Антоніми 1 рівень - відповіді до гри ВКонтакте - які антоніми в 1 рівні?\nАнтоніми 1 рівень — відповіді до гри ВКонтакте — які антоніми в 1 рівні?\n"Відгадай антоніми" 1 рівень - відповіді і проходження гри ВКонтакте.\nЯкі антоніми на 1 рівні до гри ВКонтакте?\nЗапитав: Delaware (рейтинг 9769) Категорія: Розваги\nСловами-антонімами, зображення яких представлені на двох цих картинках, будуть слова ВЕСНА і ОСІНЬ. Ми бачимо квітучі яблуні і дерева в осінньому вбранні із золотого листя. Сенс слів очевидний. Кількість букв в словах відповідає числу клітин під зображеннями. Букви, що становлять дані слова, присутні в наведеному знизу переліку.\nВідповів на питання: Pacheco\nПідказки та відповіді на 1 рівень гри "антоніми" Однокласники.\nТепер і Ви знаєте - як пройти 1 рівень в грі "антоніми" на сайті однокласники.\nВідповів на питання: Riots\nНа 1-му рівні гри ВКонтакте, цілком ймовірно, зашифровані слова-антоніми ВЕСНА і ОСІНЬ. На обох, представлених в завданні на даную гру, фотографіях, є відповідні зображення, досить добре ілюструють даний відповідь. Все, потрібні для правильної відповіді букви є в додатку до завдання. Ніякі інші варіанти відповіді, ніби не підходять.\nВідповів на питання: Haymaker\nОднозначно, що правильними відповідями будуть слова "ВЕСНА" і "ОСІНЬ", Так як лише одного разу глянувши на фотографії це стає зрозумілим, на 1 фото - квітуча яблуня навесні, а на 2 фото - осінні багряне листя на деревах. Ці слова просто ідеально підходять за кількістю букв і їх наявності ...\nВідповів на питання: Hallie\nБудь-яка гра починається з зовсім нескладних завдань, які в міру підняття по драбинці збільшують свою складність. І на першому рівні ми бачимо характерне підтвердження цієї аксіоми - зовсім нескладні відповіді: "весна" і "осінь". Будемо сподіватися, що рівень складності підніметься)))\nВідповів на питання: Boort\nПравильні відповіді до гри ВКонтакте - які антоніми в 1 рівні це слова ВЕСНА і ОСІНЬ.\nДосить наочні картинки представлені. На одній - квітучі дерева в пору весни, а на іншій - алея навесні, коли листя вже придбали жовті і червоні відтінки.\nВідповів на питання: Meijers\nНа першому зображенні картинки ми бачимо як розпускаються навесні квіти на деревах. На другому зображенні картинки ми бачимо красиву картинку осені. Таким чином, з огляду на кількість букв і сенсу, можна назвати одним словом - ВЕСНА. Іншим словом - ОСІНЬ\nВідповів на питання: Neeters\nВідповідними словами на даному рівні 1 до зашифровки будуть слова ВЕСНА і ОСІНЬ, тому що на картинках бачимо квітуче весняне дерево - весну і строкатий вигляд осіннього пейзажу - осінь. Слова весна і осінь протилежні, а значить є антонімами.\nВідповів на питання: Klawonn\nМені здається, що правильними відповідями на це питання в грі антоніми будуть слова весна і осінь, тому що на картинках зображено квітуче дерево навесні і жовті дерева восени. Також ці слова підходять за наявністю потрібних букв і їх кількості.\nВідповів на питання: Datsun\nВідповіді до гри "Відгадай антоніми" - 1 рівень. Першою відповіддю буде слово - "ВЕСНА", а другим відповіддю тут буде слово - "ОСІНЬ". Зовсім нескладними виявилися відповіді на 1 рівень "Відгадай антоніми" ВКонтакте.\nВідповів на питання: Ailments\nТут все дуже просто і зрозуміло. На першій картинці зображені квітучі дерева, а на другий, відображена золота пора, улюблениця багатьох поетів - осіння краса дерев. Антоніми в загадці: «ВЕСНА» і «ОСІНЬ».\nВідповів на питання: Elwyn\nПравильними відповідями, до гри "Відгадай антоніми" на рівні 1, будуть слова "ВЕСНА" і "ОСІНЬ".\nОскільки, на кожній з картинок зображено саме те, що може суперечити зображенню на іншій картинці.\nВідповів на питання: Antipolar\nОй, яка мила гра з'явилася!))) І легка поки що.)) Треба шукати протилежні за змістом поняття.)) В даному випадку це весна і осінь, тут навіть думати не треба.)))\nВідповів на питання: Machs


Праска Liberty C 2480 Premium – Megalux Тернопіль\nГоловна / Дрібна побутова техніка / Товари для дому і догляду за одягом / Праски / Праска Liberty C 2480 Premium\nПраска Liberty C 2480 Premium\nLiberty C-2480 Premium – сучасна праска, створена для комфортного прасування значної кількості білиз\nПраска Liberty C-2480 Premium – сучасна праска, створена з метою комфортного прасування значної кількості білизни та одягу з різноманітних тканин. Ця модель зробить процес прасування неймовірно зручним і приємним. Високоякісне керамічне покриття підошви моделі праски LIBERTY Premium C-2480 дасть змогу вам відчути нову якість прасування без додаткових зусиль, за рахунок зменшення ваги праски та більш гладкого ковзання порівняно з нержавійкою.\nДуже корисна функція для маленьких дітей та людей схильних до алергії – пар проникаючи глибоко в тканину вбиває мікроби та виводить залишки миючих засобів. Тепер ви можете розгладжувати складки на ваших речах навіть у вертикальному положенні, а також відпарювати гардини.\nФункцыю розпилення води можна використовувати в будь-якому положенні, під час сухого прасування чи під час прасування паром.\nРегулятор температури дозволяє вибирати температуру відповідно до типу тканини згідно міжнародних позначок на ярликах. Неправильний вибір температури одна з основних причин появи блискучого сліду після прасування керамічною підошвою.\nСистема Антинакип: праска розрахована для роботи з водопровідною водою. Спеціальний смоляний фільтр в резервуарі для води пом’якшує воду і попереджає виникнення накипу в резервуарі. Смоляний фільтр постійний і не потрубє заміни.\nУ випадку несправності термостата спрацьовує механізм захисного відключення.\nПраска C 2480 задля безпеки оснащена функцією автовідключення. Автовідключення відбувається, якщо прилад залишений у вертикальному положенні приблизно на 8 хвилин або без використання у горизонтальному положенні приблизно 30 секунд.\nПідошва: кераміка, Premium\nПаровий удар: є, 150 г / хв, вертикальне відпарювання\nОб’єм резервуару для води: 350 мл.\nНосик Steam Tip: немає


« Назад | Головна сторінка » Українська траса » Шлях Немирівський » Грушів\nВід 2012 року Грушів, так як і сусідній Будомир, буде ототожнюватись з польсько-українським пограничним переходом. Тим часом історія цього поселення, на підставі археологічних досліджень, сягає середньовіччя. Згадка з 1442 року робить Грушів одним з найстарших поселень, яке в той час зв'язане було з посадою любачівського старостату. У 1554 році, разом з Kровицею, село перейшло в приватні руки. Стало воно власністю Літинських - руського дворянського роду. У 1621 році брати: Михайло, Микола, Василь, Данило, Самуїл і Kсенофонт Літинські видали для отця Aнтонія привілей на заснування в грушівському лісі, над річкою Чорнявка, монастиря Святої Трійці. П'ять років пізніше, в 1626 році, це зібрання було приєднане до саме еригованого василіанського монастиря, розташованого на території тодішнього грушівського присілка Щеплоти. На новому місці монастир значно розвинувся.\nНапевно вже близько половини XVII століття, за часів Яна Собєського, придворний маєток змінив власників. На початку XVIII століття були ними Розвадовські. Один з них, що був галицьким каштеляном,заснував в 1715 році існуючий до дня сьогоднішнього церковний комплекс з дерев'яною церквою Святого Михайла і вільностоячою дзвінницею. Парафія східного обряду існувала в Грушеві вже у XVI столітті. З цього найстаршого періоду походять дві кам'яні надгробні плити, сперті тепер на стіну церкви. Ці пам'ятники датовані на XVI - XVII століття і мабуть пов'язані з першими власниками села.\nДерев'яна церква і сполучене з нею кладовище з цікавими пам'ятниками образотворчого надгробного мистецтва належить тепер до головних культурних достоїнств Грушева. З пізнішого періоду походить існуючим на території села комплекс військових казарм. У його склад входять: будівлі адміністрації, казарми, стайні, а також, зруйнований тепер, неоготичний гарнізонний костел (XIX/XX ст.).


Експерти прогнозують в Україні помірне зростання курсу долара до кінця серпня\nпонеділок, 01 березня 2021, 06:41\nНа цьому тижні прогнозується помірне зростання курсу долара до гривні, і до кінця тижня готівковий долар у банках торгуватиметься близько 27,5 / 27,8 грн.\nПро це йдеться в прогнозі старшого аналітика компанії "Альпарі" Вадима Іосуба, який є у розпорядженні Укрінформу.\nПри цьому долар на міжбанку може торгуватися через тиждень поблизу 27,5-27,6 грн, зазначає аналітик.\nЗа минулий тиждень тиждень курс долара до гривні помірно зріс на всіх сегментах валютного ринку на 0,3-0,7%.\nТак, з минулого вівторка офіційний курс долара США, встановлений НБУ, зріс з 27,31 грн до 27,39 грн (+ 0,3%).\nСередні курси купівлі /продажу готівкового долара в банках за тиждень зросли з 27,16 / 27,41 до 27,32 / 27,59 (+0,6% / + 0,7%). При цьому спред між середнім продажем і середньою покупкою розширився з 0,9% до 1,0%, оскільки курс продажу ріс швидше, ніж курс покупки.\nЯк повідомляв Укрінформ, на початку серпня 2020 року в Альпарі прогнозували, що місяць пройде для гривні без потрясінь, долар торгуватиметься в діапазоні 27,1-28,2 грн, а євро - 31,9-33,2, якщо нова команда Національного банку підтверджуватиме справами прихильність зваженої грошової політики.


Де застосовуються РН і їх гідності\nУ громадських організаціях, кінотеатрах, комп’ютерних залах, супермаркетах, школах, лікарнях, щоб захистити дорогі споживачі електричного струму від несправностей.\nПрилади мають оригінальний зовнішній вигляд, при установці в приміщенні легко впишуться в інтер’єр.\nПерший тип реле виконаний з вилкою, яка встромляється в звичайну розетку, не викликає ніяких труднощів. Цей прилад захищає кілька споживачів, які живляться від нього. Керуючим елементом служить мікроконтролер, що аналізує напруга живлення. Поточне напруга видається на цифровий екран. Силовим елементом відключення і регулювання служить електромагнітне реле. На корпусі є кнопки, які дають можливість регулювати інтервал напруги і відключати харчування.\n• Тип приладу, рейковий тип коштує дорожче, з подовжувачем – середня ціна, у вигляді розетки – найдешевший.\nНа автоматі входу індикатором знайдіть фазу. Розріжте вхідний провід в місці входу. Один кінець підключається до контакту входу, другий до контакту виходу. Візьміть дріт, з’єднайте його з нулем автомата, другий кінець підключіть до РН на клему нуля.\nУвімкніть мережу живлення, проконтролюйте роботу реле. Найпростіша схема – розеточного типу. Такий пристрій встромляється в розетку, вилка електроприладу встромляється в розеточное гніздо реле.\nВступної автомат – обов’язковий елемент захисту реле напруги, ставиться поряд з реле напруги. Значення номіналу автомата вибирається на один щабель нижче номіналу реле.\nРеле напруги. Види і робота. Застосування і пристрій Ссылка на основную публикацию\nПровід РКГМ.Устройство і особенності.Характерістікі і як вибрати\nПри підключенні електроустаткування, напруга яких може досягати 660 вольт, ...


Кінцеву зупинку деяких автобусних маршрутів перенесуть з Нового центру на площу Успенську. Суспільство ДНІПРОГРАД\nГоловна / Суспільство / Кінцеву зупинку деяких автобусних маршрутів перенесуть з Нового центру на площу Успенську\nЗ четверга (24.10.2019) автобусні маршрути 43 (ж/м Північний - Центр) та 98 (сел. Шевченко - Центр) переїжджає з ТЦ Новий центр на пл. Успенську. Про це на своїй сторінці у Facebook повідомив завідуючий сектором контролю та моніторингу Департаменту транспорту та інфраструктури Іван Васючков, передає Дніпроград.\nЯк зазначається, зміни пов'язані із заміною рухомого складу на великі та середні автобуси. Дніпрян закликають враховувати зміни плануючи свій маршрут.\nНагадаємо, взимку кінцеву зупинку сімох маршрутів перенесли до ТЦ Новий центр.\nТеги: Васючков, транспорт, зупинка


Зачепилівська районна державна адміністрація Харківської області - Аналіз стану травматизму невиробничого характеру на території Зачепилівського району за 9 місяців 2020 року\nАналіз стану травматизму невиробничого характеру на території Зачепилівського району за 9 місяців 2020 року\nна території Зачепилівського району за 9 місяців 2020 року\nУправління соціального захисту населення райдержадміністрації інформує, що протягом 9 місяців 2020 року від закладів охорони здоров’я до управління надійшло 283 повідомлення про випадки невиробничого травматизму на території району, що на 25 випадків більше у порівнянні з аналогічним періодом 2019 року (258 випадків).\nЗгідно Міжнародної статистичної класифікації хвороб і споріднених проблем охорони здоров'я, основними причинами отримання травматизму були: транспортні нещасні випадки – 2,1%; випадкове падіння людей – 81%; випадкова дія неживих механічних сил – 8,1%; вплив живих механічних сил – 1,8%; нещасні випадки, спричинені жаром та гарячими речовинами (предметами) – 0,3%; нещасні випадки внаслідок дії інших та не уточнених факторів – 0,7%; напад з метою вбивства чи нанесення ушкоджень – 5,7%; ушкодження з невизначеними намірами – 0,3%.\n33,6% від загальної кількості випадків травмування становлять особи працездатного віку без постійного місця роботи, 17% - пенсіонери та люди похилого віку.\n18,7% від загальної кількості випадків травмування становлять діти віком до 14 років. В структурі дитячого травматизму перше місце стійко займає вуличний травматизм (події пов’язані з транспортом), на другому місці – побутовий травматизм, на третьому місці – спортивні травми. У більшості випадків причиною є необережність, неуважність та невміння користуватись тими чи іншими речами, відсутність уваги з боку батьків.\nне перебувати на виробничих об’єктах, будівельних майданчиках, в аварійних приміщеннях без дозволу, супроводу служби технічного нагляду;\nУправління постійно проводить інформаційно-розяснювальну роботу на різних рівнях громадського життя і ще раз звертається до громадян району: будьте уважні та обережні під час виконання робіт у побуті!\nБатьки! Дбайте про безпеку своїх дітей. Виховуйте у них навички культури безпечної поведінки, демонструючи на власному прикладі обережність у поводженні з вогнем, газом, водою, побутовою хімією, ліками. Знайдіть декілька хвилин на відверту розмову. Пам’ятайте, ці хвилини вимірюються ціною життя. А щоб неждана мить не стала початком великої біди – потрібно давати дітям чіткі знання і вміння, як діяти в тій чи іншій ситуації.


Теракт в Єгипті – один з найкривавіших в історії\n25 Листопада 2017 12:56\nУ Єгипті військова авіація бомбардує "осередки терористів". Унаслідок теракту, скоєного напередодні в мечеті, на Синайському півострові загинули щонайменше 235 людей, пише DW.\nВійська та служби безпеки Єгипту повідомили, що проводять операцію з ліквідації "терористичних осередків" на Синайському півострові. Операцію розпочали в ніч на суботу, 25 листопада, після одного з найкривавіших в історії країни терактів - нападу на мечеть на півночі Синайського півострова, внаслідок якого, за даними єгипетської прокуратури, загинули щонайменше 235 людей та 109 - поранені.\nМіжнародна спільнота різко засудила теракт і висловила співчуття народу Єгипту. Президент США Дональд Трамп написав на Twitter: "Жахлива і боягузлива терористична атака на безневинних і беззахисних парафіян у Єгипті. Світ не може толерувати тероризм, ми повинні побороти їх військовим шляхом і дискредитувати екстремістську ідеологію, яка формує основу їхнього існування!".\nМечеть, на яку скоїли напад, розташована на півночі Синайського півострова. Будівля була заповнена вірянами, які зібралися на молитву.\nТеракт у Єгипті, загинуло 115 осіб 24 Листопада 2017 15:03\nУ Єгипті смертник підірвав себе біля мечеті, загинули поліцейські 19 Лютого 2019 12:49


30 годин громадських робіт присудили неповнолітній крадійці - 0342.ua\n30 годин громадських робіт присудили неповнолітній крадійці\n14:08, 26 серпня 2015 р.\n17-річна мешканка міста Бурштин, яка перебувала в готельному номері в Івано-Франківську, викрала чужий мобільний телефон за 1300 гривень.\nМіський суд визнав неповнолітню дівчину винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка) та призначено покарання у вигляді 30 годин громадських робіт, як і просив держаний обвинувач, - пише сайт 0342.uа з посиланням на прес-службу УМВС в Івано-Франківській області.\nІвано-Франківськ новини Івано-Франківська неповнолітня викрадення телефон


Роман Насіров | Экономические Новости\nГлавная » Кандидати в президенти України 2019 » Роман Насіров\nРоман Михайлович Насіров — політичний діяч, нардеп України VIII скликання.\nЗакінчив Чернігівський державний інститут економіки та управління за спеціальністю «Фінанси», юридичний факультет Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, а також отримав диплом МВА Університету Східного Лондону за спеціальністю фінанси та «міжнародний менеджмент», информируют Экономические Новости.\nКеруючий директор торгівлі цінними паперами компанії Concorde Capital (2008-09).\nСЕО з торгівлі цінними паперами підрозділу Центральної і Східної Європи в компанії Renaissance Capital (2009-2012).\nЗаступник голови правління «Державної продовольчої зернової корпорації України» (2013-2014).\nЧитайте: Насиров: Главный мытарь – непопулярная должность\nОбраний депутатом ВРУ VIII скликання (обраний по загальнодержавному багатомандатному округу № 51).\nГолова комітету ВРУ з питань податкової та митної політики (2014-2015).\nГолова Державної фіскальної служби України ( 5 травня 2015 року — березень 2017 року).\nЧитайте: Насиров: Никто меня не обвиняет в коррупции\nПередвиборча програма кандидата на пост Президента України Романа Насірова:\n«УСПІШНА УКРАЇНА – СИЛЬНА ДЕРЖАВА,\nЩАСЛИВІ ТА ЗАБЕЗПЕЧЕНІ ЛЮДИ\nГоловним змістом моєї діяльності на посту президента України є перемога над агресором та звільнення окупованих земель та повернення незаконно анексованого Криму. З цією метою зроблю все необхідне для зміцнення армії та її бойових можливостей.\nЗроблю все можливе для надання соціальних гарантій воїнам і створено самий високий режим поваги до захисників.\nЗабезпечу всі необхідні умови для набуття Україною повноцінного членства в ЕС та НАТО.\nГоловним своїм обов’язком в Україні буду вважати забезпечення конституційних гарантій, прав і свобод українських громадян.\nЗабезпечу ефективну програму боротьби з бідністю в Україні та рішучу боротьбу з корупцією.\nУкраїна змінюється. Наш народ виборов справжню незалежність і право жити так, як ми самі того хочемо. Тепер маємо працювати, щоб наша країна стала економічно сильною та процвітаючою. Для успіху Україні потрібне реальне економічне зростання, розвиток стратегічних індустрій економіки таких як сільського господарства. Тільки спільними зусиллями, ми побудуємо нову, успішну Україну, в якій хочеться жити, навчатися і працювати.\nНайцінніший ресурс для української економіки сьогодні – це час, який необхідно використати максимально ефективно. Нам немає чого чекати. Жодні вибори чи політичні гасла не можуть заважати розвивати українську економіку. Для цього потрібно вже зараз робити реальні реформи. Наші задачі – запустити економіку, припинити війну, повернути окуповані території і забезпечити всі умови для впевненого майбутнього нашої держави.\nЯ маю багаторічний досвід в бізнесі, досвід ефективної та прозорої системи управління, реалізації дієвих реформ. Я знаю і розумію, як працює державний апарат, і що потрібно зробити, аби Україна отримала сучасну, ефективну систему державного управління.\nЯ маю сили та готовність зробити все, щоб Україна стала справді незалежною і економічно сильною країною.\nМої основні цілі та задачі на посаді Президента такі:\n1. Сильна економіка – успішна Україна.\nРеальне економічне зростання протягом 2-3 років. Створення повноцінної економічної стратегії держави.\nЗавдання та обов’язок держави – дати умови для бізнесу працювати, створювати робочі місця, розвиватись та заробляти в Україні. Чіткі і зрозумілі “правила гри” для бізнесу. Постійна комунікація уряду, держави із бізнесом для ефективної роботи з розбудови української економіки.\nПроведення повноцінної податкової реформи в Україні.\nНове податкове та митне законодавство за європейським зразком та стандартами. Подальша інтеграція в європейський економічний та митний простір.\nВпровадження повноцінної промислової політики на рівні держави. Відновлення та розвиток промислового потенціалу України. Задача – створення повного виробничого циклу на території України.\nВпровадження передових технологій, перехід від сировинної до виробничої економіки. Розвиток та інвестиції в інноваційні галузі та виробництва мають стати пріоритетним завданням держави в економіці.\nПодальший розвиток сільського господарства як стратегічної галузі економіки держави.\nРеальна і повна приватизація підприємств державної власності. Кошти платників податків більше не будуть витрачатись на збиткові, неефективні та непрозорі схеми з державними підприємствами.\nЗменшення кількості податків і зборів. Мінімізація податкового навантаження на бізнес. Прозоре та зрозуміле адміністрування податків. Поступове зниження ставки податків. Лібералізація умов ведення бізнесу в Україні стане основою економічного зростання, добробуту громадян та росту рівня життя в країні.\nВведення податку на виведений капітал стимулюватиме бізнес розвиватись і платити податки саме в Україні.\nСтворення в межах України максимально сприятливого бізнес-середовища, в якому ні роботодавець, ні працівник, не думають про «оптимізацію» податків шляхом виплати заробітної плати в конверті.\nНульове декларування. Підведення “риски” між минулим та економічно успішним майбутнім. Нова справедлива система відносин між громадянами, підприємцями та державою в особі фіскальних та контролюючих органів.\nЗакріплення на законодавчому рівні відповідальності правоохоронних органів (МВС, СБУ, податкової міліції, прокуратури, ДБР, НАБУ та ін.) за безпідставний тиск на бізнес, окрім питань, які стосуються національної безпеки.\nОрієнтація українських підприємств на зовнішні ринки збуту. Державні програми з допомоги підприємцям для пошуку і виходу на нові ринки збуту продукції.\nДержавна політика та стратегія, спрямовані на створення максимально привабливого для інвесторів бізнес-клімату та конкурентних умов ведення бізнесу саме в Україні.\n2. Відновлення територіальної цілісності та суверенітету\nВідновлення в найкоротші строки із залученням міжнародних партнерів територіальної цілісності та суверенітету на всій території України.\nПовернення до родин військовополонених та інших осіб затриманих з політичних мотивів.\nСтворення добросусідських відносин із усіма країнами за принципом національного інтересу України.\n3. Удосконалення та матеріальне забезпечення армії.\nЗміцнення і подальше переозброєння української армії за міжнародними стандартами.\nОбов’язкова загальнодержавна підтримка ветеранів війни. Безумовна обов’язкова підтримка і компенсація сім’ям загиблих військових. Пільгові державні програми підтримки родин та дітей загиблих воїнів (медичне обслуговування, оздоровлення, вища освіта).\nВідновлення виробничих потужностей національного оборонного комплексу в цілому.\nОтримання від міжнародних партнерів найновітнішого озброєння.\nВпровадження державних програм по забезпеченню офіцерського та рядового складу доступним житлом. Гідна заробітна плата військовослужбовців.\nПерехід армії виключно на контрактну основу.\nСпрощені процедури надання статусу учасника бойових дій всім без виключення особам, будь то доброволець чи контрактник.\nГідне соціально-побутове забезпечення військових пенсіонерів, учасників бойових дій.\n4. Ліквідація корупції.\nНажаль саме корупція є головною перешкодою та гальмом реформ в країні. Подолати її можливо тільки реальними діями. Однак робити це потрібно одночасно не тільки на найвищому державному рівні, але і середній та найнижчій ланці. Тільки системна робота обов’язково дасть результат: поверне довіру громадян до держави, і влади.\nВдосконалення, доопрацювання антикорупційного законодавства: усунення розширеного тлумачення законів, двозначностей та неточностей.\nАудит діяльності антикорупційних органів. Тільки об’єктивна оцінка роботи, висновки та корекція завдань забезпечать реальну ефективність роботи антикорупційних структур.\nВстановлення більш суворої відповідальності для правоохоронців за протиправні дії.\nЗабезпечення незалежності та самостійності суддів під час здійснення ними правосуддя.\nСпрощення процедури розгляду корупційних справ в суді.\nСпрощення процедури повернення грошових коштів та майна, що були набуті в наслідку корупційної діяльності.\n5. Соціальні стандарти.\nУкраїна – це Європа. Громадяни України повинні мати достойні умови та європейські стандарти роботи і життя у своїй країні.\nГарантоване забезпечення державою всіх бажаючих працювати робочими місцями. Гідна заробітна плата та соціальні виплати найменш соціально захищеним громадянам. Належний рівень базового безкоштовного медичного обслуговування.\nНадання громадянам можливостей працювати та отримувати гідну зарплату в Україні. Задача держави №1 – зупинити трудову міграцію і забезпечити громадян України роботою, створити умови для достойного рівня життя.\nСтворення умов за яких українці будуть забезпечені елементарними соціальними стандартами які існують в Європі (можливість придбати машину, житло, тощо).\nЗменшення відсоткових ставок по кредитах, іпотека, розвиток банківського сектору економіки, захист вкладів від знецінення, ліквідації, банкрутства банків.\nДержавна підтримка найменш захищених верств населення.\nПроведення повноцінної пенсійної реформи. Створення дієвої та надійної системи пенсійного захисту для всіх громадян.\n6. Охорона здоров’я.\nБезкоштовна медицина в реальності, а не на папері – для законодавчо визначених категорій громадян (пенсіонери, інваліди, учасники бойових дій, ліквідатори ЧАЕС та ін.).\nГарантований високий рівень первинної, невідкладної медичної допомоги за рахунок держави.\nСтрахова медицина для всіх громадян України, як за рахунок роботодавця, так і за рахунок держави.\nВпровадження державних програм, які дозволять на всій території України створити ефективну, доступну, професійну систему охорони здоров’я із застосуванням сучасних лікувальних технологій.\nГідні заробітні плати всім працівникам медичної галузі.\nДоступність ліків, реальний та ефективний державний контроль за ціноутворенням та якістю лікарських препаратів.\nСтворення належних умов для зрощення освітнього потенціалу молоді, шляхом забезпечення безперешкодного доступу молоді до освіти та нових знань, не залежно від майнового стану та фінансових можливостей.\nДоступна освіта європейського рівня для української молоді. Доступ вищих навчальних закладів, а також для шкіл, коледжів до провідних онлайн-бібліотек, відкритих баз університетів та наукових центрів за кордоном.\nГарантоване державою перше робоче місце всім випускникам вищих навчальних закладів і професійно-технічних.\nРозвиток професійно-технічної освіти в Україні.\nСтворення належних умов для зрощення освітнього потенціалу молоді, шляхом забезпечення безперешкодного доступу молоді до освіти та нових знань, незалежно від майнового стану та фінансових можливостей.\nБезкоштовні державні програми із вивчення англійської мови молоді та всіх, хто бажає вивчати англійську.\nДержавна підтримка навчальних закладів, які пройдуть сертифікацію у відповідності до міжнародних стандартів. Грантові програми на розвиток наукоємних досліджень.\nФінансування (державне та приватне) прикладної та теоретичної науки, дослідницьких інститутів.\n8. Нова система державної влади.\nНова Конституція України, яка відповідає новим задачам і цілям розвитку України. Норми Конституції повинні діяти, а не декларувати.\nДжерелом влади є і завжди буде народ України. Ухвалення Закону про Референдуми. Запровадження системи електронних референдумів. Громадяни України повинні ухвалювати всі важливі як для країни, так і для громади рішення.\nПрозорі та публічні конкурси на державні посади найвищого рівня. Нова кадрова політика на державній службі: принцип професійності та ефективності повинні бути нормою для набору кадрів.\nГідні заробітні плати державним службовцям, урядовцям, народним депутатам. Це ще один інструмент боротьби із корупцією в державі.\n9. Справедлива судова і правоохоронна система.\nПовноцінна, фундаментальна реформа всієї судової системи в Україні.\nЗабезпечення незалежності судової гілки влади. Незалежність судочинства.\nРеформа правоохоронної та пенітенціарної системи.\nТільки дійсно незалежні суди гарантуватимуть кожному громадянину захист прав і свобод особи, недоторканість приватної власності та прав.\nУхвалення нового Кримінального та Кримінально процесуального законодавства за міжнародними стандартами.\n10. Міжнародні відносини.\nПобудова ефективних економічних, торговельно-виробничих зв’язків з країнами-партнерами.\nПовна ліквідація економічної, енергетичної, паливної залежності, модернізація власного паливно-енергетичного комплексу.\nПошук нових ринків збуту виробленої в Україні продукції.\nІмпортозаміщення власно виробленою продукцією достойної європейської якості.\nПереконаний, Україна буде економічно розвиненою та сильною державою. Прийшов час для нових людей, молодих та ефективних професіоналів прийти і працювати для України в інтересах її громадян.\nЯ, мої однодумці і моя команда маємо знання, досвід, сили і відданість служити українському народу і разом побудувати успішну Україну.\nПереконаний, Україна буде економічно розвиненою та сильною державою.»\nТЕГИ: Насиров, Роман Насиров\n5224 2614 2519 2235\n1959 1722 1393 1312\nНасирова и Шевченко зарегистрировали кандидатами в президенты\nНасиров: Главный мытарь – непопулярная должность\nЗадержание Насирова было постановкой, - эксперт\nУкраина может вновь стать ядерным государством - Роман Насиров\nНардеп: НАБУ в деле Насирова потерпело поражение\n"Нужно уничтожить систему": Вакарчук выразил свое возмущение в обращении к украинцам (ВИДЕО)


Що таке пошкодження ротарної манжети плеча | БУГ - bug.org.ua\n18:07 | 19.10.2021 / Статті / реклама /\nРотарна манжета плеча ‒ це група з чотирьох м’язів та сухожилля, які з’єднують ці м’язи між собою. Манжета знаходиться навколо плечового суглоба. Вона відповідає за стабільне обертання плечової кістки.\nПри ушкодженні ротарної манжети людина відчуває пульсуючий біль вздовж передньої частини плеча. В основному він виникає в тому випадку, коли рука простягається або піднімається вверх. Важливо розуміти, що ушкодження може бути спричинено як травмою, так і віковими змінами. Якщо справа в травмі, то людина відчуває дуже різкий біль. До того можна почути в плечі характерне клацання.\nДізнатися більше про ушкодження та особливості лікування ротарної манжети плеча можна за адресою: https://arthroscopy.kiev.ua/ua/хвороби-плечового-та-ліктьового-суглоба.html.\nЩо робити при ушкодженні ротарної манжети плеча\nЯкщо ви пошкодили манжету або відчуваєте постійний біль у плечі під час тривалого терміну, що досить сильно заважає у побутовому житті, то найкращим рішенням стане звернення до ортопеда. Лікар зможе встановити діагноз та назначити необхідне лікування.\nДіагностика ушкодження може відбуватися як за допомогою поверхневого огляду, так і з використанням МРТ або УЗД. Високотехнологічні пристрої дозволяють підтвердити діагноз поверхневого огляду, визначити ступінь пошкоджень, а це дозволяє зрозуміти, яке лікування необхідне пацієнту.\nЯк лікується пошкодження ротарної манжети плеча\nХарактер лікування травми ротарної манжети залежить від того, на якому етапі була проведена діагностика. Якщо ступінь ушкодження не великий, то пацієнт відчує такі симптоми як зниження рухливості та втрату сили. Але при ігноруванні проблеми пошкодження ставатиме сильнішим, а симптоми ‒ загрозливішими.\nДоволі часто розрив ротарної манжети плеча лікується консервативно. Лікар назначає прийом протизапальних засобів, а також призначає фізіотерапію, яка має не меті недопущення розвитку травми. Також це допомагає знизити рівень болі та повернути колишню силу в руку. Але консервативний метод більше підходить людям, які не ведуть активний образ життя. Також його застосовують, коли хірургічне втручання може погіршити стан пацієнта, наприклад, якщо людина знаходиться у похилому віці.\nДля спортсменів та любителів активного життя необхідна операція. Також хірургічне втручання назначається у тому випадку, коли консервативне лікування не принесло результатів.\nХарактер операції залежить від того, наскільки сильним було ушкодження. В деякому випадку хірургу потрібно лиш трохи підрізати та відшліфувати поверхню манжети. А ось повний розрив передбачає зшивання двох частин манжети.\nОсобливості реабілітації після лікування\nПроцес реабілітації після лікування ушкодження ротарної манжети плеча передбачається як у випадку хірургічного, так і консервативного лікування. Пацієнту назначається оптимальна програма фізіотерапії, яка дозволяє повернути м’язи та сухожилля до колишнього стану. Адже навіть після успішної операції, м’язи деякий час залишатимуться атрофованими та малорухливими.\nЯк правило, повна реабілітація триває декілька місяців. В результаті ви знову отримаєте у своє розпорядження повністю здорову руку, яка буде такою ж сильною, як і колись.


Медвідь на граніці - lem.fm - Радийо Руской Бурсы\nКедь існовав желізный занавес, граніці країн совітьского блоку были обогнаны колячім дротом, в котрім была часто пущена і електрика. То, же ся не дасть перейти, не зрозуміли лем люди, але і звірята.\nПару років тому мі приятель бісідовав о куріозній інформації, котра была десь в радію або в ґазеті.\nНе знам кілько років по тім, што уж дроты не были окрасов граніць країн, якы перед тым належали до совітьского блоку, пришли бадателі на то, же і звірята ся уж научіли, же ся дасть перейти на другый бік ліса. Лем єдно звіря, а думам же то быв медвідь, іщі все мало перед чаров, де колись быв пліт з електриков, решпект. Баданя были роблены на чесько-німецькій граніці і требало пак далшы рокы, покля і медвідь зачав як Европан подорожыти меджі двома теріторіями.\nКуріозна інформація, на котрій сьме ся втогды щіро засміяли, є днесь знова актуална, кедь видиме запераня, одкрываня, і знова запераня граніць меджі нашыма державами. Лем днесь то не є медвідь, хто ся не дістане на другый бік граніці, але знова лем чоловік.\nПокля оцінюєме остатніх тридцять років, коли дішло ку возродному процесу Русинів по паді комуністічного режіму, треба ясно повісти, же тот рух бы не міг стати цілосвітовым, покля бы не пришло ку одкрытю граніць, што ся іщі веце стало реалностьов по вступі нашых держав до Унії.\nТо, же докажеме в такій великій мірі співпрацовати і як орґанізації в різных державах меджі собов, бы наперек тому, же днесь маєме інтернет і далшы средства, котры уможнюють комунікацію, не было можливым, кебы граніці были заперты так, як сьме то знали до 1989-го року. Мож сміло повісти, же народный рух народа, котрый не має властну державу, є одказаный на одкрытый світ, іншак суть його цілі і кооперація огрожены.\nДнесь видиме, же державы заперають, одкрывають граніці на основі того, яка є моментална епідеміолоґічна сітуація, што є самособов оправданым діяньом. Но нас бы мало інтересовати, як ся з тым вірівнати в нашім русі.\nДумам, же днесь можеме одкрыто говорити о тім, же орґанізація Світового конґресу Русинів, котрый бы мав одбыти ся в Польщі у 2021-ім році, є серьйозно огрожена. Не може за то ани домашній орґанізатор – Стоваришыня Лемків, не може за то ани Світовый конґрес Русинів, ани Польща. Просто дішло ку неочекованій сітуації, і тяжко днесь ворожыти, ці буде в літі так зліпшена, жебы граніці были одкрыты, жебы могли прийти делеґаты із вшыткых членьскых держав, жебы было дозволене орґанізовати так великый русиньскый форум.\nНаперек тому, же за то нихто не несе вину, думам, же бы было треба зачати бісідовати о такзванім „Б“ плані.\nПлані, котрый бы пояснив, што робити, як продовжовати роботу конґресу, але і цілково продовжовати у співпраці русиньскых орґанізацій, што нас в остатніх роках барз обогатило і што нас посунуло на новы уровни, кедь співпраца, на яку сьме были звыкнены, буде даякый час неможлива. В такій діскусії знова виджу, покля хоче быти конґрес меджінародным лідром руху, його незаступительне місце, і аґенду того тіпу бы уж мав зачати приготовльовати.\nДнесь є доста можливым сценарьом, же по 30-ох роках, почас котрых ся конґрес од того в Меджілабірцях стрічав реґуларно кажды два рокы, докінця і в часі, коли в бывшій Югославії была война, і мы сьме там мали своїх Русинів і свою членьску орґанізацію, буде мусити мати будь перерву, або лем якусь онлайн форму. Но омного векшу проблему виджу в тім, же порохом можуть запасти і неконґресовы контакты і співпраці меджі Русинами в окремых державах, котры сьме будовали 30 років. І то бы сьме не мали допустити, а глядати і пропоновати рішіня.\nПокля їх не будеме глядати, покля їх не будеме ани хотіти найти, пак з нас може стане лем звірятко з нашого ербу, котре ся заставить перед небезпечнов чаров граніці, і оберне ся, жебы ся му нич не стало. Кілько пак років буде мусити перейти, жебы ся медвідь знова научів ходити на другый бік граніці, є днесь тяжко повісти. Но реално на таке чеканя не маме часу.


Мер Рівного на екзамені запропонував зробити «бомбу» | ВСЕ - сайт чесних новин\nМер Рівного на екзамені запропонував зробити «бомбу»\nОпубліковано Юрій Дюг Чтв, 07/11/2013 - 21:13 Міські чиновники вирішили перевірити себе на знання української мови та творчості Тараса Шевченка. До Дня писемності мер Рівного з підлеглими влаштували публічний самоекзамен. Впорались із завданням непогано.\nСьогодні, 7 листопада в сесійній залі Рівнеради відбулися урочистості до Дня української мови та писемності, який відзначатиметься 9 листопада. Під час заходу кілька десятків працівників виконкому та журналісти перевірили себе на знання поезії Т. Шевченка та вміння розмовляти українською мовою.\nОрганізатори поставили чиновникам два завдання. У першому треба було дописати пропущені фрази у віршах Шевченка, а у другому - правильно написати українські словосполучення.\nНачальник управління культури Валерій Марченко постійно закривав своє завдання руками. Мабуть, боявся, щоб інші не списували. А керівник апарату Рівненського міськвиконкому Святослав Власюк, щоб виконати завдання, позичив єдину ручку в колеги. На підмогу з запасною кульковою ручкою чиновнику прийшла заступник начальника управління освіти Катерина Сичик. Катерина Сичик теж виконувала завдання. Заступник мера Галина Кульчинська працювала дуже зосереджено.\nВолодимир Хомко не відставав. А на загал зізнався: якби знав, що завдання будуть складними, то готував би "бомби", тобто заздалегідь написані відповіді. Втім, і без них очільник міста впорався непогано - допустив лише дві помилки. Ключові слова: Володимир Хомко Галина Кульчинська Валерій Марченко Додати новий коментар\nДобре що наші посадовці\nОпубліковано Сергій Поліщук Птн, 08/11/2013 - 09:55 IP 91.124.27.21\nДобре що наші посадовці володіють Українською мовою. Значить наша держава поступово зміцнює свою незалежність, і все більше громадян почанають оволодіювати державною мовою.\nКотли з білого золота)))\nОпубліковано ололо Птн, 08/11/2013 - 09:54 IP 194.44.168.42\nКотли з білого золота))) OLOLO, podarunok?\nОпубліковано хомкоБОТу Птн, 08/11/2013 - 09:44 IP 91.209.118.4\nДобре що не бояться,\nОпубліковано Оглядач Птн, 08/11/2013 - 09:35 IP 77.123.12.253\nДобре що не бояться, заслуговують на повагу.\nХомко "припустився лише двох\nОпубліковано Дюгу Птн, 08/11/2013 - 09:16 IP 77.123.70.179\nХомко "припустився лише двох помилок", якщо бути точним... :)\nНа Міжнародний кінофестиваль у Рівному приїдуть режисери з усього світу У Рівному пробігли «Сильні духом - 2016» ЖУРАВЕЛЬ Юрій Григорович ЯНІЦЬКИЙ Василь Петрович Гороскоп на сьогодні


Хумус - класичний рецепт приготування в домашніх умовах - DvaGusya\nХумус – класичний рецепт приготування в домашніх умовах\nХумус — ця закуска з вареного нутового (горохового) пюре, в його склад входить оливкова олія, часник, кунжутна паста, сік лимона і ще деякі інгредієнти.\nПерші згадки про такому блюді було ще в 13 столітті в арабських куховарських книгах. Потім отримало своє поширення на Далекому і Близькому Сході, а в сучасності популяризувало по всьому світу. Хумус використовують як самостійну страву, заправку для інших смаколиків і соус.\nІснує безліч варіантів, як можна приготувати цю страву. Сьогодні ми з Вами розберемо кілька простих і смачних рецептів приготування класичного хумуса в домашніх умовах. А так само рекомендую дуже смачний суп з сушених грибів.\nХумус дуже багатий рослинними білками, що легко засвоюються, має велику кількість клітковини, заліза і кальцію. Закуска легко різноманітить ваше меню, зробить красивіше і здоровіше.\nХумус з нуту домашніх умовах за класичним рецептом\nНут консервований — 1,5 склянки\nКунжутна паста — 3 ст. ложки\nСік лимона — від 1/4 частини\nЧорний перець, коріандр, куркума, зіра — за смаком\n1. Нуд замочуємо на ніч, потім промиваємо. Далі заливаємо чистою водою, щоб покривала його на 1,5 см. Варимо на слабкому вогні, під прочиненими кришкою 40 хвилин, після чого вимикаємо і наполягаємо під кришкою пару годин. Зливаємо рідину (це аквафаба).\nПорада: яку Воду ми злили з нуда, можна залишити і заморозити, а в подальшому використовувати в тісто замість яєць.\n2. У чашу блендера завантажуємо відварений нуд, очищений часник, кунжутную пасту, видавлюємо сік лимона, додаємо сіль і все спеції за смаком. Подрібнюємо в крихту.\n3. Частинами додаємо воду і продовжуємо збивати до тих пір, поки не вийде однорідна паста, чим потужніший блендер, тим більше кремова текстура вийде.\n4. Перекладаємо пасуть в блюдо, по середині лопаткою акуратно формуємо поглиблення, поливаємо оливковою олію і присипаємо спеціями і кунжутом.\nКласична подача хумуса з нарізаних овочів брусочками. Приємного апетиту.\nХумус з квасолі в домашніх умовах\nПаприка суха — 1 ч. ложка\nХмелі сунелі — 1 / 2 ч. ложки\n1. Квасолю промити і відварити у великій кількості води, частина цієї рідини ми візьмемо для розведення хумуса.\n2. В цей час очищаємо часник, подрібнюємо у блендері разом з горіхами до пастоподібного стану.\n3. Перекладаємо готову квасолю в зручну посуд і ретельно збиваємо блендером, потроху вливаємо воду, в якій вона варилася. Отримуємо пюре ніжної консистенції.\n4. Тепер додаємо сік лимона, рослинне масло, всі спеції і горіхи з часником, солимо і перемішуємо знову перебиваємо блендером.\nОсь така чудова закуска у нас вийшла, викладаємо її на красиве блюдо або намазуємо відразу на хліб в якості паштету. Приємного апетиту.\nРецепт хумуса з гороху\nОливкова масло — 50 гр.\nСік лимона — 3 ст. ложки\nЗіра (кумин) — 1 ч. ложка\n1. Горох ретельно промиваємо, поки не зникне каламутність. Заливаємо холодною водою на 5-7 годин. Краще всього на ніч. На ранок зливаємо рідину, добре промиваємо, кладемо в каструлю, заливаємо і ставимо на вогонь. Кип’ятимо і варимо хвилин 50-60, до м’якого, але не разверстого гороху.\n2. Приготуємо пасту. Насіння кунжуту обсмажуємо на помірному вогні до зарум’янювання, постійно помішуємо. Потім необхідно його остудити і подрібнити в ступці. Розтираємо до дрібної крихти, додати очищений і дрібно нарізаний часник, зіру. Вливаємо олію. Перетворюємо в пасту.\n3. Горох готовий, відкидаємо його на друшляк, промиваємо і залишаємо щоб стекла не потрібна вода, залишаємо частину відвару. Горох подрібнюємо в блендері. Поступово вливаємо частину відвару, у нас повинна вийти консистенція пасти.\n4. До гороху додаємо пасуть і ще раз пробиваємо блендером. Приправляємо сіллю, соком лимона, чорним перцем і перемішуємо. Якщо необхідно регулюємо за своїм смаком.\nБлюдо готове, подаємо до столу з хлібом, овочами і зеленню. Зберігати можна в холодильнику в закритому посуді до 2-3 днів. Приємного апетиту.\nКунжутна паста – 4 ст. ложки\nКунжутна олія – 3-4 ст. ложки\n1. Промиємо нут і заллємо його на ніч. Зливаємо рідину, ще раз промиваємо і відварюємо боби в чистій воді, приблизно годину, коли з’являється пінка обов’язково її прибираємо. Буряк очищаємо від бруду, відварюємо в шкірці до м’якого стану. Відразу ж видавлюємо лимонний сік в кухоль.\n2. Відвар з готових бобів зливаємо в окремий чашу. Даємо нуту охолонути, а тим часом буряк очищаємо від шкірки і нарізаємо великими кубиками. Складаємо інгредієнти в чашу блендера, вливаємо лимонний сік, кунжутне масло, очищений часник, солимо, додаємо всі приправи і вливаємо трохи відвару. Збиваємо на великій швидкості до однорідного стану.\n3. Парируем повторно після додавання тахіна. Якщо вам не подобається консистенція, то вливаємо ще трохи відвару.\nПеред подачею краще всього залишити блюдо в холодильнику на кілька годин. Прикрашаємо блюдо і подаємо до столу. Приємного апетиту.\nЄврейський хумус з нуту з кунжутом\nСухий нут — 300 гр.\nЛимонний сік — 7 ст. ложок\n1. Нут промиємо і заллємо водою, залишимо на 10-15 годин, він повинен добре увібрати рідину. Повторно заливаємо і ставимо варитися 2 години без солі і спецій. Потім нуд перекладаємо в друшляк, відвар залишаємо.\n2. Кунжут злегка обсмажимо до золотистого кольору. Змішуємо його з часником та олією. Потім у блендері, перетворюємо в однорідну масу.\n3. Додаємо нуд і 300 мл відвару, продовжуємо подрібнювати, в готову страву видавлюємо сік лимона, солимо за смаком і ще раз все добре перемішуємо.\nПерекладаємо в миску, вирівнюємо, поливаємо невеликою кількістю оливкової олії і посипаємо спеціями. Приємного апетиту.\nЯк приготувати хумус з гречки\nГречка зелена (але можна звичайну) — 1 склянка\nПаста тахін — 3-4 ст. ложки\n1. Перетворюємо крупу в кашу, промиваємо і добре зливаємо з неї воду. Якщо у вас немає пасти тахін приготуйте самостійно. Беремо кунжут, трохи обсмажуємо його без масла, потім у склянці блендера перебиваємо з оливковою олією.\n2. Петрушку промиваємо, часник очищаємо і складаємо до кунжуту, перемелюємо. Потім кубик заллємо гарячою водою і відставляємо в сторону.\n3. Гречку заливаємо лимонним соком і перекладаємо до решти інгредієнтів, збиваємо. І починаємо по-потроху вливати бульйон, поки не отримаємо консистенцію сметани. При необхідності додайте сіль, сік лимона і петрушку.\nБлюдо готове. Дивно, але хто буде пробувати не знаючи, що це гречка, ніколи не здогадається. Приємного апетиту.\nЯк зробити хумус з сочевиці будинку\nСочевиця — 1 стакан\nСік лимона — 1/2 частина\n1. Промиту сочевицю ми ставимо на вогонь у великій кількості відварюємо, практично до пюреобразного стану.\n2. Часник звільняємо від шкірки, ставимо сковороду на плиту, розігріваємо невелику кількість оливкової олії і злегка обсмажуємо часник. Необхідно буквально підрум’янити. Він вийде більш ароматний і смачний.\nПорада: Довго чесночек не томіть, а то він вийде гірким. Як тільки відчули запах, знімаємо.\n3. Сочевиця підготовлена, подрібнюємо її заглибним блендером, коли дійшли до потрібного стану, вливаємо видавлений з лимона сік, додаємо часник прямо з маслом в якому він смажився. Солимо, вливаємо олію і ще раз збиваємо.\n4. Пробуємо на сіль, при необхідності додамо. Викладаємо хумус в маленьку миску, зверху наллємо ще трохи оливкової олії, присипаємо паприкою.\nДля такої закуски можна приготувати пшеничні коржі, але якщо ви хочете зробити її більш дієтичної використовуйте свіжі овочі. Приємного апетиту.\nСподіваюся, що дані рецепти Вам сподобаються і ви не замислюючись поспішайте в магазин за необхідними продуктами.


Інтернет затребуваний більше, ніж автомобіль — Інформаційний портал Кіровоградщини - Гречка - Новини Кропивницький\nІнтернет затребуваний більше, ніж автомобіль\nОпубліковано Четвер, 19 грудня 2013, 15:27 . в Суспільство\nУ високорозвинених країнах жителі відмовляються від отримання водійських прав, позаяк можна переміщатися у межах міста на громадському транспорті і не виходити із Всесвітньої мережі. Саме такого роду висновок зробили фахівці з університету Мічиган, звіт якого зовсім недавно опублікували. Необхідно підкреслити, що у країнах колишнього СРСР дана тенденція зворотна.\nВчені з університету Мічиган повідомляють, що сучасна молодь для вирішення виниклих фінансових труднощів запросто без будь-яких коливань продасть свій автотранспортний засіб або закладе, але от віддати ноутбук до ломбарду під силу не кожному. Дослідники також говорять, що кількість Інтернет користувачів у кожній конкретній державі прямо пропорційна скороченню числа видаваних водійських прав.\nСьогодні Інтернет дає можливість спілкуватися з друзями, вести особисте і ділове листування, знайомитися з останніми подіями в світі, дивитися онлайн ТБ, слухати радіо. Також за допомогою Інтернету можна вести бізнес. Всесвітня мережа дозволяє купувати в Інтернет-магазинах різні речі та предмети, замовляти різного роду послуги. Потрібен тамада на ювілей - не проблема. Пара кліків мишкою, один телефонний дзвінок - і готово!\nЗакономірність більшої популярності Інтернету, ніж авто, була виявлена у США, Канаді, Німеччині, Японії, Південній Кореї, Великій Британії, Швеції та Норвегії , тобто в тих державах , де жителі відрізняються досить високою технологізацією в світі.\nФахівці впевнені, що сучасні молоді люди рідше отримують права для водіння автомобіля, оскільки доступ до Всесвітньої мережі та соціальних мереж у значній мірі позбавляє їх усякої потреби у фізичних контактах, і комп'ютерні пристрої для них стали життєво важливими інструментами.\nУ Кіровограді завищували ціни на вивіз сміття\nДе відпочивають євромайданівці у Києві? (ФОТО)


З 1 червня в громадських будівлях можна будувати підземні багаторівневі паркінги – вступають в дію нові державні будівельні норми.\nЗгідно з новими нормами, вбудовані, прибудовані або вбудовано-прибудовані підземні автостоянки можуть проектуватися до 5 поверхів, тоді як автоматизовані підземні паркінги можуть мати до 9 поверхів.\n«Нестача парко-місць у великих містах, біля великих громадських закладів – завжди проблема. І створення зручних підземних паркінгів, особливо багаторівневих, під такими закладами могло би стати вирішенням питання. До цього проектування багаторівневих підземних автостоянок не було унормовано в будівельних нормах. Зараз ми це передбачили», – зазначив заступник міністра.\nЗгідно з новими ДБН, допускається проектувати вбудовані, прибудовані або вбудовано-прибудовані підземні автостоянки до громадських будинків з умовною висотою до 50 метрів включно. А автоматизовані підземні автостоянки – до 9 поверхів включно. При цьому підземні автостоянки повинні бути забезпечені ліфтами або підйомниками.\nКрім того, в’їзди і виїзди з підземних і підземно-надземних гаражів повинні бути віддалені від вікон житлових будинків і приміщень громадського призначення з постійним перебуванням людей, а також ділянок шкіл, інтернатів, оздоровчих та дошкільних закладів згідно з вимогами ДБН «Планування і забудова територій».\nЗі слів Парцхаладзе, прийняті зміни дозволять:\nзбільшити кількість парко-місць, які можуть проектуватися в складі громадських закладів;\nзаощадити простір на організацію таких парковок;\nпідвищити комфорт відвідувачів, які користуються індивідуальним транспортом.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: В Україні з'являться парковки на дахах\nпарковка паркінг ДБН підземний паркінг\nСидять довше: у театрах буде більше туалетів для жінок


У Києві помер Віталій Масол, який двічі очолював уряд України | Новинарня\nHome / Україна / У Києві помер Віталій Масол, який двічі очолював уряд України\nУ Києві на 90-му році життя помер Віталій Масол, який двічі очолював уряд України – за радянських часів та за незалежності.\nПро це у “Фейсбуці” повідомив депутат Чернігівської обласної ради Арсен Дідур, зазначивши, що Масол був почесним громадянином Чернігівщини.\nУ прес-службі прем’єр-міністра в коментарях ЗМІ підтвердили інформацію про смерть Масола в лікарні “Феофанія”.\nВіталій Андрійович Масол народився 14 листопада 1928 року в селі Олишівка на Чернігівщині.\nЗакінчив механічний факультет Київського політехнічного інституту за спеціальністю інженер-механік.\nПрацюючи на Новокраматорському машинобудівному заводі в Донецькій області, 1963 року став його директором. У 1971–1972 роках – генеральний директор виробничого об’єднання Краматорських заводів важкого машинобудування.\nНадалі – перший заступник голови Держплану УРСР, із 1979 року – заступник голови Ради Міністрів УРСР, голова Держплану.\nЧлен ЦК КПУ у 1976–1991 рр. Член Політбюро ЦК КПУ у 1987-1990 рр. Член Центральної ревізійної комісії КПРС у 1981-1986 рр. Кандидат у члени ЦК КПРС 1986–1989 рр. Член ЦК КПРС у 1989–1991 рр.\nДепутат Верховної Ради УРСР 9–11-го скликань. Народний депутат СРСР у 1989–1991 рр.\nУ липні 1987 – жовтні 1990 року – голова Радміну УРСР. Пішов у відставку під тиском студентського голодування та масових вуличних антирадянських акцій під гаслами “Геть Масола й Кравчука!”\nУдруге очолив уряд України при президентах Леоніді Кравчук й Леоніді Кучмі в червні 1994-го – березні 1995 року.\nБув нагороджений зокрема двома орденами Леніна (1966, 1986), орденами Ярослава Мудрого V i VІ ступенів, орденами “За заслуги” І і ІІІ ступенів.\nЯк інформувала “Новинарня“, 20 вересня в Києві помер відомий політик і журналіст, екс-голова Нацради з питань ТБ і радіо Віталій Шевченко.


Свекруха засоромила мене, варто було мені вимовити кілька фраз, а вона у відповідь: ,, Ти сама колись можеш опинитися на місці Поліночки!” – iBilingua\nYou are here: Home / життєві історії / Свекруха засоромила мене, варто було мені вимовити кілька фраз, а вона у відповідь: ,, Ти сама колись можеш опинитися на місці Поліночки!”\nСвекруха засоромила мене, варто було мені вимовити кілька фраз, а вона у відповідь: ,, Ти сама колись можеш опинитися на місці Поліночки!”\nДо нас із Костею на весілля Поліна прийшла одна, без чоловіка. Вона віддала Кості конверт із подарунком, усміхнулася і повідомила:\n— Михайлові не вийшло. Справи.\nМало того, що вона прийшла одна, хоча запрошення у неї було розраховане на дві персони, так ще й весілля нам зіпсувало.\nКостя, коли його сестра відійшла, зателефонував до її чоловіка. З жартівливим наїздом:\n– Чувак, я одружився! А тебе немає! Що за справи? — хвилинне мовчання, бурхливі пояснення його співрозмовника. – Як розлучилися? Коли? А діти? Ну ви даєте!\nЧоловік, поговоривши з Михайлом, прибрав телефон і знайшов Поліну, щоб її вислухати і заспокоїти. Мені здалеку було видно, як вона мотає головою, сміється, намагається щось заперечити. А потім Поліна розплакалася і обійняла Костю, забруднивши його білий піджак своєю розмазаною косметикою.\nПобачивши, що Поліна плаче, до них поспішили свекри. Вони стали перемовлятися, жестикулювати. Чоловік приніс своїй сестрі води.\nІ так тривало весь вечір. У мене весілля, а наречений та його батьки крутилися навколо неї. На мене навіть гості косо дивитися почали. А коли їхні вуха досягали пошепки з звісткою про розлучення Поліни, то вони йшли до неї зі словами співчуття та підтримки. Я вирішила підійти і привести цей гурток за інтересами до тями, нагадати, що взагалі-то у нас з Костею найщасливіший день у нашому житті, і зі скаргами на розлучення не доречно.\n— Ти сама колись можеш опинитися на місці Поліночки, — засоромила мене свекруха, варто було мені вимовити кілька фраз.\nЧоловік промовчав, наче погодившись. А його сестра досить заблищала заплаканими оченятами.\nЯ почала міркувати, що якщо людині погано, то вона не піде веселитися на свято. Що Поліна раніше могла повідомити про своє розлучення це справа не одного дня. Тим більше, вони мають дітей.\nУ будь-якому разі був суд, як згодом з’ясувалося, ще й не одне засідання. І вона мовчала, нікому нічого не сказавши. Зате на моєму весіллі підвернувся такий вдалий привід поплакатися і повідомити всіх про зміни у своєму житті.\nНайсмачніший і найкрасивіший шматок торта віддали Поліні. Їй потрібніше. Свекруха навіть спробувала скасувати наш із Костею танець: на її донечку можуть наринути спогади про її весілля, треба пошкодувати дівчинку.\nТут уже я попередила чоловікові проблемами в сімейному житті, натякнувши, що його родичі розбредуться по хатах, а ми з ним разом залишимося.\n— Не хотіла псувати вам настрій. Ви такі щасливі були, до весілля готувались. Мама метушилася, ти сукню вибирала, Костик світився від радості. У мене язик не повернувся сказати.\n– А так краще вийшло, так? Тебе не бентежить, що свято у мене, а всі довкола тебе на задніх лапках стрибають? — я розлютилася, тому не почала підбирати слова.\n— Вони моя сім’я! Переживають. Я додому поїду, щоб тебе не бентежити.\nАле її останню фразу почув Костик. Відразу почав відмовляти, але Поліна все одно виїхала. І я залишилася в цьому винною: вигнала. Слідом за Поліною пішли її батьки, звинувативши мене у черствості.\nТак ця сестра зіпсувала наше весілля. Ось я повністю впевнена, що якби мій чоловік не зателефонував Михайлові, то Поліна все одно б комусь поплакалася. Недарма ж вона мовчала про факт розлучення, хоча могла батькам і одразу повідомити. Вони її сім’я, як вона сама заявила.\nОт навіщо так робити? Чого вона хотіла досягти? Опинитися в центрі уваги? Щоб усі хороводи довкола неї водили? Якщо ти зібралася на весілля, то залиш свої проблеми вдома! Навіщо людям такий день псувати?\nНа цьому Поліна не заспокоїлася. Через два дні, коли ми з Костею купували квитки до Таїланду, щоб провести час удвох, він видав геніальну думку:\n— А давай Полінку візьмемо з собою? Їй зараз не завадить змінити ситуацію, розвіятися.\nНавряд чи він сам до цього додумався, мабуть? Я запропонувала чоловікові летіти із сестрою, без мене, прямо озвучивши, що третій зайвий у цій подорожі.\n– А що такого? Ну не хочеш, не візьмемо її із собою.\nНа цьому й зупинилися. Сестра чоловіка залишилася вдома. Зате варто нам повернутися додому, як ми зіткнулися з гнівом з боку свекрухи . Вона навіть презент не взяли, швиденько мене з Костею випроводивши під приводом того, що їй не до нас.\nЗробити шоу із розлучення на чужому весіллі — зуміти треба. Зі свекрами все зрозуміло: Поліна їхня дочка, як не крути. Тож вина за зіпсовані стосунки лежить лише на ній. От жодної краплі не здивована, що Михайло її залишив: як із такою інтриганкою жити можна?


РЕДАКТОР ЗВОДУ 1286 р. Антін Генсьорський. Галицько-Волинський літопис.\nРЕДАКТОР ЗВОДУ 1286 р.\nМісце й час складення зводу\nПеремишльський звід Мемнона 1286 р. міг бути закінчений найпізніше восени 1288 р., бо в листопаді Мемнон привозить його князеві Володимиру, а звід закінчується дописаною звісткою про смерть Лешка Чорного (30 вересня 1288 р.). Коли ж розглядати звід без цієї звістки і попереднього повідомлення про похід Литви на Ригу, то, з огляду на те, що останні описані там події (повідь у Німеччині і війна Лешка Чорного з мазовецьким князем Кондратом) відносяться до 1287 р., слід би вважати датою закінчення перемишльського зводу також рік 1287. Проте, на нашу думку, все ж певніше вважати середину 1288 р. Коли б вважати, що звід був закінчений у 1287 р., то тоді між цим його закінченням і смертю Лешка минув би майже рік, /55/ і неймовірно, щоб після такої перерви літописець повернувся до своєї праці і вставив на вільному місці звістку про смерть Лешка (а також про похід Литви на Ригу). Інша справа, якщо ця звістка надійшла тоді, коли автор ще перебував під враженням своєї щойно закінченої праці. Тоді зрозуміло, що літописець, схвильований цією звісткою, вважав за потрібне записати її. Одночасно він використав цю нагоду для повідомлення тут про іншу відому вже йому подію — про похід Литви на Ригу.\nОтже, за час закінчення зводу (без звістки про смерть Лешка) доводиться прийняти кінець літа 1288 р. При цьому необхідно пояснити одне непорозуміння. Записи під 1286 р. (похід Литви на німців і смерть Лешка) починаються фразою «того же лЂта» (X., П.), як і записи під 1285 р. (повідь у Німеччині і боротьба Лешка з Кондратом). Тимчасом відомо, що повідь була в 1287 р., а Лешко помер у 1288 р. Проте здається нам, що суперечності тут нема. Автор не твердить, що повідь і смерть Лешка наступили в цьому самому році. Він лише каже, що в тому році, в якому помер Лешко, «начаша повЂдати» про повідь у Німеччині, тобто, що вістки про це стали приходити на Русь у 1288 р.\nВище ми відзначили, що автором цього зводу був, найімовірніше, сам єпіскоп Мемнон, але це міг бути також хтось із його оточення, і писав він під безпосереднім керівництвом Мемнона. Місцем складення був, очевидно, Перемишль. З половини XIII ст. в Перемишлі було спокійно. Вирішальна перемога під Ярославом 17 серпня 1245 р. (Іпат., 1249) закінчила довгий період боротьби Данила з угорсько-польською коаліцією і чернігівськими князями за галицький престол. Як відомо, під час цієї боротьби Перемишль, що лежав на угорському шляху, постійно переходив з рук у руки. Результат цієї перемоги закріпило в цьому ж році примирення Данила з Батиєм (визнання зверхності татар). Ці обидві обставини змусили Угорщину і краківських князів відмовитись від претензій не тільки до галицького престолу, а й до перемишльсько-саноцької землі. Наслідком цього було одруження Льва Даниловича з Констанцією, дочкою Бели IV, в 1247 р. (Іпат., 1250), причому, напевно, вказана відмова була зафіксована в договорі. /56/\nТаким чином, Данило і його син Лев тепер могли втихомирити перемишльську землю і насамперед навести порядок у самому Перемишлі, розправившись із «крамольними» елементами, що підняли голову в зв’язку з деморалізуючим впливом Угорщини. Це тривало, очевидно, недовго, так що вже в другій половині XIII ст. в Перемишлі спокійно розвивалась культурна робота, яку події після смерті Романа перервали майже на ціле півстоліття (1205 — 1250 рр.). Не порушили цього спокою і наступні татарські походи на Польщу і Угорщину. Татари, як правило, проходили на Львів і далі на Сандомір або на Угорщину через Тухлю (пор. Іпат., 1282, стор. 587), минаючи Перемишль. Не шкодили жителям Перемишля і невеличкі сутички з поляками на західних кордонах, наприклад, у 1280 р. (Іпат., 1281). Отже, для Перемишля складались сприятливі умови, і він міг стати знову культурним центром Галицької Русі, яким був за часів Ростиславичів. Тим більше, що стара столиця — Галич після зруйнування її Батиєм не відбудовувалась Данилом і втратила своє давнє значення, а новозбудований Львів, околицями якого, як знаємо, проходив татарський шлях на захід, був завжди під загрозою татар. Відомо, наприклад, що в 1259 р. (Іпат., 1261), під час походу Бурондая на Польщу, Лев мусив знищити всі укріплення Львова і що під час походу Телебуги в 1287 р. (Іпат., 1283) татари неймовірно спустошили околиці Львова і довгий час держали його в облозі. Мабуть, сам князь Лев, усвідомлюючи цю постійну загрозу, мав намір саме Перемишль зробити головним культурним центром своєї країни. Таким чином, у Перемишлі вже вдруге на протязі історії була можливість скласти літописний звід 1. Це й зробив єпіскоп Мемнон, безперечно, не без відома й заохочення самого князя Льва.\n1 Перший перемишльський літописний звід було складено за часів Ростиславичів. Цей звід доведено до 1128 р. Переконливо доведено це в праці Є. Перфецького (див. E. Perfeckij, Historia Polonica Jana Długosza a ruske letopisectvi Praha 1932, стор. 83 — 94).\nДержавно-політичні погляди редактора зводу 1286 р.\nВ якому дусі був написаний звід Мемнона і які конкретні ідеї він проводив? Любомльський редактор /57/ князя Володимира Васильковича постарався затерти всі сліди цих ідей і поглядів. Та все ж йому не зовсів удалось це зробити. Можемо навести один вислів, безперечно, дуже характерний для поглядів редактора зводу 1286 р. і самого князя Льва. Під 1262 р., в другій половині абзаца, після слів «по семъ сонмЂ [тобто в Тарнові], минувшу лЂту одиному... убитъ бысть великий князь Литовьский Минъдовгъ» починається розповідь про Войшелка, яка має вигляд біографії цього князя. Ця розповідь-біографія не могла вийти з-під пера автора зводу 1266 р. не стільки тому, що закінчується вона аж під 1268 р. звісткою про вбивство Войшелка Львом, якої не міг уже подати автор зводу 1266 р., скільки тому, що деякі дані цієї розповіді не збігаються з тим, що розповідає про Войшелка автор зводу 1266 р. Адже початок цієї розповіді під 1262 р. — це тільки обширніший переказ того, про що ми читаємо вже під 1255 р. Під 1255 р. розповідається, що Войшелк примирився з Данилом, віддав свою сестру за Шварна, а сам, залишивши своє князівство Романові Даниловичу, прийшов до Данила, прийняв «мниський чинъ» і пішов на «Святую Гору» (Афон), але не міг дійти туди і повернувся. Про це ж розповідається під 1262 р. з додатком опису «безбожного» життя Войшелка до часу прийняття ним християнства і згадки про те, що Войшелк, прибувши до Данила, поки зібрався на Афон, прожив ще три роки на «ПолонинЂ», в монастирі у ченця Григорія. Між обома цими розповідями є одна суперечність, яка свідчить про те, що розповідь під 1262 р. не належить авторові зводу 1266 р. Під 3255 р. читаємо, що Войшелк, залишивши своє князівство, прийшов до Данила в Холм: «приде в Холмъ к Данилу оставивъ княжение свое и восприемъ мниский чинъ». Тимчасом під 1262 р. місцевість, До якої приходить Войшелк, називається Галич: «И по семь иде Войшелкъ до Галича к Данилови князю и Василькови, хотя прияти мниский чинъ». Зрозуміло, Що така суперечність не могла вийти з-під пера того самого літописця, тобто автора зводу 1266 р. З другого боку, ця розповідь не вийшла також з-під пера любомльського літописця. Про це свідчить додаток, який іде зразу після наведеної фрази: «тогда же Войшелкъ крести Юрья Львовича». Відзначити цю родинну подію в домі князя Льва міг тільки літописець князя Льва, /58/ тобто редактор зводу 1286 р., бо, очевидно, не захотів би поцікавитись тим любомльський редактор 1.\n1 Що любомльський редактор працював пізніше над готовим уже текстом, бачимо також з того, що тут він допустив один недогляд, якого напевно не зробив би, коли б він сам був автором розповіді про Войшелка. Так, цей редактор, знайшовши в своєму оригіналі слова «и по семь иде Войшелкъ до Галича к Данилови», під впливом своєї політичної тенденції додає слова «и Василкови», не помітивши, що виходить нісенітниця. Ясно, що Войшелку нічого було шукати князя Василька в Галичі, а не в його столиці Володимирі (про заміну в цій фразі слова король на князь сказано вище).\nЦі факти свідчать про те, що автором біографії Войшелка був перемишльський літописець, який цією біографією і деякими іншими відомостями доповнював останні частини праці свого попередника і продовжував її далі. Але якщо це дійсно так, то йому також належить слово самодержець, яке застосовує до Міндовга: «по семь... убить бысть великий князь Литовьский Минъдовгъ, самодержець бысть во всей земли Литовьской» (Іпат., 1262, стор. 567). У зв’язку з цим фактом мусимо вважати, що вжите в Галицько-Волинському літопису те саме слово при імені князя Романа Великого (в явній вставці під 1201 р.) походить також від цього літописця. Вказує на це і та обставина, що в обох випадках підкреслюється поширення самодержавної влади на всю етнічну територію, пор. під 1201 р.: «по смерти же великого князя Романа... самодержьца всея Руси»; під 1262 р.: «самодержець бысть во всей земли литовьской». Висунуте тут поняття «самодержавства» над цілою етнічною територією не вважаємо випадковим. Воно відповідало політичним поглядам як самого князя Льва, так і редактора, про що ми вже говорили. Йшлося саме не стільки про єдинодержавність у своїй волості, скільки про встановлення фактичної зверхності над іншими князями, подібної до тієї, яку мали Міндовг, князь Роман, а частково також і король Данило. Певна річ, що всі права на це міг мати тільки Лев, помічник короля Данила за його життя, найстарший син і володар найбільшої частини його земель. Це й мусило бути виразно підкреслене у зводі Мемнона. В цьому переконує нас і хроніка Длугоша.\nГоловним джерелом, яким користувався Длугош при описі галицько-волинських подій XIII ст. (а майже всі /59/ руські звістки з того часу в хроніці Длугоша обмежуються виключно Галицько-Волинським князівством), був, безперечно, якийсь галицько-волинський літопис, остання руська звістка якого повідомляє про пошесть на Русі після відходу Телебуги в 1287 р. (у Длугоша під 1288 р.). Дальші руські повідомлення починаються у Длугоша з другої половини XIV ст. (період литовсько-руської держави) і були, очевидно, взяті з іншого джерела. Ця сама розповідь про пошесть на Русі є також останньою чисто галицько-волинською звісткою і у зводі Мемнона (пор. в Іпат. під 1283 — 1284 рр.). За нею йдуть розповіді про повідь у Німеччині, про боротьбу Лешка з Кондратом, про похід Литви на Ригу і про смерть Лешка Чорного. Отже, на основі відзначеного збігу, як і на основі факту, що повідомлення Длугоша, починаючи з другої половини XI ст., іноді майже буквально передають текст Іпатіївського і споріднених кодексів, робимо висновок, що цим основним джерелом Длугоша для опису галицько-волинських подій XIII ст. був саме звід Мемнона, в який входила редакція Галицько-Волинського літопису. Але можливо, що в копії, яку мав під руками Длугош, галицькі розповіді були поширені деякими даними з інших джерел, але, ймовірно, не було наприкінці доданих звісток про похід Литви на Ригу і про смерть Лешка.\nОтже, цікаво, що в хроніці Длугоша, оскільки йде мова про князя Льва, кілька разів підкреслюється його переважаюче становище на Русі і те, що він є продовжувачем справ свого батька, короля Данила. Так, під 1267 р. своєї хроніки з нагоди вбивства Войшелка Длугош висловлюється про Льва як про такого, що «in principatum Russiae patre abeunte successisset, et tam opibus a patre relictis, quam gentibus suis potens esset...» 1; під 1280 p. з нагоди походу Льва на Краків Длугош пише: «Leo Ruthenorum dux, Danielis olim Russiae regis filius, qui inter Ruthenorum duces ea tempestate tam militia quam terris et dominiis potior habebatur...» 2.\n1 «Після смерті батька взяв владу над Руссю, могутній залишеною батьком славною політичною спадщиною та чисельністю народу».\n2 «Лев, руський князь, син Данила, короля Русі... був у той час наймогутнішим між князями як силою своїх полків, так і простором своїх земель та володінь».\nПривертає тут увагу означення «Danielis... Regis filius» /60/ (королів син). Не можемо припустити, що це довільна фразеологія Длугоша. Про те, наскільки вірно старався Длугош придержуватися свого джерела, може свідчити хоча б той факт, що в Галицько-Волинському літопису слово самодержець зустрічається в двох місцях, і Длугош підкреслює «самодержавіє» двічі в записах про ті ж події. А саме: щодо Романа під 1208 р. хроніки — «Occiso... Romano... qui sibi fere universae Russiae... usurpauerat dominationem et principatum...» 1 і щодо Міндовга під 1263 p. — «Molesta enim... fuit caeteris Lithunaie Principibus Mendolphi..., qua sibi rerum summam usurpare conabatur, potentia» 2. Пор. наведені останні латинські фрази з фразами Іпатіївського кодексу під 1201 р. (стор. 479) і під 1262 р. (стор. 567), а також далі — у вказівці про те, що Тройнат вирішив убити Міндовга — «dominationem et principatum... occupaturus», очевидно ту «dominationem», яку мав Міндовг. Крім того, є ще в Галицько-Волинському літопису запис, де хоч і не вжито слова «самодержець», все ж говориться про самодержавство. Під 1263 р. розповідається, що після вбивства Міндовга Литву поділили Тройнат і Товтивіл. Але скоро потім Тройнат убив Товтивіла і, як підкреслює літопис, «Тренята... нача княжити одинъ». І характерно, що те саме підкреслює Длугош під 1264 р. у своїй хроніці: «Stroinat... Mendolpho occiso summam rerum, et maiorem apud Lithuanos principatum rapuerat» 3. Тому ясно, що вказану вище характеристику Льва передав Длугош за своїм руським джерелом, тобто за зводом Мемнона.\n1 «По смерті... Романа..., який захопив верховну владу і князювання майже над усією Руссю...»\n2 «Нестерпним було для інших князів Литви намагання Мендольфа (Міндовга) захопити верховну владу (самодержавство)».\n3 «Стройнат, убивши Мендольфа (Міндовга), захопив верховну владу (самодержавство) і велике князювання в Литві».\nЗ інших характерних особливостей хроніки Длугоша, оскільки йдеться про оцінку діяльності князя Льва, треба відзначити те, що хроніка Длугоша подає зовсім інші причини вбивства Войшелка князем Львом, ніж ті, що їх знаходимо в Галицько-Волинському літопису. В цьому літопису відзначено, що зробив це Лев «завистью, оже бяшеть далъ [Войшелк] землю Литовьскую брату его Шварнови» (Іпат., 1268). Отже, вся вина звалюється на Льва. У Длугоша (1267) пояснюється це тим, що в даному випадку йшлося «pro terris Russiae, quas idem Voyschalcus sui iuris facere nitebatur» l, тобто обвинувачується Войшелк.\n1 «З приводу руських земель, які цей Войшелк намагався підкорити собі».\nПравда, дата цього запису Длугоша «Nona die decembris» (дев’яте грудня) могла б викликати підозру, що в даному разі Длугош не дотримувався свого руського джерела, тобто що йшов скоріше за своєю фантазією, оскільки наш літопис ясно вказує, що це сталося на «святой недЂлЂ», тобто під час пасхи. Насправді, це не так. Суперечність тут цілком випадкова, пов’язана з простою опискою копіїстів Длугоша. Мало бути не decembris, a aprilis (квітня), і так, напевно, було в руському джерелі Длугоша. Описку копіїстів Длугоша можна пояснити палеографією. Невиразно написану арабську четвірку з перетягнутою і дещо загнутою вниз нижньою паличкою одні читали як арабське 7, другі — як римське X. Звідси замість 4-is в одних вийшло 7-is, у других Х-is. Лев, імовірно, приїхав до Володимира ранком на другий день пасхи, 9 квітня 1268 р., і ввечері того ж дня відбулося вбивство.\nТаким чином, коли неможливо запідозрити Длугоша в суперечності щодо дати, то не слід припускати, що і при подачі причин убивства Длугош не придержувався свого джерела, тобто вказівок зводу Мемнона. Зміна причин убивства не на користь Льва в Галицько-Волинському літопису — це вже справа любомльського редактора. Проте не можна сказати, що цей редактор справився як слід зі своїм завданням. Фраза в Іпатіївському кодексі, в якій говориться про вбивство, побудована так, що коли перша її половина в деякій мірі делікатно прикриває вчинок Льва, то друга б’є його нещадно. Перша половина фрази: «Дьяволъ же исконЂ не хотя добра человЂчьскому роду, и вложи во сердце Лвови, уби Войшелка...» (стор. 573). Це звичайна в літописах фраза, коли літописець описує вчинок, якого не може не осудити, але, з другого боку, симпатизуючи даному князю, він знаходить виправдання в людській немочі, невгамовності, одним словом, у підступах диявола. Друга ж половина фрази — «завистью, оже бяшеть Далъ землю Литовьскую брату Шварнови», яка /62/ приписує Льву мало не задум вбивства, — явно не в’яжеться з першою. Видно, що любомльський літописець змінив другу половину фрази, але першу залишив такою, якою вона була в зводі Мемнона.\nЗалишки фразеології зводу 1286 р.\nЛюбомльському літописцеві взагалі важко було виправити всі записи свого попередника, мабуть, тому, що він поступався своїм умінням. Виявляється це в тому, що він залюбки повторює деякі описи чи картини перемишльського літописця. Так, під 1261 р. знаходимо опис знищення татарами м. Судомира. Цей опис в основному слід віднести до зводу Мемнона, що видно із спеціального закінчення розповіді: «И тако бысть конЂць Судомирьскому взятью». Подібне закінчення знаходимо в кінці біографії Войшелка, автором якої ми вважаємо перемишльського літописця: «и тако бысть конЂць убитья его» (1268, стор. 573), а також в середині цієї біографії при описі смерті Міндовга і Тройната під 1263 р.: «и тако бысть конЂць Миндовгу убитью» (стор. 568), «и тако бысть конЂць убитья Тренятина» (стор, 569). Отже, в описі облоги Судомира розповідається, між іншим, про поєдинок якогось простого поляка з татарином, причому підкреслюється, що поляк «створи дЂло памяти достойно... уби Татарина». В іншому місці, під 1268 р., де продовжується біографія Войшелка, перед звісткою про вбивство Войшелка згадується про смерть у сутичці з поляками двох синів тисяцького князя Шварна — Лаврентія і Андрія. Про них сказано, що вони «немало... показаста мужьство свое, и не побЂгоста братъ отъ брата, ту же прияста побЂдный конець» (стор. 572). Елементи цих двох епізодів використав любомльський літописець, подаючи звістку, яка могла бути цікавою тільки цьому літописцеві, — звістку про смерть двох воїнів князя Володимира — Прусина і Раха в битві з Болеславом: «не побЂгоста, Рахъ co Прусиномъ, но створиста дЂло достойно памяти... Рахъ уби боярина... Болеславля, ту же и самъ прия конЂць подобный» (стор. 585).\nВесь опис боротьби Володимира з Болеславом під 1281 р. належить саме любомльському автору. Цікаво; що у всьому цьому уривку зустрічаємо запозичення, з одного боку, опису облоги Судомира (1261), з другого, з опису битви Шварна біля «Ворот» (1268). /63/ Знаходимо тут такі самі полки «аки боровЂ велицЂи», як у записі під 1268 р., так само «стрЂлы ратьныхъ не дадяхуть ни выникнути изъ заборолъ» і мертві падають, «аки снопове», як у записі під 1261 р. Ще виразніше помітно це наслідування Мемнона у любомльського літописця під 1283 р., в тому місці, де любомльський літописець перелічує нещастя, яких зазнало від татар місто Володимир (стор. 588). Чомусь ці нещастя такі самі і подані буквально такими словами, як і в описі облоги Львова у вставці, яку любомльський літописець подає трохи нижче (стор. 589) за своїм перемишльським джерелом 1.\n1 Про цю вставку ми говорили в першому розділі, див. стор. 9.\nТут написано, що під Володимиром «татари учиниша пусту землю Володимерьскую, не дадяхуть бо из города ни лЂзти в зажитье, аще ли кто выЂхашеть, овы избиша, а другая поимаша, a иныя лупяхуть... и во городЂ изомре в остою... бесчисленное множество» (стор. 588). Те саме читаємо в описі облоги Львова: «и не дадяхуть ни из города вылЂзти в зажитье; кто же выЂхашетъ из города, овы избиваша, а друзии поимаша, a иныя излупивше пущаху нагы..., и учиниша землю пусту всю... изомре в городЂхъ во остою бесчисленное множество» (стор. 589). Отже, ясно, що тут маємо справу з двома редакторами, і другий, очевидно, використовує джерела попередника, бо не міг один і той же редактор через кілька рядків повторити буквально свої власні слова.\nЗв’язки редактора зводу 1286 р. з «полонинським» монастирем\nДля ближчого ознайомлення з перемишльським літописцем слід ще додати, що він був у близьких стосунках з Григорієм, ігуменом «полонинського» монастиря, в якому постригся в ченці і пробув три роки князь Войшелк (1262, стор. 567 — 568). Про цього Григорія літописець висловлюється як про людину великої святості: «бяшеть человЂкъ святъ, акого же не бысть... и ни по немь не будеть» (1262, стор. 568). Ця характеристика Григорія сама собою ще не вказує на ближчі взаємини літописця з Григорієм. Святість Григорія могла бути взагалі широко відомою, міг довідатись про неї і літописець. Проте більш переконливою для нас є згадка про /64/ Григорія під 1268 p. (стор. 573). Тут, у зв’язку з постриженням князя Войшелка в Угровеському монастирі, перемишльський літописець, відзначаючи, що Войшелк прикликав до себе Григорія, додає від себе: «Григорій же Полониньский еще бяше живъ, наставникъ ero». Ці слова свідчать про те, що перемишльський літописець добре знав і про похилий вік ігумена Григорія в той час, і про те, що він незабаром помер. Отже, згадана похвала Григорієві і ці докладні відомості, які через стільки років пригадав літописець, і, що найважливіше, виразна в даному місці емоціональність наведених слів свідчать про якусь близькість літописця до ігумена Григорія. Імовірно, що літописець був колись його учнем і монахом «полонинського» монастиря. Доказом цього може бути написана ним послідовна біографія Войшелка, до створення якої, можливо, спонукало його саме те, що він перебував у монастирі одночасно із Войшелком, та й матеріал до біографії Войшелка і пов’язаних з ним литовських подій він одержав безпосередньо від Войшелка або від близьких до нього людей (Іпат., 1262). Спираючись на те, що князь Войшелк після трирічного перебування у Григорія пішов на Афон (Іпат., 1262), можна доводити, що й сам Григорій був певний час на Афоні. Григорій, під немалим впливом якого знаходився Войшелк, очевидно, і порадив йому відвідати Афон. А в Григорія не виникла б така думка, якби він сам колись не перебував на Афоні.\nДозволимо собі висловити тут наш здогад відносно того, де міг знаходитись «полонинський» монастир, в якому Григорій був ігуменом. З літопису виходить насамперед цілком ясно, що Полонина не була населеною місцевістю. На відповідному місці літописець так висловлюється про Полонину: «Иде [Войшелк] в Полонину ко Григорьеви» (1262, стор. 567). Перемишльський літописець після дієслова иде, коли йде мова про означену заселену місцевість, до якої (тобто до середини) хтось приходить чи прийшов, ніколи не вживає прийменник в. У таких випадках він застосовує прийменник до, къ. Пор.: «иде Войшелкъ до Галича» (1262); «Войшелкъ иде до Угровьска в монастиръ» (1268); «Василко пойде к соньмови до Тернави» (1268). Подібне після дієслів послати, бЂжати, напр.: «Посла до Нальшанъ» (1262, стор. 578); «посла до Полотьска» (1263, стор. 569); «бЂжа до Пиньска» (1263, стор. 568), зате знаходимо «пойде во Святую Гору» (1262) в значенні більшої території, дійсної гори, на якій побудовані відомі монастирі, подібно до того, як каже: «иде в Литву», «иде в Ляхы». Отже, літописна полонина — це східна частина Карпатських гір. Дорога до полонини, на якій знаходився монастир, збудований далеко від осель, вела, напевно, через Галич. Під /65/ впливом думки про цю дорогу перемишльський літописець помилився у вказанні місця, де Войшелк знайшов Данила, назвавши Галич («иде Войшелкъ до Галича к Данилови», Іпат., 1262), тоді як попередній літописець (Іпат., 1255, стор. 551) подає правильно: «приде в Холмъ». З Галича на полонини вів тоді єдиний шлях на Коломию, цю найдалі висунуту місцевість у підніжжі східних Карпат, про яку згадує літопис (Іпат., 1240, стор. 525) як про особисту власність Романовичів і головний центр добування солі. Самою назвою «полонина» позначали в XIII ст., здається, не тільки пасовиська на верхах, а й самі гори чи зарослі підгір’я. Імовірно, що ця назва прийшла разом з волоською колонізацією (пор. А. Петрушевич, Лингвистическо-исторические исследования о начатках города Львова, Львів, 1893, стор. 175 — 177). Далеко на захід від меридіана, який проходить через Коломию, ледве чи могла в XIII ст. ця назва поширитись. Ще навіть у XIV ст. те, що носило назву полонин або лісів полонинських, охоплювало, як це встановлює Олександр Моргенбессер (A. Morgenbesser, Przyczynek do dziejów Mołdawii, Lwów, 1890, стор. 34 — 35), тільки територію на правому березі Прута, в напрямі угорських гір. До 1500 р. ці полонини утворювали кордон Молдавії з Польщею, а саме з так званою землею Сепеницькою, до складу якої входила, між іншим, Коломия. З огляду на те, вказує Моргенбессер (стор. 32 — 33), молдавські воєводи мали в своєму титулі слова: «a poloninis usque ad mare». Подібно титулував себе і сучавський митрополит.\nПолонина Григорія знаходилася десь на південь від Коломиї, де починаються гори, але недалеко від неї, бо монастирі, які в той час, як правило, засновували самі князі, мусили бути матеріально забезпечені. Забезпечення монастиря, закладеного в глибоких безлюдних горах, викликало б труднощі. Все те вказує, що «полонинський» монастир знаходився недалеко від Коломиї, на соляній території, і, мабуть, був матеріально забезпечений доходами з солі. Отже, імовірно, він знаходився в сучасному Іспасі, біля Коломиї за Яблуновом, де був колись монастир (див. «Słownik geograficzny Królewstwa Polskiego», t. III, Warszawa, 1882: Ispas). Відомо, що назви, такі як Спас чи Іспас, дуже старі і означають місцевості, в яких колись знаходився монастир Спаса, коло якого згодом виростало поселення. Монастир Спаса коло Самбора був, як відомо, заснований князем Львом; монастир в Іспасі, очевидно, був заснований Данилом, щоб мати кращий нагляд за господарством соляної території. До речі, здогад Коссака («Шематизм Чина Василія Великого», Львів, 1867, стор. 163), Що «полонинський» монастир — це сучасний Угольницький монастир в Мараморощині, який досі називають «полонинським», не може бути прийнятий. Якщо б це дійсно було так, то Войшелку не доводилось би просити в угорського короля аж за посередництвом Данила пропустити його через угорську землю на Афон (Іпат., 1255), бо Угольниця і її монастир були тоді під владою угорського короля, і Войшелк міг би просто звернутись до нього.\nНавряд чи міг це бути також монастир св. Григорія в с. Задеревач, Стрийського р-ну, біля Болехова. Цей монастир згадується в дарчій грамоті королеви Єлизавети Данилові Данбоговичу в 1371 р. (див. «Kodeks dyplomatyczny Małopolski», t. III, Kraków, 1887, стор. 254 — 255). /66/ Щоправда, назву «полонина» зустрічаємо в XVI ст. і в Стрийщині, навіть в Перемишльщині. Але це вже загальна назва пасовища серед лісів, а не назва означеної території, яка була складовою частиною титулу молдавських воєвод. До того ж григоріанський монастир у Задеревачі дістав свою назву від імені св. Григорія і, звичайно, аж ніяк не зв’язаний з іменем Григорія-ігумена.


«Паска для кожного солдата» — під таким девізом у Городоцькому районі Хмельницької області проходить благодійна акція. Координатором виступає церква, котра збирає та розподіляє продукцію на фронт.\nСніг на квітах абрикосів чи вишень — це красиво. Милувалися ним цього тижня на Закарпатті й у Львівській області. Якби лише зимові опади не зашкодили майбутньому врожаю. Синоптики ж кажуть, що повернення зими в окремих регіонах України — нетривале явище і прогнозують підвищення температури вже на початок травня.\nПід час демонтажу каркаса пам’ятника Леніну в Кривому Розі археологи натрапили на фундамент стародавньої церкви. Реконструкція почалася цього року в сквері, біля постаменту й школи мистецтв зняли асфальт. Тоді співробітники краєзнавчого музею й помітили траншеї, а потім сланцеві плити, які колись були підлогою церкви. Вчені уже розкопали частину фундаменту храму.\nВсеукраїнський конкурс молодих піаністів пам’яті Володимира Горовиця може припинити своє існування. Причина — нестабільна ситуація в Україні та недофінансування. «Подію вже двічі переносили, і це стало негативним фактором для його подальшого існування», — зазначають представники ВО «Платформа громадських iніціатив», котрі виступили організаторами кампанії проти закриття конкурсу.\nВ Україні очікується тепла погода, яка буде чергуватися з грозами. Про це повідомила синоптик Наталя Діденко. За її словами, дощі цілком прийнятні для цієї пори та радуватимуть селян вони недовго: «Вже наприкінці квітня погода повністю перейде на літній розпорядок, а температура сягне аж 25 градусів».\nВідзначення чергової річниці визволення Одеси від німецько-фашистських загарбників 10 квітня закінчилося сутичками та застосуванням поліцейськими сльозогінного газу. По різні сторони знову були радикали, яким муляли очі «колорадські» стрічки, та сепаратисти, які вигукували проросійські гасла.\nУ Києві, поблизу Караваєвих дач, у ніч на 30 березня сталася пожежа на радіоринку. Вогонь помітили близько півночі та викликали рятувальників. «На місце події одразу прибули пожежники з найближчих пожежно-рятувальних частин. О 2.42 пожежу площею 20 кв. м було локалізовано, а о 3.22 — ліквідовано.\nКладовище в Нерубайському Одеської області — незвичайне місце. Бо там є захоронення козаків часів Сотнівської січі. І найстаріший хрест датований 1791 роком, тобто за чотири роки до появи самої назви Одеса (до XVI століття Одеса мала назву Коцюбіїв, а потім, до 1795 року, — Хаджибей). Могили належать у тому числі й тим самим козакам, які під керівництвом отаманів Головатого і Чепіги разом із загоном Дерибаса штурмували Хаджибей.


PressReader - Ukrainskiy Tyzhden: 2017-11-03 - І прийдуть велетні\nІ прийдуть велетні\nДоба Amazon й Alibaba тільки починається. Конкурентам та урядам варто насторожитися\nUkrainskiy Tyzhden - 2017-11-03 - Світ -\nУпродовж наступних кількох тижнів покупці витратять рекордні суми в інтернеті: у Китаї — на День неодружених 11 листопада, в Америці — у Чорну п’ятницю, а по цілому світу — готуючись до Різдва. Електронна торгівля протягом десятиліття зростає на 20% щороку, попутно змінюючи багато інших галузей — від логістики до споживчих товарів. Ніде не знайти запекліших дебатів про її роль, як у США, де цього року закрилися тисячі магазинів, а кожне дев’яте робоче місце припадає на роздрібну торгівлю.\nВражає те, що онлайн-торгівля щойно з’явилася. Торік на неї припадало лише 8,5% світового обсягу витрат у роздрібній торгівлі. У США ця частка сягнула приблизно 10%. Утім, її вплив на бізнес і суспільство буде величезним. Не лише тому, що роздрібна торгівля — це багато робочих місць, пов’язаних з іншими галузями. А ще й тому, що найбільші адвокати електронної комерції, засновники Alibaba й Amazon Джек Ма та Джефф Безос через е-торгівлю створили новий різновид конгломерату. Питання в тому, чи його виникнення сприятиме конкуренції, а чи спонукатиме регуляторів до запровадження нових обмежень.\nЗа останні два десятиріччя Alibaba й Amazon постійно розширюють свої послуги, додаючи все — від хмарних технологій до відео. Їхній бізнес зміцнюватиметься, коли споживачі та компанії частіше користуватимуться їхніми платформами, а різноманітні джерела доходів і даних стануть рушієм подальшого зростання. Тому ці два велетні перебувають у центрі найрізноманітніших видів діяльності. В Америці Amazon тиждень за тижнем демонструє хаос, який новатор в е-комерції може спричинити на гігантському зрілому ринку. У Китаї Alibaba показує, як різко одна компанія може змінити діловий ландшафт економіки зі швид-\nкими темпами зростання. Вони не завоюють кожну галузь, яку зачіпають у своїй роботі. Але мало яка компанія здатна в такому обсязі змінити стільки секторів у стількох країнах, як вони, особливо з огляду на їхнє розширення.\nЗ одного боку, це ідеально для конкуренції. Сайти е-торгівлі Alibaba й Amazon знижують бар’єри для доступу на ринок, спрощуючи та здешевлюючи для дрібних виробників розповсюдження товарів, а ще знаходячи їм потенційних покупців. Місцеві виробники кидають виклик мультинаціональним гігантам. Вигоду від цього дістають споживачі, тому що можуть обирати із ширшого та кращого асортименту продукції, ніж будь-коли раніше.\nЗ другого — разом із гігантськими платформами е-торгівлі зростає й острах перед їхньою могутністю. Маючи доступ до дешевого довгострокового капіталу, Amazon може робити великі інвестиції, зокрема й у склади, штучний інтелект та компанії на зразок придбаної нею цьогоріч за $13,7 млрд мережі продажу продуктів Whole Foods. Ці інвестиції в поєднанні з гігантськими обсягами даних про споживачів і бізнес, якими володіє Amazon, ускладнюватиме конкуренцію з ним.\nСуперникам Amazon слід повчитися в Китаю, де конкуренти Alibaba об’єднуються. Компанія Tencent почала з ігор і сервісу для повідомлень. Зараз у неї є процвітаючий бізнес у сфері онлайн-платежів. Нині Tencent є найбільшим акціонером найближчого конкурента Alibaba в е-торгівлі — Jd.com. Останній працює також з іншими торговими й технологічними фірмами. У серпні компанія оголосила, що купувати можна й через найбільший китайський пошуковик Baidu.\nПретенденти на конкуренцію з Amazon можуть піти таким самим шляхом: утворювати партнерства. Наприклад, Walmart (який теж є інвестором у JD), схоже, переймає тактику JD: дає доступ до своїх продуктів через голосового помічника Google і таким чином конкурує з Alexa від Amazon. Facebook хоче полегшити клієнтам купівлю товарів, які фігурують у його рекламі. А Google жахає деяких захисників конфіденційності тим, що стежить за споживачами й так допомагає традиційним магазинам бачити, яка саме онлайнреклама працює. Тож американські компанії можуть ще наздогнати своїх колег із Китаю. Чи достатньо цього для забезпечення конкуренції? Регулятори повинні бути пильними. Нині варто очікувати збільшення кількості злиттів серед виробників споживчих товарів, а також роздрібних торгових компаній: вони намагатимуться знайти способи протистояти Amazon. Домовленості між роздрібними торговцями й технологічними фірмами ще більше ускладнюватимуть ситуацію. В антимонопольних справах американські суди зазвичай зосереджуються на тому, що нові підприємці кидатимуть виклик прибутковим фірмам, які вже функціонують. Тим часом у США фінансування підприємств е-торгівлі венчурним капіталом зменшується почасти через те, що інвестори переконані: домінуватиме все одно Amazon. Тож, як уже писав The Economist, регуляторам слід придивитися до того, як злиття впливатимуть на контроль над даними, а також на частки на ринку певних компаній, особливо в разі з Amazon з огляду на її нинішню потужність і розмах. Схоже, антимонопольні правила (як і багато чого іншого в епоху Amazon) доведеться оновити.\nСАЙТИ Е-ТОРГІВЛІ ALIBABA Й AMAZON ЗНИЖУЮТЬ БАР’ЄРИ ДЛЯ ДОСТУПУ НА РИНОК, СПРОЩУЮЧИ ТА ЗДЕШЕВЛЮЮЧИ ДЛЯ ДРІБНИХ ВИРОБНИКІВ РОЗПОВСЮДЖЕННЯ ТОВАРІВ, А ЩЕ ЗНАХОДЯЧИ ЇМ ПОТЕНЦІЙНИХ ПОКУПЦІВ. МІСЦЕВІ ВИРОБНИКИ КИДАЮТЬ ВИКЛИК МУЛЬТИНАЦІОНАЛЬНИМ ГІГАНТАМ


На Тернопільщині активісти беруться перешкодити сумнівній ініціативі місцевої влади - 0352.ua\nНа Тернопільщині активісти беруться перешкодити сумнівній ініціативі місцевої влади\nЦілковите несприйняття в середовищі місцевих сподвижників туризму викликала ідея щодо намірів місцевої влади збудувати на Дністрі ГЕС.\nСвого часу громадськість виступала категорично проти побудови ГЕС на Черемоші, адже це б істотно погіршило екологію, і домоглася свого.\nТепер же в ОДА заговорили про намір будувати електростанцію на Дністрі.\n«На території Дністровської ГАЕС, розташованої у місті Новодністровськ Чернівецької області, сьогодні 27 листопада триває нарада щодо підготовки проекту будівництва каскаду ГЕС на Верхньому Дністрі. Тернопільська делегація у складі першого заступника голови обласної державної адміністрації Івана Крисака, заступника начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів Ярослава Вівчарука, начальника управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держеокадастру у Тернопільській області Олега Малінського, директора департаменту екології та природних ресурсів обласної державної адміністрації Ореста Сінгалевича, заступника директора департаменту архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та енергозбереження обласної державної адміністрації Віктора Якимчука ознайомлюється з сучасним станом будівництва та експлуатації однієї з найбільш гідроакумулюючих електростанцій у Європі. До участі у вказаній нараді також запросили керівництво Івано-Франківської та Чернівецької ОДА. У порядку денному заплановано: ознайомлення з будівництвом Дністровської ГАЕС та історією реалізації цього масштабного інвестиційного проекту, презентація попередніх напрацювань щодо будівництва каскаду ГЕС на Верхньому Дністрі», – відрапортувала 27 листопада ОДА.\nНа цю інформацію одразу відреагували сподвижники туризму, першим почав бити на сполох тернополянин, очільник «Файних мандрів» Роман Задорожний у соцмережі.\nПід час дискусії його однодумці, подекуди не підбираючи висловів, були кардинальні у свої намірах.\n«Порвем як тузік тряпку», – пише Андрій Романчук.\n«Знаю, де є багато покришок», – долучається до обговорення Борис Гора.\n«Мені здається що Тернопільська ОДА - дебіли. Вони в курсі, що там знаходяться 3 національних парки? І аби там будувати ГЕС треба пройти дуже довгу і дуже складну процедури, шанси на успішне проходження якої у них мінімальні», – спрогнозував в коментарях Петро Тєстов.\nОрганізатор туристичних мандрівок Володмир Горон одразу ж через Фейсбук спробував дізнатися думку працівників управління туризму ОДА.\n«А що скаже управління туризму ? Коли робимо маніфестацію під ОДА?», – поцікавився Горон, залучивши до бесіди працівникв управління Ростислава Яцківа та Назара Яворського.\nВідерагував лише Яцків.\n«Нарада відбувається у Белгород-Дністровську (Одеська область) вже 2 дні. Проект такий самий як і на Черемош... Подивилися в історію і знаємо чим це все закінчилось... Дністер тихохідніший і тому малоперспективний для ГЕС. А ви хлопці ЩИРІ (знаю по Черемошу) і тому... думаю що то провальний ехфект!!»,– написав Ростилав Яцків.\nЧи вистачить місцевій владі розуму зайве не збурювати людей із будівництвом ГЕС стане зрозуміло в скорому часі.\n0352.ua відстежуватиме ситуацію.


Ільясова – про нічні зйомки і психологічне насильство над чоловіками - ✿ karicobs.com ✿\nАктриса Ільясова грає одну з головних ролей в новому фільмі режисера Аскара Бисембина «Дружина – не стіна», який вийшов нещодавно в прокат. Цікаво, що в житті з актрис головних ролей цієї картини Айнур – єдина, хто заміжня. При цьому вона встигає приділяти час сім’ї, своїм проектам і піднімати такі соціальні питання, як неусвідомлене насильство щодо чоловіків.\n«Дружина – не стіна» – новий кінопроект Аскара Бисембина, в якому показана історія однієї родини. Сценарій повністю взято з життя – відносини між подружжям поступово остигають, а дружина дізнається, що чоловік завів інтрижку на стороні. Класичний любовний трикутник, в якому грає дружину Асель Садвакасова, її втомленого чоловіка – Даурен Айдаркулов, красуню-коханку – Сая Оразгалиєва. За сюжетом розчарована в чоловікові дружина хоче влаштувати скандал, але її близька подруга (Айнур Ільясова), яка працює в кафе, радить знайти коханку і позбутися від неї по-іншому.\nВ таких фільмах багато зможуть впізнати себе, посміятися крізь зуби або від душі, згадати минуле і спробувати струсити пил зі свого сімейного життя. Але не більше.\nЩе в минулому році Ільясова (яку знають по багатьом телесеріалам і фільму Нуртаса Адамбая «Келинка Сабіна») не наважувалася на зйомки в повнометражних фільмах, так як не хотіла залишати без уваги свою маленьку дочку. Але, як зізнається сама Айнур, дочка вселяє в неї стимул і сили розвиватися – проводити сімейні фестивалі Bopefair в чотирьох містах (Алмати, Астана, Актау, Оскемен) і реалізовувати плани зі створення мультфільму казахською мовою.\nУ вашому житті був любовний трикутник?\nНі, в моєму житті не було любовного трикутника. Але з близькими людьми поруч це траплялося. Ох, як непросто це все було!\nВи коли-небудь стежили за своїм коханим? Перевіряли повідомлення в телефоні, соцмережі?\nЗвичайно, по молодості таке було і не раз! Зараз вже такі звички в минулому. Якщо довіряєш і любиш, то немає сенсу перевіряти один одного. В моєму житті вже давно усвідомлені відносини.\nРевниві чи ви в житті?\nСцен ревнощів точно не влаштовую. Але! Що моє – то моє, ніколи нікому не віддам.\nЩо було найважчим під час зйомок фільму?\nЧесно кажучи, це були найлегші зйомки. Ми знімали в приміщенні, де завжди були вода, їжа і туалет. Трохи було холодно, але терпимо. Звичайно, за час декрету я відвикла від нічних зйомок, але і їх було небагато. Тим більше в такій компанії професіоналів працювалося на позитиві.\nГоловний успіх режисера в цьому фільмі?\nВін розкриває тему взаємин чоловіка і дружини на межі розлучення. А це знайоме, на жаль, дуже багатьом. Режисер показав той самий горезвісний трикутник, взятий з життя. Це гумор зі змістом.\nКрім своєї нової ролі і кар’єри в кіно, Ільясова намагається піднімати питання взаємин чоловіка і жінки на своїй сторінці в Інстаграмі. Один з останніх постів Айнур присвячений темі домашнього насильства… над чоловіками:\n«Всі, часто, особливо у нас в Казахстані, говорять про домашнє насильство стосовно жінок. Але ви замислювалися, що стосовно чоловіків теж відбувається неусвідомлене насильство? Психологічне, звичайно. Але не менш травматичне. Це призводить до того, що через п’ять років молодий хлопець перетворюється на втомленого дядька, а жінка – у вічного страждальника. Так от, для мене домашнє насильство по відношенню до чоловіків – це:\n– Сприяти втраті його товарного вигляду, ну, щоб не вкрали. Заохочувати, щоб ходив нечесаний, кошлатий, у старих і рваних джинсах.\n– Зрубати всі його ідеї на корені, ставити свій комфорт на перше місце.\n– Придушувати чоловічі якості, не давати собі допомагати, тягнути лямку сильної жінки.\n– Не цінувати його досягнення і принижувати як добувача.\n– Порівнювати з чужими чоловіками.\n– Нав’язувати і душити своєю любов’ю…