РОЗДІЛ 2. АНАЛІЗ СИСТЕМИ СТРАТЕГІЧНОГО УПРАВЛІННЯ РОЗВИТКОМ ПІДПРИЄМСТВА НА ПРИКЛАДІ СВКП "ПІЩАНСЬКИЙ"\nТрудові ресурси господарства та їх використання\nДинаміка виробництва озимої пшениці в господарстві СВКП "Піщанський"\nДинаміка товарного виробництва озимої пшениці 2014-2016 рр.\n2.2 Результати фінансово-господарської діяльності підприємства.\nДинаміка забезпеченості підприємства основним капіталом\nРезультати господарської діяльності підприємства СВКП "Піщанський"\nСобівартість і рентабельність виробництва зерна у СВКП "Піщанський"\nНеоборотні активи СВКП "Піщанський", тис.грн\nОборотні активи СВКП "Піщанський", тис.грн\nВласний капітал СВКП "Піщанський", тис.грн\nПоточні зобов’язання і забезпечення СВКП "Піщанський", тис.грн\n2.3 Місія, цілі і стратегія розвитку СВКП "Піщанський"\n2.1 Організаційно - економічна характеристика СВКП "Піщанський"\nПідприємство СВКП "Піщанський" розташоване у смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області. Ґрунти переважно чорноземні. Грунтово-кліматичні умови сприятливі для ведення сільського господарства, зокрема для вирощування озимої пшениці, ярих зернових культур, цукрових буряків, а також овочівництва, садівництва, виноградарства. Середня висота над рівнем моря — 232 м.\nКлімат області – помірно-континентальний. Середня температура січня: -6°С, середня температура липня: +19°С, річна кількість опадів: 520-590 мм, з них 80% випадають в теплий період. Суми температур за період зі стійкими температурами, вищими від 5°С, тобто за вегетаційний період, досягають по області 2840-2930°С, а кількість тепла, яку одержують рослини в області за період активної вегетації (суми температур за період з температурами, вищими від 10°С), становить 2495-2580°С. Глибина промерзання ґрунту в області незначна і в середньому становить 15-20 см. Навіть у найсуворіші зими промерзання ґрунту незначне , сніг випадає на мокрий ґрунт.\nУ середньому за рік у Вінницькій області спостерігається 152 дні з опадами; найменше їх (по 9) у вересні та жовтні, найбільше (16) – у грудні. Отже, протягом року опади розподіляються нерівномірно. Відносна вологість повітря становить у середньому 78%, найменша вона у травні (66%), найбільша – у грудні (88%). Суми опадів змінюються з року в рік. Природно-кліматичні умови дозволяють вирощувати більшість районованих сільськогосподарських культур, у тому числі пшеницю, ячмінь, овес, гречку, цукровий буряк, картоплю, овочі .\nПри аналізі структури земельних ресурсів необхідно вивчити зміни співвідношення угідь сільськогосподарського призначення і не сільськогосподарського призначення , тенденції, темпи і причини цих змін, що дасть змогу не допустити або обмежити використання сільськогосподарських угідь, насамперед їх інтенсивної частини, для потреб безпосереднього не пов’язаних з вирощуванням сільськогосподарських культур.\nСклад земельних угідь характеризує структура, під якою розуміють відсоткове їх співвідношення. Наявність і структура земельних угідь в СВКП "Піщанський" характеризують дані таблиці 2.1.\nДжерело:Звіт про основні економічні показники роботи СВКП "Піщанський"\nОтже, як свідчать дані таблиці 2.1, земельна площа в 2014 році становила 525 га, а в 2016р. - 524 га. За два роки вона суттєво не змінилась.\nРобоча сила є важливим елементом продуктивних сил суспільства, основним фактором виробництва. Люди в процесі праці, використовуючи природу і знаряддя, створюють всі багатства суспільства. Раціональне використання трудових ресурсів, правильна наукова організація праці, підвищення її продуктивності на основі комплексної механізації виробничих процесів є на даний момент одним з найважливіших завдань.\nТрудові ресурси – це сукупність здатних до праці людей, що безпосередньо беруть участь у матеріальному виробництві та духовному житті суспільства. До них також віднесена і та частина населення, яка не бере, але може брати участь у виробництві продукції або надання будь-яких послуг.\nДо трудових ресурсів сільського господарства належать: працездатні чоловіки віком від 16 до 60 років, працездатні жінки віком від 16 до 55 років, підлітки до 16-річного віку; не працездатні чоловіки і жінки, які знаходяться у працездатному віці; учні віком 16 років і старші; робітники, службовці сільськогосподарських підприємств і установ, що тимчасово беруть участь у сільськогосподарському виробництві.\nНаявність трудових ресурсів і забезпеченість ними підприємства СВКП "Піщанський" розглянемо в таблиці 2.2.\n2016 р. у % до 2014р.\nСередньорічна чисельність працівників, осіб.\nв тому числі у рослинництві\nЯк видно з таблиці 2.2, динаміка кількості трудових ресурсів має тенденцією до зменшення. У 2014 році чисельність працівників становила 31 чол., а у 2016 році - 14 чол.\nВажливим показником для будь-якого сільськогосподарського підприємства є обсяг товарної продукції. Проаналізувавши його, ми можемо судити про значення культур в одержанні грошових надходжень і прибутків від реалізації готової продукції. Також склад і структура цього показника дозволяють визначити які галузі є основними, розвинутими чи допоміжними.\nРозглянемо склад та структуру товарної продукції по досліджуваному господарству у таблиці 2.3.\nУ тому числі яловичина\nРазом по рослинництву й тваринництву\nАналізуючи дані таблиці 2.3 можемо зробити висновок, що зернові займають найбільшу частку у структурі грошових надходжень, що свідчить про важливе значення зернових в одержанні виручки від реалізації продукції рослинництва і визначає спеціалізацію СВКП "Піщанський" – зерновий напрямок.\nЯк відомо, рівень розвитку зернового господарства визначається, насамперед, обсягами виробництва зерна, що, в свою чергу, залежать від розміру посівних площ, їх структури та врожайності .\nВища питома вага високоврожайних культур у структурі посівних площ дає змогу навіть при меншій площі одержувати значно більший валовий збір. Так само вищий рівень урожайності зернових забезпечує збільшення валового виробництва зерна.\nПроаналізуємо динаміку посівних площ, урожайності та валового збору зерна за аналізований період (2014 – 2016 рр.) на основі таблиці 2.4\n2016 р. у % до 2014 р.\nАналізуючи дані таблиці 2.4, можна зробити висновок, що площа посіву озимої пшениці у 2016 р. суттєво зменшилась порівняно з 2014 р., але урожайність збільшилась на 27,1 %, кількість реалізованої продукції також зменшилась. Тобто, можна прийти до висновку, що стан зерновиробництва в господарстві значно погіршився, оскільки реалізація зерна пшениці зменшилась та відбувся різкий спад урожайності.\nЧастина валової продукції, вироблена аграрними підприємствами, реалізується за різними каналами: державі, населенню, на ринку, підприємствам громадського харчування, споживчій кооперації й іншим установам та організаціям - її називають товарною. Важливим показником, що характеризує товарність виробництва валової продукції, є рівень товарності. Він визначається як відсоткове відношення обсягу товарної продукції до валової .\nОсновний напрям зростання товарності продукції - це насамперед підвищення врожайності сільськогосподарських культур і продуктивності тварин, тобто зростання валової продукції сільського господарства. Важлива роль у підвищенні товарності продукції належить скороченню витрат на внутрігосподарські потреби підприємства, підвищенню якості насіння і кормів, економному їх витрачанню та зменшенню втрат у процесі виробництва, зберіганню, транспортуванню й реалізації продукції.\nПроаналізуємо динаміку товарного виробництва сільськогосподарської продукції рослинництва в період з 2014 по 2016 роки у таблиці 2.5\nРівень товарності виробництва зерна, %\nАналізуючи дані таблиці 2.5, можна зробити висновок, що найбільший рівень реалізації продукції спостерігався у 2015 році і становив 1413 ц.\nОрганізаційна структура управління підприємством - основа системи управління, яка визначає склад, підпорядкованість та взаємодію її елементів, окреслює необхідну кількість управлінського персоналу, здійснює його розподіл за підрозділами, регламентує адміністративні, функціональні та інформаційні взаємовідносини між працівниками апарату управління та підрозділами, встановлює права, обов'язки і відповідальність менеджерів тощо.\nЗв'язки між елементами системи управління, які визначають відповідний тип організаційної системи управління підприємством, поділяють на:\n- лінійні - виникають між підрозділами та керівниками різних рівнів управління і передбачають підпорядкованість одного керівника іншому;\n- функціональні - характеризують взаємодію керівників, які виконують певні функції на різних рівнях управління, проте між ними не існує адміністративного підпорядкування;\n- міжфункціональні - мають місце між підрозділами одного рівня управління.\nЗалежно від існуючих зв'язків між елементами системи управління виділяють лінійну, функціональну, лінійно-функціональну, дивізійну, матричну організаційні структури та ін..\nМіж елементами лінійної організаційної структури існують лише одноканальні зв'язки (рис. 2.1.1).\nРис. 2.1.1 Лінійна структура управління: К - генеральний керівник; Л - лінійний керівник; В - виконавець\nФункціональна структура управління передбачає поділ функцій управління між окремими підрозділами апарату управління. При цьому кожний виробничий підрозділ одержує розпорядження одночасно від кількох керівників функціональних відділів. Функціональна структура розширює функціональну орієнтацію, роблячи її панівною формою для підприємства (рис. 2.1.2)\nРис. 2.1.2. Функціональна структура управління: К - генеральний керівник; В - виконавець; Ф - функціональний керівник\nДивізійна організаційна структура - це структура, що складається з самодостатніх відділів або підрозділів. Спираючись на товарну департаменталізацію, кожний підрозділ загалом зберігає самостійність, за якою його менеджер відповідає за результативність і має цілковите право приймати стратегічні та поточні рішення. За цією системою управління лише стратегічні функції управління здійснюються централізовано на корпоративному рівні, а кожен виробничий підрозділ має власну розгалужену структуру управління, яка забезпечує автономне його функціонування.\nЛінійно-функціональна організаційна структура управління передбачає розподіл повноважень і відповідальності за функціями управління й прийняття рішень по вертикалі. При цьому управління організоване за лінійною схемою, а функціональні підрозділи апарату управління допомагають лінійним керівникам вирішувати управлінські завдання (рис. 2.1.3).\nРис. 2.1.3. Лінійно-функціональна структура управління\nВідповідно до Господарського кодексу України власник підприємства здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. На всіх підприємствах, які використовують найману працю, між власником або уповноваженим ним органом і трудовим колективом повинен укладатися колективний договір, який регулює виробничі, трудові та соціальні відносини трудового колективу з адміністрацією підприємства.\nМатрична організаційна структура є тимчасовою орг. структурою, яка створюється для вирішення конкретного завдання. В такій структурі крім звичайних функціональних підрозділів, які функціонують постійно, формуються так звані проектні групи (тимчасові колективи), які після завершення проекту розпускаються (рис. 2.1.4).\nМатричний тип структури використовується фірмами, продукція яких має відносно короткий життєвий цикл і часто змінюється, тобто фірмами, яким необхідно мати добру маневреність у питаннях виробництва та стратегії.\nРис. 2.1.4. Матрична структура управління\nДослідивши організаційну структуру управління на СВКП "Піщанський", можна зробити висновок, що дане підприємство має лінійну структуру управління.\nГолова правління підприємства здійснює керівництво діяльністю підприємства. Він організовує складання всіх видів планів і контролює їх здійснення, забезпечує виконання договірних зобов'язань перед іншими підприємствами, державою, представляє підприємство у відносинах з державними органами та іншими установами і організаціями. У межах наданих прав він укладає договори з іншими організаціями, підписує грошові документи і відповідає за майно господарства.\nБухгалтер - економіст є керівником і організатором економічної і планової роботи в господарстві. Разом із галузевими спеціалістами він розробляє поточні і робочі плани, технологічні карти, організовує розробку питань інтенсифікації, концентрації і спеціалізації виробництва та інших заходів, спрямованих на збільшення виробництва продукції, підвищення її якості та рентабельності, раціональне використання трудових ресурсів, основних та оборотних фондів. Крім того, бухгалтер - економіст аналізує стан і розвиток господарства та його підрозділів, постійно працює над удосконаленням форм оплати праці, розвитком і поглибленням госпрозрахункових відносин, впровадження підрядних форм організації і оплати праці.\nГоловний бухгалтер здійснює керівництво веденням бухгалтерського обліку і звітності в усіх галузях виробництва та контроль за їх станом. Обов'язки його такі: складання фінансового плану , контроль за його виконанням , суворим додержанням фінансової дисципліни, здійсненням режиму економії на всіх ділянках виробництва, правильністю реалізації і використання продукції та ресурсів, за виконанням договорів та зобов'язань підприємств.\nРазом з керівником господарства головний бухгалтер підписує річний звіт підприємства, всі фінансові та інші документи , пов'язані з витрачанням коштів і матеріальних цінностей.\nДану організаційну структуру управління підприємством можемо зобразити графічно, за допомогою схеми.\nРис. 2.1.5. Схема організаційної структури СВКП "Піщанський".\nДо переваг цієї організаційної структури управління належать:\n1) чіткість і простота взаємозв’язків, отримання підлеглими несуперечливих, узгоджених між собою завдань та розпоряджень;\n2) оперативність підготовки та впровадження управлінських рішень;\n3) повна відповідальність керівника за результати діяльності;\n4) забезпечення єдності керівництва зверху донизу, тобто дотримання принципу єдності розпорядництва, відсутність дублювання в роботі.\nДля обґрунтування фінансово-господарської діяльності підприємства та виявлення резервів підвищення ефективності сільськогосподарського виробництва, необхідно здійснити оцінку різних явищ, що відбуваються в цій галузі. Але на основі одного критерію цього зробити не можна. Тому потрібні конкретні показники, що відображують вплив різних факторів на процес виробництва. Лише система показників дає змогу провести комплексних аналіз і зробити правильні висновки щодо напрямів та резервів підвищення економічної ефективності сільськогосподарського виробництва. Для оцінки економічної ефективності сільськогосподарського виробництва використовують натуральні вартісні показники.\nНатуральні показники самі по собі ще не вказують на рівень економічної ефективності виробництва, але є вихідними для її вимірювання. Адже врожайність сільськогосподарської культури повною мірою характеризує ступінь ефекту, одержаного в процесі виробництва і відображає лише один бік досягнутої ефективності.\nДля визначення економічної ефективності необхідно знати розмір виробничих витрат які забезпечили одержання наявної врожайності, бо один і той самий рівень врожайності може бути досягнутий при різних витратах або при рівновеликих витратах досягається різна урожайність.\nДля одержання порівняльних величин витрат і результатів обсяг виробленої продукції обчислюють у вартісному вигляді.\nНайважливішим результативним показником сільськогосподарського виробництва є обсяг валової і товарної продукції підприємства, на основі якого можна розрахувати валовий і чистий доход та прибуток .\nЕкономічна ефективність виробництва визначається відношенням результату до відповідних витрат на його досягнення або обсягом задіяних у виробництво ресурсів. Сукупність характеристик становить систему показників економічної ефективності виробництва зерна. Мова йде, зокрема, про врожайність, продуктивність праці, собівартість, ціну реалізації та рівень рентабельності.\nЦя система показників є загальною для визначення рівня економічної ефективності виробництва зерна, однак має свої певні особливості при визначенні ефективності виробництва продовольчого й фуражного зерна.\nПри виробництві продовольчого зерна система показників включає:\n• Затрати праці на 1 ц зерна або виробництво зерна з розрахунку на 1 люд.-год.;\n• Собівартість 1 ц зерна;\n• Ціну реалізації 1 ц зерна;\n• Прибуток з розрахунку на 1 ц зерна;\n• Рівень рентабельності.\nДля визначення економічної ефективності фуражного зерна використовують показники:\n• Вихід кормових одиниць і перетравного протеїну з 1 га посіву;\n• Затрати праці на 1 ц зерна, 1 ц к. о., 1 ц. перетравного протеїну;\n• Собівартість 1 ц зерна, 1 ц к. о., 1 ц. перетравного протеїну;\n• Прибуток на 1 ц зерна;\nЗа кількісним співвідношенням валового збору зерна до витрат на його виробництво або урожайності до витрат на 1 га посіву визначають рівень економічного ефективності виробництва зерна. Слід зазначити, що різні зернові культури потребують неоднакових матеріально-грошових витрат і трудових витрат, що в кінцевому рахунку разом з їх урожайністю визначає рівень економічної ефективності виробництва.\nІстотне збільшення виробництва зерна та підвищення його економічної ефективності є необхідною умовою не тільки поліпшення забезпечення населення продуктами харчування, а й підвищення ефективності виробництва інших видів продукції сільського господарства.\nПрибуток підприємств – це реалізована частина їхнього чистого доходу. Тому маса прибутку сільськогосподарських підприємств не повністю відображає їх вклад у створення чистого доходу суспільства. У сільському господарстві величина прибутку підприємства залежить від кількості і якості реалізованої продукції, її структури, рівня собівартості і фактичних цін реалізації. Прибуток на 1 ц зерна визначається як різниця виручки реалізації 1 ц зерна і собівартості 1 ц реалізованої продукції.\nВ умовах ринкової економіки кожний суб’єкт підприємницької діяльності намагається максимізувати прибуток, найбільш ефективно використати всі виробничі ресурси й домогтися найвищої рентабельності. Рентабельність — найважливіша економічна категорія, якої намагаються досягти всі, хто займається підприємництвом. Рентабельний - це той, що дає прибуток, дохід, доцільний з погляду господарювання. Отже, рентабельність у буквальному розумінні цього слова означає прибутковість. Як уже згадувалося, в процесі підприємницької діяльності підприємства мають відшкодувати свої витрати виручкою від реалізації продукції й одержати прибуток. Тому рентабельність являє собою важливий показник економічної ефективності сільськогосподарського виробництва, який свідчить про те, що підприємство від своєї діяльності одержує прибуток.\nРозвиток сільського господарства значною мірою залежить від стану матеріально-технічної бази, головною ланкою якої є капітал, його якісний склад та раціональне співвідношення. Економічне значення капіталу полягає в тому, що він є мірилом і основою розвитку продуктивних сил сільського господарства, забезпечуючи відповідний рівень і темпи збільшення виробництва продукції та підвищення продуктивності праці.\nОсновний виробничий капітал представлений знаряддями праці. Він включає основний капітал, який багаторазово бере участь у процесі виробництва, по частинах переносить свою вартість на створену продукцію, при цьому зношуючись і втрачаючи свою вартість.\nОборотний капітал представлений предметами праці. Він бере участь у процесі виробництва протягом лише одного виробничого циклу, втрачає при цьому натуральну форму і повністю передає свою вартість на заново створений продукт. Характер його обороту докорінно відрізняється від характеру обороту основного капіталу, що безпосередньо позначається на формуванні витрат, які включаються в собівартість продукції.\nРозглянемо динаміку забезпеченості підприємства основним капіталом у таблиці 2.6.\nВартість основного капіталу, тис. грн\nна 1 га с-г. угідь\nПроаналізувавши дані таблиці 2.6, можна сказати, що у 2016р. вартість основних виробничих фондів збільшилась на 27,6 % порівняно з 2014р. Вартість основного капіталу на 1 га с-г. угідь, та на 1 середньорічного працівника у 2016р. порівняно з 2014р. значно зросла, і склала 28,17%, та 282,4% відповідно.\nНезамінним показником при поточному плануванні виробництва, а також при визначенні фінансового положення підприємства є показник прибутковості.\nПрибуток підприємства в загальному розумінні являє собою частину вартості прибуткового продукту, створеного працею, і є складовою частиною доходу підприємства. Всі підприємства здають замовнику готові об'єкти або реалізують продукцію, відшкодовують витрати на виробництво, купують основні виробничі фонди і нормовані обігові засоби, та для нормальної діяльності вони мають отримувати, крім того, ще й певний прибуток.\nПроаналізуємо рівень прибутковості підприємства СВКП "Піщанський" в таблиці 2.7\nЧистий фінансовий результат: прибуток, тис. грн\nПроаналізувавши дані таблиці 2.7, можна сказати, що у 2016р. прибуток підприємства збільшився на 476% порівняно з 2014р. Прибуток на 1 га с-г. угідь, та на 1 середньорічного працівника у 2016р. порівняно з 2014р. значно збільшився, і склав 477,2%, та 1056% відповідно.\nВажливою складовою господарського механізму є ціна. Ціна – це грошовий вираз вартості одиниці товару.\nЕкономічну основу ціни становить суспільна вартість товару, що втілює вартість спожитих засобів виробництва і продукту, створеного необхідною і додатковою працею.\nОсновним фінансовим результатом виробничої і комерційної діяльності є прибуток.\nПрибуток – це реалізована частина чистого доходу і визначається як різниця між виручкою від реалізації продукції і собівартістю реалізованої продукції.\nОдним із підсумкових показників, які характеризують економічну ефективність сільськогосподарського виробництва є рівень рентабельності.\nРентабельність сільськогосподарського виробництва – це категорія, яка властива підприємствам на принципах господарського розвитку. Рентабельність означає, що підприємство відшкодовує свої витрати виручкою від реалізації продукції і одержує прибуток. Визначення цього показника по окремих видах продукції дає змогу керівництву і спеціалістам господарств визначити види продукції, які є для підприємства прибутковими чи збитковими .\nПроаналізуємо вище зазначені показники (таблиця 2.8).\n2016р. у % до 2014р.\nПовна собівартість 1 ц зерна, грн.\nПрибуток (збиток) на 1 ц зерна, грн.\nАналізуючи собівартість і рентабельність виробництва зерна, можемо зробити висновки, що у 2016 р. порівняно з 2014 р. собівартість 1 ц зерна за досліджуваний період збільшилась на 70,9 %. Ціна реалізації також збільшилась на 110,3%.\nУ 2015 р. підприємство отримувало збиток, у 2014 та 2016 рр. - прибуток. Отже прибуток на 1 ц зерна у 2014 р. становив 10 грн. Рівень рентабельності у 2014 р. становив 6,8% .\nНизький рівень рентабельності у 2015 р. пояснюється тим, що підприємство, збільшивши обсяги реалізації, реалізувало майже всю продукцію за низькими, і саме за рахунок цього підприємство отримало збиток на 1 ц зерна у розмірі 42 грн.\nРозглянемо також інші показники фінансово-господарської діяльності підприємства (таб 2.9 - 2.12)\nДжерело:Баланс (Звіт про фінансовий стан) СВКП "Піщанський"\nПроаналізувавши дані таблиці 2.9, можна побачити тенденцію до зменшення необоротних активів на СВКП "Піщанський" з 2014 по 2016 рр. Незавершені капітальні інвестиції були незмінними і становили 813 тис. грн. Основні засоби зменшились з 1219 тис. грн. до 904 тис. грн з 2014 по 2016 роки відповідно. Довгострокові біологічні активи суттєво зменшились з 342 тис. грн. до 81 тис. грн. за період 2014-2016 рр.\nАналізуючи оборотні активи підприємства СВКП "Піщанський" ми бачимо, що в 2014р. вони становили 2845 тис.грн., тоді як в 2016р. відбулось суттєве зростання до 4784 тис.грн. Запаси становили 2248 тис. грн., 1998 тисгрн та 2124 тис. грн в 2014р. 2015р. та 2016р. відповідно.\nПроаналізувавши дані таблиці 2.11, можна побачити тенденцію до зростання власного капіталу на підприємстві з 4061 тис. грн. до 5181 тис. грн. за період з 2014р. по 2016р. Зареєстрований (пайовий) капітал та додатковий капітал на підприємстві СВКП "Піщанський" протягом даного періоду залишався незмінним. Відбулась зміна резервного капіталу з 1316 тис. грн. до 2436 тис. грн.\nАналізуючи поточні зобов’язання і забезпечення СВКП "Піщанський", ми бачимо, що основним елементом є поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги, що становить 877 тис. грн. в 2016 році.\nВ ринковому середовищі підприємство має постійно заявляти про себе, формувати у клієнтів зацікавленість, певний імідж. З другого боку, воно повинно об'єднати дії персоналу в обраному напрямку, консолідувати трудовий колектив. І в першому, і в другому випадках напрошується висновок про необхідність оголошення конкретних цілей підприємства. Тому і формують місію підприємства, яка загально відображає цілі, не розкриваючи згадану таємницю.\nРоль місії фірми полягає в тому, що вона немовби встановлює зв'язок, орієнтує в єдиному напрямі інтереси й очікування тих людей, які сприймають фірму зсередини, і тих, хто сприймає її ззовні. Більше того, місія дає змогу зорієнтувати або навіть підпорядкувати інтереси "внутрішніх" стосовно до фірми людей інтересам "зовнішніх". Визначаючи те, для чого створено й існує фірма, місія надає діям людей осмисленості й цілеспрямованості, що дає змогу краще бачити й усвідомлювати не тільки те, що вони повинні робити, але й для чого вони здійснюють свої діяння.\nІснує широке й вузьке розуміння місії. У широкому розумінні місія - це філософія і призначення фірми. Філософія визначає цінності, переконання та принципи, відповідно до яких фірма має намір реалізовувати свою діяльність. Призначення визначає дії, які вона має намір здійснювати, і те, якого типу організацією вона має намір бути. У вузькому розумінні місія - це сформульоване твердження щодо того, для чого або з якої причини існує фірма, тобто місія розуміється як твердження, що розкриває значення існування, в якому виявляється відмінність цієї фірми від подібних до неї. Процес визначення місії та головних цілей підприємства формує необхідність здійснення процесу планування діяльності підприємства.\nПланування на підприємстві - це процес пошуку і використання резервів підвищення ефективності виробництва і вирішення соціальних проблем колективу. План підприємства за своїм змістом є сукупністю взаємозв’язаних заходів для збільшення прибутку за рахунок підвищення ефективності використання ресурсів і комерційної діяльності. Успішність, ефективність системи планування значною мірою визначається рівнем її організації, яка включає такі структурні елементи:\nПлановий персонал складається зі спеціалістів, які тією чи іншою мірою виконують функції планування. Причому для одних із них планові функції можуть бути основним видом діяльності, наприклад для працівників планово-економічного відділу, а для інших працівників (агроном, інженер, бухгалтер тощо) ці функції можуть поєднуватись з іншими видами діяльності.\n- розробка стратегії підприємства і збалансування довго- і короткострокових його цілей. Наприклад, визначити, що важливіше: збільшити свою частку ринку чи підвищити ефективність вкладеного капіталу. Якщо мова йдеться про рентабельність вкладеного капіталу, то визначити, куди інвестувати нові кошти: у підвищення рентабельності діючого виробництва чи у виробництво нової продукції. Виконуючи цю функцію, плановики виступають у ролі радників, консультантів. Остаточне рішення, пов’язане із затвердженням стратегії, приймає вище керівництво;\n- здійснення, поряд з іншими спеціалістами аналізу та оцінки зовнішнього і внутрішнього середовища підприємства. Плановики часто володіють найціннішою інформацією про підприємство;\n- участь, поряд з менеджерами, у розробці прогнозів щодо майбутнього фірми;\n- надання порад і консультацій іншим спеціалістам з питань техніки планування; сприяння розповсюдженню професійних методів планування;\n- допомога вищому менеджменту в організації і проведенні навчання, необхідного для того, щоб усі учасники планування були готові до освоєння ефективних нововведень. Плановики повинні прагнути створити атмосферу творчого ставлення працівників до планування свого майбутнього, навчити людей взаємодіяти при цьому.\nЗалежно від тривалості планового періоду плани поділяються на: довгострокові (стратегічні); середньострокові (тактичні); короткострокові (оперативні).\nСередньостроковий план - це деталізований стратегічний план, в якому поєднуються усі напрямки діяльності підприємства на поточний фінансовий рік.\nЯкщо стратегічне планування можна розглядати як пошук і визначення перспектив діяльності підприємства, то тактичне планування вважають процесом створення передумов для реалізації цих перспективних завдань. У тактичних планах відображаються заходи, які необхідно здійснити для розширення виробництва, підвищення якості послуг, впровадження передових технологій. Ці плани орієнтовані на розподіл наявних ресурсів, погодження строків реалізації основних етапів діяльності підприємства з метою забезпечення реалізації його стратегії.\nОперативно-календарне планування (ОКП) є завершальним етапом у плануванні господарської діяльності підприємства. Основним завданням ОКП є конкретизація показників тактичного планування з метою організування повсякденної планомірної й ритмічної роботи підприємства і його структурних підрозділів. Своє відображення ОКП знаходить у системі показників, що доводяться при необхідності до кожного робочого місця, хоча в основному це плани для підрозділів і підприємства. Оперативні плани, як правило, містять тільки кількісні показники. Вони чітко пов'язані за часом, що забезпечує координацію роботи всіх складових частин такого складного економічного механізму, яким є діяльність підприємства В ОКП часто використовується подання планових показників у вигляді різних графіків (графіки руху складових виробів, графіки роботи устаткування, сіткові графіки виконання робіт і завдань й т.д.).\nРозподіл планів за часовою ознакою обумовлений прагненням керівництва підприємств мати як орієнтири розвитку в максимально доступному для прогнозування майбутньому, так і конкретні завдання в повсякденній діяльності.\nБезумовно, що всі плани як документи, які містять систему кількісних і якісних показників діяльності об'єкта планування, не можуть бути однаковими; з погляду інформаційного навантаження на зміст планів і ступінь деталізації завдань впливають в основному такі чинники:\n- рівень планування, тобто залежно від того, хто є суб'єктом планової діяльності. Чим нижче рівень, тим вищий ступінь деталізації планів;\n- період, охоплений плануванням. Чим коротший період, охоплений планом, тим більший ступінь деталізації системи планових показників;\n- сформована на підприємстві практика планування.\nВ умовах ринкової економіки підприємство визначає перелік напрямків діяльності, за якими розробляються плани, і ступінь їхньої деталізації. При цьому насамперед керуються значенням, яке мають ті або інші підрозділи (напрямку бізнесу) і показники для забезпечення успіху підприємства в цілому. Тому в плані постачання може визначатися тільки обсяг витрат на матеріали й терміни їх закупівлі (постачання), у розділі, присвяченому формуванню витрат, загальна потреба витрат з розподілом по елементах і статтях калькуляції. У той же час для підприємств, зайнятих виробництвом продукції, формування і обґрунтування планів матеріально-технічного постачання має знаходитись в центрі уваги їх менеджменту.\nНа СВКП "Піщанський" за планово-економічну діяльність відповідає директор підприємства.\nКожен понеділок зранку, всі працівники збираються на нараду в та діляться інформацією про:\nколивання цін, пропозицій щодо її встановлення\nнадходження коштів (головний бухгалтер)\nстаном трудових ресурсів\nпланом виробітку на тиждень\nприблизним тоннажем відпуску готової продукції\nСтратегічне управління - це процес розробки стратегій управління організацією для її успішного функціонування; здатність дивитись вперед і визначати напрямок, в якому необхідно рухатися.\nСтратегічне управління здійснюється в контексті місії організації, і його фундаментальна задача полягає в тому, щоб забезпечити взаємозв’язок місії з основними цілями організації в умовах змінного економічного середовища. Стратегічне управління стосується й цілей, і засобів.\nВ площині цілей воно вимальовує загальні контури майбутнього організації; в якості засобів - показує, як ця ціль повинна досягатися. Отже, стратегічне управління - це прогнозне управління, пов'язане з розробкою і концептуалізацією уявлень про те, куди прямує організація. Стратегічне управління повинне суміщатися з практикою поточного управління. Завжди необхідно пам'ятати, що стратегія - це засіб для створення додаткової вартості.\nВзаємозв'язок між цими чотирма етапами показаний на рисунку 2.3.1\nРис. 2.3.1. Етапи процесу планування\n127 -> Тема компаративний аналіз творчості Б.І. Антонича та Вітмена. Характеристика образів у поезіях митців. Мета\n127 -> Цікаві факти з історії математики\n127 -> Управління культури І туризму, національностей та релігій Сумської обласної державної адміністрації\n127 -> Вчитель: Головей Вікторія Миколаївна, Журавська зош І ііі ступенів\n127 -> Геоекологічна ситуація в Україні\n127 -> Людина починається з добра. З гумором про серйозне\nМетодична реалізація змістового компонента програми літературного розвитку молодших школярів\nГіпотези виникнення життя Робота Робота з біології Студентов групи 11 Тс


У Польщі п'яний українець ганяв на "Мерседесі" територією міста | inPoland.net.pl\nОпубликовано : 21.12.2020 21.12.2020 - Автор Stepan- Нет комментариев 1188\nУ неділю ввечері поліцейські групи SPEED затримали водія з України. Що він порушив дізнається коли протверезіє.\nУ неділю 20 грудня громадянина України зупинили поліцейські Остроленка (Мазовецьке воєводство) — повідомляє inpoland.net.pl посилаючись інформацію від Томаша Жеранського, прес-секретаря штабу муніципальної поліції міста. Водій гнав 97 км / год, при дозволених 50 у забудованій зоні.\nКоли відкрилися дверцята правоохоронці зрозуміли, що штрафом не відбудеться. Від водія тхнуло алкоголем, а тестер показав понад 1,5 проміле.\nНіч 29-річний українець провів під вартою. Права відібрали, його чекають серйозні штрафні та фінансові наслідки. І є загроза 2 роки провести у візниця.\nП'яний українець в Польщі возив людей рейсовим автобусом: чоловіка…


Хоровий наліз твору «Зашуміла ліщинонька» | Інші методичні матеріали. Музика\nХоровий наліз твору «Зашуміла ліщинонька»\nУ даному документі проведено хоровий наліз твору «Зашуміла ліщинонька». Це українська народна пісня в обробці Миколи Леонтовича, за жанром твір належить до родинно-побутових пісень. В пісні розповідається про дівчину, яку змусили розлучитися з коханим, вона сумує, але попри всі заборони вірить в те, що вони будуть разом.\nІ. Загальний аналіз.\nАвтор музики Микола Дмитрович Леонтович. Він народився 13 грудня 1877 року в селі Селевинці (сьогодні с. Монастирок). Брацлавського повіту, Подільської губернії. Початкову музичну освіту Леонтович здобув від батька, який грав на віолончелі, скрипці, гітарі та деякий час керував хором семінаристів.\nУ 1887 році Микола Дмитрович вступив до Немирівської гімназії. У 1888 році, через брак коштів, батько переводить його до Шаргородськаго початкового училища, де він опанував нотний спів і міг вільно читати складні партії в церковних хорових творах.\n1892 року Леонтович вступив до Подільської духовної семінарії в Кам’янці-Подільському, де вивчав теорію музики та хоровий спів, опанував скрипку, фортепіано, деякі духовні інструменти, почав обробляти народні мелодії, беручи за взірець обробки М. Лисенка. 1898 року Леонтович закінчив духовну семінарію й вирішив працювати вчителем у сільських школах і водночас самотужки удосконалювати свою освіту. У с. Чукові він організував самодіяльний симфонічний оркестр, який виконував українські мелодії та п’єси українських композиторів. 1901 року Леонтович видав перший збірник пісень з Поділля, 1903 року вийшов другий збірник подільських пісень з посвятою М. Лисенку.\nІз встановленням Української Народної Республіки Леонтович переїздить до Києва, де починає активну діяльність як диригент і композитор. Ряд його творів включили до свого репертуару професійні та самодіяльні колективи України. Пізніше Леонтович деякий час працює в музичному комітеті при Народному комісаріаті освіти, викладає у Музично-драматичному інституті М. Лисенка, працює у Народній консерваторії, організовує кілька хорових гуртків.\nОснову музичної спадщини Леонтовича складають хорові мініатюри – обробки українських народних пісень, які й донині є неперевершеними і виконуються всіма українськими хорами в Україні та діаспорі. Це позначені великим талантом композитора перлини народного мелосу «Щедрик», «Козака несуть», «Дударик», «Із-за гори сніжок летить», «Женчичок-бренчичок», «Гаю, гаю, зелен розмаю» та багато інших. На основі українських народних мелодій Леонтович створював цілком оригінальні самобутні хорові композиції, всебічно художньо переосмисливши їх, надавши їм неповторного звучання. Композитор був одним з перших майстрів української музики, які по-новому інтерпретували фольклор, використовуючи музичні надбання європейської музично-хорової культури. Водночас почерк Леонтовича вирізняється з-поміж інших граничною гнучкістю і природністю руху голосів, ювелірною шліфовкою деталей. Леонтович вдало використав традиції імпровізаційності в творчості українських кобзарів, які кожну нову строфу тексту пісні інтерпретували по-новому. Микола Дмитрович застосував темброву варіативність виконання народних рапсодів у своїх обробках, надаючи хору можливість гармонії, контрапункту. Втілюючи в своїх обробках ідею гармонізації та поліфонічності, Леонтович широко використовував найкращі досягнення світової хорової техніки.\nТематика хорових мініатюр композитора надзвичайно різноманітна. Це обрядові, церковні, історичні, чумацькі, жартівливі, танцювальні, ігрові пісні. Одне з центральних місць у творчості Леонтовича посідають хори на побутові теми. Це, зокрема, «Ой у лісі при дорозі», «Ой темная та невидная ніченька», «Мала мати одну дочку», «Зашуміла ліщинонька». Вони характерні динамічним розгортанням сюжету, активною драматизацією подій та образів.\n2. Жанрова приналежність.\n«Зашуміла ліщинонька» – це українська народна пісня в обробці Миколи Леонтовича, за жанром твір належить до родинно-побутових пісень.\n3. Зміст твору.\nВ пісні розповідається про дівчину, яку змусили розлучитися з коханим, вона сумує, але попри всі заборони вірить в те, що вони будуть разом.\n4. Загальний характер твору.\nКомпозитор використовує різноманітні засоби музичної виразності: динамічні відтінки, агогічні зміни та гармонічні сполучення для того, щоб розкрити зміст твору та передати ліричний характер.\nІІ. Музично-теоретичний аналіз.\n1. Структура музичної форми.\nСтруктура музичної форми твору «Зашуміла ліщинонька» є куплетно-варіаційною.\nТональність твору – Мі мінор (e-moll) гармонічний, відхилень в іншу тональність немає.\nПри написанні цього твору композитор використовує такі гармонічні функції як: t, D, S, VI, III, II, t64, D7, t6, II6, III6, S6, t2, Dг, D2г, II7, D2, D43г, t43, VII2г, D6, D7г, VI↑, II65, III6г.\nВ творі використовуються змінні розміри, це притаманно для українських народних пісень. Протягом всього твору розмір 2/4 змінюється на розмір 3/4. Тридольний розмір надає пісні м’якості, дводольний розмір посилює розміреність музики, а наявність у мелодії витриманих звуків і розспівувань складів надає їй наспівності й ліричності. Ритм твору стійкий, але в мелодії часто використовуються дрібні тривалості, це дає змогу розкрити характерних зміст твору, передати тривожність, схвильованість.\nПісня написана в темпі moderato – помірно.\n6. Особливості фактури викладу.\nФактура викладу – гомофонно-гармонічна.\n7. Характеристика основної мелодії як музичної виразності.\nОсновна мелодична лінія утворюється від сполучення плавного поступеневого руху із стрибкоподібними висхідними та низхідними ходами, їй характерні стрибки в межах квінти. Основна тема проходить в 1 – 5 тактах партії басу:\nУ 8 – 12 тактах тема проходить у партії сопрано:\nВ четвертому та сьомому куплеті тема також проходить в партії сопрано:\n8. Значення ролі акомпанементу.\nТвір виконується без супроводу – A-capella\nIII. Вокально-хоровий аналіз.\n1. Тип і вид хору, наявність дивізі та унісонів. Загальний діапазон хору й загальна теситура, прийом звуковедення, дихання.\nПісня «Зашуміла ліщинонька» написана для мішаного чотириголосного хору. Дивізі та унісони відсутні.\nЗагальний діапазон хору – від Ля великої октави до Фа другої октави:\nЗагальна теситура хору є середньою.\nУ творі автор використовує такі прийоми звуковедення, як: легато та стакато. Штрих легато надає звучанню світлого характеру, а стакато – більш «повітряного» характеру, це дає можливість передати драматичний зміст твору.\nТип дихання – ланцюгове.\n2. Аналіз і характеристика кожної хорової партії.\nДіапазон партії сопрано – від Мі першої октави до Фа другої октави:\nТеситура: середня, зручна для співу, їй відповідають динамічні відтінки та нюанси.\nЗвуковедення: партія викладена штрихами легато.\nДіапазон партії альта – від Сі малої октави до Ля першої октави.\nЗвуковедення: партія альта викладена штрихами легато.\nДіапазон партії тенора – від Мі малої октави до Фа першої октави.\nЗуковедення: партія тенора написана штрихами легато, але в 13 та 14 тактах зустрічаються стакато:\nДіапазон партії баса – від Ля великої октави до До першої.\nТеситура: висока, інколи зустрічаються крайні ноти.\nЗвуковедення: партія баса написана штрихами легато, але в 13 та 14 тактах зустрічаються стакато:\nПоділ голосів у всіх хорових партіях впродовж твору не зустрічається.\nа) особливості голосоведення і вплив напрямку мелодії на горизонтальний стрій;\nОсновна мелодія утворюється від сполучення плавного поступеневого руху зі стрибкоподібними висхідними та низхідними ходами, їй характерні стрибки в межах квінти.\nПри низхідному та висхідному русі мелодії, необхідно звернути увагу на чистоту інтонування, оскільки в мінорі перший, другий і третій ступені є складними для інтонування.\nб) визначення інтонаційних труднощів і шляхи їх подолання;\nВ хорових партіях можуть виникнути труднощі інтонування другого, третього, п’ятого та шостого ступенів. При інтонуванні другого ступеня в низхідному русі є небезпека пониження строю, для того, щоб цього уникнути необхідно проінтонувати півтон між третім та другим ступенями особливо гостро, близько. Чисте інтонування другого ступеня залежить від інтонування третього ступеня, який має тенденцію до підвищення, тому його треба співати з напруженням до пониження. П’ятий ступінь – стійкий звук, але інколи має тяжіння до пониження, як терція паралельного мажору, його необхідно співати з підвищенням. Шостий ступінь гармонічного мінору має тенденцію до підвищення, тому його необхідно співати з напруженням до пониження, вузько, близько. Інколи цей тон виконується ширше, вище ніж потрібно, це спричиняє підвищення строю. Чистота його інтонування залежить від гостроти інтонування п’ятого ступеня.\nв) вплив динаміки, й темпу на горизонтальний стрій.\nРух мелодії і динаміка мають вплив на стрій. Висхідний рух мелодії, висхідні стрибки потребують посилення звуку, низхідний рух мелодії потребує поступового згасання. У повільному темпі виникають труднощі з розподілом сили звуку й дотриманням ланцюгового дихання.\n3. Ансамбль загальний:\nа) тип ансамблю.\nТип ансамблю – гармонічний. Звучання всіх хорові партій у творі повинне звучати врівноважено, з однаковою силою, динамікою.\nб) визначення особливостей ансамблів динаміки, темпу, ритму й дикції залежно від теситурних умов.\nОсобливістю ансамблю динаміки в цьому творі є одночасне виконання динамічних відтінків, це прикрашає хоровий спів, робить його більш виразним. В основному, динамічні відтінки співпадають з теситурними умовами, лише в деяких місцях є необхідність створення штучного ансамблю.\nВ кожній музичній фразі є свої логічні наголоси. В 6 – 8 тактах сильна доля припадає на ненаголошений склад, 9 – 11 припадає на наголошений склад.\nНедосвідчені співаки можуть занадто акцентувати на сильну долю, на яку не припадає логічний наголос – це є небезпекою для ансамблю.\nв) необхідність штучного ансамблю в деяких акордах.\nВ 17-му такті голоси перебувають у різних теситурних умовах, тому тут необхідно застосувати штучний ансамбль.\nЗа нерівних теситурних умов і нюансу f , в цьому випадку для партій сопрано, тенора та баса цей нюанс є природнім, для партії альта – незручний. Невідповідність нюансу теситурним умовам являє собою технічну складність для досягнення загального гармонічного ансамблю.\n4. Стрій гармонічний:\nа) визначити вплив теситури, динаміки, темпу й ритму на вертикальний стрій.\nЗначний вплив на гармонічний стрій має теситура та нюанси, у 17 такті хоровим партіям важко вибудувати акорд, оскільки є невідповідність між теситурними умовами партій, партія сопрано може заглушити партію альта. Спокійний темп сприяє вистроюванню акорду.\nб) на основі аналізу мелодичного строю визначити найскладніші гармонічні сполучення чи акорди та вказати спосіб інтонування аби уникнути можливих змін строю.\nСкладним гармонічним сполученням є Dг та VII2г, ІІІ.\nСкладність під час інтонування становить збільшений тризвук, чергування двох великих терцій утворює інтервал збільшеної квінти, який звучить нестійко. Під час виконання цього тризвуку головний тон необхідно про інтонувати низько, терцію високо, квінту – гостро вгору, підтягуючи до потрібної висоти.\nТакож складність виникає при інтонуванні малого ввідного септакорду, який звучить нестійко. Щоб проспівати цей акорд чисто, треба основний тон подати гостро вгору, терцію, зменшену квінту і зменшену септиму прінтонувати у зворотному напрямку – тупіше, низько. Характер звучання цього акорду дуже напружений в будь якій теситурі.\nУ творі трапляються різні розспівування, різний текст в хорових партіях – це все впливає на якість строю. Диригент повинен звернути увагу на артикуляцію, вона повинна бути активна, оскільки лише за активної артикуляції слухачу буде зрозуміло текст, асиміляцію приголосних за глухістю, дзвінкість та м’якістю.. На якість звучання також впливають вміння відкривати рот під час співу, правильне положення губ.\nІV. Виконавський аналіз.\n1. Аналіз динаміки й кульмінацій (загальні і часткові).\n1 частина: mf p.\n2 частина: p mf p pp mp p,\nmf f p.\n3 частина: f p.\n1 частина: загальна кульмінація першої частини припадає на 2-гу долю першого такту.\n2 частина: кульмінація припадає на 2-гу долю 7-го такту, 2-гу долю 15-го такту.\n3 частина: загальна кульмінація припадає на 2-гу долю 20-го такту.\n1 частина: кульмінація припадає на першу долю 2-го такту.\n2 частина: кульмінація припадає на другу долю 8-го такту.\n3 частина: кульмінація припадає на 21-й такт, першу долю.\n2. Аналіз фразування: визначення логічних наголосів залежно від змісту літературного тексту або від логіки побудови музичної думки (якщо у творі немає літературного тексту) з урахуванням форми твору.\nВ першій частині логічні наголоси в 1, 4, 5 тактах припадають на наголошений склад, в 2, 3 тактах – на ненаголошений склад.\nВ другій частині – 6 – 8 тактах - сильна доля припадає на ненаголошений склад,\nв 9 – 11 – припадає на наголошений склад.\nВ третій частині логічний наголос в 20-му такті припадає на слабку долю, в 22-му такті наголос припадає на сильну долю й співпадає з логічним наголосом літературного тексту.\n3. Змістові цезури.\nУ творі зустрічаються дві змістові цезури, вони розміщені між куплетами.\n4. Відповідність або розбіжність логічних наголосів і музичних кульмінацій.\nЛогічні наголоси не співпадають музичним кульмінаціям твору,\n5. Диригентські труднощі.\nДиригенту при роботі з хором може бути важко працювати з ансамблем динаміки, в творі зустрічаються місця де в акорді вистроюються різні регістри, тут необхідно створити штучний ансамбль. Вирівнювання таких незручних у теситурному відношенні акордів ускладнюється тим, що нюанс є обов’язковий для виконання у всіх голосах.\nВ хорових партіях можуть виникнути труднощі інтонування другого, третього, п’ятого, шостого та сьомого ступенів, деяких гармонічних сполучень.\nУ творі використовуються змінний розмір, тому логічні наголоси та музичні кульмінації не співпадають, часто кульмінація припадає на слабку долю. Недосвідчені співаки можуть наголошувати сильну долю в місцях де акцентувати необхідно слабку долю, тому хор може збитися з ритму, це може негативно вплинути на дихання та інтонацію хору. Диригенту необхідно звернути на це увагу.\nКирієнко Інна Олегівна\nДученко Олександр Сергійович\nКукурудза Фаїна Юріївна\nЯкуненко Світлана Олександрівна\nЛітературно-музична розвага «Дзвінке літо»\nХоровий наліз твору Да що на горі Імбер\nРозвага для дітей «День Святого Миколая»


Поліцейські затримали львів’янина, який збив двох пішоходів у Стрию і втік - ZAXID.NET\nПоліцейські затримали львів’янина, який збив двох пішоходів у Стрию і втік\nВодій сів за кермо нетверезий\nСуспільство — Орися Шиян, 12:38, 20 серпня 2021 0 0\nНа капоті машини були речі потерпілих, яких водій збив у Стрию\nПоліцейські знайшли водія автомобіля, який у Стрию збив двох пішоходів і втік з місця події. Машина була з ознаками ДТП та явними доказами причетності – речима потерпілих на капоті. Водієм виявився 27-річний львів’янин, який був у стані сп’яніння.\nДТП трапилася 19 серпня близько 20:00 на вулиці Успенській у Стрию. Двох травмованих пішоходів, 29-річного мешканця Стрийського району та 31-річного стриянина, шпиталізували, а водій покинув місце аварії.\n«Патрульні отримали орієнтування і почали обстежувати прилеглі вулиці. На вулиці Січових Стрільців виявили схожий автомобіль Opel Astra, який мав характерні цій ДТП ушкодження і був без переднього номеру», — розповіли у патрульній поліції Львівської області.\nІнспектори зупинили машину, за кермом був 27-річний львів’янин. На лобовому склі патрульні побачили мобільний телефон та окуляри одного із потерпілих.\nВодія затримали та передали слідчо-оперативній групі. Згодом поліцейські з’ясували, що він перебував у стані алкогольного сп’яніння.


Директор Галузевого державного архіву Міністерства оборони України Василь Турчик: «Державні архіви мають стати зручним сервісом для громадян» – Народна Армія\nHome/Збройні сили України/Директор Галузевого державного архіву Міністерства оборони України Василь Турчик: «Державні архіви мають стати зручним сервісом для громадян»\nЗ Василем Турчиком ми зустрілися з нагоди професійного свята — Дня працівників архівних установ. Тож перше запитання до нашого співрозмовника було невипадковим\n— Василю Івановичу, з яким настроєм колектив вашого архіву зустрів професійне свято?\n— Настрій маємо бадьорий, робочий. Нині, виконуючи Постанову Уряду, архів завантажений запитами щодо Чорнобиля, тож робота кипить. Однак упевнений — ми впораємося. Були часи, коли впродовж місяця до нас надходило близько 120 тисяч різноманітних запитів. Зараз маємо значно менше, тож свою справу зробимо.\n— Оскільки мова відразу зайшла про запити, скажіть, будь ласка, чи не простежуєте в суті цих запитів і звернень певну ознаку часу? З якими запитаннями сьогодні звертаються до архіву найчастіше?\n— Важко судити, чи це ознака часу, чи ні, але насправді за останні п’ять років ми отримали величезну кількість запитів від правоохоронних органів, зокрема з СБУ, прокуратури, інших слідчих і контролювальних органів, а також відповідних підрозділів МО України. І переважна їхня більшість стосувалися пошуку документів, пов’язаних з відчуженням у попередні роки майна військового відомства, земельних ділянок тощо. Тобто нам, працівникам архіву, чітко видно, що в державі, зокрема в Міністерстві оборони України, впродовж останніх років триває процес повернення у державну власність раніше незаконно чи безпідставно відчуженого майна і ресурсів.\n— А пересічні громадяни, колишні й нинішні військовослужбовці, учасники бойових дій, члени їхніх сімей мають можливість отримувати відповіді за своїми зверненнями?\n— Звісно, мають. І це друга найбільша категорія звернень, які до нас надходять.\n— Про що запитують?\n— Найбільше запитів щодо розмірів заробітної плати за певний період, підтвердження участі в ліквідації аварії на ЧАЕС, питань щодо нарахування чи перерахунку пенсії. Чимало запитів стосовно так званої тринадцятої зарплати, премій, інших додаткових грошових винагород, розмір яких раніше не враховувався при обчисленні пенсії. Однак за чинним законодавством, оскільки податки й відрахування до Пенсійного фонду з цих коштів сплачували, вказані виплати також мають бути враховані під час визначення розміру пенсійного забезпечення.\n— А учасники АТО, ООС звертаються?\n— Так, звертаються, але таких запитів не надто багато. Іноді розшукують бойових друзів чи певні накази про зарахування в списки особового складу. Також стосовно АТО до нас звертаються правоохоронні органи — з пошуку загиблих, техніки, з питаннями, пов’язаними з обстрілами, руйнацією майна тощо. І з цих самих питань працюють військові науковці, що досліджують перебіг конфлікту, способи ведення бойових дій, також ад’юнкти військових навчальних закладів, які пишуть наукові роботи.\n— А наскільки вичерпна інформація стосовно війни на Донбасі зберігається у сховищах ГДА МОУ?\n— Згідно з рішенням НГШ та МОУ, документи з військових частин, які брали й беруть участь у подіях на Сході, всі документи штабу АТО, зараз ООС, направляють до нашого Галузевого державного архіву. Неупорядковані, такі, як є. Тобто всі карти, накази, бойові розпорядження тощо направляють сюди, якщо вони не потрібні в роботі, але не пізніше, ніж через один місяць після створення.\nТобто у нас є все, що задокументовано: розпорядження про зарахування особового складу, карти, схеми, всі штабні й бойові документи. Тут ми робимо впорядкування, наукову експертизу їхньої цінності, формуємо справи, складаємо описи, переліки документів і затим вони потрапляють у сховище. Тож за будь-яким запитом ми зможемо надати вичерпну відповідь. За роки війни до нас надійшло 5880 справ — це прошиті журнали і 43 351 документ (карти, схеми тощо). Єдине, чого в нас немає, то це бази даних загиблих. Вона зберігається у Генеральному штабі Збройних Сил України, і в разі потреби з такими запитами потрібно звертатися саме туди.\n— Василю Івановичу, але ж окрім паперових документів, є й ті, що перебувають в електронному обігу. Чи отримує їх архів, і взагалі, чи має очолювана вами установа певну електронну базу?\n— Для нас це одне з найболючіших питань. У системі електронного документообігу, яку зараз використовують у військовому відомстві, на жаль, досі остаточно не врегульовано питання, що стосуються архівного блоку. Ми надавали свої пропозиції, однак у державі ще немає єдиних підходів, як це все зробити. І тільки наступного року, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України, має бути розроблений порядок передачі документів з електронного документообігу до електронного архіву. Крім того, до тих пір ще буде запущено пілотний проект, і вже, враховуючи результати його роботи, відповідні механізми мають запрацювати. Проте, на жаль, частину документів буде втрачено, адже в паперовому вигляді документи нині дублюють не завжди. Однак із тих документів електронного обігу, які до нас надходять, у нас, звісно, сформований відповідний фонд.\nБільше того, всі матеріали, що зберігаються в нас у паперовому вигляді, ми поступово переводимо в електронний. Тобто скануємо й формуємо відповідні електронні сховища. Поки робити це доводиться, використовуючи звичайну офісну комп’ютерну оргтехніку, однак наступного року завдяки виділеним бюджетним коштам плануємо придбати спеціальний архівний сканер. На сьогодні подібної техніки в Україні немає, тож поставка буде здійснена з-за кордону.\n— Це справді такий особливий сканер?\n— Так, це дуже рідкісна й цікава машина з унікальними можливостями сканування. І тому коштує недешево, близько півтора мільйона гривень.\n— А як узагалі з фінансуванням Галузевого архіву? Військове відомство не ображає?\n— Маю сказати, що звичайно до недавнього часу фінансування потребувало покращення. Однак нині архіву приділено достатньо уваги. Сьогодні ми маємо змогу поступово оплачувати розробку інформаційного сайта архіву, завдяки якому люди отримуватимуть інформацію, що буде у відкритому доступі. Тобто в перспективі ми прагнемо наш Галузевий державний архів перетворити у зручний сервіс для кожного, хто матиме потребу звернутися до нас по допомогу. До речі, вже зараз при архіві для зручності наших відвідувачів ми облаштували міні-готель, в якому за помірну плату люди можуть зупинитися в разі потреби. І це, я вважаю, дуже прикметно — ми рухаємось у цивілізованому напрямку, коли державна установа, а отже і держава в цілому, створює комфортні умови для громадян, які потребують її допомоги.\n— Дякую за цікаву розмову і вітаю з нагоди професійного свята!\nБесіду вів Іван СТУПАК, «Народна армія»\ntop військовий архів


Турнірна таблиця КХЛ 2016-2017 – розклад хокею | 2016 рік мавпи - гороскоп, календар. Новий 2016 рік\nТурнірна таблиця КХЛ 2016-2017 – розклад хокею\nКубок Гагаріна розігрується в нинішньому сезоні вже в дев’ятий раз, починаючи з 2008-2009 року. Ця хокейна нагорода є призом для клубів, переможців у серії плей-офф ігор Континентальної хокейної ліги. Першість стало воістину континентальним в останні роки, коли до вітчизняних колективам приєдналися команди з Латвії, Чехії, Фінляндії, Китаю і країн СНД.\nХто вони, майбутні володарі Континентального кубка і Кубка Гагаріна? Щасливчики стануть відомі лише наступної весни. А поки вчитаємося в турнірну таблицю і згадаємо тих, хто вже тримав у руках заповітні трофеї.\nКоротко про розклад турнірній таблиці КХЛ 2016-2017\nУ нинішньому році розіграш стартує 22 серпня. З лютого по квітень 2017-го пройдуть ігри «на виживання», тобто на вибування. Яким буде фінальне розклад турнірній таблиці КХЛ 2016-2017, поки в точності невідомо. Його сформують підсумки стадії плей-офф, в тому числі, вплине на розклад її тривалість.\nЛьодові дружини звично «числяться» у двох конференціях, Східної і Західної. Кожна з конференцій поділена на два дивізіони, а останні складаються із семи команд. У сезоні, що бере початок на кінець нинішнього літа, все візьмуть участь 29 команд, включаючи «прибульців» з-за меж Росії.\nРегулярний сезон Чемпіонату — це тривала поетапна боротьба, накопичення очок у матчах всередині дивізіону (по 8 зустрічей доводиться на кожен клуб), а також у зустрічах з суперниками з іншої підгрупи і конференції. Загальна кількість майбутніх льодових поєдинків тільки першого етапу — близько 60. Вони виявлять володаря Кубка Континентів і клуби, яким чекають баталії в плей-офф. Кубком нагороджується команда, яка показала найвищий результат у «регулярці», тобто набрала найбільше очок у цьому етапі КХЛ.\nТільки вісім клубів з кожної конференції, тобто, всього 16 команд, що зіграють у матчах на вибування. В обох конференціях виявляється найсильніший, а це команда, яка зуміє здобути чотири перемоги над суперниками. Лідери конференцій отримують відповідні кубки, а потім сходяться в битві за головний приз — Кубок Гагаріна.\nВсі колективи турнірній таблиці КХЛ 2016-2017\nПерерахуємо російські колективи в турнірній таблиці КХЛ 2016-2017\nСалават Юлаєв (Уфа);\nТорпедо (Н. Новгород);\nАк Барс (Казань);\nЗарубіжні учасники розіграшу:\nЧайна Дрегон (Шанхай);\nКого побачимо в стадії плей-офф?\nСамий хвилююче питання для всіх шанувальників «льодових побоїщ» — хто буде фігурувати в турнірній таблиці КХЛ 2016-2017 на вирішальній стадії ігор на вибування? Питання, мабуть, риторичне. Шанси є у всіх: хто реально претендує на жаданий Кубок, інші сподіваються показати свою кращу гру і скласти конкуренцію фаворитам або хоча б кілька зіпсувати їм «вікторіанський» настрій. Нагадаємо любителям хокею, які клуби частіше інших опинялися в числі 16 обранців долі в останні роки.\nНайрезультативніші клуби Східної конференції:\nЛідери Західної конференції:\nУ минулі роки в числі учасників плей-офф значилися ще і підмосковний «Атлант» і празький «Лев». Сьогодні ми не побачимо їх у матчах КХЛ, причина «прогулів» банальна — фінансові проблеми.\nЯкщо говорити про абсолютні лідерах, то у конференції Захід це СКА з обох російських столиць та московське «Динамо”. Фаворитами конференції Схід вважаються клуби «Салават Юлаєв» і «Ак Барс». Правда, в останні сезони тріумфаторами зазвичай ставали «західники», але це зовсім не означає, що «східняки» не зможуть вирвати перемогу на цей раз.\nСпортивна фортуна мінлива. Кому вона кліпне на цей раз, покаже час. Хтось сподівається на клуби з солідної фінансової «подушкою безпеки». Інші вірять в силу ентузіазму і волю до перемоги. І деколи останні виявляються праві. Варто нагадати несподівані результати хоча б двох відносно недавніх сезонів. У 2011-2012 чемпіоном Східної конференції став омський «Авангард», а в наступному сезоні (2012-2013) його подвиг повторив челябінський «Трактор». Теж зі Сходу, і теж не обтяжена багатомільйонними вливаннями. Загалом, чекаємо новин!


Рейтинг найбільш небезпечних розлучниць за знаком Зодіаку – Твій Зодіак\nРейтинг найбільш небезпечних розлучниць за знаком Зодіаку\nПричини чоловічої невірності можуть бути самими різними. Але ні один любовний трикутник не може існувати без іншої жінки, яка є вашою суперницею. Потрапили в подібну ситуацію? Не варто відразу ж влаштовувати своєму чоловікові скандал або, навпаки, здаватися без бою. Спробуйте довідатися, до якого знаку Зодіаку відноситься передбачувана розлучниця. А потім, знаючи психотип своєї супротивниці, ви зможете розробити правильну стратегію дій. Закликавши на допомогу астрологію, ви легко позбавитеся від суперниці! Пропонуємо вам вивчити короткий опис розлучниць всіх зодіакальних знаків.\nРозлучниці стихії Води\nЦе найнебезпечніші розлучниці з усього гороскопу. А все тому, що вони дуже романтичні і емоційні, загадкові і сексуальні.\nСкорпіон — найнебезпечніша розлучниця серед усіх знаків Води!\nЦе дійсно фатальна жінка, сексуальна і розумна одночасно. Перемогти таку суперницю дуже складно: чоловік практично моментально стає її жертвою. Жінка-Скорпіон — природжений психолог і маніпулятор. Вона відразу бачить слабкі сторони і б’є по них. Головний недолік такої розлучниці — її меркантильність. Доведіть очманілому від емоцій чоловікові, що найбільше вона цінує його за гроші, і “Скорпіонка” тут же зазнає фіаско.\nРиби — справжня русалка!\nЇї сильними сторонами є розум, інтуїція та чуттєвість. Але є у цієї розлучниці і слабкі місця — влюбливість і мінливість. Вона зовсім не вміє довго любити одного чоловіка. Навіть на відстані і платонічно. Тому вам потрібно тільки відкрити чоловікові очі на її невірність. І їхній роман закінчиться, так і не розпочавшись.\nРак вміло носить маску ангела в плоті\nВ очах чоловіків виглядає вічною дівчинкою, скромною і беззахисною. Поряд із нею будь-який чоловік, навіть самий слабкий, відчуває себе, як мінімум, Геркулесом. Таку суперницю потрібно спровокувати — коли маска злетить, проявиться її справжня природа. Розлучниця-Рак в боротьбі за чоловіка поводиться дуже холоднокровно і зовсім не знає сорому. Побачивши її справжнє обличчя, чоловік сам втече якомога далі.\nРозлучниці стихії Вогню\nЦі жінки за будь-яку ціну прагнуть до незалежності. І хоча вони впевнені, що це їхня сила, волелюбність часто повертається до них зворотною стороною медалі. В результаті, серед вогняних дам багато самотніх і розлучених жінок, що робить їх потенційними учасницями любовного трикутника.\nСтрілець — найрозумніша розлучниця з вогненних знаків Зодіаку\nВона ловить чоловіків на взаєморозуміння і співчуття. Жінка-Стрілець завжди готова вислухати всі його скарги і ніколи не вішається на шию. Таку суперницю можна перемогти тільки незалежністю і дотепністю. Її найбільша слабкість — непереборне бажання контролювати чоловіка. Хочете перемогти суперницю? Не уподібнюйтеся їй, задаючи чоловікові купу незручних запитань — де, коли і з ким був? Поводьтеся спокійно і трішки прохолодно. Такий контраст піде вам тільки на користь.\nОвен — самовпевнена і грубувата розлучниця\nЦя мисливиця і амазонка завжди поводиться дуже активно, вміло приручаючи вашого чоловіка, як необ’їждженого мустанга. Як з нею боротися? Просто розгнівайте її — в гніві і приступі агресії вона перестає соромитися у виразах, що виглядає просто огидно. Подібна тактика швидко відкриє чоловікові очі на справжню сутність вашої суперниці.\nЛевиця — заздрить везінню і чарівності, успіху та заможності\nЯкщо вона поклала око на чужого чоловіка, значить, їй не щастить в особистому житті. При будь-якій невдачі з неї дуже швидко злітає весь лоск, і вона перетворюється на вульгарну бабу з ринку. І ще: якщо ваш чоловік зазіхнув на таку даму, значить, йому не вистачає у вас яскравості і величі. Змініть імідж хоча б на час!\nРозлучниці стихії Землі\nТакі жінки дуже вперті. Вони йдуть до наміченої мети, немов танкова дивізія. Вони обережні і тактично сильні. При необхідності нескінченно довго можуть вичікувати і сидіти в засідці, прораховуючи кожен крок.\nТелець — це Жінка з великої літери\nАле за її зовнішньою жіночністю, доглянутістю і акуратністю завжди ховається ретельно продумана стратегія. Вона вміє вчасно відступити, вичікуючи більш зручний момент для атаки. Але ось з фантазією у неї великі проблеми, тому найкращою зброєю проти такої суперниці є час. До того ж жінка-Телець занадто наполегливо вимагає стабільності, а це здатне відлякати будь-якого чоловіка.\nКозоріг — вкрай рідко виявляється в ролі розлучниці\nКозороги навряд чи стануть боротися за чоловіка — у них зовсім інші життєві цінності, які з ранньої юності чітко розписані і розкладені по поличках. Жінка-Козоріг скоріше погодиться на шлюб, запропонований батьками, ніж на війну за чужого чоловіка.\nДіва — теж рідкісний варіант в адюльтер\nЦя жінка занадто правильна для того, щоб бути коханкою. Навряд чи ваш чоловік серйозно захопиться такою особою. Але якщо вже це сталося, боротися з нею марно — значить, у них справжня любов!\nРозлучниці стихії Повітря\nПредставниці стихії Повітря стають розлучницями на ґрунті особистих невдач. Їхня головна проблема полягає в тому, що в будь-якому чоловікові вони спочатку бачать супермена, але при його найближчому розгляді відчувають сильне розчарування. Чужий чоловік для таких жінок — справжня загадка, тому найчастіше ними рухає гостра цікавість.\nТерези — ця розлучниця небезпечна своєю дипломатичністю та інтуїцією\nТака особа майстерно плете інтриги, але ніколи не проявляє ініціативу першою. Найбільше така суперниця боїться прямих претензій і нападів, а також відвертих розмов на тему “Що тобі потрібно від мого чоловіка?”. Вона не боєць, тому відразу піде в бік. На пошуки когось більше вільного…\nБлизнюки — несерйозна суперниця\nВона не стане довго боротися з вами, адже на її горизонті показався новий об’єкт! У таких розлучниць великі проблеми з постійністю. Якщо ваш чоловік потягнувся до такої жінки, вважайте, що вона його просто причарувала… Все одно надовго її не вистачить!\nВодолій — найрідкісніший тип серед розлучниць\nТака жінка дуже демократична. Вона має більше потребу у чоловічій дружбі, ніж у тому, щоб за всяку ціну відбити чужого чоловіка. Навмисне розбивати відносини Водолій не стане — аж надто це клопітка справа. До того ж у неї і так завжди вистачає шанувальників!\nНаступний Гороскоп на 20 травня\nПопередній Як підкорити серце чоловіка Лева?


У Рівному пенсіонера вбили через його квартиру?\nУ Рівному на День Перемоги вбили ветерана\nУ Рівному День Перемоги відзначили військовим парадом\nРівненський ветеран двічі рятувався з німецького полону\nСьогодні, коли із часу закінчення Великої Вітчизняної війни минає 67 років, свідків тих жахіть залишилося зовсім небагато.\nДень Перемоги і день пам’яті\nНапередодні Дня Перемоги журналісти часто запитують: «Чим для вас є 9 травня?». Зазвичай, на таке питання відповідають якимись пафосними, традиційними штампами. Але це те, що прийнято говорити, а що насправді ми відчуваємо? Чим для мене є День Перемоги?\nЯк у Рівному відзначатимуть День Перемоги\nЗагальноміські заходи, присвячені 67-й річниці Перемоги у Великій Вітчизняній війні.\nЦентр Рівного на День Перемоги перекриють\nУ зв’язку з проведенням загальноміських заходів, присвячених 67-й річниці Перемоги у Великій Вітчизняній війні, 9 травня у Рівному перекриють рух транспорту центральними вулицями.\nУ Рівному у День Перемоги лунатимуть "Фронтові спогади"\nПослухати їх можна буде 9 травня на Пагорбі Слави у Рівному. Дійство розпочнеться о 22 годині. Спогади ветеранів про війну, втрати, і фронтову любов доповнюватимуть аудіо- та відеоілюстрації. У композиції будуть задіяні військові реконструктори, актори, співаки та оркестр. Завершаться "Фронтові спогади" салютом.\nУ Рівному міська влада скасувала акцію "Георгіївська стрічка"\nЗранку 3 травня перед сесією Рівненської міської ради кожному депутату на його робоче місце поклали документи, у яких йшлося про загальноміські заходи, присвячені 67-й річниці Перемоги у Другій світовій війні.


У Криму в травні значно зменшився приплив води в водосховища - Центр журналістських розслідувань\nГоловна » У Криму в травні значно зменшився приплив води в водосховища\nБілогірське водосховище в Криму, 3 травня 2021 року Фото: RFE/RL\nЯк наголошується, в травні в басейнах кримських річок випало 2,9-25 мм опадів або 7-35% норми. Самий значний недобір опадів відчувався в басейнах річок Кача, Бельбек, Чорна, Салгир.\n«До кінця весни відсутність стокоутворюючих опадів після третьої малосніжною зими, як і в минулому році, сприяла встановленню ранньої, нехарактерною для цієї пори року, межені (період збереження низького рівня води – ред.) в басейнах усіх річок. На більшості селевих річок округів Алушти, Судака і Феодосії зберігається пересихання», – йдеться в повідомленні.\nПриплив води в водосховища природного стоку в травні значно зменшився і склав: Білогірське – 2,83 млн куб. м, Сімферопольське – 0,534 млн куб. м, Щасливе – 0,718 млн куб. м, Чорноріченське – 2,19 млн куб. м.\n«Продовжувалось інтенсивне спрацювання запасів води, що залишилися, водосховищ природного стоку, загальний сумарний запас води в яких на початок літа склав 79,24 млн куб. м, що на 6,531 млн куб. м менше, ніж місяць тому і на 5,92 млн куб. м менше, ніж рік тому», – додали в кримському гідрометеоцентрі.\nТеги: водопостачання Криму, водосховища, запаси води, Крим, Кримський гідрометеоцентр, пересихання, річки


декабря, 2013 | Реабілітаційний центр\nPosted on декабря 18, 2013 апреля 29, 2020\nPosted on декабря 8, 2013 апреля 29, 2020\nДля будь-якої жінки час вагітності — це один з найважливіших етапів у житті, який залишиться в пам’яті на довгі роки. Майбутня мама кожен день проживає в передчутті зустрічі зі своєю дитиною. Але не всі переносять вагітність з легкістю. Часто жінки стикаються з низкою проблем і больових відчуттів різного походження. Одним з неприємних явищ стають болі в суглобах при вагітності. З цією проблемою може зіткнутися майже кожна жінка в положенні, причому на будь-якому терміні.\nПричини і типи болів в тазостегновому суглобі\nПрофілактика захворювань суглобів у вагітних\nЯк позбавитися від болю в стегнах\nУ порівнянні з майбутніми пологами та іншими випробуваннями болі в суглобах на перший погляд здаються незначними. Але коли біль починає заважає рухатися або спати ночами, це вже серйозна проблема. Особливо важко тим жінкам, у яких за нинішньої вагітності є маленькі діти, вимагають постійного догляду.\nМайбутні мами часто скаржаться на болі в тазостегновому суглобі при вагітності. Це обумовлено тим, що він є найбільшим і на нього припадає основне навантаження при виношуванні дітей. З другого триместру починається активний ріст плоду в утробі матері. На цей же період, як правило, доводиться надбавка у вазі і об’ємі живота. Такі зміни є природними в період вагітності і вказують на правильний розвиток плоду. Але саме в цей момент починає підвищуватися навантаження на всі суглоби в організмі, і особливо страждає тазостегновий.\nВиділяють кілька причин, за якими виникає біль у суглобах при вагітності. З-за активного росту малюка всередині утроби в організмі майбутньої мами виникає дефіцит поживних речовин. Якщо говорити про суглобах, то це недолік насамперед кальцію в поєднанні з вітаміном D3. Також при вагітності відбувається підвищене утворення такого гормону, як релаксин. Він необхідний для розслаблення зв’язок біля тазостегнової кістки при пологової діяльності. Завдяки йому відбувається розростання тканини шийки матки, яка стає як губка і набуває потрібну еластичність для проходження при пологах голови немовляти.\nРелаксин сприяє збільшенню молочних залоз і утворює додаткові кровоносні судини, так як при вагітності об’єм крові в організмі жінки збільшується на кілька літрів. Все це в поєднанні зі збільшенням ваги дає колосальне навантаження на всю кістково-м’язову систему, що призводить до больових відчуттів в тазостегновому суглобі. Як правило, найбільш сильні болі виникають в кінці вагітності, коли організм закінчує підготовку до пологів і переходить у стадію початку пологової діяльності.\nВ останні тижні вагітності живіт сильно опускається і навантаження на тазостегновий суглоб ще більше збільшується. Починають турбувати болі практично всіх жінок, навіть тих, у яких їх не було раніше. Є ще ряд причин таких больових проявів, але вони пов’язані з наявністю тих чи інших захворювань і не стосуються природних процесів при вагітності.\nБолю можуть бути різні, гострі і ниючі. Деякі жінки відчувають їх вночі, і це може призводити до безсоння. Інші спокійно сплять, але при підйомі, коли тазостегновий суглоб відчуває навантаження, виникає сильний гострий біль. Больові відчуття локалізуються саме в області тазу, хоча іноді можуть йти і від хребта. Біль у тазостегновому суглобі може віддавати в ноги, особливо при ходьбі. Якщо турбують неприємні відчуття в положенні лежачи, то при його зміні вони зазвичай на час затихає.\nІноді болі виникають тільки в одному суглобі, і при довгому рух без відпочинку до вечора починає боліти внутрішня частина стегна. Якщо сильний біль у суглобах, супроводжується підвищенням температури, потрібно негайно звернутися до лікаря. Такі симптоми можуть свідчити про запальний процес або інших серйозних захворюваннях. Причина в тому, що при вагітності відбувається перебудова всього організму і його системи починають працювати по-іншому, щоб виносити плід. В результаті можливі збої в їх функціонуванні.\nЯкщо до вагітності у жінки були які-небудь захворювання, пов’язані з суглобами, то виношування дитини може їх посилити.\nПри наявності болю найголовніше — заспокоїтися і звернутися до кваліфікованого лікаря, який виявить їх причину і підкаже, як від них позбутися. Важливо вибрати правильний підхід до вирішення проблеми в залежності від її першоджерела. Якщо біль у тазостегновому суглобі пов’язані тільки з підвищеним навантаженням, гормональними процесами, нестачею вітамінів і поживних речовин, достатньо буде профілактичних заходів.\nІз загальних рекомендацій щодо профілактики можна виділити ряд методів, спрямованих на полегшення фізичного навантаження та нормалізації харчування при вагітності:\nкомплексний прийом вітамінів, прописаних лікарем відповідно з періодом вагітності;\nнеобхідність стежити за поставою, щоб основний центр ваги був в одному місці;\nносіння бандажа при ходьбі або тривалого перебування у положенні стоячи, це допомагає розподіляти навантаження рівномірно;\nправильний підбір взуття без каблука, стійкої і м’якою;\nповноцінне і своєчасне харчування, вживання в їжу продуктів, багатих вітамінами та поживними елементами;\nвсе робити розмірено, не піднімати нічого важкого, адже будь-яке навантаження може привести до проблем з суглобами.\nВагітність не хвороба, а особливий стан організму. Сама по собі фізична навантаження йому необхідна. Ефективними будуть гімнастика для вагітних або проста зарядка.\nАле краще записатися на спеціальні спортивні курси для жінок в положенні, де професійно пояснюють кожну вправу і стежать за правильним їх виконанням. При гімнастики добре розминаються всі м’язи, за рахунок чого поліпшується кровообіг і харчування суглобів. Після таких вправ жінки відзначають збільшення рухової активності. До того ж такі заняття сприяють правильному розвитку пологової діяльності.\nНе варто нехтувати бандажем. Біль у тазостегновому суглобі можуть турбувати не тільки під час, але і після вагітності. Для ефективної профілактики больових відчуттів дуже важливо часто відпочивати.\nВідпочинок важливий для вагітних жінок. По-перше, майбутня мама повинна відпочивати за двох, а по-друге, в перші місяці після народження дитини у неї буде гостра нестача вільного часу.\nТакі явища, як болі в суглобах під час виношування плоду, носять тимчасовий характер і повинні пройти відразу після пологів. Основне навантаження з народженням дитини йде, і больовий синдром зникає самостійно. Але якщо жінка сильно мучиться про болів, із-за чого виникає постійний нервовий стрес, а тим більше, коли виявлено якесь серйозне захворювання, лікарі призначають лікування. Застосування будь-яких медикаментів під час вагітності має проходити під контролем лікаря, який спостерігає майбутню маму.\nТільки кваліфікований фахівець може призначати лікування в період вагітності. Підхід повинен бути комплексним, з обстеженням і аналізами. Якщо сильно боліли суглоби при вагітності, після пологів, навіть якщо болі припинилися, бажано витратити час і пройти повне обстеження органів малого і великого таза.\nУ перші місяці після пологів починається процес повернення організму жінки до змін алгоритму роботи. Якщо больові відчуття були викликані запальними процесами в тазостегнових суглобах, це могло вплинути на роботу найближчих органів. У такому разі профілактикою, звичайно, не обійтися, потрібно лікування.\nЛікар підбере терапевтичні методи, спрямовані на усунення запалення та больових відчуттів. З медикаментів можуть бути призначені препарати знеболюючої дії у формі таблеток, свічок і мазей. Будь-які інші ліки не призначаються із-за небезпеки поганого впливу на плід. Можливо використання імуномоделюючої терапії і спеціального масажу.\nПри виявленні серйозних захворювань буде призначено відповідне лікування, особливо якщо розвиток недуги загрожує життю дитини чи матері.