Іван Гешко: «Обдарованість – це не найголовніша ознака переможця» | Федерація легкої атлетики України\nГоловна Новини Україна Іван Гешко: «Обдарованість – це не найголовніша ознака переможця»\nІван Гешко: «Обдарованість – це не найголовніша ознака переможця»\nПід час чемпіонату України в приміщенні невтомно біля доріжок походжав рекордсмен України з бігу на 1500 м Іван Гешко. До Сум він привіз Віктора Приходька і В’ячеслава Антонюка, яких тренує разом зі своїм власним наставником Георгієм Миронюком. Приходько на фініш «півторашки» прийшов третім.\n– Що я можу сказати про перспективу наших учнів? – перепитавІван Гешко. – Визначати перспективи – невдячна річ. Не факт, що з часом здібний спортсмен покаже високий результат. І тим паче, неможливо достовірно передбачити, що навіть власник високого результату у підсумку стане найкращим у світі. Обдарованість – це не найголовніша ознака переможця. На перспективу потрібно багато працювати. Коли я прийшов у секцію легкої атлетики, мій тренер ніколи не казав мені, що я стану чемпіоном. Понад усе я любив бігати і робив це з величезним задоволенням. Мене тішили будь-які перемоги: на районних змаганнях, обласних чи уже всеукраїнських. Коли багато працюєш, результати зростають. Так я вийшов на світовий рівень.\n– Вас називали фанатиком: взимку щодня перед тренуванням ви розчищали сніг з доріжок стадіону…\n– З тих часів нічого не змінилося. Ми і тепер перед тренуванням беремо до рук лопати. Мої перемоги у рідному Кіцмані не стали рушієм прогресу: старий стадіон не відремонтували, нової бази не заклали. Єдине, з’явилося набагато більше людей, які займаються бігом – як професійно, так і для підтримки здорового способу життя. Спортсмени усі однакові, у кожного є руки, ноги і голова. Але не кожен готовий бігати до нестями, щоб бути серед найкращих у світі. Вірити у себе і не боятися праці – ось це і є формулою перемог.\nСам я готуюся до літнього сезону. Тренуюся, як і раніше, двічі на день, пробігаю по 20-30 км. Навіть коли боровся з травмами і оголосив про завершення спортивної кар’єри, все одно виходив побігати. Тобто з легкої атлетики я так і не пішов. Вважаю, що цілком реалізував себе у спорті. Та лежати на дивані не можу. Біг для мене – це більше ніж просто спорт. Це моє життя. У майбутнє не заглядаю: якщо показуватиму високі результати, значить, моя спортивна кар’єра триватиме. Якщо ж ні – не біда. Біг і досі залишається задоволенням, яке ні з чим не порівняти.\nПопередня статтяВ Алушті визначилися чемпіони України зі спортивної ходьби\nНаступна статтяУкраїнці виграли міжнародну матчеву юніорську зустріч Білорусь-Україна


Вівторок, 08 жовтня 2019, 11:31\nІніціатором будівництва комплексу фонтанів «Перлина кохання» є народний депутат України Антон Яценко.\n«Радий, що вдалось реалізувати проект по будівництву фонтанів, які є найбільшими в Центральній Україні (за площею на суші) та визнані одним з найкрасивіших в Україні. Завдяки цьому місто Умань розвивається як міжнародний центр туризму», ― написав Антон Яценко на своїй сторінці у Facebook.\nВарто зазначити, що за 3 роки існування «Перлини кохання» фонтанний комплекс відвідало близько 1,5 мільйона туристів. Крім того, за цей час програма розширилася до п’яти світломузичних шоу: «Перлина кохання», «Чотири стихії», «Лампа Аладдіна», «Крапля», «Я люблю Умань».\nШоу на водному екрані вдало доповнювали сучасні світлові прожектори на набережній Осташівського ставу. Промені прожекторів були помітні навіть за межами Умані.\nАнтон Яценко зазначив, що наступний сезон 2020 року буде ще цікавішим, оскільки на фонтанах «Перлина кохання» демонструватимуться нові світломузичні шоу.\nсезон фонтанів в Умані


ОГТСУ: Україна вже отримала доступ до європейських LNG-терміналів\nУкраїна вже отримала доступ до європейських LNG-терміналів, зокрема, через новий інтерконектор GIPL, відкритий на початку травня, і вже може замовляти потужності. Влітку ці можливості значно розширяться після добудови інтерконектора Польща-Словаччина.\nЗ початку 2022 року Оператор збільшив гарантовані потужності для імпорту газу в Україну вдвічі — до понад 54 млн. куб. м на добу, а українські замовники отримали нові можливості для придбання газу в Європі, зокрема з LNG-терміналів.\nНаразі українські компанії можуть замовити потужності європейських LNG та отримати газ через Польщу (термінали Свиноуйсце у Польщі та Клайпеда у Литві) та Угорщину (термінал на о. Крк, Хорватія).\nГарантовані потужності для імпорту газу з Польщі до України становлять 4 млн. куб. м природного газу на добу, а з Угорщини – 8 млн куб. м. Ці потужності не залежать від наявності транзиту.\nУкраїнські замовники можуть законтрактувати обсяги газу та отримати його через литовський LNG-термінал, а потім транспортувати через новий інтерконектор GIPL та польську ГТС до кордонів України.\n«З огляду на потужність, яка з'явиться після добудови інтерконектора Польща-Словаччина влітку цього року, можливості для імпорту LNG із балтійських портів для України розширяться і зі словацького напрямку: гарантована потужність на 42 млн куб. м на добу для імпорту зі Словаччини отримає ще одне джерело газу – 13 млн куб. м через інтерконектор Польща-Словаччина», - додали до ОГТСУ.\nВлітку Україна зможе отримати доступ до терміналів зрідженого газу в Польщі та в балтійських країнах. Про це повідомив гендиректор ТОВ "Оператор ГТС України" Сергій Макогон.\nТеги: газ, импорт газа, LNG


ᐈ Відеодомофон 7 дюймів ATIS AD-780 B купити в Україні і Києві | Ціна, Відгуки, Фото\nВідеодомофон 7 дюймів ATIS AD-780 B\nКольоровий домофон з TFT екраном 7 дюймів і сенсорними кнопками керування, підключення 2 панелей виклику. Розмова по гучному зв'язку, є інтерком. З'єднання з панеллю виклику 4-дротове. Живлення 100-240V, споживання 8Вт. Розміри 190 х 125 х 22 мм. Корпус чорного кольору\nКомплект відеодомофона ATIS AD-780 W Kit box: відеодомофон 7" і відеопанель\nКомплект відеодомофона ATIS AD-780MW Kit box: відеодомофон 7" з детектором руху і відеопанель\nВідеодомофон 7 дюймів ATIS AD-780MW з детектором руху і записом відео\nВідеодомофон 7 дюймів ATIS AD-780 W\nКод товару: 114563\nОпис товару Відеодомофон 7 дюймів ATIS AD-780 B\nВідеодомофон ATIS AD-780 B з кольоровим 7-дюймовим TFT-екраном, сенсорними кнопками керування і можливістю підключення 2 панелей виклику. Колір - чорний.\nВідеодомофон ATIS AD-780 B призначений для забезпечення безпечного і контрольованого доступу в квартиру, приватний будинок, офіс або інше житлове або робоче приміщення.\nФУНКЦІОНАЛ ВІДЕОДОМОФОНА ATIS AD-780 B\nдо домофона можливо підключити одночасно 2 панелі виклику;\nдомофон AD-780 B обладнано кольоровим TFT-екраном з діагоналлю 7 дюймів і роздільною здатністю 1024х600 пікселів;\nкерування домофоном відбувається за допомогою сенсорних кнопок;\nпідключення додаткової аудіотрубки;\nвбудоване реле керування автоматикою;\nЕЛЕМЕНТИ КЕРУВАННЯ ВІДЕОДОМОФОНА ATIS AD-780 B\nнавігація по меню;\nперегляд зображення з панелей;\nкерування реле домофона (відчинення воріт);\nкерування реле панелі (відмикання електрозамка);\nВідеодомофон ATIS AD-780 B сумісний з панелями виклику, що працюють у стандартах PAL.\nХарактеристики товару Відеодомофон 7 дюймів ATIS AD-780 B\n190 х 125 х 22\nВідео про товар Відеодомофон 7 дюймів ATIS AD-780 B\nКомплект поставки товару Відеодомофон 7 дюймів ATIS AD-780 B\nВідгуки про товар Відеодомофон 7 дюймів ATIS AD-780 B\nЗавантажити файли для товару Відеодомофон 7 дюймів ATIS AD-780 B


Так іде час... ): липня 2014\n"В нашої Олі сильний характер"...\n... казала про мене дорога родина скільки себе пам'ятаю. Я ще не знала тоді, що таке сильний характер. От що я скаржитись не вміла - це так. Чи не було кому скаржитись... вічно закопана в книжках дівчинка шукала в них поради й розради.\n"Хтось мусить бути сильним" - казала мені мама, коли я спробувала поскаржитись на те, що мені інколи не вистачає сил вирішувати не мої проблеми.\n"Ти така безсердечна стала, Оля" - почула я від неї, коли у відповідь на історію сусіда, котрий дзвонить жінці зі Сходу і розказує, що йому нема що їсти сказала, що мав би сидіти коло жінки такий воїн.\nЯ справді вважаю, що чоловік, котрий йде на війну, не мав би дзвонити дружині і скаржитись на незручності. Не знаю, чи черствість це, але я усвідомлюю, що не кожний відважиться йти на війну. Але якщо пішов - будь воїном.\nЯ вже не хочу бути воїном. Я повоювала за своє життя досить, я виграла чимало маленьких і великих битв і воєн. Були й поразки, але це мій досвід. А інколи й мікроінсульти.\n"Кто мало видел - много плачет" - каже героїня моєї улюбленої п'єси Лопе де Вега. Від цього не дітись вже нікуди, плакати я не почну, але хочеться, аби хтось інколи просто зрозумів, відчув без слів, що сила характеру буває важким тягарем на серці.\nписи. Ні, в мене не ПМС. Так, чекаю, поки телефон зарядиться перед наступною битвою.\nОпубліковано un.known о 09:34 0 коментарі\nМітки: друзі, думки вголос, рідні, сім'я, стосунки, Уляна\nМатриця навколо нас, матриця в нас...\n... ми в матриці.\nРоман в індизайні знайшов можливість створення QR коду, і я вирішила перевірити чи працює. Він написав щось там, а я телефоном зчитала. "Я знайшов якийсь код" - сказав мені телефон. "Оля плюс Роман".\nНе смійтесь, але то для мене містика. )\nЯ пригадала собі відому історію з 80-их про сім'ю відлюдників Ликових десь з Сибіру, котрі від сорокових жили в абсолютній самоті без цивілізації. "Скло, а мнеться" - здивовано казав хтось з них, тримаючи в руках целофан...\nА я ніби і не в Сибіру, а така далека. Ну й чорт з ним.\nОпубліковано un.known о 11:41 1 коментарі\nМітки: до чєво дошел проґрес, iнтернет


1000 гривень за вакцинацію – у чому мінуси ініціативи Зеленського - Телеграф\nНовина оновлена 16 листопада 2021, 19:06\n"Телеграф" розбирався, чи все так гладко з ініціативою президента про 1000 гривень за повну вакцинацію від коронавірусу\nІніціатива президента Володимира Зеленського про виділення 1000 гривень українцям, які пройшли повний курс вакцинації, викликала не лише масу мемів та жартів, а й подив з приводу того, як це працюватиме.\nДопоможе бізнесу та розвитку українців?\nНасамперед за словами глави держави, ці гроші можна буде отримати через додаток «Дія» на свій рахунок. Але витратити їх можна буде лише на деякі покупки, наприклад, абонемент у спортзал чи фітнес-клуб, квиток до театру, на квитки для подорожей всередині України.\nКрім того, оскільки виплати розпочнуться з 19 грудня, виникли питання — чи отримають їх усі вакциновані українці, чи тільки ті, хто щепиться після 19 числа майбутнього місяця. Інформація щодо цього навіть з вуст нардепів від «Слуги народу» виглядає суперечливою.\nВакцинація від "корони": все, що потрібно знати (інфографіка)\nМинулої доби від коронавірусу в Україні щепили понад 268 тисяч людей.\nЗрештою, прессекретар президента Сергій Нікіфоров на своїй сторінці у Facebook трактував ініціативу Володимира Зеленського як «масштабну, на кілька мільярдів гривень, опосередковану програму підтримки бізнесу». На його думку, виділення 1000 гривень стимулює тих, хто вагається зробити щеплення, а також допомагає саме тим галузям, які найбільше постраждали від карантину.\nА оскільки цими галузями є спорт, культура та подорожі, то це має сприяти культурному та спортивному розвитку українців, вважає Сергій Нікіфоров.\nНа нас чекають черги за вакциною?\nНасправді ж такі твердження можуть бути розбиті найпростішими підрахунками.\nНасамперед постає питання – хто ж таки підпаде під отримання 1000 гривень від президента: всі, чи тільки ті, хто буде повністю щеплений з 19 грудня?\nЗа словами Володимира Зеленського, до кінця року на ці цілі виділять 3 мільярди гривень і ще стільки ж – на початку 2022-го. Але вже вакцинованих в Україні сьогодні 8,9 млн осіб, тобто цих коштів не вистачить навіть для вже щеплених, на що потрібно 8,9 млрд грн з розрахунку по 1000 гривень на кожного.\nТаким чином, або вже щеплені не отримають ці гроші, або їм доведеться чекати невизначену кількість часу.\nЯкщо отримуватимуть гроші лише ті, хто прищепився з 19 грудня, багато українців, які захочуть стати учасниками цієї програми, зрушуватимуть терміни вакцинації під цю дату. Як відомо, між першою та другою дозами настає перерва у 3 тижні. Якщо отримати другу дозу треба 19 грудня, то першу необхідно вколоти не раніше ніж 28 листопада. Тобто для охочих отримати цю 1000 гривень просто втрачається сенс вакцинуватися раніше.\nАнтивакцинатори "відбивають" свого лідера та пропонують відра замість масок: що відбувається у Львові (відео)\nАктивісти обурюються через маски, закликаючи людей, які дотримуються карантину, надіти відра\nЯк підсумок — уже найближчим часом замість зростання кількості вакцинацій, на що спрямована президентська ініціатива, очікується її зниження і потім вибухове зростання. Останнє своєю чергою загрожує утворенням з 29 листопада величезних черг на пунктах вакцинації, які вже знайомі багатьом українцям.\n#Вакцинація #Володимир Зеленський #Сергій Никифоров #ДІЯ


Супроводження контрактів FIDIC – Інстанто\nСупроводження контрактів на базі проформ FIDIC\nЗбалансований розподіл ризиків є ключем до успіху в будівельній галузі. Контракти FIDIC засновані на принципі, що ефективний розподіл ризиків має ґрунтуватися на тому принципі, що ризик повинен нести учасник, який найкращим чином може контролювати його.\nЗа контрактами FIDIC управління ризиками має першочергове значення та кожен ризик повинен бути віднесений до однієї або іншої сторони.\nБагаторічна практика показала, що розумний і збалансований розподіл ризиків забезпечує найнижчу загальну вартість завершених проектів.\nУ зв’язку з цим, учасникам контрактів, укладених за проформами FIDIC, життєве необхідно перед початком його виконання розуміти та оцінити власні ризики належним чином, розуміти можливі наслідки через незадовільну якість будівництва і невчасне виконання робіт через неврахування непередбачених ризиків.\nЮридична компанія «Інстанто» надає кваліфіковану правову допомогу, але не обмежуючись, щодо:\n– здійснення експертизи тендерної та контрактної документації FIDIC;\n– повного юридичного забезпечення проекту під час виконання робіт на підставі контрактів, укладених за проформами FIDIC;\n– організації проведення експертиз, необхідність в яких виникне, під час виконання умов контрактів, укладених за проформами FIDIC;\n– участі у процесах та процедурах від початку робот до отримання акту (сертифікату) про виконання контрактів, укладених за проформами FIDIC;\n– дотримання та контролю дотримання процедур, передбачених контрактів, укладених за проформами FIDIC;\n– щоденного моніторингу робіт при виконання контрактів, укладених за проформами FIDIC;\n– моніторингу та попередньої оцінки ризиків у відповідності з процедурами FIDIC.\nЮридична компанія «Інстанто» здійснює, але не обмежуючись:\n– аналіз ризиків під час роботи за процедурами FIDIC на етапі підготовки проекту в галузі інвестиційно-будівельної діяльності з використання проформ FIDIC;\n– вивчення та надання пропозицій визначення надійності та сумлінності партнерів під час укладання контрактів за проформами FIDIC, що ставить під загрозу якість, строки і можливість завершення проектів;\n– вивчення громадсько-політичної обстановки в районі запропонованого будівництва та її можливі негативні наслідки на контрактами, які укладаються за проформами FIDIC;\n– оцінку робочого персоналу (місцевого та залученого) для роботи з реалізації контрактів, укладених за проформами FIDIC;\n– оцінку та перевірку субпідрядників, яких запрошують на роботу за проформами FIDIC;\n– підготовку пропозицій щодо мінімізації наслідків виявлених ризиків під час реалізації контрактів, укладених за проформами FIDIC.\nКоментарі та консультації\nЮридична компанія «Інстанто» надає коментарі та консультації, але не обмежуючись, щодо:\n– положень Загальних умов контракту FIDIC;\n– відповідності тексту контрактів, укладених на основі проформ FIDIC, з законодавством України;\n– положень Особливих умов контрактів FIDIC з точки зору законодавства України;\n– роботи за проформами FIDIC, застосуванню контрактів на підставі проформ та процедурам FIDIC.\nПредставництво інтересів у процесі вирішення спорів\n– підготовки пропозицій щодо змін та корегувань за процедурами FIDIC;\n– підготовки претензій (позовів) інженеру та/або замовнику, підряднику у відповідності з проформами FIDIC;\n– представництва інтересів у господарських судах України при вирішенні спорів, пов’язаних з реалізацією контрактів, укладених за проформами FIDIC;\n– виконання рішень вітчизняних господарських судів, винесених за результатами розгляду спорів, пов’язаних з реалізацією контрактів, укладених за проформами FIDIC.\nПотрібна допомога по FIDIC?\n+38 (067) 136 88 38


На Суспільному в 2020 році планують виділити на виробництво контенту майже пів мільярда гривень - ДМ Суспільного.\nУ 2020 році суспільний канал «UA: Перший» поповниться новим контентом на суму майже 500 млн гривень, з яких 180 мільйонів планують розподілити на власне виробництво та 297 мільйонів – на спільне виробництво. Але лише за умови повного фінансування.\nПро це сказав член правління Національної суспільної телерадіокомпанії України (НСТУ), відповідальний за платформу телебачення, Ярослав Лодигін, який на засіданні наглядової ради Суспільного презентував заплановані зміни на телеканалі на 2020 рік.\nЗа його словами, планується розподілити кошти на: власне виробництво – 180 млн грн; на спільне виробництво – 297 млн грн: копродакшн в межах України, копродакшн з іншими країнами та суспільними мовниками, виробництво зовнішніми контрагентами за творчим замовленням ПАТ «НСТУ», виробництво зовнішніми контрагентами за результатами творчого конкурсу; на промо проєкти – 40 млн грн; на девелопмент проєктів – 8.5 млн грн; на особливі події – 50 млн грн.\nДо власного виробництва він зарахував новини, суспільно-політичні та аналітичні програми, розслідування, спорт, включно з Олімпіадою, закупівельний контент (включно з пакетом BBC), регіональний контент і культурні події України.\nЯрослав Лодигін зазначив, що спільне виробництво означає, що НСТУ є замовником великої кількості корисного суспільного контенту для приватних виробників, а також залучає індустрію до міжнародної співпраці над документальними та художніми форматами hi-end рівня. Замовлення відбувається шляхом відкритого конкурсу за тематичним списком, розробленим редакцією НСТУ, а також шляхом відкритого творчого конкурсу ідей. Це замовлення: художніх серіалів, міжнародних художніх hi-end серіалів, міжнародних документальних серіалів, дитячого контенту, телевізійних форматів, контенту для національних меншин.\nПланується виділити бюджет для спеціальних подій: «Євробачення», дитяче «Євробачення», Олімпіада, Параолімпіада, додав член правління.\nГолова правління НСТУ Зураб Аласанія зауважив, що реалізація запланованих змін відбудеться за умови повного фінансування.\nНагадаємо, у фінансовому плані ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на 2020 рік йдеться про купівлю обладнання, проведення ремонту в філіях та збільшення власного виробництва.\nВлітку стало відомо, що на Суспільному хочуть знімати серіали у копродукції, виконавча продюсерка Саша Костіна займається створенням систему копродакшну.\nУ вересні 2019 року НСТУ оголосила пітчинг, на якому шукала 50 проєктів, що розкриватимуть потенціал кожного регіону країни. Проєкти мали бути для дитячої аудиторії віком 2-4 роки; для дитячої аудиторії віком 5-7 років; про локальний туризм, привабливість регіону і про культурно-освітнє життя регіону. Відбір проводили продюсери філій серед місцевих продакшнів.\nСуспільному бракує відділу з виробництва документальних фільмів – Ірина Кипоренко


"Основні фактори ціноутворення"\nВсі товари та послуги мають як ціну, так і вартість. Більшість некомерційних та всі комерційні організації повинні встановлювати свої ціни, будь то відомі "грабіжницькі" ціни The Times, ціна вхідного квитка на острів, де похоронена принцеса Діана, чи то ціна квитків на Чемпіонат світу по футболу для тих, хто не взмозі купити їх офіційним шляхом. Ми зустрічаємо ціну в різних місцях. Ви вносите квартплатню, платню за навчання, сплачуєте рахунок вашого лікаря. Авіакомпанії і автокомпанії беруть із вас плату за проїзд, ком-служби- плату за послуги, банк- відсотки за гроші, одержавшим хабар, щоб допомогти тіньовій особі прикарманити взнос, зібрані провсоюзом. "Ціна" керуючого - зарплатня, продавця- комісійні, і накінець, хоча економісти з цим і не погодяться, більшість вважають подоходний податок платою за можливість заробляти гроші.\nУ найвужчому розумінні, ціна-це кількість грошей, що надаються за товар чи послугу. У більш широкому розумінні-це сума тих цінностей, які споживач віддає в обмін на право володіти чи використовувати товар чи послугу.\nОсновними задачами маркетингового розрахунку цін є врахування відповідних обмежень, тобто факторів, які зменшують чи розширюють можливий інтервал варіацій цін на той чи інший товар. Значення фактора ціни в маркетингу--одна з головних проблем маркетингу взагалі і промислового маркетингу зокрема. Це пояснюється рядом обставин: ціна-найбільш важливий показник для компанії, оскільки її головна функція полягає в забез-печенні доходу від продажу товарів; всі фірми, крім тих, що продають стандартні вироби на ринку чистої конкуренції, змушені приймати рішення по цінах; визначення ціни часто залежить від труднощів, що виникли у фірмі в попередній період і не відображають змін, які відбулися за цей час; в ряді галузей (де панують монополії або мають місце такі тенденції) ціноутворення відіграє вирішальну роль в комплексній програмі маркетингу і, крім того, є об'єктом пильної уваги, а нерідко і прямого впливу законодавства і державних служб. Взагалі фактори поділяють на зовнішні та внутрішні..\nОсновними ціноутворюючими факторами є величина і динаміка попиту та пропонуван-ня продукції. Ринок та попит встановлюють верхню границю рівня цін, а витрати-нижній. Кінцеві споживачі та закупщики промислових товарів врівноважують ціну на товари та види послуг із врахуванням отриманої вигоди від можливості мати чи користуватися товаром чи послугою. Проте степінь свободи формування продавцем ціни змінюється в залежності від типу ринку. Економісти виділили чотири типів ринків, кожний із яких вказує на свої вимоги в ціноутворенні. Явище у світі рідкісне, однак цілком реальне, коли монополістом виступає державна організація або компанія з товаром-новинкою, аналога якому поки що немає. Йдеться про чисту монополію. У цій ситуації організація поводить себе по-різному. Може відпускати продукцію за ціною, нижчою за собівартість. Покриває збитки за рахунок дотацій з бюджету, що має місце при продажу деяких контролюючих державою промислових товарів. Допускається варіант, коли держава чи сама фірма встановлює певну мінімальну або так звану справедливу норму прибутку. Це дає змогу забезпечувати нормальну роботу виробничих структур. Зустрічається варіант, коли фірма-монополіст встановлює високу ціну (аби лише сприйняв її ринок), одержуючи прибуток. Трапляється це рідко, адже через податки держава обмежує встановлення високої ціни, та й конкуренти завжди напоготові-тут же почнуть пропонувати ідентичні товари за нижчою ціною. Отже, чиста монополія має місце на ринку одного продавця. Різновидом монополій є урядова монополія, торгівельнорегулююча монополія та торгівельно-нерегулююча монополія.\nПри монополістичній конкуренції ринок містить велику кількість покупців та продавців, при чому останні змінюють окремі характеристики товарів і, відповідно, їх ціну. Продавці можуть розмножити характеристики і якість самого товару, його стилю чи супроводжуючого обслуговування, що призводить до винекнення деякого діапазону цін. Покупці готові платити різні суми, беручи до уваги відмінні якості товару. Продавці намагаються індивідуалізувати пропозицію для різних споживчих сегментів, і за вийнятком ціни, широко використовують для цього торгові марки, рекламу та персональний продаж. Наприклад, компанії Danone's Lea і Perrins та деякі інші марки скляної тари змагаються з багатьма національними та іноземними марками, що відрізняються по ціновим та неціновим факторам. Оскільки на ринку діє багато конкурентів, кожна окрема компанія попадає під менший вплив маркетингових стратегій інших конкурентів, ніж на олігополістичних ринках.\nПри олігополістичній конкуренції ринок складається із декількох продавців, кожен з яких надто відчуває вплив цінової політики та маркетингової стратегії іншого. Продукція може бути однорідною (сталь, алюміній) чи неоднорідною (автомобілі, комп'ютери). На ринку функціонує незначна кількість продавців, оскільки новим продавцям проникнути на такий ринок нелегко. Кожний продавець постійно слідкує за змінами стратегій та діями конкурентів. Якщо сталелетійна компанія знизить ціну на 10%, покупці швидко переметнуться до цього постачальника. Інші виробники сталі повинні відповісти зниженням своїх цін чи збільшенням рівня обслуговування. Олігополіст ніколи не впевнений в тому, що, знижуючи ціну він отримає постійні переваги. І навпаки, якщо олігополіст збільшує свої ціни, його конкуренти можуть не послідувати його прикладу, і йому прийдеться вибирати: повертатися до попередніх цін чи втратити своїх покупців на користь конкурентів.\nПри чистій конкуренції ринок складається із великої кількості продавців та покупців однорідних товарів. Жоден покупець чи продавець не має великого впливу на існуючу ринкову ціну. Продавець не в змозі встановити ціну вище існуючої, тому що покупці можуть знайти будь-яку необхідну кількість такого товару по більш низькій ціні. Якщо ціна та прибуток збільшуються, на ринку можуть легко з'явитися нові продавці. На ринку чистої конкуренції роль маркетингових дослідів,розвитку виробництва, ціноутворення, реклами та стимулювання збуту є мінімальною або взагалі прямує до нуля. Таким чином, продавці на цьому ринку не гають багато часу на створення маркетингової стратегії.\nМаркетингова цінова політика-це комплекс заходів, до якого належить визначення ціани, знижок, умов оплати за товари чи послуги з метою задоволення потреб споживачів і забезпечення прибутку фірми. Політика цін традиційно є одним із елементів маркетингу з кількох причин. По-перше, ціна-один із основних інструментів у конкурентній боротьбі. По-друге, за низького рівня доходів населення відповідна ціна дає змогу виробникам продати, а покупцям придбати товари чи послуги. По-третє, ціна-це чітко і просто вимірювана змінна, яка


Xiaomi 11T: бюджетний смартфон, що вміє робити якісні фото | Кременчук Тудей\nXiaomi 11T: бюджетний смартфон, що вміє робити якісні фото\n30 Листопад 2021, 04:23\nОдна з найзатребуваніших функцій в смартфоні – фотозйомка. Пересічному користувачеві смартфон потрібен для виконання досить простих завдань: дзвінки, пошук інформації в Інтернеті, спілкування в месенджерах, ігри та, звичайно, виконання фото та коротеньких відео, щоб викласти їх у соцмережах чи переслати друзям. Сьогодні можливість робити фото належної якості дають навіть бюджетні гаджети – попит породжує пропозицію. Смартфон Xiaomi 11T – приклад пристою, чиї технічні характеристики дозволяють робити світлини та відео, які не соромно показати на публіці.\nЯкі параметри відповідають за якість фото\nЧи будуть світлини якісними, навіть якщо зйомка відбувалася ввечері, чи будуть адекватно передані кольори, чи вдасться зробити чітке зображення, якщо користувач робить фото квітів під час вітру або фотографує просто на бігу, залежить від низки факторів. Ключові з них – такі:\nдозвіл камери (стосується кожного з блоків, включаючи основний, фронтальний, ширококутний та макро), вимірюється в мегапікселях (Мп);\nдіагональ матриці, вимірюється у відіконових дюймах, виглядає як дробний показник з лапками, наприклад, «1/2.9”»;\nрозмір пікселів, вимірються в мікрометрах («мкм» кирилицею чи «µm» латиницею);\nкут огляду ширококутного об’єктиву, вимирюється в градусах;\nрозмір діафрагми, позначається літерою «f» та цифрою через дріб, наприклад, «f/1.9».\nІз додаткових функцій, які для сучасного смартфону вже є базовими, слід згадати наявність автофокусу, оптичної чи цифрової стабілізації. Більшість критеріїв, що визначають кінцеву якість світлини, стосуються оптики, але частково за результат відповідають програмні ресурси (вони важливі для обробки зображення). Має значення навіть якість екрану: якщо він не дає достатнього рівня яскравості, на сонці влітку користувач просто не побачить, що саме він зібрався знімати.\nТехнічні характеристики Xiaomi 11T для фотозйомки\nМодель має всі необхідні властивості, характерні для смартфону у доступній ціновій категорії, для отримання якісних зображень на побутові теми. З моменту релізу гаджета восени поточного року вже отримані відгуки від користувачів про високу якість світлин, зроблених навіть пізно ввечері або під час руху. Виконання цих завдань забезпечують наступні технічні показники:\nосновна камера: 108 Мп, матриця 1/1.52″, діафрагма f/1.8, розмір пікселя 0.7µm;\nультраширококутний об’єктив: 8 Мп, діафрагма f/2.2, кут зору 120˚, розмір пікселя 1.12µm;\nтелемакрооб’єктив: 5 Мп, діафрагма f/2.4;\nфронтальна камера: 16 Мп, діафрагма f/2.5, розмір пікселя 1.0µm.\nЯк відмічають користувачі, пристойну якість світлин та високий ступінь деталізації вдається отримати навіть вночі, якщо є хоч якесь джерело світла, за умови використання режиму нічної зйомки. Ультраширококутна камера дає якість дещо гіршу: «картинка» по краях розмивається, деталізація менша. У режимі «супер-макро» мінімальна відстань від об’єкту складає 3-7 см – показник важко назвати рекордним для моделі цього класу. Оптична стабілізація відсутня, але електронна виконує свої функції на «відмінно».\nВ цілому, модель здатна забезпечити високу якість «побутової» фотозйомки в нормальних умовах та прийнятну якість зображення в умовах, гірших за оптимальні. Можливості для даного класу моделі – скоріше вищі за середні, що не дивує, якщо врахувати, що модель претендує на статус флагманської в своїй категорії.


Буське Радіо: квітня 2013\nУ ВЕРБНУ НЕДІЛЮ У ЦЕРКВІ СВ.ЮРІЯ У М.БУСЬКУ ОСВЯТИЛИ НОВИЙ ПРЕСТОЛ\nУрочисту Літургію возглавив єпископ Сокальсько-Жовквівський Михаїл Колтун - наш земляк, виходець із Полонич. Йому співслужив собор священиків Буського деканату на чолі із о.Володимиром Залуцьким. Цієї неділі настоятель храму св.Юрія о.Андрій Баглай був піднесений до гідності протоієрея.\nПісля урочистої відправи Владика Михаїл вручив Подячну грамоту меценатові Івану Кошілю, підприємцю з Буська\nПам'ятна подія, особливо для дітей.\nПередвечірнім містом з вірою і молитвами пройшла Хресна дорога.\n"МАМИНА СВІТЛИЦЯ" -\nтак назвали музейну кімнату українського побуту минулого століття у Буському народному домі її творці - директор РНД Ганна Грушицькаі її чоловік Микола. Разом вони звозили найцінніші родинні раритети, щоб показати землякам та нагадати усім нам, як воно було 50 -100 років тому. Сьогодні у традиційні галицькі світлиці понад 200 експонатів нашої давнини: від речей домашнього вжитку до калейдоскопу барвистої вишивки...\nМаленький музей викликає жвавий інтерес у мешканців Бущини та й у гостей нашого краю. Ганна Грушицька (на фото справа) залюбки проводить екскурсії для усіх бажаючих.\nУ ці передсвяткові дні світлиця сяє Великодним настроєм, писанками, вишиваним рушничком над золотим лозовим кошиком...\nОпубліковано Буське Радіо о вівторок, квітня 30, 2013 Немає коментарів :\nЦІКАВИЙ СВІТ НАШИХ ЗЕМЛЯКІВ\nЕЛЕКТРОСИПЕД "Я-3" - легкий, швидкий, улюблений, як весняний вітер!\n"Я" - тому, що придумав і втілив в життя Ярослав. А "3" - тому, що третя модифікація...\n(назва - робоча, від Буського радіо!)\nХто не бачив у Буську, чи Красному, навіть на трасі Київ-Львів цей дивний та цікавий засіб пересування? Елетросипед, як і його власник-винахідник Ярослав Глова, не перший теплий сезон привертають увагу і викликають захоплення, передусім, у бужан: їдеш собі легко, педалями не крутиш, швидкість 40км/год., віддаль до півсотні кілометрів на одній зарядці акумулятора.. .Техніка навіть під гору везе свого власника плюс вантаж - мішечок картоплі!\nЦей ексклюзивний варіант можна б було з успіхом тиражувати. Як це зробити? - пропонуйте самі та слухайте наше інтерв'ю із Ярославом Гловою у неділю в програмі "Наше Надбужжя"\nОпубліковано Буське Радіо о пʼятниця, квітня 26, 2013 Немає коментарів :\nПівтораметрова Великодня писанка,\nвиготовлена методистами Буського районного Народного дому Іриною Калиновською та Оксаною Шквір стане стане промінцем Паски, гостем на святі веснянок та гаївок. А бущанська малеча зможе зробити памятну світлину у вирізаному в ній круглому віконечку для їхніх личок. Усміхнена писанка додасть кожному добру пригорщу радості.\n- Є ЩОСЬ НОВЕНЬКЕ? Є!!!\nУ Буську центральну районну бібліотеку з обласної універсальної наукової бібліотеки надійшли 463 книги з Програми "Українська книга" та "Програми поповнення бібліотечних фондів" .Серед нових надходжень історичні, книги сучасних українських авторів,енциклопедії, словники, дитяча література.\n26 квітня на базі Буської спортивної школи були проведені змагання з футболу серед дівчат - учениць загальноосвітніх шкіл нашого району.Участь у фудбольному турнірі взяли 6 команд. Переможцем цього спортивного заходу стала команда Новомилятинської ЗОШ І-ІІІ ст., срібні нагороди виборола команда Буської ЗОШ І-ІІІ ст. №1, а бронзовим призером стала команда Буської ЗОШ І-ІІІ ст. №2. Переможці, Новомилятинські дівчата-спортовці у травні візьму участь у ІІ етапі Кубка області, де змагатимуться з кращими футбольними командами сусідніх районів.\nОпубліковано Буське Радіо о четвер, квітня 25, 2013 Немає коментарів :\nВиставка Великодніх рушничків та писанок відкрилася 25 квітня у Буському районному Народному домі. До 12 травня усі охочі можуть оцінити багатство символіки, оригінальність та неповторність кожного виробу.\nСьогодні у Буському районному Народному домі просвітянка, мисткиня Ірина Нестер навчала надбужанських школярів і всіх охочих мистецтву написання Великодніх писанок.\nЗацікавив процес виготовлення писанки й наймолодшого учасника заходу...\nЗосереджено працюють над майбутнім Великоднім атрибутом восьмикласники Буської школи №1\nЩоб відкрити, розвинути ці дари Божі потрібні талановиті і терплячі наставники.\nУ Буській гімназії ім.Євгена Петрушевича відбувся фестиваль "Сузір'я талановитих дошкільнят" На цей захід приїхали діти із цілого району,показали свої вміння у співах, малюнку та декламуванню віршів. Двоє переможців отримають можливість представляти Бущину на бласному конкурсі. Про деталі фестивалю у нашому денному випуску.\n"Голос малятка" Надбужжя\nМаленькі художники творять ...\nКартинна галерея готова!\nДо Великодня рукою подати!\nУ п'ятницю, 26 квітня відбудеться майстер-клас по написанню української писанки для дітей. Учитель - митець Ірина Присяжнюк. Деталі - у звуковому варіанті Буського радіо.\nРоботи п.Ірини. Дивовижа - різьблена писанка.\nВеликодня писанка -велика радість!\nВідновлення липової алеї у Куткорі\nЛегендарну липову алею у Куткорі поновили молодими липками шанувальники історії і природи нашого краю - просвітяни.\n«Алея втраченого кохання», висаджена у 1877р. графинею Веронікою Лончинською, тягнеться до двох кілометрів і влітку створює зелено-золотий духм'яний тунель - принаду для бджілок і екскурсантів.\nУ середу на місці знищених дерев висадили понад 25 саджанців.У близьких планах – облагородження території алеї. Участь в акції взяли керівник районної "Просвіти" Л. Ціхоцька, сільський голова Р. Желіско, депутат районної ради І. Іваськів, журналіст газети «Воля народу» Л. Герасимів, директори сільських Народних домів і бібліотек.\nДоглядати за новопосадженими липками взялися місцеві просвітяни і школярі.\nОпубліковано Буське Радіо о середа, квітня 24, 2013 Немає коментарів :\nУ нашому районі робочу довідку чи документ можна буде отримати поштою, без контакту з чиновником\nв Олеську відкрили ценр надання адміністративних послуг.\n23 квітня у приміщенні поштового відділення відкрили перший у Буському районі центр надання адміністративних послуг. Буський район у числі трьох в області (Пустомити, Турка) , де стартував пілотний проект "Адмінпослуги: спрощений доступ через пошту", який особливо важливий для сільських районів.\nНа вдкритті були присутні: Богдан Матолич, перший заступник голови ОДА, Володимир Сай, голова Буської РДА, Василь Веселий, керівник Львівської дирекції "Укрпошта", Роман Чіпак, керівник Центру поштового зв'язку №6, Анатолій Триндюк, Олеський селищний голова, Тетяна Ільків, керівник районного центру надання адмінпослуг.\nУ переліку послуг, який можна замовити і отримати поштою, є й такі: довідка про розмір доходу пенсіонера, державна допомого сімям з дітьми, допомога на поховання, реєстрація юридичних осіб та 17 інших.\nНа допомогу людям, які хочуть скористатися послугами через пошту.\nПитань і проблем в реалізації проекту ще буде чимало. Та, за інформацією ЗМІ, у Дніпрпетровській області цей проект випрвдав себе.\nОпубліковано Буське Радіо о вівторок, квітня 23, 2013 Немає коментарів :\nОсобливе свято у храмі св.Юрія у Буську.\n28 квітня , у Вербну неділю , Владика Михаїл Колтун та священники Буського деканату УГКЦ урочисто освятять новий Престіл. Відбудеться Архиєрейська Божественна літургія.\nЮні художники Буського Будинку дитячої та юнацької творчості під керівництвом Катерини Гачкевич перетворили сіру огорожу спортивного майданчика по вулиці ім.Лесі Українки у Буську на витвори мистецтва.\nЛісова галява посеред міста...\nЯскраві морські жителі неначе намагаються "вискочити" із малюнка на майданчик.\nМалюнок, що надихає позитивом на кожен день при будь-якій погоді!!!\nОпубліковано Буське Радіо о неділя, квітня 21, 2013 Немає коментарів :\nДень довкілля у Надбужжі\nМикола Владика: сосновий бір, дубовий гай у двох букетах! Садіння лісу у Верблянському лісництві площею понад 2 гектари.\nВирує толока на подвір'ї палацу Бадені.\nВизволені із хащ палацові леви задоволено відпочивають.\nУ Красному біля залізничного мосту - десант Буських надзвичайників. У рятувальників довкілля - бензопилка - активний помічник ощищення від диких кущів.\nБілі "сорочки" дерев уздовж дороги на Буськ. Ще сотні дерев чекають на весняну профілактику.\nОпубліковано Буське Радіо о пʼятниця, квітня 19, 2013 Немає коментарів :\nПередвеликоднє оновлення міста\nУ не затопленій частині парку міська рада встановила нові лавочки\nНового "капелюха" дістав міський садочок "Лелеченя"\nОновляють дах і на приміщенні для наймолодших "бузьочків".\nСвітлини Назара Михайлюка\nОДИН ДЕНЬ ІЗ ЖИТТЯ СПОРТИВНО - ІГРОВОГО МАЙДАНЧИКА НА ПАПІРНІ\nРанок, четвер,18 квітня.Тиша і спокій.\nДень, четвер, 18 квітня.\nДесант молоді Буської школи №2 та жителів Папірні. Основи до лавочок на старті.\nДо озеленення майданчику над Бугом із завзяттям долучилися і керівники району ( Володимир Сай), і відділу освіти, і журналісти.\nТут протягом місяця має оновитися майже все.\nФішка спортмайданчику - пляжний волейбол. На ньому тричі проходив чемпіонат області.\nВечір 18 квітня. Встановлено 6 нових лавочок, перекопано волейбольне поле, зачищено територію, посаджено по периметру деревця, розфарбовано частину огорожі... (Далі буде)\nОпубліковано Буське Радіо о четвер, квітня 18, 2013 1 коментар :\n"Молодь обирає здоров'я" - така назва учнівського конкурсу, що відбувся сьогодні у Буському районному народному домі.\nСвої літературно-музичні композиції, малюнки і фотографії представили команди 15-ти шкіл району. У п'ятницю слухайте радіо та дивіться фотокалейдоскоп цих змагань.\nАгенти позитивного впливу - команда Красненької школи №1 не тільки хороші артисти: у складі колективу - спортсмени-каратисти, для яких здоровий спосіб життя не лише промовисті слова.\nДо речі, 23 квітня двоє учасників цієї команди рушають у Швейцарію на Чемпіонат Європи з кіокушинкай карате.(Тренер - Віталій Крюков.)\nЮні художники Буського БДЮТ перетворюють сіру огорожу спортивного майданчика по вулиці ім.Лесі Українки у м.Буську на витвори мистецтва.\nРезультати творчості - у п'ятницю на нашому блозі.\nОпубліковано Буське Радіо о четвер, квітня 18, 2013 Немає коментарів :\nНизку важливих справ планують і вже проводять у районі, готуючись до Великодня\nНайбільш травмовану після зими ділянку дороги - від гімназії до дитячого садка «Лелеченя» (а таких ям давно у Буську не було!) – латати не будуть!!! Шматок головної вулиці Петрушевича полагодять суцільним асфальтовим покриттям. І це обіцяють зробити ще до свят!\nТериторія покинутого (де-факто) палацу Бадені заростає дикою порослю. До свят її знову очистять міщани: працівники культури, освіти і, мабуть, як завжди, товариство "Бужани".\nХто відновить уздовж палацу вирубану 3 роки тому бузкову алею, яка кожної весни прикрашала місто?!! Хто вирубав - нехай посадить! Деталі -у недільній програмі Буського радіо.\nСпортивні майданчики, дитячі майданчики – тренд цього року, ними переймаються і у нас: керівники району, депутати, і небайдужі до цього люди. А ще, для певності, залучають до цієї корисної справи дітей, молодь і батьків.\nПершим довели до ладу майданчик по вулиці Львівській: передусім, повигрібали сміття (і не тільки сміття!), яке туди заповзято наносили місцеві жителі…\nСумна картина... обабіч стадіону, де набираються здоров'я та забавляються дітлахи, жителі навколішних будинків зробили стихійне сміттєзвалище.\n....А прибирати майдан довелося гімназистам, їхнім вчителям ...та депутату Богдану Глуховецькому.\nДіти відразу ж облюбували вичищений стадіон. Гра розпочалася!\nОб'їздна коло селища таки врятувала місцеву центральну дорогу. Але дорога від об'їздної до Замку у плачевному стані. До того ж, старі сухі дерева обабіч неї можуть звалитися щомиті, не чекаючи буревію. Гілки із них злітають віддавна.\nЗа весняне очищення гомадських місць Олеська взялися місцева школа, ліцей, активісти, підприємці. Розпочали із центру та старого парку: прибрали сухостій, поставили лавочки, спланували нові клумби.\nВ історичному Олеську багато меморіальних місць. Доглядати їх селищна влада доручила місцевим Комунгоспу, "Галсільлісу", депутатам, і ,традиційно, ліцеїстам та школярам.\nГіркий досвід приватизованої автобусної: обшарпана будівля, покликана служити візитівкою селища, сьогодні "працює" антирекламою. Селищний голова А.Триндюк надсилає власникові світлини злиденної будови. Відповіді, як і дій, поки що нема.\nОпубліковано Буське Радіо о середа, квітня 17, 2013 Немає коментарів :\nДОРОГОЮ ДО ВЕЛИКОГО ДНЯ\nВелич Голгофської жертви\nУ суботу, 13 квітня із Соколі до Волиці пройшла традиційна під час Великоднього посту Хресна дорога, яку очолили студенти-католики з м.Івано-Франківська. У ході та молитві взяли участь учителі, учні Соколянської школи, жителі сіл Соколя та Волиця. Усі учасники співпереживали Біблійним подіям та віддали шану страстям Христовим.\nУ скорому часі, однак перед Паскою, у Буському народному домі відбудеться виставка Великодніх рушничків, писанок та інших атрибутів свята. Організатор виставки - відділ культури та туризму Буської РДА. На цьому заході буде представлено близько 26 Великодніх рушничків з усієї Бущини. Витвори Великодньої атрибутики зможе подивитися кожен, оскільки захід триватиме аж до 12 травня.\nІрина Нестер, директор Народного дому с.Циків. В орнаменті - делікатний взір і традиційна сучасна Великодня композиція.\nМарія Коза, директор Народного дому с.Ожидів вибрала рушник, у якому, як і в писанці, "безконечник", і квіткові орнаменти, і нині актуальні образи ягнятка, ангеликів.\nМарія Майба, директор Народного дому с.Куткір помістила на рушничок візуальне "чудо із чудес!"\nОксана Піджарко, директор Народного дому із Яблунівки, вибрала для представлення рушничок , який ніби й сам усміхнений.\nТрадиційний галицький взір на тім рушничкові. Юлія Луковська, директор Народного дому с.Острів\nОпалювальний сезон завершений, але у лікарнях, садках і школах зважатимуть на погоду за вікном.\nНові правила дорожнього руху вступають в дію. На газонах не паркуватися!\nРівно за місяць відремонтують всі дороги, - запевнив голова ОДА В.Шемчук.\nЗа роки Незалежності вмерло 21 село Львівщини, населення сіл скоротилося більш ніж на 100тисяч. А сільських рад додалося. Концепція адміністративно-територіальної реформи і реформи самоврядування важлива, як ніколи. Треба продумати мудрі шляхи її реалізації.\nЗдібних 4-класників з усього району запрошують стати гімназистами. У середу 17 квітня у Буській гімназії ім..Є.Петрушевича – день відкритих дверей.\nЗима минула, засилля сміття на кожному кроці. Перші толоки були успішними: у Буську на площі Ринок дитячий майданчик прибирали молоді мами і активна дітвора: відтепер чисте довкілля для них не просто слова.\n20 квітня – День довкілля. Синоптики не обіцяють сприятливої погоди, тому треба поспішати. Особлива увага меморіалам, пам’ятникам, цвинтарям. Хто у нас має доглядати і хто справді доглядає пам’ятні місця.\nПам’ятники, як і пам'ять треба берегти. Коло кожного охоронця не поставиш, але пильнувати треба, - впевнений Б.Глова, депутат-мажоритарник від Красного.\nЦього тижня Буське радіо проводить опитування громади про оптимальне місце у м.Буську для майбутнього пам’ятника Кобзарю.\nБУСЬКИЙ ПАРК ЗАТОПЛЕНИЙ ПОВЕНЕВИМИ ВОДАМИ І...СМІТТЯМ\nУлюблений мережаний місток працює сміттєловом\n"Зеленому театру" сниться вальс... А це не квіточки зійшли...\nОпубліковано Буське Радіо о неділя, квітня 14, 2013 1 коментар :


Сергій Воронцов | Як приватизували владу у Чернівцях? Комуністичні династії міста | Буковинський центр | Чернівці\nВлада для своїх\nБудь-кого, хто знайомиться з історією радянських Чернівців, вражає те, що прізвища, які мерехтять на тих пожовклих шпальтах комуністичних газет, абсолютно збігаються з теперішніми прізвищами політиків, таких собі вчителів життя, які досі ведуть нас у «світле майбутнє». Надія теперішньої революції, а тоді провідний комуністичний ідеолог із столичними амбіціями Ярослав Курко навчає марксизму, Аліна Круглецька з позиції секретаря обкому ЛКСМУ віщає, чому треба слухати партію, Павло Каспрук з позицій заввідділом агітації і пропаганди райкому партії (пізніше другого секретаря міськкому) звітує про те, що щасливі обличчя на Першотравень забезпечені, Микола Федорук (очолював обком ЛКСМУ) роздає комсомольскі путівки простакам на будівництво газопроводу «Уренгой–Ужгород» і вони стоять стурбовані, натхненні і щасливі. І вдячні. Приблизно, як теперішні заробітчани перед автобусом, який відвозить їх в Італію із країни, де навіть не можна заробити на хліб. Історики Яценюки і навіть відносно молодий Паскар наводять сяючий глянець на це все. І так далі, і тому подібне. Є щось моторошне в цьому.\nКажуть, один випадок – випадковість, два – тенденція, три – закономірність. По-іншому може думати тільки той, хто думати не звик. Як виник цей дивний колообіг прізвищ? Як це сталося?\nПочаток дев’яностих, це був дивний час, коли кожен отримував те, на чому сидів. Директори заводів шляхом нехитрих маніпуляцій отримували цілі заводи, директори магазинів – свої магазини, редактори – свої газети. Зрозуміло, ця ж закономірність стосувалася і приватизації влади. Напередодні виборів 1994 року навіть в радах, не кажучи вже про різноманітні виконавчі органи, сиділо більше 80% колишньої комуністичної номенклатури. І вони боялися. Їм потрібен був СВІЙ...\nМережа влади у жасі перед незрозумілими і чужими націонал-демократами віддавалася у руки запросто так. Лише б якось заякоритися на місцях. Як наслідок: у місті переміг функціонер Федорук, втримав свої позиції і був призначений представником Президента в області функціонер Іван Гнатишин, майже в усіх районах – перемогли місцеві компартійні функціонери, які вже до того стали власниками великих ресурсів і капіталів. Це й стало закінченням невизначеності і початком правління такого оксюморону, як комуністична буржуазія. Таким чином компартійна влада стабілізувала себе. І здійснила свою головну приватизацію, приватизацію влади. Заради якої все і розпочиналося. Скринька захлопнулася, і відтоді туди почали пускати тільки по запрошеннях. Своїх – або тих, хто сподобався. Але своїм все ж надавали перевагу.\nНавіть проста плинність кадрів за двадцять-то років мала б вимити прізвища лідерів радянських часів. Аж ні. Ми бачимо їх тотожність. Навіть коли відходять батьки, приходять діти. Це міцне таємниче коло давніх знайомих. Вони ловлять нові тренди, вони знають, що треба вести у світле майбутнє, вони в курсі із чим не треба сперечатися і як поводитися із конкурентами (ворогами). І ще – вони звичні. Цю роботу знають з дитинства.\nКлючовий 1994 рік\nФактично приватизація міської влади багаторічними її власниками – партфункціонерами, відбулася у 1994 році. Тоді напередодні виборів газета «Молодий буковинець» писала, що у Федорука «немає жодних заслуг перед містом, окрім обкомівського минулого». І, мовляв, незрозуміло, чому за нього мають голосувати. Тобто, слона-то вони і не примітили. Тому що якраз обкомівське минуле, про яке вони так зневажливо відгукнулися, було відчутною перевагою над Віктором Павлюком. Тому що було майже єдиною гарантією для всієї мережі номенклатурної влади у Чернівцях.\n«Молодий буковинець» писав, що Федорук «будує свою виборчу кампанію на тому, що він «продовжувач справи Каспрука»», і спирається електорально на ради ветеранів та директорат (ті, з ким Павлюк не дуже й спілкувався). Двадцять років минуло. А у нас працюють все ті ж тези! І ради ветеранів все «рулять»... як і за федоруківських, так і брєжнєвських часів, коли й стали головними громадськими організаціями. Зрозуміло, що їх вплив падає суто кількісно. Зараз їх спробують замінити іншими громадськими організаціями – що намагається робити теперішній мер Олексій Каспрук. Хоча, насправді, це суто федоруківский хід політичної думки.\nГазета «Чернівці», на той момент осяяна націонал-демократичними ідеалами, писала у закликах проти Федорука, що у Чернівцях до влади хоче прийти комуністична «мафіозно-корупційна група, мета якої – скупити все місто». І вся міська громадськість має стати на захист і так далі, і тому подібне.\nГазета «Час» писала, що у виборчій кампанії задіяні колишні компартійні гроші. Зокрема, йшлося про Євгена Дмитрієва, який нібито зробив ставку у тих виборах на Федорука, тому що у 90-му році Федорук за допомогою виконкомівської печатки допомагав виводити гроші партії закордон (справді, тоді на Буковині було створено багато міжнародних підприємств за участі Компартії і ця гіпотеза, щонайменше, вірогідна). Крім цього у публікації було повно якихось жовтих подробиць, що власне загубило її. Оскільки Федорук добився спростування вже у наступному числі газети. Газета «Буковина», яка фактично залишилася газетою влади, і «Буковинське віче» відчутно підтримували Федорука, як і Соціалістична партія, і ті ж таки ради ветеранів.\nЗа результатом виборів у першому турі Федорук програв Віктору Павлюку (тодішньому мерові) близько 7% голосів і взагалі ледь пройшов у другий тур, оскільки третя кандидатура набрала лише на 500 голосів менше. Але у другому турі Федорук випередив Павлюка на тисячу з невеличким голосів, що й стало вирішальним на 17 років вперед.\nВладний апарат, повторимося, хоч і негласно, але був на боці Федорука. Але медійний – переважно на боці Павлюка. І це дало Віктору Павлюку майже половину голосів виборців. Федорук добре запам’ятав цей урок і з перших тижнів приходу на посаду почав активно працювати із медіа. Щодо тих журналістів, хто його активно критикували – Федорук згодом одарував їх преференціями, квартирами і газетами. Причому був певний взаємозв’язок: чим більше критикували, тим більше отримали.\nВсе це стабілізувало політикум на довгі роки, допоки йшла роздача міста. І поки було що роздавати. Усі сумнівні моменти: як-то зсув, який знищив вулицю Одеську, падіння будинку на вул. Кобилянської, перетворення Калинівського ринку на феодальну вотчину, з якої висмоктувалися величезні кошти тощо... Все це, так чи інакше, минало без особливого розголосу і скандалу. Гроші і ресурс не тільки утримувалися, але й накопичувалися без малого 17 років.\nОтже, більш кмітливої реалізації гасла «свій до свого по своє» годі й вигадати. Хоча, ні. Це помилкове судження. Адже у даному випадку, судячи з усього, йдеться про одвічну комуністичну солідарність.\nВ оформленні використано фото-знімок Еммануїла Друкмана\nСвятослав Вишинський Чернівці Чернівецька обласна адміністрація Чернівецька міська рада Володимир Звенигородський Чернівецька обласна рада Арсеній Яценюк Максим Бурбак Микола Федорук Іван Мунтян Рідне місто Олександр Фищук Чернівецький промінь Олексій Каспрук 2018 2016 Михайло Шморгун Василь Продан 2017 Буковина


Мої сприйняття творчості Андрія Головка\nГлибоке враження справила на мене творчість видатного українського письменника Андрія Головка після знайомства з його неперевершеними творами та життєвим шляхом. Ця людина дуже цікава, бо наділена вона якимось своєрідним світоглядом, має свою точку зору, події у творах завжди зображує через призму свого сприйняття. Що ж впливало на формування світогляду письменника, як визначив він своє призначення митця? Великий вплив на формування характеру Андрія Головка мали батьки, що намагалися виховати дитину справжньою людиною, наділити її почуттям гідності, патріотизму. Допомагає розкрити зміст творчості Головка та зрозуміти її важливість роман «Бур’ян». У цьому творі на невеликій площині письменнику вдалося яскраво та правдиво зобразити становище українського села революційного періоду. Його головний герой Давид Мотузка, що постає перед нами як людина, чесна, смілива, з цілком сформованим характером, борець за сільську голоту, за поліпшення життя села. Ця людина свідомо протистоїть великому табору Матюхи та його прибічників, свідомо йде на загибель заради ідей. Він намагається підняти рівень свідомості селян, закликає їх до боротьби та праці. Він трохи не загинув, але йому вдалося досягти мети, бо зрадники були заарештовані, до влади прийшли справжні керівники. Досягти цього Давидові допомогли Ілько та Зінька — представники нового типу молоді на селі. Це свідчить про те, що не всі селяни забиті та невчені, серед них є ті, що здатні зробити село кращим, відбудувати його.\nЧитаючи цей твір, ми опиняємося у пореволюційному селі, відчуваємо скрутне становище селян, співчуваємо їм, засуджуємо Матюху та Сахновського за їх вчинки. Саме майстерність автора у зображенні подій, своєрідні художні та композиційні засоби, що використовує письменник, допомагають нам зрозуміти цей твір. Романом «Бур’ян» та іншим» видатними творами письменник вніс вагомий доробок у скарбницю української літератури.\nТворчість видатного українського письменника Андрія Головка справила на мене незабутнє враження, особливо після знайомства з його життєвим шляхом та його неперевершеними творами. Цього письменника можна вважати дуже цікавою людиною, яка має свою точку зору, наділена своєрідним світоглядом та зображує усі події через призму свого власного сприйняття. Що ж вплинуло на формування світогляду Андрія Головка, в чому він бачив своє призначення як митця?\nНа формування характеру письменника мали великий вплив батьки, які хотіли виховати сина справжньою людиною, з почуттям патріотизму та гідності. Зміст творчості Андрія Головка, її необхідність та важливість допомагає розкрити і зрозуміти роман «Бур’ян». Письменник зумів на невеликій площині цього твору правдиво та яскраво відобразити становище українського села у революційний період. Давид Мотузка — головний герой роману, який представляє собою чесну, сміливу людину з цілком сформованим характером, який бореться за сільську бідноту, за покращення життя села. Заради ідеї він протистоїть табору Матюхи та свідомо готовий до загибелі. Давид Мотузка закликає селян до боротьби та праці, намагається підняти рівень їх свідомості. Він мало не загинув, але все ж таки досяг своєї мети — зрадників заарештували і до влади прийшли справжні та чесні керівники. Він досяг цього при допомозі Зінька та Ілька, які представлені як новий тип молоді. З цього випливає, що не всі у тогочасному селі були невчені та забиті, а були й такі, які здатні відбудувати та зробити кращим своє село. Коли ми читаємо цей твір, ми начебто б перебуваємо у пореволюційному селі, бачимо скрутне становище селян, щиро співчуваємо їм, засуджуємо Сахновського та Матюху за їх вчинки.\nСвоєрідні композиційні та художні засоби, майстерність письменника у зображенні подій допомагають читачам зрозуміти цей твір. Тому можна з впевненістю стверджувати, що Андрій Головко своїм романом «Бур’ян» та іншими творами вніс вагомий доробок у скарбницю української літератури.\nНезабутнє враження залишила в моїй душі творчість відомого українського письменника Андрія Головка, його чудові твори та життєвий шлях автора. Письменник безсумнівно наділений своєрідним світоглядом, він дуже цікава людина, яка має свою точку зору та зображає події у творах через призму свого сприйняття світу. Що ж саме впливало на формування світогляду творця, яким він бачить призначення письменника?\nНа формування характеру Андрія Головка великий вплив мали батьки, які намагалися виховати в дитині почуття патріотизму, гідності, виростити його справжнім чоловіком. Зрозуміти важливість та зміст творчості письменника допомагає один з найцікавіших його романів під назвою «Бур’ян». В ньому письменник на невеликій площині правдиво і яскраво зумів зобразити становище українського селянства у часи революційного періоду. Давид Мотузка, головний герой роману, смілива, чесна людина зі сформованим характером, борець за поліпшення життя на селі, захисник сільської голоти. Він протистоїть злочинному табору Матюхи та його прибічників.\nГерой роману готовий віддати своє життя заради ідеї. Мотузка закликає селян до праці і боротьби, намагається підняти рівень їх свідомості. Він ледь не загинув, але все ж таки досяг своєї мети — зрадники були заарештовані, а гідні, справедливі та чесні керівники прийшли до влади. В цьому Давидові допомагали представники нового типу молоді на селі: Зінька та Ілько. Це говорить про те, що навіть серед невчених та забитих селян вже в ті часи були люди, здатні відбудувати село, зробити його кращим.\nКоли ми читаємо цей твір, ми наче опиняємося у пореволюційному селі, бачимо скрутне становище його мешканців. Ми сповнені співчуття до них, а Сахновського і Матюху засуджуємо за їх вчинки. Дуже допомагають зрозуміти цей твір майстерність письменника, його своєрідні композиційні та художні засоби. Андрій Головко зробив творчий вагомий внесок у скарбницю української літератури як своїм романом «Бур’ян», так і іншими видатними творами, більшість з яких присвячена життю та боротьбі за щастя українського народу.


Як списати нерозподілені загальновиробничі витрати без реалізації продукції: алгоритм для бухгалтера\nГоловна > Облік і звітність > Як списати нерозподілені загальновиробничі витрати без реалізації продукції: алгоритм для бухгалтера\nСереда, 31 травня 2017, 09:52\tОблік і звітність\nУ практиці ведення господарської діяльності трапляються випадки, коли наприкінці звітного періоду через відсутність реалізації продукції у підприємства «зависають» нерозподілені постійні загальновиробничі витрати. Як їх списати?\nПід час діяльності підприємства формуються витрати, пов’язані з виготовленням продукції. Не всі такі витрати можна одразу віднести до виробничої собівартості конкретного виду продукції. Частина з них, яка пов’язана з випуском кількох видів продукції і не піддається прямому розподілу, належить до категорії загальновиробничих.\nЗагальновиробничі витрати (далі − ЗВВ) поділяють на змінні й постійні. Розмір змінних ЗВВ залежить від обсягів діяльності підприємства. Відповідно, величина постійних не змінюється (або майже не змінюється) у разі коливання обсягів діяльності.\nРазом із тим розподіл ЗВВ на змінні й постійні доволі умовний. Наприклад, витрати на оплату праці загальновиробничого персоналу можна вважати постійними ЗВВ. Проте в разі скорочення обсягів діяльності підприємство може зменшити (змінити) і їх. Тобто підприємство на власний розсуд (з огляду на економічну доцільність) визначає, які саме витрати належать до змінних чи постійних. Перелік таких витрат закріплюють в обліковій політиці підприємства.\nЗмінні ЗВВ підлягають розподілу з використанням бази розподілу (години праці, заробітна плата, обсяг діяльності, прямі витрати тощо) за об’єктами витрат на підставі фактичної потужності підприємства у звітному періоді.\nІнша категорія ЗВВ — постійні. Їх так само розподіляють за об’єктами витрат, однак орієнтуються вже на нормальну потужність підприємства, а не на фактичну.\nНормальною потужністю підприємства є очікуваний середній обсяг діяльності, якого можна досягти за звичайних умов діяльності протягом кількох років чи операційних циклів з огляду на заплановане обслуговування виробництва (п.п. 4, 16 П(С)БО 16 «Витрати»). Розрахований розмір нормальної потужності теж прописують в обліковій політиці.\nМожуть виникати також нерозподілені постійні ЗВВ. Підприємство зобов’язане списати їх на собівартість реалізованої продукції у періоді виникнення таких витрат.\nНерозподілені постійні загальновиробничі витрати необхідно включити до собівартості реалізованої продукції у періоді виникнення (п. 16 П(С)БО 16). Однак можливий випадок, коли впродовж звітного періоду підприємство виробляло продукцію, але не продавало її. Відповідно, не було сформовано собівартості реалізованої продукції.\nНерозподілені постійні ЗВВ потрібно у будь-якому випадку списати на рахунок 90 у періоді їх виникнення. Адже П(С)БО 16 не прив’язує такі витрати до конкретної продукції чи обсягу її реалізації. Тож якщо підприємство сформувало певні витрати на рахунку 90 (наприклад, від надання виробничого обладнання в оренду), то саме на цей рахунок і відносять суми зазначених ЗВВ. Якщо ж у звітному періоді взагалі не використовували «собівартісний» рахунок, то на нього потрапить лише величина нерозподілених постійних загальновиробничих витрат.\nТаке застосування «собівартісного» рахунку не суперечить також Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов’язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженій наказом Мінфіну від 30.11.1999 р. № 291.\nНайбільш обачливі бухгалтери, аби уникнути такої ситуації з нерозподіленими постійними ЗВВ, радше відносять їх до виробничої собівартості продукції всупереч нормам бухгалтерського обліку. У цьому випадку визнання таких витрат пов’язане з отриманням доходів від реалізації продукції. Звісно, така методика списання нерозподілених постійних ЗВВ не спричинює заниження податкових зобов’язань з податку на прибуток і, без сумніву, більше до вподоби податківцям. Проте цей спосіб суперечить П(С)БО 16, яке вимагає відображати такі витрати в періоді виникнення. А визнавати витрати, які впливають на показник об’єкта оподаткування податком на прибуток, потрібно за правилами бухгалтерського обліку (листи ДФСУ від 24.04.2015 р. № 8703/6/99-99-19-02-02-15 та від 10.02.2016 р. № 2759/6/99-95-42-01-15). Тож рекомендуємо застосовувати методику, яка ґрунтується на нормах П(С)БО 16.


Що обіцяє Львову новий бюджет?\nВівторок, 20 січня 2015, 14:20\nСесія щодо прийняття бюджету на цей року для міста Львів вже пройшла. Про успіху або невдачу затверджених цифр ще багато сперечаються. Наприклад, Олег Іщук, директор департаменту фінансової політики ЛМР вважає, що прийняті дуже вдалі рішення.\nПо-перше, гарною новиною є те, що Львів зустрів новий рік без заборгованостей у всіх сферах. Всі борги по заробітній платі, енергетиці та медицині були виплачені.\nТакож новий бюджет трохи змінив свої принципи. Тепер це єдине місце, де зберігаються засоби, а не розділені на купки гроші. Також нове рішення зробило бюджет Львова практично незалежним від державно бюджету. Зв'язуються вони тільки дотаціями, а також освітою та медициною. Вони будуть забезпечуватися фінансами напряму від державного бюджету. Це дає можливість Львову приймати свій бюджет в будь-який зручний час.\nУ новому році місто не буде займати гроші. Воно планує практично повністю прожити на свої власні доходи. Адже ресурси повинні збільшитися завдяки збору за алкоголь, тютюнові вироби та бензин.\nОднак якщо дивитися з боку долара, то хоч ресурси і зросли, але є меншими, ніж до цього. Однак львів’янам все одно не радять сподіватися на високі цифри, адже ситуація зараз дуже складна.


Yurii Erro: Роздивився нарешті "зелевовиків". Люди, що ж ви наробили! | site.ua\nРоздивився нарешті "зелевовиків". Люди, що ж ви наробили!\nРоків, може з 20 тому, одна моя досить близька знайома, затягнула мене на якесь, вже не пам'ятаю чому присвячене, збіговисько дуже модної тоді секти-компанії Амвей. Ми поїхали у Будапешт, там у дуже великому приміщенні, мабуть то був стадіон, зібралося десь біля 10000 людей. І саме там я вперше відчув як працює технологія НЛП. Всі ці оплески, гуртовні крики, порожні, скляні очі, адреналін, що зробив повітря желеподібним - це видатна технологія. Коли починаєшь спілкуватися з сектантами, вони нагадують того коня з шорами. Право-ліво, це або ступор, або потік свідомості словами, які їм вкладають їм в голови їх "просвітери". Це був захоплюючий досвід того, як швидко, без витрат і велику групу людей можливо перетворити в керовану отару.\nЦими днями подивився, незважаючи нудоту, багато роликів з виступами, роликами, відосіками, всіх отих Зе. А якщо долучити до того всього коментарі прихильників Зе - один до одного те збіговисько у Будапешті.\nІ ще. Коли кажуть, що оце все дуже скоро втратить ретинг, їх чекає Ростов, "нарід" зрозуміє що то воно є, так от, мушу вас засмутити - нічого цього не буде. По перше - з секти просто так вийти неможливо, по друге - сектанти, навіть, якщо і починають щось підозрювати, практично ніколи самі не покидають секту, до останнього сподіваючись, що все є так як має бути. І по третє, найголовніше - отим всім Зе, до дупи, що ви там собі міркуєте. Вони захопили владу, тотальну, всеохоплюючу. Вони вчипилися в неї щелепами намертво. І без великої крові вони вам її вже не повернуть. А маючи мільони послідовників крові будуть ріки...


Металочерепиця ArcelorMittal — ЦІНА найнижча у Києві купити з доставкою\nГоловна / Покрівельні матеріали / Металочерепиця / Металочерепиця ArcelorMittal\nГерманія, Польща, Бельгія\nМеталлочерепица ArcelorMittal кількість\nМеталочерепиця – матеріал, який використовується для створення красивого, надійного та практичного даху. Покрівельний матеріал зносостійкий, простий у монтажі та зручний у транспортуванні. Тому більшість забудовників обирають саме його. Якщо ви хочете підібрати найбільш вигідну пропозицію, яка поєднує оптимальну вартість і високу якість, зверніть увагу на металочерепицю Arcelor.\nГідроізолююче покриття підходить для приватного будинку, котеджу, господарських будівель, магазинів та інших комерційних приміщень, багатоповерхових будівель.\nМеталочерепиця ArcelorMittal: якість європейського рівня\nМетал виробництва компанії ArcelorMittal виготовляється відповідно до найвищих стандартів. Виробничі потужності бренду знаходяться в Польщі, Німеччині, Бельгії та інших країнах, що дозволяє покрити потребу ринку в надійних покрівельних матеріалах, не втрачаючи в якості, адже сталь під цією маркою протягом декілька років зберігає статус самої продається.\nArcelor: металочерепиця з вагомими перевагами\nНезважаючи на величезний ассортимент покрівельних матеріалів, представлена металочерепиця має ряд вагомих переваг:\nТовщина сталевих аркушів. Фахівці не рекомендують покривати будівлю металочерепицею, основа якої менше 0,50 мм. Залежно від продукції заводи компанії випускають вироби товщиною не менше або більше вказаною. Це дозволяє забезпечену максимальну стійкість до зовнішніх факторів, а значить, зробити дах на багато років.\nШар цинку. Товщина покриття 225 г/м2 є гарантією від наскрізної корозії протягом 10 років. Її дає завод виробника, будучи впевненим у тривалій службі.\nПолімерне покриття глибиною 25-35 мкм може бути виконано в декількох кольорах, забезпечуючи естетичну функцію і широкий вибір відтінків. Ви можете замовити металочерепицю ArcelorMittal, яка максимально відповідає дизайн-проекту. Полімерний склад також огороджує покрівельний матеріал від несприятливого впливу факторів зовнішнього середовища. Він має властивість протистояти ультрафіолету, тим самим захищаюча поверхня аркушів від втрати кольору.\nВартість металочерепиці Arcelor\nДля покупців, яким важливий грошовий аспект, ціна покрівельного матеріалу може здатися невиправданою. Але варто звернути увагу на ключові характеристики продукції та відгуки. Товщина сталі та покриття, термін служби, простота монтажу. Все це забезпечує не тільки тривалу експлуатацію, а й мінімальні витрати в процесі покрівельних робіт. Впоратися зі спорудою даху можна, навіть не будучи фахівцем.\nЦіна металочерепиці Arcelor в Україні визначається бездоганною якістю. Купуючи листи, ви можете бути впевнені в надійності даху і розраховувати, що вона прослужить десятки років, не втрачаючи початкового виду.\nЯк і де купити металочерепицю виробництва ArcelorMittal у Києві?\nДля цього досить звернутися до наших консультантів та оформити замовлення. Фахівці відповітимуть на всі питання щодо характеристик, монтажу та особливостей експлуатації, а також допоможуть підібрати відтінок матеріалу, який максимально відповідає запиту. Вони уточнять товщину сталевих аркушів і клас оцинковки, а також властивості полімерного покриття.\nНа етапі замовлення потрібно визначитися, де повинна бути вироблена металочерепиця Арселор: Польща або Німеччина. Потім замовити прорахунок у спеціаліста та оформити покупку. Купити металочерепицю представленого бренду – відмінна інвестиція в майбутнє, яка забезпечує ще й затишок у будинку.\n3 відгуки для Металочерепиця ArcelorMittal\nБудьте першим, хто залишив відгук “Металочерепиця ArcelorMittal”“ Скасувати відповідь\nМеталочерепиця Zartmet Topaz\n187 грн. 171 грн.


Підтяжки для штанів та комплекти\nСтильні шкарпетки і гетри\nЗапонки та набори\nРемені з натуральної шкіри\nЧоловічі сорочки, футболки\nУ сучасного ділового чоловіка в гардеробі обов'язковий атрибут одягу – краватка. Краватки бувають різні, один з видів – краватка-метелик. Ця деталь одягу, зародившись в 17 столітті, довгий час вважався лідером моди серед інших, його неодмінно носили аристократи.\nЗараз ця деталь одягу дещо втратила свою популярність, однак, для багатьох це навіть плюс. Краватка-метелик яскраво виділяє людину, яка його носить. Згадайте Джеймса Бонда. Спецагент, успішний і представницький чоловік, завжди з'являвся саме в краватці-метелику. А Уїнстон Черчілль? Можна сказати, що звичайний краватка – це обов'язковий елемент одягу, у той час як краватка-метелик надає індивідуальність.\nКраватка-метелик підійде під будь-який костюм, у нас величезний асортимент як за матеріалом, так і за забарвленням. Класичний – такий, який зав'язується вузлом або на резинці. Пам'ятайте, ваш шлях до успіху багато в чому залежить від того, як ви виглядаєте.\nНайпростіший спосіб швидко зав'язати краватку\nНові шкарпетки в I&M Shop\nУ нас оновлення класних шкарпеток, з пивом для цінителів, з вусами для барберов і тих хто носить бороду, і ще багато класних моделей\nУкраїнаХарківська областьХарківМесто выдачи товаров и Шоу-рум: ул. Бакулина 11, 3 эт. офис №3-5.\nПідтяжки для брюк\nI&M-Shop | Поскаржитися на контент


Про життя без інтернету\nВ житті з'явилась ціла прірва. Це було перше відчуття. Відсутність інтернету і ґаджетів на початку літа просто приголомшила. Скільки спланованих подій, скільки можливих фото і відео. Виявляється, зранку тиша аж дзвенить, ніколи раніше цього не помічала. Або тишу просто глушив шум вентилятора у ноуті. А зараз дзвенить. Дивлюся у вікно і в променях сонця бачу як танцюють пилинки. Може це їх танок відлунюється в повітрі ніжною мелодією. Щоб заповнити нову порожнечу, вирішила писати щоденник. Дивне ввідчуття - після написаного речення хочу натиснути Enter.\nСьогодні задумала приготувати справжній сніданок - адже часу вільного тепер море. Хочу зробити не канапки, а смачний салат із домашніми помідорами, які привезла минулого тижня бабуся. Треба, до речі, з'їздити до неї, давно просить мене допомогти перефарбувати їй вікно на кухні. Хочу, щоб вона навчила мене користуватись її старенькою швейною машиною та обов'язково напечемо пиріжків із вишнями, як в дитинстві. Шкода, не зможу зробити фото цього дійства. Але в пам'яті безмежна кількість гігабайтів, тож спогади залишаться неодмінно.\nТак, що там додавати ще до тих помідорів? От був би інтернет, вже би глянула рецепт. Оо, сумую за @..., вона щодня постить свої кулінарні шедеври, дивишся на її фото і ніби вже поснідав. Але інтернету немає, тож будемо вигадувати. Кулінарія теж творчість, тому спробуємо поєднувати красиві кольори: до насиченого червого пасуватиме соковитий зелений, треба огірки і листя салату, трохи синьої цибулі для балансу і на завершення жовта гірчиця із зернами та жовто-зелена оливкова олія. Дрібка солі й можна їсти. Запах точно апетитний.\nТворчість. А колись я любила малювати, все мріяла, що стану відомою і колись відкриється виставка з моїми роботами. Але ж немає часу взятись за пензлі, месенджери, лайки, комменти.. Поки всіх передивишся, всім відпишеш.. Все, сьогодні точно піду в творчу майстерню і куплю кілька нових пензлів та фарби. На сусідній вулиці є сквер з фонтаном, можна чудово зобразити перший день вільного літа! Так і назву - перший день свободи! Жодного дзенькання і клацання від смартфона не буде чути, тільки тиха мелодія пилинок, які повільно танцюють у променях сонця.\nЦікаво, як там Христя? Не уявляю, як вона витримає без прямих включень на своєму youtube-каналі. Певно, теж записує думки, вона точно стане видатним режисером або сценаристом. Добре пам'ятаю, як ми залишались в школі після уроків, вона придумувала нам ролі й роздавала тексти. Мені, як найкращій подрузі, завжди випадало грати головні ролі. А от Антон майже ніколи не залишався з нами, хоча я сподівалась, що одного разу він зіграє головну роль поруч зі мною. Як давно я його не згадувала. Хтось зі спільних знайомих казав, що він поїхав вчитись в США. Треба глянути його сторінку в мережі. От бісова сила, мережа недоступна. Нічого, може колись ще гляну.\nЯка дивна річ, без постійної зануреності у соціальні мережі й чужі життя, починаєш згадувати своє минуле, яке ніби і не таке давнє, але чомусь закинуте в темний, запорошений куток. У пам'яті виринають забуті звички, хоббі, мрії. А ще, звертаєш увагу, що реальних планів, не пов'язаних з ґаджетами та мережею, не так багато. Але ж у реальному житті набагато більше цікавого, адже воно моє, я створюю його настрій і наповненість подіями. Стільки місць, які я планую відвідати.. колись.. коли вимкну ноут і смартфон, коли відірву погляд від чужих подорожей і почну здійснювати свої.\nЯк зараз пам'ятаю нашу першу поїздку у Карпати. Велика компанія, плацкарт не спав усю ніч від нашого сміху. А Карпати були чудові, хоч і зустріли нас неочікуваним снігом у травні. А зараз з половиною тодішньої компанії навіть не спілкуюсь. У всіх швидкий темп життя, нема часу мріяти, згадувати, планувати, тільки невпинний перелік новин і картинок у стрічці твого аккаунту.\nСонце нещадно пекло, літо впевнено вступало в свої законні права. А в моїй голові розпечений асфальт під колесами військової техніки на День Незалежності змінювався на снігову завірюху, що збивала нас з ніг дорогою до Тані, яка запросила до себе зустрічати Новий рік. Одна картинка за іншою. Цей мережевий колапс змусив згадати важливі й не дуже події, знайомих і не дуже людей. Він ненароком привів мене до самої себе. Змусив прислухатись не тільки до своїх спогадів, але й до нинішніх думок.\nІ все ж таки за одну мить важко перебудувати своє життя. Думка, що хтось все таки зламав цю завісу і пробив шлях до виходу в он-лайн не давала мені спокою. Якщо так, то всі вже обмінюються враженнями, жартують з цього приводу, лайкають нові фото, а я? Тобто ціле життя зараз десь вирує без мене. Але чи то життя чи лише його імітація? Гостренькі комменти, фото виключно з ідеальною посмішкою - це радше макет того, ким ми хочемо бути, аніж є насправді. Ніхто не хоче виставити на загал світлини, наприклад, з процесом фарбування волосся. Бо це означало б визнати свою недосконалість. А ми всі боїмося осуду і кепкування. Боїмося, що під фото хтось замість захвату напише жарт. Але чим є ця "недосконалість" наспраді? Можливо, це не вади, а просто особливості, які є у кожного. Які й роблять з нас усіх особистостей, а не стадо клонів. Навіщо прагнути запхати себе в якісь рамки, якщо їх не ти встановлював?!\nЧас летів непомітно, в голові виринали картинки зі спогадами в міксі з думками про сучасне і життєвими запитаннями. А навколо тільки тихий дзвін пилинок, до якого гармонійно додався монотонний шелест олівця по паперу. Мій щоденник заповнювався набагато швидше, ніж я уявляла.\nПервинне відчуття безмежної прірви поступово заповнилося солодкуватим очікуванням цілого життя попереду, доступного прямо зараз, варто тільки вийти на вулицю і зробити перший крок. В реальному житті, а не на екрані. На сьогодні, щоденнику, я прощаюсь з тобою. Я йду купувати фарби і квиток до бабусі, малювати пейзажі й слухати власні думки. А ще обов'язково зайду в наше кафе, я впевнена, Христя і Таня теж прийдуть і будуть чекати на мене. Без домовленостей, без дзвінків і повідомлень. І ми обов'язково придумаємо, як весело і цікаво проведемо це літо.\nАдже головне, щоби було з ким поділитися враженнями. А як саме ділитися, чи комментом під фото у соціальних мережах, чи паперовим листом в конверті з маркою, не має жодного значення. Головне - щоби були люди, яким не байдуже твоє життя. Які цікавляться і твоїми посмішками, і твоїми слозами. Тож, любий щоденничку, я пішлі жити прямо зараз. І не ображайся, якщо наступний запис тут я зроблю в останній день літа, він же - перший день відновлення мережі. Адже її все одно нам повернуть, без неї тепер ніяк. Проте далі я буду нею користуватись зовсім інакше..


У Житомирі тиждень навчатимуть волонтерські групи реагування на надзвичайні ситуації - Субота Інтернет-видання\n10:51, Четвер, 27 Січня, 2022\nУ Житомирі відбудеться навчання волонтерських груп реагування на надзвичайні ситуації.\nЗустріч бажаючих приєднатися до волонтерських груп відбулася вчора, 26 січня, у Житомирській міській раді.\nЗаняття триватимуть упродовж тижня. Навчанням планують охопити 500 осіб. Навчатимуть представників медичних та освітніх закладів, спільно з поліцією та батьками.\n«Мета занять – максимальне убезпечення населення та зменшення соціальної напруги. Вчитимемо механізмам виявлення підозрілих предметів та якими є подальші дії у разі їх виявлення», – пояснює начальник відділу вибухотехнічної служби ГУНП в Житомирській області Володимир Підкуйко.\nПорядок дій представників освітніх та медичних закладів майже ідентичні. Різниця лише у специфіці самого об’єкту, його розмірів, кількості персоналу та людей, що там перебувають. Все це враховано у навчальній підготовці.


Экономика |04.10.2018 |Теги: ЄС Крим Росія окупанти пенсіонери ІДІЛ Донбас катастрофа вибори депутати нерухомість Путін Севастополь статистика військові Україна окуповані території\nНевдоволення Росією існує тепер навіть у середовищі проросійських сил міста\nРосійська окупаційна адміністрація Севастополя в нервовому напруженні перед 18 березня – днем президентських виборів в РФ або, як їх називають, днем виборів Путіна. Попри, здавалось би наперед запрограмований і відомий результат, як місцева влада, так і її московські куратори почуваються дискомфортно. Причин тому декілька.\nЗдійснивши у 2014 році вторгнення в Крим «зеленими чоловічками», Путін використав факт окупації півострова та Севастополя для консолідації російського суспільства та підтримки свого електорального рейтингу. Тому на виборах в березні 2018-го Кремлю ніяким чином не можна допустити зниження електоральної підтримки населення, і передусім, на окупованих територіях. Перед російською окупаційною адміністрацією Севастополя з Москви поставлене завдання – наблизити рівень явки на виборчі дільниці і результати голосування за Володимира Путіна до результатів «референдуму» 2014 року, тобто, отримати не менше 80% голосів на його підтримку при явці не менше 70%. Якщо буде менше, то це, мовляв, переконає Європу, що за подіями лютого-березня 2014-го стояло не народне волевиявлення, а щось інше.\nЗдавалось би чого боятися окупаційній адміністрації? Нелояльних Росії кримських татар в Севастопольському регіоні мало. За роки окупації чисельність населення міста суттєво зросла за рахунок «прибульців» – громадян Росії. За даними Федеральної служби державної статистики, на сьогоднішній день кожний десятий з 434,5 тис. мешканців міста — приїхав з Росії. В основному це військовослужбовці, чиновники та кваліфіковані спеціалісти (вчителі, викладачі, лікарі тощо) разом зі своїми родинами. Всім їм влада (в їхній уяві Путін) при переселенні надає певні преференції: приїжджим спеціалістам – вищу зарплатню аніж місцевим, позачергове влаштування дітей в дошкільні заклади та школи, надання квартир чи безпроцентної позики на придбання нерухомості, чиновникам — високу зарплатню, безкоштовні квартири і т. п. Вони, безперечно, братимуть участь у виборах і голосуватимуть за Путіна.\nВелика група прихильників путінського режиму – це пенсіонери. На 306665 виборців Севастополя припадає 119 тис. пенсіонерів, значна частина яких пенсіонери-силовики. Більшість з них не тільки прихильники Путіна, а й його агітатори. У ньому вони вбачають захисника від «бендер», «укрофашистської хунти», «піндосів» та НАТО. Цьому сприяє також те, що для мешканців Севастополя старшого покоління властива локальна ментальність «фортеці в облозі», яка сформувалася ще з часів Кримської війни 1853-55 років, коли місто героїчно обороняли і бездарно здавали противнику. Під впливом цього чинника мешканцям міста властиве фантомне відчуття загрози зовнішньої агресії, нападу на місто й, відповідно, потреба в постійній обороні Севастополя від ворогів. У їхній свідомості постійно звучить слоган першої, другої та третьої оборони Севастополя – «Отстаивайте же Севастополь!» адмірала Корнілова. Під цим впливом в 2014 році та за час чотирьохрічної окупації в їхній свідомості був посилений образ ворога, уособлюваний «бендерами», які начебто хочуть захопити місто, чинити репресії і насильство над його мешканцями. Це стимулювало черговий сплеск у місцевому соціумі тваринного страху та, як наслідок, надзвичайно високої агресивності і ненависті до України у поєднанні з жагою повернення у Росію як єдину можливість врятуватися від «кровожерливої укрофашистської хунти». На півострові зусиллями росагітпропу продовжується укорінення та зміцнення агресивних антиукраїнських стереотипів ворожого сприйняття всього українського як «нацистсько-бендерівського», яке загрожує мешканцям Криму воєнною агресією та фізичним насильством. Тому за роки окупації на півострові в переважній більшості населення під впливом російської шовіністичної пропаганди, ідеології «русского мира», російського православного шовінізму посилилося вкрай вороже ставлення до України, її державності та до всього українського. Україна стала ворогом №1, а відчуття ненависті до неї стали стійкими стереотипами суспільної поведінки і суспільної свідомості. Усе це спрацьовує на потрібний Кремлю електоральний результат.\nВ окупаційній адміністрації Севастополя з 31 керівника департаментів та управлінь тільки двоє місцеві\nАле… На виборах губернатора Севастополя 10 вересня 2017 року явка виборців склала всього 34%. Це були в основному військові, бюджетники та пенсіонери. Звісно, можна заперечити, що вибори губернатора та вибори президента – не одне й те ж. Це так, проте не все виглядає безхмарно. І 23 лютого традиційний севастопольський мітинг з нагоди «дня защитника отечества» и «дня народной воли» посіяв додаткову стурбованість в головах «прибульців». Навіть пафосні репортажі лояльних місцевих ЗМІ відзначали, що зібралось удвічі менше, аніж було в 2014-му, а ті, що зібралися були здебільшого бюджетниками, тобто тими, яких зігнали. Та й ті менш ніж за годину вже розбіглися, а на площі Нахімова залишились лише поодинокі перехожі.\nВизначення «російська окупаційна адміністрація» щодо Севастополя виглядає адекватно не тільки для проукраїнських мешканців, але й дедалі більше для «коренных севастопольцев». На сьогодні в окупаційній адміністрації Севастополя з 31 керівника департаментів та управлінь тільки двоє місцеві — директор департаменту економіки та начальник управління молодіжної політики. Решта – «прибульці» з Росії, які терпіти не можуть «тубільців», очікуючи від них «підстави» та доносів.\nНевдоволення існує і у середовищі традиційно проросійських сил. В класичному розумінні суспільно-політичне життя в Севастополі відсутнє, як і у цілому на окупованому півострові. Про це свідчить навіть статистика: на сьогоднішній день в Севастополі зареєстровано 117 громадських організацій, з них 32 – ветеранські, в яких переважають колишні військовослужбовці. Для порівняння – станом на квітень 2014 року в Севастополі було зареєстровано 965 громадських організацій і 145 відділень українських партій.\nЯк і по всій Росії, під авторитарну клептократію Путіна було перебудовано й партійне середовище Севастополя. В умовах патерналістського суспільства політичні партії не мають широкої соціальної бази. Відповідно, партії не можуть сприяти політичній структуризації суспільства і виступати посередником між громадянами, їхніми інтересами та державною владою. Замість того, щоб втілювати в життя суспільні інтереси, вони стали провідниками інтересів самої влади. Про це свідчить те, що з 27 регіональних відділень політичних партій, зареєстрованих у Севастополі, за даними Севстата, ведуть діяльність тільки чотири парламентські партії. Деякі лідери інших регіональних відділень намагаються робити несміливі кроки для імітації політичної діяльності, але їхні потуги направлені на привернення уваги влади до себе. Так, 17 січня керівники семи регіональних відділень створили в Севастополі неформальну Раду керівників політичних партій, куди увійшли Партія ветеранів Росії, КПРФ, «Справедлива Росія», «Патріоти Росії», «Трудова Росія», «Пенсіонери Росії», «Партія відродження Росії». Одна з головних вимог цієї Ради — допустити політичні партії, які не представлені в так званих Законодавчих зборах Севастополя (тобто їх самих) до участі в пленарних засіданнях цього окупаційного органу при обговоренні актуальних проблем соціально-економічного розвитку міста та мати прямий вихід на губернатора. Але оскільки в так званих Законодавчих зборах представлені тільки дві пропутінські політичні партії — «Єдина Росія» (22 депутати) та ЛДПР (два депутати), це звернення не знайшли відгуку ні там, ні в окупаційній адміністрації на чолі з губернатором Дмитром Овсянніковим.\nКолаборанти дедалі більше відзначають, що Севастополь, незважаючи на особливий статус, став глухою російською провінцією\nТаке ставлення породжує невдоволення в середовищі «тубільців», адже вони «сражались за Севастополь», а залишаються тепер «біля розбитого корита», в той час як усім користуються «прибульці». І це характерно не тільки для маргінальних політичних партій, яким ще дозволено існувати, але й для тих, хто творив «русскую весну» в Севастополі. Так званий «народний мер» Олексій Чалий та його «тубільне» угруповання практично повністю усунуто від посад, які за вказівкою з Москви зосередила у своїх руках команда «прибульців». Вона сумлінно виконала «зачистку», підло й цинічно, на думку «тубільців», використавши ресурси Чалого на губернаторських виборах, завдяки чому Овсянніков перестав бути в. о. та став легітимним керівником регіону. «Народного мера» не було навіть на мітингу 23 лютого на честь «дня народної волі». Російська окупаційна адміністрація Овсяннікова постаралася, щоб головний акцент був на відзначенні дня Червоної армії, її 100-річного ювілею. Отаман Чорноморської козачої сотні Анатолій Марета, який полум’яно виступав на площі Нахімова 23 лютого 2014 року, констатував, що не розуміє, що відбувається: «Відчуття свята ніякого немає. Перемога ця була, але вона кудись поділася». Цим самим «тубільцям» доволі відверто вказують, що ніяка їхня «народна воля» до зміни статусу Севастополя відношення не має. Це була спецоперація Кремля, а вони зіграли свою роль масовки рівно настільки, наскільки це було потрібно. Колаборанти дедалі більше відзначають, що Севастополь, незважаючи на особливий статус, став глухою російською провінцією. Російська окупаційна адміністрація на чолі з Овсянніковим перетворила так звані Законодавчі збори на своїх підлеглих, що мають виконувати забаганки «прибульців».\nГрупами ризику для окупаційної адміністрації на виборах є кримські протестантські громади, представники яких будуть псувати картину явки, не тільки ігноруючи вибори, але й тихо агітуючи інших не брати у них участь. Навіть ті, хто підтримують Росію невдоволені тим, як розпоряджаються майном, відчуженим у «сектантів». Материковим мешканцям України маловідомий той факт, що у Севастополі продають будинки і землі «Свідків Єгови», чия діяльність визнана екстремістського і заборонена в РФ. Місцева преса в рамках дозволеної «свободи слова» вказує окупаційним чиновникам, що «зали царства» могли би стати соціальними притулками для бездомних, але у влади інші плани на цю нерухомість.\nТа й місцева інтелігенція, яка час від часу так чи інакше відвідує материкову Україну, дедалі більше не може «звести раму», бачачи разючий контраст між «бытием Незалежной», намальованим російським телебаченням та реальним станом речей. Недаремно місцеві «інтелектуали» задаються у статтях запитанням «Почему сотни тысяч россиян продолжают ездить на Украину и тратить там свои деньги?»\nНе усе гаразд і з виборчими комісіями. Чутки про те, що їхні члени потрапляють «на карандаш» на материковій Україні і можуть поповнити санкційні списки не тільки для в’їзду на материк, але й до ЄС, турбує тих, хто звик подорожувати не тільки в Росію чи Казахстан з Білорусією. Звичайно, що такі не подають виду, але й «копитом землю не риють», щоб дати високий результат явки на виборах.\nРосійська окупаційна адміністрація Севастополя реально оцінює ситуацію з можливою явкою виборців і проводить ряд заходів з мобілізації електорату. При цьому в повній мірі використовується адміністративний ресурс, порушення виборчого законодавства. Так, усім головам дільничних виборчих комісій поставлене завдання не менше чотирьох разів обійти усі житлові приміщення на своїй дільниці: перед Новим роком, в День захисника вітчизни, перед 8-м березня і за тиждень до виборів. Як заявив голова міської виборчої комісії Олександр Пєтухов, обходи проводяться для того, щоб «донести до кожного необхідність взяти участь в найважливішій політичній події нашої держави». Під час цих обходів членам комісії наказано передавати вітання від Путіна та підкреслювати його роль у «возз’єднанні з Росією».\nОпрацьовано і запасний варіант на випадок, якщо явка буде низькою – як на губернаторських виборах. Зрозуміло, що вона буде дещо вищою, але, судячи з настроїв, цілком імовірно, що не перевищить 45%. Тому ставка робиться на «правильний» підрахунок зокрема шляхом:\nвідмови від відкріплювальних талонів і надання можливості голосування за місцем фактичного перебування, що з урахуванням наявності на півострові великих контингентів військових, будівельників та інших соціальних груп, створює необмежені можливості для добре відомих «каруселей»;\nвпровадження на 50% виборчих дільниць систем автоматизованої обробки бюлетенів та підрахунку голосів, що взагалі надає можливість фальсифікації навіть без участі членів виборчих комісій. Досить невеликої корективи в програмі і необхідні 80% голосів за Путіна будуть набрані автоматично.\nПричому останнє не є ноу-хау севастопольської російської окупаційної влади. Судячи з «тульського інциденту», ця технологія відпрацьовується по всій Росії. У Тулі на сайті обласного виборчкому раптом у розділі «Попередні відомості про участь виборців у виборах» з’явилась інформація про явку в Радянському районі міста на 10 ранку 18 березня — 40,05%. Згодом, коли пішов розголос, інформацію було видалено, а виборчком повідомив – «учения шли». Але то у Тулі. До Севастополя увага особлива. І тут, на думку окупаційної влади, проколів не може бути, бо тоді одних «пришельців» замінять іншими невдовзі після 18-го березня.\nНіщо так не розчаровує в кумирі, як усвідомлення того, що він дутий\nІ наостанок. Розгром американською авіацією та артилерією так званої ЧВК (частной военной компании) Вагнера, а реально російського спецназу в Сирії, тільки зараз починає осмислюватися на півострові та, особливо, в Севастополі. Усвідомлення того, що трапилося, приходить не відразу, адже окуповані території Криму та Севастополя живуть в інформаційному середовищі, де домінують уявлення про «несокрушимую и легендарную», «танки наши быстры и крепка броня», а також «ихтамнет». Однак, наявність серед загиблих вихідців з півострова та уявлення того, що може бути з російським ЧФ у севастопольських бухтах у випадку удару у відповідь на атаку американського есмінця у Чорному морі з боку російського Су-24МР, до чого схильні в останні роки путінські «аси», примушує багатьох тихо приходити до висновку, що «Путін, якого обиратимемо 18-го, не той що був у 14-му». Путін не може виграти війну в Сирії, «захистити Донбас». Перемогу над ІДІЛ проголосили, а в ніч з 7 на 8 лютого настала катастрофа. Кілька годин і кількасот полеглих «ихтамнетов», більшості з яких не поставлять навіть надгробні пам’ятники. Ніщо так не розчаровує в кумирі, як усвідомлення того, що він дутий. Особливо на тлі легендарних фігур історії Севастополя – Нахімова, Корнілова, матроса Кошки та інших. Бойові адмірали, офіцери та матроси флоту, а не чекісти є взірцем для севастопольців. Так що російській окупаційній адміністрації вистачає причин для сум’яття з наближенням путовиборів.\nВіктор Михайлов, для «Главкома» із Севастополя\nДжерело статті: “http://glavcom.ua/publications/putovibori-u-sevastopoli-chomu-hvilyujetsya-okupaciyna-administraciya-477347.html”