Російська пропаганда: як боротися з ментальною чумою нашого часу\nВідомий український публіцист Юрій Божич під час чеченської війни працював для російського Першого каналу (тоді ОРТ). Зараз він живе на сході нашої країни й на власні очі спостерігає, як «русскій мір» насаджувався і, на жаль, продовжує насаджуватися у свідомість жителів Донбасу. Про те, як інформаційно можна воювати з цим «міром», метод «невидимої горили», чому контрпропагандою не можна займатися в білих рукавичках і багато іншого – в ексклюзивному інтерв'ю Юрія Божича.\n- Ви живете практично на кордоні з «русскім міром». Спочатку в Рубіжному, а зараз – у Лисичанську. У 2014-му «російська весна» почала розповзатися сходом України. Чому московська бацила виявилася настільки заразною в той момент серед місцевого населення?\n- Якщо озиратися назад впівоберта, можна знайти, напевно, дуже просте пояснення. Але мені здається, воно збиває з пантелику. Тому що більшою мірою стигматизує тих, хто жив або живе на Донбасі, ніж пояснює вчинки частини з них. Мені у зв'язку з цим пригадується Хіроакі Куромія – американський історик, автор книги «Свобода і терор у Донбасі». У своїй книзі він пише: «Коли радянська імперія розпалася, Донбас одразу став найпроблемнішим регіоном для Києва. Справа навіть не в тому, що Донбас має дуже значну частку російського населення чи дуже зрусифікований мовно та культурно. Хоч як би Київ намагався розбудовувати націю, Донбас діяв як антистолична козацька земля, що чинить спротив цій розбудові. Це створює трохи іронічні політичні труднощі для Києва, бо теперішнє національне відродження засновують на козацькому міфі, а Донбас у такому разі видається «найукраїнськішим» з усіх регіонів України».\n- У цьому й полягає парадокс?\n- Частково. Важливо побачити всю траєкторію. Тобто що було на початку? На Донбас бігли (за своєю, а частіше з чужої волі), як на Січ. І нібито виходить, бігли за свободою. Але на цьому паралелі, мабуть, закінчуються. Тому що, замість свободи козаків, ковбоїв, «благородних розбійників» – отримували уклад життя, де час зупинився. Якщо ви дивилися фільм Володимира Хотиненка «Дзеркало для героя», випущений ще за радянських часів, то згадайте, як там реалізована ідея міфу про «вічне повернення». Це був радянський «день бабака» ще до американського «Дня бабака» з Біллом Мюрреєм. До того ж, із дуже похмурим відтінком. Все повторюється – пограбування каси, зустріч з директором шахти, телеграма з Москви про те, що шахту (дореволюційну, безперспективну і небезпечну) закривати не можна. Її мізерний видобуток, виявляється, дорожчий за життя людей. Це не метафора Донбасу. Це, власне, і є Донбас. Для тієї післявоєнної «петлі часу» (а в фільмі все головне вписано в пізні 1940-ві) одиницею вимірювання було вугілля.\nПотім цих одиниць стало трохи більше. Для Рубіжного тієї пори, коли я прийшов працювати в місцеву газету, це були анілінові барвники і вибухівка. Я ще застав туманний серпанок викидів із сірчаною кислотою, що огортали місто. Ми в газеті завели рубрику a la Джон Стейнбек – «Набат тривоги нашої». Збирали підписи під публікацією, робили вирізки, кудись відсилали. Це був час, коли здавалося, що народжується «зелений рух», нам вдасться зробити пролом у бетонній стіні, й крізь нього ми побачимо сяючий лик демократії. Тривало це недовго. Далі для більшості почалася ера «кравчучок» і модусу виживання. Але що залишилося незмінним і навіть набуло якоїсь монументальності – це влада «удільних князів». Керівник підприємства, який і раніше вселяв у підлеглих священний трепет, тепер перетворився на людину, від якої буквально залежала доля робітника. Ну, якщо він, звичайно, не хотів поповнити армію щасливих володарів «кравчучок». Так, деякі підприємства розвалилися. Але на тих, що залишилися і були затавровані як «містоутворюючі», ситуація панувала така, що сьогоднішні передбачення Яніса Варуфакіса, ексміністра фінансів Греції, про те, що після капіталізму нас чекає техно-феодалізм, здаються такими, які частково вже збулися. Людина могла ненавидіти свого директора, але вона була йому покірна. І ця покірність – у масі, природно – поширювалася за межі власне процесу виробництва і виробничих відносин. У тому числі тоді, коли справа торкалася виборів. Цим частково пояснюється успіх Партії регіонів у нашому регіоні. Ця «ієрархічність» добре угноїла ґрунт, на який і впало насіння російської пропаганди.\nФейк – явище старе. Нове в ньому – лише технічні можливості\n- Але чому це не вийшло в Харкові або Дніпропетровській області? Хіба там мало великих підприємств?\n- Слушне запитання. Так, все так. Але саме на Донбасі місцевими «елітами» і тими, хто обслуговував їхні інтереси, був створений міф про те, що регіон «годує всю Україну». Саме тут місцеві «господарі життя» щосили грали на темі протистояння Донбасу Києву. Ну, така собі прото-Вандея. За інших обставин можна було би питати, що пішло «не так» у Галичині – зважаючи на непрості взаємини Львова та Києва. Але саме на Донбасі був фактор зовнішнього втручання. Це як ситуація з пожежами у лісі спекотного літа: небезпечно всюди, але важливо, де підпалили перше. І куди дме вітер.\nНу і, звичайно, – суспільні очікування. Й ідеї, й товари добре продаються там, де вже сформовані очікування. Фейків, до речі, це теж стосується. Адже фейк – явище старе. Нове – лише технічні можливості, швидкість поширення і зворотної реакції на нього. Ну, і цілі – вони теж можуть змінюватися.\n- Йдеться про фейки саме в ЗМІ?\n- Так. Наприклад, Том Стендейдж кілька років тому в The Economist писав про те, що The Sun змогла в 1835 році переплюнути за тиражем The Times. Вона пустилася на всі заставки, почавши публікувати серію нарисів, які потім назвуть «Великим місячним обдурюванням». Редактор газети Адамс Локк писав про гігантських кажанів, які цілими днями збирали фрукти і вели жваві бесіди; козлоподобних істот із синьою шкірою; храми з полірованого сапфіра... Саме це, на думку видання, побачив британський астроном Джон Гершель, коли в тому ж році направив на Місяць потужний телескоп «величезних розмірів». Тираж підскочив із 8 тисяч до 19 тисяч примірників. Так, Гершель дійсно проводив спостереження за супутником Землі. Але робив він це з обсерваторії в Південній Африці, й Локк знав: на те, щоб розкрити його обман, будуть потрібні місяці, тому що єдиним засобом зв'язку з мисом, де мешкав Гершель, було листування. Так і народилася велика містифікація. Але! Якби новин на кшталт цієї читач не чекав, навряд чи успіх The Sun був би таким приголомшливим. Зрештою, не Facebook відкрив принцип, за яким вам у стрічку підкидається саме те, що ви вже шукали. Він просто технологічно помістив вас в «інформаційний бункер», як висловився оглядач The New York Times Джим Рутенберг. І він же висловлював думку, що поки бізнес-моделі платформ Google, Facebook і Twitter побудовані на тому, щоб давати людям саме те, що вони хочуть і коли вони цього хочуть, ці платформи навряд чи зміняться по-справжньому значним чином.\n- По суті, ця бізнес-модель і була використана російськими пропагандистськими каналами в 2014-му. Але як вони «потрапляли» в аудиторію? На чому грали?\n- Насамперед – на емоційній втомі людей і їхній незахищеності. Такі собі бінарні опозиції: «У Росії – порядок, в Україні – бардак. Зараз приїдуть «бандерівці» й встановлять тут свої правила». До речі, колишні однокласники мого сина в 2014 році, ледь сутеніло, починали курсувати містом – щоб охороняти пам'ятники Леніну. Від «бандерівців». Вони що, знали щось сакральне про фігуру свого «підопічного»? Ні. Просто в їхній матриці «охороняти Леніна» означало протистояти «загрозі бандерівців». Це був міф чистої води. Але якраз міфи й неможливо спростувати. Вони не будуються на раціональному. Тут залучене емоційне, глибинне, архетипове. У Стівена Пінкера є цікаве міркування. Він каже, що є випадки, коли невігластво є стратегічною перевагою, і є – коли такою є безпорадність. Це дуже точно описує казус Донбасу зразка 2014 року. Пінкер проводить межу між двома зонами, які складають світ будь-якої людини. Перша – це те, що безпосередньо її оточує. Друга зона – за межами її безпосереднього досвіду. Найцікавіше (з точки зору тієї проблеми, про яку ми говоримо) відбувається тут. Переконання в цій зоні, пише Пінкер, являють собою наративи, які можуть бути розважальними, надихаючими або морально повчальними. Чи є вони буквально «істинними» або «помилковими» – це по суті неправильне питання. Функція цих вірувань полягає в тому, щоб створити соціальну реальність, яка пов'язує плем'я або секту і дає їм моральну мету.\nІсторії про «розіп'ятих хлопчиків» з’являються на дріжджах-очікуваннях\n- Тобто стосовно Донбасу-2014 можна говорити про певне «сектантство»?\n- Якщо бачити в цьому не жупел, а стиль мислення і те, як він формується, то, мабуть, так. Із Донбасом так вийшло ще й тому, що люди, які живуть тут, в значній своїй більшості не виїжджали не тільки за кордон, а й навіть за межі регіону. Хіба тільки в Росію. (Статистика у відсотках публікувалася якось в українських ЗМІ – вона гнітюча). Я пам'ятаю, як у 2017-му возив групу школярів, які пробували щось таке писати для створеної на грант маленької газети, в турне Харків–Львів–Київ. Там були зустрічі з журналістами в різних редакціях. Із цих п'яти осіб одна дівчинка була абсолютно російськомовна. Коли ми приїхали до Львова, вона виглядала відверто переляканою. Вже не знаю, які настрої панували у неї в родині, але враження було, що ось її привезли до «бандерівців» і зараз щось таке жахливе почнеться. Приблизно так само у бік Західної України дивилися й багато дорослих мешканців нашого регіону в 2014-му, заздалегідь дегуманізуючи тих, хто там живе, наділяючи мало не звіриними рисами. На цих дріжджах-очікуваннях з’явилася й історія з «розіп'ятим хлопчиком», до речі. В іншому випадку її неможливо було б уявити. Ніхто б не посмів її склепати, тому що вона просто не спрацювала б. Хоча, звичайно, варто зробити застереження, що вона адресувалася не стільки прихильникам «русского міра» на Донбасі, скільки громадянам Росії. У тому числі для того, щоб каналізувати рух на схід України різноманітних «моторол».\n- Можна вважати, що зараз населення Донбасу більш надійно «вакциноване» від російських фейків і дезінформації? Чи «пандемія» триває?\n- Мені здається, це може стосуватися лише частини молоді. Тієї, яка виїжджає на навчання. Або розуміє, що будуватиме кар'єру в Україні. «Додана вартість» тут – якраз ось ці категорії. Ну плюс є «тефлонова» аудиторія, до якої все це й раніше не прилипало. А для решти – що, власне, змінилося? Адже люди шукають підкріплення своєї точки зору. Це роблять майже всі. І я, і ви теж. У тому, що стосується знань і думок, майже всі чіпляються за старе. Психологи називають цей феномен seezing and freezing – «схопити і застигнути». Так, звичайно, перемога холодильника над телевізором нокаутом могла би вирішити проблему. Але її немає. А в якихось позитивних речах, які робить влада в регіоні, частина місцевих жителів бачать негативне.\nНаприклад, у нас тут ніколи не було таких хороших доріг, які робляться сьогодні. Знаєте, яку думку я чув із цього приводу, причому не від однієї людини: «Зеленському Захід дав гроші, повинен же він хоч якось відзвітувати перед господарями». Це ніби взято з останньої статті Дмитра Медведєва в «Коммерсанте»: керівники України – васали, вони абсолютно несамостійні. А сама країна повністю залежить від «подачок» США і ЄС. Тому вплив російської пропаганди на українських теренах Донбасу нікуди не подівся. Її хвилі бувають трохи меншими або трохи більшими, але вони нікуди не зникли. Ті, хто не звик вважати цю пропаганду ментальною чумою нашого часу, слухають її з абсолютною довірою і прийняттям. І якщо відкинути вже сказане – про необхідність самим в усе вникати, – то й звинуватити їх у чомусь важко. Зрештою, родоначальник сучасної науки public relations Едвард Бернейс стверджував, що різниця між освітою і пропагандою – лише в точці зору.\n«Проповідь того, у що ми віримо, – це освіта. Проповідь того, у що ми не віримо, – це пропаганда». Але хто знає про віру самого проповідника? Ніхто. Будь-хто з пастви завжди опиняється у завідомо невигідному становищі. Або як висловився експерт в області інформвоєн Георгій Почепцов: «Ти завжди будеш індивідуальним аматором в той час, коли проти тебе грає команда професіоналів». Шанси на перемогу в такому варіанті – незначні. Російська машина фейків – це ж конвеєр, який має свою історію. І величезний досвід.\nНам потрібна інформаційна «партизанська» війна\n- Ви під час війни в Чечні зробили кілька репортажів із Грозного для Першого російського каналу. Те, як працювало з фейками російське телебачення тоді, схоже на те, що воно робить зараз?\n- Ні, звичайно. Чверть століття минуло. Прогрес іде семимильними кроками. Я там був у 1996-му. У Грозному можна було знімати фільм про Сталінградську битву – таким він був роздовбаним. Звідти я відігнав у Москву тільки два матеріали. І, власне, тільки про цей скромний досвід і можу говорити. До «розіп'ятих хлопчиків» тоді було дуже далеко. Але «фільтри» на інформацію тоді вже, звичайно, ставилися. Пам'ятаю, що в одному з сюжетів ми «підзняли» чеченських жінок, вони приїхали до Грозного з якогось села домагатися правди. За їхніми словами, за пару днів до цього до них увірвалися федерали, похапали чоловіків, які там були, – і відвезли невідомо куди. Ми це все зняли, я наговорив текст, поїхали в Ханкалу, де розміщувалася військова база, звідти перегнали все в Москву. А потім я дивлюся свій сюжет у програмі «Час» – і бачу: немає там жодної згадки про федералів. Виходить, ніби нагрянули якісь невідомі люди і викрали чеченських мужиків. Мене на наступний день ці жінки мало не побили. Обізвали брехуном. Неприємно. Але в порівнянні з тодішніми часами – сьогодні все набагато витонченіше.\n- І все ж таки, чи можна сьогодні перемогти російські фейки?\n- Наведу аналогію. В Ізраїлі є Iron Dome, «Залізний купол». Система, створена для захисту населення від удару ракет ближнього радіусу дії. Вона дуже дорога (кожна ракета коштує від 50 до 80 тисяч доларів), але ефективна. Щоправда, якщо інтенсивність обстрілу не надто висока. В цьому випадку вона знищує до 90% цілей. Але коли в травні нинішнього року з Гази було випущено за короткий проміжок часу близько 1500 ракет, з'ясувалося, що число жертв перевищило показник конфлікту 2014 року. Це викликало широкий громадський резонанс і обговорення в ізраїльській пресі. Якби ті, хто обстрілює ізраїльську територію, могли підтримувати масований вогонь протягом більш-менш тривалого часу, Iron Dome став би не тільки дорогим, а й до певної міри марним.\nРосія цілком здатна обстрілювати нас фейками, як із «катюш». Так, ті, хто займається їх викриттям, роблять благородну справу. Але її ККД, на жаль, не надто високий. Немає просто таких можливостей. Навіть для редакції The New York Times існує проблема ресурсів. Це визнавали самі журналісти цієї газети. Причому питання щодо аудиторії, як показало протистояння цього видання з Трампом, там теж виявилося актуальним. Трамп міг розігнати свій фейк в Twitter на 192 мільйони підписників, у той час як NYT щодня читали 4,3 мільйона осіб. Тобто левова частка тих, хто «проковтнув» отруту від Дональда, абсолютно точно не отримували ніякого антидоту. І їхня картина світу будувалася «по Трампу».\nТі ж самі два чинники грають і проти України. Нам не перехопити всі російські фейк-ракети. І спростування брехні прочитають на порядок, а може на два менше людей, аніж саму брехню. Причому – ту брехню, яку люди бажають почути. Тому нам, мабуть, потрібна «партизанська війна». Як воно зазвичай і буває, коли сили явно нерівні.\n- Що означає «партизанська війна»?\n- Гаразд, давайте назвемо по-іншому. Метод «невидимої горили». Ось що, мені здається, могло б спрацювати. І, до речі, це співзвучно. Якщо згадати, що герілья – це з іспанської і є «партизанська війна». Насправді все не дуже складно. У 2010 році два американські психологи Крістофер Шабрі й Деніел Саймонс опублікували книгу саме з такою назвою – «Невидима горила». І там серед іншого описали наступний експеримент. Вони зняли короткий ролик, в якому дві команди ганяли баскетбольний м'яч. А потім попросили добровольців подивитися його і підрахувати кількість передач, зроблених однією з команд. Саме завдання на підрахунок було хитрістю, що відволікає увагу від усього іншого, що відбувалося на полі. А там приблизно в середині ролика в кадрі з'являвся чоловік, одягнений у костюм горили. Він дивився в камеру, бив себе в груди, а через кілька секунд залишав майданчик. Половина з тих, хто був зайнятий підрахунком передач, ніякої «горили» не помітили.\n- Як це можна використовувати в нашому випадку?\n- Приблизно так. Потрібно прийти до тієї аудиторії, яку ми збираємося в чомусь переконати, з їхнім же «баскетболом». Тобто створити канал, через який вони споживатимуть ту інформацію, яка їм близька. Добре обкатаний принцип соцмереж. Їх можна і використовувати як майданчик – Facebook, Telegram. Для категорії 60+, можливо, газети. Вони там усі будуть в це захоплено «грати». А тим часом на полі непомітно з'явиться «горила» – тобто та інформація, яку ми хочемо донести. Гадаю, половина такої підміни абсолютно точно не помітять.\n- Чи є досвід застосування такого алгоритму?\n- Я б назвав російський Telegram-канал «Незигарь». Коли він починався, можна було подумати, що це буде інсайд, аналітика плюс критика дій російської влади. Поміркована, але все-таки... Сьогодні ці складові – так, залишилися. Але в цілому нинішній крен – у той бік, який вигідний владі. «Незигарь» став рупором пропаганди, хоча це й не формат Соловйова, Скабєєвої або Russia Today.\nТобто, ми повинні визначитися – нам «шашечки» чи їхати? Це нечесний прийом? Це порушення якихось етичних принципів? Так. Але, даруйте, їх порушують навіть The New York Times і BBC. Як висловився один професор Колумбійського університету, етнічний іранець, BBC любить красномовно розкривати пандемію фейкових новин по всьому світу, проте «з головою поринає в Темзу», коли справа стосується її власної довгої історії фейків, у тому числі – про її вклад у переворот 1953 року в Ірані. А найкрутіша газета Америки оскандалилася в грудні минулого року, коли з'ясувалося, що її відзначений нагородами подкаст Caliphate – переважно заснований на свідченнях канадця, який вдавав, що воював на боці ІДІЛ у Сирії, хоча насправді, ймовірно, ніколи навіть не був у цій країні. Що, журналістам ліньки було «пробити» цю людину? Навряд чи. Це звичайні «витрати інформаційної війни». Згоден, багатьом здадуться дивними мої рекомендації. Але можна просто спробувати, як це буде працювати в конкретних умовах. Якщо вже вести контрпропаганду, то вона має бути націлена на результат. І без пересмикування колоди, без скритності тут навряд чи чогось можна домогтися. Я ще раз процитую Георгія Почепцова: «Пропаганда 2.0 робиться так, щоб приховати свій пропагандистський характер».\n- Геббельсівські «60-хвилинки ненависті» до України по РосТВ – спрямовані в першу чергу на телеросіян. Чи може це «накачування» в результаті призвести до того ж, що сталося з німцями наприкінці 30-х років минулого століття? Чи в епоху інтернету це вже неможливо?\n- Мені подобається трактування можливості й неминучості, яка є в книзі Олексія Юрчака «Це було назавжди, поки не скінчилося. Останнє радянське покоління». Він там пише буквально наступне: «Обвал радянської системи не був неминучий – принаймні, неминучим не було ні те, як він стався, ні те, коли він стався. Лише за певного «випадкового» збігу обставин – тобто збігу обставин, який учасниками цих подій не сприймався як визначальний, – ця подія змогла статися. Але вона могла і не статися або могла статися набагато пізніше і зовсім інакше. Для того, щоб зрозуміти цю подію, важливо зрозуміти не стільки її причину, скільки саме цю випадковість". Ніклас Луман дав важливе визначення випадковості: «Випадковим є все те, що не є неминучим і не є неможливим». Тому ми зараз повинні читати між рядків і стежити за такими ось «випадковостями». І в залежності від них – коригувати свої «так» і «ні». Сьогодні я б, імовірно, сказав: «Ні. Історія німців кінця 1930-х – для росіян зараз неможлива. Але не факт, що я буду дотримуватися такої ж думки завтра, якщо побачу відповідний тригер «випадковості».\n- І наостанок, завершіть слідом за Леонідом Кучмою фразу «Україна – не Росія», тому що...\n- Так, задав нам усім Леонід Данилович завдання... Тому що ми – не кріпаки!..


За Типовою освітньою програмою для закладів загальної середньої освіти під керівництвом Савченко О.Я 2 клас Читання, за підручником О.Вашуленко Мета. Закріплювати, поглиблювати та систематизувати знання учнів про народні казки про тварин; вчити глибоко відчувати казку, її добрих героїв, засуджувати хитрість, ледарство та боротися з ними в повсякденному житті. Розвивати вміння читати виразно, за особами та вибірково; давати повні відповіді на запитання; висловлювати свою думку.\nЧитання, за підручником О.Вашуленко\nТема. «Узагальнення і систематизація знань учнів за розділом «Народні перлини для кожної дитини»\nМета. Закріплювати, поглиблювати та систематизувати знання учнів про народні казки про тварин; вчити глибоко відчувати казку, її добрих героїв, засуджувати хитрість, ледарство та боротися з ними в повсякденному житті.\nРозвивати вміння читати виразно, за особами та вибірково; давати повні відповіді на запитання; висловлювати свою думку; переказувати прочитане.\nВиховувати любов до усної народної творчості, бажання читати казки та ділитися прочитаним з друзями.\nОбладнання. Мультимедійний комплекс, куб; малюнок санчат; ляльковий театр; картки для роботи в групах; надруковане слово «казка».\nСпочатку станьте рівненько,\nДалі – сідайте тихенько.\nПеревірте все на парті: книжку, зошит і пенал.\nВдих і видих, посміхнулись\nУявіть, що на вашу долоньку сіла сніжинка.\nЗдуйте її з руки, щоб не розтала.\nЗігрійте її подихом, щоб перетворилася на краплинку води.\nПодуйте, щоб сніжинка не потрапила на вашу гарячу долоню.\nВдихніть аромат свіжого снігу.\nЗігрійте свої долоні, що замерзли від холодного снігу.\n1.Вправа «Шифрувальники». Робота в парах.\nЗакреслити всі однакові букви і прочитати ключове слово.\nСьогодні ми з вами помандруємо у подорож по казках, які ми вже вивчили з вами на уроках. Але перш ніж відправитися у мандрівку, вам потрібно відгадати вид транспорту, яким ми здійснимо цю уявну подорож.\nСіла купа дітвори і поїхала з гори…\nЗвуть візочок цей …. (Санчата)\nЗвичайно, у кожного з вас вдома є санчата, на яких ви катаєтеся взимку. А чим ці санчата відрізняються від ваших? (Схожі на казкові, великі і на них можемо вміститися всі разом)\nЗупинка перша . РОЗМИНКА.\n1.Вправа «Асоціативний кущ» до слова «казка»\n- Які події описуються у казках?\n- Які казки з’явилися першими?\n- Що виникло перше – письмо чи казки?\n- Як передавалися давні казки?\nЗупинка друга. УВАЖНА.\nДіти кидають куб, одержують завдання, яке позначене під номером, який випав на кубі.\nТип завдання «З якої казки уривок»\n1. «Прийшла весна – красна, і лисиччина хатка водою стекла.»\n1. «Підійшли вони до хатки. Півник крилами змахнув.\n- Ку-ку-рі-ку! На плечі косу несу!» («Зайчикові хатка»)\n2. «Ведмідь уткнув свою голову в дупло дерева та й висунув язик, щоб злизати мед.»\n2. «Кинувся ведмідь тікати. А рій бджіл йому навздогін дзвінко задзижчав.» («Ведмідь і бджоли»)\n3. «От уже Лисичка йде на гостину. А Журавель наварив такої смачної страви.»\n3. «Ох і розгнівалася Лисичка! Так розсердилася, що й подякувати забула.» («Лисичка і Журавель»)\n4. «Через деякий час у ліс прийшли мисливці. Натрапили вони на сліди ведмедя і почали за ним ганятися».\n4. «Щиро тобі дякую, павуче, що ти врятував мене від смерті, - відповів зі сльозами на очах старий ведмідь» («Ведмідь і павучок»)\n5. «Якось курочка знайшла житнє зернятко. Знайшла його і закукурікала»\n5. «Замісила курочка тісто сама.\n- Хто затопить піч? – спитала вона» («Курочка, мишка та півник»)\n6. «Сів якось яструб на березі річки і задрімав на теплому від сонця камені.»\n6. «Розтулила вона зуби і випустила яструба. А яструб сів на гілці дереві і почав дражнити лисицю.» («Лисиця та яструб»)\nЗупинка третя. ВИРАЗНІСТЬ.\nДіти, ви кожного уроку гарно і виразно читали казки. Виберіть невеличкий уривок із однієї з казок для читання виразно.\nЗупинка четверта. ВІДПОЧИНКОВА\nЗупинка п’ята. ЗАГАДКОВА.\nЗавдання: відгадати загадку та сказати з якої казки персонаж.\n«Ведмідь і бджоли», «Ведміль і павучок»\nХодить птаха по подвір’ю\nГребінець, борідка, пір’я ,\nЗупинка шоста. ТЕАТРАЛЬНА.\nЛялькова вистава. Уривок з казки «Курочка, мишка і півник»\nВправа – фантазія.\nЯкби вам запропонували покатати на наших чудових казкових санях одного з казкових героїв, кого б ви взяли з собою і чому?\n↓Завантажити документ Отримати свідоцтво PO815836


У Раду внесли законопроект, який регулює використання державної мови на ТБ і в друкованих ЗМІ – АВДІЇВКА СЬОГОДНІ\nонлайн новини Авдіївки, Донеччини та України\nУ Раду внесли законопроект, який регулює використання державної мови на ТБ і в друкованих ЗМІ\n24/01/2017 admin-avdeevka ТОП НОВИНИ 0\n19 січня у Верховній Раді України був зареєстрований проект №5670 “Закону про державну мову”, яким пропонується значно розширити і закріпити використання української мови як державної у ЗМІ, виробництві і розповсюдженні фільмів й серіалів, а також у сфері реклами і книговиданні, повідомляє сайт Стіна.\nЗаконопроект подали на розгляд парламенту 33 народні депутати з різних фракцій.\nЗакон має регулювати функціонування і застосування української мови як державної в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Дія закону не поширюється на сферу приватного спілкування та здійснення релігійних обрядів.\nУ розділі 5, зокрема, регулюється використання державної мови у сфері культури, на телебаченні і в друкованих ЗМІ, а також у рекламі.\nУ статті 20 вказано, що мовою телебачення і радіомовлення в Україні є державна мова.\nТелерадіоорганізації незалежно від форми власності та способу розповсюдження телерадіопрограм і передач здійснюють мовлення державною мовою.\n“З метою задоволення потреб національних меншин, іноземної аудиторії чи з освітньою метою телерадіоорганізації можуть здійснювати мовлення іншими мовами. Сумарна тривалість іншомовних телерадіопрограм і передач не може перевищувати для загальнонаціональних мовників – 10% від часу добового мовлення, для регіональних та місцевих мовників – 20% від часу добового мовлення, а для суб’єктів державного іномовлення України – 60% від часу добового мовлення”, – йдеться в пункті 6 статті.\nТакож телерадіоорганізації повинні забезпечувати переклад на українську жестову мову та/чи субтитрування офіційних та інших повідомлень.\nУ статті 21 регулюється використання державної мови у друкованих ЗМІ. Зокрема, вказується, що видання друкованих засобів масової інформації, зареєстрованих в Україні, здійснюється державною мовою.\nЗа бажанням засновника друкований ЗМІ може видаватися також у двох чи більше мовних версіях, одна з яких – державною мовою. При цьому обсяг, зміст, періодичність версій іншими мовами мають відповідати обсягу, змісту, періодичності версії державною мовою, а тираж української мовної версії має становити не менше 50% сукупного тиражу всіх мовних версій цього друкованого засобу масової інформації.\nВказується також, що в окремих випадках видання друкованих засобів масової інформації, зареєстрованих в Україні, може здійснюватися офіційними мовами Європейського Союзу. При цьому не зазначено, про які саме випадки йдеться.\nУ ст. 22 вказано, що книжкові видання в Україні видаються державною мовою, але можуть мати й інші мовні версії.\nУ ст. 23 регулюється використання державної мови в інтернеті. Інтернет-представництва (в тому числі, інтернет-сайти, сторінки в соціальних мережах тощо) засобів масової інформації, зареєстрованих в Україні, виконуються державною мовою.\nУ ст. 28 вказано, що мовою реклами в Україні є державна мова.\nПроект передбачає, що мовою поширення та демонстрування фільмів в Україні є державна мова. Фільми (серіали, анімаційні фільми, документальні фільми), вироблені суб’єктами кінематографії України, розповсюджуються та демонструються в Україні з мовною частиною звукового ряду, виконаною українською мовою. В разі використання в мовній частині звукового ряду, виконаній українською мовою, репліки іншими мовами, такі репліки мають бути озвучені чи субтитровані українською мовою. Сумарна тривалість субтитрованих реплік у фільмі не може перевищувати 15% сумарної тривалості всіх реплік у цьому фільмі.\nІноземні фільми розповсюджуються та демонструються в Україні в дублюванні або озвученні українською мовою. Поряд з державною мовою іноземні фільми можуть містити аудіодоріжки іншими мовами.\nЗа порушення телеканалами і радіостанціями закону передбачено штраф у розмірі 10 % ліцензійного збору без застосування до мовника попередньої санкції “оголошення попередження!.\nДля телеканалів і радіостанцій у статті 6 закону “Про телебачення і радіомовлення” додається новий тип порушення — приниження чи зневажання державної мови (в тому числі нехтування її обов’язковим застосуванням, асоціювання її виключно або значною мірою з негативними та висміюваними учасниками фільму, передачі або діями). Це порушення каратиметься на перший раз — попередження, на другий раз — штраф у розмірі 5 % ліцензійного збору.\nУ законі “Про кінематографію” додається нова підстава для відмови у видачі фільму прокатного посвідчення: наявність у фільмі матеріалів (висловлювань, дій), які спрямовані на приниження чи зневажання державної мови (в тому числі нехтування її обов’язковим застосуванням, асоціювання її виключно або значною мірою з негативними та висміюваними персонажами або діями).\nЗакон має набрати чинності через два місяці з дня опублікування, при цьому має втратити чинність ухвалений у 2012 році закон “Про засади державної мовної політики”. Але норми щодо мови телебачення, радіомовлення і реклами мають вводитися в дію через шість місяців із дня набуття чинності, норми щодо мови кінематографа, друкованих ЗМІ — через рік, а норми щодо книговидання й книгорозповсюдження — через два роки з дня набуття чинності.\nЯк пише видання, наразі в Україні діє Закон “Про засади державної мовної політики”, який був ухвалений Верховною Радою 3 липня 2012 року і набув чинності 10 серпня 2012 року. Законопроект внесли народні депутати Вадим Колесніченко та Сергій Ківалов 7 лютого 2012 року.\nЗакон встановлює, що державною мовою є українська мова, але істотно розширює використання регіональних мов, якщо кількість носіїв цих мов не менше 10% від населення певного регіону, а в окремих випадках й менше 10%. Зокрема, частина 7 статті 7 закону зобов’язує розвивати та використовувати регіональну мову на території, де вона існує.\nДія закону розповсюджується на 18 мов: російську, білоруську, болгарську, вірменську, гагаузьку, ідиш, кримськотатарську, молдавську, німецьку, новогрецьку, польську, ромську, румунську, словацьку, угорську, русинську, караїмську та кримчацьку.\n23 лютого 2014 року Верховна Рада скасувала цей закон, прийнявши проект Закону “Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України “Про засади державної мовної політики”. Але ані в.о. Президента Олександр Турчинов, ані Президент Петро Порошенко його не підписали і не ветували. Таким чином, закон Ківалова – Колесніченка досі діє.\n17 листопада 2016 року Конституційний Суд України мав розглянути справу за поданням 57 народних депутатів щодо відповідності Конституції України Закону “Про засади державної мовної політики”, але оголосив перерву в розгляді справи.\n13 січня у Києві під будівлею Конституційного суду України пройшов пікет за скасування Закону “Про засади державної мовної політики”, ухваленого 3 липня 2012 року і відомого як “мовний закон” Ківалова – Колесніченка.\nCopyright © 2017 | АВДІЇВКА СЬОГОДНІ


1 Хромосфера Сонця\n2 Хромосфери зірок\nСонячне затемнення 1999. Хромосфера видна у вигляді тонкої рожевої смужки навколо диска Місяця.\nХромосфера (від др.-греч. χρομα - Колір; σφαίρα - куля, сфера) - зовнішня оболонка Сонця та інших зірок товщиною близько 10 000 км, навколишнє фотосферу.\n1. Хромосфера Сонця\nПоходження назви цієї частини сонячної атмосфери пов'язано з її червонуватим кольором, викликаним тим, що в її видимому спектрі домінує червона H-альфа лінія випромінювання водню. Верхня межа хромосфери не має вираженої гладкій поверхні, з неї постійно відбуваються гарячі викиди, звані спікулами (через це в кінці XIX століття італійський астроном Секкі (англ.), спостерігаючи хромосферу в телескоп, порівняв її з палаючими преріями). Температура хромосфери збільшується з висотою від 4000 до 15000 градусів. Хромосферу прийнято розділяти на дві зони:\nнижня хромосфера - тягнеться приблизно до 1500 км, складається з нейтрального водню, в її спектрі міститься велика кількість слабких спектральних ліній;\nверхня хромосфера - сформована з окремих спікули, що викидаються з нижньої хромосфери на висоту до 10 000 км і розділених більш розрідженим газом. Температура її вище, ніж у нижній хромосфери, водень знаходиться переважно в іонізованном стані, в спектрі видно лінії водню, гелію і кальцію.\nЩільність хромосфери Сонця невелика, тому яскравість її недостатня, щоб спостерігати її в звичайних умовах. Але при повному сонячному затемненні, коли Місяць закриває яскраву фотосферу, розташована над нею хромосфера стає видимою. Її також можна спостерігати в будь-який час за допомогою спеціальних вузькосмугових оптичних фільтрів.\nЗнімок Сонця в лінії H α.\nДля спостереження різних структур, специфічних для хромосфери Сонця найкраще підходить фільтр, що виділяє випромінювання в якийсь яскравою хромосферної лінії, тобто з довжиною хвилі, на яку припадає значна частина випромінюваного (або поглинається для ліній поглинання) хромосферою світла. Як уже зазначено, це в першу чергу червона лінія H-альфа (H α) з серії Бальмера з довжиною хвилі 656,3 нм, знімок Сонця в якій виходить червонуватим. Також широко використовуються фільтри двох фіолетових фраунгоферових ліній іонізованого кальцію, знімок Сонця в світлі кожної з них виходить синюватим: лінія Ca II K (393,4 нм) і лінія Ca II H (396,8 нм). Основні хромосферні структури, які видно в цих лініях, це  :592-593 :\nХромосферні сітка, що покриває всю поверхню Сонця і складається з ліній, що оточують осередки супергрануляціі розміром до 30 000 км. в поперечнику. Вона найкраще видна в лінії H α і Ca II K .\nФлоккули, світлі облакоподобние освіти, найчастіше приурочені до районів із сильними магнітними полями - активним областям, часто оточують сонячні плями. Найкраще видно в лінії H α.\nВолокна і волоконця (фібрили) - темні лінії різної ширини і довжини, як і флоккули, часто зустрічаються в активних областях і найкраще видно в лінії H α.\n2. Хромосфери зірок\nХромосфери існують не тільки у Сонця, а й у інших зірок, однак їх дослідження пов'язане зі значно більшими труднощами, ніж для хромосфери Сонця.\nСонце / / Фізична енциклопедія. - М .: Велика Російська енциклопедія, 1994. - Т. 4. - 704 с. - ISBN 5852700878.\nChromospheric features - solarscience.msfc.nasa.gov/feature2.shtml\nСтаття "Хромосфера і корона" в енциклопедії "Фізика космосу" - www.astronet.ru/db/msg/1179694/index.html # 4\nСтаття "Хромосфера" в енциклопедія Сонця - tesis.lebedev.ru / sun_vocabulary.html? topic = 3 & news_id = 121\nСтаття "Спостереження Сонця в діапазоні H-альфа" - www.shvedun.ru / stobsun.htm\nЩоденні зображення Сонця. Фотографії хромосфери - tesis.lebedev.ru / sun_pictures.html\n[Гібсон Е., Спокійне Сонце пер. з англ., М., 1977]


На Волині РПЦвУ поширює наклепи на вірян ПЦУ\nПрава человека в Крыму: стало известно сколько политзаключенных оккупанты удерживают за…\nВ Лондоне скончалась супруга бывшего российского сенатора: сам он отбывает пожизненный…\n19:39 | 20.10.2021\nНовости 03:06 | 18.11.2021\nПрава человека в Крыму: стало известно сколько политзаключенных оккупанты удерживают за решеткой\nМедіаресурси РПЦвУ поширюють неправдиву інформацію, про те що громада ПЦУ у селі Навіз нібито зрізала замки храму. Насправді представники релігійної громади ПЦУ в селі Навіз Волинської області не зривали жодних замків і не захоплювали храм, адже релігійна громада ПЦУ має власні ключі, які пів року тому під наглядом правоохоронців вона отримала. Про це повідомляє офіційний сайт Волинської єпархії з посиланням на коментар священника ПЦУ Володимира Гаврана, який є настоятелем на цій парафії, пише «Духовний фронт України».\nЗа словами отця Володимира, ще після перших зборів у квітні на храм повісили один замок у присутності поліції, а ключі передали як священнику Російської Церкви Анатолію, так і громаді, яка бажала перейти до ПЦУ.\n«Виходить, що ключі від центральних дверей були в обох сторін. Далі, між притвором і храмом, є ще одні двері, але коли ми 13 жовтня заходили в храм, то там не було замка. Батюшка Анатолій його не закрив. Ще у неділю, 10 жовтня, він служив там літургію, а вже в середу, 13 жовтня, служили ми», – пояснив священник ПЦУ.\nТаким чином, закиди представників РПЦвУ про «зрізані замки» і «захоплений храм» не відповідають дійсності. Такі інформаційні вкиди і маніпуляції, ще раз показують, що ЗМІ РПЦвУ не можна довіряти, чи покладатись, як на об’єктивне джерело. Тим паче, що подібна брехня, про «захоплення» тиражується навіть митрополитом РПЦвУ Антонієм (Паканичем).\n«Захопленням» в РПЦвУ традиційно називають приєднання парафій до ПЦУ, шляхом голосування більшості парафіян на зборах (Наприклад на Сумщині на зборах за ПЦУ виступило 107 людей, проти трьох, які були за МП). Крім цього, навіть програні судові позови, якими завалюють РПЦвУ суди, не змушують цю релігійну організацію заспокоїтись і діяти згідно з українським законодавством. Там ніяк не можуть змиритись із тим, що українські громадяни хочуть і можуть існувати без духовної протекції і підпорядкування Кремлю.\nЗагалом захід до храму в селі Навіз відбувся без жодних сутичок чи суперечок.\n«Перед тим ми сповістили поліцію, показали всі документи, з якими наступного дня спокійно зайшли до храму, відчинили центральний замок. Зайшла поліція, зробила відео знімання, зафіксували все, що є і чого немає, і далі ми провели перше богослужіння, відслужили вечірню», – пригадав священник.\n«Жодної агресії немає. Вони більше інформаційно атакують, починають писати, що “захопили”, “терористи”. Але щоб хтось прийшов і розповідав, що ми не праві, такого немає», – розповів священник ПЦУ. Втім, він не відкидає вірогідності того, що згодом представники РПЦвУ можуть почати судову тяганину.\nСвященник ПЦУ також уточнив, що близько пів року тому члени релігійної громади, провели у селі опитування щодо переходу і більшість (370 людей з 400, які могли голосувати) висловилися за приєднання до Помісної Української Церкви. Перші збори відбулись 4 квітня 2021 року біля церкви, про що було завчасно повідомлено місцевих жителів.\nЗа словами священника, найбільш голосно проти переходу виступали вже колишній настоятель від РПЦвУ Анатолій Остапчук.\n«Вони кричали, сварилися, що не треба нам цього, що “нікогда” не буде цього, ніякої Православної Церкви України, мовляв, що ви робите бучу в селі», – пригадав отець Володимир.\n«Все правильно оформили, і вже ці документи були зареєстровані в ОДА. 5 жовтня голова ОДА підписав документи про перереєстрацію статуту і перехід релігійної громади до ПЦУ», – розповів отець Володимир.\nПротягом цих кількох місяців, поки релігійна громада займалася паперовою роботою, священнослужителі і віряни РПЦвУ чинили опір вільному волевиявленню релігійної громади, зокрема, самі влаштували збори, під час яких спробували підробити протокол голосування.\n«Вони хотіли зробити потаємні збори, не показуючи, хто і за що проголосував, бо їм так було вигідно. Але наші віряни з громади ПЦУ, які також були на тих зборах, вимагали, щоб голосування було відкритим. Бо виявилося, що там від кожного прихильника МП було по двадцять підписів у протоколі голосування. Цього робити не можна. На щастя, ці їхні збори забракували, а протокол зборів не зареєстрували», – розповів священник ПЦУ Володимир.\n14 жовтня у селі Навіз Рожищенської громади пройшла перша вечірня служба вірян, які приєднались до Православної Церкви України, у церкві святкували Покрову. Під час першого та другого богослужіння ПЦУ були присутні працівники поліції, аби уникнути можливих провокацій. Однак усе пройшло спокійно.\nПредыдущая статьяСиловики РФ вывезли политзаключенного Яцкина в неизвестном направлении – адвокат\nСледующая статьяЭкология Крыма: под оккупированным Севастополем вырубили более сотни краснокнижных деревьев. ФОТО\nВ рамках учебных сборов в Эстонии "Okas 2021", которые пройдут 17-25 ноября, эстонские резервисты соорудят временный барьер на границе...\nЗСУ тренували в зоні ООС на Луганщині відбиття танкової атаки. ФОТО та ВІДЕО\n04:59 | 18.11.2021


УПЦ МП влаштували «молебень» проти біометричних паспортів\nВаря Гончарова 26 марта 13:00\nМосковський патріархат влаштував «молебень»… під Верховним судом України, з вимогою відмінити біометричні паспорти, бо це, як вони пишуть в листівках «точка невозврата».\n«Ще й яка точка невозврата! Українцям, яким тепер значно легше відвідати будь-яку Європейську країну, складніше буде вішати на вуха лапшу про «загниваючій запад» і про те, як Україні добре жилось би з «братнім російським народом».\nКремль не спромігся провалити безвізовий режим для України на рівні нашого Парламенту і центарльних органів влади, на рівні наших європейських партнерів і тому останнє, що вони в конвульсіях роблять — це через «кремлівських агентів в рясах» переконують українців не робити біометричні паспорти», наводячи самі безглузді аргументи, — пише вона.\nІ зазаначає, що тут хотілось би сміятись, якби б не довелось плакати. Плакати від того, що значна кількість українців продовжують відвідувати точки кремлівської пропаганди і агентури під назвою «Українська православна церква (московського патріархату)».\nЧитайте: Забытая история происхождения масонов\nвідмінити біометричні паспорти


Фукс повідомив про закінчення безпрецедентної за тривалістю космічної місії, здійсненої на кораблі Маска\nср, 05/05/2021 - 17:20\nПро світову подію повідомив відомий меценат і бізнесмен Павло Фукс. Новину про закінчення місії астронавтом він розмістив у себе в Телеграм-каналі в середу, 5 травня.\nФукс повідомив, що приводнення чотирьох астронавтом, серед яких були Майкл Хопкінс, Віктор Гловер, Шеннон Уолкер з США і Соічі Ногуті з Японії, відбулося в Мексиканській затоці. Астронавти перебували на орбіті 168 днів.\nЯк відомо, місія пристикувалась до Міжнародної космічної станції 16 листопада 2020 року — майже через 27 годин після старту. Фукс повідомив, що американська місія Crew-1 побила рекорд як найтриваліший політ космічного корабля США з екіпажем на борту. Відзначається, що попередній рекорд був встановлений майже 50 років тому в 1974 році. Тоді тривалість польоту склала 84 дні.\nТакож бізнесмен розповів, що астронавти в останньому польоті подолали понад 71 тисячі миль, зробивши 2688 витків навколо Землі. Відзначається, що посадка астронавтом була першим нічним приводненням космічного корабля за останні 52 роки.\n"На початку 2021 року астронавти Crew-1 здійснили 5 виходів у відкритий космос за межами орбітальної лабораторії.Астронавти брали участь у наукових дослідженнях нових технологій - від вивчення білкових кристалів до відкриття нових ліків. Вирощували сільськогосподарські культури в космосі та створювали знімки для Crew Earth Observation — одного з найтриваліших досліджень для відстеження стихійних лих", - пише Фукс у своєму повідомленні.\nТакож бізнесмен розповів, що минулого місяця була запущена друга місія — NASA SpaceX Crew-2. Наступна місія, вже з назвою Crew-3, запланована на осінь 2021 року.\n"Запуски відбуваються в рамках програми NASA для комерційних екіпажів. Мета програми - налагодити безпечне, надійне та економне транспортування на Міжнародну космічну станцію і назад", - пише Фукс.\nРаніше Павло Фукс поділився своїми висновками щодо фантастичного успіху Ілона Маска пов'язаного із запуском космічного корабля Crew Dragon на ракетоносії Falcon 9. Також, він відповів на питання, що цікавить весь світ: "чому у Маска вийшло?".\nТакож Фукс повідомляв, що компанія Ілона Маска Neuralink показала мавпу з вживленим нейрочипом N1 Link, що дозволив тварині грати у відеогру "силою думки". За допомогою такого чіпа люди зможуть слухати музику без навушників і грати у відеоігри без контролера, але, спочатку Neuralink розробляли з метою допомогти людям з хворобою Альцгеймера, проблемами з пам'яттю, залежностями та паралічами.


Онлайн графік автобусів та наявність вільних місць - Про Катеринопіль\nОнлайн графік автобусів та наявність вільних місць\n31.10.2020 31.10.2020 Юрій Григор'єв 1 коментар автостанція, графік_руху, Катеринопіль\nСайт “ПроКатеринопіль” впровадив на сайті дуже зручний графік автобусів, що мають відношення до нашого містечка. Таким чином у розділі “Розклад руху” усі охочі мають можливість перевірити наявність вільних місць у маршрутних рейсах, що офіційно співпрацюють з автостанцією у Катеринополі. Окрім того, для зручності наших мешканців ми зробили кнопку “Купити білет”, яка дозволяє купувати собі квиток онлайн.\nНевдовзі у Катеринополі на усіх автобусних зупинках будуть розміщенні QR-коди, які дадуть змогу переконатися мандрівникам, що вони стоять не даремно. Для старшого покоління, що ще не до кінця засвоїли можливості QR-коду, радимо сміливо запитувати молодь, яка сміливо може продиктувати корисну інформацію за наявності інтернету.\nВарто додати, що найближчим часом на сайті буде також графік залізничного сполучення, подібний на графік автобусів, у тому числі рейсу Черкаси-Львів та Львів-Черкаси, що зупиняється у селищі Єрки.\nЦікаву пропозицію адміністрація сайту отримала від мешканця Катеринополя, який запропонував зробити можливим на сайті оголошення Blablacar.\nОднак хочемо підкреслити, що всі операції та збільшення функціональності сайту “ПроКатеринопіль”, можливі лише завдяки фінансовій спроможності адміністрації. Ми вкотре нагадуємо, що сайт є незалежним проектом, який не має грошового покровителя. Закликаємо креативних людей ділитися своїми пропозиціями за цією адресою – katerynopil.com.ua@gmail.com, а добрих людей підтримати сайт фінансово – 4441 1144 5048 6509. Звітність гарантуємо!\n← Кількість хворих на COVID-19 у Катеринополі зростає\nУ Катеринополі відбувся протест проти дистанційного навчання →\n20.01.2022 20.01.2022 Дуб Микола 0\nOne thought on “Онлайн графік автобусів та наявність вільних місць”\nСповіщення: Відомий список депутатів Катеринопільської ОТГ - Про Катеринопіль


Ройоловка купити в Україні, ціна 300 грн, купити на UB.UA • UB.UA\nub.ua Сільське господарство Обладнання для тваринництва, птахівництва, бджільництва, заготівлі Ройоловка купити в Україні\nРойоловка купити в Україні\nКод товару: 05919018\nОпис товару Ройоловка купити в Україні\nРОЙОЛОВКА - призначена для легкого і зручного зняття бджолиного рою.\nДля успішного обслуговування бджолиних сімей пасічнику-любителю необхідно придбати пасічний інвентар. Крім того, кожен повинен мати 1-2 запасних вулика для того, щоб навесні пересадити в них бджіл, що погано перезимували чи опоносились, а також щоб помістити рой або зробити відводок. У зв'язку з тим, що дуже часто поблизу пасіки немає джерела чистої води і тому бджоли змушені брати воду з різних брудних місць, необхідно завжди мати напувалку для бджіл, яка складається з бачка з краном і похило поставленої дошки з жолобком для стоку води. Багато бджолярів цікавляться ходом медозбору протягом усього сезону і набувають майданчикові ваги, на яких щоденно ввечері зважують контрольний вулик. За різницею у вазі за минулу добу можна судити про силу взятки. Контрольний вулик ставиться під навіс для захисту від дощу або накривається плівкою перед негодою.\nКупити одяг та обладнання для бджільництва в Україні\nНомер телефону: +38 (067) 66594XX Показати телефони\nЭлектронаващиватель для пчеловодства купить в нашем магазине\nПроволка 330 гр. купить в магазине\nЛетковый заградитель для пчеловодства (двух-элементный) купить у нас\nВідгуки Ройоловка купити в Україні\nДип ликвид Mulberry Florentino (Шовковиця) 100 мл Carp Drive


Генітальний кандидоз: симптоми і методи лікування\nГенітальний кандидоз є не тільки неприємним, але і досить небезпечним захворюванням, що вражає жінок і чоловіків, а часом і дітей. В принципі, лікування хвороби добре відпрацьовано і досить ефективно, але для цього необхідно, щоб хвора людина своєчасно звернувся до лікаря.\nНа жаль, такий візит затягується, що призводить до ускладнення перебігу захворювання, і відповідних проблем зі здоров'ям. Для того щоб не допускати складно виліковних форм запущеній стадії хвороби, необхідно розуміти всю гостроту і специфіку кандидозу.\nКандидоз або, по-простому, молочниця є інфекційне захворювання, яке породжене дрожжеподобним грибком Кандида. Генітальний кандидоз вважається однією з різновидів цієї хвороби з локалізацією вогнища ураження в інтимній зоні: статевий орган у чоловіків, слизова оболонка піхви і вульва у жінок. Хвороба досить поширена по всьому світу, жінки страждають значно частіше, причому в репродуктивному віці.\nПоширеності захворювання сприяє той факт, що гриб Кандида відноситься до умовно-патогенних мікроорганізмів, тобто може тривалий термін спокійно існувати в людському організмі, нічим себе не проявляючи, але почати активну життєдіяльність при виникненні сприятливих умов. Через таких особливостей збудника, багато людей навіть не підозрюють, що є рознощиком зарази, і здатні заражати інших, при цьому вважаючи себе абсолютно здоровими.\nГенітальний кандидоз має подібний механізм розвитку незалежно від статі людини. За своєю формою гриб нагадує овальну клітку, всередині якої розташовується сумка зі спорами. При появі сприятливих умов починається активне розмноження гриба, заселяючи все найближчим простір. Об'єднуючись разом різні гриби утворюють ланцюжки Псевдоміцелій. Вони активно паразитують, виснажуючи запаси глікогену. У процесі життєдіяльності Кандида руйнує клітини тканин виділяються ферментами і викликає інтоксикацію організму.\nНайчастіше імунна система людини справляється зі збудником, і гриб формує навколо себе захисну оболонку, яка захищає його від антибіотиків тривалий час. Поширеність локалізації паразита в геніталіях пов'язана з преобладаем зараження статевим шляхом і забезпеченням в цій зоні оптимальних для гриба умов: підвищена вологість, температура в межах 36,5-37,2 ° С, слаболужна середу.\nЕтіологічний механізм зародження кандидозу в інтимній зоні має 2 основні складові: зараження грибом і провокування його активності. Генітальний кандидоз може викликати, як екзогенне, так і ендогенне зараження. Найбільш поширеною формою екзогенного зараження є статевий контакт з інфікованим партнером. Не можна скидати з рахунку і контактно-побутовий спосіб з урахуванням високої живучості гриба поза людським організмом.\nДосить багато збудників виявляється і в деяких продуктах. Так гриб прекрасно себе почуває в солодких фруктах, кондитерських виробах та здоби. Ендогенний канал зародження генітального кандидозу пов'язаний з міграцією суперечка з інших ділянок організму, зокрема, кишечника. Раніше проникли гриби і знаходяться в латентному стані, можуть стати причиною розвитку патології в геніталіях. Нарешті, молочниця у дітей обумовлена внутрішньоутробним або родовим зараженням від інфікованої матері.\nОсновні причини кандидозу інтимної зони пов'язані зі зниженням імунітету. Тільки за цієї умови у Кандиди з'являється шанс на активізацію. Серед причин, які запускають етіологічний механізм хвороби, слід виділити наступні провокуючі фактори:\nЗ урахуванням анатомічних особливостей прояв генітального кандидозу у жінок і чоловіків має певну специфіку. Основні симптоми жіночої молочниці: свербіж зовнішніх статевих органів, причому найбільший свербіж відчувається при ураженні вульви, а його посилення припадає на нічний час, що викликає безсоння, порушення сечовипускання і дизуричні явища. До найбільш характерних проявів відносяться вагінальні виділення в формі Белей сирного виду. У занедбаній формі виділення набувають зелений відтінок.\nПри гінекологічному огляді спостерігаються набряки, пігментовані ділянки, нальоти у вагінальної порожнини. Нальоти формуються з лейкоцитів, епітелію і псевдоміцелій. Можлива кровоточивість слизової оболонки. Схожі ознаки відзначаються на статевих губах і вульві. Хронічна форма хвороби протікає зі слабко вираженими симптомами.\nУ чоловіків генітальний кандидоз виявляється на голівці пеніса, а потім, переходить на крайню плоть, шкіру, мошонку і пахову зону. Основні форми прояву чоловічої молочниці: ерозії, плівки та плями (пухирчаста висипка) червоного кольору. Характерні симптоми хвороби:\nпочервоніння і набряки на голівці і крайньої плоті,\nналіт білого кольору у вигляді порошку (зазвичай між головкою і крайньою плоттю або в районі вінцевої канавки),\nбольовий синдром при сечовипусканні і під час статевого контакту,\nбілі слизові виділення їх отвори уретри,\nЕрозійних прояв характеризується великою кількістю дрібних прищів на голівці пеніса, які при Лопань утворюють мокнучі зони. На шкірі з'являються невеликі виразки. Локальна температура на пенісі підвищується. З'являється чутливий больовий синдром.\nНайбільш характерні форми прояву чоловічого кандидозу: кандидозний баланіт і уретрит. У першому випадку запальний процес обмежується статевим органом. При кандидозної уретриті процес переходить на сечівник, де породжує запальну реакцію. Подальше поширення генітального кандидозу веде до формування циститу.\nЛікування генітального кандидозу забезпечується комплексними методами. Базова терапія спрямована на знищення збудника, але при цьому необхідно домогтися підвищення імунітету, здійснити симптоматичну і регенеруючу терапію, провести лікування супутніх хвороб. Залежно від тяжкості перебігу патології терапія проводиться системними препаратами і засобами зовнішнього застосування.\nПринципово лікування чоловічої і жіночої молочниці не відрізняється один від одного, і, в основному, призначаються аналогічні препарати.\nРізниця полягає в формі зовнішніх коштів. Якщо для лікування жінок застосовуються вагінальні свічки, розчини для спринцювання, то у чоловіків затребувані мазі і розчини для поверхневого обробітку.\nМісцева терапія, найчастіше, забезпечується клотримазолом. Курс лікування становить 6-10 діб. Тут же призначаються наступні засоби: Натамицин, Пімафуцин, Нистатин. Ці кошти випускаються, як у вигляді мазей і кремів, так і у формі вагінальних свічок.\nСистемна базова терапія забезпечується антибіотиками противогрибкового напрямки. Препарати можуть призначатися разово в збільшеній дозі або з курсовим прийомом. Найбільш популярні і ефективні такі таблетки: Флуконазол, Дифлюкан, Медофлюкан, Флюкостат, Микосист, Форкан. Можуть також призначатися такі антибіотики: Ністатин, Амфотерицин, Натамицин, Леворин, а також азоли: Кетоконазол, Ізоконазол, Клотримазол, Міконазол, Еконазол. На розсуд лікаря приймаються і похідні ундециленовой кислоти: Флуцітозін, декамін, Ціклопіроксоламін, Тербинафин, Полижинакс, нафтифін.\nПозитивний ефект у лікуванні досягається при застосуванні народних засобів:\nЧасникова вода і часникове масло (суміш часнику з рослинним маслом): застосовуються 2 рази на добу, як розчин для протирання.\nНастій квіток календули (2 ст.л. сировини на 500 мл окропу), настоюється 50-60 хвилин.\nПротирання осередків ураження 2% -ним розчином питної соди.\nНастій плодів ялівцю: 30 г сировини на 500 мл окропу з настоюванням 3,5-4 години.\nСуміш цибулевого соку і мед (по 1 частини кожного), лимонний сік (2 частини) - вживається перед кожним прийомом їжі.\nГенітальний кандидоз важко віднести до дуже небезпечним і важких хвороб, але не прийняття своєчасних заходів може викликати серйозні ускладнення в сечовидільної і репродуктивної системи. Для того щоб виключити ризик складного розвитку хвороби, лікувати її треба своєчасно.


Ungvar.info || На Хустщині чоловік застрелив собаку: Пес кидався на дітей стрілка (ФОТО)\nХустська поліція розслідує факт жорстокого поводження з твариною. Правоохоронці розпочали слідство за фактом вбивства собаки мешканця хустського села Крайниково, інформує Відділ комунікації поліції Закарпатської області\nВчора, 9 вересня, увечері до поліції із заявою про вбивство собаки звернувся власник тварини. Чоловік повідомив, що його сусід застрелив його собаку породи хаскі.\nЗа викликом виїхала слідчо-оперативна група, яка встановила, що собака вибіг з двору та забіг на подвір’я сусідів, де гралися діти. Там тварина почала кидатися на малолітніх. Через загрозу їх життю, 61-річний житель села Крайниково застосував свою зареєстровану рушницю, якою застрелив тварину.\nЗа фактом правопорушення поліція розпочала слідство. Правоохоронці відкрили кримінальне провадження за статтею 299 Кримінального кодексу України, тобто жорстоке поводження з тваринами.\nУ ході слідства поліція з’ясує усі обставини інциденту.\n17:41Переглядів: 333 | Коментарів: 0\nжорстоке поводження з тваринами, собака, Хустщина


Реформа каботажних вантажів | Aurora Trans\nРеформа каботажних вантажів\nЗ 1 січня 2016-2025г. ЄЕАС намір лібералізувати ринок каботажних автотранспортних перевезень, що включає в себе ідею доставки вантажів по території однієї країни резидентами країн Євразійського союзу. У реалізації проекту беруть участь країни Білорусь, Росія і Вірменія, згідно з рішенням Вищого євразійського економічного ради від 08.05.15 №13. Казахстан візьме участь не раніше 2025р.\nНа першому етапі реалізації проекту\nЗ 1 січня 2016 по 31 грудня 2017 року, Вірменія надасть право на каботажні перевезення Білорусі та Росії в областях Арагацотн, Лорі і Тавуш (на вибір). Білорусь надасть право представникам Росії та Вірменії на каботажні перевезення в одній з трьох областей - Могилевської, Гомельської або Вітебської. Росія дасть право білоруським компаніям вантажоперевезення на території Псковської, Брянської або Смоленської областей, Вірменії - в Ростовській області, Ставропольському краї або Північної Осетії - Аланії.\nУ 2016 р можна буде виконати всього лише одне каботажне перевезення в попутному напрямку в країну реєстрації. При цьому фури, повинні бути обладнані тахографами та супутниковою навігацією (http://ati.su/Media/Article.aspx?HeadingID=1&ID=4561).\nПростій фури не повинен перевищувати більше трьох днів після вчинення основного перевезення.\nДалі планується збільшити до семи календарних днів і залишатись остаточним протягом усього періоду реалізації проекту, але буде лише з 2018 р - 2019 р.\nНа третьому етапі з 2020-2024г країнам, які беруть участь у каботажних перевезень нададуть право на одне таке перевезення між державами, які є країнами-резидентами для перевізника. Наприклад вірменські компанії зможуть перевезти товари з Білорусі в РФ.\nНа останньому етапі лібералізації каботажних перевезень, члени ЄАЕС нададуть право транспортним компаніям виконати до трьох перевезень вантажів на одному і тому ж транспортному засобі.\n1 січня 2025 почнеться четвертий етап лібералізації каботажних перевезень, під час якого держави - члени ЄАЕС нададуть транспортним компаніям право виконати до трьох послідовних перевезень вантажів на одному і тому ж транспортному засобі між двома країнами.


Як визначити стать дитини по зовнішності матері | Перина\nНародні способи як визначити стать дитини\nПротягом всієї історії людства люди намагаються вгадати, хто ж у них народиться – хлопчик чи дівчинка? Сьогодні у батьків з’явився практично абсолютна можливість дізнатися стать дитини вже на самому початку вагітності (починаючи з 6 тижня вагітності), однак ми пропонуємо вам і кілька народних способів визначити стать майбутнього малюка.\nБагатьом батькам відразу після зачаття дитини не терпиться визначити стать дитини. Звичайно на більш пізніх стадіях вагітності це можна зробити за допомогою УЗД, але ж хочеться щось дізнатися хто народиться відразу. Тут нам на виручку приходять народні способи, накопичені досвідом і спостереженням минулих поколінь.\nВиділимо кілька груп методів визначення статі дитини.\n1. Визначення статі майбутньої дитини з його поведінки і формі живота майбутньої мами\nДівчатка і хлопчики-різному поводяться в утробі матері. Дівчатка більше намагаються вдарити по печінці, а хлопчики по сечового міхура. Округла форма живота вказує на те що всередині сидить дівчинка, а загострена натякає на хлопчика.\n2. Зовнішність майбутньої мами і її самопочуття\nЯкщо жінку часто морозить то вона вагітна дівчинкою, якщо навпаки часто відчуває жар – хлопчик. Сильний токсикоз вказує на хлопчика (це доведено і науково). На стать дитини так само вказує і те що їсть жінка, якщо вона більше налягає на кисле, солоне і м’ясне, то швидше за все у неї з’явиться синочок. А дочки роблять маму ласункою підштовхуючи маму до булочок і солодким фруктам. Апетит так само залежить від статі виношуваної дитини – матусі пацанів їдять більше. Постійно холодні ноги жінки це теж витівки хлопчиків. Якщо жінка покращала з початку вагітності – виношує хлопчика, а якщо трохи змарніла то дівчинку (теж доведено науково – плід дівчинки забирає з організму мами жіночі гармонь, в наслідок чого у мами погіршується обмін речовин).\n3. Момент зачаття\nТут має на увазі час статевого акту, який на думку батьків і привів до зачаття. Якщо зачаття відбулося в той день коли була овуляція то народиться хлопчик, якщо до овуляції то на світ з’явиться дівчинка.\nПланування статі дитини штука звичайно цікава, але не варто зациклюватися на цьому. Головне що б малюк народився здоровим, а якої він статі не так вже й важливо.\nМетодика прогнозування статі Сергія Карагодіна\nСуть методу. Розрахунок даних для визначення статі дитини заснований на циклічності оновлення крові чоловіків і жінок залежно від дати їх народження. Термін оновлення крові достатньо абстрактний і може бути опротестований, проте мені він здається найбільш прийнятним у даному описі. Цикли оновлення крові для чоловіків і жінок різні і складають строго певні періоди, починаючи з їх днів народження. Дозволю собі не оприлюднювати ці дані і віднести їх до Ноу-Хау (know-how).\nПрипустивши, що стан крові змінюється від максимуму – початку циклу, до мінімуму – його кінця, і поєднавши дані для чоловіка і жінки, можна знайти певну залежність і ввести новий термін – Сила крові або Молодість крові, що характеризує дану залежність. Саме цей параметр і визначає стать майбутньої дитини – тобто чия кров сильніше (або молодше), та кров і превалює, зумовлюючи стать майбутньої дитини.\nПараметр Сила крові строго прив’язаний до дат, що дозволяє, з великою точністю, обчислити ймовірність появи дитини тієї чи іншої статі, на будь-яку дату в році. Більш детально – див. Тут.\nДревнекитайская таблиця визначення статі дитини за часом зачаття\nХочете перевірити себе? Спочатку знайдіть вік матері, потім зіставте його з місяцем, в якому був зачатий дитина. Ви отримаєте плюс або мінус, що позначає, відповідно, хлопчика чи дівчинку. Так ви можете перевірити народження своє або родичів.\nВраховуючи вік передбачуваної матері, який вказаний в таблиці від 18 до 45 років, ви визначите, в якому місяці може народитися хлопчик чи дівчинка, вибираєте переважне і відраховуєте від даного місяця дев’ять, щоб отримати час зачаття. Успіхів вам у ваших починаннях! Перейти на сайт: Джерело\nTagged with → визначення статі дитини • визначити стать дитини\nЯк визначити стать дитини в домашніх умовах Як вибрати і якою має бути блешня для вдалої лову щуки


Зачіски для витончення волосся - Стрижка\nЗачіски для витончення волосся\nТак, ви все ще можете добре виглядати з рідким волоссям - ось як\nЧоловіки з рідким волоссям часто стають песимістами щодо своєї зовнішності. Звичайно, це не цікаво втрачати волосся, але скорочуються фолікули самі по собі не прирікають вас. Пишайтеся своєю зовнішністю та надихайтеся від цих стильних знаменитостей чоловічої статі, які страждають від витончених замків.\nТакі образи дизайнера Тома Форда змушують мене думати про стиль, чудовий стиль.\nБагато часу, коли ми думаємо про чоловіче волосся, ми автоматично не передбачаємо чудового стилю. Сьогодні я хочу зосередитись на важливості стилю, коли ми розглядаємо ідеї для чоловіків з рідким волоссям. Хоча на тему тонкого волосся мало дискусій, це слід розглядати як генеалогію і час, як правило, веде нас, хлопців, туди! Цього досить не уникнути, але, застосувавши нотку стилю, ми можемо змусити це працювати для нас.\nПогляньте ще раз на Тома Форда. Він являє собою картину елегантності та вишуканості з чудовими волоссям! Так, чудовий виріз може дати вам чудове волосся і стати підписом для вашого особистого чуття. Тож давайте скористаємось можливістю визначити себе. Як каже стара приказка, двері зачиняються, а вікно відчиняється. Сьогодні я хочу поділитися з вами деякими «відкритими» вікнами.\nТож давайте почнемо з Тома Форда та обговоримо, як можна привернути його погляд.\nПоріз. Попросіть стиліста про виріз ножицями / бритвою. Ви хочете, щоб боки і спина були досить щільними, уникаючи виразного погляду. Верх короткий і текстурований для руху. Ця комбінація створює різкий погляд, не будучи надто суворим.\nСтиль: Почніть із згущуючого шампуню та кондиціонера, такого як Dove Men + Care зміцнюючий шампунь. Потім рушником висушіть волосся, а потім додайте об’ємний засіб, такий як Bumble & Bumble’s Thickening Hairspray. Нанесіть руками і розчешіть пальці на місце; дайте йому висохнути і за потреби перекладіть його пальцями.\nДжуд Лоу завжди був чарівником дебонайра, і він зберігав це повітря завдяки дуже хорошому різу. Злегка хвилясте волосся - це середньо-коротка довжина, що є запорукою його чудового вигляду. Ця довжина зберігає природний шарм хвилі, не жертвуючи акуратністю, а текстура надає вигляду повноти.\nРозріз: Вам знадобиться вирізати ножиці / бритви. Спинка і боки повинні мати деяку довжину; Попрацюйте зі своїм стилістом, щоб знайти довжину, яка ріжеться лише до кінця локону. Верх повинен бути трохи довшим, щоб ви могли зачесати волосся трохи назад і вбік.\nСтиль: Для цього стилю вам потрібні шампунь і кондиціонер, призначені для кучерявого волосся. Ці засоби допомагають волоссю скористатися локоном і мінімізують час укладання. Висушіть рушником, а потім нанесіть гель, сформульований для кучерявого волосся - природним вибором є гель для стилізації American Crew’s Light Hold. Опрацюйте це за допомогою волосся, форми, а потім дайте йому висохнути природним шляхом.


"Віра і Воля" - книга яка пробуджує пам'ять . Суспільство, Культура ДНІПРОГРАД\nГоловна / Суспільство , Культура / "Віра і Воля" - книга яка пробуджує пам'ять\n"Віра і Воля" - книга яка пробуджує пам'ять\nСьогодні, 13 липня, у медіа-центрі "МОСТ ДНІПРО" презентували книгу-комікс про останній бій УПА "Віра і Воля". Про це повідомляє Дніпроград з місця подій.\n"Віра і Воля" - книга, яка пробуджує пам'ять. Правду можна надовго заховати, але неможливо зовсім знищити. Книга-комікс "Воля і віра" - це поєднання художнього викладу історії і документального аналізу. Вона розповідає історію члена Подольского окружного проводу ОУН, досвідченого командира Петра Пасічного та його джужини Марії Пальчак, яка стала учасницею останнього бою УПА, який відбувся на Тернопільщині 14 квітня 1960 року. Неспростовані факти, спростування історичних міфів і доказів, що метою українців завжди було отримання незалежності України.\n"Сьогодні ми презентуємо нашу книгу, спільний проект "Віра і Воля", після презентації, яка вже пройшла у Маріуполі і Запоріжжі. Це не просто книга, це елемент, наш вклад в створення системної, інформаційної безпеки нашої держами. Мета цього проекту - руйнування міфів і стереотипів, які є руйнівними для української єдності, наприклад про те що УПА працювала з нациським режимом, а отже всі її члени є "прибічниками нацистів" і т. д.", - зазначив співавтор книги, автор ідеї, юрист, заступник міського голови Тернополя Леонід Бицюра.\nВ цій книзі розповідається про останній бій УПА, який відбувся 14 квітня 1960 року, тобто аж за 15 років після завершення війни з гітлерівцями. Очевидно що ані нацистів, ані фашистів вже не було, а отже актуальним є запитання "За що тоді боролися українська армія?". Очевидна відповідь - що ця структура боролася за українську ідею, за українську державу, боролася як з нациським режимом, так і с радянським.\nКнига складається з двох розділів. Перший розділ - це комікси, а друга частина це розповідь про ці ж події, але вже на основі архівних, грунтовних дослідженнь. Це дослідження джерел СБУ, кримінальних справ та інших. Ця частина необхідна, аби зацікавлений читач зміг знайти відповіді на питання, які можуть постати після перегляду коміксів.\nАвторами книги є Лєонід Бицюра, Володимир Стаюра та Віктор Уніят, ілюстратор - Ігор Биць.\nТеги: незалежність, книга, УПА, історія


21:35 4 Декабрь 2019\nЩо вибрати: камін або піч, що стоїть окремо? При тому різноманітті камінних-пічних рішень, з упевненістю можна сказати: що вам більше подобається.\nКамінна топка потребує набагато більше місця, ніж автономна піч — вона має досить масивний корпус. Тому, якщо ви плануєте встановити саме її, то потрібно ретельно прорахувати габарити, тому що вона може зайняти більшу частину кімнати. У разі, якщо приміщення не велике, то камін буде надмірно домінувати, «давити».\nОсновною перевагою каміна є те, що він може замінити центральне опалення. У такому випадку потрібно розглянути варіант з примусовою конвекцією. Про це слід задуматися, коли камін повинен використовуватися для обігріву приміщень, а вироблений газ, наприклад, призначений для нагріву проточної води.\nОбігрів будинку в значній мірі каміном — це рішення для тих, хто не проти того, що приміщення з каміном може перетворитися в котельню. Кожен раз, коли ми відкриваємо дверцята каміна, щоб підкинути дров, в кімнату проникає запах палаючого дерева. Та й постійне носіння дров може стати у завадi підтримання чистоти.\nЯкщо ж ви плануєте прикрасити сучасний інтер’єр, то не варто боятися, що «традиційний» камін зіпсує остаточний результат. На даний час компанія Warmhouse може запропонувати на вибір камінні топки в широкому асортименті для будь-якого стилю інтер’єру, і на будь-який смак.\nОтже, недоліки каміну:\nвстановлення може потребувати капітального ремонту приміщення.\nАвтономна піч — альтернатива каміну\nЯкщо у нас є невелике приміщення, яке ми маємо намір опалювати вогнем лише в незначній мірі, і вогонь призначений, перш за все, для того, щоб осінні і зимові вечори були більш приємними і затишними, то кращим вибором буде автономна піч. Вона займає набагато менше місця, а установка не вимагає капітальної перебудови. Фахівці компанії доставлять вже готову до використання піч, встановлять на підготовлене місце і підключать до димоходу. Навіть якщо ви вирішите переїхати в інший будинок, то зможете забрати піч з собою.\nНа ринку представлений дуже великий вибір окремо розташованих печей. Найпопулярнішими залишаються чавунні печі, які відрізняються найрізноманітнішим дизайном і вартістю.\nнижча ціна, ніж у камінних топок;\nшвидка збірка і встановлення;\nневелика кількість місця, необхідного для того, щоб зібрати та встановити.\nнизька ефективність: піч виділяє тепло в приміщення тільки через стінки, що нагріваються, у неї немає теплообмінника;\nвона не підходить для опалення всього будинку, її мета — обігрів приміщення, в якому вона знаходиться.\nОтже, зважуйте всі «за» і «проти», вибір за вами!\nСледующая публикация Угон автомобиля и получение страховки: пошаговая инструкция для водителя\nПредыдущая публикация Сервис проверки авто по VIN-коду. Что такое VIN-код и какую информацию он дает?


Вар`яти 3 випуск дивитися онлайн від 09.11.2016 - частина 10 | Вар`яти\nVideo: Король монологів Владзьо. «Вар`яти». Випуск 3. Частина 10. 09.11.2016\nДивитися онлайн випуск 3 Вар`яти від 09.11.2016. Шоу Вар'яти Сергія Притули - випуск 3 дивитися онлайн - частина 10\nВар`яти / Сезон 1 / Випуск 3. «Вар`яти» / Король монологів Владзьо. «Вар`яти». Випуск 3. Частина 10. 09.11.2016\nКороль монологів Владзьо. «Вар`яти». Випуск 3. Частина 10. 09.11.2016\nДивіться десяту частину третього випуску шоу «Вар'яти» на Новому каналі.Король монологів Владзьо.\nДивіться онлайн 11 частина 3 випуску шоу Вар'яти


Класти асфальт чи лікувати дітей: як у кропивницькій лікарні медики отримали нові обов'язки | Перша електронна газета\nКласти асфальт чи лікувати дітей: як у кропивницькій лікарні медики отримали нові обов’язки\n06.07.2018 13:48 Відео, Соціум\nУ Кропивницькому винайшли своєрідний лайфхак, як поєднати функції медичного працівника та асфальтоукладальника. За наказом головного лікаря дитячої міської лікарні, що на території медцентру “Добруджа”, медсестри та санітарки носили асфальтобетон відрами, а двоє чоловіків, один з яких представився водієм, трамбували суміш у вибоїнах на території медзакладу. Керівниця лікарні Оксана Клюєнко назвала вкладання асфальту “громадською діяльністю та господарчими роботами”, а в управління охорони здоров’я міськради Кропивницького не побачили ніяких порушень у такому перепрофілюванні медичних працівників.\nМинулого тижня група людей у медичних халатах та костюмах вручну носили, вкладали і трамбували асфальт у дворі дитячої міської лікарні за адресою просп. Університетський, 6. Під час спілкування з ними виявилося, що це медпрацівниці лікарні – санітарки та медсестри. Вони у робочий час чомусь знаходилися не біля хворих діток, а виконували зовсім не властиву їхнім посадам роботу.\nЖінки носили асфальтобетон із купи, яка знаходилася за будівлею лікарні, засипали його у вибоїни на дорозі, а чоловіки, один з яких представився водієм, трамбували суміш примітивним ручним пристроєм. Таким способом вже було “відремонтовано” значну площу подвір’я медзакладу.\nЗапитання журналіста Першої електронної газети, чому медпрацівники виконують нелегку роботу, яка не входить у їхні посадові обов’язки, “медичні асфальтоукладальники” переадресували головному лікарю дитячої міської лікарні. Її, до речі, не довелося шукати, адже керівниця закладу через деякий час вийшла з будівлі лікарні на подвір’я.\nЗа словами Оксани Клюєнко, вкладання асфальту у дворі медзакладу, це громадська діяльність, яка входить у обов’язки усіх працівників лікарні.\n“Якщо коштів немає, і нам вдалося знайти десь цей асфальт, то ми й працюємо. Візьміть будь-яку посаду, там написано, що якщо треба якусь господарську роботу виконувати, то медики можуть бути залучені. У даному випадку – це наше внутрішнє право. На наше існування не виділяється жодної гривні, ні на поточний, ні на плановий ремонт. Тому ми утримуємо територію власними силами. Їм не хочеться, але це необхідно”, – розповіла головний лікар дитячої міської лікарні Оксана Клюєнко.\nЧи дійсно медиків мають право залучати до таких непростих робіт, як укладання асфальту, Перша електронна газета також запитала у заступниці начальника управління охорони здоров’я Лариси Кудрик. Посадовиця відразу ствердно сказала: “До обов’язків медпрацівників не входить укладання асфальту”. Проте, коли дізналася, що цим займалися у медзакладі, який підпорядкований управлінню, її думка відразу змінилася.\n“Це функції головного лікаря. Працівники закладу підпорядковані не управлінню охорони здоров’я, а своєму керівнику. Задавайте ці питання на місці. Я можу вам сказати про посадові обов’язки головних лікарів, а щодо посадових обов’язків працівників, то вони підпорядковані лише керівнику закладу. І всі претензії, усі конфліктні ситуації й трудові спори вирішуються на місці. Якщо вони є.\nЯкщо люди не скаржаться, і в них є вільний час… Вони ж не кладуть асфальт керівнику закладу вдома. І роблять це не від хорошого життя, а тому що не вистачає коштів. Люди працюють у свій вільний час, не у вихідний, і не на чиїйсь дачі”, – відповіла Лариса Кудрик.\nЗаступниця начальника управління охорони здоров’я також додала, що до неї ніхто із працівників цієї лікарні не скаржився на примус. Тому, на її думку, журналіст дарма роздуває це питання.\nЗазначимо, що під час понеділкової наради міський голова Андрій Райкович згадав про випадок. Проте очільника міста чомусь більше хвилювало те, що медики працювали у білих халатах:\n“Люди у білих халатах носять асфальт і засипають ями. У нас що, немає комунального підприємства, немає можливості на території лікарні засипати ями чи зробити ремонт дорожнього покриття? Невже це треба, щоб медперсонал виходив ще й у білих халатах?! А потім у цих самих халатах ідуть до хворих діток?!\nБудь ласка, розберіться! Тепер будемо розказувати, що це підмінні халати, що це халати для господарської роботи, що в цих халатах вони не йдуть до хворих. Але ж разом з тим, білі халати, це спеціальний одяг для тих, хто знаходиться у приміщенні лікарняного закладу, а не зовні”.\nЦим і обмежилася реакція міської влади на той факт, що медичні працівники, замість того, щоб надавати якісні послуги і піклуватися про хворих дітей, укладали асфальт.\nПерша електронна газета обов’язково звернеться із запитами до керівниці дитячої міської лікарні Оксана Клюєнко, щоб отримати посадові обов’язки медпрацівників, і з’ясувати, чи дійсно там є пункти про укладання асфальту. Оскільки місцева влада фактично проігнорувала цей інцидент, редакція нашого сайту повідомить про “додаткові” обов’язки медпрацівників у Міністерство охорони здоров’я.


У Китаї жінка народила двічі за один тиждень | Хрещатик - новини та життя української столиці.\nУ Китаї жінка народила двічі за один тиждень\nСпершу на світ з'явився хлопчик, а ще через кілька днів - двоє дівчаток. Такі незвичні пологи відбулися у китайському місті Ічан. Жінка, яка була вагітна трійнею, спершу народила одну дитину, а через шість днів - двох інших.\n21 лютого у неї відійшли води і почалися перейми. У цей день на світ з'явився недоношений хлопчик вагою 1,44 кілограма. Але після цього несподівано перейми припинилися, хоча в утробі китаянки залишалися ще дві дівчинки.\nЛікарі вирішили не стимулювати пологи. Дівчаток-близнят китаянка народила так само у природний спосіб, але через сім днів - 28 лютого.\nАкушерка, яка приймала пологи у Чен в обох випадках, каже, що ще ніколи за двадцять років своєї практики не бачила нічого подібного. Відомо, що у дівчаток була одна плацента на двох, а у хлопчика - своя власна плацента і своя плодова оболонка.\nпрочитало 5277 чoловік\n: 8.2764 sec


Ілюстрована історія України/Походи руських дружин — Вікіджерела\nІлюстрована історія України/Походи руських дружин\n←Русь Ілюстрована історія України\nПоходи руських дружин Найдавнїйші князї і князь Олег→\nІлюстрована історія України — Походи руських дружин Михайло Грушевський\n20. Походи руських дружин. В IX столїтю починаємо вже з часта чути про походи руських дружин на сусїднї землї. Так з початком IХ віку „погибельний іменем своїм і ділами народ Русь“ (так називає його житиє св. Георгія Амастридського) пустошив полудневе побереже Чорного моря, береги Малої Азії від Константинополя до Синопа; припадком довідуємо ся про се з приводу того, що ся руська дружина зайшла в город Амастру, і в житиї св. Георгія Амастридського записано чудо, яке мовляв стало ся з сими напастниками. В житиї иньшого святого Стефана Сурожського оповідаєть ся про те як „руська рать“ з своїм князем Бравлином пустошила в тих же часах полудневе побереже Крима.\n52. Ручка тогож варязького меча.\nТаких нападів на візантийські городи на Чорноморю було мабуть в тім часї богато, і щоб забезпечити ся від них, правительство візантийське в 830-х роках завело переговори з князями руськими. Припадком довідуємо ся про се з того, що в 839 роцї імператор візантийський з своїми послами післав до імператора нїмецького послів руського князя, щоб нїмецький імператор їх від себе переслав до дому, бо з Візантиї заступили їм дорогу якісь вороги (мабудь орда угорська). Одначе незадовго почали ся знову походи Руси на візантийські землї. Найбільший похід став ся в 860 роцї. Русь великим військом напала на сам Царгород. Було їх 200 великих човнів, на них могло бути коло 10 тисяч війська. Візантийський імператор саме вибрав ся з військом своїм на війну в Малу Азію і столиця його зістала ся без війська. Русь обпала її й нищила околицю: люде поховали ся за мури головного міста і в великім переляку чекали нападу, питаючи ся оден одного: чи вже вороги перелїзли через мур? чи не опанували міста? Тодї патріарх, щоб прогнати той страх, звелїв обнести по мурах ризу Богородицї, що переховувала ся в одній з церков; духовенство з святошами і з цїлим містом ходило по мурах і правило молебнї, і се вважало ся чудом божим, що після сього руське військо кинуло місто і поплило геть. Потім оповідали, що велика буря підняла ся, як у море умочили ту ризу Богородицї: вона розбила човни Руси та змусила їх тїкати; але се вже пізнїйше додано: сучасні нїчого про се не кажуть, а Русь покинула Царгород мабуть прочувши, що імператор вертаєть ся з військом.\n52. Грецький єпископ на Руси: князь велить покласти в огонь євангелїє (малюнок у грецькій хронїцї).\nСей сміливий напад на саму столицю примусив візантийське правительство знову заходити ся коло Руси. Були вислані посли, до руських князїв з богатими дарунками, дорогоцїнними грецькими матеріями і убраннями, шовковими, золотими і срібнотканими. Вони уложили згоду, трактат з князями, а епископ, висланий з посольством, намовив богатьох охрестити ся. Греки оповідають, що й тут не обійшло ся без чуда. Русь, слухаючи єпископа, захотїла, аби й їм якесь чудо показав, як стільки їх оповідає: сказали йому, аби положив в огонь євангелїє, що держав у руках, і коли воно зістанеть ся цїле, як ті отроки в пащи огненій, про яких оповідав, — тодї вони охрестять ся. Епископ вложив євангелїє в огонь, і воно справдї зістало ся цїле, і тодї богато Руси охрестило ся. Але такі чуда з євангелїєм оповідають ся при ріжних оказіях.\nОкрім походів на грецькі городи Русь ходила і на каспійське побереже. Припадком згадує оден пізнїйший арабський письменник, що описував історію Табарістана, себто полудневого побережа Каспійського моря (див рис. 58) про похід Руси на сї береги десь коло р. 870. Потім такий похід став ся в 910, і пізнїйше вони нам звістні.\n54. Чудо з євангеліем (звід ти ж), євангеліє не згорає в огні.\nЯка то була Русь, звідки і як звали ся її ватажки чи князї, ті грецькі та арабські письменники не кажуть. Арабське джерело IX в., що оповідає про руське житє і німецький лїтописець, що згадує про послів руських у імператора (839), називають того князя руського „каґаном“, так справді й пізнїйше називано київських і иньших українських князїв (Володимира й иньших): так титулував себе хозарський володар. І від Хозар се могло піти й між українськими князями. Лїтописець київський надибавши у грецьких джерелах похід на Царгород 860 року, притулив його до тих київських ватажків Аскольда і Дира: міркував, шо то мусїли бути київські князї. І справдї так мусіло бути, що сї далекі походи „руські“ чи всї з Київа виходили чи ні, але показують, що вже в тім часі в Київі виросла велика сила воєнна, звана руською, підбила вже собі сусідні землї, шукала здобичи в далеких походах, і від неї виходили ті далекі походи на полудне. Патріарх Фотий в своїх проповідях в Константинополі під час походу 860 р. таки так і каже, що Русь осмілила ся напасти на Царгород після того, як підбила сусїдні землі і з того дуже загордила ся. В договорі князя Ігоря з Греками 944 р. окрім київського князя посилають до імператора послів ще з двадцять „світлих і великих князїв і великих бояр“ як називає іх трактат, і стільки ж їх приблизно прислало своїх послів кільканадцять лїт пізнїйше з княгинею Ольгою. Таке велике число князїв і намісників, що були „під рукою київського князя“ (як говорить ся в трактаті Олеговім), само вже показує на великі простори держави, на великі землі, що підлягали київському князеви. Знаємо, шо в 940-х роках Ігор сидів сам у Київі, а син його, малий Святослав посаджений був у Новгороді, на північнім кінцї Днїпрової дороги. Походи ж Руси на чорноморські городи, їх заходи в Криму, і руське князївство в Тмуторокани, на Керченській протоцї, показують, що і полудневий кінець сеї дороги Русь тримала в своїх руках, поки турецькі орди не знищили чорноморської степової людности. Сухопутні і річні дороги на схід через землї Сїверян і Вятичів були також в руках київських князїв уже в IX в. З початком X в. в головних містах Сїверщини сидять уже підручники київського князя, і Русь заберає в свої руки потрохи й саме Подонє, щоб відкрити собі дорогу на каспійське побереже. Східнословянські племена вже всї — і українські і північні на початках X в. стояли під властю київського князя, в більшій або меньшій покорі йому, а також і деякі сусїдні фінські землї на Поволжу, та мабуть і литовські на заходї. Вся та територія, що пізнїйше належала до Київської держави, була вже під властю київських князїв на початках X в., за часів кн. Олега, тільки що ся власть не була ще така сильна, не проходила глубше у домашнє житє тих ріжних племен так як пізнїйше.\n55. Аскольдова могила в Київі (теперішня церква побудована в минулім столїтю).\nОтримано з https://uk.wikisource.org/w/index.php?title=Ілюстрована_історія_України/Походи_руських_дружин&oldid=44716\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 12:06, 10 грудня 2014.


Прізвище на «С» - Айзек-Азімов\nКиїв, Львів: Берлін: Лондон: Торонто: Чикаго: Сідней: :: неділя, 05 квітня 2020 року\nДодано: 12.04.2008 Додав: Didpanas текстів: 213\nSpell My Name with an S, 1958\n© Український переклад. А. В. Онишко, 1990.\nМаршалл Зебатинський відчував себе дурнем. Йому ввижалося, ніби чиїсь очі дивляться на нього крізь немите вітринне скло, крізь щілини в дерев'яній перегородці — очі стежать за ним. Зебатинський уже не покладався ні на старий одяг, витягнутий з хтозна-яких часів, ні на загнуті вниз криси капелюха, якого він ніколи раніше не носив, ні на залишені в футлярі окуляри.\n— У моїй клієнтурі, докторе Зебатинський, ще не траплялося фізика,— сказав він.\nЗебатинський спалахнув рум'янцем.\nНумеролог посміхнувся так, аж зламалися зморшки в куточках його губів і нап'ялася шкіра на підборідді.\n— Вважаю за свій обов'язок про дещо вас попередити. Я не вірю в нумерологію і не гадаю, що почну в неї вірити. Якщо це має для вас значення, то кажіть одразу,— заявив Зебатинський.\n— Моя дружина вважає, що у вас щось таки, може, й є. Я прийшов, бо пообіцяв їй,— він знизав плечима, і відчуття власного глупства у нього ще більше загострилося.\n— Я хочу успіху. Визнання,— нарешті сформулював він.\n— Я хочу вийти з команди і ввійти до... до себе...— Зебатинський відчув себе піднесено, майже просвітлено, просто розповідаючи про свої відчуття якійсь іншій людині, а не лише своїй дружині.— Двадцять п'ять років тому з моїми знаннями і з моїми здібностями я отримав би роботу на одній з перших атомних електростанцій. Сьогодні я керував би однією з них або ж очолював чисто дослідницьку лабораторію десь в університеті. А, починаючи в наш час, ким я буду через двадцять п'ять років? Ніким. Тим самим членом команди. Все так само ганятиму свої два відсотки м'яча. Я потопаю в безіменному натовпі фізиків-ядерників, а мені хочеться місця на суходолі, якщо ви мене розумієте.\n— А вам? — в'їдливо запитав фізик.\n— Безперечно, я математик і працюю за математичними законами. Я кажу так не для того, щоб підвищити гонорар. Він стандартний. П'ятдесят доларів. Але ви вчений і краще за інших моїх клієнтів зможете оцінити характер моєї роботи. Я навіть радий нагоді вам пояснити.\n— Може, не треба, якщо ви не заперечуєте,— відмовився від пояснень Зебатинський.— Немає рації розповідати мені про числові значення літер, їхній містичний зміст і таке інше. Я не вважаю це за математику. Давайте ближче до справи.\n— Отже, ви сподіваєтеся від мене допомоги,— уточнив нумеролог,— з умовою, що я не морочитиму вам голови балачками про дурну, антинаукову основу способу, яким я вам допоможу. Чи не так?\n— Одначе вам усе ще здається, що я нумеролог, і тут ви помиляєтеся. Мені зручніше так себе називати, щоб не присікувалась поліція і щоб мене не турбували,— чоловічок сухо хихикнув,— психіатри. Я — математик. Чесний математик.\n— Я конструюю електронні обчислювальні машини,— вів далі нумеролог,— для дослідження ймовірностей майбутнього.\n— Звучить для вас ще гірше, ніж нумерологія? Чому? Маючи доволі інформації та комп'ютер, здатний виконувати доволі операцій за одиницю часу, майбутнє можна передбачати, принаймні у рамках імовірностей. Коли ви розраховуєте траєкторію ракети, щоб поцілити в ракету-супротивник, то хіба ви не передбачаєте те саме майбутнє? Ракета і ракета-супротивник не зіткнуться, якщо майбутнє передбачено неправильно. Я роблю те саме. А що мені доводиться працювати з більшою кількістю змінних, то мої результати мають менший ступінь певності.\n— З кількох причин це єдина зміна, до якої я вдаюся. По-перше, це проста зміна. Врешті-решт, якщо я вдаюся до значної зміни або ж до кількох змін, то постає стільки змінних величин, що я вже неспроможний інтерпретувати наслідок. Мій комп'ютер усе ще недосконалий. По-друге, це реальна зміна. Я ж не можу змінити ваш зріст, чи не так? Або колір очей, або темперамент. По-третє, це значуща зміна. Прізвища дуже промовисті для людей. Нарешті, по-четверте, це поширена зміна, до якої щодня вдаються різні люди.\n— Не вірю я у все це.— Зебатинський знічено глянув на чоловічка.— Я швидше повірив би в нумерологію.\n— Я сподіваюся,— нумеролог зітхнув,— що така людина, як ви, почуватиме себе зручніше, знаючи правду. Мені хочеться вам допомогти, а для вас ще багато дечого можна зробити. А маючи мене за нумеролога, ви б не виконали моїх порад. Відкриваючи вам правду, я сподівався, що ви погодитеся прийняти мою допомогу.\n— Якщо ви вмієте передбачати майбутнє...— почав Зебатинський.\n— П'ятдесят доларів. Від вас ще вимагатиметься значна кількість інформації біографічного характеру. Ось тут, щоб полегшити вам завдання, я підготував анкету. Боюся, що вона трохи довгувата. Однак, якщо до кінця тижня ви надішлете її поштою, то відповідь буде готова...— він відкопилив нижню губу і наморщив лоба, підраховуючи про себе,— двадцятого числа наступного місяця.\n— П'ять тижнів? Так довго?\n— Гаразд, погоджуюсь.— Зебатинський встав.— Так, як ми домовлялись,— конфіденційно.\n— Хто вам, мій друже, повірить? — Нумеролог заперечливо похитав головою.— Навіть якщо припустити, що у вас з'явиться бажання будь-кому розповісти про свій візит.\nПричиною, мабуть, була думка про комп'ютер, думка про кляту зухвалість чоловічка, який вдавав, що у нього є комп'ютер. Спокуса розвінчати брехню і подивитися, що з цього вийде, виявилася врешті-решт нездоланною.\nІ от він відіслав заповнену анкету звичайною поштою, наклеївши на конверт, який не захотів навіть зважити, марки на дев'ять центів. Якщо завернуть, думав він, то більше не надсилатиму.\n— Ви мене пам'ятаєте? — Зебатинський попробував усміхнутися.\n— Спочатку, сер, є маленьке питання...\nЗебатинський не сперечався. Заплатити він був готовий. Якщо вже зайшло так далеко, то було б дурістю відступати через гроші. Він відрахував п'ять десятидоларових банкнотів і посунув їх через конторку.\n— Ваш випадок вельми цікавий,— почав він.— Я радив би вам змінити прізвище на Себатинський.\n— Себа... як по буквах?\n— А як може впливати будь-яке ім'я? — м'яко запитав нумеролог.— Я не можу пояснити. Якийсь вплив є, ось і все, що можу сказати. Я ж застерігав, що не гарантую результатів. Звичайно, якщо ви не бажаєте міняти, то залишіть все, як було. Але в цьому випадку гонорару я не повертаю.\n— Що ж мені робити? — запитав Зебатинський.— Просто казати всім, що моє прізвище починається на «С»?\n— Не як у кришталевій кулі. Ні-ні, докторе Зебатинський. Із свого комп'ютера я отримую лише набір закодованих даних. Я можу зачитати вам імовірності, але картинок я там не бачив.\nЗебатинський повернувся і швидкою ходою подався геть. П'ятдесят доларів за заміну літери! П'ятдесят доларів за Себатинського! Господи, що за прізвище! Гірше, ніж Зебатинський!\n— Як на мене, то цей чоловік ніби чистий,— сказав він. Сам Генрі Бранд також виглядав чистим: м'яке округле черевце, рожеве і щойно умите обличчя. Здавалося, ніби тривалий контакт з усім діапазоном людських прогрішень — від можливої необізнаності до можливої державної зради — виробив у нього звичку до частого вмивання.\n— Але чому тоді Себатинський?— домагався він.\n— Тому що ніякого сенсу. Зебатинський — прізвище іншомовне, і якби мене так звали, то я сам його поміняв би. Але міняв би на щось англосакське. Якби Зебатинський так зробив, то це було б зрозуміло і я навіть не звернув би уваги. Але яка рація міняти «З» на «С»? Я гадаю, що ми повинні з'ясувати першопричину.\n— Трапляється, але чому тоді прізвище не змінити на Сендз або Сміт, якщо йому так закортіло «С»? А коли вже набридло «З», то чому не бути до кінця послідовним і не пересунутись на початок алфавіту? Чому б тоді, скажімо, не... м-м-м... Ааронс?\n— Не надто англосакське,— пробурмотів Бранд. Потім додав: — Але йому нічого не закинеш. Незалежно від наших підозр щодо зміни прізвища, для звинувачення цього замало.\n— Признайтеся, лейтенанте,— допитувався Бранд,— вас наче щось таке непокоїть? Щось на думці, якась версія, якась заковика? Що саме?\n— Аж ніяк! — заперечив Бранд.— Він американець у третьому поколінні.


Emsisoft Business 2019: тепер хмарні технології – Ай Ті Люкс. Дистрибуція антивірусів в Україні\nОсь нові вдосконалення віддаленого керування, які ми запускаємо, щоб полегшити ваше життя:\nШаблони політики: замість того, щоб створювати нові політики для кожного робочого простору ваших клієнтів окремо, тепер можна налаштувати шаблони, які зберігаються у вашому особистому профілі і можуть бути призначені для декількох робочих груп, до яких ви маєте доступ. Шаблони можна також спільно використовувати з іншими робочими групами.\nВіддалене сканування шкідливого програмного забезпечення: тепер ви можете виконувати швидке або повне сканування шкідливого програмного забезпечення з веб-інтерфейсу, як і на локальному пристрою. Отримайте результати сканування в режимі реального часу та вирішуйте, що слід робити зі шкідливим кодом.\nУправління карантином: тепер ви маєте можливість переглядати об’єкти з карантину своїх пристроїв, повторно перевірити їх, надіслати їх до нашої лабораторії для подальшого аналізу, відновити їх або просто видалити, якщо їх більше не потрібно. Нова панель карантину повторює все, що бачать ваші користувачі на своїх локальних пристроях.\nЗавантажити нову cloud-версію можна буде після 1 квітня на офіційному сайті Emsisoft.\nПозначки:Emsisoft, Emsisoft Business


Чері Тіго фіксатор / кліпса задніх бризковиків ≡ T11-3102125-original-INA -《Купити в Україні》- Ціна 14 грн - ID75235\n❹ Фіксатор / кліпса задніх бризковиків\nЧері Тіго фіксатор / кліпса задніх бризковиків T11-3102125-original-INA - ID75235\nФіксатор / кліпса задніх бризковиків. Артикул: T11-3102125-original-INA\n☝ Фіксатор / кліпса задніх бризковиків T11-3102125-original як правильно замінити на Чері Тіго?\n★★★★★ Рекомендуємо прочитати наші поради як поміняти запчастину Фіксатор / кліпса задніх бризковиків:\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ T11-3102125-original на предмет його працездатності;\nФіксатор / кліпса задніх бризковиків не потрібно встановлювати на авто, якщо ви побачили, що щось не підходить;\n☝ Вигідна ціна на T11-3102125-original і професійна консультація по запчастинах Chery Tiggo\nДля Chery Tiggo Фіксатор / кліпса задніх бризковиків - застосовується для ремонту таких систем як ➜ автомобіль.\nЦіна на каталожний номер деталі T11-3102125-original - 14 грн.\nВідгуки про товар Фіксатор / кліпса задніх бризковиків (T11-3102125-original-INA) - 14 гривень\nПоділіться Вашими враженнями про товар Фіксатор / кліпса задніх бризковиків