Дипломна робота «Розробка бізнес-плану створення спільного підприємства», 2009 рік\nЗ предмету ЗЕД · додано 15.12.2009 21:45 · від Тетяна · Додати в закладки\nВступ Розділ і. Теоретичні основи бізнес - планування та функціонування спільних підприємств 1.1. Бізнес-план, як метод здійснення фінансово-економічної діяльності підприємства 1.2. Структура бізнес-плану 1.3. Спільні підприємства як форма міжнародного співробітництва Висновки до розділу I Роздід ii. Бізнес-план створення спільного підприємства «металеві меблі» 2.1. Загальна характеристика СП «Металеві меблі» 2.2. Дослідження ринку та оцінка конкурентного середовища в галузі 2.3. Розробка маркетингового плану 2.4. Аналіз та оцінка ризиків 2.5. Виробничий план 2.6. Організаційний план 2.7. Фінансовий план Висновки до розділу II Загальні висновки Список використаних джерел\n1. Оцінка ефективності реальних інвестицій є найважливішим і найвідповідальнішим етапом процесу прийняття відповідного рішення щодо інвестування конкретних об’єктів. Від того, наскільки об’єктивно і всебічно буде проведена така оцінка, залежать темпи розвитку фірми і строки повернення вкладеного капіталу. Крім того, необхідною умовою успішного функціонування є визначення можливих ризиків компанії. Аналізуючи дані показники на підприємстві СП “Металеві меблі”, можна зробити висновки про досить вдалі на даний момент результати функціонування. Таким чином, будемо сподіватися, що вдале поєднання інвестиційно-інноваційних процесів на підприємстві з продуманою стратегією маркетингу забезпечать даній компанії достойне місце серед виробників меблів.\n2. Провівши фінансовий аналіз спільного українсько – польського підприємства СП “Металеві меблі” можна зробити висновок, що для підвищення ефективності управління зовнішньоекономічною діяльністю спільних підприємств потрібне якісне інформаційне забезпечення фінансового аналізу. У свою чергу, повнота і достовірність аналітичної інформації залежить від загального стану бухгалтерського і податкового обліку. Основними джерелами даних для економічного аналізу діяльності підприємств є бухгалтерська і статистична звітність, звіти про міждержавний експорт та імпорт, митні декларації, міждержавні біржові довідники тощо. Нажаль для того, щоб провести повний аналіз економічної та фінансової діяльності одних даних публічної звітності недостатньо, необхідна бухгалтерська інформація яка практично завжди складає комерційну таємницю і тому це унеможливлює стороннім користувачам звітності підприємства самостійно визначити реальний фінансовий стан підприємства.\n3. Спільні підприємства з моменту свого створення виступають готовими ланками “сполучення” внутрішньо-господарського механізму країни з механізмом зовнішньо-економічним, сприяючи формуванню більш відкритої національної економіки. Сама присутність іноземного партнера створює постійний конкурентний тиск на спільні підприємства з-за кордону. Не слід забувати про те, що створення СП представляє собою досить ефективний спосіб розхитування монополістичних структур, які склалися у багатьох галузях нашої економіки в умовах командно-адміністративного господарювання і які виступають однією із серйозних перешкод на шляху формування повноцінного внутрішнього ринку.\n4. Враховуючи високий організаційно-управлінський рівень, характерний для більшості іноземних інвесторів, СП можуть здійснювати безпосередній вплив на формування економічного середовища, сприяти активізації ринкових відносин і забезпечувати реальну ділову самостійність на підприємствах. При цьому безпосередня зацікавленість іноземного співвласнника у ефективній роботі СП, змушує його піклуватися про застосування адекватних прогресивній системі економічних принципів. Випуск на СП вискоякісної продукції дозволяє скоротити закупку аналогічних її видів по імпорту і тим самим дозволяє направити додаткову кількість вільно-конвертованої валюти на вирішення інших завдань соціального і економічного розвитку.\n5. Можна виділити 3 категорії причин створення спільних підприємств: внутрішні, зовнішні і стратегічні. Виявлені внутрішні мотиви передбачають спільне несення ризиків, створення сприятливого режиму для іновацій та полегшення доступу до сировинних ресурсів. Зовнішні мотиви: послаблення політичної напруженості і боротьба з транснаціональною конкуренцією і т.д. Крім того, спільні підприємства можуть служити засобом для розв'язання стратегічних завдань компаній, наприклад, розширення диверсифікації. Слід зауважити, що жоден з вищевказаних мотивів не може бути єдиною достатньою умовою для створення спільних підприємств.


Жук-плавунець. Вправний плавець і жорстокий вбивця | Сад і огород\nВідповіді на питання. > Сад і огород > Жук-плавунець. Вправний плавець і жорстокий вбивця\nЖук-плавунець. Вправний плавець і жорстокий вбивця\nПо всій території Євразії мешкає дивовижне істота, здатне літати, бігати по землі і плавати. До того ж ця комаха є лютим хижаком, який не вбиває своїх жертв, а живцем з’їдає, відриваючи від них маленькі шматочки. Швидше за все, ви уявили собі величезного звіра з фільмів жаху. Але герой цієї статті – звичайне комаха, що живе в наших водоймах. Знайомтеся, жук-плавунець – представник ряду твердокрилих.\n1 Будова тіла жука\n2.1 Як дихає плавунець\n3.1 Личинок плавунця\n4 Особливості харчування дорослих жуків\n5 Шкоду від плавунців\n6 Укус плавунця\n7 Плавунець – підводний хижак: Відео\nПлавунець – досить велике водне комаха, довжина його тіла досягає 4 див. Хітиновий покрив темно-зеленого кольору допомагає жуку зливатися з зовнішнім середовищем і захищатися від ворогів. Організм жука добре адаптувався до водного способу життя:\nтіло має обтічну форму, воно плоске, овальне і гладке;\nміж головою і тілом немає шийного відділу, що підвищує обтічність;\nпередні кінцівки мають гачки, якими комаха чіпляється за водорості, щоб утримуватися на глибині;\nзадні кінцівки мають форму весел;\nвеликі розміри з порівняно малою вагою забезпечують легке спливання на поверхню води.\nПлавунці можуть жити тільки в стоячих водоймах або в річках з повільною течією. Жуки плавають біля берегів, віддаючи перевагу зарослих місцях, де можна сховатися від ворогів. Також біля водних рослин накопичується різна живність, яка служить їжею комасі.\nЖуки-плавунці полюють переважно в сутінках, але можуть проявляти активність і вдень, але тільки в затінених місцях. Захиститися від хижаків їм допомагає не тільки маскує забарвлення, але і специфічна біла рідина. Дана речовина виділяється спеціальної залозою, має неприємний смак і їдкі властивості. Рибам-энтомофагам і великим птахам така «спеція» не до вподоби, тому вони утримуються від поїдання плавунців.\nЯк дихає плавунець\nЖуки не можуть дихати під водою, і плавунець не виняток. Тому комаха спливає на поверхню, піднімає над водою задню частину тіла, на якій розташовані дихальця, і завмирає на деякий час. Атмосферне повітря потрапляє в дихальця, а організм комахи насичується киснем.\nТакож плавунець захоплює надкрила пухирець повітря і забирає його з собою на глибину. Коли запас повітря закінчується, комаха знову піднімається на поверхню води і вдихає кисень. Дослідники підрахували, що кожен цикл дихання триває приблизно 8 хвилин.\nПісля спарювання самка плавунця знаходить тріщини на стеблах водяних рослин і відкладає туди яйця. З яєць виходять личинки, які живуть і харчуються у воді, стрімко набираючи вагу. У середині осені личинка виповзає на берег, вириває в ґрунті камеру і окукливается там. В цей час личинка потовщується, зменшуючи розміри свого тіла.\nЧерез кілька тижнів лялечка перетворюється в імаго, але доросла особина не поспішає виходити на поверхню. Жук продовжує зимувати в грунті до настання весни. На початку квітня починають виповзати перші комахи, які живуть всього 4-5 місяців.\nЛичинки плавунців сильно відрізняються від дорослих особин і схожі скоріше на скорпіонів. Вони ведуть водний спосіб життя, постійно пересуваючись по дну водойми в пошуках їжі. Ще з народження вони полюють на дрібних водних тварин.\nСпочатку личинка нападає на жертву, упиваючись в неї своїми щелепами, потім впорскує в неї шлунковий сік і чекає, поки нутрощі тварини не переваряться. Після цього личинка просто висмоктує внутрішній вміст і вирушає у пошуках наступної жертви.\nОсобливості харчування дорослих жуків\nПлавунці – облігатні хижаки. Їх жертвами можуть стати різні представники водного світу:\nмальки великих видів риб;\nШкода від плавунців\nПоселяючись в штучних водоймах, жуки-плавунці можуть наносити серйозної шкоди рыбоводческим господарствам. Комахи поїдають мальків, що призводить іноді до знищення цілого поголів’я риб. Для знищення небезпечного шкідника слід застосовувати такі методи боротьби:\nПотрібно спустити всю воду зі ставу і обробити дно гашеним вапном.\nДля збільшення циркуляції води можна встановити в ставку фонтан. Жуки не зазнають швидкого перебігу і незабаром покинуть ваші володіння.\nРозводьте карасів – природних ворогів плавунців.\nПлавунці боляче кусаються. У момент укусу жертва відчуває різкий біль під час проколу шкіри широкої голкою. Почуття болю не зникає навіть після контакту з комахою. Через деякий час на ураженій ділянці шкіри спостерігається набряклість і почервоніння. Також може утворитися шишка, яка не розсмоктується протягом декількох тижнів.\nНебезпеки для здоров’я укус жука не принесе. Але якщо уражене місце обробити дезінфікуючим засобом, може відбутися зараження і гноение рани.\nПлавунець – підводний хижак: Відео\n« Жук-типограф: небезпечний шкідник хвої\nЖук-довгоносик: заходи боротьби та профілактики »


Як приготувати гіркий перець по-корейськи: 2 найкращих рецепти з докладними інгредієнтами — швидкого приготування і на зиму\nЯк приготувати швидко гіркий перець по-корейськи?\nЯк приготувати гіркий перець по-корейськи на зиму?\nВідео: Гострий перець на зиму\nЩоб бути завжди здоровим і щасливим, їжте гіркий перець. Крім маси вітамінів, кислот і мінеральних речовин, що приносять тільки користь, пекучий перчик ще й примушує організм виробляти ендорфін, тим самим роблячи вас щасливішим і радіснішим.\nЄдине, що з'їсти багато перцю не вдасться із-за його пекучої гостроти. Але можна приготувати цей овоч так, що гіркота зникне і залишиться тільки пікантний, злегка гострий, пряний смак.\nІснує безліч рецептів приготування перцю, але ми підготували для вас два найпопулярніших, а головне, перевірених рецепту. Давайте ж скоріше дізнаємося, як приготувати гіркий перець по-корейськи.\nПерш ніж приступити до маринування стручків, варто ознайомитися з деякими важливими моментами приготування. Для маринування овоча вибирайте тільки тонкі і довгі стручки будь-якого кольору. Їх зручніше укладати в банки і вони швидше маринуються.\nЯкщо врожай нинішнього року є тільки великі перці, їх теж можна маринувати, але для цього потрібно нарізати їх тонкими смужками. Для зручності при прийомі їжі залиште у перців невеликий хвостик.\nЯкщо перець занадто гострий, то замочіть стручки в холодній воді на ніч. Так ви зможете позбутися від непотрібної гіркоти.\nЦей рецепт добре тим, що дозволяє за короткий час приготувати відмінну закуску для дорогих гостей. Правда і з'їсти його треба так само швидко, з чим, в принципі, вам допоможуть ті самі гості.\nГіркий перець — 1 кг\nЧасник натріть на дрібній тертці або порізати маленькими шматочками. Доведіть воду до кипіння, розчиніть в окропі сіль, цукор, коріандр, чорний і червоний перець, а також підготовлений часник.\nЗа пару хвилин до вимкнення вогню, влийте оцет. В підготовлену ємність щільно укладіть стручки перцю і залийте киплячим маринадом.\nГіркий перець по-корейськи, приготований по швидкому рецептом, можна їсти вже через три дні. Подавати таку закуску краще до м'ясних і овочевих страв.\nЩоб не пропали надлишки перцю, що залишилися після швидкого маринування, законсервируйте їх на зиму. Цей рецепт дозволяє гіркого перцю зберегти практично всі свої корисні властивості, тому ліки від авітамінозу буде просто необхідний холодною зимою.\nПерець червоний мелений — 5 ст. л.\nСоєвий соус — 6-7 ст. л.\nДля консервації використовуйте тільки щільні стручки без ознак пошкодження і гнилі. Ретельно вимийте кожен перець, розріжте стручок уздовж, але не повністю, а залишивши цілим кінчик.\nЗнову промийте перець, видаливши насіння, які можуть зробити закуску надмірно гіркою, що припаде до смаку не всім. Натріть перець сіллю і зовні і всередині.\nПокладіть в сито або друшляк і залиште на півгодини, щоб стекла рідина. За цей час підготуйте редьку і моркву, порізавши овочі тонкою соломкою і злегка посоливши їх.\nСкладіть разом морква, дайкон, подрібнений часник і нарізану цибулю, додати кунжут, цукор, сіль, червоний перець і влийте соєвий соус. Ретельно перемішайте всі інгредієнти і акуратно вкладіть овочеву суміш в кожен стручок.\nНамагайтеся уникати пошкоджень стручків, щоб закуска не втратила свій привабливий вигляд. Укладіть перці в підготовлену для консервації ємність і зберігайте його до зими під звичайною кришкою в холодильнику або під консервної кришкою в погребі.\nРегулярне, але помірне вживання гіркого перцю поліпшить роботу імунної, травної, серцево-судинної і нервової системи. Намагайтеся надмірно не зловживати поїданням перцю по-корейськи, використовуйте цю красиву апетитну закуску, як гарнір, а не основна страва.


Full Energy BBGP-125W. Купити блок живлення |Worldvision\nФормуючи систему охоронної сигналізації, виникає проблема щодо подачі обладнанню надійного енергопостачання. Саме в цьому випадку застосовуються джерела безперебійного живлення імпульсного виду з акумуляторною батареєю за типом роботи інверторної системи. У блоці вхідна напруга змінного струму формується у вихідну напругу постійного струму, а потім в імпульси прямокутного вигляду з обумовленою скважністю і з завищеною частотою.\nДжерело безперебійного енергоживлення імпульсної дії Full Energy BBGP-125W, що виробляє стабільну напругу 12V-14V при постійному струмі 5А з напруги змінного струму на вході AC100-240V/50-60Hz або від акумулятора 10V-12.5 V. Під'єднання виконується за допомогою клемників на вході і виході.\nСтабілізатор напруги, що присутній в блоці електропостачання, організовує захист при ймовірних стрибках або коротких замиканнях, що буде сприяти безперервній роботі пристроїв без проблем. До блоку електроживлення можливо включити акумулятор ємністю 1.2 A/год, 2.2 A/год, 4 A/год або 7 A/год. Наявність захищеності від повної розрядки або перезарядки подовжує період дії акумуляторів.\nУ компактному пластиковому боксі, який монтується на стіну, розташовується БП. Пристрій володіє ступенем захисту від атмосферного впливу IP66, а тому може експлуатуватися зовні будівлі при температурі в межах -20°С ~ +60°С.\nБлок живлення імпульсний Full Energy BBGP-125W


Образ Дон Кіхота (Шкільні твори)\nHome ⇒ 🎨Шкільні твори ⇒ Образ Дон Кіхота\nЗа кількістю перевидань “Дон Кіхот” Мігеля Сервантеса поступається лише Біблії. У 2002 році Нобелівський комітет визнав цей роман найкращим літературним твором всіх часів. Цікаво, що одразу після написання твір отримав несхвальні відгуки.\nСправжню цінність історії про премудрого гідальго розгледіли аж через кілька століть. Справжніми поціновувачами Дон Кіхота були Достоєвський та Ейнштейн.\nКіхот не тільки кумедний, а й ліричний персонаж.\nВін знає багато старовинних романсів та любить їх виконувати, іноді сам віршує. Найвищою цінністю світу, згідно із однією з його промов, вважає мир.


Безвізовому режиму України з ЄС нічого не загрожує - президент - Парламент.UA\nГоловнаНовиниМіжнародні новиниБезвізовому режиму України з ЄС нічого не загрожує - президент\nЯк тільки складна епідемічна ситуація з COVID-19 дозволить, українці знову зможуть планувати свої подорожі до країн ЄС\n6 Жовтня 2020, 22:29\nБезвізовому режиму України з ЄС нічого не загрожує, заявив президент України Володимир Зеленський на пресконференції за підсумками саміту Україна-ЄС у Брюсселі.\nПартнери з ЄС запевнили, що безвізу з ЄС нічого не загрожує і що Україна виконує всі критерії, - сказав Зеленський.\nЯк повідомляє пресслужба Офісу президента, глава держави зазначив, що як тільки складна епідемічна ситуація з COVID-19 дозволить, українці знову зможуть планувати свої подорожі до країн ЄС.\nРаніше міністр закордонних справ Дмитро Кулеба також заявив, що безвізовому режиму між Україною та Європейським союзом ніщо не загрожує.\nНагадаємо, 5 жовтня депутати Європарламенту звернулися до глави фракції "Слуга народу" Давида Арахамії з відкритим листом, в якому виступили з попередженням для політиків і олігархів, відповідальних за згортання реформ.\nЄСбезвізовий режимВолодимир Зеленський


31 травня – головне за день30 травня – головне за день27 травня – головне за день2 червня – головне за день3 червня – головне за день6 червня – головне за день7 червня – головне за день8 червня – головне за день9 червня – головне за день10 червня – головне за день14 червня – головне за день15 червня – головне за день16 червня – головне за день17 червня – головне за день20 червня – головне за день21 червня – головне за день\nФото: Sodel Vladyslav, Shutterstock\n• Нацполіція відкрила вже 393 кримінальних провадження щодо злочинів російських військових проти українських дітей. «З початку війни слідчі Нацполіції розпочали 393 кримінальних провадження щодо злочинів вчинених військовими рф, внаслідок яких постраждало 588 дітей, з яких: 162 загинуло, 323 поранено, 103 безвісно зникло», – розповіла заступниця міністра внутрішніх справ України Катерина Павліченко. Вона пояснила, що від початку повномасштабної збройної агресії рф проти України поліція отримала 1807 звернень про безвісне зникнення 1933 дітей. Більшість з цих дітей знайшли, але 139 досі перебувають у розшуку.\n• На тимчасово окупованих територіях майже немає лікарських засобів, повідомляє УНІАН із посиланням на міністра охорони здоров'я України Віктора Ляшка. Він, зокрема, заявив: «Жодного гуманітарного коридору з нашого боку, щоб ми могли завезти лікарські препарати до закладів охорони здоров’я, не було. Ми маємо комунікацію з головними лікарями, і на сьогодні відомо, що є проблема навіть з фізрозчинами. Тільки лікарські препарати, які ми завезли з великим запасом, наприклад, для лікування онкохворих та діалізних хворих, поки ще є».\n• У порталі Дія можна проконсультуватися щодо усиновлення дитини, повідомляє Мінцифра. Подання заяви триває до 5 хв, а її опрацювання – до 15 робочих днів, зазначають у міністерстві. Щоб подати заявку, треба:\nавторизуватися в Дії,\nобрати послугу «Консультація з усиновлення»,\nзаповнити всі пункти заявки та підписати її електронним підписом.\n«Працюємо над наступним етапом послуги: подання в Дії заяви про статус кандидата на усиновлення, кандидата в батьки-вихователі прийомної сім'ї чи дитячого будинку сімейного типу або ж опікуна», – йдеться в повідомленні.\n• Розпочала роботу гаряча лінія МВС для звернень рідних та близьких полонених, зниклих безвісти та загиблих українських захисників, заявляють в Міністерстві внутрішніх справ. Номер багатоканального телефону: 380894201866. За ним можна залишити інформацію про своїх рідних, отримати психологічну допомогу, а також роз’яснення щодо прав, які мають рідні військовополонених, зниклих безвісти та загиблих осіб. Одночасно працюватимуть десять телефонних ліній.


"Публічність - це не страшно", - екс-керівник УСБУ на Черкащині Олег Котляр - Рух Валентина Наливайченка «Справедливість»\nНещодавно у Черкасах презентували обласну організацію нової політичної сили – «Громадсько-політичний рух Валентина Наливайченка «Справедливість». На установчій конференції делегати, які з’їхались зі всього регіону, керівником організації обрали екс-очильника СБУ в Черкаській області Олега Котляра. Чи готовий колишній працівник СБУ до публічності і чому він вирішив піти в політику? На ці та інші запитання Олег Котляр відповів інтернет-виданню «Вичерпно».\n— Черкащина знає мало прикладів, коли колишні працівники СБУ йшли в політику. Чому Ви прийняли для себе таке рішення?\n— Помаранчева революція: згадайте, який кредит довіри був до влади. У народу була така ейфорія! всі сподівалися, що зараз наша держава нарешті заживе щасливо та багато. Ми будемо рухатися в бік Європи і наше життя кардинально зміниться.\nПісля Революції Гідності у народу «рожеві окуляри» спали, абсолютної довіри до влади не було, але, зважаючи на ситуацію, в якій опинилася країна і на умови, за яких люди потрапили до влади, були сподівання, Однак ситуація повторилася: кардинальних змін ми так і не побачили. Те, що було обіцяно, — не було виконано. Тому я й вирішив піти у політику. Я дійсно хочу реальних змін у житті українського народу!\nОкрім того, я вирішив підтримати свого наставника, екс-керівника СБУ Валентина Наливайченка. Нам потрібно організуватися і навести лад у себе в країні, а потім заявляти про себе на міжнародній арені.\n— Політика – це публічність. Наскільки Ви готові до цього? адже будучи головою СБУ в Черкаській області, Вам часто доводилось працювати зі справами під грифом «цілком таємно»…\n— Так. Всі документи у співробітників СБУ були під грифомом «таємно» або «цілком таємно». Тому я був непублічний. Але зараз у мене інший статус. Я вирішив спробувати себе в політиці. Тепер я спілкуюсь з журналістами, громадськими активістами та просто тими людьми, яким цікава моя громадсько-політична діяльність, нашого Руху «Справедливість» та нашого лідера Валентина Наливайченка.\nЗізнаюсь: публічність — це зовсім не страшно (посміхається). Насправді, нічого складного в цьому немає, якщо ти щиро зацікавлений у змінах на краще, якщо ти відкритий до людей.\n— Ви вже декілька років не працюєте в СБУ. Чим займаєтесь зараз?\n— Я не працюю в Службі безпеки України 2 роки. Після звільнення було АТО. Деякий час я був у зоні бойових дій. Слідкував, що відбувається в країні, чекав змін, які анонсувала влада після Майдану.\n— Чому Ви вирішили підсилити команду саме Валентина Наливайченка?\n— Я працював із Валентином Олександровичем, знаю його життєвий досвід, бачив його підходи до вирішення державних питань. Ця людина знає свою справу. Тому цілком підтримую його, йогоідею.\n— Чи маєте Ви вже команду соратників у Черкаській області?\n— У нас уже у Смілі організувалася команда загальнонаціонального проекту «Армія Гідності», ініційованого Рухом «Справедливість». Це команда активістів із громадської організації «Військово-патріотичне об’єднання учасників АТО Черкаської області «Справедливість». Нещодавно, на День захисника України, вони були нагороджені медалями «За відвагу». Це хлопці, які дійсно прагнуть не балачками, а конкретними справами вирішувати проблеми на місцях, та й загалом — у країні. Проте ми продовжуємо шукати соратників. Усі, хто мають бажання, можуть приєднатися до організації Руху «Справедливість» у Черкаській області, зателефонувавши на гарячу лінію: +38 (0472) 33 03 66.\nОкрім цього, у Черкасах уже працює Юридичний центр Руху Валентина Наливайченка, де наші юристи надають кваліфіковану консультацію з різних питань.\n— Кого б Ви хотіли бачити у своїй команді?\n— У першу чергу, активних громадян, які прагнуть не радикальних революційних, а саме еволюційних змін у суспільстві. Найголовніше, небайдужих людей, які хочуть змінити життя українців на краще. Такими людьми є учасники АТО, волонтери, медики, освітяни, працівники правоохороних, судових органів. Усі, хто має на меті боротися з корупцією та злочинністю у владі.\n— Наскільки великі Ваші політичні амбіції?\n— Я не готовий сказати, що у мене є політичні амбіції. Ми будемо працювати командою покроково, а про посади у державних органах влади чи депутатство я не думаю. От зараз я задоволений тим, чим займаюсь, пройдено певний життєвий шлях, є здобутки, але попереду ще ціле життя, і що буде далі – покаже час.\n— Яким чином «План Гідності Наливайченка» (детально тут: http://www.spravedlyvist.com.ua/armiya-gidnosti) буде реалізовуватись у Черкаській області?\n— План Гідності Валентина Наливайченка – це, перш за все, допомога учасникам АТО та їх сім’ям. Зараз ця тема є дуже болючою. Адже прийшовши з передової, хлопці не відчувають тут, на місцях, підтримки. Я спілкувався з багатьма бійцями і вони розповідали, що найстрашнішим є те, що вони повернулись, але нічого не змінилось, вони не бачуть, за що борються. Їм потрібен захист. Громадський рух «Справедливість» Валентина Наливайченка для того і об’єднав тисячі активістів по Україні, аби нарешті почати розвивати країну та закінчити війну на Донбасі.\nТеги:\tОлег Котляр, СБУ, Черкаси


Медицина : Вчені знайшли ще одне джерело стовбурових клітин\nВчені знайшли ще одне джерело стовбурових клітин Автор: lesya · Опубліковано: 06.05.2011 10:45 · Розділ: Медицина\nПроект банку менструальної крові отримав назву LifeCell Femme. За словами фахівців, стовбурові клітини, сировиною для яких є менструальна кров, по суті своїй унікальні та багато в чому схожі з клітинами кісткового мозку та ембріональними стовбуровими клітинами. Як відомо, стовбурові клітини дуже швидко діляться та “вміють” перетворюватися в різні види клітин, приміром, у нервові, серцеві, кісткові клітини, клітини жирової тканини. Ретельнііше вивчення та широке застосування стовбурових клітин дає надію на лікування широкого спектру недуг.\nВважається, ніби стовбурові клітини крові можна буде використовувати не тільки жінці-донору, а й членам її сім'ї, генетично з нею пов'язаними. Особливо вони стануть в пригоді при лікуванні ХОЗЛ, остеоартриту, розсіяного склерозу, захворювань серця, діабету 1 типу, хвороби Паркінсона, різноманітних пошкоджень спинного мозку, легенів та ниркової недостатності.\nМенструальна кров містить унікальні стовбурові клітини\nЗа словами виконавчого директора компанії LifeCell International Маюрі Абая, ідея збору менструальної крові сподобалася багатьом жінкам хоча б тому, що цей метод безболісний та може застосовуватися в домашніх умовах. Зберігати зібраний матеріал можна до 60 років. За словами експертів, для зберігання кров краще збирати в юному віці.


«Я особисто йому нічого не обіцяв». Епіфаній прокоментував розрив зі своїм духовним батьком Філаретом - Главком\n21 Вересня, 2019, 11:45 glavcom.ua\nФіларет хотів, щоб Константинополь одразу визнав нас патріархатом – Епіфаній\nПісля об’єднавчого Собору стосунки між патріархом Філаретом і митрополитом ПЦУ Епіфанієм різко змінилися. До об’єднавчого Собору патріарх підтримував Епіфанія, але після отримання Томосу їхні шляхи розійшлися.\nПро це в інтерв’ю з митрополитом ПЦУ Епіфанієм розповіло видання ZN.\n«Патріарх Філарет був моїм наставником понад два десятиліття. І ми разом йшли до визнання і автокефалії. Однак виявилося, що він мав інше бачення майбутнього розвитку церкви. Хотів, щоб Константинополь одразу визнав нас патріархатом.\nКоли вчитель тобі говорить те, що не є в даний момент корисним для церкви, щось кардинально змінюється. Вибір був важкий. Але я зробив його на користь майбутнього розвитку визнаної Православної церкви України. І якби вчинив інакше, то невідомо, яким би чином склалася подальша доля помісної церкви. Очевидно, був би розкол. Невідомо, як би на це відреагував Константинополь. Звучало багато думок, аж до відкликання Томосу», – розповів про свої стосунки з Філаретом митрополит Епіфаній.\nМитрополит також прокоментував заяви Філарета про домовленості щодо реальної вади у ПЦУ.\n«Я особисто йому нічого не обіцяв. Що підтвердив в своїх інтерв’ю сам патріарх. Переговорний процес тривав кілька місяців, протягом яких були намальовані різні моделі майбутнього об’єднання. Але до останніх днів велися дуже інтенсивні переговори. І врешті-решт все, що було закріплено почесним патріархом Філаретом на папері, було реалізовано в життя. Можна вести переговори про що завгодно, але потім підписується юридичний документ, яким керуються до кінця. Вагу має тільки те, що написано чорнилом і підписано. І спиратися на те, що хтось там казав або бажав в кулуарах, думаю, не можна», – сказав Епіфаній.\nЗа словами митрополита, Філарет, залишаючись повноцінним керівником Православної церкви України, відводив йому місію голови управління Синоду у справах зовнішніх зв’язків.\n«Патріарх Філарет сам у своїй голові склав певну модель керівництва церквою. І цього не озвучував. Сам підписав всі умови, які пред’явив Константинополь, вважаючи, що після виборів предстоятеля він залишиться повноцінним керівником Православної церкви України. Це стало помітно вже після Собору і отримання Томосу. Коли я почав говорити, як я бачу в майбутньому керівництво церквою, що потрібно збирати Синод, він раптом відповів, що буде так, як бачить він. Що він – патріарх, а я як митрополит, який обраний на Об’єднавчому соборі, буду виконувати почесну місію голови управління Синоду у справах зовнішніх зв’язків», – зазначив Епіфаній.\nТеги: Філарет православна церква Епіфаній\nЗамість діалогу Московський патріархат віддає перевагу ворожнечі


Чемпіонат Європи-2018 з кросу у цифрах і фактах\nНеділя, 09 грудня 2018, 09:04\n9 грудня у Тілбурзі стартує чемпіонат Європи з кросу. Організатори змагань підготували кілька цікавих фатів про змагання, якими ми радо ділимося з вами.\nПерший чемпіонат Європи відбувся у 1994 році Алнвіку (Велика Британія). Тоді до програми входили лише забіги чоловіків і жінок. У 1997 року до програми додали юніорські забіги, у 2006-му – молодіжні, а минулого року програма поповнилася видовищною змішаною естафетою.\nЦьогорічний чемпіонат Європи з кросу обіцяє стати рекордним за кількістю учасників – 616 атлетів з 38 країн континенту.\nЧемпіонат Європи-2018 з кросу відбувається поблизу Тілбурга, у BeekseBergen– місцевості, відомій своїм Сафарі парком. Його населяють більше 150 видів тварин. Серед них тигри, жирафи, леопарди, леви, слони, носороги, страуси, зебри і багато-багато інших. Упродовж дня багато з них прогулюються у безпосередній близькості від будиночків команд і дарують їм неймовірні хвилини щастя і приємних емоцій.\nТілбург приймає вже другий за ліком чемпіонат Європи з кросу. Перший з них відбувся у 2005 році, але тоді траса була у Leijpark, у 3 км від цьогорічного місця проведення.\nАтлети подолають на чемпіонаті Європи загалом 36 кіл. Довжина маленького кола – 1000 м, великого – 1500 м. Глядачі насолоджуватимуться загалом 50 км кросу.\nЦе найприємніше для України число. Стільки медалей наші спортсмени виграли за час проведення чемпіонатів Європи з кросу. Рекордсмен за кількістю титулів – Сергій Лебідь. Він 9 разів піднімався на найвищу сходинку п’єдетсалу. Загалом у нашої команди 11 золотих, три срібних і сім бронзових медалей і з цим показником Україна сьома у медальній таблиці всіх років.\nЗа матеріалами організаторів чемпіонату Європи-2018 з кросу


Через отруєння грибами у вересні до лікарень Тернопільщини потрапили більше двох десятків дітей. Врятувати вдалося не всіх | Газета "Наш День"\nТернопілля накрила хвиля отруєнь грибами. В особливій небезпеці – діти. У вересні в обласну дитячу лікарню потрапили два десятки хлопчиків і дівчаток, яких дорослі нагодували лісовим “делікатесом”. І ця цифра продовжує зростати. 10-річну дівчинку врятувати не змогли.\nСмертельний випадок стався у Теребовлянському районі. У школі, де навчалася п’ятикласниця, розповідають – були шоковані звісткою.\n– Напередодні Марічка виступала на сцені разом з іншими дівчатками, виконуючи фінальну пісню, а вже зранку потрапила до лікарні, – кажуть учителі.\nСім’я вечеряла вдома юшкою з грибів. Дали спробувати і дівчинці. За три доби дитина померла від отруєння.\nЛікарі кажуть: у юшку потрапила бліда поганка. Незважаючи на застереження, люди продовжують смакувати лісовими грибами й наражати себе і своїх близьких на смертельну небезпеку.\nОтруїтися можна їстівними грибами\nЛілія Романенко, обласний позаштатний токсиколог\nВід блідої поганки протиотрути немає – попереджають медики. Втім, вкласти у лікарняне ліжко можуть умовно отруйні й навіть їстівні гриби.\nЗ Лілією Романенко, обласним позаштатним токсикологом, розмовляємо у реанімаційному відділенні Тернопільської обласної дитячої лікарні. Лише впродовж останніх двох днів тут виходжували чотирьох пацієнтів після того, як їх нагодували грибами. Найменшому малюку – 3 роки. Таким дітям, кажуть лікарі, не можна навіть магазинних шампіньйонів – в організмі ще не встигає виробитися фермент, з допомогою якого перетравлюються гриби.\n– Кожного року є отруєння. Минулого, однак, було доволі мало. А цього таке враження, що люди ніколи не бачили тих грибів і почали їсти їх, як в останній раз, – каже пані Лілія. – Є навіть випадки, коли годують півторарічних малят. Зазвичай це були гриби гастроентеротропної дії. Вони менш токсичні. Таке отруєння проявляється зазвичай у перших день вживання. Діти скаржаться на болі в животі, блювоту, можливі розлади стільця.\n– Це умовно отруйні гриби, – продовжує лікар. – З блідою поганкою та її різновидами не справиться жоден організм. Печінка перестає виробляти речовини, які сприяють тому, що в організмі згортається кров. Пацієнт помирає від кровотеч, які не гамуються. Печінка стає величезна, тверда, болюча. А помиляються навіть затяті грибники, адже гриби часто мутують і здатні змінюватися зовні.\nВодночас, гриби є універсальним сорбентом. Вони вбирають все з навколишнього середовища. І якщо ростуть в екологічно брудній місцевості, забирають на себе всі токсини. І ними теж можна отруїтися, застерігають медики.\nТоксини передаються навіть через руки\nДля багатьох застереження, відзначають лікарі, – як клич у пустелі. Люди бачать, чують, пострахалися – і йдуть у ліс, щоб знайти грибочків на вечерю. Збирають і близько до автошляхів, залізниць, сміттєзвализщ. Прийнято вважати: гриби – надзвичайно корисні, ледь не концентрати чистого білка. Це, кажуть медики, справді так. Однак завжди є ймовірність, що така “корисна” вечеря виявиться останньою.\n– Їв гриби, але не знаю які, – розповідає 9-річний Максим з Теребовлянського району. – Раніше не пробував, це вперше. Вони були смажені, і всі їли.\nХлопчика тільки перевели з реанімаційного відділення, зараз він у лікарні – під наглядом гастроентерологів. Йому вже нічого не загрожує, однак ту сімейну вечерю запам’ятає на все життя. Говорить, потупивши погляд, і зізнається: ніколи більше не їстиме грибів. А того дня спробував маремух, які зібрав батько.\n– Дітям не варто давати навіть таких грибів, як шампіньйони, – каже обласний дитячий гастроентеролог Анна Кабакова. – Якщо дитина з’їсть гриб, вона його таким, як спожила, і віддасть, нічого корисного з нього не взявши.\nЯкщо дитина все ж поїла грибів і скаржиться на найменший біль чи нудоту – негайно везіть її до найближчої лікарі. Час має значення.\nЦього року переважна більшість отруєнь – у Теребовлянському та Бучацькому районах. Незважаючи на те, що труяться сусіди і знайомі, люди продовжують їсти гриби й годувати ними дітей. І хоч вже 21 століття, продовжують вірити у те, що можна перевірити токсичність гриба, приміром, цибулею. Все це – міфи. А от після грибного полювання варто одразу ж помити руки. Отрута передається навіть контактним шляхом, кажуть лікарі.\nУ лікарню потрапляють цілими сім’ями\nУ школі, де вчилася Марічка, оголосили жалобу. І хоч більшість дітей з грибними отруєннями лікарі виходжують, кожної такої смерті можна було б уникнути.\nВ обласній дитячій лікарні досі згадують випадок, коли отруїлися четверо хлопчиків з однієї родини. Діти двох сестер, які з чоловіками були за кордоном, а синів тимчасово віддали під опіку своїм батькам. Дідусь-лісничий назбирав грибів, і вся сім’я посмакувала лісовими дарами. А згодом виявилося, що у страві був токсичний гриб. Врятувати вдалося не всіх…\nХлопчик помер на третю добу, згадують лікарі. І просять дорослих – якщо не бережете себе, то хоча б бережіть дітей.\nТеґи:Антоніна БрикважливоЛілія Романенкообласна дитяча лікарняотруєння грибамисмертельний випадок


Що почитати з білоруської літератури українською Що почитати з білоруської літератури українською\nДобірки Андреєй Хадановіч Білоусь Вальжина Морт Василь Бикав\nЯк «живє Білорусь» – Ірванець про українські переклади Морт, Бикова й альбом Хадановіча\nБілоруська література сьогодні доволі активно ввійшла в український книжковий ринок із його мікроскопічними накладами для чужоземних авторів. Але давно відомо, що багато званих і мало обраних. Проте обраних, тих, кому цікава проза, поезія, есеїстика і драматургія нашого справді північного сусіда, робиться в Україні щороку більше. Українсько-білоруські (і навпаки) міжлітературні зв’язки аж надто тісні, як, наприклад, у випадку шлюбу Сергія Пістончика з Оленою Степаненко. Білоруські сучасні поети й прозаїки мають в нашій країні невелику, але вдячну і чутливу аудиторію. Принаймні, Уладзімєр Арлов, Андрей Хадановіч або Альгєрд Бахаревіч вже можуть похвалитися клубами своїх фанатів в Україні, хай не надто чисельними, але відданими. Сьогодні ми розповідаємо, що з білоруської літератури ви можете прочитати українською, а також радимо один цікавий альбом.\nУладзімєр Арлов, Реквієм для бензопилки / переклад: Олександр Ірванець. – Київ: Факт, 2005 – 272 с.\nІз білоруської літератури я міг би порадити багато книжок, як перекладених у нас, так і ще не перекладених. Та в амбітній душі письменника у цей момент стрепенувся кулик, і вимагає хвалити своє болото.\nОтож, 2005-го року я переклав і видав дві збірки прози білоруських авторів. Вони вийшли у видавництві «Факт», завдяки фонду «Відродження». 2004 року там востаннє проводився конкурс «Схід перекладає Схід», і мені неймовірно пощастило отримати грант. Збірку прози Уладзімєра Арлова видавництво «Факт» видало взагалі чотиритисячним накладом. Звісно ж ця збірка розійшлася, але в бібліотеках, мабуть, ще можна її знайти. До збірки входять «Полоцькі оповідання», спогади автора з дитинства і юності, нанизані на сюжет і подані читачеві з грубуватим людяним гумором. Окремо стоїть оповідання-притча «Орден Білої Миші» про державу, в якій всього було по одному — один президент, один міністр, один жебрак, один лікар, один письменник… Єдиний президент надвечір зустрічається із єдиним письменником, і вони розмовляють при столі з вином і вечерею. Далі, як то кажуть, не будемо спойлерити. Тим більше, що книжку з такою назвою — «Орден Білої Миші» — рекомендував Андрей Хадановіч, але те видання побачило світ ще 2003 року в Білорусі.\nЗавершає українську збірку Арлова повість «Краєвид з ментоловим пахом», дещо містична, із несподіваним ефектом у фіналі: читач раптом розуміє, що розповідь уривається там, де вона, власне, мала б лише починатися.\nОкрім того, «Сибірська повість» того ж Арлова у моєму ж перекладі друкувалася в «Кур’єрі Кривбасу» в останньому числі за 2011 рік. І збірка прози Уладзімєра Арлова, укладена наново, чекає свого видавця в портфелі Олександра Ірванця (на правах реклами).\nНагадаю також, що на початку цього року спадар Уладзімєр був засуджений у Мінську до грошового штрафу за те, що прочитав на мітингу свій есей майже тридцятилітньої давності «Незалежність — це…». У січні цього року український переклад есею опублікував сайт «Збруч» із відповідною супровідною статтею.\nВасиль Бикав, Ходільці / переклад: Олександр Ірванець. – Київ: Факт, 2005 – 196 с.\nДругою книжкою, яку я переклав у 2005-му, була збірка оповідань-притч білоруського класика Васіля Бикава «Пахаджане» — «Ходільці». Я вибрав саме «ходільців», бо «ходоки» явно не пасували. А для Бикава це була остання художня проза, і була вона дуже відмінна від створеного ним попередньо величезного масиву романів і повістей про війну. Повчальні, дещо риторичні й невеликі тексти складають цілісну збірку, де автор під різними кутами оглядає й обдумує ситуацію, в якій опинився білоруський народ після того, як обрав собі першого (і єдиного по сьогодні) президента. Ось фрагмент з притчі «Носороги йдуть», і в ньому прочитується чимало алюзій до сьогодення не тільки білоруського, але й українського:\n«Плем’я давно втратило незалежність, платило велику данину й почувалось нещасним.\nГнобили плем’я огидні й могутні люди-носороги. Вони не знали ні бога, ні моралі, й безжально ставилися до кожного, хто не був носорогом. Зрештою, коли й був, ставилися так само, аби-но лиш у чомусь пішов усупереч, або якось інакше виділився з громади носорогів.\nВождем нещасного племені був молодий чоловік з гучним і славним іменем Ко, що означало Відважний. Він і був відважним, водив плем’я у бої за незалежність, хоча й не здобув перемоги. Мабуть, здобути перемогу над носорогами було просто неможливо. Але й капітулювати перед ними остаточно Ко також не міг. Він розпочав з ними переговори: багато що можна віддати, аби лиш носороги залишили плем’я у спокої. Звісно, окрім незалежності. Люди племені зібрали ледь не усю кукурудзу, сою, боби і просо, всі свої спадкові коштовності: персні, сережки, браслети, неймовірно гарний керамічний посуд, виробництвом якого вже два століття поспіль славилися їхні предки.\nКоли приїхали посланці носорогів, усе те було акуратно розкладено і розставлено на галявині під віковічним дубом. Приїжджі обдивилися й обмацали кожну річ і від’їхали собі. А як через день повернулись, то сказали: мало. Ми прийдемо, переб’ємо ваше плем’я і візьмемо усе задарма.\nВождь Ко засмутився, бо у племені вже більше нічого не лишалося, чим би можна було задобрити носорогів. А тоді приїхав новий посланець від носорогів, який привіз наказ від свого володаря: віддати йому Айю, сестру вождя, найкрасивішу дівчину племені.\nВождь Ко іще більш засумував. Звісно, йому було шкода жертвувати юною Айєю, та що він мусив робити? Він почав було розмову з радою старійшин, яка розділилась на два табори. Одні казали, що треба погоджуватись, бо інакше усім буде погибель. Інші заперечували: не можна піддаватись у жодному разі, носороги ошукають. Візьмуть Айю і не залишать плем’я у спокої. Вождь Ко, далі страждаючи, поміркував цілу ніч, і погодився на вимогу носорогів. Він гадав, що коли віддасть свою сестру, то, може, носороги підуть собі звідси геть, у свій край боліт і мочарів, і тим самим дадуть племені якийсь перепочинок. Бо інакше й справді, загибель без жодної надії. Назавтра вранці він покликав свою сестру Айю, яка вже знала про свою сумну долю. Але вона була дівчиною розумною, і мужньо прийняла цей присуд. Вона любила плем’я, землю, на якій зросла, тож і готова була принести себе у жертву, аби врятувати інших».\nЗвісно, і «Реквієм для бензопилки», і «Ходільці» давно вже зникли з прилавків книгарень, проте в бібліотеках вони напевно іще стоять, і чекають на нове своє прочитання, вже з погляду сьогоднішнього.\n«Mury» — «Муры»\nЩо ж до Андрея нашого Хадановіча, який значною мірою уособлює собою Білорусь літературну-інтелектуальну-сучасну, то про нього хочеться поговорити в його іншій іпостасі. Він міцно прив’язаний до України, тут закопаний пуп його першої книжки «Листи з-під ковдри». Білоруською мовою видавництво «Факт» випускало і його збірку «From Belarus with love». Також в Україні видавалися двомовні книжки Хадановіча. Ми знаємо Андрея, як неймовірного трудоголіка, – його експеримент з Константом Ґалчинським, коли він щодня перекладав по одному віршу поета й за два місяці зробив збірку, мене особисто вразив. Так от, у його доробку є неймовірно цікава і досконала збірка. Точніше — це диск. Андрей переклав і наспівав цілий диск пісень польського барда Яцека Качмарського «Mury» — «Муры». Цей диск викладений на «хмарі», і я наполегливо рекомендую звернути на нього увагу.\nPatryk Linkiewicz · Андрэй Хадановіч – Муры\nНа диску Андрей являє і певний вокальний талант – він виспівує рядки власного ж перекладу, правильно їх інтонуючи, а це дуже важливо. Тут дихання і ритм поета не зраджують Хадановічу ані на мить. А вже щодо віртуозної техніки, з якою виконано переклади, – то тут можна лише по-білому заздрити. Андрій подвигнув колосальну працю, переклавши й озвучивши близько двох десятків мудрих, драматичних, глибоких текстів, демонструючи при цьому високий перекладацький і стилістичний клас. У його «беларушчыну» не можна не закохатися. Дві пісні — пам’яті Володимира Висоцького і пам’яті Бруно Ясенського — великі за обсягом, практично поеми, строф по п’ятнадцять, чи й більше, і упродовж тексту аматорові високої версифікації доводиться неодноразово ловити себе на почутті філологічного, письменницького, перекладацького кайфу, насолоджуючись метафорами типу Риби Європи, що її ділять кухар-німець і француз-кулінар, або мандруючи колами радянського пекла разом з Висоцьким.\nМи не привчені до раю.\nНам потрібно — в боротьбі.\nТут ніхто нас не карає.\nЦе кожен сам обрав собі!\nРекомендую слухати цей диск вдумливо, налаштовуючись на інтонацію виконавця. Пісня про Боба Дилана — це повний психоделік, а зовсім поряд ідуть веселі лімерики про народи:\nРаз якось поляк зустрів українця,\nЙ присіли удвох при горілчаній скриньці.\nТа слово за слово — дійшли аж до Львова,\nІ гризлися, як у звіринці!\nАбсолютно ліричний «Пияк» — переспів з Жака Бреля — мій улюблений твір на диску. А там є ще пісня про Юлія Цезаря, який шліфує свій лаконічний стиль, про Ноїв Ковчег, від імені його будівничого. Є жахливий романс від імені вартового в сторожці, на самоті зі старим псом. Є пісня штукарів, балаганних блазнів, бубабістів (вона завершує диск). Прекрасна, страхітливо-повчальна пісня-розповідь від імені співака, який загулявши, отямився у великій залі, серед численного колективу чоловіків:\nЯ збагнув, що за народ у тій залі,\nАле розпач мій мене не відпустив.\nКастрували мене, кастрували,\nТа зате взяли в престижний колектив!\nЦю пісню я радив би якнайчастіше прослуховувати членам творчих спілок та інших об’єднань громадян, які — об’єднання, а не громадяни, — вважаються престижними.\nХоч кастрат — кастрату брат,\nАле мріє все ж кастрат,\nЩоб узяв який магнат його в солісти!\nДиск «Муры» побачив світ у Мінську за сприяння Польського інституту в Білорусі, тож коли хто вхожий до бібліотеки ПІ, то у них має бути цей диск. Але він також є на «хмарі», як вже говорилося вище.\nПісенна творчість Хадановіча — це тема для окремої розмови, і можливо, окремої критичної розвідки. Цей диск – справді видатний перекладацький твір, і я наполегливо рекомендую його до прослуховування усім, хто цікавиться білоруською мовою, літературою, поезією.\nЛишилося тільки додати, що пісня «Мури», яка й дала назву цілому диску, сьогодні перетворилася на гімн білоруського протесту, вона звучить по всій країні, від Мінська й до маленьких районних містечок.\nРозвали тюремний мур!\nДурно долю не марнуй!\nТвій недремний страх даремний,\nБо впаде тюремний мур!\nЗ білоруської поезії, перекладеної українською, хочеться порадити поему «Амбасада» авторства Марії Мартисєвіч. У Білорусі ця поема вийшла окремим виданням, а в Україні була перекладена Анастасією Живковою і вміщена в журналі «ШО» за січень 2014 року. На жаль, доступ до архіву цього часопису відсутній, але в бібліотеках його напевно можна відшукати. Ось монолог Алєни, героїні поеми, яка хоче виїхати з Білорусі на Захід, у якусь Полабську республіку, державу, котра входить в ЄС і водночас є близькою, такою собі «іншою Білоруссю»:\nКвитки у руці,\nстрахові у руці, реву,\nяк зарізана корова по нездоєнім молоці.\nНе вантажиться пошта сьогоднячки,\nне приатачується атач,\nале, найголовніше, сонечку,\nнайголовніше — ти не плач.\nНе плач, моє дитятко, не плач, мій рідний синок,\nподарую тобі цей чарівний червоний совок.\nЗ нього золотий пісок\nДо формочки вибігає,\nХто має такий совок, той право має.\nПоганих діток з руки\nможна бити прямо в чоло,\nмаєш совок такий — у житті тобі повезло.\nТой поміж діток нарком,\nхто має совок такий,\nТаким червоним совком\nможна спиняти полки.\nЦим совком, милий\nз осені до весни\nможна саджати «іли» на аеродром лісний.\nГуляйся, синку, як маєш,\nгуляйся совком до пори,\nколи ми совок закопаєм\nв підніжжя Дзержинської гори,\nколи я перемелю зубами,\nпрогризу, прокушу кордон\nі на Потсдамерпляц,\nна Курфюрстендамі тебе народжу.\nМарія Мартисєвіч теж добре знана в Україні, і хочеться дочекатися її збірки в українських перекладах. Її доробок цікавий і чималий, але «Амбасаду» хочеться рекомендувати як зразок поезії соціальної й приватно-інтимної водночас. Це твір про любов — до рідного краю, до дитини, до світу.\nВальжина Морт, Епідемія Троянд / переклад: Дарина Гладун, Лесик Панасюк. – Київ: Люта Справа, 2019 – 168 с.\nТим часом видавництво «Люта справа» випустило рік тому збірку іншої білоруської поетки Вальжини Морт «Епідемія троянд» у перекладі Лесика Панасюка і Дарини Гладун. Спадариня Вальжина живе в США, викладає в Корнуельському університеті. І звісно ж її поезія — це поезія з іншого континенту, просякнута Америкою, та все ж так само білоруська. Надихнута й насичена досвідом інакшого віршування, орієнтована на загальносвітові тенденції, – та все ж білоруська, коли авторка, наприклад, звертається до рано згаслого світоча їхнього відродження сторічної давнини Максіма Багдановіча:\nЗаходь, Максіме!.. Це місто Мінськ,\nяке під подушками хмар задихається.\nТи тут лише статуя у важкому кожусі,\nБо тут кожен пам’ятник у кожусі.\nНе з вовни, а з липової кори,\nА комірці з бджолиного хутра.\nІ в кожній кишені по ременю.\nІ по шиї під коміром.\nВзимку тіні утеплюють стіни.\nТіні забиті в усі дірки й вікна.\nІ в музеях самі кожухи на вітринах\nІ петлі. А розсіл тут заміняє усі рідини.\nСучасна білоруська література сьогодні достатньо багата й різноманітна, і крім наведених п’яти збірок, друкованих і однієї наспіваної, – можна було б додати ще чимало цікавого й корисного. Ближні сусіди на те й найближчі, щоб позичати в них усе найкраще й найбільш корисне. А також ділитися з ними своїм найкращим. Від такого обміну багатшими робляться обидві сторони.\nДобірки Андреєй Хадановіч Білоусь Вальжина Морт Василь Бикав Марія Мартисєвіч переклади Уладзімєр Арлов


Виставка скульптур Андрія Ревенка «Деревина. Друге життя» / Афиша - weekend\nВиставка «ДЕРЕВИНА. ДРУГЕ ЖИТТЯ» - це серія сучасних скульптур зі старої деревини, виконаних в абстрактному стилі. Скульптор та художник Андрій Ревенко створює складні абстрактні арт-об'єкти, використовуючи пластик, метал, клей та інші матеріали.\nУ своїй творчості Ревенко доступними засобами доносить до глядача власні уявлення та переконання. Однією з провідних тем його робіт є швидкоплинність часу, його безапеляційна суворість та обмеженість: «У житті так стається, що є те що вже неможливо повернути.\nЦе може бути близька людина, сказані слова – щось, що втрачене назавжди. Мені завжди хотілося спробувати це виправити», - зізнається автор. Як саме можна реалізувати подібне прагнення художнику «підказала» деревина: «Наштовхуючись у повсякденному житті на старі закинуті шматки деревини, підгнилі колоди, я зрозумів, що з часом це все зникне. Подібні роздуми дали мені бажання і можливість спробувати виправити такі речі, продовжити життя деревини за допомогою мистецтва, занурившись в стан причетності до процесу повернення та збереження, наділяючи матеріал новим образом і характером.»\nАндрій Ревенко – митець, який постійно перебуває в стані пошуку ланок, що з'єднують його творчість з важливими соціальними та життєвими процесами, які мають прямий вплив на кожного з нас.\n4 липня 19:00 - 21:00 Всі. Свої D12 вул. Десятинна, 12\n2 серпня, 2 вересня 19:30 - 20:40 Київський планетарій вул. Велика Васильківська, 57/3


Зеленський звернувся до українців раніше Порошенка\n01 Jan 2019 в 09:54\nВолодимир Зеленський розповів, що він зважився на важливий крок\nНа телеканалі 1+1 замість новорічного звернення президента України Петра Порошенка, показали українського шоумена і продюсера Володимира Зеленського, який заявив про своє рішення балотуватися на посаду президента України – передає Знай.ua.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: 2018 рік був насичений на політичні події: скандали, звільнення, зрадництво і т.д.\n«Якщо б ми голосували за Голобородько, персонажа серіалу «Слуга народу», і якби він був в реальному житті Голобородько, і якщо б він робив такі ж справи і ті ж речі, як у фільмі — тому що сьогодні ми не знаємо, як живе Зеленський, хоча він і публічний. Його публічність обмежується певними рамками. Яке політичне життя він веде…», — зазначив Харчишин.\nНагадаємо, шоумен та комік Володимир Зеленський на виборах президента 2019 може перемогти і не теоретично.\nТаку думку висловив політичний оглядач Леонід Швець.\n“Кого б не обрали президентом, битва за парламент буде спробою підкоригувати перемогу. Наприклад, перемагає Порошенко, Рада будуватиметься як антипорошенківська,” – розповів він.\nЗа словами експерта, наступні вибори не нестимуть освіжаючого ефекту.\n“Лідер перегонів Юлія Тимошенко. Але з цифрою, яка не змінюється кілька років — 13 відсотків”, – зауважив Швець.\nКрім того, він прокоментував і шанс на перемогу кандидата Зеленського.\n“Його можлива перемога перестала бути теоретичною. У другому турі може з’їсти Юлію Володимирівну. Країна має шанс прокинутися із президентом Володимиром Зеленським. Хто знає, що із цим робити?”, – сказав експерт.\nЯк повідомлялось раніше, “Не чекали, а воно – розпочалось” – стартувала передвиборча президентська кампанія


Орел не ловить мух. Politeka\nВ Україні на повних парах почалася передвиборна боротьба. Протистояння загострюється буквально на очах. І вже стало зрозуміло – у цьому протистоянні будуть збивати усіх. Надто серйозні ставки робляться на майбутні вибори.\nЩо особливо засмучує і видається надзвичайно цинічним – це те, що ключові фігури цієї боротьби не гребують використанням патріотичних сил для розповсюдження чорного піару.\nОсобливо діставатиметься на цьому фронті чесним і принциповим людям. Саме їх, в першу чергу, будуть втоптувати у бруд. Для чого тим, хто хоче наживатися на Україні, на війні у Донбассі, на нас із вами – чесні політики? Згодьтеся, ні до чого.\nЯскравий приклад останніх днів – кампанія проти Тараса Костанчука. Достатньо йому було заявити себе серйозною постаттю в українській політиці, як це викликало хвилю негативу. Причому, цілком сплановану.\nМи вирішили розібратись – звідки і чому йде ця хвиля. І найголовніше: кому вигідно очорнити ім’я Костанчука.\nОтримав дві вищі освіти – біологічну та юридичну.\nОстанні 10 років займається юридичною практикою.\nУ 2005 році заснував громадську організацію «Дніпро-Україна», яка займається пошуком та перепохованням бійців, загиблих під час Другої світової війни. За десять років цією організацією було знайдено і перепоховано з військовими почестями більше 1000 бійців Другої світової війни.\nЗ перших днів – на Майдані.\n19 лютого 2014 року під час сутичок отримав поранення та контузію.\nПісля початку АТО пішов добровольцем на фронт: інструктором, а згодом командиром штурмової групи батальйону спеціального призначення «Донбас».\nПерша штурмова групи на чолі з ним брала участь у визволенні Лисичанська, Попасної, Артемівська. В Іловайську командував частинами батальйону, що вели вуличні бої, отримав поранення, потрапив в оточення.\nПісля повернення із зони бойових дій у листопаді 2014 року створив всеукраїнську громадську організацію учасників АТО «Справедливість».\nЯкщо дослідити медіа та соцмережі, то можна прослідкувати ключове джерело негативу, спрямованого проти Тараса Костанчука.\nМова йде про одіозну особистість – Євгена Шевченка, як його називають деякі медіа, “стукача за покликанням”. Багато хто пам’ятає не стільки Євгена, скільки його шикарне авто Mercedes CL 500 за 40 тис. доларів. Саме це авто перекривало шляхи силовикам у Києві на Трьохсвятительській вулиці, коли ті намагалися 5 грудня 2017 року вивезти Саакашвілі.\n11 квітня Шевченко розмістив на своїй сторінці у мережі Фейсбук пост, у якому звинуватив Костанчука у всіх смертних гріхах. Починаючи від начебто членства у Партії регіонів, роботі на сепаратистів, судових спорах, і закінчуючи рейдерством (стандартний набір для створення образу “ворога народу”).\n19 квітня “Українська правда” опублікувала статтю “Who is Тарас Костанчук: що відомо про нове обличчя з білбордів?”, у якій є низка посилань на пост Шевченка.\nПричини з’яви шевченкового тексту стають зрозумілими, якщо знати, що він є “правою рукою” (а точніше було б сказати – маріонеткою) не менш одізного Семена Семенченка.\nСеменченко (він же Костянтин Гришин) – дуже двозначна фігура. Він виступає проти всіх, хто не з ним. А ще більше проти тих, хто знає правду АТО не зі слухів. Цілком можливо, що у Костанчукові Семенченко вбачає загрозу своїй кар’єрі. Тому йому життєво важливо вибити керівника “Справедливості” з політичного поля.\nДля цього йому, в першу чергу, потрібно знівелювати Костанчука як учасника АТО. І одне з найбільших випробувань у житті керівника штурмової групи батальйону “Донбас” перетворилося з легкої руки “побратима” Семенченка у зраду.\n“Українська правда” навела дані з посту Шевченка про Іловайську операцію:\n“Відбувалося бойове зіткнення в центрі Іловайська, і просто він (Костанчук — ред.) зник. Тобто в розпалі бою ніхто не слідкував, де він подівся. Після повернення вже почали рахувати втрати. Його вважали загиблим. Шукали його, як і інших багатьох. І його телефон по білінгу світився по Донецьку та іншій окупованій території. Він не знав, що ми маємо дані по білінгу, і коли він повернувся, сказав, що був в Іловайську весь цей час у якихось цивільних”.\nТрохи нижче автомайданівець Олексій Гриценко заявив “Українській правді”:\n“Я … почав наводити про нього довідку і через правоохоронні органи, і через хлопців з Донбасу. Всі сказали, що не було такої штурмової групи, якою він нібито керував”.\nТа є інші свідчення.\nСергій Міщенко (позивний “Яр”) перебував у складі “неіснуючої штурмової групи” під командуванням Костанчука і був безпосереднім учасником подій в Іловайську.\n“19 серпня Тарас очолив штурмову групу, яка прийшла на колію залізниці, і пробилася на сторону, яку займали сепаратисти. Ідея операції полягала в тому, щоб відволікти увагу сепаратистів на наш наступ. Ми прийшли, виконали своє завдання досить успішно. В перших боєзіткненнях взяли в полон 8 сепаратистів.\nПісля цього штурмова група пішла далі у місто, де були бойові зіткнення зі снайперами, та з важкою технікою сепаратистів. Я в той момент вже займався пораненими і полеглими хлопцями. Організовував їх евакуацію через залізничну колію.\nНа момент, коли у місто зайшла важка техніка ворогів, Тараса було поранено разом зі ще одним бійцем. Тарас затягнув товариша у найближчий будинок. І там вони заховались у квартирі місцевої жительки. Підкріплення “Азову” не змогли пробитися до міста. Вся штурмова група більш-менш організовано відійшла. На той час зниклими безвісти ми вважали лише Тараса і другого бійця.\nПісля цього Тарас залишився в оточенні, а ми вже вели позиційні бої в самому Іловайську. Ми планувати розшукати їх, але не було зв’язку. Я не знаю, хто там про який білінг розповідав, але зв’язку там точно не було (виділення – ред.)\nМи планували операцію пошуку по будинках, але сепаратистів було дуже багато.\nЯ вважав Тараса зниклим безвісти. І, чесно кажучи, вже не сподівався, що він вижив. Але він вижив. На початку вересня він вийшов на територію України. Знаю, що виходив він дуже важко, але вийшов…”\nПідтверджує слова “Яра” і Євген Положій, письменник і журналіст, який досліджував історію Іловайської трагедії.\n“Тарас був серед тих, з ким я спілкувався, коли досліджував тему Іловайська. І зробив з ним інтерв’ю, після того як багато людей сказали «зверніться до Тараса, він знає, він там був, він там керував». Я читав спогади бійця, який з ним був – позивний у нього – “Нікітос”. І ці спогади підтверджуються кількома людьми з тієї території, які займалися тим, щоб допомогти Тарасу і Нікітосу повернутися. Вони намагалися врятувати поранених. А коли бій був біля міської адміністрації, вони вдвох залишилися, поранені, і заховалися у під’їзді, і потім у квартирі місцевих мешканців. І перебували там деякий час, в Іловайську. А потім звідти вже через певний час потрапили на нашу територію. Їм допомогли звідти вибратися. Це була ціла спецоперація. Вони не були в полоні. Вони там переховувалися”\nНе менш вагомим доказом є і документальні кадри, які використані у фільмі Марії та Анастасії Старожицьких “Війна химер”. Цей фільм взяв участь у відборі від України на 90-ту кінопремію «Оскар», отримав Гран-прі Рівненського міжнародного кінофестивалю-2017. У цьому фільмі Тарас Костанчук неодноразово з’являється у кадрі. І як підкреслюють автори: щоб розвіяти сумніви щодо того, ким був Костанчук для наших бійців, просто подивіться цю стрічку.\n“Мені дуже пощастило з таким командиром, – сказав Сергій Міщенко. – Декілька разів він врятував нашу штурмову групу. Ми знаходили засідки, брали полонених. У Тараса вистачало не тільки сили і волі, але й військової хитрості”.\nТож, “докази” Шевченка та “всі казали” Гриценка, як і інші закиди Костанчуку щодо Іловайська, не мають під собою ані найменшої підстави.\n“Майдан нас всіх з’єднав, – говорить Євген Положій. – Я просто ностальгую, згадуючи ті часи, коли ми були просто єдиним народом і втрата кожного громадянина України сприймалась як особистий біль кожного. І те, що відбувається зараз, коли навіть люди, які воювали, які стояли разом проти ворога, приходять на могилу побратима і не вітаються один з одним, бо тепер між ними розбрат – на це боляче дивитись. Тарас на мене справив дуже глибоке враження як людина, що ідейно пішла зі зброєю захищати Україну. Це людина, яка знала, що вона робить на війні. І на відміну від того ж Семенченка, Тарас був у тій гарячій точці до кінця, аж поки не втратив можливість воювати”.\nТарас Костанчук – людина, яка пройшла через війну. Навіть більше того – війна пройшла крізь нього. Він не відсиджувався в штабах, не “грався” у “стрілялки”, а воював. Він сформований війною. Звідси – його принциповість. І те, що в українській політиці з’явилася нова сильна особистість – це абсолютний факт.\nТеги: Иловайск Семен Семенченко


Домашнє завдання УРОК № 33 - Українська література 1920-1930 pp. Урок №1 -2 українська література XX ст. Як новий...\nСистематизація та узагальнення вивченого Доведіть чи спростуйте\nСкладіть сенкан «Степан Радченко»\nУРОК № 34 РМ (У) № 1. РОЗВИТОК МОВЛЕННЯ. УСНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ МІНІ-ТВІР НА ТЕМУ «ЧИ ПІДКОРИВ МІСТО СТЕПАН РАДЧЕНКО» Мета\nАктуалізація опорних знань Формування вмінь та навичок Підготовка до написання твору-роздуму\nСкладання таблиці «Сфери завоювання Степаном міста»\nСамостійна робота учнів над твором-роздумом Заслуховування творів-роздумів окремих учнів\nДомашнє завдання УРОК № 33\nВАЛЕР’ЯН ПІДМОГИЛЬНИЙ. ОБРАЗ «ЦІЛІСНОЇ»\nЛЮДИНИ В ЄДНОСТІ ЇЇ БІОЛОГІЧНОГО, ДУХОВНОГО, СОЦІАЛЬНОГО - ІНТЕЛІГЕНТА СТЕПАНА РАДЧЕНКА, СКЛАДНІСТЬ І НЕОДНОЗНАЧНІСТЬ ЙОГО ХАРАКТЕРУ. ІРОНІЧНИЙ ХАРАКТЕР ЗМАЛЮВАННЯ\nМета: визначити складність та неоднозначність образу Сте\nпана Радченка, звернути увагу на маргінальність українського інтелігента; формувати вміння учнів аналізувати художній образа-персонажа, систематизувати, узагальнювати; висловлювати власну думку, збагачувати словниковий запас учнів, розвивати творчі здібності учнів.\nЯку людину можна назвати цілісною?\nЦілісна людина — це така людина, у якій гармонійно поєднані три її складові: дух, душа й тіло.\nЛюдину можна назвати духовною, якщо вона проживає, постійно вдосконалюючись духовно та фізично.\nЯку людину можна вважати цілісною? Якщо її думки й слова не розходяться з учинками; якщо вона дотримує слова й не обманює; якщо вона щира й відкрита для інших людей; якщо вона відчуває єдність з природою; якщо вона слухається свого серця, роблячи справу життя. Цілісна людина уважна до всього, що вона робить; вона уважна до кожної дрібниці. Цілісну людину характеризує її здатність звертати увагу на все, з чим вона стикається в житті.\nВ основі сюжету роману «Місто» — історія людської душі, можливо, з автобіографічними елементами, хоча сам письменник категорично заперечував ототожнення персонажа з автором. Образ молодого письменника Степана подається в єдності біологічного, духовного, соціального. Але чи можемо ми назвати його цілісною людиною?\nЦілісність — внутрішня єдність, єдине ціле духовного, психічного, фізичного світу.\nДуховність — оцінка внутрішнього психічного життя.\nПсихологізм — внутрішній світ персонажа.\nПідготовка до сприйняття навчального матеріалу\nРоману передують два епіграфи:\n«Шість прикмет має людина: трьома вона подібна на тварину, а трьома на янгола: як тварина — людина їсть і п’є; як тва- рина вона множиться і як тварина — викидає; як янгол — вона має розум, як янгол — ходить просто і як янгол — священною мовою розмовляє». Другий епіграф — з роману А. Франса «Таїс»: «Як можна бути вільним,., коли маєш тіло?»\nУ кожній людині є добро і зло, які постійно борються між собою. Якщо людина духовна, то у її внутрішньому світі добрі риси перемагають. Людина постійно повинна шукати рівноваги між бажаннями душі й тіла. Духовна людина вміє приборкувати тілесне. їй притаманні поняття моральності, цнотливості, порядності. На особистість, яка не вміє керувати власними почуттями, чекає поразка. Слово вчителя\nМи говоритимемо про людську душу, у якій постійно борються добро і зло, яка інколи готова заради власного самоствердження здійснити моральний злочин. Разом із тим власник цієї душі є людиною неординарною, талановитою, цілеспрямованою, особистістю, не позбавленою вміння іронічно, скептично сприймати себе та навколишній світ.\nЯке протиріччя між походженням персонажа та його соціальним становищем? (За походженням він селянин, а за соціальним становищем — інтелігент.)\nЯкі ж риси янгола властиві Степанові? (Хлопець здібний, на початку свого життя в місті має шляхетні наміри, наполегливий у досягненні мети, талановитий, відповідальний, самоіронічний, здатний до самоаналізу, критичний, чесний перед самим собою: «Він не брехав перед собою ні в думках, ні в учинках...». Це тип персонажа, схильний до самоспоглядання, самозосередження.)\nЧи можна вважати прагматичність Степана позитивною рисою? (Однозначно відповісти неможливо. Прагматизм Степана є помічником у кар’єрному рості, під час якого персонаж руйнує свою душу. Бажання вчитися, щоб боротися потім з вадами сільського життя, можна назвати також прагматичним. Але ця прагматичність, на відміну від першого прикладу, зі знаком «плюс».)\nЯкі ж риси тварини властиві Степанові? (Як говорить сам автор, залишилося в нього щось від дикого звіра. Він егоїстичний, меркантильний, гордовитий, корисливий, безпринципний кар’єрист. У душі Степана постійний двобій добра і зла, правди і кривди, через свою безпринципність персонаж\nне може визначити, що ж найголовніше для нього в цьому двобої. Іноді в голові Степана з’являються думки, притаманні хижому звірові, а не інтелігентній людині. Посварившись з Максимом, він пішов геть. А в голові вирій думок: ця наволоч ударила його в обличчя! Ач який лицар об’явився! З великим задоволенням він згадував, як душив Максима, бив його, «вивертав, калічив і заразом жалкував, що так швидко урвав свою кару. Вбити б гадюку! На юшку потовкти!» Недарма каже юнакові Зоська: «Душа у тебе погана».)\nУ яких випадках тілесне перемагає? (У стосунках із жінками.)\nЩо перемагає остаточно: тілесне (матеріальне) чи духовне? (Духовне, безумовно, програє. Місто знищує в персонажа моральні, духовні цінності, залишаючи кар’єриста, самозакоханого егоїста самотнім і нещасним.)\nЩо можна віднести до біологічного, тілесного в Степані? (Стосунки з жінками, прагнення комфорту (побутові потреби: облаштування квартири, одяг тощо), прагнення насолодитися життям.)\nЩо відноситься до соціального? (Навчання, робота, цікавість до людей, пошук свого місця в суспільстві.)\nЩо можна віднести до духовного? (Літературна творчість, бажання кохати й мати друзів. Водночас це й моральне виродження, зміна моральних орієнтирів, самотність і душевний біль.)\nЧи можете ви назвати Степана переможцем? (Ні. Незважаючи на численні перемоги, Степан усвідомлює безглуздість свого існування й те, що він борсається в житті, яке позбавлене глибинного змісту, життя грається з ним. До розуміння цього він прийшов після декількох подій: смерті Зоськи, трагедії Максима, розчарування у власних силах.)\nЧи можете ви сказати, Степан реалізувався в житті? (Ні. Можна сказати, що він реалізувався найбільше в літературі. Степан любив літературу, вона стала йому близькою й найдорожчою. І її він розцінює як першу ознаку культурної людини. Творчість надає життю смислу — Степан стає письменником, щоб написати повість про людей, а, може, і про себе, розповісти їм, що життя — це безмежна свобода, але цілеспрямована й осмислена самою особистістю. Але цей задум так і не був здійснений.)\nЯк зазначає знавець і видавець «Міста» В. Мельник, саме на перехресті міста й села знаходилися «кляті питання» української літератури. Як це висловлювання може пояснити особливості характеру Степана Радченка? (В. Підмогильний з властивим його творчості тонким психологізмом намагається створити образ людини, у душі якої відбувається безперервна боротьба між добрим і злим началами, між духовним і тваринним, щоб простежити, що ж буде переможцем. Ця боротьба деякою мірою обумовлена тим, що людина потрапила з одного життєвого середовища в інше (із села до столиці), стала мар- гіналом, який остаточно не порвав зв’язок із селом, і, навіть (як йому здається) завоювавши місто, так і не зріднився з ним.)\nЧи можна однозначно оцінити характер персонажа — позитивний чи негативний? (Ні, у ньому є і те, й інше. Це людина, сповнена суперечностей: зовні він красивий, привабливий, користується певним авторитетом у літературних колах, та в нього темна душа. А місто, яке так гостинно зустріло його, юнак хоче підтоптати, покласти собі під ноги. Він — людина-завойовник, яка розбазарює свій талант. Ось один з епізодів роману. Степана запросили на вечірку до інституту, де він прочитає своє оповідання «Битва». Успіх, пише автор, був великий, «та Степан до цього успіху поставився дуже неприхильно і навіть не визнав за потрібне підняти квітку, кинуту йому на сцену, цей перший лавр із вінка своєї майбутньої слави».)\nЧи відчуває Степан, що втрачає себе? (Так, інколи хлопець відчував, що втрачає себе. Оті часточки свого «я» йому хотілося зібрати, повернути їх до себе, з’ясувати свою сутність. Та на зміну цим думкам приходили зовсім інші, протилежні.)\nЧи є у творі оцінка персонажа автором? (Ні, усі події переломлюються через свідомість Радченка. Сам автор ніде не схвалює й не осуджує свого персонажа.)\nДоведіть чи спростуйте\nЧи можна назвати Степана Радченка цілісною особистістю?\nВ. Підмогильний не нав’язує читачам готових висновків, проте примушує задуматись над...\nЗавойовує, створює, руйнує.\nПостійно шукає сенс життя.\nПідготуватися до уроку розвитку мовлення — складання усного навчального міні-твору на тему «Чи підкорив місто Степан Радченко?».\nДля того щоб стати цілісною людиною, кожен повинен...\nУ характері Степана мені найбільше не сподобалося...\nНайбільш привабливою рисою Степана я вважаю...\nЯ вбачаю сенс життя у...\nУРОК № 34 РМ (У) № 1. РОЗВИТОК МОВЛЕННЯ. УСНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ МІНІ-ТВІР НА ТЕМУ «ЧИ ПІДКОРИВ МІСТО СТЕПАН РАДЧЕНКО?»\nМета: повторити алгоритм створення твору-роздуму, вчити\nзастосовувати набуті знання на практиці; розвивати вміння аналізувати й узагальнювати матеріал, складати твір-роздум на задану тему, збагачувати словниковий запас учнів, розвивати презентаційні навики; виховувати найкращі моральні якості людини. Теорія літератури: персонаж літературного твору, художній образ. Обладнання: пам’ятка «Алгоритм створення твору-роздуму». Тип уроку: урок розвитку усного зв’язного мовлення.\nУ романі «Місто» йдеться про досить типову на ті порево- люційні часи ситуацію, коли у споконвічно «селянській» Україні почало активно розвиватися місто, і тисячі Степанів, левків, надійок із занедбаного українського села потягнулися до міської культури, цивілізації, тобто добровільно й цілеспрямовано ступили на шлях поступу й пошуку.\nУ творі основну увагу засереджено на взаєминах двох персонажів — Степана Радченка й міста.\nМісто поступово завойовує душу Степана, а Степан, у свою чергу, прагне завоювати місто. Чи вдалося це йому?\nВідповідь на це питання ви дасте у своїх творах-роздумах.\n• Які сфери завоювання Степаном міста ми можемо назвати? Складання таблиці «Сфери завоювання Степаном міста»\nВступити до інституту, вивчитися та повернутися в рідне село: «щоб вернутися при повній зброї на боротьбу і з самогоном», і з недіяльністю місцевої влади»\nЛегко вступив до інституту, але навчання не завершив\nПрагнув стати відомим письменником\nНаписав оповідання «Бритва» та кіносценарій, видав збірку оповідань, але задум написати твір про людину так і не здійснив\nШвидко завойовує, намагаючись позбавитися від самотності, душевної роздвоєності\nВикористовує кожну 3 них у своєму сходженні на вершину слави. Швидко розчаровується в них\nПрагне влити в Місто «свіжу кров села, що змінить його вигляд і істоту»\nВступ до вищої школи. Читання лекцій на курсах української мови.\nУчасть у літературній вечірці й рішення взятися за перо. Перша публікація в часопису. Престижна посада відповідального секретаря журналу.\nВдало написаний кіносценарій\nСамотність через його індивідуалізм, егоїзм та самозакоханість\nІнтерактивна вправа «Таблиця Елвер\nУ двобої з містом Степан програв: воно зробило з нього індивідуаліста та егоїста.\n«...вечори обнімали його лячним неспокоєм, почуття страшної самотності гнітило його. І він терпів божевільний біль людини, що втратила особисте»\nДосяг багато чого, про що на початку своєї міської кар’єри тільки мріяв: добре житло, престижну роботу, славу.\nМісто примусило його більше уваги приділяти розвиткові особистості: він почав більше читати, вивчив самотужки іноземні мови, активно зайнявся спортом\nПро що свідчать аргументи в графі «Так?» (Вони вказують на те, що у внутрішньому світі Степана сталися зміни, які ведуть до моральної деградації.)\nПро що свідчать аргументи в графі «Ні?» (Вони свідчать про наполегливу роботу персонажа над собою, яка веде до покращення соціального та майнового статусу.)\nДо якого висновку підводять нас ці аргументи? (Можна сказати, що Степан як набув, так і втратив. Він виграв декілька битв місцевого значення, але програв усю війну. Тобто, ставши більш освіченим і досягши успіху в цивілізованому суспільстві, персонаж утратив багато позитивних особистісних рис, отже, став аморальною істотою.)\nСамостійна робота учнів над твором-роздумом\nЗаслуховування творів-роздумів окремих учнів\nДібрати цитати, які характеризують стосунки Степана з жінками й самих жінок.


Гра Ельза. Крижаний квітка Онлайн. Грати безкоштовно\nГра Ельза. Крижаний квітка\nГрати в гру Ельза. Крижаний квітка онлайн:\nОпис гри Ельза. Крижаний квітка\nКоролева Еренделла - природжений садівник, і ось зараз дівчина сповнена рішучості виростити крижаної квітка. На жаль, Ельза не знає, як виростити сніжне рослина із замороженої насіння. Щоб виростити подібне диво принцесі знадобляться поради сніговика Олафа і твоя допомога. Виконуй доручення Ельзи і Олафа, щоб виростити гарну квітку!. Грати в гру Ельза. Крижаний квітка онлайн.\nТехнічні характеристики гри Ельза. Крижаний квітка\nГра Ельза. Крижаний квітка додана: 20.03.2015\nІгри, схожі на гру Ельза. Крижаний квітка\nСкачати гру Ельза. Крижаний квітка\nВставити гру Ельза. Крижаний квітка на свій сайт:\nЩоб вставити гру Ельза. Крижаний квітка на свій сайт, скопіюйте цей код і вставте в html код свого сайту. Також якщо вам сподобалась гра Ельза. Крижаний квітка, скопіюйте і відправте посилання своєму другові або всім своїм друзям, поділіться грою з усім світом!\nЗ грою Ельза. Крижаний квітка, також грають в ігри:


"Постраждалі" поліцейські відсторонені від служби / апрель / 2018 / Новини / UZHGOROD.in - Закарпатський інформаційно-діловий портал\n"Постраждалі" поліцейські відсторонені від служби\n10 квітня 2018 13:13 235175478 0177137\nНачальник Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Роман Стефанишин повідомив, що всіх правоохоронців, які потрапили в ДТП на службовій машині в Берегівському районі, відсторонено від служби. Про це інформує відділ комунікації поліції Закарпатської області\nСьогодні, 10 квітня, начальник ГУНП в Закарпатській області Роман Стефанишин прокоментував ситуацію про ДТП за участі поліцейського службового автомобіля «Skoda Octavia» та трьох працівників поліції.\n«За фактом ДТП з участю службового автомобіля в Берегівському районі вже відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України та розпочато службову перевірку, яка перебуває на моєму особистому контролі. Всі працівники поліції, які перебували в авто на момент ДТП, вже відсторонені від служби. Позиція поліції в таких випадках є принциповою, винні особи будуть покарані. Результати перевірки ми доведемо до громадськості та ЗМІ», – наголосив Роман Стефанишин.\nРозслідуванням даної справи займається Управління Служби безпеки України в Закарпатській області.\nНагадаємо, 9 квітня, близько 15.30 у с. Гать Берегівського району сталася ДТП за участі поліцейського службового автомобіля “Skoda Octavia”.\nТеги: Skoda Octavia, поліція, аварія\nУ результаті аварії постраждали поліцейські (ВІДЕО)\n9 квітня 2018 19:18\nВ Ужгороді в аварії постраждала дитина, п’яний водій з місця пригоди втік (ФОТО)\n6 вересня 2018 14:37


Переваги і недоліки будинків з шлакоблоку | Ремонт\nГоловна › Ремонт › Переваги і недоліки будинків з шлакоблоку\nШлакобетон — різновид легкого бетону, в якій в якості заповнювача використовується доменний шлак. У будівництві застосовується шлакобетон у вигляді блоків, максимальні розміри яких становлять 400*200*200 мм.\nУ даній статті розглянута технологія будівництва будинку з шлакоблоку. Ми вивчимо переваги та недоліки даного матеріалу, технічні характеристики та особливості роботи з ним.\nВиробництво, різновиди, розміри\nВідповідно до положень ГОСТ №13579 «Будівельні блоки», що в розчині для виготовлення шлакоблоків в ролі заповнювача може використовуватися не тільки доменні шлаки, але і інші будівельні відходи — гранвідсів, бій бетону і цегли, склобій, вулканічний попіл. В якості сполучного речовини застосовується портландцемент марки М400.\nПроцес виробництва шлакоблоку можна розділити на три етапи\nЗамішування шлакобетонних розчину.\nСушка блоків і набір виробами міцності.\nУ промислових умовах виробництві ведеться на автоматизованих лініях, де операторам необхідно лише завантажувати сировину в бетонозмішувач. Формування блоків здійснюється в вибропрессах, де завантажене в форму сировина піддається вібраційного ущільнення в течією 60-90 сек. Саме віброущільнення забезпечує підвищену міцність матеріалу.\nЧасткове тужавіння блоків, що дозволяє складувати вироби штабелями, відбувається протягом 2-3 діб. Саме твердіння відбувається при температурі навколишнього середовища, його термін можна скоротити, додавши до складу розчину спеціальні модифікатори твердіння (релаксол, фулерон). Остаточну міцність шлакобетон набирає протягом 25-28 днів.\nВиробництво шлакоблоку в домашніх умовах можна налагодити маючи лише бетономішалку і віброверстат, вартість якого варіюється в межах 10-100 тис. рублів. Продуктивність вибростанка середньої цінової категорії становить 500-700 блоків в день, що дозволить вам побудувати будинок з глакоблока виготовленого своїми руками. Необхідну кількість блоків для одноповерхової будівлі площею 10×10 можна зробити протягом 7-10 днів.\nШлакобетонні блоки класифікуються на два різновиди:\nповнотілі — з їх застосуванням виконується кладка несучих стін;\nпустотілі — використовуються для теплоізоляції або кладки внутрішніх перегородок.\nТакож існують декоративні шлакоблоки, в яких одна сторона має фактуру будь-якого матеріалу — каменю, дерева. Декоративна поверхня виконується з бетону, що дозволяє їй виконувати не тільки естетичну функцію, але і захищати стіни від вологи.\nНайбільш поширеним типорозміром шлакоблоку є 390*190*188 мм, рідше зустрічаються 400*200*200 і 395*195*195 мм. Пустотність виробів може змінюватись в межах 28-40%, при цьому відрізняється форма перфорацій, вони можуть бути прямокутними, круглими або квадратними.\nЩоб дізнатися, скільки блоків потрібно для спорудження стін будинку, необхідно визначити обсяг стіни (довжина стіни множиться на її висоту і ширину) за вирахуванням обсягу віконних і дверних прорізів, і розділити обсяг кладки на обсяг одного стінового блоку.\nХарактеристики матеріалу, плюси і мінуси будинку з шлакоблоків\nРозглянемо основні технічні характеристики шлакобетонних блоків:\nщільність — від 750 до 1500 кг/м3;\nкоеф. теплопровідності — 0.28-0.64 Вт/мС;\nклас міцності — від М35 до М50;\nклас морозостійкості — F20-F50.\nСфера застосування цього матеріалу дуже велика, проте в індивідуальному будівництві він найчастіше використовується для зведення господарських будівель і гаражів. Використання шлакоблока для будівництва житлових будинків менш поширене, оскільки в плані експлуатаційних характеристик він суттєво програє пористого бетонону — шлакоблоків і газоблоків.\nДвоповерховий будинок із шлакоблоку\nПлюси використання шлакоблоків:\nпорівняльне низька вартість (близько 2 тисяч за куб, тоді як ціна пінобетону починається з 3-ох тисяч);\nнизький вага блоків, що спрощує роботу з матеріалом і дає можливість використовувати для будівництва недорогі типи фундаменту;\nвеликий розмір шлакоблоків — прискорює темпи кладки і знижує кількість кладочних швів, що позначається на витраті розчину або клею;\nпроста технологія кладки, яку може виконати навіть недосвідчений будівельник;\nможливість економити на закупівлю матеріалу і виробляти блоки в домашніх умовах;\nтривалий термін служби при дотриманні правильної технології будівництва.\nМінуси у цього матеріалу з\nвисока теплопровідність, внаслідок якої стіни будинку погано тримають тепло — потрібно виконувати додаткове утеплення кладки;\nвисоке вологопоглинання, у порівнянні з важкими бетонами, яке негативно позначається на морозостійкості матеріалу (дана проблема вирішується зовнішньої гідроізоляцією кладки).\nЗазначимо, що входить до складу шлакобетону доменний шлак, є виробничим відходом металургійної промисловості, містить сірку і кислоту. Дані матеріали небезпечні для організму, і для того, щоб вони повністю зникли блок повинен витримуватися в провітрюваному приміщенні або на вулиці протягом 12 місяців. При покупці матеріалу обов’язково вимагайте у постачальника сертифікат санітарного відповідності.\nТехнологія будівництва будинку з шлакобетону (відео)\nОскільки шлакоблок є гігроскопічним матеріалом, перший ряд кладки потрібно підняти над рівнем землі на достатню висоту. Для цього цоколь фундаменту має бути високим (близько 50-70 см над ґрунтом). Для будівель з шлакобетону найчастіше вибирають стрічковий фундамент.\nЯкщо будівництво виконується в умовах стабільного грунту, то використовується мелкозаглубленная стрічка (глибина 50-60 см), на пучинистой ґрунті — фундамент глибокого закладення (підошва стрічки розміщується на 20 см нижче межі промерзання). Ширина фундаменту відповідає товщині кладки. Основа повинна бути армоване просторовим каркасом з прутків арматури діаметром 12-16 мм, проводиться бетонування бетоном марки М400. Починати підняття стін можна через 2-3 тижні після заливки фундаменту.\nКладка стін з шлакоблоку має наступні особливості:\nперший радий блоків розміщується поверх покладеної на поверхню фундаменту рулонної гідроізоляції із руберойду, толі або стеклоізол;\nнеобхідно армувати кожен 4-ий ряд кладки, що робиться це за допомогою сталевої сітки з осередками 5*5 і товщиною дроту 2-3 мм;\nтовщина кладки швів при використанні цементно-піщаного розчину становить 1.5 см;\nдругий і всі наступні ради укладаються з перев’язкою в підлогу блоку;\nверхній контур стіни по лінії розміщення міжповерхового перекриття або покрівлі посилюється монолітним армопоясом висотою 15-20 см, для встановлення якого використовуються спеціальні блоки U-подібної форми;\nякщо планується утеплення стіни, то потрібно робити кладку завтовшки в 1 блок і облицьовувати стіну цеглою, при цьому теплоізоляційний матеріал (екструдований пінополістирол або базальтова вата) укладається між блоками і цеглою.\nДах будинку з шлакоблоків може бути будь-який, оптимальний варіант — класична двосхилий кроквяна конструкція. Мауерлат, в який будуть спиратися кроквяні ноги, виконується із зафіксованого на монолітному армопоясе бруса перерізом 15*15 див. Посилювати армопоясом нижній контур віконних прорізів немає необхідності, так як стіни з шлакоблоку не дають усадки.\nОблицювання будинку з шлакоблоку цеглою\nЯкщо утеплення будинку і оздоблення стіни цеглою не передбачена, то облицювати коробку будівлі зовні необхідно відразу ж після його зведення. Причиною поспіху є підвищене водопоглинання матеріалу, яку потрібно усунути. Оздоблення фасаду може виконуватися за допомогою сайдинга або блок-хауса, також популярні варіанти з використанням гідрофобної штукатурки.\nКраще за всіх про переваги і недоліки будинків з шлакоблоків розкажуть власники такого житла, відгуки яких ми пропонуємо вам вивчити.\nС. Л. Бунін, 38 років:\nЯ побудував будинок із шлакоблоку своїми руками близько 3-ох років тому. Довго вибирав проект, але в підсумку зупинився на одноповерховому будинку з мансардою. Використання шлакобетону допомогло значно заощадити, так як той же газобетон коштує майже 40% дорожче. Стіни додатково утеплювати мінватою, так що в будинку тепло і затишно.\nД. Л. Любязин, 36 років:\nПрацюю менеджером в компанії, що займається будівництвом будинків з блочних будматеріалів — пінобетону, газобетону, шлакобетону. Будівлі з шлакоблоків серед клієнтів найбільш затребувані через доступної ціни, жодних скарг від їх власників за 7 років діяльності фірми не надходило. У самого брат проживає в такому будинку — задоволений, ніяких істотний відмінностей в порівнянні з цегляними будівлями не помічає.


Головна Новини театру Нам 95!!!\n9 листопада 1924 року з ініціативи Олександра Соломарського та Ірини Дєєвої офіційно оголосив про своє народження Державний театр для дітей. Впродовж історії він не раз змінював свою назву (носив імена Івана Франка, Максима Горького, Ленінського комсомолу), переїжджав у різні приміщення (першу виставу грали у Будинку вчителя). Незмінними для різних поколінь, що працювали у ньому впродовж усіх років, залишалися дух служіння мистецтву, бажання вводити у таємничий світ театру, закохувати у нього дітей, підлітків та їхніх батьків. Театр розвивався та еволюціонував, ріс та розквітав, перетворюючи свій невичерпний творчий досвід на любов мільйонів глядачів, формуючи сучасний ТЮГ на Липках – головний дитячий театр країни.\nСьогодні Київський академічний театр юного глядача на Липках святкує свій 95-й день народження!\nВже 95 сезонів ми гостинно відчиняємо двері зранку перед малюками, а ввечері даємо вистави для підлітків, молоді і дорослих. І вже майже століття тисячі ТЮГівців, неосяжне число митців, які працювали над створенням вистав, для яких ТЮГ став рідною домівкою, формують безмежну душу Театру на Липках, яка наповнює кожну нашу виставу, даючи життя сотням історій, комедій, пригод, драм, мюзиклів та казок, переносячи до реального світу десятки тисяч літературних героїв.\nСьогодні будівля на вулиці Липській 15\_17 стала для багатьох чарівним порталом до незбагненного, надзвичайного, магічного світу, де кожен глядач знаходить свій власний привід закохатися у театр назавжди. Адже ми зростаємо разом із вами, дорога публіко – уже майже століття ділимося своїми емоціями та переживаннями, стаючи справжньою величезною родиною.\nТеатр на Липках дякує кожному глядачеві з тих майже 10 000 000, які протягом 95 років хоча б раз поринали у вир приголомшливих подорожей театральною реальністю разом із нами. Це наше спільне свято, адже саме для вас Київський ТЮГ живе, мріє і відкриває своє величезне серце, сповнене любові до кожного.\nЗ днем народження Театру на Липках нас усіх!


Презентация на тему: "Побудова перерізів многогранників". Скачать бесплатно и без регистрации.\nПобудова перерізів многогранників - презентация\nПрезентация была опубликована год назад пользователемРимма Кулак\nПрезентация на тему: " Побудова перерізів многогранників" — Транскрипт:\n2 Мета: Мета: Повторити геометричні поняття і твердження; навчитися будувати перерізи різними способами; розвивати просторове уявлення та вміння логічно вибудовувати своє пояснення. Виховувати інтерес до технічних знань.\n3 грань ребро вершина Площина – граньПлощина – грань Пряма – реброПряма – ребро Точка – вершинаТочка – вершина\n4 Многогранники Тетраедр Паралелепіпед\n5 вся пряма належить даній площині. Якщо дві точки прямої лежать на одній площині, то і вся пряма належить даній площині.\n6 лінії їх перетину паралельні. Якщо дві паралельних площини перетинаються третьою площиною, то лінії їх перетину паралельні.\n7 Січною площиною многогранника Січною площиною многогранника називається така площина по обидві сторони від якої є точки даного многогранника. Перерізом Перерізом многогранника називається фігура, яка складається з усіх точок, які є спільними для многогранника і січної площини\n8 Вид перерізу залежить від розміщення площини.\n9 Площину перерізу можна задати: 1. Трьома точками, що не лежать на одній прямій; 2. Прямою і точкою, що не лежить на ній; 3. Двома прямими, що перетинаються; 4. Двома паралельними прямими;\n10 Січна площина перетинає грані многогранника по відрізкам, тому перерізом многогранника є многокутник, що лежить в січній площині. Очевидно, що кількість сторін цього многокутника не може перевищувати кількості граней даного многогранника. Наприклад: в чотирикутній призмі (всього 6 граней) в перерізі можемо отримати трикутник, чотирикутник, п'ятикутник, шестикутник.\n11 Які многокутники отримаємо в перерізі п'ятикутної призми площиною? Виберіть правильну відповідь Трикутник, чотирикутник, п'ятикутник, шестикутник, семикутник Трикутник, чотирикутник, п'ятикутник, шестикутник Чотирикутник, п'ятикутник, шестикутник, семикутник, восьмикутник Чотирикутник, п'ятикутник, шестикутник.\n12 Які многокутники отримуються в перерізі паралелепіпеда?\n13 Побудувати переріз многогранника площиною – означає: в площині кожної перетнутої грані вказати дві точки, що належать перерізу; з'єднати ці точки прямою; знайти точки перетину прямої з ребрами многогранника.\n14 1. Побудуйте переріз паралелепіпеда площиною, що проходить через точки А, В, С. А В С\n15 А В С 2. Побудуйте переріз паралелепіпеда площиною, що проходить через точки А, В, С. К АВ || СК\n16 3. Через ребро АВ і точку М ребра СD тетраедра АВСD провести переріз. М А В С D\n17 А С D В 4. Побудувати переріз, що проходить через вершину C і точки М і N, що лежать на гранях ADC і АВС тетраедра АВCD N M\n18 5. Побудуйте переріз паралелепіпеда площиною, що проходить через точки А, В, С. C B А\n19 А С В D 6. Побудувати переріз, що проходить через вершину D і точки М і N тетраедра АВС N M\n20 Методи побудови перерізів многогранників. Метод слідів. Метод внутрішнього проектування або метод допоміжних перерізів Комбінований метод\n21 Перерізи найчастіше застосовують для того, щоб показувати поперечну форму предметів (рукояток, гайкових ключів, слюсарних інструментів, деталей з прокату різного про філю) та форму отворів, заглибин, зрізів та вирізів на поверхнях округлих деталей тощо. Перерізи є невідємною частиною нашого повсякденного життя, вони зустрічаються у різних ситуаціях: у побуті, у столярстві, токарстві і т.д. Також перерізи використовуються у кресленні, конструкторській практиці.\n22 Якщо площина α перетинає площину β по прямій т, то пряму т називають слідом площини α на площину β. α β т\n23 Метод слідів включає три важливих пункти: Б удується лінія перетину (слід) січної площини з площиною основи многогранника. з находимо точки перетину січної площини з ребром многогранника. Б удуємо і заштриховуємо переріз. М C B А К Р\n24 1. Побудувати переріз паралелепіпеда площиною, що проходить через точки А, В, С. А С В\n25 2. Побудуйте переріз піраміди АВСD площиною, що проходить через внутрішні точки M, N, P ребер AD, AB, DC відповідно, при умові, що MN не паралельна DP. A P C N M D B\n26 A P C N M D B О К Чотирикутник MNKP – шуканий переріз\n27 3. Побудуйте переріз піраміди АВСD площиною, що проходить через внутрішні точки M, N, P ребер AD, DC відповідно, і площини АВС. А N М Р D С В\n28 А N М Р D С В K H G Чотирикутник MNGH – шуканий переріз.\n29 4. Побудувати переріз куба АВСDА 1 В 1 С 1 D 1 площиною, що проходить через внутрішні точки M, N, K ребер BB 1, CC 1, A 1 D 1 відповідно А C B D А1А1 D1D1 C1C1 B1B1 K N M\n30 А C B D А1А1 D1D1 C1C1 B1B1 K N M Е\n31 А C B D А1А1 D1D1 C1C1 B1B1 K N M Е F\n32 А C B D А1А1 D1D1 C1C1 B1B1 K N M Е F G H\n33 А C B D А1А1 D1D1 C1C1 B1B1 K N M Е F G H KFNMH Многокутник KFNMH – шуканий переріз.\n34 M N K 5. Побудуйте переріз чотирикутної піраміди, заданої точками М, N і К. Прослідкуйте за ходом побудови перерізу і запишіть його\n35 M N K 6. Побудуйте переріз п'ятикутної призми, що проходить через точки M, N, K. Прослідкуйте за ходом побудови перерізу і запишіть його.\n36 7. Побудувати переріз куба АВСDА 1 В 1 С 1 D 1 площиною, що проходить через вершину В 1 і точки Р і Q, що лежать на ребрах AD і DC відповідно А Q В P D С А1А1 В1В1 D1D1 С1С1\n37 8. Побудувати переріз чотирикутної піраміди АВСDM в основі якої лежить трапеція. На ребрах МА і МВ, а також на грані МСD взяті відповідно точки Р, Q, R. B A C D Q M R P\n38 M N K Розглянемо більш складні приклади.\n39 M N K Пам'ятаємо про те, що вершина піраміди – спільна точка для всіх бічних граней Розглянемо більш складні приклади.\n40 K M N\n41 M Метод внутрішнього проектування X Y A A1A1 N M1M1 N1N1 T D 1 =T 1 B C DE E1E1 C1C1 B1B1 Це метод використовується при побудові перерізів в тих випадках, коли незручно знаходити слід січної площини, наприклад, слід знаходиться дуже далеко від заданої фігури\n42 Побудова перерізу п'ятикутної призми площиною, що проходить через точки M, N, K, які належать відповідно граням АА 1 В 1, ЕDD 1, CDD 1. A C B M D E A1A1 C1C1 B1B1 D1D1 E1E1 K N M1M1 N1N1 K1K1 A2A2\n43 Комбінований метод. При побудові перерізу цим методом на яких етапах побудови використовуються прийоми методі слідів або метода внутрішнього проектування, а на інших етапах використовуються теореми вивченні в розділі Паралельність прямих і площин!\n44 Побудувати переріз паралелепіпеда площиною, що проходить через точку S паралельно площині PQR. P належить А 1 В 1, Q належить(DCC 1 ), R належить (АDD 1 ) Q P R B А D C B1B1 А1А1 C1C1 D1D1 S\n45 B А D C B1B1 А1А1 C1C1 D1D1 1. Через три точки P, Q, R проводимо площину α. Побудуємо цю площину використовуючи метод слідів. Q P R S 2. Використовуючи властивості і ознаки паралельності площин будуємо шуканий переріз. V T U 3. Чотирикутник SUTV – шуканий переріз.\n46 Довідковий матеріал. Аксіома 1. Через будь-які три точки, що не лежать на одній прямій можна провести площину і до того ж тільки одну; Аксіома 2. Якщо дві точки прямої належать площині, то всі точки даної прямої належать площині; Аксіома 3. Якщо дві площини мають спільну точку, то вони мають спільну пряму на якій лежать спільні точки цих площин; Наслідки з аксіом: 1)Через пряму і точку, що не належить даній прямій можна провести площину і до того ж тільки одну; 2)Через дві прямі, що перетинаються можна провести площину і до того ж тільки одну. Теорема (ознака паралельності двох площин). Якщо дві прямі, що перетинаються однієї площини відповідно паралельні двом прямим, що перетинаються іншої площини, то ці площини паралельні; Теорема (властивість паралельних площин). Якщо дві паралельні площини перетнуто третьою, то лінії їх перетину паралельні; Теорема (ознака паралельності прямої і площини). Якщо пряма, що не належить даній площині, паралельна будь-які прямій цієї площини, то вона паралельна і даній площині.\n47 Література. 1.Е.К.Лейнартас Математика. Перерізи многогранників, Красноярск, tml (програма, для побудови перерізів основних просторових фігур) tml 3. html\nСкачать бесплатно презентацию на тему "Побудова перерізів многогранників" в формате .ppt (PowerPoint)


ViZa. В Іршаві п’яний відвідувач бару побив і підрізав барменку\nЛюди, котрі зловживають алкоголем, як правило, не здатні контролювати власні дії\nНаслідки нерідко бувають плачевними. Ось і в одному з барів міста Іршави Закарпатської області під впливом алкогольного дурману стався жахливий інцидент.\nАле все за порядком. У чергову частину Іршавського райвідділу міліції близько півночі надійшло повідомлення від охоронника одного з місцевих ринків про те, що на території базару виявили у непритомному стані якусь жінку. На місце події виїхала слідчо-оперативна група. Потерпілу, а нею, як з’ясувалося, була працівниця бару, що знаходиться на тому ж таки ринку, доставили у лікарню.\nМіліцейська практика переконує: злочин найкраще розкривати по гарячих слідах. Тому з перших хвилин працівники карного розшуку Іршавського райвідділу УМВС працювали у посиленому режимі. Оперативники оглянули прилеглі до ринку території, залізничний вокзал тощо. Саме на вокзалі і звернули увагу на підозрілого молодика із закривавленими руками. З ним правоохоронці вирішили поспілкуватися. Вже у службовому кабінеті райвідділу підозрюваний розповів, що також працює на згаданому ринку. В пообідню пору молодик зайшов у бар і майже до його закриття весь час вживав спиртне.\nКоли було вже досить пізно, працівниця цього закладу підійшла до відвідувача, попросила розрахуватися і покинути приміщення. Таке прохання чомусь обурило клієнта. Скоріш за все, вдалася взнаки чимала доза випитого алкоголю. Не контролюючи свої дії, молодик зчинив сварку з барменкою, а далі почав її бити. Злякавшись, жінка вибігла з приміщення. Однак відвідувач наздогнав її, повалив на землю і дав волю рукам та ногам. Мабуть, вирішивши, що цього замало, нелюд пішов ще на кухню бару, схопив кухонний ніж, повернувся і вдарив бідолашну гострим лезом у груди. Потім відібрав у своєї жертви мобільний телефон, щоб вона не змогла викликати собі допомогу, і пішов до міського парку. Через якийсь час зловмисник згадав, що залишив у барі свої особисті речі. Дорогою зайшов на вокзал. Тут і потрапив у руки працівників міліції.\nТепер бідолашну жінку очікує тривале лікування, а нахабному клієнтові «світить» кримінальна відповідальність, оскільки за цим фактом Іршавський РВ УМВС порушив кримінальну справу, повідомила Віта ГОРЗОВ з Іршавського РВ УМВС України в Закарпатській області.