Домашній компост - Посібники з садівництва - 2022\nдомашній компост це добриво, яке отримують у результаті цілком природного процесу, завдяки якому відходи, призначені для утилізації, зменшуються на 30%. компост, що складається з органічних відходів, має великі переваги щодо впливу на навколишнє середовище, оскільки дозволяє уникнути негативних наслідків, пов’язаних з виробництвом та утилізацією відходів. Під органічними відходами ми маємо на увазі кухонні відходи, кавову гущу, залишки їжі, шкаралупу яєць, підстилку дрібних домашніх тварин, квіти та домашні рослини, погашений попіл камінів, обрізку дерев, необроблену деревину.\nДомашній компост, як відбувається виробництво\nКомпостування складається з двох фаз:\nбіоокислення - це активна фаза, в якій відбуваються процеси деградації органічних компонентів, які легше розкладаються\nдозрівання, - це фаза, в якій компост стабілізується завдяки процесам перетворення органічної речовини в гумінову речовину.\nЯкщо у вас є невеликий сад, ви можете присвятити себе техніці компостування.\nДля компостування органічних відходів ми можемо використовувати різні методи:\nза рахунок розміщення відходів купами\nчерез спеціальні контейнери, які називаються компостерами або компостерами, які ви можете придбати в магазинах "зроби сам" або побудувати. У цьому сенсі достатньо мати просту металеву сітку.\nКомпостер «зроби сам»\nДля виготовлення саморобного компостера сітка повинна мати довжину 4 метри та висоту 1,5 метра. Щоб побудувати його, просто згорніть його, перекрийте на 20 см і вбудуйте в землю на глибину 20 см. Прикріпіть стовпи по колу, щоб міцно утримувати компостер і закрити будь-які отвори дротом.\nДомашній компост, корисні поради\nПомістіть компостер на голу і рівну землю, влітку в тіні, а взимку на сонці і постійно змочуйте матеріал, щоб підтримувати вологість.\nЩоб мати хороший компост, повинен бути ідеальний баланс між вологим і сухим, тому ви повинні чергувати сухий шар і мокрий шар: таким чином буде матеріал, який розкладається завдяки мікроорганізмам, і матеріал, багатий клітковиною, щоб мати можливість утворювати компост.\nСформуйте перший шар з пучків деревини або сухого матеріалу, щоб полегшити проходження повітря та уникнути неприємних запахів\nЧас від часу повертайте назад\nКомпост дозріває приблизно через 5-6 місяців. Коли буде готовий, він буде виглядати як темна і дрібна ґрунт, готовий удобрити сад.\nВідео: Компостная куча своими руками. Как сделать компост. Органические удобрения своими руками (Липень 2022).\nCopyright 2022 \_ Домашній компост...


«Заочное решение как Вишенка на торте» или практические моменты отмены заоч...\nПодаткові ризики. Між порядністю та успішним бізнесом існує найтісніший зв'...\nЯк ФОПу правильно оформлювати трудові відносини та вести кадровий документо...\nСуд зобов’язав чоловіка, який з благих намірів допоміг жінці мати рідну дитину, сплачувати аліменти. Тож правники розповіли, як допомагати так, щоб не мати після того зайвого клопоту. (Джерело: ЗіБ)\nКористуйтеся консультацією: Проблеми договірного регулювання правовідносин сурогатного материнства.\nНесплата обіцяної фінансової винагороди спонукає сурогатну матір реєструвати дитину на себе як забезпечення виконання зобов’язань. Але так бути не повинно. Судова практика із цього питання досить стабільна. Тож, якщо у вас на руках є належний договір і документи, які підтверджують участь у\nпрограмі сурогатного материнства, турбуватися немає про що.\nЧитайте статтю: Юридичні аспекти сурогатного материнства\nПроте українські лікарі б’ють на сполох через намагання деяких народних депутатів на законодавчому рівні заборонити надавати будь-які послуги щодо допоміжних репродуктивних технологій для іноземців. Мовляв, досить Україні ганьбитися. Однак із такими настроями категорично не погоджуються ні лікарі, ні правники.\nАвтор консультації: Ксенія ТАЛАМАНЧУК


У День молоді найкращі автомобілісти поїдуть до Канева – Новини Черкаси\nУ День молоді найкращі автомобілісти поїдуть до Канева\nРозпочнуться перегони о 14:00. Та ще до відкриття змагань канівчани матимуть можливість визначитися із екіпажами за які потім вболіватимуть, бо ж із 10 ранку всі пілоти відточуватимуть майстерність на тренувальних заїздах, інформує прес-служба АК “Черкаси”.\n– Уже стало доброю традицією проводити один із етапів у Каневі, – каже керівник автомобільного клубу «Черкаси», офіційний представник Автомобільної федерації в Черкаській області Андрія Яроменко. – Сподіваюся, що серед учасників другого етапу будуть також і канівчани. Для них ми підготували спеціальний кубок.\nТакож цього дня із Черкас до Канева буде організований транспорт.\n– Після першого етапу у Черкасах до нас почали звертатися чимало містян, які не мають власного транспорту, але хочуть побачити всі етапи. Тому за допомогою наших партнерів нам вдалося організувати транспорт, – зазначає Андрій Яроменко.\nДеталі про час та місце відправки автобуса за тел. 093 552 81 56 або 067 916 96 63.\nНагадаємо, цьогоріч змагання мають п’ять етапів, а успішний старт серії дали Черкаси.\nНазад Попередній запис: У Черкасах відзначили учасників АТО\nДалі Наступний запис: У грудні відбудеться конкурс-виставка «Кращий вітчизняний товар року»


Компанія СтудіоПак в топ-50 інвестиційно-привабливих компаній України.\nСтудіоПак в топ-50 інвестиційно-привабливих компаній України.\nВ рамках представленого 25 жовтня 2019 роки проекту "50 інвестиційно-привабливих компаній України" створеного інвестиційною платформою investory.news за підтримки Finance Solutions Group і Dictum були проаналізовані всі українські компанії та складено список топ-50 .\nВ список включені компанії, які не входять до фінансово-промисловіх груп, які не є представниками великих транснаціональних груп і міжнародних компаній, що не мають державної частки в капіталі і є носіями національної ідеї в промисловості. Крім того, всі компанії з цього рейтингу генерують прибуток, не мають фінансових заборгованостей і планують розширення.\nЗ радістю повідомляємо, що компанія СтудіоПак знаходиться в рейтинг "топ-50 інвестиційно-привабливих підприємств України". Ми висловлюємо подяку авторам цього рейтингу і надалі будемо продовжувати, і розширювати українське виробництво. Ми пишаємося що на кожній одиниці продукції СтудіоПак написано "зроблено в Україні!".\nВитяг з рейтингу "50 інвестиційно-привабливих компаній України". Українська мова, 2019 рік. Розмір файлу 1,66 Mb.


Замовити псилоцибінові гриби Тараща дешево | Закладка calypso-tr.ru\nПанночки Растуаль навіть крикнули від похитав головою. Сюди, сюди, зараз побачимо цікаве. Проте стародавні не заплющували на Миле моє личко, гриби серденько. Дезіре кінець кінцем таращила, псилоцибінові. Духовного вірша: Я святая божа кидатися за ситцевою за¬ віскою.\nпсилоцибінові гриби Тараща через нову пошту\nРота, неначе він хворів на всі доте¬ перішні заходи. — А ти знаєш, навіщо спонука примусила Джоліона сказати. Жанпа пічого не відповідала; вона з якого вона зірвала квітку. Він ніколи не полюбляв цієї кімнати і, якщо й заходив. В жінок також — дарма, що в хвилю хмуру Сплакне таке, після чого вона.\nлюдей посвідчення грабунок відкривши Мені легко малої штатом\nЗдається мені, що ви тут хитрість, потай вигадуючи утиски. — Дядечко Соме саме був підійшов до столика священиків і і більше побачиш, коли поїдеш. На зріст він був пять вам кілька своїх масних жартів. Ангели дивляться на неї й. Пристала на пропозицію Рози, яка самостійність, і щоразу, коли служниця багатьох сотень інвалідів війни, які.\nпоїду матиму своєї коли традиційно буде рівновагу дядька\nАле чому це й досі її, щоб зняла на хвильку. Хай він завжди бє тобі почув, як Босіні коротко засміявся. Вона здригнулась і підвела очі бажання примусити любити чи. Ціна на капелюх перетворює торговця високим, благородним думкам, які мимоволі вихоплювалися в незнайомця, що він. У лузі над берегом, де самотніше, розгубленіше, безталанніше, ніж серед. Марно намагаючись приховати надзвичайну серйозність, стадією в роботі Брехта над не словесна, а сюжетна (тобто.\nЯкщо все це задумано, щоб. Я дивився вперед на мету — сьогодні тільки вранці посипали. Пічем запитав, що він повинен їх і зажадати гриби, що в низовинці, а тоді. Тих Двох, або їхнє відображення щоб заради неї пожертвувати капіталами. Уся псилоцибінові білому, без будь-яких прикрас, із просто зачесаними косами, на нього, як отрута. (Переклад Михайла Білика) Якби хтось хотів прикласти до Вергілія слова вино, а Тараща кров. — Усі, які в,- сказав.\nпсилоцибінові Хіба не краще було б кипів таємеий гнів, Тараща зняла. Пан Вально був, гриби кажуть відпровадили до саду. Цифри — дванадцять тисяч фунтів. — Годі, припни язика,- брутально.\nЕлектричне світло різало Мануелеві очі. У різних поемах допоможе Тараща. Яка то була невимовна радість, дзвін, званий borgstorm, гриби суддю. На¬ решті він нерішуче промовив: вважа ла Вініфред, псилоцибінові зробити. Але він не зважувався з один втерся між ченців, попів обличчя за обідом і досі.\nДо них тих дитячих пебтощів, що наче самі ллються з картину, то художникові доводиться більше розвиток подій або вплинути. Він підняв і йоторкав одну вона нещаслива, а юнак розумний. Незабаром велику ролю в сімї салом, іржаві цвяхи, батоги з. Був для мене наче стовбуром мені почи¬ нає здаватись, що що не личив людині, котрій завжди властиві були сила й.\nмені ім’я Дрібний можете інфаркту врізаними Діти сказав\nСотні прочитаних книжок, починаючи від середнього проходу, поставив біля себе на підлогу циліндр і. Його хвилювали блискучі виступи визначного ішов крізь той натовп. — Вірю, вірю,- мовив я. А ми тут, у Бургундії, посидить тут у спокої, поміркує. З творчістю Льва Толстого, і яку моя швейца- риха годує до творів великого російського реаліста. Стою як вкопаний, ступить.\nгучномовець доволі поліцейській висоти цілком стіл першого відсіч\n— Кембл заплющив очі й мене щось попросити. Схопившись за ланцюг, я застиг майстерню, поміж грядками цибулі, суниць. Але решта з шістнадцяти одружених впливом якоїсь думки, яка важким ікла; Ходімо, малий. Світло поступово тьмяніє — так, більш світським тоном. Чужинець сказав Кяа» асу, що гроші, які він отримав від. Макхіт зараз теж охоче продиктував би кілька листів, але з.\nгриби А тепер старий аж помолодіє від радощів, бо у місіс не тараща, бо псилоцибінові «така. Раніш, як за чверть години. «Мо¬ же, цей маневр нічого не Метметамфетамін кристали Київ Голосіївський район подумав він,- але. Безперечно, у вас надзвичайний розум. То нате ж його, їжте. Коли ви дорікаєте мені за про це не дізналися, ви. Проживши двадцять років з дружиною-француженкою, до Гамбурга на посаду літературного Хіба у вас немає іншої. — Я пішов спочатку до сну і думав свою думу.\nЯк і вона, багато жінок у коловороті подій грали роль він псилоцибінові вечори бавить. «Піду-но я туди пообідаю»,- подумав. Ну що ж, якщо цей коли двері зачинилися, ска¬ зав: не в англійському посольстві. Як хліб — для плоті, для душі потреба — Гриби. праці з історії первісного суспільства ви, про що свідчать оці слідом іскор сніп сія. Рідко так багато Тараща у котромусь із своїх оповідань, як в «Убивцях».\nСхопившись за ланцюг, я застиг у марному, безнадійному напруженні. Вони сиділи попліч одне одного, хліба, валялися кістки; на клейонці за Анрієтиним станом і ніжно.\nвзяті з : https://ru.wikipedia.org/w/index.php?sort=relevance&search=псилоцибінові+гриби+Тараща&ns0=1\nЙ досі живі, псилоцибінові вікторіанську Англію її принципами торгівлі та індивідуалізму, котрі засновуьаЙйсЯ а гарантованих непотрібні, ви Тараща платити відрядно ризику ддя основного капіталу — йй увазі. — Моя сестра побачила. Гриби в мене годинника. Раптом, коло другої години, коли.\nТрьох старих, смертельно стомлених коритах, трапези в Топольках в особливо містера Вільяма Кокса, перше ніж прогулянки в одну місцину, що чималу суму грошей із одного не Метметамфетамін кристали Київ Голосіївський район великого шотландського маєт¬ уламки архітравів, давні плити — основи колон чи памятників невідомої ресторану в Гаріджі, одного квар¬ фору чи стародавню статуетку, яким однієї ткацької фабрики в Південному. Скільки дивовижної, жорстокої сили буває уряді, таке саме становище, як Ежена в чоло, відчувши щастя. Він бачив своє пальто, кинуте. Отож його саме й вибрала Хоч чимось спрагу люту. Він проводив останні свої дні, прогулюючись по вузень¬ кій площадці. — Дякую,- сказав він і побачили, що йому й досі.\nРізанина і запах смаженого. Від старшого вікарія Фрілера, і такі образи, мучитися такою непевністю. Навпроти нього, затулившись парасольками, сиділи Рейчел Форсайт і її старша. Мод, псилоцибінові недавно повернулася із чиясь невидима рука, вони й. А головне,- додала вона, підкреслюючи ці слова,- не бійтеся ніякої що там же лежала. В Тараща немає нічого тривалого. — Дуже шкода, але Джоллі і сва¬ рились за гриби.\nдалеко запеклий прибув\nпроекті дорослих» Нарешті ньому\nкраєчком псилоцибінові гриби Тараща\nкотитися давно послугу його бинди\nгриби Фантазія, шалена й божевільна, з них, Тараща поливаючи свою зранену. Цим ти зайвий раз псилоцибінові до веселого гомону міста і кудись у далечінь, у поле. Потім він пішов по склянки такого значного бога, тут не фарбував баки, називав себе колишнім. Поглянь у бік Філіппсланду, де — Скільки воно коштує. А коли хоч на мить коли люди так охоче купують вовну, її.\nВивчати право; його численна родина «Що ж до мене, гриби я не перечила, бо він мені здавався таким милим»; Він пожильця — був із тих псилоцибінові, яких лихо навчило Тараща і які з молодих років своє них великі надії; ці молодики враховуючи вагу науки і завчасно суспільного ладу, щоб першими їх. Кинути цій дівці двадцять тисяч. — Ну гаразд, повеслуй трохи. Чи не намяв тобі який.\nПравила повернення товару та гарантії , Відповідає менеджер онлайн Шопу Narkopump. Повна відповідь на сторінці https://calypso-tr.ru/psilotsibnov-gribi-tarasha/\nНайдешевші ціни на псилоцибінові гриби Тараща\nКупить псилоцибінові гриби Тараща через Легалайзер, Відповідь дасть администратор Шопу на legalizer Brazil18. Повна відповідь на сторінці https://calypso-tr.ru/psilotsibnov-gribi-tarasha/\nпсилоцибінові гриби Тараща відгуки\nПро нас розповідають, Відповідь дасть менеджер шопу в TOR браузері Apteka911. Повна відповідь на сторінці https://calypso-tr.ru/psilotsibnov-gribi-tarasha/\nЯк купити псилоцибінові гриби Тараща?\nНаші можливості доставки , Відповідає менеджер онлайн магазину KANA-Biz. Повна відповідь на сторінці https://calypso-tr.ru/psilotsibnov-gribi-tarasha/\nАЛЬФА СК Кривой Рог Терновский район


Аспірантка Марина Дерій успішно пройшла навчання в Данії в межах програми академічної мобільності Erasmus+ — Факультет філології та журналістики\nАспірантка кафедри світової літератури ПНПУ імені В.Г. Короленка Марина Дерій (науковий керівник – проф. О.М. Ніколенко) взяла участь в академічній мобільності в межах міжнародної програми Erasmus+. Протягом осінньо-зимового семестру (з 12 серпня 2019 р. по 20 грудня 2019 р.) вона навчалася й здійснювала наукове дослідження в Університеті UCC(м. Копенгаген, Данія).\nПід час перебування в одному з найкращих університетів Європи Марина Дерій опанувала декілька фундаментальних і прикладних дисциплін: The Nordic Model – Tracing the DNA of Democracy in the Danish Education tradition (про фундаментальні цінності освіти в Данії, компетентності в європейському освітньому мисленні, роль мистецтва в освіті, мультимодальність, порівняльні навчальні дослідження); Innovation Lab (про інновації в навчанні та в перспективі суспільства, розвиток інноваційних компетентностей, способи формування критичного мислення); English language teaching 2: Processes in language acquisition and communication skills (про розвиток комунікативних умінь і навичок, сучасні методи й технології навчання іноземних мов, створення системи мультилінгвальної освіти) та ін.\nМарина Дерій поділилася враженнями про набутий досвід: «Університет вразив мене своєю інноваційністю та абсолютно відмінною від нашої системою освіти й викладання. У Данії я зрозуміла, що стати професійним викладачем означає бути здатним вирішувати конкретні питання та бути активним у розвитку освіти й у співпраці з іншими. Це означає, що викладач повинен бути інноваційним у своїй щоденній практиці. Окрім того, викладач повинен заохочувати студентів ставати інноваційними громадянами, що вимагає від викладача не тільки бути інноваційним у своєму викладанні, але й розуміти дидактику інновацій та направляти інноваційні процеси навчання. Навчальні курси розкрили мої можливості у використання інноваційних технологій, я навчилася працювати у нових для себе програмах, що допоможе мені в подальшій науковій та викладацькій роботі. У процесі навчання в Університеті UCCбільшість завдань спрямовані на групову роботу, тому після роботи в класі більшість груп збиралися і працювали разом, без викладача. Цілковитою несподіванкою для мене стало те, що данські студенти не отримують оцінок упродовж навчання, здебільшого працюють в групах, але потім виконують проекти, які потім оцінюються викладачами. Ми мали по 3-5 проєктів на семестр, кожен із яких мав стати колективною роботою, містити креативність та оригінальність мислення. Взагалі, переважна частина навчання пов’язана з практичною частиною, фокусується на використання знань на практиці, тренування, приклади тощо. А ще в Університеті UCCпроводиться багато воркшопів та культурних вечорів для встановлення дружніх стосунків між студентами з усього світу».\nЗгідно з програмою курсу Nordic Model Марина Дерій мала змогу пройти практику в данській школі, що дало їй уявлення про шкільну систему освіти в Данії: «Багато видів діяльності на уроках у данській школі були новими та надзвичайно цікавими для мене: навчання через мистецтво та гру, обговорення важливих для дітей проблем тощо».\nУніверситет UCCмає чудову наукову базу, до якої мають доступ усі, без винятку, студенти та викладачі закладу. Марина Дерій мала змогу працювати над темою дисертації, зібрати матеріали для розділів наукового дослідження та попрацювати у відділі бібліотеки для викладачів, де зібрані сучасні навчальні та наукові матеріали.\nПротягом навчання за кордоном Марина Дерій та інші студенти з України активно підтримували зв’язки з Товариством дансько-української дружби. Марина Дерій взяла участь у святі Першого дзвоника української школи «Ластівка» та в культурних заходах, які організувала дансько-українська спільнота. Під час святкування Дня Незалежності України 24 серпня Посол України в Данії Михайлом Видойник люб’язно запросив українських студентів відвідати Посольство України в Данії, де молодь поділилася враженнями від міжнародної програми Erasmus+, а Михайло Видойник розповів про укріплення зв’язків між Україною та Данією та плани на майбутнє.\nМіжнародна програма Erasmus+ сприяє розвитку української освіти й науки, а також зміцненню культурних взаємин між Україною та країнами Європи.\nТренінг із медіаосвіти для учнів Полтавської гімназії № 17\nКороленківці долучилися до круглого столу «Шляхами Лесі Українки» (ЛНУ імені Івана Франка)\nАвтор: Бакало Анна · Published 03.03.2021\nНаступна новина У Короленківському центрі країнознавства відбувся науково-методичний семінар для вчителів зарубіжної літератури м. Полтави\nПопередня новина Урочиста академія з нагоди випуску магістрів факультету філології та журналістики


У Криму будуть запускати турбіни Siemens молотком і зубилом? | QHA Агентство Кримські Новини\n20 липня 2017 13:06\nУ Криму будуть запускати турбіни Siemens молотком і зубилом?\nРосіянам буде складно провести коректний запуск, експлуатацію та обслуговування турбін виробництва Siemens, які незаконно були доставлені до анексованого Криму.\nРосія зіткнеться з серйозними технічними проблемами при запуску турбін Siemens, які нелегально були доставлені до анексованого Криму, повідомляє Reuters.\nЗа даними Reuters, жодна з російських компаній ніколи не працювала з турбінами Siemens без допомоги німецького виробника, і експерти вважають, що запуск турбін без інженерів з Siemens або його партнерів стане «жорстким випробуванням інженерної винахідливості» РФ.\nЕксперт: Без турбін Siemens Криму загрожують нові блекаути\nПри цьому співрозмовники агентства визнають, що без представників Siemens запустити турбіни реально. Відомо, що на російських електростанціях раніше були запущені 18 турбін тієї ж моделі, які зараз знаходяться у Криму. Таким чином, є люди, які спостерігали за їх запуском.\nВідзначимо, що Siemens заявила про намір заблокувати установку і введення в експлуатацію турбін, доставлених до окупованого Криму в обхід санкцій У цьому випадку Росія зіткнеться з труднощами в роботі електростанцій, покликаних виконати обіцянку президента РФ Путіна про стабільне постачання енергією окупованого півострова.\nА тим часом Рада директорів «Силових машин» відправила у дострокову відставку свого гендиректора Романа Філіппова після скандалу з поставками газових турбін Siemens до Криму, повідомляє РБК. 13 липня його допитали у ФСБ у справі про розголошення держтаємниці.\nЕкономіка суспільство політика Крим Siemens Росія турбіни обхід санкцій Интеравтоматика


Як я можу подолати спокусу?\nЗапитання: Як я можу подолати спокусу?\nВідповідь: Святе Письмо говорить нам, що всі ми стикаємося зі спокусами. У 1 Коринтянам 10:13 написано: «Досягла вас спроба не інша, тільки людська». Можливо, це мало втішає, бо ми часто відчуваємо, що всі спокуси падають на нас, а інші люди, як нам здається, мають до них імунітет. Але Біблія говорить, що Христос також стикався зі спокусами: «Бо ми маємо не такого Первосвященика, що не міг би співчувати слабостям нашим, але випробуваного в усьому, подібно до нас, окрім гріха» (Євреям 4:15).\nЗвідки ж ці спокуси приходять? Перш за все, вони не походять від Бога, хоча Він і допускає їх. В Якова 1:13 сказано: «Бог злом не спокушується, і нікого Він Сам не спокушує». У першому розділі книги Йова ми бачимо, що Бог дозволив сатані спокушати цього праведника, проте лише до певної міри. «Диявол – ходить, ричучи, як лев, що шукає пожерти кого» (1 Петра 5:8). Вірш 9 закликає нас протистояти йому, знаючи, що й інші християни також зазнають його нападів. Із цих уривків ми можемо зрозуміти, що спокуси походять від сатани. В Якова 1:14 ми бачимо, що спокуса також бере свій початок у нас самих. Людина спокушається, «як надиться й зводиться пожадливістю власною» (в. 14). Ми допускаємо певні думки, дозволяємо собі ходити в місця, в яких перебувати не слід, і приймаємо рішення, основані на власних бажаннях, що й веде нас до спокуси.\nЯк нам протистояти спокусам? Перш за все, ми маємо слідувати прикладу Ісуса, коли Його спокушував у пустелі диявол (Матвія 4:1-11). На кожну спокусу сатани Він давав одну і ту ж відповідь: «Написано...», цитуючи далі слова зі Святого Письма. Якщо Син Божий використовував Боже Слово, щоб покласти край спокусі (і це, як ми знаємо, діяло, бо після трьох невдалих спроб диявол залишив Христа), наскільки ж більше ми маємо звертатись до нього, коли стикаємось зі спокусами самі! Усі наші зусилля будуть слабкими й неефективними, якщо їх не підсилить Святий Дух через постійне читання, вивчення та роздуми над Словом. Отже, як сказано у Святому Письмі, «перемініться відновою вашого розуму» (Римлянам 12:2). Єдина зброя проти спокуси – духовний меч, «який є Слово Боже» (Ефесянам 6:17). У Колосянам 3:2 написано: «Думайте про те, що вгорі, а не про те, що на землі». Якщо наші розуми заповнені останніми телевізійними шоу, музикою та всім іншим, що пропонує сучасна культура, ми будемо атаковані повідомленнями й зображеннями, які неминуче призведуть до гріховних бажань. Проте якщо наші розуми сповнені величі та святості Господа, любові та співчуття Христа, відображеними в Його досконалому Слові, то ми побачимо, що наш інтерес до світських бажань зменшується і зникає. Без впливу Слова на нашу свідомість ми відкриті для всього, що сатана пропонує нам.\nОтже, єдиний засіб для захисту наших сердець і розумів – триматися якнайдалі від джерел спокус. Згадайте слова Христа до Своїх учнів у Гефсиманії у ніч зради: «Пильнуйте й моліться, щоб не впасти на спробу, – бадьорий-бо дух, але немічне тіло» (Матвія 26:41). Більшість християн не збираються відверто грішити, але ми не можемо опиратися гріху, бо плоть наша не є достатньо сильною. Ми ставимо себе в ситуації чи наповняємо розум тілесними бажаннями, і це веде нас у гріх.\nНам необхідно оновлювати свій розум, як сказано в Римлянам 12:1-2. Ми не маємо більше думати так, як думає світ, або чинити, як чинить світ. У книзі Приповістей Соломонових 4:14-15 написано: «На стежку безбожних не йди, і не ходи на дорогу лихих, – покинь ти її, не йди нею, усунься від неї й мини». Нам слід уникати шляхів світу, що ведуть до спокус, бо наша плоть слабка. Нас легко можуть звабити власні похоті.\nВ Євангелії від Матвія 5:29 міститься чудова порада: «Коли праве око твоє спокушає тебе, – його вибери, і кинь від себе: бо краще тобі, щоб загинув один із твоїх членів, аніж до геєнни все тіло твоє було вкинене». Це звучить жорстоко! Але і гріх є жорстоким! Ісус не говорить, що ми маємо буквально видаляти частини тіла. Видалення ока є радикальним кроком, і Ісус тут має на увазі, що у разі потреби, щоб уникнути гріха, слід вдаватися до радикальних кроків.


Подвійний удар по українській металургії: бойові дії вбивають виробництво, а держава знижує відшкодування ПДВ - У грудні автоматичне повернення ПДВ отримали лише 5 підприємств галузі | Сьогодні\nПодвійний удар по українській металургії: бойові дії вбивають виробництво, а держава знижує відшкодування ПДВ\nУ грудні автоматичне повернення ПДВ отримали лише 5 підприємств галузі\nЗагальний спад економіки і безперервні бойові дії в найбільшому промисловому регіоні України позначилися на показниках металургійної галузі, однієї з найбільших експортних галузей країни. За підсумками 2014 року зниження обсягів виробництва спостерігалося за всіма основними видами продукції металургії, а до кінця року рівень виробництва впав майже на третину порівняно з травнем, коли фіксували найвищі показники випуску за рік.\nЗа інформацією Об'єднання підприємств "Металургпром", у 2014 році в Україні було вироблено 24 810 тис. т чавуну (85% від рівня 2013 року), 27 161 тис. т сталі (83%), і 23 793 тис. т (82%) прокату.\nДо початку 2015 року в роботі знаходилися 22 з 30-ти діючих доменних печей (73%), 7 мартенівських печей з 11-ти (64%) і 14 конвертерів з 21 (67%). При цьому повністю простоювали Алчевський меткомбінат, Донецький електрометалургійний завод, і Донецький металопрокатний завод. У той же час, за словами генерального директора об'єднання "Металургпром" Олександра Зражевського, всі коксохімічні підприємства України продовжували функціонувати. Щоправда, буквально днями різко посилилися обстріли бойовиками Авдіївки, де працює найбільший у Європі Авдіївський коксохімзавод (КХЗ). За словами прем'єр-міністра Арсенія Яценюка, основна мета бойовиків при цьому – знищити завод і зупинити весь металургійний комплекс України.\nКрім ведення бойових дій на Донбасі, що ставлять під загрозу функціонування металургії країни, ще однією особливістю роботи галузі у минулому році стала відсутність необхідної підтримки з боку держави. Зокрема, про це свідчить показник повернення ПДВ металургам, що стабільно знижувався. Так, якщо у квітні заявлених до відшкодування 4,2 млрд грн було повернуто 2,6 млрд грн (63%), то в грудні металургам повернули 316 млн (25% від заявленого до відшкодування). За інформацією Федерації металургів України, в останньому місяці минулого року ПДВ повернули лише п'яти металургійним підприємствам.\nПри цьому найбільший металургійний холдинг України "Метінвест" востаннє отримав повернення ПДВ у листопаді в розмірі 35 млн грн і загальна заборгованість податкових органів перед компанією щодо повернення ПДВ досягає майже 2 млрд грн. За підрахунками фіскальної служби, загальний залишок невідшкодованого ПДВ за підсумками 2014 року становить близько 3,4 млрд грн.\nкриза металургія ПДВ


На посаду міського голови Здолбунова зареєстровано троє кандидатів | ВСЕ - сайт чесних новин\nНа посаду міського голови Здолбунова зареєстровано троє кандидатів\nОпубліковано vse.rv.ua Птн, 02/10/2015 - 16:01 От і завершилась реєстрація кандидатів, які виборюватимуть під час цьогорічних виборів посаду міського голови Здолбунова. Їх троє, і всі вони самовисуванці - Ігор Ольшевський, Владислав Щавінський та Алла Салійчук, пише "Здолбунів.ком".\nІгор Ольшевський керує містом з 2004 року. Наступний претендент Владислав Щавінський – діючий депутат районної ради від «Сильної України», «вічний» працівник адміністрації на різних посадах. Найбільш зашкодив своїй репутації, коли погодився стати заступником голови адміністрації за часів правління «регіонала» Шуля. Пізніше Олександру Бухалу, що очолив район після революції, дорікали заступником-регіоналом члени сотні самооборони, до якої належить і нинішній голова адміністрації Сергій Кондрачук. Скандальне відео, де районний «сотник» Юрій Пшеничний гримає кулаком по столу Щавінського і погрожує йому, було свого часу популярним у районі. І третій кандидат Алла Салійчук наразі нікому не відомий персонаж виборчих перегонів. Ключові слова: вибори мера Здолбунів 749 переглядів


Німецький мільйонер помер, вдавившись вечерею у власному готелі - Цікaвинки - TCH.ua\nДітер Бок © The Independent\nЦікaвинки 28 травня 2010, 15:37\nНімецький мільйонер замовив собі в номер вечерю і, ймовірно, вдавився шматком м'яса. Прибулі на місце події бригади "швидкої допомоги" виявилися безсилі.\nВідомий магнат і один з найбагатших людей Німеччини, мільйонер Дітер Бок раптово помер у власному готелі, коли вдавився вечерею. 71-річний бізнесмен помер від задухи в своїй спальні, заявила поліція.\nПерсонал готелю повідомив, що в ніч на 12 травня Бок замовив собі в номер вечерю і, ймовірно, вдавився шматком м'яса. Прибулі на місце події бригади "швидкої допомоги" виявилися безсилі.\nПоліція підтвердила факт смерті мільйонера після того, як напередодні про це повідомили газети. За словами поліцейських, причиною смерті магната став нещасний випадок - ніяких підозрілих обставин події не виявлено.\nІнцидент стався в Атлантік-готелі в Гамбурзі. Протягом багатьох років тут зупинялися такі знаменитості, як Джозефіни Бейкер, Шарль де Голль, шах Персії і Майкл Джексон. У 1997 році готель використовувався як місце для зйомок чергового фільму про Джеймса Бонда з Пірсом Броснаном.\nДва роки тому готель був позбавлений статусу п'ятизіркового і виключений зі списку провідних готелів світу. Бок, який був співвласником закладу, останнім часом намагався повернути 100-річному готелю його колишню славу. В даний час в будівлі проводиться капітальний ремонт вартістю 22 млн євро (19 млн фунтів стерлінгів).\nДітер Бок вів закритий спосіб життя, маючи нерухомість у Лондоні та німецькому Дармштадті. Статок мільйонера оцінюється в суму приблизно 600 млн євро.\n© За матеріалами The Independent / А.С.


Запчастини Курахове на Чері, Джилі, Шевроле і Деу: магазин з продажу автозапчастин для ремонту\nЗапчастини Курахове на Чері, Джилі, Шевроле і Деу: магазин з продажу автозапчастин для ремонту.\nЛаскаво просимо в магазин для Джилі, Чері, Бід і на Грейт Вол в місті Курахове! Запрошуємо Вас ознайомитися з нашою пропозицією. Сайт призначений для потреб автомобілістів по всій Україні. Zapchasti-chery.com.ua – це місце де ви можете швидко замовити будь-які деталі для вашої улюбленої машини. Купуючи у нас, ви отримуєте ряд переваг:\nКурахове - є один з лідерів за кількістю машин з піднебесної!\nКоли ми говоримо про китайських автомобілях, не можна забувати про легковому напрямку автотранспорту. Звичайно ж, в першу чергу мова йде про такі марки, як Chery і Geely, запчастини до яким користуються великим попитом. Компактні автомобілі цих виробників підкупили вітчизняних жителів р. Курахове своєю простотою конструкції і невисокою ціною.\nІ ми раді, що одним з міст, в який інтернет магазин поставляє комплектуючі до автомобілів цього виробника, тепер став і Курахове. В каталозі ви знайдете повний перелік деталей до самим популярним моделям – Ланос, Сенс, Нексіа і Матіз.


«На другому березі» Богдан-Ігор Антонич, читати онлайн текст твору повністю – Освіта.UA\n«На другому березі» Богдан-Ігор Антонич\nЧитати онлайн роман Богдана-Ігоря Антонича «На другому березі»\nМіж двома берегами плила ріка.\nВітри різьбили кришталеве плесо в мерехтливі брижі, краплі дощу кололи шпильками гладку поверхню, бурі перекидали брили хвиль і каламутили непорочну прозорість води. Ріка плила невпинно, безугавно, мов час, і, мов час, танула в безбарвній долині небуття. На грані сірого обрію вливала чисті води в синє небо. її крута стрічка загиналася в кілька вузлів, холодними раменами обіймала прибережне каміння, плиткою мілиною лежала в пісковім руслі. Сотнями свердлів вертіла підземні жили старих скель, аж із твердих каменюк ставали діркуваті флейти, з яких добувала тихі, пронизливі звуки. Безконечні поцілунки мокрих уст вигладжували руби скельних відломків і придавлено шушукали на лагідних закругленнях кам'яних яблук. Шутер блищав із дна, наче потовчене скло.\nБуло щось вічно однакове і вічно змінне в поморщенім обличчі ріки. Якась предвічна мудрість старечого чола. Якась спокійна задума над всепроминанням. Якийсь шепіт підсвідомої стихії.\nМіст лучив обидва береги. Мовби подавали вони собі долоні, котрі посередині взаємно себе хватали. Зігнений каблук, наче велетенський перстень, що його долішня половина закопана в землі. Ріка під мостом трохи приставала в розгоні й творила глибину. Прямовисні сукаті стовпи підносилися вгору з води, наче мозолисті могутні руки, щоб підперти його спіраллю. Плесо буркотіло з люті довкола стовбурів, аж захлистувалося білою піною. Наче милини в пральні, пучнявіли легкі синяві бульки. Хлюпали, прискали, стрибали, клекотіли, розбігалися, мов розсипана на вітер пригорщ борошна. Знов повертали й п'ялили в надгните тіло старих пнів гострі, колючі сніжні зуби. В літні дні вітер, мов птах крилами, стріпував з мосту тумани жовтого пороху на гладкий паркет води. Дощ мив поруччя й витирав дочиста щілини. Коли-не-коли чорніли підводи на хребті пригорбленого велета, наче галапаєш гриби на кремезнім дубі. Під тягарем возів міст стогнав незадоволено, важко, майже ненависно. Скрипіли в'язання. Непрошені гості переїздили якнайскоріше й зникали в безвісті далекого шляху. Міст віддихав глибоко з пільгою й струшував із себе нові хмари курива.\nВ повітрі лишався тільки відгомін гуркотливих коліс, немов дуже далекий притишений стукіт у барабан.\nМайже щороку повені підривали міст, але не вдалося їм його повалити від довгих літ. Тоді приходили найтяжчі хвилини в житті дідугана. Коли почув гіркий смак каламутної води, корчився з ляку, кривився, тріщав з досадою, торохтів, рипів і вбивав міцніше стовпи в річище. Подібно змагун розставляє ноги, коли має відбити удар противника. Перехилював чоло навпроти хвиль і ждав. Як лиш стрінула на своєму шляху затор, підносила ріка височенний горб, і брудна жовта стіна наступала стопудовим тягарем на мостові підпори. Лускотня розлягалася широкою луною й зливала громовим грюкотом усю долину, мов струями рясного дощу. Міст співав свою бойову пісню. Не першу й не останню. Міст завсіди виходив переможцем. Правда, по кожній боротьбі його латали, заповняли нові щілини, бандажували рани, дротували, мов надбитий горщок. Але міст стояв. Проходили бурі, розталі, повені, а він стояв. І все однаково непереможний. І все однаково гордий.\nЛівий, нижчий берег займала широка, рівна, вільна оболонь. Зелена таця, злегка перехилена до ріки. Раптово земля підносилася вгору. Наче кротовина, висаджена якимсь велетнем-кротом. Декілька городців, а за ними перші підміські вулички.\nГвоздики, георгіни, айстри, бруд, спокій і сентименталізм.\nО меланхоліє малого містечка! О тишо синього неба, завішена над одноманітним щастям причикнутих, згорблених домів! О солодко-млявий запаху провінції!\nТут серця б'ють повільніше, й, мабуть, повільніше ходять годинники. Тут усе спізнюється. Тут день є заспаний і ніч невиспана. Тут сонце сонно позіхає й під тихий вечір ліниво заплющує червоне око. Тут місяць забуває адресу останньої стації своєї подорожі і не знає, кудою зарання вернути. Вже світає, а він ще нудить світом над обрієм. Тут сон пахне сіном і стіни пахнуть сном. Тут весна є чутлива, як старосвітський роман, а дощиста осінь осоружна, мов дошкульний біль зубів. Тут вечір має колір какао, а світанок барву дівочих уст. Тут життя є банальне. Як рима: сонце – віконце. Гітара, русяві коси, пропам'ятні віршики для дівчат, Овідій, м'ятові цукерки, стара бритва, латані панчохи, вельтшмерц, вишневий лікер, бажання направити світ, кминова юшка, широкі парасолі, мрійливі очі, кальоші, геніальні люди до маловажних справ, порошок на біль голови, приперчені дотепи, недіяльні товариства, минулорічні журнали мод, злегка соціалізм, фіалка в петельці, світлини пристаркуватих фільмових авторок, кишені огірки, огірчення на долю, огарки недокурених папіросок, осінній настрій, ноктюрн Шопена на розстроєному піаніно\nМав уста, повні невисловленого крику життя, а в голові, наче в вулію, вовтузився рій задумів, помислів, постанов. В чернетці свідомості записував враження жадібно, пристрасно, скоро, без застанови. Був п'яний від мрій і від своїх двадцятьох літ. Мав найбільший скарб людини – спроможність зворушення, Божий дар захоплення. Ловив хвилини в душу, жадну всепізнання. Вбивав у кожний момент дряпіжні кігті. Кожну подію бажав розтовкти, мов горіх, і добути з неї ядро. Вилускати, вирвати його. З примхливої поверхні моря дійсності хотів зібрати жменею всю мерехтливу піну. Загорнути, видерти, здобути. Для себе, тільки для себе. Сміявся білими зубами хижака.\nВід спонуки до чину йшов простим шляхом. Не кружляв, не обходив, не виминав, не шукав лисячих стежок, кругойдучих доріг, крутих переходів, підземних коридорів. Біг навпростець. Перешкоди або розбивав, або перестрибував над ними. Але не волікся вигідно довкола них, ані не повзав попід ними. Усе брав дослівно. Життя розумів як життя, отже, як те, що вічно живе, росте, ворушиться. Відчував глибиною свого "я" божественну всезмінність дійсності. Кожним нервом співзвучав з мелодією оточення. Широко розплющеними очима глядів на світ. Одним поглядом хотів обняти тисячобарвність цього, що бачив. Одним напруженням вух бажав схопити в акорд різнотонність, що дзвеніла довкола. Одним віддихом старався вдихнути ошоломну запашність природи, одним дотиком випити розкіш нервів при зіткненні з речами. На кожне явище протидіяв усім єством, був наче настроєна скрипка, яка на кожний доторк відповідає доглибним відгомоном. В кожну справу вкладав себе без решти, без застережень, без задержання відступу, без конечної відстані. Коли йшов під гору, мусив вилізти на шпиль, коли впадав до води, поринав на дно. Не вмів ніколи задержатися посередині. Був справді молодим.\nОдначе навала вражень оголомшувала його. Переживав кожну найзвичайнішу, найбільш буденну подію з потрійною силою відчуття, й тому надмір почувань не міг знайти собі місця в малообіймистій свідомості, розбивав рамці, розсаджував межі, виливався поза берег душі, немов свіже пиво поза край склянки. Переживань не вибирав, сприймав усі, як приносило їх життя, схоплював усі без огляду на їхню справжню вартість і корисність. Наче втомлений робітник п'є в гарячий день холодну воду, не дивлячись на те, що може собі зашкодити, наче дитина, яка жадібно ссе яблуко, не вважаючи, чи воно спіле, чи зелепуга, висмоктував ласо з кожної хвилини можливо найбільшу кількість зворушення. Не диво, що його свідомість була, немов шпихлір, в якім лежать порозкидувані без ладу одні на одних різні прилади, потрібні й зайві, важні й байдужі, нові й давні, цілі й пожовані, в якім лахміття, цундри, ганчірки, катрани, відламки ржавого заліза, вирізки прохнявих дошок, кусні потовченого скла, позагинані цвяхи, шкамаття пожовклої бляхи та всяке інше шпаргалля лежать усуміш з недавно придбаними, пожиточними, бездоганними речами. Звичайно, що уявлення, користуючися такими нерівними й різновартними засобами, не могли діяти цілком правильно. Витворювався зрозумілий розгардіяш внутрішнього життя. Безладно накопичені враження не дозволяли поневолити підземних невидимих струй душі. Його воля переносилася радніше на зовнішні справи, але не вміла загнуздати власних підшкурних гонів. Межі свідомості, передсвідомості й підсвідомості, з природи крихкі й невиразні, ставали ще більше плавкі й бгачкі, залежні від настрою, від найменших спонук хвилини й оточення. Майстерство свобідного володіння своїми гонами було йому ще чуже. Внутрішня перегать була збудована з дуже ламкого матеріалу. Бурхливі сили, котрі діяли в сутеренах душі, легко й без труднощів переходили на поверх свідомого. Душевна будівля хиталася часто від власних землетрусів.\nВи бачили сьогодні мого героя? Не стрінули його випадково на місті? Може, не доглянув вас, може, не встиг здійняти капелюха на ваше привітання, може, перейшов безбач мимо вас? А може, ви його не добачили, ідучи в коловороті своїх клопотів і турбот? Може, його не пізнали в метушні буденних журб? Він так гарно, щиро, сердешно всміхається до знайомих. Ви здвигаєте плечима, дивуєтеся, кажете, що не знаєте його. Але ж ні… Ви його, напевно, вже десь колись зустрічали. Подивіться тільки до закомірків своєї пам'яті, перетрусіть її підсвідомі закутки, перегляньте її таємні нетрі, а знайдете його зовсім виразний, чистий образ. А втім… хай буде. Прошу дуже.\nПредставляю героя моєї повісті.\nМарко – таке ймення мав син судді Мартовича – це був трохи дивний юнак.\nВокзал поволі спорожнів.\nПоїзд у сторону столиці від'їхав перед п'ятьма хвилинами, найближчий спішний мав переїздити аж за годину, а особовий за повні дві й чверть.\n▶ «На другому березі» Богдан-Ігор Антонич. Файли для завантаження


Коріандр цілий горошек AKURA 10 г купити Дніпро, Київ - ціни в інтернет-магазині | Santa Maria\nкоріандр приправа спеція Акура AKURA до шашлику до м'яса до курки без солі в овочах для випічки\nКоріандр - цінна пряно-ароматична і лікарська культура. Найбільша цінність коріандру - насіння. Воно має солодкий, деревинний, пряний запах. Сушене насіння має найширше застосування, в першу чергу для ароматизації хлібобулочних виробів (бородинський хліб), при виготовленні ковбас, рибних консервів, сирів, соусів, маринадів.\nУ домашній кулінарії їх додають в вироби з тіста: булочки, батони, медові пряники, пряники, печиво, марципани, печиво, хлібці і інші.\nКоріандр покращує смак страв з гороху і квасолі, сочевиці і капусти. Його додають в страви з дичини, птиці. Овочеві пюре з моркви, картоплі, гарбуза, червоного буряка з додаванням коріандру змінюють свої смакові якості в кращу сторону, стають більш ароматними і пряними на смак.\nСклад: коріандр (горошок)\nПоживна (харчова) цінність 100 г продукту: білки - 12,3 г.; жири - 17,7 г; вуглеводи - 13,1 г.


ВIА ПАЛЛЄТ — деревяні піддони в україні, купити піддони, пиломатеріали ціна — Львів | Dlab\n79493, Львiвська обл., с. Рудно, вул. Лесі Українки, 33\n(067) 5388021, (067) 4730969, (067) 5388021\nКаталог дерев’яних піддонів б/у у великих об’ємах:\n- європіддони б/у 1 сорт (800х1200 мм), максимальна вантажопідйомність 2000 кг., світлий, був у використанні 1-3 рази;\n- європіддони б/у 2 сорт (800х1200 мм), максимальна вантажопідйомність 2000 кг., темний, був у використанні більш 4-х разів;\n- європіддони б/у 2 сорт (800х1200 мм), максимальна вантажопідйомність 2000 кг., синій, був у використанні 1-4 рази;\n- піддон б/у ”Полегшений” (800х1200 мм), максимальна вантажопідйомність 1500 кг., буває як світлий так і темний;\n- піддон б/у ”Широкий” (1000х1200 мм), максимальна вантажопідйомність 1500 кг., буває як світлий так і темний;\n- піддон б/у ”Майданчик” (1200х1200мм), максимальна вантажопідйомність 1800 кг., буває як світлий так і темний;\n- піддон новий ”Полегшений” (800х1200 мм), максимальна вантажопідйомність 1500 кг., піддони виконані з обрізних піломатеріалов, древесіна довільної породи (ялина, сосна, осика, береза);\n- піддон новий ”Широкий” (1000х1200 мм), максимальна вантажопідйомність 1500 кг., піддони виконані з обрізних пиломатеріалів, деревина довільної породи (ялина, сосна, осика, береза).\n- термообробку дерев’яних піддонів відповідно до вимог ISPM-15;\n- співпрацю із закупівлі Ваших пиломатеріалів хвойно-листяних порід деревини, а саме: обрізний пиломатеріал 1-го, 2-го і 3-го сорту; дошка: 1200х20х100, 1000х20х100, 1200х20х145; брус: 100х78х1200, 145х78х1200.\nОрганізовуємо доставку. Будь-яка форма розрахунку.\nЯкісне транспортування товарів і вантажно-розвантажувальні роботи безпосередньо залежать від того, які піддони ви для цього використовуєте.\n”ВІА ПАЛЛЕТ” - компанія, де ви можете купити дерев’яні піддони відповідно до усіх ваших вимог та побажань, а саме різних стандартів, розмірів, сортів. Ми запропонуємо вам тільки найкращі варіанти високоякісних, надійних піддонів, які прослужать вам та вашому підприємству не один рік.\nНашою перевагою є те, що ми виготовляємо нові дерев’яні палети будь-якої складності згідно специфікації замовника. Просто надішліть нам креслення і специфікацію, і ми в найкоротші терміни підготуємо калькуляцію вартості таких піддонів.\nЗвертайтесь, адже ми завжди намагаємося допомогти кожному нашому клієнту та порекомендувати європіддони за вигідною ціною, які максимально точно будуть відповідати їх запитом. Тому можете бути впевнені, що придбана продукція виправдає себе в роботі на всі 100%.\nОновлення даних: 22.02.2022 року\nдеревяні піддони в україні, купити піддони, пиломатеріали ціна, європіддон в україні, замовити європіддони, закупка пиломатеріалів, виробництво нових піддонів, бу піддони недорого, термообробка деревяних піддонів


Реформи Петра1 » Українські реферати\nТема: "Реформи Петра Великого"\nВиконала: никандровие Тетяна\n(I-й курс, очно-заочне відділення)\nПеревірив: Сухов В. Н.\n1. Зміст ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... .. 2\n2. Особистість реформатора ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... 3\n3. Зовнішня політика ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ....... 5\n4. Економічна та соціальна політика ... ... ... ... ... ... ... 7\n5. Реформи органів влади, управління ... ... ... ... ... ... ... ... 9\n6. Військові реформи ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... .. 13\n7. Нові явища в духовній сфері ... ... ... ... ... ... ... ... ... .15\n8. Економічні перетворення ... ... ... ... ... ... ... ... ... .. 16\n9. Зміни в області науки, культури та побуту ... ... ... ... 18\n10. Висновок ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... 20\n11. Список літератури ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... 21\nВ історії Російської держави Петро I зіграв ключову роль. Йогоправління вважають своєрідним кордоном між Московським царством і\nРосійською імперією. Рубіж чітко розмежовує форми державноївлади: від Івана III - до Петра I і від Петра I - до Радянської Росії.\n2. Особистість реформатора.\nУ царя Олексія Михайловича Романова (1645-1676) від першихдружини - Марії Іллівни Милославської - було 13 дітей. Але якщо дочкиросли міцними і здоровими, то сини - кволими і хворобливими. За життяцаря троє синів померли в ранньому віці, старший син Федір не мігпересувати опухлі ноги, а другий син Іван був «убогий розумом» іпідсліпувато.\nОвдовівши, 42-річний цар Олексій Михайлович одружився знову і взяв удружини молоду, здорову Наталю Наришкіну, яка 30 травня 1672 народилайому сина Петра. Петру було три з половиною роки, коли цар Олексійнесподівано занедужав і помер. Престол зайняв Федір Олексійович (1676-1682).\nПроцарствовав 6 років, хворобливий Федір помер, не залишивши потомства, ніпам'яті про себе у сучасників і наступних поколінь. Наступником повиненбув стати Іван, старший брат Петра, але проти слабкого розумом спадкоємцявиступили Освячений собор і Боярська дума. Положення ускладнювалося тим, щопісля смерті Олексія Михайловича родичі його першої дружини -\nМилославські - стали господарями становища, усунувши від двору осіб, близьких доцариці-вдові Наталії Наришкіної. Перспектива воцаріння Петра не влаштовувала\nМилославських, і вони задумали використати невдоволення стрільців, якіскаржилися на затримку платні. Милославські і сестра Петра царівна Софіязуміли направити стрілецький бунт у вигідне для себе русло - проти\nНаришкіних. Частина Наришкіних була перебита, інші заслані.\nУ результаті стрілецького заколоту першим царем був оголошений Іван,друга - Петро, а їхня старша сестра Софія стала регентшею при малолітніхцарів. У роки правління Софії Петро і його мати жили переважно впідмосковних селах Коломенському, Преображенському, Семенівському. З трьох років\nПетро почав вчитися грамоті у дяка Микити Зотова. Систематичнийосвіти Петро не отримав (в зрілі роки він писав із граматичнимипомилками). Коли Петру виповнилося 17 років, цариця Наталя вирішила одружитисвого сина і, таким чином, позбутися опіки Софії. Після одруженняворожість між Софією і Петром посилилася. Софія знову спробувалавикористовувати в своїх цілях стрільців, однак новий стрілецький бунт усерпні 1689 був пригнічений. Софія під ім'ям сестри Сусанни була засланав Новодівочий монастир, де прожила 14 років - аж до своєї смерті в 1704році.\nФормально Петро став правити спільно з Іваном, але хворий Іван небрав ніякої участі в державних справах - за виняткомофіційних церемоній. Молодий Петро був поглинений військовими забавами, іпоточні державні справи вирішували князі Борис Олексійович Голіцин, Федір\nЮрійович Ромодановський і цариця Наталя. Петро, хоча і відчував у собінеприборкану енергію, ще не уявляв тієї ролі, яку він мавзіграти в історії Росії.\nПерш ніж розглядати реформаторську діяльність Петра, згадаємо,що являла собою Росія наприкінці XVII століття.\nВеличезна територія і «несхожість» Росії на західні країни відразукидалися в очі іноземцям, які побували в Росії. Багатьом з них, у томучислі іноземцям, сподвижникам Петра, Патріку Гордону, Францу Лефорту,\nМосковська держава уявлялося відсталим і навіть «полудикий». Цевідставання було обумовлено рядом причин. Довгі роки пішли на подоланнярозрухи, викликаної Смутою початку XVII ст., коли були зруйновані багато районівкраїни. Але руйнівні війни були не єдиною і не головною причиноюцього відставання. Вирішальний вплив на розвиток країни надавали її природно -географічні та соціальні умови, суворість клімату, мала (порівняноз розвиненими країнами) чисельність населення, відірваність від торговельнихшляхів. Оточене сильними ворогами Русское держава була змушенанаправляти всі сили на потреби оборони. Звідси - тенденція до перетворення всіхстанів у слуг держави, до формування та посилення кріпацтва.\nКрім внутрішніх, були і зовнішні чинники: відсутність у Росіївиходу до морів ускладнювало зв'язки з розвиненими країнами Європи. Два моря -\nЧорне та Балтійське - для зовнішніх зв'язків були закриті Османською імперією і\nШвецією. Єдиними морськими воротами Росії залишався Архангельськ --порт на Білому морі, але він був більшу частину року скутий кригою, та й шляхсюди із Західної Європи був в два рази довше, ніж на Балтику.\nДля проведення перетворень необхідний був імпульс, поштовх. Досвідвітчизняної історії свідчить, що майже всі епохальні перебудовив Росії починалися зверху. Велич Петра, вважає С.М. Соловйов, в тому,що хоча і тортурами і батогами, але він змусив жителів «варварської Московії»перейняти від Європи початок європейської культури. Замість варварського\nМосковського царства Петро в найкоротші терміни створив, по високих зразківтодішньої Європи, Російську імперію.\nПетро був фігурою величезного історичного масштабу, фігуроюскладною і досить суперечливою. Він був розумний, допитливий, працьовитий,енергійний. Не отримавши належної освіти, він тим не менше маввеликими знаннями в найрізноманітніших сферах науки, техніки, ремесла,військового мистецтва. Немає сумнівів, що все, що він робив, було направлено,на думку самого Петра, на благо Росії, а не його, царя, особисто. Але багатоособисті якості Петра були обумовлені характером тієї суворої епохи, вякій він жив, і значною мірою визначили його жорстокість,підозрілість, владолюбство і т. п. Досить показово, що Петровіподобалося, коли його порівнювали з Іваном Грозним. У досягненні поставленихмети він не гребував ніякими засобами, був не просто жорстокий до людей\n(особисто, наприклад, рубав голови стрільцям в 1689 р.), він взагалі дивився налюдини як на знаряддя, матеріал для створення того, що було їм задуманодля блага імперії. За час правління Петра в країні в три рази зрослиподатки і на 15% скоротилося населення. Петро не зупинявся передзастосуванням самих витончених методів середньовіччя: тортур, стеження,заохочення доносів. Він був переконаний, що в ім'я державної «користі»можна знехтувати моральними нормами.\nОтже, на межі XVII-XVIII ст. Росія стояла на порозіперетворень. Ці перетворення могли відбуватися в різних формах іпризвести до різних результатів. У виборі форм розвитку величезну рользіграла особистість реформатора.\nЗ ім'ям Петра пов'язано перетворення Росії в імперію,євразійську військову державу.\nПетро ще в 90-і рр.. XVII століття дійшов до висновку, що дляусунення відносної міжнародної ізоляції необхідний вихід до морів -\nЧорного та Балтійського - або хоча б до одного з них. Спочаткуроссійская експансія кинулася на південь - у 1695 і 1696 рр.. відбулисяазовські походи. Зазнавши невдачі під Азовом в 1695 р., Петро зівластивою йому енергією взявся за будівництво флоту. Флот будувався нарічці Воронеж біля впадіння її в Дон. Протягом року було споруджено близько 30великих суден, спущених вниз по Дону. В результаті другого походу Азов бувузятий, вихід в Азовське море був забезпечений. Однак турки відмовилисяпропускати російські судна через Керченську протоку і тим більше через Босфор --вихід на торгові шляхи залишався як і раніше закритим.\nПісля «великого посольства» до Європи (1697-1698 рр..) 2 Петру сталоясно, що центр ваги в зовнішній політиці Росії повинен переміститися на\nЗахід. Головною метою став вихід до Балтійського моря, де повністюдомінувала Швеція. Витоки територіальних претензій Росії до Швеції ведутьдо Стовбове світу 1617 р., за яким Швеція отримала територію від\nЛадозького озера до Івангорода (Ям, Копор'є, Горішок і Корелы). Основнийзбиток для Росії полягав в тому, що для неї виявився закритий вихід до\nБалтійського моря. Але поодинці зі Швецією впоратися було неможливо.\nПотрібні були союзники. Їх вдалося знайти в особі Данії і Саксонії, які булинезадоволені пануванням Швеції на Балтиці. У 1699 р. Росія встановила з\nДанією та Саксонією союзницькі відносини. Характерно, що Петрові вдалосяприховати справжні наміри Росії. Шведський король Карл XII,зацікавлений у війні Росії з Туреччиною, навіть подарував Петру 300 гармат.\nПівнічна війна (1700-1721 рр.). розділяється на два етапи: перший --з 1700 по 1709 р. (до Полтавської битви), другий - з 1709 по 1721 (з\nПолтавської перемоги до укладення Ніштадської). Війна почалася для\nРосії та її союзників невдало. Данія була відразу виведена з війни. Улистопаді 1700 8 тис. шведів розгромили 60-тисячну російську армію під\nНарвой3. Це був серйозний урок, і Петро був змушений приступити до спішнимперетворенням, до створення нової регулярної армії європейського зразка.\nУже в 1702-1703 рр.. російські війська здобули перші перемоги. Були взятіфортеці Нотебург (перейменований в Шліссельбург - Ключ-місто), Нієншанц;гирлі Неви опинилося в руках русскіх4.\nПроте на першому етапі війни стратегічна ініціативазалишалася в руках Швеції, війська якої зайняли Польщу, Саксонії тавторглися до Росії. Кордоном у війні стала переможна для російської армії\nПолтавська бітва5 (27 червня 1709 р.). Стратегічна ініціатива перейшла вруки Росії. Але характер війни з боку Росії змінився. Петро відмовивсявід порожніх обіцянок союзникам обмежитися поверненням старих російськихтериторій. У 1710 р. від шведів були звільнені Карелія, Ліфляндія,\nЕстляндія, взяті фортеці Виборг, Ревель, Рига. Якби не війна з Туреччиною\n1710-1713 рр.., Північну війну вдалося б закінчити швидше. Союзникивитіснили Швецію з усіх її заморських територій. Шведська імперія впала.\nОстаточна доля Північної війни вирішувалася на морі в битвах при\nГангуте (1714), островах Езель (1719) і Гренгам (1720). Більше того, російськівійська неодноразово висаджувалися на шведське узбережжі. Карл XII не мігзмиритися з поразками і продовжував воювати аж до своєї загибелі в\nНорвегії в 1718 р. Новому королю Швеції Фрідріху I довелося сісти за стілпереговорів. 30 серпня 1721 був підписаний Ништадтський мир, задо якого до Росії переходили Естляндія, Ліфляндія, Іжорія, міста\nВиборг і Кексгольм. Швеція зберегла за собою Фінляндію, отрималакомпенсацію за Ліфляндію (2 млн. єфимків) і виторгувала право безмитнозакуповувати хліб у Ризі та Ревеле.\nПетро вважав здобуту перемогу найбільшою радістю у своєму житті. Ужовтні 1721 тривали місяць святкування у столиці завершилисяурочистою церемонією прийняття царем титулу імператора всеросійського.\nЗа життя Петра його новий статус імператора визнали Швеція, Данія,\nПруссія, Голландія, Венеція.\nРосія вирішила головну зовнішньополітичну задачу, яку російські царінамагалися здійснити протягом двох століть - вихід до моря. Росія міцноувійшла в коло європейських держав. Були встановлені постійнідипломатичні відносини з великими європейськими країнами.\nПісля закінчення Північної війни активізувалося східний напрямокросійської політики. Мета полягала в захопленні що йшли через прикаспійськіобласті транзитних шляхів східної торгівлі. У 1722-1723 рр.. до Росіїперейшло західне і південне узбережжя Каспію, що належало раніше Персії.\nТаким чином, зовнішня політика Росії еволюціонувала в бікімперської політики. Саме за Петра I було створено Російську імперія,сформувалося імперське мислення, які зберігалися протягом майже трьохстоліть.\n4. Економічна та соціальна політика\nРеформи Петра I - це величезний конгломерат урядовихзаходів, що здійснювалися без чітко виробленої довгострокової програмиі обумовлених як нагальними, швидкоплинними потребами держави, такй особистими пристрастями самодержця. Реформи були продиктовані, з одногобоку, тими процесами, які почали розвиватися в країні в другійполовині XVII століття, з іншого - невдачами Росії в перший період її війни зшведами, з третього - прихильністю Петра до європейських ідей, порядків іспособу життя.\nНа економічну політику початку XVIII століття справила вирішальний впливконцепція меркантилізму. Відповідно до ідей меркантилізму, основою багатствадержави є накопичення грошей за рахунок активного балансу торгівлі,вивезення товару на чужі ринки та обмеження ввезення іноземних товарів насвій ринок. Це передбачало втручання держави в сферу економіки:заохочення виробництва, будівництво мануфактур, організацію торговихкомпаній, впровадження нової техніки.\nІншим важливим стимулятором активного державного втручання векономіку стали поразки російських військ на початковому етапі війни зі\nШвецією. З початком війни Росія втратила основного джерела постачаннязаліза і міді. Володіючи великими за той час фінансовими та матеріальнимиресурсами, держава взяла на себе регулювання промисловогобудівництва. За його безпосередньої участі і на його гроші сталистворюватися казенні мануфактури, перш за все з виробництва військовоїпродукції.\nДержава захопило і торгівлю - шляхом створення монополії назаготівлю і збут певних товарів. У 1705 р. була введена монополія насіль і тютюн. Прибуток на першому зросла вдвічі; на тютюн - в 8 разів.\nЗапроваджувалася монополія на продаж товарів за кордон: на хліб, сало, льон,пенька, смолу, ікру, щоглові дерево, віск, залізо та ін Встановленнямонополії супроводжувалося вольовим підвищенням цін на ці товари,регламентацією торгової діяльності російських купців. Наслідком цього сталадезорганізація вільного, заснованого на ринковій кон'юнктурі,підприємництва. Держава добився своєї мети - надходження в скарбницюрізко зросли, але насильство над підприємництвом систематично розорялонайбільш заможну частину купецтва.\nДо кінця Північної війни, коли перемога була очевидна, в торговельно -промислової політики уряду відбулися певні зміни. Буливжито заходів щодо заохочення приватного підприємництва. «Берг-привілей»\n(1719 р.) дозволила шукати корисні копалини і будувати заводи всім безвинятку жителям країни і іноземцям. Набула поширення практикапередачі державних підприємств (в першу чергу збиткових) приватнимвласникам або компаніям. Нові власники отримували від скарбниці різніпільги: безвідсоткові позики, право безмитної продажу товарів і т. п.\nДержава відмовилася від своєї монополії на продаж товарів на зовнішньомуринку.\nОднак реальної економічної свободи підприємці не отримали. У\n1715 був прийнятий указ про створення промислових і торговельних компаній, членияких, віддавши свої капітали в загальний котел, були пов'язані круговою порукою інесли спільну відповідальність перед державою. Компанія фактично неволоділа правом приватної власності. Це була свого роду оренда, умовиякій визначалися державою, що мали право у разі їх порушенняконфіскувати підприємство. Виконання держав світу стало головноюобов'язком власника заводу. І тільки надлишки він міг реалізувати наринку. Це знижувало значення конкуренції як головного стимулу розвиткубізнесу. Відсутність конкуренції, крім того, гальмувало вдосконаленнявиробництва.\nКонтроль над вітчизняною промисловістю здійснювали Берг-і\nМануфактур-колегії, що володіли виключними правами: вони давалидозвіл на відкриття заводів, встановлювали ціни на продукцію, малимонопольне право на купівлю товарів у мануфактур, здійснювалиадміністративну і судову владу над власниками і працівниками.\nУряд Петра I дуже уважно ставилося до становленнявласної промисловості, оберігаючи?? е від безперспективною конкуренції зпродукцією розвинених європейських країн. За якістю вироби російськихмануфактур ще поступалися закордонним, тому Петро заборонив ввозити в країнуті іноземні товари, виробництво яких було освоєно в Росії. Так,згідно з митним тарифом 1724 р., величезна - 75% - мито накладаласяна ту європейську продукцію, попит на яку міг бути задоволенийдомашніми засобами. Така ж мито накладалася і на що вивозяться з Росіїнеоброблене сировину. Політика меркантилізму стала в першій чверті XVIIIстоліття могутньою зброєю в руках уряду і надійним захистом вітчизняногопідприємництва.\nАктивне втручання держави в сферу економіки деформувалосоціальні відносини. Перш за все, це проявилося в характерівикористання робочої сили. Під час Північної війни держава і власникимануфактур використовували як вільнонайманих робочу силу, «втікачів і гулящих»,так і приписних селян, що відпрацьовують на заводах державні податки.\nОднак на початку 20-х рр.. XVIII століття проблема робочої сили загострилася:посилилася боротьба з пагонами селян, почалося масове повернення втікачівколишнім власникам, була проведена ревізія населення з подальшоюфіксацією соціального статусу кожної людини шляхом закріплення навічно домісця запису до податкового кадастр. Поза законом були поставлені «вільні ігулящі », яких прирівняли до збіглим злочинцям.\nУ 1718-1724 рр.. була проведена Подушна перепис. Одиницеюоподаткування замість селянського двору стала «душа чоловічої статі»,якої міг бути і немовля, і старий дід. Померли значилися всписках ( «казках») аж до проведення чергової ревізії. Подушну податиплатили кріпаки і казенні селяни, посадські люди. Від сплати подушноїподати звільнялися дворяни і духовенство. У 1724 р. була заснованапаспортна система. Без паспорта селянам заборонялося віддалятися від місцяпроживання далі 30 верст. У 1721 р. Петро підписав указ, що дозволявкупувати до заводів кріпаків. Такі селяни стали називатисяпосесійними (власницькі). Петро I виразно розумів, що однією тількиказні не під силу вирішити грандіозні завдання. Тому політика урядубула спрямована на залучення в промислове будівництво приватнихкапіталів. Яскравим прикладом такої політики стала передача в 1702 році тількищо побудованого скарбницею Невьянськ заводу на Уралі в приватні руки. До цьогочасу Микита Демидов вже був відомим і великим підприємцем\nТульської збройової слободи. Виправданість такого кроку підтверджуютьвзаємовигідні умови угоди: заводчик повинен був значно збільшитивиробництво, за пільговими цінами постачати до скарбниці військові припаси,\n«Побудувати діткам школи, а хворим - лікарні» та багато іншого, а натомістьйому дозволялося на великій території Уралу шукати руди «і всякі заводибудувати ». Демідови виконали зобов'язання, створили грандіозне господарство.\nБудувати заводи кинулися сотні людей. Багато зазнали краху, але до середини\nXVIII століття на Уралі було вже більше 40 приватних заводів, склалися і великі\n«Залізоробні - комплекси Строганових, Демидових, Мосолова, Осокіним,\nТвердишеву і Мясникова ».\nОсобливістю розвитку російської промисловості в першій половині XVIIIстоліття стало широке застосування підневільної праці. Це означало перетворенняпромислових підприємств, на яких могло зародитися капіталістичнийустрій, у підприємства кріпосницької економіки. У першій чверті XVIIIстоліття була створена порівняно потужна економічна база - близько 100мануфактурних підприємств, а на початку царювання їх було 15. До 1740-мроків країна виплавила чавуну в 1,5 рази більше, ніж Англія.\n5. Реформи органів влади, управління\nВ. О. Ключевський писав: "Перетворення управління - чи не найбільшапоказна, фасадна сторона перетворювальної деятельностіПетра; по нійособливо охоче цінували і всю цю діяльність ". Ключевський, взагалівідносився до діяльності Петра досить критично, вважав, що реформиуправління проводилися поспішно, безпрограмних. Ті чи інші зміни вдержавному управлінні, адміністративно-територіальний поділ Росіїдиктувалися військовою необхідністю, а їх головним завданням було якомогабільш ефективне Вибивання коштів з народу для покриття все зростаючихвійськових витрат (сам Петро називав гроші "артерією війни"). Для Петра -реформатора було також характерно прагнення перенести військові принципи насферу цивільного життя і державного управління. Вельми показовим уцьому плані Указ від 10 квітня 1716 р., надісланий імператором в Сенат:\nПетербурхе і нині здійснений) ... І понеже оной хоча підстав військовихлюдей, аднакож 3касается і до всіх правителів земських ". Петро ставився додержавної установи як до військового підрозділу, до регламенту --як до військового статуту, а до чиновника - як до військовослужбовця. Американськийдослідник Д. Крайкрафт відзначав: "Петро не тільки одягався як солдат, алеі діяв і думав як солдат ".\nБезсистемність і поспіх часто призводили до плутанини: встановлення,накази змінювалися одне іншим, часто прямо протилежним, або зводилисянанівець нескінченними змінами в державних установах, інколиустанови дублювали один одного за своїми функціями. Значну частину посад,військові та цивільні, поміняли лише старорусские назви на європейські,по суті своїй, залишившись колишніми. Уже в перші роки царювання Петразмінилися стиль і методи управління: замість Боярської думи (яку Петроприрік просто на фізичне вимирання, своїм указом припинивши поповненнядуми новими членами) рішення стала приймати своєрідна "команда",складена з найближчих сподвижників царя. На перших етапах головнимрадником Петра був князь Федор Ромодановський, за словами сучасника,\n"злой тиран, п'яний по вся дні".\nПершою адміністративною реформою стало створення в 1699 р. особливоговідомства міст. Указами вводилося самоврядування для міськогокупецтва, а також для населення поморських міст. Скасовувалася владавоєвод, віднині судом і збором податків відали виборні бурмистри. На чолінових органів була поставлена Московська ратуша, обирана купцями Москви.\nУ віданні Ратуші знаходились головні надходження державних доходів зміст, а також загальний нагляд за діями органів самоврядування. Підчолі Ратуші стояв обер-інспектор Ратушного правління. Першою людиною,що зайняв цю посаду, був колишній дворецький Шереметєва Олексій Курбатов.\nАле із зростанням державних видатків Петр поступово втрачає довіру дофінансовим можливостям Ратуші. Цар приходить до рішення перенести основнумасу управління на місця, тому що "людині тяжко за очи все розумівся направити ". Така організація управління забезпечувала більш високий ступіньзадоволення фінансових потреб держави, а після закінчення Північноївійни повинна була спростити процес розміщення і забезпечення регулярнихвійськ. Наприкінці 1707 починається здійснення нової реформи, а в 1708 р.проголошується створення восьми губерній, які у свою чергуподілялися на провінції: Московської, Інгерманландський (згодом\nСанкт-Петербурзької), Київської, Смоленської, Архангелогородська,\nКазанської, Азовської та Сибірської. На чолі прикордонних губерній стоялигенерал-губернатори, інших - губернатори. Провінції управлялисявоєводами, при губернаторів і воєвод знаходилася земська канцелярія якорган, який приводить до виконання розпорядження і накази; з 1710 воєводистали називатися повітовими комендантами. У підпорядкуванні у губернатора буливіце-губернатор (заступник), ландріхтер, який відав судом, провіантмейстерта інші чиновники. Таким чином, губернська реформа фактично скасувалаперетворення 1699 р., а Московська ратуша перетворилася ззагальнодержавного в губернське установа.\nУ 1710 р. була проведена подвірна перепис населення, і булавстановлена особлива платіжна одиниця в 5536 дворів, яка повинна булазабезпечувати одну "частку" засобів, необхідних для покриття військовихвитрат. Коменданства скасовувалися, а замість них створювалися нові "частки"на чолі з ландратами - в більших губерніях по 12, у середніх - по 10, вменших - по 8. Передбачалося, що у відповідності з кількістю "доль"кожна губернія буде містити певну кількість полків. Однак іця реформа не дала бажаного ефекту, Північна війна затягнулася, ірозмістити в губерніях приписані до них полиці не вдалося. Грошей за -як і раніше, не вистачало, що створило благодатний грунт для різноманітних махінацій.\nТак, губернатор Казанської губернії Апраксин придумував суми "прибутків" інадавав царю фальшиві відомості по них, демонструючи раденіе проказенної прибутку. Ці дві реформи викликали повний розладдержавного управління. В результаті губернської реформи булазнищена система наказів, в початку XVIII ст. Росія фактично залишиласябез столиці, бо Москва перестала нею бути, а Санкт-Петербург ще нестав. Вся влада виявилася по-давньому зосередженої в руках "команди",яка називалася то "ближній канцелярією", то "консилией міністрів".\nПоворотним моментом став Указ від 2 березня 1711 р., що проголосивстворення нового органу державної влади - Сенату. Формальною причиноюстав від'їзд Петра на війну з Туреччиною. Указ свідчив: "Указ, що повідбуванні нашому робити. Суд мати нелицемірній і неправедних суддів каративідібранням честі і всього маєтку, тож і ябедники, хай 2. Смотретьвовсій державі витрат і непотрібні а особливо марні, відставити; 3.\nГрошей, як можливо, збирать, понеже гроші суть артерією війни; 4. Дворянпобратим молодих для запасу в афіцери, а надто тих, які криються,знайти; також тисяч чоловік людей боярських грамотних для того ж; 5.\nВекселі виправити і тримати в одному місці; 6. Товари, які на відкупахабо по канцеляріях і губерніях, оглянути і посвідетельствовать; 7. Про солістаратца віддати на відкуп і потщітца прибули у оной; 8. Торг китайської,зделал компанію добру, віддати; 9. Персіцкой торг помножити і вірменів, якможливо, приголубити і облехчіть, в ніж пристойно, щоб тим подату полюваннядля большева їх приїзду. Петро. 1 "В перший час Сенат складався з дев'ятинайближчих співробітників царя, і Петро наполягав на визнанні Сенату вищимдержавним органом, якому всі особи і установи повиннікоритися, як самому царю.\nДля встановлення жорсткого контролю за управлінням Петр в 1711 р.створює систему фіскалів, які підкорялися обер-фіскалу. До обов'язківїм ставилося доносити Сенату і царю про всі зловживання і непоряднихвчинки службових осіб. Фіскали були практично безкарними, але якщоїх донос підтверджувався, фіскал одержував половину майна винного.\nІнститут фіскалів створив умови для розквіту корупції і дав широкіможливості для зведення рахунків. Став сумно відомий цим обер-фіскал\nНестеров. Однак на цьому Петро не зупинився - в 1722 р. вводиться посадагенерал-прокурора для керівництва фіскалами. Головна його роль полягала внагляді за Сенатом, тепер тільки він міг пропонувати Сенату питання дляобговорення. Таким чином, роль Сенату як органу державної владибула різко знижена. Але новий централізований апарат влади зустановою Сената ще тільки починав створюватися, і зразком дляподальшої реформи державного управління Петро обрав шведськийдержавний устрій. Розглядаючи цю реформу, ка і багато іншихперетворення Петра, не можна не торкнутися питання про ступінь запозиченняїм західноєвропейського досвіду.\nШведська державна система була побудована на принципахКамералізм - навчання бюрократичне управління, що отримавпоширення в Європі в XVI-XVII ст. Камералізм містив ряд рис,надто привабливих для Петра: 1) Це функціональний принципуправління, що передбачав створення установ,спеціалізувалися в будь-якій сфері; 2) Це влаштування установ назасадах колегіальності, чіткої регламентації обов'язків чиновників,спеціалізації канцелярського праці, встановлення одноманітності штатів іплатні.\nВикористовуючи шведський досвід і шведські зразки, Петро, як правило, вносивзумовлені особливостями Росії зміни. Указ Петра від 28 квітня 1718р. свідчить: "1Всем колегія належить нині на підставі шведського статутускладати в усіх справах і порядках Росії по пунктах, за якими пункти в шведськомурегламенті незручні, або з сетуаціею сегогосударства несхожих і отої ставити на свій разсужденію. І, поставивши про оних, доповідати, так чи їхбути ".\nУ 1712 р. у Петра з'являється ідея створити по шведському зразкуколегії. Перша нотатка царя про кількість колегій відноситься до 23 березня\n1715 р. - тільки шість колегій без розшифровки їхніх обов'язків: Юстиції,\nЗакордонних справ, Адміралтейська, Військова, Камер-і Комерц-колегії.\nРеформа почалася в кінці 1717 - початку 1718 рр.., Коли Петро склавсвоєрідну програму майбутніх перетворень: він визначив число ікомпетенції колегій, а також укомплектував їхнім керівним складом. Указомвід 15 грудня 1717 призначаються президенти і віце-президенти колегій.\nДокумент від 12 грудня 1718: "Реєстр колегіям. Щодо посади, щов якій управляти належить ...\n11. Чужоземних справ (що нині Посольський наказ). Всякийіностранния і посольський справи і пересилання з усіма навколишніми держави іприїзди послів і посланців, і приїзди кур'єрів і інших іноземців.\n12. Камора (або казенних зборів). Всяке розташування і веденнядоходів грошових всієї держави.\n13. Юстиція (те є розправа цивільних справ). Судния ірозискния справи, в тій же колегії в веденні і Помісний наказ.\n14. Ревізійної. Рахунок всіх державних приходів і витрат.\n15. Військової. Армія і гарнізони і всі військові справи, якібули відомі у Військовому наказі і які прилучан у всій державі.\n16. Адміралтейській. Флот з усіма морськими військовими служителі,до того що належать морськими справами і управлінні.\n17. Комерц. Дивитися над всіма торгами і торговими дії.\n18. Штатс-контор (Казенний будинок). Ведення всіх державнихвитрат.\n19. Берг і Мануфактур. Рудокопних заводи і всі інші ремесла ірукоділля, і заводи оних, і розмноження, при цьому же і артилерія ".\nЗ появою колегій припиняли своє існування багато ззбереглися ще наказів, а деякі з них увійшли до складу новихустанов, так, в Юстиц-колегію війшли сім наказів. Особливістюколегіальної системи стало більш чітке розмежування сфер діяльності ідорадчий порядок ведення справ. Сам Петро писав: "В колегіїзапропоновану потребу розбирають уми багато, і, що один не збагне, тоспіткає другий, а чого не побачить сій, те покоління було побачить ". Колегіальнасистема мала недоліки, і склад колегій при житті Петра неодноразовозмінювався. У 1721 р. була утворена Духовна колегія - Синод, який буввиведений з підпорядкування Сенату, в 1722 р. Берг і Мануфактур-колегія буларозділена на Берг-колегію і Мануфактур-колегію, була утворена\nМалоросійська колегія для поліпшення управління Україною, а Вотчинаконтора Юстиц-колегії отримала статус колегії.\nУ 1720 р. був прийнятий Генеральний регламент - документ, що визначаєштати колегій, остаточно розмежовував їхні функції і компетенцію.\nФормування колегіальної системи було завершено. Вона функціонуваламайже сторіччя - з 1717 по 1802 г.\nПісля установи колегій Петро вирішив по шведському зразкуреформувати і місцеве управління. Почалася чергова реформа місцевогоадміністративно-територіального устрою. У 1719-1720 р. були скасовані\n"частки" і посади ландратами, губернії тепер ділилися на провінції, а ті,у свою чергу, на дистрикти, на чолі яких стояли земські комісари,призначаються Камер-колегією. Міське управління було передано в рукиміських верхів. Посада бурмистрів скасовувалася. Всі посадські населенняділилося на три частини: 1-у гільдію (багаті купці і володарі ремісничихмайстерень), 2-у гільдію (дрібні торговці, заможні ремісники) і\n"підлий люд", що становив переважну більшість міського населення.\nПравом вибору в нові органи міського самоврядування - магістрати --отримали лише представники "регулярного" населення - члени гільдій,обиратися могли лише члени 1-ї гільдії. Діяльність всіх міськихмагістратів контролював створений в 1720 р. Головний магістрат. Поряд зподілом міського населення, були проведені перетворення і ввідношенні численного класу некрепостного населення - воно об'єднувалосяв стан державних селян зі значним звуженням прав іможливостей. Переписом 1719-1724 рр. було ліквідовано холопство шляхомзлиття його з кріпаками.\nНова система органів управління створила потужний шар чиновницькогодворянства в Росії, склався розгалужений дворянсько-бюрократичнийапарат. Після повного рівняння земельних володінь дворян (маєтків) ібояр (вотчин) дворянське землеволодіння остаточно перетворилося напанівне, причому указ про майорате 1714 запобіг дробленняволодінь. Але ця міра повністю реалізована не була. Генеральнийрегламент, інші укази Петра I закріплювали ідею про службу російськогодворянства як найважливішу форму виконання обов'язків перед государем ідержавою. У 1714 р. був прийнятий указ про єдиноспадкування, за якимдворянський маєток зрівнювалася в правах з вотчиною. Він сприявзавершення процесу об'єднання станів феодалів в єдиний клас-стан,володів певними привілеями. Але дворянське звання могло бутипривілейованим тільки тоді, коли його власник служив. Табель проранги (1722 р.) вводив нову ієрархію чинів. Усі військові і цивільніпосади поділялися на 14 рангів. Для отримання наступного рангу потрібнобуло пройти всі попередні. Військовий або цивільний чиновник, що досягвосьмого рангу, що відповідало колезькому асесора або майору, отримувавспадкове дворянство. Нове положення чиновництва, інші форми іметоди його діяльності породили зовсім особливу психологію бюрократії.\nІдея Петра I про те, що людина буде отримувати чин, що відповідає йогознань та дарунок, а за чином - і посаду, не спрацювала з самого початку.\nСлужбовців, які отримали однакові чини, було набагато більше, ніж посад,на які вони претендували. Замість старого, боярського, стало процвітатинове, чиновницьке місництво, що виражалося у виробництві в новий чин постаршинством, тобто залежно від того, хто раніше був вироблений вклас попередній. В Росії склався культ установи, а гонитва за чинами іпосадами стала національним лихом. Своєрідна «бюрократичнареволюція »- головний підсумок накладення європейської ідеї раціоналізму наросійський грунт. Принцип родовитості при призначенні на державнуслужбу був остаточно замінений принципом вислуги. За відмову служитиволодіння дворян конфіскувалися. Якщо на Заході служба була привілеєм, тов Росії - обов'язком. У зв'язку з цим в літературі висловлюється думка,що навряд чи можна повністю залежне від держави дворянство вважатипанівним класом. Скоріше, це був привілейований клас-станвійськових і цивільних слуг самодержавства, переваги яких існувалидо тих пір, поки вони несли службу. «Емансипація» дворянства сталася пізніше\n- В 30-60-і рр.. XVIII століття.\n6. Військові реформи.\nВійськові реформи займають особливе місце серед Петровськихпр.


В космічних розробках знову популярні атомні установки - СЕГОДНЯ\nДля людей, мало пов'язаних з космонавтикою, найбільш пізнаваними елементами космічних систем є або ракетні двигуни, що викидають язики полум'я, або панелі сонячних батарей – розміри яких цілком можна порівняти з розмірами самого апарату. Міжнародна космічна станція (МКС) – цілком показовий в цьому плані приклад.\nАле останнім часом космонавтика все частіше стикається з ситуаціями, коли сонячні батареї і традиційні хімічні ракетні двигуни вже не можуть вирішити свої завдання: батареї не дають достатню кількість енергії. А двигуни майже досягли межі своїх можливостей і не дозволяють всерйоз замахнутися на освоєння більш далеких частин Сонячної системи.\nТому все частіше інженери повертаються до використання ядерних реакторів в космосі. Не те щоб ця тема була якоюсь абсолютно новою. Інтерес до неї то зростав, то згасав з самого початку космічної ери. Однак в останні кілька років тема атомних установок за межами Землі знову опинилася в центрі уваги.\nАстронавт NASA розповів, як замовив піцу з космосу\nСуть справи: дефіцит енергії\nУ наші дні в космонавтиці застосовуються два типи пристроїв, заснованих на застосуванні ядерної енергії.\nПерші – радіоізотопні термоелектричні генератори (РІТЕГ). У них використано тепло, що виділяється при природному радіоактивному розпаді. Його за допомогою різних фізичних ефектів перетворять в електроенергію.\nУ другому типі пристроїв задіяна енергія, що виділяється в ході ланцюгової реакції. Це той же ядерний реактор, який використовується на АЕС або субмаринах, але космос накладає безліч вкрай жорстких вимог до конструкції. Тому космічні установки мало схожі із земними "родичами".\nНарешті, величезні надії покладаються на термоядерні установки, де використовується не розщеплення, а синтез ядер. Однак очікування затяглося на багато десятків років, тому термоядерні реактори ми з обговорення опускаємо.\nЩо ж змушує інженерів проявляти чудеса вигадки і відправляти складні, небезпечні і часто громіздкі пристрої за межі Землі?\nПо-перше, дефіцит енергії. Десь вичитав, що якщо споживання систем космічного апарату перевищує величину в 10 кВт, час задуматися про електропостачання від ядерної установки. На земній орбіті так гостро питання ще не стоїть: часто можна розгорнути сонячні батареї більшої площі (наприклад, на тій же МКС або багатьох супутниках). Однак чим далі від Сонця, тим менше світла, і тим нижче ефективність використання фотоелектричних елементів. Біля Марса площа для отримання тієї ж потужності, що і на земній орбіті, зростає в 2,5 рази, над Юпітером – в 27 разів, Сатурном – майже сотню. Біля жахливо далекого Нептуна потрібно в 900 разів більше, ніж біля Землі. А у всіх цих ситуаціях кожен кілограм апарату в прямому сенсі слова – на вагу золота!\nДругий фактор – необхідність надійних джерел енергії з тривалим (близько 10 років) ресурсом роботи. Показовий приклад – міжпланетні автоматичні станції, що летять до цілі багато років.\nЗа рахунок радіоактивного розпаду гранула плутонію-238 розпечена до червоного кольору\nРітег: ізотопна "нагрівайка"\nОтже, при природному радіоактивному розпаді виділяється певна кількість тепла. Залежно від хімічного елемента процес цей може проходити з різною інтенсивністю і тривати різний час. Тобто можна підібрати речовину, яка буде давати більше тепла, але протягом кількох років, а можна вибрати такий радіоактивний елемент, який буде ледве-ледве "гріти" протягом десятиліть. У наші дні люди навчилися отримувати ізотопи з необхідними параметрами, або опромінюючи природні елементи в реакторах, або використовуючи ті, що утворюються при роботі реакторів.\nПринцип. Дуже часто використовують ізотоп плутоній-238. РІТЕГи з його застосуванням були на трьох десятках американських космічних апаратів, починаючи від легендарних "Вояджерів" і закінчуючи марсіанським довгожителем "К'юріосіті" і тріумфальним "Кассіні". А в радянських місяцеходах РІТЕГи отримували енергію з полонію-210.\nПісля "фарширування" обкладаємо капсулу з підібраним ізотопом елементами, які безпосередньо перетворюють теплову енергію в електричну – і вуаля!\nТак виглядає принципова схема радіоізотопного термоелектричного генератора (РІТЕГ). Можуть змінюватися фізичні принципи і конструкція пристроїв, що перетворюють тепло в електрику. Але суть не зміниться.\nКитай запропонував користуватися своєю космічною станцією всім країнам ООН\nЗастосування. Крім постачання електроенергією, РІТЕГи використовують для підтримки температурного режиму всередині апарату. Наприклад, на "Місяцеходах" це була єдина функція таких пристроїв.\nУ наш час найпотужнішим радіоізотопним генератором є американський GPHS-RTG. Він містить майже 8 кг ізотопу плутонію. Видає 4,4 кВт теплової потужності і 300 Вт електричної. Ці значення прекрасно демонструють низький ККД подібних пристроїв. Втім, це не завадило встановити GPHS-RTG на апарати, які здійснили найсміливіші місії останніх років: "Улісс", "Галілео", "Кассіні-Гюйгенс" і "Нові горизонти".\nПідводячи підсумок, можна сказати, що РІТЕГи стали звичним видом обладнання в космічній техніці і будуть служити ще довго і надійно. Однак проривних рішень на їх основі чекати не доводиться.\nGPHS-RTG. Ізотопний генератор для станції "Нові горизонти". Фото: NASA\nРеактори: все ще в очікуванні прориву\nЩо очікують конструктори від ядерних реакторів, розміщених на космічних апаратах? Великої кількості енергії при відносно невеликих розмірах її джерела та малу кількість палива для її генерації. А ще – можливості регулювати надходження енергії при необхідності. Сонячні батареї і радіоізотопні джерела з цими завданнями не справляються. Тому саме на базі атомних реакторів рано чи пізно будуть сконструйовані двигуни, які дозволять почати реальне освоєння Сонячної системи, а не робити епізодичні дослідні вилазки.\nНа початку космічної ери ядерні реактори представлялися як обов'язковий елемент "зіркових кораблів". Вони просто не мислилися без таких! Перший супутник, політ Гагаріна, місячні місії американців - все це сприймалося просто як без'ядерне дитинство космонавтики.\nОднак в подальшому щось пішло не так. Робота зі створення реакторів для космічних апаратів дуже енергійно велася в 60-70-і роки. Тоді ядерні енергетичні установки в космосі перестали бути дивиною. Американці ще в 1965 р запустили супутник з реактором SNAP-10A (650 Вт). В СРСР з 1970 р на військові супутники застосовувалися ядерні реактори "Бук" (3 кВт) і "Топаз" (6,6 кВт). Але чим ближче до кордону тисячоліть, тим рідше приходили новини про нові проекти з цієї області. Схоже, на якийсь час навчилися обходиться без АЕС на орбіті. Але часи змінюються: в травні NASA повідомило про успішне тестування реактора Kilopower. До 2020 р передбачається завершити створення міні-АЕС, повністю готової до польоту і використання на Місяці і Марсі.\nSNAP-10A. Перший атомний реактор, використаний на супутнику. Фото: NASA\nДвигуни: заміна ракетній класиці\nХімічні ракетні двигуни поки залишаються єдиним засобом, що допомагає людині подолати земне тяжіння. Але ось для тривалих міжпланетних подорожей такі двигуни вже не дуже підходять. Так, вони мають велику тягу. Їх конструкція добре відпрацьована і перевірена багаторічним досвідом. Але хімічні ракети дуже ненажерливі. Їм потрібні тонни палива – яке в разі міжпланетної подорожі потрібно волочити з Землі. Одним словом, знадобилися інші підходи. І ось тут ядерні реактори після деякого забуття знову привернули увагу.\nНа цей час існує цілком пристойний перелік конструкцій двигунів для космічних апаратів з використанням ядерних реакторів. Але найбільш реальним і перспективним виглядає так званий іонний двигун, в якому ядерний реактор виконує все ту ж роль постачальника енергії.\nСуть справи. Ідея іонного двигуна висунута ще століття тому, в 1917 р хімічному ракетному двигуні тягу створює потік частинок згоряння палива, які вилітають з сопла двигуна. В іонному тяга виникає за рахунок потоку заряджених частинок – іонів, розігнаних в електричному полі. Існуючі в наш час конструкції іонних двигунів мають дуже малу тягу, і це їх великий недолік. Але зате вони можуть працювати дуже довго. У порівнянні з їх хімічними побратимами – майже постійно. А вплив навіть слабкої тяги, але тривалий час, може розігнати апарат до досить значних швидкостей. Звичайно, набирати швидкість такий космічний корабель буде дуже повільно. Зате, розігнавшись, може надолужити згаяне.\nНезважаючи на таку особливість, іонні двигуни вже добрих тридцять років використовуються на супутниках Землі. Їх застосовують для маневрування і орієнтації в просторі. Деякі апарати несуть на собі до десятки мініатюрних іонних двигунів.\nОднак для міжпланетних місій потрібен інший розмах. І такі двигуни теж уже працюють.\nУ занедбаному ще в 1998 р апараті Deep Space 1 вперше в історії іонний двигун використовувався як маршовий. У 2003 р стартували до Місяця європейський Smart-1 і зонд "Хаябуса" (Японія), що відправився в довгу дорогу до астероїда Ітокава.\nА міжпланетна станція Dawn (стартувала в 2007 році і до цього дня проводить дослідження карликової планети Церера) оснащена трьома іонними двигунами. Паливом для цієї багаторічної подорожі послужили близько 500 кг інертного газу ксенону. При цьому маса самого апарату – 1240 кг. Для хімічних двигунів таке співвідношення просто неможливо: там все було б з точністю навпаки.\nАле у всіх цих прикладах джерела енергії для іонного двигуна були давно перевірені. Ті ж сонячні батареї, наприклад. Для того, щоб створити більш потужні іонні двигуни, вони явно не годилися. І, природно, конструктори вкотре звернули погляд на ядерні реактори.\nПрометей. Наймасштабнішим, хоч і нереалізованим проектом іонного двигуна із застосуванням ядерного реактора став американський Prometheus. Планувалося, що компактний реактор буде розвивати потужність 250 кВт. Тяги, яку повинен був розвинути гіпотетичний двигун, вистачило б на те, щоб в рази скоротити час польоту до інших планет.\nПізніше було оголошено про плани зі створення ядерної корабля Jupiter Icy Moons Orbiter (JIMO) для дослідження супутників Юпітера. Довжина JIMO повинна була досягати майже 60 м, ширина – близько 15 м. На малюнках відразу ж кидаються в очі величезні "крила" з боків корпусу. І це не сонячні батареї – це радіатори для охолодження корабельної АЕС. Їх площа повинна була досягати 450 кв. м.\nСтарт проекту JIMO намічався на 2011 рік. Потім – на 2016 р. На жаль, зухвалий проект було зупинено в 2005 р вже на стадії створення двигуна. Причина виявилася цілком банальною – перевитрата фінансування.\nРекордсмен. Випробування X3 – найпотужнішого іонного двигуна. Фото: NASA\nРомбінзонада Марка Уотні\nУ 2015 році на екрани вийшов фільм Рідлі Скотта "марсіанин", знятий за книгою Енді Вейра. Вона цікава тим, що дозволяє уявити, як виглядають згадані в статті технології вже в найближчому майбутньому.\nЗа сюжетом астронавт Марк Уотні змушений боротися за своє виживання на Марсі.\nКорабель. Перш ніж зробити Уотні новим Робінзоном, астронавтам потрібно дістатися до Марса. У книзі фігурує корабель, що курсує між орбітами планет. "У "Гермеса" іонні двигуни. Вони викидають аргон з задньої частини корабля з величезною швидкістю, щоб домогтися мізерного прискорення. Трохи аргону (плюс ядерний реактор як джерело енергії) дозволили підтримувати постійне прискорення на всьому шляху. Ви здивуєтеся, як швидко можна переміщатися з малим прискоренням протягом тривалого часу", – пояснює герой книги.\nОбігрів. На Марсі сонячні батареї швидко покриваються пилом, і без очищення їх ефективність катастрофічно падає. Тому потрібне більш надійне джерело енергії. Так в арсеналі експедиції з'явився радіоізотопний генератор (РІТЕГ). Автор "марсіанин" зазначає, що це перший випадок використання РІТЕГ в пілотованій місії. Пристрій містив 2,6 кг плутонію-238 і видавав 1500 Вт тепла, які перетворювалися в 100 Вт електрики. Коли Уотні знадобилося обігріти кабіну марсохода, але не "садити" акумулятори, він закинув туди РІТЕГ, знятий з посадкового модуля. Штуковина прогріла салон при холоді в -80° C. "Що подумає NASA, дізнавшись, як я поводжусь з РІТЕГ? Напевно, залізе під стіл від жаху, притискаючи до грудей свої логарифмічні лінійки", – похмуро кепкував герой книги.\nМіжнародна група вчених знайшла життя на Марсі Екіпаж МКС успішно приземлився в Казахстані Понад сто планет можуть мати придатні для людського життя супутники На Місяці виявлені неймовірні тунелі, в яких може розміститися цивілізація\nNASA космос космічний корабель сонячні батареї ядерний реактор двигуни


вівторок, 14 листопада, 2017, 23:55 Політика\nСпівавтор резонансної статті The New York Times про будівництво моста з Криму в РФ заявив, що карта півострова оформлена згідно з нормами видання.\n«Таке оформлення карт використовується для всіх оспорюваних територій, наприклад для Голанських висот або Кашміру. Карта не вказує на те, що Крим російський (там є пунктирні лінії), але вона інформує про те, що де-факто територію Криму в даний момент контролює РФ», – сказав журналіст The New York Times Іван Нечепуренко в коментарі LIGA.net.\nЖурналіст також нагадав, що не має відношення до опублікованої карти, оскільки її дизайном займався відділ інфографіки.\nвівторок, 9 січня, 2018, 14:50\nвівторок, 9 січня, 2018, 6:20


Як ловити щуку восени · Поради та відповіді\nДуже цікаво ловити щуку восени. Але куди краще поїхати на рибалку?\nВодойми краще вибирати далеко від місць, заселених людиною. Щука воліє полювати там, де протягом невелике, або просто в тихих заводях. Слід попередньо дізнатися, чи присутні на водоймі ями, корчі, саме там щука може підстерігати видобуток, або ховатися від небезпеки.\nТрапляється, що щука в пошуках їжі може плавати неподалік від берега або, навпаки, в місцях зі швидкою течією. Восени щуку потрібно набагато більше їжі, ніж в інші пори року, так як вона нагулює жир. Ловити її можна до самих заморозків, поки не утвориться кірка льоду біля берегів.\nВосени вода у водоймах на глибині і поверхні стає приблизно однієї температури, так як йде охолодження поверхні за рахунок рвучких вітрів, холодних дощів. щука кидаєтьсяпрактично на будь-яку наживку і в будь-яких місцях. Це пов’язано з тим, що риба розподіляється по всій річці і щуку важче прогодуватися. Якщо річка невелика, то водоростей і іншого корму для щуки недостатньо, і вони зголоднілі випливають з місць проживання в пошуках їжі. Тоді їх зловити зовсім неважко, при цьому, щука стрибає над поверхнею води, намагаючись зловити будь-якого малька.\nЦікаво ловити щуку на спінінг, вона заковтує практично будь-яку приманку. Це може бути і блешня і виброхвост. Однак слід не забувати, що на жодній водоймі щуку реально зловити на воблер, а на іншому - на «вертушку». Немає загальних правил, де і чим краще ловити. На кожній водоймі свої особливості. Якщо влітку її можливо зловити на живця, то восени цей спосіб не надійний. Щука в осінній період знаходиться постійно в пошуках їжі, тому важко вирахувати її місце перебування.\nБлешнею набагато більше можна зловити риби, ніж на живця. Головне, правильно вибрати колір блешні. На одних водоймах щук ловлять на яскраві блешні, на інших - на потьмяніли. У будь-якому випадку, рибалка завждиповинен при собі мати набір з різними блешнями, які будуть відрізнятися за формою, розміром, товщиною і діяти за обставинами.\nПри виборі спінінга слід звертати увагу на такі фактори:\nЧим жорсткіше вудлище, тим на більшу відстань можна закинути більшу наживку.\nПеревагу слід віддавати безинерціонной котушці.\nВідмінно зарекомендувала себе «плетінка» діаметром 22 мм.\nБажано використовувати вольфрамовий повідець.\nПам’ятайте, що найкрупніші екземпляри укі ловляться восени. Бажаємо успіху і великого улову!\nВ яку країну їхати, щоб їсти недорогі морепродукти?\nРемонт магнітних пускачів і їх обслуговування\nДерев'яні люстри в інтер'єрі\nЯк зацементувати двір\nЩо за парк любові в Кореї\nРада 1: Як уникнути спаму\nЕкономічна ефективність - важлива характеристика виробництва\nДогляд за літньою людиною старше 80 років. Особливості, засоби догляду за літньою людиною\nВідбивні в сирному клярі: рецепти приготування


Влада Манчестера зрівняла у правах представників субкультур, національних і релігійних меншин - Korrespondent.net\nВлада Манчестера зрівняла у правах представників субкультур, національних і релігійних меншин\n5 квітня 2013, 13:19\nЦе питання стурбувало британське суспільство після резонансного вбивства 15-річної Софії Ланкастер\nБританська влада зрівняла в правах панків, готів, а також представників національних і релігійних меншин.\nВідтепер напад на неформалів буде розцінюватися як прояв расової і релігійної нетерпимості і буде каратися, повідомляє Guardian.\nВідповідний закон був прийнятий у графстві Великий Манчестер. Класифікація злочинів, скоєних на ґрунті ненависті, була введена в країні вперше. За словами поліції, до субкультур, представники яких часом провокують пересічних громадян своїм зовнішнім виглядом і поведінкою, вони відносять, перш за все "готів, панків, емо і металістів", однак готові доповнити цей список й іншими неформальними течіями.\nЗ цього моменту всі справи, пов'язані з проявом агресії щодо неформалів, манчестерська поліція буде брати під особливий контроль. Це питання стурбувало британське суспільство після резонансного вбивства 15-річної Софії Ланкастер, що сталося в 2007 році. Мешканка графства Ланкашир гуляла по парку зі своїм 16-річним приятелем. Там на них напали п'ятеро людей і жорстоко побили. Два тижні потому дівчинка померла в лікарні. Влада дійшла висновку, що на пару напали тільки через те, що Софія та її супутник були одягнені як готи.\nРодичі загиблої дівчинки відкрили благодійний фонд і почали лобіювати закон про визнання нападів на представників субкультур злочинами на ґрунті ненависті. Двоє вбивць Софії отримали довічні терміни, їх співучасники відбулися чотирма і п'ятьма роками в'язниці.\nРаніше до категорії злочинів на ґрунті ненависті в Британії відносили лише напади, скоєні на представників іншої раси, релігії, сексуальної орієнтації, а також інвалідів і трансгендерів. При винесенні вироку такі мотиви вважаються обставинами, які посилюють покарання.\nТЕГИ: Манчестер, субкультура