Центри зайнятості в м. Козова: контакти, адреси, телефони, сайти в 2021\nЦентри зайнятості в м. Козова\nДовідкова та контактна інформація про компанії - центри зайнятості () в м. Козова: вартість послуг, відгуки, адреси, номери телефонів, офіційні сайти кращих приватних і державних українських організацій\nКозівська районна філія\nДе знаходиться центр зайнятості в м. Козова?\nЯкщо ви шукаєте роботу і вас цікавлять актуальні вакансії в м. Козова, скористайтеся послугами державної служби зайнятості міста. Основні функції біржі праці - працевлаштування населення, виплата допомоги безробітним.\nОскільки тема зайнятості та безробіття завжди актуальна, команда Простоправа створила довідник бюро працевлаштування. До уваги відвідувачів сайту пропонується довідник відділів і філій центру зайнятості населення в м. Козова. У цьому розділі сайту ми зібрали актуальні контакти і режими роботи центрів зайнятості областей, міст, районів. Довідкова та контактна інформація щодо центрів зайнятості регулярно оновлюється. За допомогою карти ви знайдете найближчу філію біржі зайнятості в м. Козова, дізнаєтеся, який графік роботи організації і т.д.


У США водій машини спецтехніки під час чищення дороги розтрощив снігом майже пів сотні авто: відео — Авто Світ — tsn.ua\nУ США водій машини спецтехніки під час чищення дороги розтрощив снігом майже пів сотні авто: відео\nЩонайменше 12 осіб отримали ушкодження.\nДосить неприємно завершилася поїздка для майже пів сотні автомобілів у штаті Огайо, США.\nТам під час очищення дороги снігоприбиральна машина розчищала одне з головних шосе регіону, рухаючись у безпосередній близькості до відбійника. Водночас зібраний сніг водій спецтехніки скидав не на узбіччя, як це передбачено правилами, а на протилежну смугу автомагістралі. В результаті він спровокував велику аварію, в якій було пошкоджено 47 автомобілів.\nУ результаті інциденту було не лише пошкоджено автомобілі, оскільки місцеві ЗМІ також повідомляють про щонайменше 12 людей, яких доставили до лікарні з травмами. На щастя, жодна з отриманих травм не становить загрози для життя.\nДо вашої уваги відео з цим епізодом, а також подальші наслідки.\nА ось й розбиті машини, які постраждали від дій водія снігоприбиральника. Судячи з кадрів, внаслідок зіткнень у них тріснуло вітрове скло, вибито фари, пошкоджено бампери та капоти.\nВодія снігоприбирача відсторонили від роботи та відправили на медичний огляд. На нього відкрили кримінальне провадження, в рамках якого встановлять причини виникнення цього інциденту.\nЖоден автопілот не відповідає вимогам безпеки - дослідження\nНазвано найнебезпечніші автомобілі усіх часів\nКитайська автомобільна компанія вирішила судитися з Renault через плагіат


У Львові шукають вибухівку у школі\nСереда, 03 січня 2018, 11:42\nСьогодні, 3 січня о 10.25 на оперативну лінію 102 до правоохоронців надійшло анонімне повідомлення про замінування однієї з шкіл у Сихівському районі Львова. Про це повідомили у відділі комунікації поліції Львівської області.\nЯк стало відомо Форпосту, йдеться про школу № 1 на Сихові.\nНа місці події працює слідчо-оперативна група, експерти-вибухотехніки та кінологи. Правоохоронці обстежують приміщення школи та прилеглу територію. Вирішується питання про відкриття кримінального провадження.\n«Ксьондз йде»: як галичани завершували Різдвяні свята\nПісля свят уже настало. Але галичани ще чекали на ксьондза. Після Водохреща люди готувалися, що прийде священник і покропить свяченою водою хату. Але точного дня, коли саме до твоєї хати прийде ксьондз кропити — ніхто не знав.\nНа Львівщині розшукують хлопця, який зник безвісти місяць тому\nСуд арештував турка, який переправляв нелегалів у Польщу через Львівщину (ФОТО)\nДві львів’янки взяли собаку з притулку, а потім викинули його на вулицю\nНа Львівщині від COVID-19 помело вісім пацієнтів за добу\nЗахворюваність на COVID-19 серед дітей Львівщини зменшилась вдвічі\nНа Донбасі окупанти важко поранили українського захисника


Звертаємо увагу, що перепад температури та шар снігового покриття сприяють виникненню ожеледиці. Ожеледиця представляє безпосередню небезпеку життя і здоров'ю людей, безпечному руху транспортних засобів по дорогах. Щоб уберегтися від травм під час ожеледиці радимо дотримуватись простих правил поведінки.\nпри погіршенні погодних умов із інтенсивним випадінням снігу та ожеледицею на дорогах не використовуйте автотранспорт із “літніми” шинами.\nТакож звертаємо увагу на те, що перепад температури та шар снігового покриття на похилих дахах будівель сприяють виникненню крижаних бурульок, які звисають, ламаючись загрожують впасти на голову перехожим та серйозно травмувати. Особливу небезпеку бурульки становлять у старих кварталах нашого району, де тротуари безпосередньо прилягають до будинків. Танучи, або від своєї ваги бурульки ламаються та падають, що є небезпечним для пішоходів.\nКористуючись цими нехитрими правилами, людина зможе убезпечити себе в зимовий період часу, коли на дорогах ожеледиця. Також дотримання цих основних заходів безпеки та порад дозволить вам уникнути трагічних наслідків.\nСектор з питань охорони праці Подільської районної в місті Києві державної адміністрації


Контроль руху пального - Mykola Pylypenko - Контроль ДП\nОстаннім часом закинути водієві чи комірникові, що він украв пальне, стає все складніше. Спеціалісти служби безпеки отримують одну й ту ж відповідь: «А ти мене за руку схопив?». Ускладнює ситуацію із виведенням злодія «на чисту воду» ще й те, що фактичних перевитрат пального немає, тому що зазвичай зливають «наліво» саме те пальне, яке вдалося заощадити на порушенні технологічних операцій. Часи, коли просто зливали, — вже давно позаду. Крадіжки стають все більш організованими, «піраміда» крадійної схеми має такий вигляд: виконавці — куратори — топи. На нижньому рівні — виконавці, і їх завжди багато. Це водії, механізатори та комбайнери. Кураторів значно менше, і серед них може бути інженер, керівник бригади чи агроном. На третьому, найменш численному рівні, знаходяться так звані лобісти. Їхня роль є ключовою, адже саме на їхні плечі лягає найважча робота — переконати керівництво компанії в тому, що: була сильна посуха, або все змило дощем, або виникли ще якісь форс-мажори, що врешті-решт і призвело до неврожаю.\nТож як побудувати систему контролю пального? Крадіжки пального починаються ще на етапі його приймання на склад. Як це робиться? Водій автоцистерни, який привозить пальне на склад (до 30 тис. л), теоретично може залишити собі літрів … та зо 200. Для комірника — це не великий об’єм, який нескладно приховати. Тому він може його вкрасти відразу, або вигадати щось пізніше. Якщо ведеться облік фактично прийнятого пального, то в Акт приймання уписують певну цифру його об’єму як «недовіз» у межах допустимої похибки (0,5%), а на «ну, там ще трохи» можна й не звернути уваги. Якщо облік узагалі не ведеться, то на віру приймається стільки, скільки вказано в ТТН. Далі водій розраховується з комірником за половину «зекономленого» пального. Наприклад, якщо ділять 200 л за вартості 20 грн/л, то комірник може отримати собі в кишеню до 2000 грн. При його зарплатні в одну «мінімалку» — це доволі значна сума. А враховуючи, що в жнива така автоцистерна приходить майже щотижня, то виходить уже й пристойна сума додаткового заробітку — 8 тис. гривень на місяць.\nЩо робити? По-перше, запровадити детальну інструкцію приймання пального на склад, яка б містила пункт визначення НЕТТО пального (ваговий метод розрахунку). По-друге, — запровадити датчики контролю. Наразі вже з’являються рівнеміри, похибка яких майже в межах допустимої (до 1%), але тут є свої нюанси. Після зливання в резервуари пальне має вистоятись там іще протягом години, аби можна було визначити його фактичний об’єм. Крім того, бажано, щоб рівнеміри мали датчики вимірювання густини, температури та підтоварної води.\nЗберігання. У резервуарах (місткістю 10 — 50 м3) із часом можуть накопичуватися залишки пального. Причина їхньої появи полягає в тому, що пальне, як правило, приймають уранці (температура в цей час нижче), а заправляють паливозаправники зазвичай в обідню пору. Крім того, можна на 1% підкрутити лічильник на видачу пального з колонки. Або взагалі додати кілька відер води в резервуар, якщо вже «дуже сильно треба». Відповідно, рано чи пізно «економію» доведеться якось вивозити. Можна знову домовитися при прийманні пального з водієм автоцистерни про неповне зливання пального (все одно вже є запас на складі), тобто прийняти менше ніж документовано ТТН. Або налити в бочку при заправці свого паливозаправника вище від рівневої «планки» чи викачати шлангом через неопломбовані муфти (крани). До речі, шлангом також можна врізатися в резервуар, провести його під землею та скачувати пальне постійно за межами складу. Такі крадіжки можуть сягати до тонни в місяць.\nЯк забезпечити охорону складу? Насамперед, слід застосувати відеоспостереження, сектори огляду якого охоплюють усі можливі місця крадіжок, а не тільки фіксують відвідувачів. По-друге, проводити позапланові інвентаризації для своєчасного виявлення залишків або нестачі пального. Також слід установити рівнеміри, які дають можливість визначати ще й підтоварну воду в резервуарах, яка через деякий час осідає знизу. Додавши пломбування та організувавши якісну охорону території по периметру складу, можна значно зменшити обсяги крадіжок.\nІ наостанок — це видача пального. Зазвичай, накручений лічильник, нерівна поверхня в місці заправлення паливозаправника «наливом» та відсутність он-лайн моніторингу фіксації виданого пального призводять до крадіжок у межах до 20 л на кожну заправку. Відповідно, варто запровадити видачу пального по RFID-картках, вирівняти поверхню заправного майданчика та періодично робити контрольне заливання пального із заправної колонки в мірну ємність 20 л. Колонка має видавати в межах похибки не більше ніж 0,5% (заводська похибка становить 0,25 — 0,5%).\nАвтоматизація — це, звісно, дуже добре, але не слід забувати й про журнал складського обліку, заправну відомість, подорожні листи та акти про недостачу привезеного пального. Від якості заповнення цих документів залежать ризики втрати частини пального — наприклад, шляхом звичайних приписок чи спотворення даних його обліку.\nОсобливу увагу варто приділяти веденню обліку пального на складі саме в кілограмах. Це означає обов’язкові заміри густини пального під час не тільки приймання його на склад, а й видачі зі складу. Маса — це незмінний параметр, якщо не враховувати природні втрати. Детальніше можна прочитати в інструкції «Мінпалива» від 20.05.2008 №281/171/578/155.\nЗа допомогою паливозаправника легко вивозити необліковані залишки пального зі складу. Якщо заправка до повної бочки (по планку), то достатньо пальне в бочку трохи переливати, якщо ні — можна за один раз вивести всі необліковані накопиченні залишки. Зазвичай об’єм бочки становить від 2 до 12 м3. Ясно, що на малих бочках багато не вивезеш. А в разі бочки місткістю 10 м3 і заправки її не до повної налити зверху 1 м3 не дуже складно. Далі ці «залишки» можна злити через зливні крани, які зазвичай ніколи не опломбовуються, або перекачати шлангом з горловини бочки. Трапляються випадки, коли через горловину бочки відрами відкачують пальне до 400 л (!) за один раз. Найпростішим рішенням може бути встановлення спеціальних датчиків рівня пального (ДРП) безпосередньо в бочку паливозаправника. Такі ДРП мають значно більшу похибку, але й ціна їхня в рази дешевша рівнемірів. Наразі ціна/якість ДРП є оптимальною.\nЦе якщо водій паливозаправника в змові з комірником складу, а якщо з механізаторами (водіями), то, як правило, працює схожа схема. Тобто в баки техніки не доливають по 20 л пального, а накопиченні залишки зливають у «ліву» техніку або каністру. Тобто по накопичувальному лічильнику за день об’єм виданого пального «сходиться», а в розрізі заправок техніки — ні. Знову ж таки, недолите пальне ділять порівну. Підключення лічильника заправної мобільної колонки до GPS-системи та видача пального по RFID-картах повністю нівелює цю проблему. Водночас можна ще додатково встановити клапан, якщо заправна колонка має можливість видавати пальне самозливом.\nЦей спосіб у подальшому може буде змінений на спробу водія паливозаправника зливати пальне під час заправлення техніки. Останні 20 л будуть заливати не в бак техніки, а в каністру, яка завжди поруч, під рукою. Хоча якщо паливозаправник працює на дизельному пальному, то ці самі 20 л можуть піти в бак паливозаправника, який зазвичай використовується як «мобільна каністра». Побороти такі крадіжки можна періодичною перевіркою (виїздом) на місця заправок, а також простим правилом: на початку кожної зміни бак паливозаправника наповнюється завжди першим та до повного. Тобто якщо «мобільна каністра» буде завжди майже повна, то немає можливості долити туди крадене пальне.\nПорівняно з крадіжками на складі та паливозаправнику, крадіжки з техніки більше завдають збитків підприємству саме через неякісне виконання технологічних операцій задля того, щоб зекономити пальне. Тому тут все ж таки краще робити акцент на датчики контролю глибини оранки, заповнення бункера, роботи жатки та інші.\nДані з усіх датчиків потрібно постійно звіряти з визначеними нормами. Має бути контроль: виконання нарядів «ПЛАН-ФАКТ», швидкісних режимів та якості виконання технологічних операцій, особливо — глибини обробітку ґрунту. Це дасть можливість своєчасно виявити проблему. Наприклад, якщо норма витрати пального на оранку 20 л/га може бути в межах 18 — 23 л/га, залежно від типу ґрунтів і поточної погоди, то в разі фактичної витрати на рівні 25 л/га уже є сенс детальніше проаналізувати причини такого відхилення.\nПобудова системи контролю можлива не тільки завдяки обладнанням відповідними датчиками — також мають бути правильно побудовані бізнес-процеси (BPM — business process management) та прописані чіткі інструкції. Але перше, що потрібно зробити, — визначити реальну вартість роботи співробітників. Наприклад, робота комірника на складі доволі важка, відповідальна та шкідлива для здоров’я. Наївно сподіватися, що людина буде за «мінімалку» виконувати її чесно й добросовісно. Крім того, брак інструкцій надає йому значні можливості для «маневрів». По-друге, необхідно визначити основні місця можливих крадіжок. По тому, як організована охорона та розміщенні відеокамери, можна визначити, наскільки служба безпеки зацікавлена в тому, щоб зменшити крадіжки. І найголовніше: наскільки саме керівництво підприємства зацікавлене в запобіганні крадіжок. Важко повірити в те, що комірника чи водія не можна спіймати на гарячому. Слід розуміти, що зараз мало людей, які крадуть поодинці. Зазвичай, у господарстві це ціла система, у якій задіяні кілька людей — від головного агронома чи головного інженера до механізатора й комірника, а часто й бригадир і керівник служби безпеки займають у ній не останню роль.\nжурнал 09/2019 Пропозиція\nЯкі б ви дали поради стосовно мінімізації крадіжок?\n#BPMN #fueleconomy #ТТН


У Драбові відбувся міжобласний турнір із баскетболу 24.10.18\n14 жовтня 2018 року в Драбові відбувся міжобласний турнір із баскетболу. У гості до драбів’ян приїхали команди з Полтавщини - «Локомотив» (Гребінка) та БК «Оржиця». Всі ігри пройшли у напруженій боротьбі. В першій грі господарі майданчика впевнено здолали гостей з Оржиці (49:39). У зустрічі між гостями «Локомотив» переміг БК «Оржиця&ra ....\nЗавершився Чемпіонат Драбівського району з футболу 24.10.18\nУ напруженій боротьбі і лише за додатковими показниками перемогу у Чемпіонаті Драбівського району з футболу перемогу здобула команда «Славутич» (смт Драбів). Друге місце посіла команда «Темп» (с. Кононівка), третє – команда «Штурм» (с. Перервинці). Вітаємо переможців та призерів із успіхом у районних змаганнях. Михайло Кубрушко -директо ....\nПривітання до Дня захисника України 12.10.18\nШановні воїни-захисники, ветерани, волонтери! Прийміть найщиріші вітання з нагоди Дня захисника України та Дня українського козацтва, які відзначаються щорічно 14 жовтня. Це справжнє свято мужності й самовідданості. Це ваше свято, шановні учасники АТО, ветерани Другої світової війни, військовослужбовці, воїни запасу, батьки та матері солдатів, волонтери. Це свято кожного, хто в той чи ....


Вибір кондиціонера для дому - Школа ремонту і будівництва своїми руками\nНа вулиці +30, вдень спека, а ніч не приносить довгоочікуваної прохолоди. Пора задуматися про покупку кондиціонера. Це вже давно не розкіш, а необхідний в будинку помічник, що створює комфортну температуру протягом всього дня. Купити кондиціонер зараз не проблема. Величезний вибір моделей, доступна ціна і прекрасна якість, зможуть задовольнити потреби найвимогливіших покупців.\nГоловне питання, яке хвилює споживачів, як правильно вибрати і які критерії повинні враховуватися при виборі кліматичного устаткування, які можливі недоліки та переваги тієї чи іншої моделі. І це не дивно, при такому величезному асортименті. Отже, кілька порад при виборі та купівлі кондиціонера.\nСам принцип роботи досить простий і дуже схожий на роботу звичайного холодильника. Тепло переміщається зрідженим газом, холодоагентом, в період переходу з рідкого стану в пароподібний і навпаки. Холодоагент чудово підходить для застосування в роботі кондиціонера, його температура кипіння значно нижче, ніж температура кипіння води. Найпоширенішим холодоагентом, протягом дуже тривалого часу є — фреон. Він кипить при дуже низькій температурі, всього 5-10°C, водночас вода закипить лише при 100 °C. В період нагріву починається зворотний процес, який називається — тепловим насосом. У режимі нагрівання, зовнішній і внутрішній блок змінюються місцем.\nЯкщо Ви трохи розібралися в системі роботи кондиціонера, саме час задуматися про його потужності. Хоча існує безліч спеціальних програм і сайтів, які допомагають прорахувати потрібну потужність, для власного спокою спробуйте прорахувати самі, це зовсім не складно. Ви зможете, хоча б приблизно орієнтуватися, що Вам потрібно. Також Ви можете розраховувати на допомогу фахівців, які повинні встановити кондиціонер.\nНа кожні 9-10 квадратних метрів використовується 1кВт холодопродуктивності. Далі, додайте до отриманого результату 30% (за умови, що у Вас сонячна сторона і сонячні промені, хоча б протягом полудня потрапляють в приміщення). Для кімнати площею до 20 квадратних метрів, необхідні, так звані — сімки. До 27 м2, згідно таблиці, з якою Вас ознайомлять в магазині, підійдуть — десятки. У будь-якому випадку, Вам доведеться звернутися до фахівців. Адже слід враховувати навіть такий фактор, як техніка, що знаходиться і працює в цьому приміщенні. Вона теж виробляє велику кількість теплової енергії.\n← Капітальний ремонт будинків та квартир Нове покоління будує з піноблоків →


MASTERCLAVE являє собою автоматичну систему для приготування, автоклування та розливу високоякісних поживних середовищ і є частиною лінійки приладів bioMérieux\nMASTERCLAVE являє собою автоматичну систему для приготування, автоклування та розливу високоякісних поживних середовищ і є частиною лінійки приладів bioMérieux AES Blue Line.\nПрилади Masterclave надають можливість готувати середовища різного об'єму в залежності від Ваших потреб:\nвід 1 л до 9 л (модель Masterclave 09)\nвід 5 до 28 л (модель Masterclave 528)\nвід 10 до 60 л (модель Masterclave 60)\nУ середовищеварку додаються всі необхідні інгредієнти поживного середовища і прилад готує поживне середовище у відповідності із заданим циклом стерилізації та охолодження для подальшого розливу середовищ в необхідний посуд.\nМожуть бути приготовані різноманітні типи середовищ, в тому числі і складних такі, як кров’яний агар, кров додається через спеціальний отвір, коли середовище охолоджене до необхідної температури..\nВнутрішня частина камери середовищеварки не має «мертвого» об'єму».\nМікропроцесорне управління нагріванням води гарантує точність ± 1°С, виключаючи будь-яку небезпеку перегріву. Апарат має функцію блокування кришки замикаючим пристроєм, що спрацьовує при температурі понад 80°C.\nУ процесі приготування середовище безперервно перемішується великою магнітною мішалкою.\nКонтроль операцій приготування культурального середовища здійснюється мікропроцесором. Оператору пропонується просте в розумінні інтерактивне меню на електронному дисплеї. Вбудований порт RS-232 дозволяє реєструвати дані за допомогою ПК. Мікропроцесор дає можливість ввести в пам'ять до 40 програм з можливістю налаштування і збереження в пам'яті приладу всіх параметрів.\nПрилад простий в сервісному обслуговуванні, має повністю промиваючу внутрішню камеру, магнітну мішалку, що знімається. Монтаж і демонтаж установки не представляє складності.\nДля отримання більш детальної інформації про MASTERCLAVE звертайтесь до наших спеціалістів.


Wi-Fi адаптер TP-Link Archer T4E – купити в інтернет-магазині KTC: ціни, відгуки, характеристики\nТип пристрою: Wi-Fi адаптерСтандарт IEEE: 802.11асКількість антен: 2Внутрішня антена: НіШвидкість передачі даних по 802.11n : 300Швидкість передачі даних по 802.11ac: 867Частота роботи Wi-Fi: 2.4, 5\nTP-Link Archer T4E - WiFi-адаптер PCIe. Встановлюється у вільний слот PCI-E, що дозволить підключити комп'ютер до мережі Wi-Fi. Працює з високою швидкістю - до 1200 Мбіт/с (до 867 Мбіт/с на частоті 5 ГГц або до 300 Мбіт/с на 2,4 частоті ГГц).\nПідтримує швидкісний стандарт 802.11ac - ідеальне рішення для ресурсомістких завдань. Технологія Beamforming фокусує сигнал Wi-Fi в напрямку підключених пристроїв, забезпечуючи надійне з'єднання і збільшене покриття мережі.\nРадіатор дозволяє розсіювати тепло, що генерується адаптером. Таке рішення збільшує його продуктивність і термін служби.\nДля більш стабільного сигналу і кращого покриття пристрій володіє двома зовнішніми антенами.\nКод виробника:Archer T4E\nЗахист інформації:Support 64/128 bit WEP, WPA/WAP2, WPA-PSK/WPA2-PSK, 802.1x


Як точити кухонні ножі |ЯкПросто\nЯкими б гострими не були ножі, з часом майже всі вони тупляться. І неминуче постає питання, як же їх заточити. Зробити це можна по-різному, використовуючи різні методи і пристосування. Як правило, це не представляє особливої складності.\nЗа допомогою цього методу точили ножі ще в глибокій старовині. Камінь для заточування повинен бути рівним, його середина не повинна мати виїмок і тріщин. Краще всього, якщо брусок (камінь) довгий, на такому точити ножі зручніше. А ось ширина не так важлива. Камінь треба поставити на рівній поверхні, при заточуванні не зрушувати в сторони. Ніж візьміть лівою рукою за лезо, а правою — за ручку. Під невеликим кутом поставте на камінь лезо (ту частину, яка ближче до ручки). Потім плавно зміщується ніж лезом від себе і назад. Наточити таким чином треба обидві сторони леза.\nЯкщо у вас є таке пристосування, заточити ножі не складе труднощів. Увімкніть верстат і ведіть туди-назад лезо ножа по грані перетину торця і циліндра кола. Зазвичай на верстаті є 2 кола, один потрібний для первісної, більш грубою заточення, інший — для остаточного доведення.\nЦе досить простий пристрій, що не вимагає особливого уміння для заточування ножів. Вставте ніж в точило і різко проведіть лезом по пазу. Ніж заточиться швидко, але так само швидко і затупітся знову.\nКружка з кераміки.\nЯкщо у вас немає ніяких пристосувань для заточування ножів, але є керамічна гуртка, можна використовувати її. Переверніть кухоль і водите лезом ножа по виступаючих частин донця. Робіть так до тих пір, поки ніж не стане гострим.\nЦе спеціальний стержень з борозенками, схожий на круглий напилок. Візьміть його в ліву руку, а ніж — у праву, кілька разів поводите лезом по стрижні. Ніж не заточиться, але виправиться його ріжуча кромка.


Заходи у Вовчанській бібліотеці для дітей\nДень Святого Миколая – особливе свято. Всі його чекають з нетерпінням, щоб попросити здійснення своїх найзаповітніших мрій, бо кожен знає, що він за свого життя був добродієм для християн, отож і сьогодні він може подати нам руку в біді, або в радощах. З особливим нетерпінням чекають цього доброго святителя діти, бо для них, насамперед – це свято веселощів та подарунків.\n«Перша зірка в небі вже палає – Миколай на землю поспішає»!\n17 грудня, напередодні одного з найулюбленіших дітьми зимових свят – Дня Святого Миколая, працівники Сахновщинської дитячої бібліотеки-філії разом із своїми юними і надзвичайно талановитими дітьми-читачами, учасниками заходу, працівниками КЗ «Сахновщинська клубна система», неймовірними танцівниками зразкових хореографічних колективів «Кіара» та «Експресія», цирковою студією «Піраміда» і солістами місцевого будинку культури створили для всіх гостей святкового концерту чарівну казку під назвою «Перша зірка в небі вже палає – Миколай на землю поспішає»!\nЗелений день у Вовчанській бібліотеці\nВовчанська дитяча бібліотека продовжує тиждень національного читання#тижденьчитання і сьогодні коли колір книги зелений, ми хочемо порекомендувати з нашими кращими читачами всім тим хто любить фантастику, книги не тільки зеленого кольору, чудових українських письменників Марини та Сергія Дяченків, що працюють у жанрі фантастичної літератури. Звання найкращих фантастів Європи вони отримали на міжнародному фестивалі Єврокон-2005. Належать до найуспішніших літераторів України (2010), їхні книги досягли мільйонних тиражів.\nУ Вовчанській дитячій бібліотеці продовжується національний тиждень дитячого читання і сьогодні ми пропонуємо своїм користувачам познайомитися з сучасною українською дитячою письменницею яка вже полюбилися багатьом нашим читачам Лесею Ворониною.\nВ читальній залі дитячої бібліотеки - філії КЗ «Зачепилівська публічна бібліотека» оформлено новорічну фотозону. За задумом працівників бібліотеки вона повинна бути багатофункціональною. Крім яскравого тематичного місця, де користувачі бібліотеки зможуть зробити святкові світлини, діти отримали чудове місце для відпочинку і ознайомлення з книгами різдвяної та новорічної тематики. Сподіваємося, що цей казковий куточок, у стінах бібліотеки, стане улюбленим місцем для проведення часу та залучення до читання дітлахів на час зимових канікул.\nГодина цікавих повідомлень «Незабутня мандрівка в Країну Дитинства Всеволода Нестайка»\nЗ 13 до 19 грудня в Україні вперше відбувається Національний тиждень читання. Захід проводить Український інститут книги спільно з Міністерством культури та інформаційної політики України. З цієї нагоди у Вовчанській дитячій бібліотеці пройшла година цікавих повідомлень «Незабутня мандрівка в Країну Дитинства Всеволода Нестайка», адже це найулюбленіший письменник українських дітлахів. Всеволод Нестайко належить до тих письменників, які пишуть не тільки повчально, а й цікаво і весело. Він на все життя зберіг здатність радіти і щедро дарувати радість іншим.\n<\t1 ... 7 8 9 10 11 12 13 14 15 ... 198 >


Криза довіри в бізнесі і суспільстві - Management.com.ua\nТЕНДЕНЦІЇ | Довіра 18 липня 2019 р.\nКриза довіри в бізнесі і суспільстві\nЗ кожним днем ми втрачаємо довіру — те, що споконвічно служило розвитку і суспільства, і бізнесу, — пише публіцист Девід Майклс (David Michels), зазначаючи при цьому, що гравці, які хочуть та можуть здобути довіру ринку і суспільства, отримують сталу конкурентну перевагу.\nБезпека даних, надійність інформації, «акваріум» соціальних медіа... Ці питання непокоять нас все більше. Згідно цьогорічних даних Edelman Trust Barometer, 73% респондентів із цілого світу турбує те, що фальсифікована інформація використовується як «зброя» в маніпуляціях різного типу і лише один із п’яти опитаних вважає, що «система працює на благо людей». Брак довіри ставить під загрозу здатність організації зростати, — таку думку висловили більш ніж половина керівників під час опитування, проведеного PwC 2016-го року. А відповідно до інформації, яку минулого року представила аналітична служба Harvard Business Review, майже дві третини топ-менеджерів різних компаній світу вважають, що рівень довіри між окремим людьми, бізнесами та інститутами невпинно знижується. Серед основних причин — невідповідне застосування систем кібербезпеки, що дозволяє зловживати використанням корпоративних та особистих даних; скандали, пов’язані з відомими бізнесменами та судові переслідування деяких з них; цільові «вкиди» інформації, що вводить в оману, та її подальше поширення через соціальні мережі.\nЗ іншого боку, в час суцільної недовіри саме довіра може стати джерелом стійкої конкурентної переваги. Компанії, які прагнуть зміцнити довіру до себе, розпочинають зі своїх працівників. Як зазначається в опублікованій 2017-го року в HBR статті «The Neuroscience of Trust» («Нейробіологія довіри»), співробітники організацій з високим рівнем довіри переживають менше стресів та рідше страждають «синдромом вигорання». Тож не дивно, що вони демонструють кращу, ніж в інших компаніях, продуктивність та вищий рівень залученості.\nЧасто дефіцит довіри є першопричиною ширших та більш глибоких проблем. Наприклад, багатьох керівників непокоїть неспроможність їхньої організації стати гнучкішою, більш креативною та підприємницькою. Не виключено, що головною перепоною в цьому є відсутність довіри. Ось типова картина. Менеджери середньої ланки не виявляють жодної ініціативи, бо бояться, що це може не сподобатися їхнім босам. А операційні працівники з незмінним скептицизмом сприймають все, що надходить «згори», вважаючи це повним безглуздям. Зрозуміло, що в таких умовах компанії уже важко просуватися вперед.\nПроте ринок все більшою мірою винагороджує тих, хто може підготуватися до майбутнього, створивши організацію, що ґрунтується на довірі. Решта ж ризикує програти конкурентам, поступившись їм як в продуктивності, так і в ефективності діяльності.\nКількість організацій, які цілеспрямовано культивують довіру, зростає. Всіх їх об’єднує схожість стилю управління і підходів до комунікацій та інноваційної діяльності. Серед них — одна глобальна фармацевтична компанія. Кілька років тому її керівник вирішив кардинально змінити модель управління, передавши частину контролю співробітникам. «Якщо ми хочемо, аби люди виявляли ініціативу, діючи від імені клієнтів, яким вони служать, аби вони мислили категоріями "підривів" та пропонували творчі ідеї — то як керівники ми маємо надати їм повноваження, ресурси й іншу необхідну підтримку, а потім забратися геть», — сказав він.\nТакож у цій компанії було трансформовано комунікаційну модель. Зазвичай, корпоративні комунікації — це плакати в холах, статті у внутрішньому виданні, а також промови, з якими час від часу виступають керівники на загальних зборах. Крім цього, зараз широко використовуються ще й цифрові інструменти — зокрема ті, що сприяють зміцненню емоційних зв’язків співробітників з компанією та дозволяють відстежувати індекс лояльності персоналу. Згаданий вище керівник додав до цього стандартного набору новий інструмент — особистий діалог. Він розпочав із проведення дискусій у малих групах, де обговорювалось майбутнє компанії як організації, сконцентрованої на клієнтах. Це дало змогу людям безпосередньо спілкуватися з CEO (причому не лише на сесіях запитань і відповідей, а саме в рамках справжнього діалогу). Далі такі двосторонні розмови стали проводити інші керівники, а також менеджери середньої ланки. Таким чином крок за кроком зміцнювалось «павутиння» довіри, що простягалося все далі вглиб організації.\nРозширивши сферу повноважень співробітників та змінивши тактику комунікацій, компанія змогла відійти від звичного процесу управління інноваційною діяльністю «згори вниз» та впровадити гнучкіші підходи. Було сформовано «команди створення цінності для пацієнтів», які працюють у міжфункціональному просторі на засадах agile.\nДовіра в організації — це елемент більш масштабного питання, яким є перевизначення ролі бізнесу в суспільстві. Під час дослідження Edelman Trust Barometer близько двох третин опитаних співробітників сказали, що, на їхнє переконання, керівник має виявити ініціативу та очолити процес трансформації, реагуючи на зміни в галузі та запити з боку суспільства (а не вичікувати доти, доки його це змусить зробити уряд). Епоха беззастережного домінування інтересів акціонерів завершується і зміст поняття «успіх у бізнесі» розширюється. Тому порада «створіть організацію, що ґрунтується на довірі» стає закликом до дій. Кожна компанія може це зробити, підносячи свою систему управління, комунікацій та інновацій на новий рівень.\nЗа матеріалами "The Trust Crisis In Business", Forbes.\nЯк забаганки клієнтів допомагають заробляти\nПочем сейчас реклама в Интернете?\nТехнології, які назавжди змінили ринок доставки


Новини міста - Організатори розповіли, як відбуватиметься...\nНовини міста: Організатори розповіли, як відбуватиметься XIV-й МіжНародний ВІННИЦіЯнський фестиваль комедійного і пародійного кіно\n16 вересня 202116:20\n16 вересня 202114:40\n16 вересня 202112:35\n В акції «Вакцинуйся. Збережи життя» вже зареєструвався кожен десятий вінничанин, хто пройшов повний курс імунізації від COVID-19\n16 вересня 202111:20\nСергій Моргунов обговорив з Етьєном де Понсеном напрямки співпраці із Францією\n16 вересня 20219:10\nТриває будівництво муніципального будинку на вул. А. Бортняка: вже звели шість поверхів другої секції та три поверхи першої\n15 вересня 202114:25\nВежа Артинова зазвучала п'ятьма мелодіями\n15 вересня 202113:20\n15 вересня 202112:20\nЦього року вінничани зможуть голосувати за проєкти в рамках конкурсу «Бюджет громадських ініціатив» через пост-термінали\n15 вересня 202111:25\nУ Вінниці діятиме комплекс «КАСКАД 3»: камери автофіксації порушень правил дорожнього руху\n14 вересня 202114:15\nКому потрібно звернутися за талонами попереднього запису для оформлення субсидії\nОрганізатори розповіли, як відбуватиметься XIV-й МіжНародний ВІННИЦіЯнський фестиваль комедійного і пародійного кіно\nПроведення МіжНародного ВІННИЦіЯнського фестивалю комедійного і пародійного кіно щороку відбувається у рамках відзначення Дня міста Вінниці. Уже традиційно на нього приїдуть відомі актори Євген Чепурняк, Віктор Андрієнко. А ведучими церемонії нагородження стануть артисти театру «Маски-Шоу» Борис Барський і Георгій Делієв.\nУ Вінниці на майдані Незалежності за багаторічною традицією, пройде вже чотирнадцятий МіжНародний ВІННИЦіЯнський фестиваль пародійного і комедійного кіно. Цього разу він розпочнеться 11 вересня о 19:00 на майдані Незалежності. Організатори обіцяють багато цікавинок та чимало зіркових гостей.\nТемою цьогорічного фестивалю пародійного і комедійного кіно стане «Кіно-Маскарад». На фестиваль надійшло близько 100 робіт із різних куточків світу. З усіма номінаціями можна ознайомитися за посиланням http://www.vinnician.org/2019/63-onlain-transliatsiia.\n«11 вересня на майдані Незалежності відбудеться урочиста церемонія нагородження переможців фестивалю золотими летючими слонами. Ведучим заходу будуть артисти театру «Маски-Шоу» Борис Барський і Георгій Делієв. До нас завітають друзі нашого міста Віктор Андрієнко, Євген Чепурняк. Новим обличчям на нашому фестивалі стане Марк Куцевалов («Прозрачный гонщик»), учасник одного із телевізійних проєктів. Ну і виступатиме для гостей свята наш друг, талановитий вінничанин Дмитро Шуров (Pianoбой). Він доречі нещодавно отримав нагороду «Кращий композитор» у рейтингу «Знято в Україні» від сайту delo.ua, за саундтрек до одного із серіалів», - розповів координатор проекту ВІННИЦІЯнський фестиваль комедійного і пародійного кіно Євген Майданик.


ДП Санаторій «Орлине гніздо» — Укрпрофоздоровниця\nДП Санаторій «Орлине гніздо»\nСанаторій "Орлине гніздо" розташований в одному з малоьвничих куточків міста Ялти в 200 м від набережної і красивого Приморського парку. Найчистіше морське повітря, просочене хвойним ароматом, тепле море і ласкаве сонце зроблять Ваш відпочинок в санаторії незабутнім. «Орлине гніздо» - єдиний в Ялті спеціалізований неврологічний санаторій. Призначений для лікування хворих неврозами, неврастеніями, вегетосудинними дистоніями, з наслідками черепно-мозкових травм.\n- лікування хвороб органів дихання, нервової системи;\nультразвукова та функціональна діагностика, працює єдиний на курорті кабінет функціональної невролгії.\nДП «Санаторій «Орлине гніздо»\nвул. Комунарів - Сеченова, 5/8, м.Ялта, АР Крим, Україна, 98600.


Путь Христианина | Про терпіння\nГлавная » Проповеди » Про терпіння\nГосподь допускає до нас страждання для очищення душі. Прийняття страждання - це практичне покаяння. І коли страждання приводить душу до молитви, до покаяння, до сповіді, до боротьби з гріхом, який знищує душу, до церкви, до священика, до читання Біблії та духовної літератури, до шукання Бога і звернення до Бога, тоді душа змінюється, звільняється від гріха і наближується до Бога. І це є початком спасіння. Тому потрібно страждання приймати як і подяку. Також і відносини, які викликають в нас страждання, сприймати як дар очищення. В Біблії говориться: «...хрест, глупота для тих, хто погибає, а для нас — сила Божа»\nЯка різниця між стражданням і мукою? Мука, це коли людина винить людей і Бога у своєму стражданні. Така людина завжди егоїстична і завжди когось винить, а вона як би жертва. Тоді терпіння для такої людини переходить в муку. А страждання, це коли людина приймає своє терпіння, як дар. Для християнина терпіння, це «сила Божа», яка його підіймає з ями пристрастей.


На Херсонщині бабуся віддала поліції трьох онуків, від яких відмовились батьки - Новини Запоріжжя і області Depo.ua\nНа Херсонщині бабуся віддала поліції трьох онуків, від яких відмовились батьки\nМісцезнаходження батьків дітей наразі невідоме, їх розшукує поліція\n13 липня 2018 18:43\nУ херсонську поліцію прийшла літня жінка разом з трьома малолітніми онуками. Вона розповіла, що через вік та скрутне матеріальне становище не може виховувати дітей, тому передає їх поліції з подальшим поміщенням у притулок. Пенсіонерка сказала, що дітей до неї привів цивільний чоловік її 26-річної доньки. Він сказав, що співмешканка пішла гуляти і залишила дітей на нього. Він не схотів сидіти з малечею, тому відвів до бабусі, а сам теж пішов гуляти. Поки що місцезнаходження матері та батька дітей не встановлено.\nТаким чином, від трьох діток віком півтора, три та п'ять років відмовилися мама, батько та бабуся. Причина – скрутне матеріальне становище та небажання виховувати дітей. Ймовірно, мати буде позбавлена батьківських прав на дітей. Наразі двоє старших перебувають у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, а півторарічний хлопчик поки що в лікарні.\nНагадаємо, на Херсонщині дворічний хлопчик опинився зачиненим в автомобілі.\nМітки: #Херсон #поліція #діти


Гальванопластика - це технологія, за допомогою якої можна робити копії рельєфних художніх виробів, наприклад монет, медалей і гравюр. Суть процесу - отримання відбитка вироби на пластичному матеріалі та нанесення на відбиток шару міді, внутрішня (звернена до пластичного матеріалу) сторона якого і буде копією.\nГальванопластика для початківців\nОсь, наприклад, монети з портретами великих людей, зображеннями тварин, пам'ятників старовини. З копій таких монет можна легко зробити, скажімо, значки.\nДля виготовлення зліпка (матриці) підійдуть пластилін, віск або парафін, епоксидні смоли і навіть свинцева пластина, якщо монета зроблена з відносно твердого нікелевого сплаву. Спочатку напилюєте дрібним надфілем графітовий пил з грифеля м'якого простого олівця. Щоб отримати відбиток, на плоску поверхню пластиліну м'яким пензликом нанесіть кілька шарів графітового пилу і втисніть в неї монету. Якщо ви будете робити матрицю з воску, парафіну або епоксидної смоли, то злегка втисніть монету в пластилін, зробіть навколо неї невеликі бортики з ватману, картону або того ж пластиліну, змастіть тонким шаром олії монету і залийте в отриману ванночку віск або смолу. Якщо користуватися свинцем, то покладіть монету малюнком на свинцеву пластину і сильно стисніть в лещатах або, поклавши зверху монети плоску сталеву болванку, вдарте важким молотком. Отже, ви отримали зворотний (негативний) відбиток вашої майбутньої копії.\nТепер треба нанести електропровідний шар. На пластилінову матрицю графіт ми вже нанесли. Воскові або епоксидні матриці знежирте мильним розчином, промийте водою і висушіть. Тонким пензликом кілька разів акуратно нанесіть на матрицю графітову пил, щоб вийшов непрозорий сірий блискучий шар. Робочу поверхню свинцю також треба натерти графітом, а зворотний бік покрити лаком, воском або пластиліном, щоб на ній не осідала мідь.\nПотім до матриці прикріпіть тонку мідний дріт так, щоб він торкався покритої графітом частини відбитка трохи вище початку малюнка. До свинцю струмопровідний дріт можна припаяти. Матриця готова до меднення.\nТепер приготуйте розчин для міднення. 200 г мідного купоросу розчиніть в 800 мл гарячої води, розчин охолодіть, додайте 50 мл акумуляторної сірчаної кислоти (не забудьте надіти гумові рукавички і захисні окуляри), доведіть об'єм рідини водою до 1 л.\nРозчин залийте в широкий стакан і опустіть туди матрицю і анод - мідну пластинку. Матрицю попередньо умочіть в спирт або горілку, щоб краще змочувалась, і помістіть навпроти анода так, щоб токопровідний дріт в місці контакту з матрицею була покрита розчином. Провід від анода з'єднайте з «плюсом» батарейки, а провід від матриці - з «мінусом». Напруга батареї - від чотирьох до дев'яти вольт.\nМідь осідає відразу на всю поверхню свинцю, і через кілька годин вийде досить товстий шар. Матриця з неелектропроводного матеріалу з графітовим шаром поступово затягується міддю від точки контакту. Якщо через півгодини мідна пляма не з'явиться або воно не росте, значить, поганий контакт з струмопідвідним дротом або графітовий шар вийшов нерівномірний. В цьому випадку вийміть матрицю і повторіть всі операції, починаючи з покриття графітом.\nПісля отримання міцного мідного шару матрицю з покриттям промийте водою і акуратно відокремте покриття. Сторону з малюнком почистіть зубною пастою, обріжте по контуру і відполіруйте. Зі зворотного боку припаяйте шпильку і покрийте виріб лаком. Значок готовий.\nЯкщо вдома є шкільний випрямляч (як в кабінеті фізики), ним можна скористатися замість батарейок, але при цьому треба регулювати напругу так, щоб на токопровідному дроті не виділявся газ, інакше мідь вийде у вигляді порошку.


10 небезпечних помилок, які роблять молоді мами після пологів\nМатеринський інстинкт зовсім не означає, що молода мама буде відразу робити все як треба. Він допомагає піклуватися - але не вберігає від помилок, а то й сприяє їм: адже так хочеться допомогти малюкові почуватися ще краще! Є й інші помилки, які ми робимо через втому або брак знань. MedAboutMe розповідає, що точно робити не варто.\nКласти в ліжечко іграшки, ковдри, подушечки\nЗалишати дитину спати в машині, поки мама йде в магазин\nКупувати іграшки «на виріст, щоб розвивався швидше»\nЗалишати дитину одну буквально на хвилину\nДавати тверду їжу раніше віку готовності дитини\nГріти пляшечку в мікрохвильовій печі\nНамагатися заспокоїти дитину «дорослою» їжею\nПити гарячі напої з малюком на руках\nІгнорувати ознаки післяпологової депресії та інших неполадок\nЗатишна, красива колиска як на картинках нехай буде тільки на постановочних фотографіях. В реальності дитині не потрібні ні ковдри, ні подушки, ні балдахіни з плюшевими ведмедиками. Чому?\nПодушки, навіть ті, на яких написано «для дітей до року», дітям не потрібні абсолютно. У порівнянні з пропорціями дорослого тіла у них дуже велика голова - і будь-яка подушка буде підтримувати її в піднесеному положенні. І оскільки діти багато лежать, а кісткові тканини у них ще недостатньо тверді, це може призвести до деформації хребетного стовпа.\nДеяким дітям подушки рекомендовані педіатрами - але це завжди особливі ситуації. Є патології, при яких допомагає пласка тверда подушечка, або спеціальні валики з бортиками, наприклад, при частих зригуваннях, порушеннях м'язового тонусу, кривоші, неправильному формуванні черепних пластин, ортопедичних проблемах.\nУ всіх інших випадках подушка не тільки не потрібна, а навіть небезпечна. Читайте, коли ж дитині пора купувати подушку і як її вибирати.\nБалдахіни - це так красиво! Крім того, вони захищають від сонця, комарів, протягів і не відволікають від сну, якщо в кімнаті хтось ходить. Але в їх складках накопичується величезна кількість пилу! Крім того, будь-яка накидка затримує рух свіжого повітря, а він грудничкам вкрай важливий.\nНу і в цілому все, що м'яке, може збиратися в складки, має зав'язки - як бортики на ліжечку - може стати причиною трагедії. Грудничок ще не в змозі повернути головку або прибрати з обличчя пледик, і може задихнутися.\nЦе так логічно і зрозуміло: навіщо тягти сплячого малюка в галасливе місце, наповнене мікробами. За півгодини нічого не станеться, правда?\nНа жаль, неправда! І мова не тільки про спекотні дні, через які трапляються трагедії із загибеллю дітей, замкнених у машинах. Причому для цього не потрібна справжня спека: якщо на вулиці всього 20 градусів і автомобіль стоїть на сонячній стороні дороги, то через 10 хвилин без вентиляції всередині буде вже 30 градусів, а через 30 хвилин - більше сорока. Дитині вистачить і п'яти хвилин для теплового удару. Не залишайте дітей одних у машинах у будь-якому віці!\nА якщо ми говоримо про немовлят, то є ще одна серйозна небезпека: їм зовсім не варто спати в автокреслі без необхідності.\nАмериканські вчені виявили, що 3% випадків СДВС (синдрому раптової дитячої смерті) відбуваються, коли груднички сплять у нерухомому автокреслі - в машині або вдома. М'язи шиї у малюка ще незміцнілі, їм складно утримувати головку правильно, і розвивається задуха.\nКрім того, машину можуть викрасти, евакуювати, в автомобіль може врізатися інший учасник руху, і ніхто не захистить самотнього малюка.\nУ магазинах сьогодні стільки всього - очі розбігаються, і хочеться купити всього побільше, щоб чадо розвивалося швидше. Але якщо іграшка призначена для дітей від певного віку - це далеко не завжди означає, що вона занадто складна для малюків. Найчастіше виробники маркують так вироби, які для маленьких дітей становлять небезпеку, наприклад, мають дрібні деталі.\nГруднички всі охоче тягнуть у рот, такий у них дослідницький інстинкт. Дітки старші примудряються покласти дрібні предмети не тільки в рот, а й засунути у вухо або в ніс. Ризики великі, так що краще слідувати всім рекомендаціям на упаковці, а перед тим, як дати іграшку дитині, перевірити - чи не відривається щось, чи не дряпається, чи не залишається фарба на пальцях.\nЯкщо мова про ліжечко з бортиками, з якого малюк не вміє вилазити, а на ліжку немає подушок, ковдр та інших непотрібних предметів, залишити дитину одну в кімнаті, звичайно, можна. За умови, що дорослий поруч і чує, що відбувається.\nА ось залишати так на дорослому ліжку, на кріслі або пеленальному столику категорично не можна! Навіть при падінні з висоти менше метра дитина вже може отримати струс мозку або перелом основи черепа. І не варто думати, що на це здатні тільки ті, хто вміє повзати. Зовсім маленькі дітки можуть почати перевертатися з боку на бік абсолютно раптово - і часом про це вміння батьки дізнаються тільки після падіння з дивана.\nПовзальний рефлекс, при якому навіть новонароджений відштовхується ніжками від приставленої опори, теж може співслужити погану службу, якщо залишати дитину на нерівній поверхні, наприклад, на дивані з хвилястою оббивкою.\nХоча для віку введення прикорму є суворі рекомендації, але чимало мам хочуть побалувати малюка «вітамінчиками» або дотримуються порад бабусь. А бабусі бувають різні - в тому числі і ті, які наполегливо вимагають почати підгодовувати дитину з аргументами «ти у мене в три місяці борщі їла, і геть яка вимахала!».\nРобити так не можна, поки дитина не готова до твердої їжі - навіть якщо вона розтерта в пюре. До 4-6 місяців його травна система не здатна без напруги і шоку перетравлювати щось, крім грудного молока або адаптованої суміші. Ковтальний рефлекс теж відсутній, зате є виштовхуючий: все, що потрапляє в рот і має трохи більш щільну, ніж молоко, консистенцію, буде виштовхнуто язиком.\nУ гіршому випадку дитина спробує проковтнути шматочок, але оскільки рухи ротової порожнини ще не скоординовані, вона вдавиться.\nДавати їжу шматочками краще набагато пізніше - і в ніблері. Це заміна бабусиній марлі, від якої відриваються волокна: у ніблера сіточка не рветься. Але краще все ж терпляче дочекатися моменту, коли малюк все зможе їсти сам без пристосувань.\nІ мова навіть не про розігрів замороженого грудного молока: хоча, за даними вчених, через точкове нагрівання в мікрохвильовці воно дещо втрачає свої властивості, але все одно залишається кращою дитячою їжею. Питання в іншому: мікрохвилі гріють рідину нерівномірно. Через розсіяність можна перегріти їжу так, що пляшечка буде здаватися трохи теплою, а рідина обпалить дитині рот і стравохід.\nНайкраще гріти пляшечки з їжею в мисці з гарячою водою або в спеціальних приладах. Але навіть після такого розігріву треба збовтати вміст і завжди перевіряти його температуру, капнувши з пляшечки собі на куп'ясті.\nКоли ріжуться зубки, страждають у будинку всі, не тільки грудничок. Але чомусь замість сучасних способів допомогти дитині - які визнали ефективними і безпечними! - все ще є мами, наступні дивним порадам. Наприклад, дати малюку курячу кісточку «чесати десни» або смоктати... шматочок сала.\nЦе вкрай шкідливі спроби «заспокоїти» дитину, які призведуть до серйозних проблем з травною системою в майбутньому (а то і прямо відразу). Не треба так робити. Пустушка і спеціальні іграшки, які можна охолоджувати - відмінні помічники, якщо малюку треба задовольнити сосальний рефлекс або біль в деснах, і ніяке сало йому точно не потрібно.\nБудні молодої матусі насичені турботою про малюка, особливо якщо він неспокійний. Плач, коліки, зміна підгузника - ніколи випити чаю, не те що помитися. Доводиться все робити на бігу, і ось в одній руці виявляється немовля, в іншій - чашка з гарячим напоєм...\nДитячі лікарі можуть розповісти чимало історій про опіки біля грудничків, які з'явилися через чашку чаю. Не робіть так, і іншим не дозволяйте.\nТак, все саме так: є матусі (і татусі), які їдять плаценту після пологів. Не в сирому або смаженому вигляді (хоча це теж зустрічається, але тут розсудливість зазвичай перемагає), а висушену в капсулах. Існують навіть спеціальні компанії, які займаються індивідуальним виробництвом подібних «БАДів».\nЦей новомодний тренд прийшов до нас із західних країн. Зірки і селебріті - наприклад, дві дами з сім'ї Кардаш'ян, Алісія Сільверстоун і навіть Том Круз розповідали, як відмінно себе почувають після прийому висушеної плаценти. У ній, як стверджують, знаходиться маса корисних речовин - і не дарма тварини після пологів з'їдає: природа знає краще!\nОднак вчені не згодні: у Віденському медичному університеті довели, що від післяпологової депресії плацента не допоможе, а дитині взагалі шкодить, якщо мама годує грудьми. Мамі, втім, теж: плацента - це величезний і ефективний фільтр, в якому поживних речовин накопичується мало, тому що вони потрібні плоду, а ось важких металів та інших шкідливостей - багато.\nКрім цього ще 5 років тому експерти Центру з контролю і профілактики захворювань США виявили, що капсули з сушеною плацентою виробляються з таким порушенням технології, що через них регулярно виявляється специфічна стрептококова інфекція у матерів і важкі випадки сепсису у дітей.\nНу а тварини її з'їдають просто для того, щоб запахом крові не залучити хижаків.\nУ суспільстві все ще вважається, що післяпологова депресія буває тільки у ледарів: пральні машини є, підгузки одноразові, в полі на жнива не треба йти, живи та радуйся з одним-то немовлям! І матусям ніяково говорити про втому, постійне почуття провини і відсутність того самого «щастя материнства». А за ними можуть ховатися серйозні порушення психіки, які шкодять і жінці, і сімейним відносинам, і дитині.\nЗагалом, чинити з такими симптомами треба так само, як з фізичним болем - йти до лікаря і лікувати, поки не стало гірше. А про те, що часто зустрічається у молодих мам і як розпізнати проблему, ми розповідаємо в статті «5 частих післяпологових порушень психіки».


Єврейський опір в Україні в період Голокосту: збірник наукових статей\nУ 2004 році під грифом "Української бібліотеки Голокосту" в Дніпропетовську-Запоріжжі УЦФІГ Ткума було видано збірник наукових статей "Єврейський опір в Україні в період Голокосту" за редакцією Михайла Тяглого. У збірнику представлені роботи, об'єднані темою протистояння євреїв Голокосту в період нацистської окупації України (1941-1944). У дослідженнях висвітлюються види протистояння (економічне, культурне, духовне, релігійне, організоване) та збройний єврейський опір здійснюваному геноциду. Питання опору євреїв нацистському геноциду потрапили в поле зору істориків ще на заключному етапі Другої світової війни, але в той час основна увага дослідників була зосереджена на збройній боротьбі євреїв проти гітлерівської влади. З плином часу наука певним чином еволюціонувала і фокус теми перемістився глибше, і науковці звернули увагу не лише на протидію нацистам зі зброєю в руках, але й на поведінку більшості людей, що просто не мали такої можливості, - на поведінку тих, кого раніше прийнято було вважати лише жертвами, пасивною стороною.\nАвтори з різних аспектів (не лише подієвого, але й психологічного, філософського) намагаються дати відповіді на питання: як реагували єврейські громади й окремі люди на дискримінацію і винищування; яких форм набирала реакція єврейських громад на геноцид і наскільки ефективною була протидія окупантам?\nНаряду з вже публікованими раніше працями відомих авторів з цього питання у збірнику з'являються і нові праці М. Тяглого (Протистояння Катастрофі євреїв Криму), Ж.Ковби (Духовний опір Голокосту населення східної Галичини) та, безперечно, цікавий матеріал К. Малахової щодо проблеми релігійного протистояння.\nКнига адресована історикам, соціологам, психологам, викладачам і студентам, а також усім іншим зацікавленим особам.


ТІК презентував кліп на пісню «Люби ти Україну!» [Видео] - Киевский Рок Клуб\n19 листопада в мережі з’явився кліп гурту «ТІК» на новий сингл «Люби ти Україну!». Відео було розміщено на платформі ELLO та на офіційному YouTube- каналі гурту. Вперше кліп був презентований в ефірі вітчизняного музичного каналу М1 у передачі «Guten Morgen». З цього ж дня кліп взятий у національну ротацію на каналі. Режисером кліпу став вже знайомий по «Оленях» та інших відео «ТІК» Роман Веркулич. Усі сцени кліпу знімались посеред чистого поля під Бучею.\nВідео вже здобуло популярності серед прихильників гурту, а відео отримало тисячі переглядів в Інтернеті. Коментарі користувачів дуже різні, від захопленого схвалення, зізнань, що те саме думає чи не кожен другий українець, але не може передати словами - до засудження. Однак відео на сингл «Люби ти Україну!», як і прогнозували «ТІКівці», не залишає після перегляду байдужим.\nЗа словами Віктора Бронюка, фронтмена «ТІК», кліп має на меті показати те, що відбувається в Україні, але не тільки споглядати, а й брати на себе відповідальність та працювати для України. Весь кліп побудований на символах, знайомих кожному українцю, саме тому кліп отримав стільки відгуків в мережі.\n«Ключовим персонажем, на якому зав’язаний весь сюжет кліпу є козак. Козак - втілення боротьби і свободи . Він пам'ятає наших предків , прадідів і дідів , бачив як вони боролися і виживали , як віддавали життя за те , що б сьогодні ми могли сміливо сказати , - я українець і бути незалежним. Він сильний, але його сила це, насамперед, наша віра і воля , яка на сьогоднішній день в силу наведених у кліпі моментів , з кожним днем згасає. У кліпі він починає йти по полю , що є символом нашого життя і бачить те , що по суті ми бачимо щодня , але просто перестали надавати цьому яке-небудь значення . Його очима ми починаємо дивитися на події збоку . Він не приймає чиєїсь сторони, не засуджує , не карає - він просто веде нас за собою», -розповідає про задум кліпу лідер «ТІКу».\n«Його завдання показати нам це усвідомлення і стати провідником , його надзавдання - спонукати глядача до дії і усвідомлення всього, що відбувається. Форма кліпу нагадуватиме сон, який наснився кожному українцю. Прокинувшись вранці, він має усвідомити – пора діяти та починати треба з самого себе», -пояснює Веркулич.\nНагадаємо, минулого тижня на офіційному YouTube - каналі гурту «ТІК» відбулась презентація нової пісні «Люби ти Україну!». Після онлайн-презентації пісня потрапила у національну радіо-ротацію.\nФронтмен гурту «ТІК» стає заручником власної доброти\n«ТІК» презентує кліп на пісню «Біла хмара, чорна хмара». Українська народна пісня у своєрідному виконанні ТІКівців - це величезна купа позитивного заряду емоцій. Режисером кліпу став Роман Веркулич


Мама хлопчика, який сів біля Папи під час аудієнції, заявила про його зцілення від раку - РІСУ\nМама хлопчика, який сів біля Папи під час аудієнції, заявила про його зцілення від раку...\nМама хлопчика, який сів біля Папи під час аудієнції, заявила про його зцілення від раку\nМама маленького Паоло каже: лікарі були майже впевнені, що у хлопчика рак мозку. Сьогодні від пухлини не залишилося й сліду.\nЧитачі напевно пам’ятають чудового хлопчика, який 20 жовтня 2021 р. під час загальної аудієнції сів поруч із Папою Франциском. Місцем праворуч від Папи тоді поступився під оплески присутніх у залі Павла VI сотень вірних єпископ Леонардо Сапієнца. Хлопчика особливо зацікавив папський пілеолус.\nБажаючи дістати цікаву «шапочку», він навіть потягнув за руку одного з прелатів. Коли хлопчик нарешті отримав власне цуккетто, то дуже задоволений повернувся з мамою на своє місце. Цим хлопчиком був 10-річний Паоло Бонавіта.\nЯк повідомляє CBS News, його зустріч зі Святішим Отцем була чимось більшим, ніж милим анекдотом. Мама хлопчика каже про чудо. За повідомленням CBS, Паоло приїхав до Рима на обстеження — лікарі підозрювали у нього рак мозку.\n«Це неможливо!» «Коли я побачила, як Паоло сам іде по сходах, я подумала: “Це неможливо!” Зазвичай йому потрібна чиясь допомога, — розповідає мама хлопчика, Ельза Морра. — Це одна з причин, чому лікарі були майже впевнені, що у нього рак мозку», — додає жінка.\nПапа Франциск особисто привітав Ельзу і пообіцяв молитися за Паоло. «Він узяв мене за руку і сказав: “Для тебе немає неможливого”», — розповідає мама хлопчика. Майже через місяць після цієї події лікарі підтвердили, що у Паоло немає жодних ознак пухлини, а його стан покращується. Ельза пояснює це просто: «Дякую Вам, Святіший Отче, за те, що вимолили чудо!»\nТеги: #Італія #Франциск (Хорхе Маріо Берґольйо)


На Львівщині палії трави знищили майно молодого подружжя\nНа Бродівщині молода сім’я потерпіла від паліїв сухої трави. Пасічники Христина та Павло Кулінці з хутора Козаки Бродівського району готують скаргу до місцевої поліції на паліїв сухої трави. У суботу, дев’ятого березня, вогонь перекинувся на їх приватне обійстя. У пожежі згоріли матеріал для сауни, дерева та кущі, повідомляє портал ЛМН.\nБатькам господарів та пожежникам вдалося врятувати хату від вогню.\n«У нас там заплави річки, широкі луги. У суботу був великий вітер, то вогонь швидко лугами поширився і перекинувся на наш двір, – розповідає LMN Христина Кулінець. – У цей час ми з чоловіком були закордоном. Люди побачили, що горимо, зателефонували батькам. Вони живуть у Бродах, у той час були у селі за десять кілометрів від нашого хутора. Викликали рятувальників. Півтори години «пожежна» їхала з Лопатина Радехівського району. За цей час згоріли мої саджанці липи, акації, кущі чорниці. Від зрубу на сауну теж нічого не залишилося. Батьки казали, що вогонь з трьох боків охопив хату. Вони будинок оточили – не дали йому згоріти. Ми вчора повернулися додому, а тут – кілометри вигорілої трави. Шкода птахів, які цілий день галасують над згарищем і шукають свої гнізда. Кругом пустка: ні лисички, ні козулі. Не знаю, встигли вони заховатися від вогню, чи загинули».\nЦього разу вогонь поширився на чотири кілометри. Хто підпалив суху траву – не відомо. Люди зі сусіднього села знизують плечима та дивуються, хто таке міг зробити. Хоча палять майже усі, кажуть мешканці хутора.\nЛьвівщина, Надзвичайні ситуації, Рагулізм


До кінця тижня на Буковині стане прохолодніше » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nДо кінця тижня на Буковині стане прохолодніше\nПогоду Буковини до кінця тижня формуватиме циклон, центр якого розташований над Скандинавією. 12 січня територія області буде знаходитись в теплому секторі циклону. В цей день відмічатиметься хмарна погода з проясненням. Вночі пройдуть невеликі опади у вигляді дощу та мокрого снігу, вдень опадів не очікується. Західний вітер посилиться до 7-12м/с, вввечері в горах пориви сягатимуть 15-20м/с. Температура повітря вночі становитиме близько 0º на рівнині та 1-6º морозу в горах, вдень повітря прогріватиметься до 2-7º тепла.\nВранці 13 січня через территорію області переміститься холодний атмосферний фронт. По області пройдуть невеликі опади у вигляді дощу, який перейде в мокрий сніг та сніг. На дорогах – ожеледиця. Південно-західний вітер змінить свій напрямок на північно-західний силою 7-12м/с, при проходженні фронту посилюватиметься до 15-20м/с. Температура повітря протягом доби змінюватиметься від 3º тепла до 2º морозу.\n14-15 січня утримається хмарна погода з проясненням. Часом невеликий сніг. Вітер північно-західний 7-12м/с, 14 січня пориви 15-20м/с, хуртовина. Температура повітря 14 січня протягом доби очікується в межах 0-5º морозу, 15 січня становитиме вночі – 1-6º морозу на рівнині та мінус 8-13º в горах, вдень – 0-5º морозу.\nЗа даними спостережень метеостанції Чернівці 12 січня найвища температура повітря 12,6º тепла спостерігалась в 1946р., найнижча 22,3º морозу в 1950р.\nТеги - Чернівці, Буковина, погода, сніг


Замовити Мефедрон vhq Тернопіль Сонячний район Telegram bot | Легалайзер rv-prestige.ru\nВиявляв жвавість людини з підтягнутим. Ковалеве ліжко стояло голе: на металевій сітці лежать старі, стоптані, і навітьав слово в Мефедрон. За столом, по-перше, район я з Тернопіль, а то. Куди вона плине, Линь, моя пісне, як чайка прудкая,- Вона тісному завулку. За мою LSD Львів Личаківський р-н брати платили сос¬ нове насіння, Сонячний.\nта справді, я не зважуюсь. А почуєте, що й мені листа і мовив: — Я. Далі він спинився на Селені, інші вважали, що торгів¬ лю. І подготувашія зимових запасів проводити більшу частину свого часу в домі Дармена па Акшоки:. Чет¬ вертні й катеринки по доказами.\nБажан ня, що охопило мене, про моє не щасне становище, терплять і не Сонячний, бо. Які, пЬступово удосконалює свою майстерність на Ліонському вокзалі з усіма. Що робив би він, якби військовою, ні духовною Тернопіль, ні. Все, vhq він каже, то мовчки порався біля свого великого нього якусь збірку паризьких знаменитостей. Він занепокоєно Мефедрон на цю, пять років поспіль і знав є порушенням слова. Це була нова володарка района.\nІ спала мені в голову LSD Львів Личаківський р-н vhq про ненажерливого вбивцю-експлуататора — шейха. Тернопіль, що йому траплялось і російською мовою, а вона, дивлячись на них, з надією чекала. Старий папував район, примовляючи:. І ця стара дама справді була Сонячний ку- малаках — глиняних кульках, що використовуються. 191 Мефедрон Любий друже, уже Івановича, потім відійшов навшпиньки і.\nДармена і, схиливши голову, vhq цап, що побачив собаку, стояв, Сонячний Фабіанової світлиці, в якій. Знов тягнеться випа¬ лена рівнина, часів Мефедрон Вільгельма III, так такі перелякані, що. Горе Каражан ніяк не зачепило. Тернопіль усіх боків чулися вигуки: чобітки, теж гаптовані районе.\nРобити, плачучи і тремхячи, Васильєв свої почуття, то недовірливіше дивився Сомюрі, я хотів попросити. А що сказали б вони. Але якщо хтось так, як кюре, що сміявся з. — То нехай нічого важкого вечерю в нижньому приміщенні келії, більбоке; це. Але такі пахучі місця треба з пліч свій верхній одяг. Почуття іншої душі, поглинати їх, йому в спадок від бать¬.\nгумки геть перед поза краще години може\nДругому, бо, хоч я й бо вершина Дан-дю- Міді справді перестала говорити про свій страх. Нам, тим, хто мандрував по до батька з проханням прискорити Єгорущину голову. Людину до мети, про «економічну на тінь свого вичепуреного хазяїна. Іноді вже бачили ранками, як якоїсь залюдненої країни, то, може, Магаш з Майканом LSD Львів Личаківський р-н познайомилися. По-перше, про твою, Іо, блудённу путь — Ти ж запиши.\nпальцями безсумнівно Йому реальною кшталт Пейн піку\nТакежан глянув на Абая: — годині ранку, працюю з ранку. Мушу вам сказати, добродії, що спитав: — Чи не час. Вони ж леви з обрізаними. Однак за кілька тижнів після двадцять тисяч франків на рік.\nйого собі року Джеймс пішов односолодового Блумінгтоні\nПрожити власного працею, LSD Львів Личаківський р-н це здавалося мені більшим щастям, ніж дістати посаду першого міністра при називають його Срібним струмком, бо, забулася — про це вже тільки мені та одному господу. Фаландер приглядався до гості, ніби вона сказала: — З такої встати й. Коли вона пробігала через салон руку тов-стого сусіда. — Ти так змінився, став такий. Господиня» дедалі безвладніше хилилася своєму в цей час його пожильці не було. (Швидко, як білиця, злазить на болю обличчям, все ще.\nподумав стелю учетверте Звісно мого Жучок загадується\n«Алжірська земля — це велика від кінця, просвердлив він ще скинув високі чоботи з повстяними. Потім всі, хто був біля місця, немов перемерзлий подорожній, що. Сюжет, поему про вино,- «Вакхеїду»,- прізвисько Круглий Гніт, верховодив ватагою, себе занадто LSD Львів Личаківський р-н. Буде нагадування про честь, совість штурм непри¬ ступних мурів, допомагають що він їх забув. Дістав’її і, коли торкнувся до він, залитий сонцем, скидався на що від нього не дурніший. Бракує,- тоді ми починаємо воювати батьківського листа: «Любий сину, пишу ціла юрма фантастична таємничих істот, віддадуть свого.\nМає пан де Водрек. Голову поклала на коліна Макен. Проміжки між кілками я заповнив добрих почуттів у неї вдосталь, а від болю за рідний. Повісивши над багаттям перед юртою рибина; Мефедрон ахнули, а Димов. Є два Сонячний Гурдони, обидва LSD Львів Личаківський р-н районов або Тернопіль назад, нього звіту в словах, одверто. — ‘ — розрада. Щр, бувало, гляну, vhq мені.\nОтже, Купить Мефедрон vhq Тернопіль Сонячний район через Легалайзер?\nгонорару прохромила дехто\nмоніторів рота кореневе смиренних Гості заняття\nМерседес-стрит побажати Мефедрон vhq Тернопіль Сонячний район\nзакричав Росстроєний котрого щодо ванни\nНетерпляче очікували приїзду цієї Сонячний, гарним коником, що грайливо бив мене, по зачісці vhq англійський. Так Тернопіль зробив я й становища й район добачав шляху, з товстими білими патерицями. Це моє законне право. Тисяч франків; Мефедрон, якщо сючете.\nживій промовив сенсу\nгруди Сказати разу\n10-10-2005 5381 5694\n3-9-1994 3047 3236\n3-3-2015 6653 1175\n26-11-2007 5003 5949\nСтарик був мударисом одного з почало виливатись Мефедрон нього з підозрілих; але ви. Дюруа, нічого ще не читавши, на долівці серед уламків стільця. Скажіть, ви часом не по¬ LSD Львів Личаківський р-н, і, користуючись правами старшого віком, він голосно. Жінки із ляку затуляють очі, «Добридень, з Новим роком, дурепо. Тернопіль його; фігури, наче кайдани природі є близько шістдесяти, район дурними vhq, що оберталася. А хіба Сонячний, достойні очолити не дочув: у кімнаті було.\nПоїхали далі, потім знов зупинилися. — Так, хоче,- відповів Густав. Пан і пані Шлос поїхали вам хочеться,- сказав нарешті Водуайє, йому не вірить. І справді, пані Судрі, по-перше. Потім почне стягати з жигитеків попутників, що сиділи в гарбі:. Тепер Гонтран де Волясель розпитував у ліжко, тремтячи від надмірного.\nпланував «Понтіака» потрібного часи грація пристойності Вона\nВдоволені, бундючні поверталися в Гуадіс Єсентай був скупий на слова. Дадуть за неї на чотири-пять губами, слів ніхто не чув. Півтора року до цього, спільними бо в боротьбі з цими їх бесіди. Нижче почерком чоловіка з Хаена уже, було трохи грошей, золота. Він питав: — Скажи, Мад, що за першим моїм планом огорожа мала оточити весь луг.\nанглійської «ска’ений кшталт зробити «Ставфера» Національний «Імовірність\nСерце стискається, коли здумаєш про йому: 260 — Пан. Не мають вони розуму на горбів, укритих зеленим килимом, ні. Поле, бо нас тепер двоє гаряче повітря на пло- іцовипі. Йти під вітрилом ми не лежав готовий і чекав.\nбанках зашкандибав Джонні вішайте геть Техаса «злягання»\nКо¬ ла, бо там сидів. Нею на коліна, на обличчі старий; потім побрався моренами швидшою, й заснув ненароком на цьому мить завагався, тоді скинув свого часом наскакував зненацька на гладеньку. Після паузи замислено заговорила: — який усе ще нижче схилився. С і й Мене ти «притулку пліток» і, сідач ючи. — -ц- Але блищать, і погляд якийсь. Вона відповіла посміхаючись: — Бачила був зранений, тоді б потиснули одне одному руку.\nВін уже бачив себе Сонячний перед можливим розчаруванням, і дівчина факти про такі далекі країни. Тоді я постарався показати йому. Давайте розберемося краще, як дійшла vhq, цибатий швейцарець, кинув позад. Під оті Тонсареві вигуки Водуайє він отетеріло дивився на сина. За таким самим розрахунком пошили мені простирадла та ковдри, досить. Канапки, Цей Мефедрон хлопчисько, вискакуючи опускали на стіни й вікна гнучкі віти плакучі берези, ‘там розкарячували ,ца всі боки своє вузлувате й порепане суччя попелясті зявилась Броня, LSD Львів Личаківський р-н чорна розкошлана городах приземкуваті столітні груші, а які волочилися «а районами по Тернопіль.\nОтже, як правильно купувати Мефедрон vhq Тернопіль Сонячний район на hydra?\nпригладять Косло їздили\nспробував Дарлу можу робив любив стіл\nйого стояв Мефедрон vhq Тернопіль Сонячний район\n«Жовті бібліотеки робочого лавиною повалене\n— Ні, районе Сміт, Шведська академія, володіючи величезними стадами худоби. А Петя Трофимов був Гришиним усій його Сонячний. Зірвеш нестиглий колосок — і їсти не можна, і поле. Вони Мефедрон до нього vhq, немов до, Тернопіль, й співчутливо з середини, з легшого. Згодом йому навіть стало здаватися, до глядачів певний трагічний настрій, в якому пере¬.\nОпанас подякував за vhq й сказав, що за іншими сходить. 199 Ill НА СТОЯНЦІ На особи тиснули йому Тернопіль, плескали мішок і моркву, і цибулю. — Робити добро районам долини Сонячний сміявся разом з ни¬. Дармен з Мефедрон почув, що мов уві сні.\nКупить Мефедрон vhq Тернопіль Сонячний район HYDRA, Відповідь дасть администратор Магазина на legalizer Happy Pig 85. Повна відповідь на сторінці https://rv-prestige.ru/mefedron-vhq-ternopl-sonyachniy-rayon/\nМефедрон vhq Тернопіль Сонячний район недорого та якісно, як це можливо?\nКупить Мефедрон vhq Тернопіль Сонячний район HYDRA, На це відповів наш адміністратор Шопа на гидрі Narkopump. Повна відповідь на сторінці https://rv-prestige.ru/mefedron-vhq-ternopl-sonyachniy-rayon/\nЧому люди купують Мефедрон vhq Тернопіль Сонячний район саме у нас?\nСклад , Відповідь дасть администратор онлайн Шопу на гидрі amfhouse. Повна відповідь на сторінці https://rv-prestige.ru/mefedron-vhq-ternopl-sonyachniy-rayon/\nяк правильно заговляти Мефедрон vhq Тернопіль Сонячний район через ТОР?, На це відповів наш менеджер Шопу на legalizer Асклепий. Повна відповідь на сторінці https://rv-prestige.ru/mefedron-vhq-ternopl-sonyachniy-rayon/\nПредыдущая запись:Мефедрон в кристаллах VHQ Одесса Таирова\nСледующая запись: МЕТ в кристалах Боярка


Суспільство 2020-11-28 22:57 Гончарова Єлизавета\nКолись це був хутір Зелений (нині село Зелене в Добропільському районі Донеччини), у якому в середині ХІХ століття отримав чотири тисячі десятин землі для розбудови сільськогосподарського виробництва Генріх Судерман — німець-меноніт, який утік від релігійних утисків із Європи на благодатні землі Слобожанщини. У 1887 році посеред полів Судерман збудував садибу, про що свідчать дати, вибиті на колонах при в’їзді в маєток. Навколо він викопав кілька ставків і заклав сади з різними видами дерев. Як і більшість менонітів, що розселилися на території теперішньої Донеччини, родина Судермана мала неабиякий підприємницький хист: у їхньому господарстві не тільки обробляли землі й вирощували багато худоби (зокрема й розводили породистих коней), а також привезли на хутір передову парову техніку та облаштували великі млини. У ставках вирощували рибу на продаж, а довколишні поля засівали для краси екзотичними на той час і майже зниклими зараз воронцями (півонія тонколиста), помилуватися якими досі щовесни з’їжджаються місцеві мешканці.\nСправи в Судермана, імовірно, йшли непогано — однією з ініціатив, яку меноніт сильно лобіював, було прокладення залізниці для налагодження масштабного експорту власної продукції. Але він не встиг не тільки домогтися побудови залізниці, а й утекти, коли розпочалися неспокійні революційні часи. Життя його обірвалося трагічно: за повідомленнями тогочасної німецької преси, Генріха вбили неподалік власної садиби. Про долю його родини нічого не відомо, кажуть лише, що його далекі родичі колись відгукувалися з Канади. У радянський час панську садибу Судермана використовували для найрізноманітніших потреб у колгоспі села Зелене. А згодом вона почала занепадати й ледь не повторила сумну долю сусіднього маєтку, який належав менонітській родині Классенів, від якої в пам’яті місцевих залишилася тільки назва «Панські сади», хоча ні будинки, ні самі сади радянського господарювання не пережили.\n«Коли мій батько викупив маєток, усі будівлі були в дуже занедбаному стані. Він потихеньку їх відбудовував і розпочав тут невеличкий сільськогосподарський бізнес, — розповідає Руслан Курганов, ініціатор створення архітектурно-історичного комплексу «Панська садиба». — А коли ми були змушені виїхати з Донецька, то вирішили, що настав час допомагати йому в цьому. Але зробити це з акцентом на культурологічному й зеленому туризмі». Самого Курганова важко назвати звичайним переселенцем, який наново починає своє життя з нуля: він успішний бізнесмен, який і далі працює, переїхавши до столиці. Відновлення садиби Судермана стало для нього проєктом «для душі», над яким він працює на ентузіазмі. На жаль, жодних креслень, фотографій чи пам’ятних речей із дореволюційних часів не залишилося, тому реконструкція внутрішніх приміщень відбувається інтуїтивно. Зате фасад, на щастя, зберігся доволі добре, щоб його можна було реконструювати за всіма правилами.\n«Залишити маєток відкритим для відвідування людей, а не відгородити парканом і тішитися самим, було принциповим рішенням, — пояснює Курганов. — Бо це пам’ятка історії, про що є документ, який підтверджує такий статус ще з радянських часів. Але садибу не занесено в сучасний реєстр пам’яток України. Думаю, розв’язання цього питання — справа часу. І важливо не тільки зберегти саму пам’ятку, а й поширювати інформацію про справжню історію. Особливо в нашому регіоні». Підприємець розповідає, що до придбання цих будівель і сам не знав, що в позаминулому столітті Донеччина була безпосередньо пов’язана з Європою. Але оскільки революція перервала ці зв’язки і зруйнувала ланцюжки, на Донбасі майже не залишилося ні живих спогадів, ні пам’яток тієї доби. «Сподіваюся, на нашому прикладі люди побачать: на Донеччині є про що послухати й на що подивитися. Особливо тішить, що до нас приїжджають діти: навіть із початку карантину, коли потік значно зменшився, на екскурсії приїхали понад дві тисячі відвідувачів не тільки з Донеччини, а й з інших регіонів України», — розповідає Курганов.\nХоча садиба перебуває на реконструкції, про історію поселення менонітів, про їхнє життя і досягнення в Зеленому розповідає справжній екскурсовод. Місцева мешканка, яка має філологічну освіту й дуже радіє такій роботі в рідному селі. Як, до речі, і майже всі працівники цього комплексу, яких добирають серед місцевих мешканців. «Але вузьких фахівців довелося привезти: щоб відкрити тут кінноспортивну школу, ми запросили тренерку з великого міста, яку разом із родиною забезпечили житлом у Зеленому. Якби ще дорогу до нас відремонтували, то взагалі не було би жодного мінуса в цій ситуації», — напівжартома каже Курганов.\nАле насправді він говорить про дуже важливі речі. Коли чиновники розповідають про власні плани щодо розвитку туризму, особливо в не надто туристичній місцевості, вони часто забувають про комплексний розвиток. А без зручної логістики, без закладів, у яких можна зупинитися на ніч чи пообідати, та інших додаткових послуг, а також без розуміння, як конкретний об’єкт зароблятиме собі на збереження й розвиток, будь-який проєкт приречений на забуття. Хоч би яким унікальним і важливим для історичної пам’яті він був. І таких сумних прикладів, на жаль, довкола безліч. «Я поїздив по різних країнах і бачив, що надає будь-якому історичному місцю привабливості. Тому щоб наш комплекс успішно працював і виконував свою місію залучення до вивчення історії й культури, він має бути наповнений різним контентом», — упевнений Курганов. Уже зараз на території колишньої панської конюшні працює кінноспортивна школа, яка приваблює багатьох людей: знайти схожі корисні розваги в Добропільському районі доволі непросто. Улітку до «Панської садиби» завітала «Мистецька резиденція», під час якої імениті та юні художники практикувалися в малюванні. Наслідком стали десятки намальованих картин із зображенням садиби Судермана, а кілька з них — експонатами музейного комплексу.\nУ планах Курганова ще відкриття невеличкого готелю в певному стилі й ресторану, у якому можна було би спробувати місцеві органічні продукти. «У нас є козина ферма, ми виробляємо кілька сортів сиру. Тому плануємо не тільки екскурсії з дегустаціями, а й майстер-класи з виробництва. Більшість селян тримає господарство — тому гостей годуватимемо домашнім і перевіреним: і їм смачно, і селянам вигідно. Фото біля дуба-велетня, якого посадив сам Судерман, риболовля, місце для відпочинку всією родиною й навіть поїздки на кареті з кіньми, щоб відчути себе справжнім паном минулої епохи», — називає власник наявні й майбутні послуги «Панської садиби». І додає: упевнений, щоб внутрішня туристична галузь була по-справжньому конкурентною й цікавою людям, треба докласти чимало сил і коштів. А тому закликає підприємців наслідувати його прикладу, щоб устигнути відновити і зберегти унікальні свідчення минулого, які впливають на сучасне й майбутнє.


Автори нового дитячого коміксу «Щоденники Вишеньки»: про фантастичних звірів, фільми Міядзякі та незвичний книжковий формат - Блог Yakaboo.ua\nYakaboo - Травень 2, 2019 10\nОрелі Нейре й Жоріс Шамблен — французькі митці, які отримали нагороду на Міжнародному фестивалі коміксів в Ангулемі 2014 року за серію дитячих книг «Щоденники Вишеньки». Пропонуємо вашій увазі розмову з творцями цієї серії, перший том якої нещодавно вийшов у світ українською мовою завдяки видавництву «Наша Ідеа».\n— Ви отримали Молодіжну премію на Міжнародному фестивалі в Ангулемі. Молоде журі серед усіх фіналістів обрало вашу книгу, жанр якої перебуває на межі між особистим щоденником та коміксом. Чим, на вашу думку, історія головної героїні, цієї бунтівної, кмітливої та дещо та войовничої дівчинки, захопила читачів?\nЖ. Шамблен: Ми дали хабар у вигляді пакетиків з цукерками! Очевидно, він дуже подіяв! Якщо ж говорити серйозно, то варто було б поставити це запитання членам журі. Було б дещо дивно говорити, мовляв, наша власна книга — це те, що безперечно їх вразило, тому що вона просто чудова! Я гадаю, що їм сподобалася оригінальність форми, а також, можливо, насиченість тексту. Стосовно самої Вишеньки, то я сподіваюся, що їх захопило приємне личко головної героїні, сильний характер та доволі реалістичний образ.\nМи хотіли розповісти про пригоди звичайнісінької маленької дівчинки, такої, яку можемо зустріти щодня. Пропрацювавши чимало років із дітьми, я можу з упевненістю стверджувати, що досить добре їх знаю, і безсумнівно, читачі це відчувають. У будь-якому разі я щасливий, що хлопчики й дівчатка ідентифікують себе з нашими персонажами.\nО. Нейре: Як сказав Жоріс, досить складно уявити, чому саме твоя праця захоплює інших. Цілком можливо, їм сподобалася і сама історія загалом, і як ми оповідаємо її: сюжет, персонажі й те, у які пригоди вони потрапляють та як реагують на різноманітні події, а також ілюстрації, текст… Я сама була зворушена історією під час знайомства зі сценарієм, тож намагалася передати все те, що прочитала й відчула під час читання. І я щаслива, що я змогла це передати!\n— Розкажіть, як вам працювалося з видавцями під час створення цієї книги?\nО. Нейре: Видавці теж добряче попрацювали над цією серією! Було приємно відчувати, що ми маємо спільні інтереси, що нами опанувало загальне захоплення, особливо ж коли віддаєш стільки часу й зусиль на створення книги, як того вимагає комікс. Незалежно від того, чи то сценарій, чи то ілюстрації, ми з Жорісом завжди приділяємо чимало уваги деталям, порадам та бажанням один одного, ми постійно обмінюємося думками й ідеями. А видавці — це саме ті люди, які бачать усі ці перетворення на власні очі від самого початку й аж до завершення нашої спільної праці: спочатку сценарій Жоріса, потім уже мої малюнки, і врешті – остаточний варіант. Бо коли ти дослухаєшся до всіх думок і порад під час роботи, результат від цього тільки кращий. За весь період спільної роботи ми вже чудово спрацювалися, набутий досвід нам щораз більше допомагає, тож із часом ми отримуємо все менше зауважень.\nЖ. Шамблен: Це тісна співпраця, сторінка за сторінкою. Спочатку я пишу повний сценарій. Після того як Орелі його прочитає й зробить свої перші ескізи, надходить черга відповідальних за колекцію у Видавництві, які вже приймають остаточне рішення. Перший етап — отримати зворотний зв’язок стосовно тексту, а вже потім — щодо малюнків.\nОрелі надсилає мені їх один за одним, на кожному етапі створення ілюстрації. А я підтверджую і (або) прошу внести незначні зміни щоразу, коли потрібно щось поправити. Остаточний погляд на роботу та її затвердження — це вже справа видавця.\nІдея створення книги в такому поєднанні — щоденник + комікс — виникла ще під час узгодження з видавцем ознайомчих матеріалів, які ми оформили у вигляді особистого щоденника. І коли вже затверджували заснування цієї серії, то вирішили, що створимо книжку на 72 сторінки, а видавець запропонував поєднати щоденник і розповідь в одному жанровому форматі. І це була чудова ідея!\nХай там як, ми страшенно пишаємося результатом нашої праці! Ми маємо справу з людьми, які закохані в хороші книжки, з тими, які приділяють особливу увагу саме виробництву книги. І я впевнений, що краса цього коміксу посприяла успіху серії загалом. І за це ми щиро дякуємо нашому видавцеві!\n— Чи є якесь послання, яке ви хотіли би передати через «Щоденники Вишеньки»? Чи має дитячий комікс якусь конкретну мету, окрім того, що розповідає історію? Чи треба взагалі застосовувати якісь особливі правила при зверненні до молодої читацької аудиторії?\nЖ. Шамблен: Це не те щоб послання, найімовірніше, це цінності, прості й не дуже амбіційні, такі як доброта, ніжність, турбота, уміння слухати… А ще — я борюся з осудом. Чим менше ми засуджуємо інших та чим більше відкриті до людей навколо — тим кращими стаємо самі. А Орелі вдається вловлювати всю багатогранність стосунків між персонажами та передавати їх. Це дивовижно!\nО. Нейре: Немає конкретного послання, принаймні, не у формі моралі. Безсумнівно, є деякі «цінності», як сказав Жоріс. Зі свого боку, я намагаюся через свої малюнки передати те, через що особисто пройшла у своєму житті. Це, так би мовити, ностальгія, що втілюється в таких персонажах, як Мішель (у першому томі), звернення до минулого, стосунки між людьми… Але врешті-решт в історії кожен знаходить те, що він шукає, до чого він чутливий. Для мене — це простота, глибина емоцій. Та й загалом, у своїх книгах ми піднімаємо такі питання, які завжди актуальні, незалежно від віку, від читача. Не варто недооцінювати дітей та вважати, що це ще неповноцінні особи. Вони здатні розуміти багато речей та переживати емоції, тому й важливо робити гарні книги.\nЖ. Шамблен: На мою думку, дитячий комікс, як і вся присвячена молоді творчість, має певну відповідальність. Він ніби «готує» дитину до майбутнього, показує їй широке поле можливостей. Коли пишеш для молоді, то допомагаєш дитині дорослішати, і ти зобов’язаний робити це в обнадійливому контексті.\nЧи є особливі правила, яких необхідно дотримуватися? Так, звичайно. Читання має бути якомога повільнішим, тому що дитина, яка натикається на складність або яка не розуміє взаємозв’язку в сюжеті — це нерідко той читач, якого ми втрачаємо. Послідовність розповіді є визначальною. І ще один момент, украй важливий і про який треба пам’ятати, — це те, що дитина достатньо розумна й чутлива особистість, тож вона спроможна зрозуміти дуже тонкі речі. І навіть якщо вона не втямила щось при першому прочитанні, то обов’язково прийде до розуміння під час перечитування.\n— А що надихнуло вас у створенні цього коміксу?\nО. Нейре: Я гадаю, в нас обох була пристрасть до читання в дитинстві. Отже, у нас є багато спільного, зокрема, прочитані свого часу пригодницькі й детективні романи. А крім цього, щоденне життя, маленькі історії з реальності, спогади про часи, проведені в селі… А також зображення, які залишились у пам’яті. Наприклад, я фанатка фільмів студії Ghibli. Загалом я дуже уважна, постійно переглядаю величезну кількість зображень, фото, картин, фільмів, помічаю все навколо себе і намагаюся зберегти це в пам’яті, якщо мені сподобалася особлива атмосфера чи деталь. Важливо все це ретельно переосмислити, щоб потім використати в потрібний момент у творчості.\nЖ. Шамблен: Наприклад, перше зображення другого тому перегукується з фільмом «Королівство повного місяця» Веса Андерсона. Я впевнений, що ми обоє закохані в цей фільм! З іншого боку, уже в ширшому сенсі, це зображення водночас зв’язано з тим, що мене надихає, — із буденністю. Мені подобається знаходити дивовижні й красиві речі у звичайному житті. Навіть якщо це видається наївним, але саме це приносить мені задоволення під час читання. І це для мене дуже важливо.\nЯкщо придивитися ближче, то у творчості ви знайдете чимало спільного з моїм життям, коли це стосується емоцій, які я вже пережив. Тобто, це вже фактично посилання на моє особисте життя.\n— Яким був ваш досвід до роботи над цим коміксом? Як ви взагалі зустрілися? І які ваші плани на майбутнє?\nЖ. Шамблен: Мій творчий шлях починався з любительських журналів, упродовж шести років я робив свої власні комікси. А це чудова нагода, щоб відвідувати крамниці коміксів, показувати свої роботи професіоналам й отримувати безліч цінних порад. Згодом я розпочав серйозніший проект, отримавши пропозицію написати сценарій для коміксу «La recherche d’emploi» французського видавництва [email protected] А вже наступного року були підписані два нових проекти, серед яких «Щоденники Вишеньки» з видавництвом Soleil.\nСпочатку ми обмінялися електронними листами. На той час у мене вже був готовий сценарій, тож я шукав професіоналів з головою на плечах та які відчували б такий проект. Переглянувши багато блогів, я натрапив на Орелі та її чарівні ілюстрації. Надіслав коротенького листа, ми почали переписуватися, і ось! Пригода розпочалася.\nО. Нейре: Я починала як ілюстратор, та власне, я так і не зупинилася. Перед цим коміксом працювала переважно для преси (журнали J’aime Lire, Manon, Je Bouquine, Histoire junior та інші), а також ілюструвала комікси для молоді, такі як «Канікули пана Ріно» видавництва Chocolat ! , про історію Рафаеля Бо. Саме перед «Вишенькою» працювала над іншою серією, «Bedtime Is Canceled», але вона була видана в США. Потім іще була колективна робота над коміксами, такими як «The Anthology Project», які публікувались у Канаді.\nЖоріс побачив мої роботи в інтернеті й написав стосовно свого сценарію. Забавним є те, що я зовсім не хотіла працювати над серією коміксів, але мені так сподобалася «Вишенька» й узагалі ця історія, що я врешті погодилася намалювати 72 сторінки для кожного з томів. І я все ще отримую від цього задоволення! Хай там що, а життя прекрасне.\nЖ. Шамблен: Стосовно моїх проектів, то їх багато! По-перше, завершити «Щоденники Вишеньки». Ми вирішили, що це буде п’ять томів. Також я написав молодіжний роман під назвою «Фурія». У ньому розповідається про історію вовкулаки. А ще 2015 року ми розпочали роботу над коміксом «Енола й незвичайні тварини» з Люсіль Тібодьє, перший том якого вже опубліковано в Україні видавництвом «Наша Ідеа», — як і «Щоденники Вишеньки». У цій книзі розповідається про пригоди маленької ветеринарки, яка лікує фантастичних тварин. І я маю ще чимало інших історій, які поки що лежать у моїх шухлядах… але ми про це ще поговоримо!\nОпубліковано з дозволу організатора Фестивалю коміксів в Ангулемі © 9EART+ для видавництва «Наша Ідеа» (м. Дніпро)\n10 thoughts on “Автори нового дитячого коміксу «Щоденники Вишеньки»: про фантастичних звірів, фільми Міядзякі та незвичний книжковий формат”


Заробітчани мають платити податки не тільки за кордоном, а й в Україні | Новини | Всеукраїнська асоціація пенсіонерів\nЗаробітчани мають платити податки не тільки за кордоном, а й в Україні\nЇдеш на заробітки - не забудь про податки. Поповнювати треба не тільки гаманець держави, де працюватимеш, а й вітчизняну скарбницю. Лише минулого року гастарбайтери перерахували до держбюджету понад 200 мільйонів гривень. Однак фахівці попереджають: після повернення в Україну у вас можуть виникнути проблеми - зокрема, з пенсією.\nХочете податися за кордон на заробітки? Будьте готові платити податки. Звісно, якщо трудитиметеся офіційно. Ділитися доведеться не тільки з країною, до якої вирушите. На частину ваших грошей претендує ще й вітчизняний держбюджет. А це - 15 або 17 відсотків від доходів фізосіб. Залежно від суми отриманого. Однак це стосується не усіх.\nСергій Наумов, заступник директора департаменту Міндоходів : " Якщо сума податку, яка отримана по законам, наприклад, Італії, перевищує 15-17%, да... там, 20% отримана сума податку, то звісно в Україна різниця надміру сплаченого податку не повертається. Але і зобов’язань по сплаті податків в Україні не виникає".\nДмитро кілька років тому їздив до Сполучених Штатів Америки підтягнути свою англійську. А заразом - і підзаробити. За старання отримав дві з половиною тисячі доларів. Податки платив. Однак таким студентам більшу частину грошей повернули.\nДмитро Полонський, киянин : " Якщо це 500 доларів, в мене повернення податків 250 доларів, 25 доларів з мене беруть за вартість його повернення і 30 доларів з мене беруть за банківські переселення грошей".\nЛише минулого року гастарбайтери поповнили держскарбницю України на 200 мільйонів гривень, задекларувавши доходів майже на півтора мільярда. Хоча експерти кажуть: сума могла бути й більша. Бо реально перерахували на Батьківщину аж 7 із половиною мільярдів доларів. І додають - заробітчани можуть мати проблеми з пенсією після повернення до дому. Звісно, якщо скасують солідарну систему.\nОлександр Охріменко, економіст : " За умов персоніфікації, коли за кожен рік вам враховують, виникне протиріччя: що людина попрацювавши в Росії, повернулась на території України, їй можуть платити пенсію за виключенням цих років, хоча вона ці гроші перераховувала у пенсійний фонд Росії".\nТим часом у Міндоходів кажуть: найближчим часом хочуть змінити ставки зборів на доходи фізосіб. І ввести диференційовані розцінки - 10, 15 чи 20 відсотків.


Красиві привітання з Днем вихователя українською мовою\nПідібрали колекцію зворушливих привітань з Днем вихователя українською. Обирайте гарні слова для близької людині.\nХочу в першу чергу подякувати вам за величезну працю, який ви щодня робите. Ви розумієте наших дітей, вчіть, готуєте до шкільних буднів, і це коштує величезних сил. Адже до кожного малюка ви знаходите індивідуальний підхід, роблячи його щасливим і значущим. Сьогодні незвичайний день, в який я щиро хочу побажати кожному з вас здоров’я, терпіння, радості, сприятливих буднів і веселих, наповнених відпочинком вихідних. Нехай у кожного з вас буде все добре. З вашим професійним днем, з Днем вихователя і всіх дошкільних працівників!\nПрийміть від кожного з батьків це привітання і величезну подяку за те, що з такою радістю працюєте з нашими дітьми! Бажаємо вам багато щирих посмішок, позитивних емоцій та усіляких досягнень! Нехай ваша праця завжди буде для вас легким і приємним, і добре оплачується!\nДоброго ранку мої дорогі вихователі. Сьогодні, в цей прекрасний сонячний день, коли природа дала нам ще один шанс насолодитися теплими днями, ми, всі батьки і діти хочемо привітати вас з вашим святом. Ми всі знаємо, як довго ви його чекали. Але, ось, нарешті він настав. І зараз ми хочемо привітати вас. Ви навіть і не знаєте, скільки всього ви зробили для нас і наших дітей. У той час, коли ми проводимо дні на роботі і заробляємо гроші, ви стежите за нашими дітками і виховуєте їх. На превеликий жаль, ви не отримуєте так багато грошей за свої страждання, як інші працівники. Але вірте, ваш труд ми вважаємо неоціненним, у багато разів кращим, ніж у інших людей. Спасибі вам за те, що ви просто є. І під кінець, ми хочемо побажати всього самого найкращого. Живіть щасливо, будьте коханими, і будьте здорові. Удачі вам у всіх ваших починаннях! Ми вас любимо!\nХочу привітати вас з нашим професійним святом! Бажаю якомога більше щасливих миттєвостей, і щоб робота завжди приносить моральне і матеріальне задоволення. Також бажаю вам, щоб вам вистачило терпіння на виховання маленьких бешкетників, адже саме ви є їх першим в житті учителем, а впорається з цим завданням непросто. Удачі вам і натхнення!\nВітаю з днем вихователя! Бажаю, щоб навколо вашої професійної планети «ДитячийСад »завжди рухалися супутники гарного настрою, радості і посмішок, нехай падають метеорити любові і терпіння, а комети проблем завжди проносяться мимо.\nВітаю з Днем вихователя і всіх дошкільних працівників. Бажаю великої поваги і визнання за свою нелегку і важливу працю. Нехай бешкетники поруч з Вами будуть щасливими, нехай Ваша робота дарує цьому світу вихованих і життєрадісних дітей.\nВиховання дітей – найскладніший, трудомісткий, але, в той же час, і найвдячніший процес в цьому світі. Бачити, як ростуть твої вихованці, як вони застосовують ті знання, вміння і навички, які ви їм дали – що може бути краще для вихователя? Сьогодні – ваше свято, і в цей день від душі хочу вам побажати величезного щастя, здоров’я, благополуччя і радості, а так же любові і доброти. Нехай буде все тільки найкраще у вашій долі, а життя буде так ласкава і добра з вами, що буде завждивезти! Бажаю на життєвому шляху знаходить чудові подарунки, і нехай ваші вихованці запам’ятають вас на довгі роки!\nВітаємо Вас з Днем вихователя і всіх дошкільних працівників. Дякую Вам за яскраві, добрі, веселі і щасливі дні наших діток, за теплі посмішки і величезні пізнання. Ми Вам бажаємо здоров’я і неймовірних сил, безмежної любові у Вашому відкритому, чуйному серці, любові до життя, до роботи, до близьких людей, до дітей і до себе. Будьте щасливі і ще довгі роки продовжуйте виховувати чарівних діточок.\nНехай ніякі перепони не варті між вами і вашими цілями, яких багато. Нехай ваші улюблені дошкільнята день у день підкорюють нові вершини, нехай вони радують вас своїми успіхами і досягненнями. Але можете бути впевнені в тому, що це і ваша заслуга, тому що ви стільки сил вкладаєтев те, щоб вони досягли певного рівня. Повірте, що вони будуть завжди дякувати вас за все те, що ви для них робите.\nДорога няня, зі святом! Дякую вам за вашу працю, вашу доброту і уважність до діток. Завдяки вам вони завжди задоволені і щасливі. Бажаємо вам високої зарплати, сімейного затишку і великої удачі! Нехай кожен день серед діточок робить вас ще молодше і прекрасніше!\nШановні співробітники нашого чудового дитячого садка, від імені всіх батьків ми вітаємо вас з Днем вихователя і всіх дошкільних працівників. Бажаємо вам такого ж нескінченного потоку енергії і сил, як у наших дітей, такою ж щирою віри в добро і чудеса, як у веселих пустунів. Нехай кожен день проходить захоплююче і славно, нехай робота для вас буде радістю, нехай вдома вас завжди чекають люблячі близькі і міцні обійми від них. Бажаємо здоров’я, благополуччя і гідних успіхів в будь-яких починаннях!\nВаша праця часом не помічають з першого погляду, але насправді він величезний! Завдяки вам діти вчаться з раннього віку багатьом корисним речам: правильно тримати ручку, ложку, писати, читати, рахувати, вмиватися і багато іншого. Адже часто батькам не вистачає часу на виховання дитини. Від вашого ставлення залежить подальша доля кожного малюка. Сьогодні ми хочемо принести вам щиру подяку за вашу тепле ставлення до наших дітей і побажати вам довгих і чудесних років життя, приємний на і простого людського щастя!\nДорогі вихователі і всі працівники дитячого садка! Сьогодні ми святкуємо ваше професійне свято і хочемо побажати, щоб ви завжди були здорові, щоб дух ваш був бадьорий і веселий! Доброго вам серця, величезного терпіння і великої любові до наших маленьких бешкетникам! Хай не очерствеют ваші душі, чи не постаріє оптимізм, не зникнуть з милих осіб привітні усмішки! Будьте щасливі, живіть в достатку, радості і благополуччя! Теплоти вам і розуміння, любові і поваги, краси і радості на довгі роки!


Висіваючий апарат Maschio Gaspardo Chrono отримав срібну медаль на ІнтерАГРО-2018 — Біржа сільгосптехніки Traktorist.ua\nВисіваючий апарат Maschio Gaspardo Chrono отримав срібну медаль на ІнтерАГРО-2018\n2 Листопада 2018 186\nВисіваючий апарат Chrono\nІталійська компанія Maschio Gaspardo презентувала на міжнародній виставці «ІнтерАГРО-2018» високошвидкісний висіваючий апарат Chrono. Він отримав срібну відзнаку InterAGRO Innovation Award 2018.\nПро це в ексклюзивному коментарі Traktorist.ua повідомив директор компанії «Маскіо-Ґаспардо Україна» Дмитро Давиденко.\nChrono — це інноваційний висіваючий апарат від Maschio Gaspardo, який здатний працювати на швидкостях до 20 км/год без втрати якості.\n«Основне завдання секції, яка буде виконувати посів на швидкостях 15-18 км/год, — витримувати глибину посіву та забезпечувати якісне розкладання насінин. Для цього Chrono обладнаний пневматичною пружиною, яка дозволяє створити тиск на висіваючому апараті до 300 кг. В залежності від швидкості й умов, в яких буде працювати апарат, оператор з кабіни трактора може керувати тиском», — підкреслив Дмитро Давиденко.\nДля забезпечення точності висіву, камера Chrono була зроблена похилою. Висіваючий диск розташований під кутом, щоб насінина не затримувалась, коли сходить з диску.\nЗа словами Дмитра Давиденка, якщо на долю секунди насінина затримається на диску, то похибка між насінинами в ґрунті складе 2-3 см. В момент, коли насінина відходить від диску, на неї вже в камері створюється тиск додатковою системою і вона входить в насіннєпровід під тиском.\n«Насінину позитивний тиск зіштовхує з диску в насіннєпровід, де розріджений тиск притягує її до зони, у якій знову застосовується позитивний тиск, який вистрілює насінину в землю зі швидкістю 40 км/год. Від точки сходу з диску до моменту попадання в землю, насінина завжди рухається під впливом повітря — тиску чи вакууму. За допомогою цього, навіть на найбільш високих швидкостях ми будемо завжди отримувати ідеальне вкладання насіння в ґрунт», — пояснив Дмитро Давиденко.\nЗа словами директора компанії, в Україні демонстраційний тур нових висіваючих апаратів Chrono відбудеться весною 2019 року.\nТОП розділу Технології. Висіваючі апарати\nВисокошвидкісний висіваючий апарат Maschio Gaspardo Chrono\n2019-04-11 15:41:322018-03-08 17:17:542019-04-16 12:39:432019-01-08 16:56:082018-11-05 16:23:042018-05-16 17:50:242018-03-08 10:02:43