїлися двоє жителів Івано-Франківська\nЩе одна надзвичайна ситуація сталася в Івано-Франківську. З діагнозом – отруєння чадним газом до лікарні потрапили двоє жителів одного з будинку на вул. Волошина. Стан потерпілих стабільний. Зауважимо, що минулого тижня в області від цього ж постраждало троє дітей. На щастя, у всіх випадках отруєння було незначним. А тепер мусимо вжити словосполучення «на жаль», бо не минули ці дні без трагедій. Маємо чергове ДТП зі смертельними наслідками. Очевидно, 23-річний житель Галицького району, перебуваючи за кермом дев’ятої моделі ВАЗа кудись дуже поспішав у понеділок зранку. Бо вже у Тисменицькому районі його автомобіль злетів з дороги та зіткнувся з деревом. Удар був потужний. Тіло загиблого водія довелося вивільняти з понівеченої машини з допомогою механічного інструме\nНаприкінці вересня цього року співробітники підрозділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Івано-Франківській області викрили у вчиненні наркозлочинів, пов’язаних зі збутом психотропних речовин, трьох мешканців обласного центру. У кожному разі цих осіб затримували безпосередньо при збуванні таблеток «субітекс» із вмістом наркотичного засобу, обіг якого в Україні обмежено - бупренорфіну. Такі ж наркотичні засоби, а також гроші, здобуті злочинним шляхом, були виявлені при проведенні санкціонованих обшуків за місцем проживання зловмисників. Проти двох чоловіків віком 24 і 25 років, а також 41-річної жінки порушили кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч.2 статті 307 Кримінального кодексу України (Збут наркотичних засобів, вчинений повторно\nНазад 1 … 5 886 5 887 5 888 … 6 210 Далі\nКорупція (2 832)\nКримінал (7 834)\nПерсона (1 324)\nПолітика (13 539)


В Україні знову заговорили про укрупнення областей. Що буде з Вінницькою? - Новини Вінниці\nВ Україні знову заговорили про укрупнення областей. Що буде з Вінницькою?\nНардеп Сергій Соболєв, в ефірі одного з національних телевізійних каналів сказав, що приєднання одних областей до інших, може статися після місцевих виборів у жовтні.\nПід час дискусії в ефірі народний депутат від “Батьківщини” Сергій Соболєв наголосив, що в державі, після проведення місцевих виборів 25 жовтня, цілком можливе об’єднання кількох областей в одну.\nВідповідатимуть за такі дії, коаліції у новообраних обласних радах, якщо їх сформують певні політичні сили.\nСергій Соболєв зазначив:\n“Укрупнення областей, тобто, об’єднання кількох в одну, цілком можливе. Ми це бачимо на прикладі укрупнення районів. Ініціюватимуть цей процес у парламенті, а відповідатимуть за нього коаліції більшості у новообраних обласних радах”.\nНародний депутат також навів можливі варіанти такого процесу на прикладі Івано-Франківської, Львівської, Запорізької та Дніпропетровської областей.\n“Наприклад, коли більшість у Верховній Раді прийме таке рішення, то чи погодяться у Івано-Франківську стати містом обласного підпорядкування у Львівській області, фактично, районним центром. І що буде зі статусом депутатів облради після цього?\nВізьмемо ще один приклад, Запорізьку і поки що Дніпропетровську область. Така ж доля чекає і на моє рідне Запоріжжя. Ми (у Запоріжжі, ред.) знаємо чим це загрожує. Це почнуться чвари через повноваження, через наповнення місцевих бюджетів”, – сказав Сергій Соболєв.\nВ ефірі передачі народний депутат зазначив, що таке укрупнення областей обговорюється на вищих щаблях нинішньої влади. А відповідатимуть перед людьми новообрані місцеві депутати.\nЩо ж стосується Вінницької області, то в останні два роки спостерігається певний відтік державних структур, які об’єднують за регіональним принципом (декілька областей) з центром управління в іншій області. При чому не у Вінницькій. Що може свідчити про плани центральної влади створити так званий Подільський регіон, але центром регіону буде не Вінниця.


За участю відомих акторів: Кремлівські пропаганд*ни знімають кіно в окупованому Криму (фото)\n14:16 На Дніпропетровщині рецидивіст задушив хлопця на дитячому майданчику, його спіймали в сусідній області\nсереда, 7 листопад 2018, 10:56\nНа анексованому півострові проходять зйомки 4-серійного фільму "Великий артист", прем'єра якого очікується на пропагандистському каналі "Росія-1".\nНа території міста Інкерман відтворили Афганістан, в якому нібито і розвиваються події. У зйомках на окупованому Росією півострові взяли участь доволі відомі артисти, передають Патріоти України з посиланням на росЗМІ.\nВ головних ролях, як пише джерело, задіяні зірки російських серіалів Євген Сидіхін, Єгор Бероєв, Ніл Кропалов, Сергій Баталов, Катерина Волкова та Марія Миронова.\nСюжет історії про так званого російської графа Монте-Крісто нібито розповість глядачеві про підступність і кохання, яка починається в середині 1980-х. Головному герою тісно в провінції - він марить великою сценою і мрією стати великим артистом.\nКрім зіркових артистів ролі у фільмі зіграли молоді актори: Анастасія Чепелюк, Ксенія Щербакова, Ілля Кочетков.


Під Адміністрацією президента рідні військовополонених влаштували мирну акцію | Громадське телебачення\nПід Адміністрацією президента рідні військовополонених влаштували мирну акцію\n08 серпня, 2018 07:47\nПід Адміністрацією президента рідні військовополонених — Олександра Корінькова, Сергія Глондара та Богдана Пантюшенка — влаштували мирну акцію. Вони вимагали звільнення своїх родичів, які перебувають у полоні понад 2 роки.\nДо родичів прийшли преставники Центру звільнення полонених. Вони відмовилися від публічних коментарів, розмовляли лише з родичами та переконували, що про справи їхніх родичів пам'ятають. Рідні військовополонених планують строяти під АП і вночі.\n«Ми приїхали щоб боротися за волю і свободу наших родичів. Для нас результат — це звільнення хлопців. Ми знаємо, що все в руках президента», — зазначила жінка.\nВійськового 3-го полку спецпризначення Олександра Корінькова утримують у Макіївській колонії, він потрапив до полону бойовиків 16 лютого 2015 року він. Разом із співслужбовцем Сергієм Глондарем вони потрапили у засідку.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: «Діти знають, що батько є лише на фотографіях» – інтерв’ю з дружиною полоненого Сергія Глондаря\nУкраїна не передавала засуджених за вбивства, повідомила омбудсмен Валерія Лутковська. Тодішня Уповноважена також зазначила, що повний обмін заручників «всіх на всіх» відбудеться після завершення війни на Донбасі.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: «Україна не передала жодної людини, в якої була кров на руках», — інтерв'ю з екс-омбудсменом про обмін полоненими


29 березня у Ватикані відновлять почитання ікони розп'ятого Спасителя із Зарваниці (ВІДЕО) | Терноград\n29 березня віднова почитання Чудотворної ікони розп’яття Спасителя із Зарваниці.\nІкону перевезуть до Риму для благословення корони Тернового вінка Святійшим Отцем Франциском Папою Римським у Базилиці Святого Петра, а 1 квітня на декілька днів ікону привезуть до Катедри. Віднова почитання ікони відбувається за сприяння Благодійного фонду Ігоря Гуди «Твори добро».\nІсторія ікони Розп’ятого Спаса Ісуса Христа дуже цікава. Її знайшов 1728 року мешканець Зарваниці Стефан Долган у полі. Дорогою з Дарахова до Зарваниці чоловік помітив «чорну шухляду», у якій зберігалось зображення сцена розп’яття Ісуса Христа написане на шовці. Стефан забрав святиню додому.\nУ 1742 році ікона була коронована та визнана чудотворною київським митрополитом та львівським архієпископом Атанасієм Шептицьким. Майже 200 років вона зберігалася в церкві Пресвятої Трійці в Зарваниці і була дуже шанованою. Та під час Другої світової війни ікона зникла.\nЙмовірно, її таємно перевезли до Львова. По сьогоднішній день відомостей про святиню не було, але на цьому історія чудотворної ікони розп’ятого Спасителя із Зарваниці не закінчується.\nікона Ватикан Зарваниця\t2019-03-25


Новорічні кліпи, новорічні музичні кліпи збірник дивитися онлайн безкоштовно 2020-2021 - novogodnie-podarki.com.ua\nНоворічні кліпи 2020-2021\nНоворічні дні мають дивовижну і особливою атмосферою. Як відомо, святкові емоції значно посилюються за допомогою музики і новорічних кліпів. Звуки новорічних пісень створюють чудеса - у людини змінюється настрій, пробуджуються позитивні почуття і перетворюється душа. Новорічні кліпи об'єднують і ріднять людей. Переглядаючи улюблені кліпи, ми немов переміщаємося в інший світ - чарівне і прекрасне свято, де відчуваєш себе добре і спокійно.\nБагато з музичних кліпів з новорічною тематикою вже стали світовою класикою, інші з'явилися зовсім недавно, але вже впевнено підкорюють серця глядачів, стають улюбленими і популярними.\nПереддень зимового свята - найкращий період, щоб згадати і ще раз із задоволенням переглянути новорічні музичні кліпи збірник. Це пісні, які з першого акорду самим чарівним способом огортають відповідними емоціями і настроєм. Як стверджують провідні музичні канали, симпатія до тих або інших суб'єктів кліпів не залежить від мови виконавця. Головне, що новорічні кліпи 2020-2021 створюються з єдиною метою - зробити світ чистішим і добрішим, обдарувати кожного щастям і хорошим настроєм.\nНаступна добірка зимових кліпів - ідеальна можливість потрапити на хвилю святкового настрою, а також насолодитися теплими почуттями, прекрасним новорічним антуражем і сніговими пейзажами. Це кліпи групи Abba «Happy New Year», «Дискотека Аварія» «Новорічна», Jingle Bells "Tiffany Alvord (LIVE)».\nНоворічні кліпи дивитися онлайн безкоштовно можна в інтернеті, де дуже багато відповідних сайтів.\nноворічні музичні кліпи,\nноворічні музичні кліпи збірник


Свято «Свята Трійця». Історія, звичаї і традиції\nРоща юна, белоствольная\nНа зорі росою вмиється,\nДзвони чуються дзвіниці -\nНеділя святе - Трійця!\nДзвони чисті, дзвіниці\nРозливаються в піднебессі.\nСлавлять Трійцю ниви привільні,\nСлавлять птиці дзвінку пісню.\nІ будь-який Боже творіння\nПовторюючи молитву вголос,\nСлавить Вічне єднання -\nБог-Отець, Бог-Син і Бог-Дух!\nЛуговська Н. Н.\nСвято Святої Трійці відзначається на 50-й день після Великодня, тому свято часто називають П'ятидесятницею. В цьому році ми святкуємо Трійцю в неділю, 27 травня.\nЦе свято займав на Русі особливе місце серед інших православних свят, і готувалися до нього люди з особливим старанням. Адже Трійця символізувала не просто чудо сходження Святого Духа на землю, а й позначала кордон між навесні і влітку. Святкування Трійці перепліталося з народними звичаями. До цього дня закінчували всі роботи на землі, на Трійцю відпочивали, збирали лугові та польові квіти і прикрашали ними свої будинки. Тройця в народі називався «зеленими святами». До свята влаштовувалися ярмарки, гуляння, танці, гуляння. Існував навіть звичай красити яйця в зелений колір до свята Трійця\nЩоб продовжити чарівність цього свята, можна використовувати не тільки живі польові квіти і трави, але також і квіти, зроблені своїми руками. Наприклад, квіти, зробленими в техніці Ганутель\nПоходження свята має Біблійну основу. На 50-й день після Пасхи У Єрусалим на юдейське свято П'ятидесятниці зібралися паломники, які прибули з різних куточків землі. В цей час Діва Марія і апостоли були в будинку на горі Сіон. Незабаром присутні на площі люди почули, як з будинку доносяться голоси, що говорять на різних мовах. До людей вийшов апостол Павло і повідомив, що на учнів Христа зійшов Святий Дух з небес у вигляді вогню і наділив їх здатністю говорити на різних мовах і нести Слово Боже\nА в Старому Завіті є розповідь про те, як праотець Авраам зустрів між дубами Мамре трьох таємничих мандрівників (в наступному розділі Священного Писання вони були названі ангелами) - це був символ триєдиного Бога в трьох особах\nВ інших країнах теж існують гарні традиції святкування дня Святої Трійці.\nНаприклад, в Італії під час богослужіння з-під купола церкви обсипають всіх прихожан пелюстками троянд. Тому і свято Святої Трійці там іноді називають «Великдень троянд». Це служить символом зійшов на апостолів вогню - Святого Духа.\nА у Франції під час церковної служби сурмлять в труби - нагадуючи парафіянам про вітер, який подув під час зішестя Святого Духа.\nЗ давніх-давен на Русі існують і народні прикмети на Трійцю\nЯкщо вмитися росою на Трійцю, можна продовжити здоров'я і зберегти красу.\nТрави, зібрані на Трійцю, мають цілющу силу.\nЯкщо день видався дощовий - буде багато врожаю і грибів.\nСонячна погода на Трійцю - літо буде спекотним і посушливим.\nВеселка на Трійцю - в будинку буде щастя.\nЯкщо є бажання і можливість - відвідайте храм на свято Святої Трійці! Служба в цей день особливо красива і урочиста. Священнослужителі одягаються в зелені одягу. Ікони прикрашають квітами і гілками, на підлогу церкви кладуть запашну траву. Свято Святої Трійці називають днем народження Церкви.


Готелі в місті Бад-Цвішенан\nДе зупинитися у місті Бад-Цвішенан?\nApartment Oldenburg-Ofen - Vacation Apartment Oldenburg-Ofen\nБад-Цвішенан: найпопулярніші визначні місця\nЗаспокійливий шелест води і мальовничі краєвиди приваблюють багатьох відвідувачів міста Бад-Цвішенан до такого місця, як Zwischenahner Meer, розташоване за 0,6 км від центру.\nПарк садів, що за 0,6 км від центру міста Rostrup, точно варто відвідати під час вашої поїздки. Сподобалося у такому місці, як Парк садів? Парк рододендрумів «Гоббі», до якого легко дістатися авто, також не розчарує вас.\nНе пропустіть нагоди пройтися кількома лунками: Golfclub Am Meer всього за 3,1 км від центру міста Бад-Цвішенан.\nЯкщо ви неодмінно хочете відвідати музеї міста Бад-Цвішенан, на вас чекають виставки такої популярної атракції, як Ammerlander Bauernhaus Freilichtmuseum, lрозташованої просто в центрі міста. Якщо ви хочете відвідати музеї міста Бад-Цвішенан, прогулятеся до такого місця, як Музей Шпекен.\nПлануєте подивитися, що цікавого є в місті? Dr. Schuessler Haus, що за 0,6 км від центру міста Бад-Цвішенан – непогане місце, щоб розпочати екскурсію.\nВодонапірна башта Бад-Цвішенану\nЗаплануйте екскурсію містом Бад-Цвішенан і обов'язково відвідайте Водонапірна башта Бад-Цвішенану, одну з найцікавіших пам'яток у центрі.\nТранспорт у м. Бад-Цвішенан\nСтанція Bad Zwischenahn\nДізнатися більше про м. Бад-Цвішенан\nКуди втекти від буднів? Бад-Цвішенан чекає на вас! Приїжджаєте на день? На добу? Кожен мандрівник може знайти підходяще помешкання в околицях такого популярного місця, як Бад-Цвішенан. Бад-Цвішенан: шукайте помешкання на Hotels.com, використовуючи нашу онлайн-карту. На нашій карті показано райони навколо кожного готелю міста Бад-Цвішенан. Так ви зможете легко побачити відстань до найголовніших атракцій, і змінити параметри пошуку за потреби. Бад-Цвішенан: найвигідніші пропозиції готелів із Гарантією ціни.\nфото Zsuzsi Gujzer\nГотелі: Музей Шпекен – Бад-Цвішенан\nГотелі: Strand Woldsee – Бад-Цвішенан\nІнші готелі в місті Бад-Цвішенан, Німеччина\nГотелі з найвищим рейтингом у місті Бад-Цвішенан\nНещодавно додані готелі у місті Бад-Цвішенан\nAhrenshof 8
Burgweg 7
Free Wifi
Modern apartments\nAhrenshof 2
Free Wifi
Modern apartments\nAhrenshof 7
Burgweg 7
Free Wifi
Modern apartments\nІнші готелі у місті Бад-Цвішенан\nBeautiful house Rainbow am See, three apartments for up to 8 people, sauna - residence on the small\nPenthouse Betty No. 3 for up to four people on the lake with sauna, dogs allowed - residence on the small\nBeautiful apartment Betty No. 2 for two people, lake, dogs allowed, sauna - Residenz am\nApartment Betty No. 1 on the lake for two people, dogs allowed, sauna available - residence on the small\nRainbow No.3 Penthouse on the lake for up to four people, sauna, balcony - residence on the small sea\nБад-Цвішенан – міста поблизу\nГотелі в місті Екернермоор\nГотелі в місті Едевехт\nГотелі в місті Öllien-Tannen\nГотелі в місті Нойєнкруге\nГотелі в місті Mansie\nГотелі в місті Karlshof\nГотелі в місті Дінґсфельде\nГотелі в місті Вестершепс\nГотелі в місті Вестерштеде\nГотелі в місті Фрідріхсфен\nПереглянути ще готелі в місті Бад-Цвішенан


Виклики екстреної допомоги розділили на 4 категорії за терміновістю - список » Новини Білої Церкви. Головні події в Україні. Найцікавіше у світі.\nВиклики екстреної допомоги розділили на 4 категорії за терміновістю - список\nВідтепер усі виклики громадянами екстреної медичної допомоги будуть ділитися на 4 категорії. Відповідне рішення ухвалили для оптимізації надання екстреної медичної допомоги.\nПро це повідомляє «РБК-Україна» з посиланням на брифінг заступниці міністра охорони здоров'я Ірини Садов’як.\nЗа її словами, наразі були визначені найбільш оптимальні алгоритми надання екстреної меддопомоги:\n«На етапі реформування галузі ми відзначили, що дві третини пацієнтів не отримують вчасно надання допомоги бригадою. Із загальної кількості викликів, а це 6,8 млн, 4,7 є невчасними», - сказала Ірина Садов’як.\nВиклики екстреної меддопомоги будуть розподілені на наступні категорії:\n- критичний стан хворого, який вимагає негайного реагування, втручання, або реанімаційних заходів. Для цієї категорії виклику час до першого контакту з хворим має становити менше 10 хвилин;\n- екстрений виклик, до якого відносяться потенційно серйозні стани, що можуть вимагати швидкої оцінки, невідкладної допомоги на місці або невідкладного транспортування. Час до першого контакту має становити до 20 хвилин;\n- не екстрені стани, які не несуть загрози для життя та здоров'я пацієнта, наприклад, загострення хронічних захворювань. Ці виклики будуть скеровані на первинну ланку, а при можливості на виклик поїде бригада, яка не задіяна на викликах для попередніх категорій;\n- непрофільні виклики. Реагування відбувається без виїзду бригади екстреної меддопомоги, і пацієнт може отримати консультацію телефоном, або буде скерований на надання допомоги сімейним лікарем.\nТакож було підвищено тариф на виклик бригади екстреної медичної допомоги зі 112 грн до 163 грн. Додатково на екстрену меддопомогу з 1 липня і до кінця року було виділено близько 2 млрд гривень.\nРаніше повідомлялося, що за минулу добу коронавірус забрав життя ще однієї людини в Білій Церкві.\nТеги: Медична допомога Біла Церква Швидка