Підтримка аграріїв з боку держави наполовину залежатиме від продажу землі - Новини економіки України - 24 Канал\n15:04, 31 жовтня 2019 - Читать новость на русском\nТимофій Милованов, міністр розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства / medium.com\nПро це на брифінгу в Кабінеті міністрів говорив міністр розвитку економіки, торгівлі й сільського господарства Тимофій Милованов, пише Інтерфакс-Україна.\nДо теми: Якою буде ціна на оренду та продаж землі після запровадження реформи: прогноз уряду\n"У нас буде ринок землі, тож деякі державні землі приватизують. Надходження від цього можна надати як держпідтримку. Зараз в бюджеті є 4,4 мільярда гривень (на підтримку аграрної галузі – 24 канал). Один з варіантів знайти ще 4 мільярди – це відсоток від продажу держземель перевести на підтримку фермерів", – пояснив свою позицію міністр.\nСкільки грошей і на що саме виділить уряд в аграрній сфері?\nМовиться про бюджет 2020 року.\n► 3,9 мільярда гривень – на здешевлення кредитів аграріям для покупки земель сільгосппризначення.\n► 2,5 мільярда – на держпідтримку галузі тваринництва, зберігання й переробку сільгосппродукції.\n► 780 мільйонів – на фінансову підтримку виробників.\n► 500 мільйонів – на формування статутного капіталу Фонду часткового гарантування кредитів.\n► 400 мільйонів – на підтримку розвитку садівництва та ягідництва.\n► 250 мільйонів – на фінансову підтримку розвитку фермерських господарств.\n► 150 мільйонів – на фінансову підтримку заходів в АПК.\nЗауважимо, що заступник Милованова Тарас Висоцький вказав, що орієнтовно у процесі запуску ринку землі надходження від продажу держземель до четвертого кварталу 2020 року можуть скласти 7 мільярдів гривень.\nЗагалом Міністерство економіки підтримує ідею внести поправку в законопроєкт про держбюджет на 2020 рік щодо обсягу підтримки АПК: мовиться про 1% ВВП або 8,4 мільярда гривень. Це підтримує й аграрний комітет Верховної Ради, відповідне рішення ухвалили ще 16 жовтня.\nТеги: Бюджет 2020 Новини України Ринок землі Тимофій Милованов – новини Гроші Мораторій на продаж землі\nНовини України 6367\nНовини України 4897\nсьогодні , 20:39 Рушаємо на Банкову: у мережі з'явилось нове відео з нібито братом Єрмака


FAQukrSTORY.ru » Отношения » Отношения и семья » Трудности любви » Как стать желанной?\nКожна жінка бажає привертати до себе погляди чоловіків, викликати у них інтерес і бажання. Стати такою не так вже й складно, необхідно лише почати активно працювати над собою, слідуючи представленим нижче радам.\nНеобхідно запам'ятати дуже важливе правило: бажана - не означає вульгарна. Тому не потрібно оголювати відразу якомога більше своїх принад - відкривати одночасно ноги, груди, руки, живіт. Тут необхідно ретельно продумувати свій образ, щоб викликати у чоловіка не тільки сексуальне бажання, але також повагу та захоплення.\nПочніть одягатися зі смаком. Одяг повинен виглядати на вас ідеально і підкреслювати ваші достоїнства. Обраний комплект повинен оголювати тільки щось одне, наприклад, ноги або зону декольте. Адже в жінці повинна завжди залишатися якась загадка, яка не даватиме спокою розуму чоловіки.\nХочете, щоб ви викликали бажання навіть у серйозних і відбулися чоловіків? Тоді почніть удосконалювати своє тіло. У вас повинні бути ідеальні, чисті і гладке волосся, красивий педикюр і манікюр, гладка шкіра, бездоганний макіяж, який повинен відповідати випадку. Звичайно ж, від вас має приємно пахнути, тому не скупіться на покупку хороших духів.\nВпевненість і любов до себе\nУ чоловіків викликають бажання і захоплення ті представниці прекрасної статі, які впевнені у своїй красі і бездоганності. Тому припиніть шукати в собі недоліки і почніть зосереджуватися на ваших перевагах, полюбите себе повністю, тоді ви й самі не помітите, як станете користуватися популярністю у чоловіків. Вони будуть постійно обдаровувати вас компліментами, які ви повинні без зайвої скромності приймати.\nБажана жінка, якою захоплюються чоловіки, завжди вміє підтримувати бесіду і йти на контакт. Тому ваша задача - навчитися спілкуватися з чоловіками. І в першу чергу, необхідно перестати їх боятися, краще спробуйте їх зрозуміти і знайти до них підхід. Тоді вони обов'язково звернуть на вас увагу і полюблять.\nПід час бесіди з чоловіками необхідно вміти себе контролювати. Чоловіки вважають привабливими тих жінок, які мають приязною усмішкою, м'яким голосом і глибоким поглядом. Тому при звабу використовуйте ці доступні вам засоби. Також не забувайте про милого сміху, який наполовину підкорює чоловіка. Говорити найкраще повільно, роблячи паузи і змінюючи інтонації.\nПід час спілкування зі своїм обранцем не бійтеся дотиків. Звичайно ж, вони повинні виглядати випадковими, щоб не здатися нав'язливою. Так, ви можете легенько торкнутися руки чоловіка, потім "випадково" зачепити його стегно і так далі. Але і тут важливо знати міру. За одну зустріч буде досить декількох дотиків.\nБажаною для чоловіків є та жінка, яка не боїться відносин і любові. Щоб позбутися від наявних страхів, необхідно прийняти те, що секс - це джерело задоволення для обох партнерів, а не щось брудне і неприємне. При цьому важливо завжди бути готовою до ночі любові.\nТакож вам будуть корисні інші статті:


Спливання покаже. Вісім міністрів уряду Гройсмана розповідають, що зроблять на своєму посту / Новое Время\nСпливання покаже. Вісім міністрів уряду Гройсмана розповідають, що зроблять на своєму посту\n25 квiтня 2016, 09:30 0 коментувати\n14 квітня парламент затвердив склад нового уряду на чолі з Володимиром Гройсманом\nУ Кабмін, сформований за політичним, а не технократичним принципом, увійшло 23 особи. Дев'ятеро з них працювали в попередньому уряді Арсенія Яценюка\nВсім їм доведеться доводити, що третій після Майдану Кабмін у змозі провести реальні реформи. І якщо їхні попередники боролися з кризою, то тепер, коли дно досягнуте, команда Гройсмана повинна показати зростання.\nНВ звернулося до нових міністрів, які прийшли в уряд, з проханням відповісти на запитання: "Що ви плануєте зробити і чого хотіли б досягнути на своєму посту?"\nперший віце-прем'єр — міністр економічного розвитку і торгівлі, 54 роки\nCV: З 2000‑го по 2008‑й — голова правління Кредобанку. На парламентських виборах-2012 пройшов у Верховну раду (ВР) від ВО Батьківщина.\nПід час революції був комендантом Євромайдану. З лютого по червень 2014‑го очолював Нацбанк.\nНа позачергових виборах 2014‑го знову отримав мандат, але вже від Блоку Петра Порошенка (БПП).\nВІДПОВІДЬ: Говорячи з колишнім міністром Айварасом Абромавичусом, я щиро подякував йому за виконану роботу та запевнив, що всі ініціативи, які були започатковані Міністерством економіки, будуть доведені до кінця. До таких я відношу, наприклад, приватизацію держпідприємств. Сьогодні їх майже 3,5 тис., але тільки половина працює. Та й ті приносять більше збитку, ніж прибутку. Нашою метою буде залишити в держвласності тільки дійсно стратегічні підприємства, решту ж корпоратизувати або повністю чи частково приватизувати.\nМи продовжимо роботу над крос-секторальним питанням дерегуляції. Це включає в себе і гармонізацію законодавчого поля з правом ЄС, і скасування окремих ліцензій та спрощення процедур (всі ці законопроекти вже не раз були в Раді, але до них ніяк не доходили руки).\nВходження в топ-50 у найближчі місяці дало б чіткий сигнал інвесторам\nОсобливу увагу я б хотів приділити питанням наукової сфери. Мова йде про прикладну науку й розробки. Тут я бачу величезний потенціал, який до цього часу практично не використовувався. Мінекономрозвитку не має можливості впливати на розвиток того чи іншого напрямку науки безпосередньо, але ми можемо і повинні займатися питанням комерціалізації: стимулювати розробки інноваційних технологій українськими дослідниками та сприяти їх впровадженню на практиці.\nВсі міжнародні зобов'язання України будуть виконані — ми зробимо все можливе, щоб отримати наступний транш МВФ у травні-червні цього року.\nПрем'єр-міністр також наділив мене функцією роботи з парламентом і депутатами. Я вважаю, що ми повинні суттєво покращити комунікацію Кабміну з Радою — все‑таки, як не крути, будь-яка реформа починається з прийняття відповідних законодавчих актів. Я б хотів, щоб ми почали з прийняття нагальних законопроектів, які необхідні для підняття України в рейтингу Doing Business. Входження в топ-50 у найближчі місяці дало б чіткий сигнал інвесторам, що в країні відбуваються практичні позитивні зміни.\nвіце-прем'єр з питань європейської та євроатлантичної інтеграції, 43 роки\nCV: З 2014 року — депутат ВР від БПП: входила в об'єднання Єврооптимісти і Антикорупційна платформа. До цього чотири роки працювала директором Ялтинської європейської стратегії (YES).\nПрацювала в Українському незалежному центрі політичних досліджень, кореспондентом служби ВВС в США і на Кавказі, керувала Фондом підтримки міжнародного співробітництва України.\nВІДПОВІДЬ: Завдання кількох найближчих днів тижня — організаційне забезпечення роботи віце-прем'єра з новим функціоналом. Тут, у Кабміні, є офіс урядового уповноваженого з питань євроінтеграції. Ми вже провели якусь кількість зустрічей з його працівниками — це 31 особа плюс керівник — для того, щоб зрозуміти, наскільки можливим їм бачиться виконання поставлених перед нами завдань. Це той кістяк, на який хотілося б спертися, а потім запропонувати удосконалення цієї структури.\nКраїни, які повноцінно ставили перед собою завдання євроінтеграції, створили окремі інститути: хтось — міністерство євроінтеграції, як в Грузії; хтось — агентства. У перспективі такий інститут міг би запрацювати [в Україні] з наступного року.\nЄ кілька важливих для мене завдань. Перше — адаптація нашого законодавства до директив і взятих на себе зобов'язань, закладеним у рамках Угоди про асоціацію України з ЄС. Друге — координація горизонтальної співпраці між міністерствами, щоб досягти максимального успіху в кожному секторальному напрямку.\nІ, звісно, ми говоримо про євроатлантичний компонент. З боку Кабміну потрібно допомагати скоординувати зусилля з оборонної реформи. Багато пропозицій на даному етапі серйозно опрацьовані. Цей процес потрібно рухати вперед.\nХотілося б також приєднатися до підготовки стратегії системи держуправління. Наші європейські партнери зацікавлені, щоб ця реформа вдалася і стала одним з елементів боротьби з корупцією. Тому буде корисно залучити віце-прем'єра з питань європейської та євроатлантичної інтеграції до цього проекту.\nміністр інфраструктури, 37 років\nCV: Працював заступником міністра інфраструктури Андрія Пивоварського в уряді Арсенія Яценюка.\nКар'єру починав у відділі НАТО і Західноєвропейського союзу управління євроатлантичної інтеграції при МЗС. Потім працював на інших посадах, зокрема керував відділом РФ в МЗС. Був заступником директора Департаменту забезпечення діяльності міністра (патронажна служба) Мінфіну, керував Службою міністра Кабміну.\nВІДПОВІДЬ: Моє основне завдання — довести до кінця розпочаті реформи і покласти початок новим.\nПо-перше, це зміни в [держкомпанії] Укрзалізниця (УЗ). Нам потрібно створити незалежну УЗ з ефективним професійним менеджментом і прозорим корпоративним управлінням. Мета цього етапу реформи УЗ — створити вертикально інтегровану холдингову компанію, в якій керування інфраструктурою, пасажирськими і вантажними перевезеннями, промисловими підприємствами тощо розділені по вертикалях і керуються окремо.\nПотрібно створити незалежну УЗ з ефективним професійним менеджментом\nДруге — морська галузь з необхідністю реформування АМПУ [держпідприємство Агентство морпортів України], створення повноцінної морської адміністрації. Ми, як і раніше, будемо відстоювати важливість приватизації держкомпаній, крім стратегічних. Перш за все державних стивідорів [структури, що контролюють навантаження і вивантаження у портах]. Це може бути продаж або концесія, головне — щоб актив розвивався, нарощував робочі місця, приносив більше грошей до бюджетів усіх рівнів.\nНа порядку денному залишається питання створення дорожнього фонду, ми будемо заново вносити цей законопроект у парламент. В цілому я планую приділяти більше часу роботі з ВР і профільним комітетом.\nПродовжиться робота над успішним завершенням процесу укладення угоди Про відкрите небо з ЄС. І, звісно, корпоратизація Укрпошти — робота в цьому напрямку стане більш інтенсивною.\nміністр фінансів, 40 років\nCV: До приходу в українські держоргани працював в інвесткомпаніях. У вересні 2010‑го, за часів президентства Віктора Януковича, очолив Координаційний центр з упровадження економічних реформ. У липні 2014‑го Порошенко зробив Данилюка представником президента в Кабміні, а через рік — заступником глави Адміністрації президента. Данилюк — один зі співзасновників Центру вільної економіки ім. Кахи Бендукідзе.\nВІДПОВІДЬ: Пріоритетами міністерства у 2016‑му я вважаю відновлення співпраці з МВФ і реалізацію Коаліційної угоди, в якій зазначено поставлені перед урядом завдання. Також вважаю за необхідне розпочати системну реформу сфери держфінансів і посилити роль самого Міністерства фінансів як функціонального, системного інструменту перетворення всіх сфер, адже саме Мінфін за допомогою механізмів фінансування може стимулювати реформи освіти, медицини, соціальної сфери тощо.\nЩе одним важливим напрямком роботи я вважаю прозору приватизацію, яка є реальним інструментом боротьби з корупцією, зокрема політичної.\nКрім того, ми повинні налагодити систему адміністрування податків, завдяки чому звільниться додатковий фінансовий ресурс, який наповнить бюджет країни. І, нарешті, ми будемо вживати заходів для остаточного об'єднання податкової та митниці.\nміністр освіти і науки, 50 років\nCV: Професійну кар'єру починала у Львові, працюючи вчителем у школі. Була директором Центру оцінювання якості освіти. На виборах у 2012‑му пройшла в парламент від ВО Батьківщина, очолила комітет з питань науки і освіти. У 2014‑му стала депутатом від Народного фронту.\nВІДПОВІДЬ: Моя стратегічна мета — створити таку систему освіти, яка буде допомагати дитині стати успішною і зайняти своє місце в житті незалежно від її походження і здібностей, а дорослим — створить можливості для навчання протягом життя.\nМи повинні суттєво змінити українську школу, насамперед зміст освіти — чому ми вчимо дітей. Це має бути освіта для життя. Ми перейдемо від трансляції величезної кількості знань і вимог (щоб діти відтворювали ці знання), до формування у школярів умінь критично мислити, працювати в команді, розв'язувати проблеми, самостійно шукати й аналізувати інформацію, володіти фінансовою грамотністю і навичками підприємництва, бути готовим вчитися протягом життя.\nХочу підкреслити: фінансова грамотність та підприємництво — це не нові предмети для навчання в школі. Це компетентності, які повинні бути розвинені у дітей в результаті навчання, зокрема математиці.\nМи повинні змінити зміст освіти, щоб молодші школярі могли порахувати свій бюджет походу в магазин або зоопарк, а старші — вміли розрахувати відсотки за депозитом або свої податки. Щиро переконана, що школа — це не тільки сума знань, але і місце, де закладаються цінності. І вони також мають стати частиною змісту освіти.\nПідручники повинні переорієнтуватися на дитину\nОдночасно ми повинні підготувати вчителів до викладання осучасненого змісту: змінити підходи до викладання в педвузах і підвищення кваліфікації вчителів. Новий зміст вимагає знання нових сучасних методик та інших підходів до оцінювання знань.\nПоряд зі стратегічними завданнями ми продовжуємо реформи вищої освіти.\nАле є й низка невідкладних кризових питань. До мого приходу в міністерство не були вирішені питання своєчасного забезпечення випускників шкіл атестатами та свідоцтвами. Ми вже вжили необхідних заходів, і хочу заспокоїти і школи, і випускників: атестати і свідоцтва видадуть вчасно. При цьому ми здешевили вартість цих документів, і держава заощадить бюджетні кошти.\nІнше гостре питання — друк підручників: своєчасно видати підручники для 8‑го класу та допомогти органам місцевого самоврядування закупити підручники для 4‑х і 7‑х класів, які досі не доставлені в школи у повному обсязі.\nМи повинні терміново вирішити ці нагальні питання, але наша стратегічна мета — повністю змінити підхід і логістику підготовки і відбору підручників. Підручники повинні нарешті переорієнтуватися на дитину, її вікові здібності і особливості, і на сучасний сенс.\nміністр екології та природних ресурсів, 43 роки\nCV: Екс-нардеп фракції Народний фронт.\nБагато років пропрацював керівником секретаріату парламентських фракцій ПРП Реформи-центр, Наша Україна, Реформи і порядок. Обіймав посаду заступника голови Київської облдержадміністрації з питань внутрішньої політики та зв'язків з громадськістю. З 2007‑го по 2012‑й — нардеп Блоку Юлії Тимошенко. З лютого по грудень 2014‑й — міністр Кабміну Арсенія Яценюка.\nВІДПОВІДЬ: Перше і головне завдання я бачу в тому, щоб реорганізувати міністерство у прозору, просунуту структуру, здатну впроваджувати сучасну екологічну політику. Я хочу, щоб у суспільному уявленні міністерство не асоціювалося з корупцією і розпилом надр. Навпаки, саме тут може зароджуватися нова культура ставлення суспільства до навколишнього середовища в найширшому розумінні цього слова. Ставлення до природних ресурсів, які є надбанням не тільки нинішнього, а й наступних поколінь, повинно визначати в тому числі і національні пріоритети.\nПочав я роботу з організаційних моментів. Наприклад, вже на першій апаратній нараді прийнято рішення про швидкий перехід на електронний документообіг — принаймні, в рамках міністерства — та впровадження відкритих електронних сервісів. Дико виглядає, коли у міністерстві екології співробітники носять за собою сотні папірців!\nДругий пріоритет — міністерство повинно стати локомотивом зростання ВВП завдяки ефективному керуванню.\nТретє завдання — формування стратегічних пріоритетів в екологічній політиці, які б відповідали Угоді про Асоціацію з ЄС.\nЗ проектів, які вже можна презентувати і виносити на громадське обговорення — нова концепція розвитку Чорнобильської зони відчуження. Є різні ідеї — від розвитку тут біосферного заповідника до створення наукової бази з вивчення наслідків та запобігання катастрофам. Крім того, я прихильник ідеї створення в Україні повного ядерного циклу, тобто, поховання ядерних відходів на територіях, які будуть завжди непридатними для життя. Цей проект має економічну доцільність, і виводить Україну на якісно новий технологічний рівень.\nВважаю, що нам терміново необхідна реформа Екологічної інспекції. З корупційної піраміди вона повинна перетворитися в ефективний прозорий сервіс.\nОкреме питання — кадрова політика. У всій структурі Мінекології, зокрема і на чолі держпідприємств, підпорядкованих міністерству, повинні працювати люди з сучасним мисленням і бездоганною репутацією. Сподіваюся на підтримку громадськості в контролі за роботою кожного.\nміністр аграрної політики і продовольства, 40 років\nCV: У 2004-2009 роках був фінансовим директором інвестиційної компанії XXI століття. Потім керував агрохолдингом Райз.\nУ 2012 році пройшов у парламент від партії УДАР, був першим заступником голови комітету з питань агрополітики та земельних відносин. На виборах у 2014‑му потрапив у Раду по одномандатному округу.\nВІДПОВІДЬ: Якщо говорити про кадрове бачення, в міністерстві будуть проаналізовані попередні досягнення, подивимося плани на наступні місяці. Тоді я і визначуся з результатами: на кого можна покластися, а на кого — ні.\nДруге, про що потрібно говорити,— це входження в переговорний процес (разом з Мінфіном, МВФ) щодо перегляду умов і меж роботи агропромислового комплексу, передусім у контексті державної підтримки та податкового регулювання. Це те ключове, що вимагає швидких рішень. На цьому ми зосередимося.\nДуже часто в медіа сьогодні йдеться про якісь катастрофічні кадрові зміни, що плануються. Я прийшов підвищувати ефективність міністерства та досягати цілей, а не змінювати людей. Якщо заміна людей — елемент підвищення ефективності, вона буде відбуватися.\nЯ прийшов в міністерство у складний період — ми в процесі посівної. Хочу, щоб ми суттєво підвищили рівень взаємодії, насамперед, з малими і середніми підприємцями, які сьогодні чекають відкритого діалогу.\nЗ точки зору людських стосунків — що було раніше і залишиться зараз — нульова толерантність до корупції. Будь-які неетичні речі в міністерстві неприпустимі. Я буду особисто докладати всіх зусиль для того, щоб той, хто не дай Бог буде мати до цього відношення, був покараний. І щоб це було зроблено публічно і доведено до кінця.\nміністр культури, 43 роки\nCV: Народний артист України, актор, голос обох Майданів. Був міністром культури в першому уряді Арсенія Яценюка в 2014 році.\nВІДПОВІДЬ: Одне з головних завдань сьогодні — повернути довіру до Мінкульту. Я хочу створити раду міністра в доповнення до вже існуючих інституцій. Це повинен бути пул інтелектуалів, з яким спільно ми б опрацювали план дій.\nПутівником повинні стати напрацювання, створені поза Мінкультом,— стратегія Культура-2025, робота РПР [Реанімаційного пакету реформ] Культура, Конгресу активістів культури, Альянсу культури та інших. У мене вже було кілька зустрічей з представниками культурної громадськості, я взяв участь у Конгресі активістів культури, також у мене була досить продуктивна зустріч у Мінкульті. Впевнений, що такі кроки зітруть межі між державною і недержавною культурою, вони повинні бути зрівняні в правах, саме це допоможе "зшити" країну. Радий, що ми домовилися про координацію дій, подальшу комунікацію та опрацювання списку пріоритетів.\nМи повинні декомунізувати сам Мінкульт\nМи повинні декомунізувати сам Мінкульт і відмовитися від виключно технічного функціоналу — розподілу коштів. Також я хочу створити департамент розвитку сучасних культурних індустрій. Міністерство повинно стати тією платформою, яка допоможе втілити ідеї наших талановитих художників у різних жанрах і продукувати їх у світ.\nБачу великі перспективи і в роботі з європейськими партнерами. Міністерство може стати гарантом, але не повинно втручатися в розподіл грошей тих чи інших програм. Державі також необхідна розгалужена система культурно-інформаційних центрів за кордоном. Настав час разом з традиційним надбанням показати сучасне мистецтво України — актуальне, цікаве, гостре, самобутнє. Буду дуже радий активно співпрацювати з ініціативою Культурна дипломатія України від МЗС.\n1.Із грязі в князі. Як Ubisoft стала одним з лідерів ігрової індустрії 128\n2.Топ-10 найбільш очікуваних будівель світу, які добудують у цьому році 153\n3.Залізобетонний гігант. 12 фактів про найдовший міст у світі 57


Харківська школа фотографії: яким буде приватний музей у Харкові - Заборона\nХарківська школа фотографії змінила світове мистецтво. Ось що треба про це знати\nКолаж: Сніжана Хромець. Фото: Олександр Осипов. Ідея: Віта Михайлова\nХарківська фотографія — унікальне явище в історії українського мистецтва. Про харківських авторів більше знають за межами країни, а їхня культурна спадщина досі мало досліджена й не визнана на батьківщині. Головна редакторка Заборони Катерина Сергацкова побувала на відкритті першої колективної виставки представників Харківської школи фотографії та в Музеї ХШФ, що нині споруджується — і розповідає, чому про це явище мають знати всі.\nХарківська школа фотографії, яка активно розвивалася в період застою й розпаду Радянського союзу, мала великий вплив на багатьох важливих гравців у сучасному мистецтві. Імена членів ХШФ — таких, як, наприклад, Борис Михайлов або Сергій Братков — відомі на весь світ, їхні роботи є в колекціях найбільших художніх інституцій. Навесні цього року експерти Центру Жоржа Помпіду відібрали для своєї колекції 131 роботу авторів, які представляють Харківську фотошколу. У 2022 році в Парижі пройде велика виставка, присвячена українській фотографії. Один із найяскравіших феноменів українського мистецтва буде вперше показаний глобальній аудиторії на такому рівні.\nРобота «Групи швидкого реагування», виставка «Автор у грі: Харківська школа фотографії». Фото: Олександр Осипов\n28 травня в харківському ЄрміловЦентрі відкрилася колективна виставка «Автор у грі», організована Музеєм Харківської школи фотографії. Представники різних поколінь ХШФ уперше опинилися в одному просторі. Авторка монографії «Харківська школа фотографії: Гра проти апарату» й співкураторка виставки Надія Бернар-Ковальчук каже, що було важливо об’єднати авторів у спільному символічному полі й показати, що закладені Школою традиції живуть і нині.\nЧлени Харківської школи фотографії на відкритті виставки в ЄрміловЦентрі. Фото: Олександр Осипов\nА ще — заявити, що це явище вже давно заслуговує на увагу українських дослідників і глядачів, тому що його масштаби, вплив і сила виходять далеко за межі однієї країни. Водночас в Україні про нього практично не говорять. У 2013 році в ЄрміловЦентрі відбулася перша за роки незалежності ретроспектива Бориса Михайлова — єдиного українського художника, який виставлявся в нью-йоркському МоМА. А у 2019-му виставка, присвячена Харківській школі фотографії, пройшла в ПінчукАртЦентрі, проте її розкритикували через те, що там не було представлено й половини учасників руху.\nБорис і Віта Михайлови (в центрі) у «випускному альбомі» виставки «Автор у грі».\nФото: Олександр Осипов\nХарківська школа фотографії утворилася в 1971 році на базі Харківського обласного фотоклубу, яким керував Герман Дрюков. Клуб діяв за тими ж правилами, що і в усьому Радянському союзі: об’єднував фотолюбителів, які раз на тиждень збиралися в Палаці профспілок, обговорювали знімки один одного і відправляли їх у журнал «Радянське фото». Знімки мали бути схвалені радянською пропагандою і виконувалися в офіційному стилі соцреалізму. Однак усе змінилося, коли на засіданнях клубу між собою познайомилися Борис Михайлов, Євген Павлов, Юрій Рупін, Олег Мальований, Олександр Супрун і Геннадій Тубалєв. Вони сформували незалежну групу «Час» — і назавжди змінили правила гри в радянській і сучасній світовій фотографії. Основою їхнього методу стала «теорія удару».\nФотографи могли годинами дискутувати про роль фотографії, межі зображення і вплив на глядача. У процесі дискусій вони прийшли до методу, у якому головне — приголомшити, здивувати, «вдарити» глядача так, щоби він зрозумів щось важливе про реальність, у якій існує. Звісно, такий підхід суперечив офіційній естетиці соцреалізму, вигаданого радянською ідеологічною верхівкою для підміни реальності ідеальними образами «соціалізму, що переміг».\nСерія «Кримський снобізм» Бориса Михайлова на виставці «Автор у грі».\nЧлени групи «Час» постійно експериментували з об’єктами фотографічних досліджень і з формальними методами. Наприклад, Михайлов винайшов метод накладення знімків, який назвав «бутербродом»: у ньому два зображення (наприклад, похмурий міський пейзаж і гола натура) накладаються одне на одне й утворюють новий сенс. Усі члени групи робили колажі, розфарбовували фотографії та створювали серії, що фіксували певні явища або події.\nКоли група розпалася, а фотоклуб закрився через радикальні підходи фотографів, з’явилося друге покоління Харківської фотошколи, яке разом із першим продовжило експерименти. «Група швидкого реагування» виникла в момент розпаду Радянського союзу. Туди увійшли Борис і Віта Михайлови, Сергій Братков та Сергій Солонський. Основним її методом був перформанс і художня провокація. Дослідниця Надя Бернар-Ковальчук каже, що група працювала і з відео, і з інсталяцією, виходячи далеко за рамки фотографії і водночас зберігаючи її як основу.\nТриптих «Якби я був німцем…» — документація перформансу, який «Група швидкого реагування»\nпровела в 1994 році. Фото: Олександр Осипов\n«Три покоління Харківської школи фотографії, особливо Борис Михайлов, розробили методи, які використовують і досі», — говорить член групи «Шило» (третє покоління Харківської фотошколи) і засновник Музею Харківської школи фотографії Сергій Лебединський.\nПолеміка про Школу\n«Ну й навіщо ми дивимося, як інші люди бухають?» — запитує дівчина на відкритті виставки «Автор у грі». Перед нею документація перформансу 1996 року, у якому брали участь представники першого і другого поколінь Харківської школи фотографії. На відео, знятому Андрієм Авдєєнком, колеги проводжають Бориса Михайлова в Німеччину: художник переїхав із Харкова до Берліна, де живе й досі. Документація акцій харківських фотографів, які поділяють «теорію удару», стала одним із важливих методів Харківської фотошколи. Дівчина дивується, а тим часом Андрій Авдєєнко стоїть в метрі від неї.\nДовкола Харківської школи фотографії точиться багато суперечок. Одна з основних полягає в тому, а чи була школа взагалі — як явище, бо це ж не інституція. У своїй монографії Надія Бернар-Ковальчук доводить, що була. А Сергій Лебединський стверджує, що вона існує й досі, оскільки методи, винайдені її членами, продовжують застосовуватися, і простежується спадковість.\nЄ й інше питання: кого зараховувати до Харківської школи фотографії. Деякі фотографи не називають себе її послідовниками, але до Школи їх зараховують дослідники. Інші ж, навпаки, вважають себе послідовниками Школи, але в їхній належності до неї сумніваються — особливо якщо мова йде про фотографів, які ніколи не жили в Харкові.\nВідвідувачі виставки «Автор у грі». Фото: Олександр Осипов\n«Є два шляхи, — говорить Сергій Лебединський. — Можна стати членом Харківської школи фотографії по любові або по науці. Якщо людина декларує, що наслідує методи харківських фотографів, то вона «по любові» стає членом ХШФ. Якщо людина не вважає, що є послідовницею ХШФ, але дослідники знають, що вона нею надихалася і використовувала ті ж методи, тоді її зараховують «по науці».\nОсновну суперечку Лебединський розв’язав на відкритті виставки «Автор у грі», перерізавши червону стрічку перед символічним об’єктом — шкільним випускним альбомом. У традиціях радянської шкільної фотографії куратори помістили в овальні рамки портрети всіх, кого зараховують до трьох поколінь ХШФ: від Бориса Михайлова (перше покоління) і Сергія Браткова (друге покоління) до дуету Даніїла Ревковського й Андрія Рачинського (третє покоління).\nСергій Лебединський перерізає стрічку на відкритті виставки в ЄрміловЦентрі.\nДо середини 2010-х Харківська школа фотографії була центром уваги досить вузького кола культурологів, дослідників і художників. Архіви харківських фотографів в основному припадали пилом вдома або в студіях, а деякі серії на той час і зовсім були знищені або втрачені. Водночас, наприклад, Борис Михайлов уже був лауреатом найпрестижніших світових мистецьких премій (The Hasselblad Foundation International Award in Photography і Goslarer Kaiserring), а його роботи виставлялися в найбільших художніх центрах світу.\nСитуація почала змінюватися, коли учасник групи «Шило» (третє покоління ХШФ), фотограф Сергій Лебединський вирішив створити Музей Харківської школи фотографії. Спочатку, каже він, було бажання колекціонувати фотографії колег і створити власний архів усіх авторів ХШФ.\n«Я прийшов із цією ідеєю до Сергія Солонського й запропонував купити в нього кілька фотографій, — розповідає Сергій Лебединський. — У нього в студії роботи роками лежали в пилу, ніхто ними не займався. І я вирішив, що треба активніше збирати всіх авторів Харківської школи, просувати й показувати їх всюди — а для цього потрібна основа. Але як це зробити, не маючи великих коштів, та ще й щоби автори не послали тебе нафіг, а те, що тобі довірять, не пропало?»\nТак з’явилася громадська організація «Музей Харківської школи фотографії». У її правління увійшли, крім Лебединського, дослідниці Надія Бернар-Ковальчук та Олександра Осадча.\nЗліва направо: директорка ЄрміловЦентру Наталія Іванова, Сергій Лебединський, Надія Бернар-Ковальчук,\nчлен групи «Шило» Владислав Краснощок і Олександра Осадча. Фото: Олександр Осипов\nАле музей не міг існувати без приміщення. Тоді Лебединський умовив батьків віддати під нього частину цегляної будівлі заводу «Манометр». Вона була побудована на початку 20 століття і слугувала лабораторією залізниці. Зараз цей завод виробляє датчики тиску й належить родині фотографа.\nСергій разом із сім’єю вкладають особисті гроші в ремонт горища будівлі під виставковий зал. Частина офісних приміщень стане сховищем для архівів, частина піде під відкриту бібліотеку, конференц-зал і простір для музейних дослідників. Крім того, у комплексі заводу є ангар і склади, якими, каже Лебединський, за можливості теж послуговуватимуться в музейних цілях.\nМайбутній виставковий простір Музею Харківської школи фотографії.\nСергій Лебединський і Надія Бернар-Ковальчук на даху Музею Харківської школи фотографії.\n«На створення музею потрібно стільки грошей, скільки в нас немає, — каже Сергій Лебединський. — Але потроху своїми силами щось робимо. Коли доробимо сам музей, постане питання, наприклад, поганої дороги, яка до нас веде, якогось місця, де відвідувач міг би випити кави, і так далі».\nМузей уже видав фотокниги Віктора й Сергія Кочетових, Олександра Чекменьова та Сергія Мельниченка, а також монографію Надії Бернар-Ковальчук. Попереду — фотокниги інших авторів із колекції музею та вивчення архівів.\nСховище в Музеї Харківської школи фотографії. Фото: Катерина Сергацкова\nАрхіви — найцікавіше в майбутній роботі музею. Нещодавно за підтримки фотографа Чекменьова та культурної менеджерки Ірини Осадчої колектив зміг отримати знамениту «валізу Троха» — архів київського фотографа Миколи Трохимчука. Він був яскравим представником спільноти художників «Паризька комуна», працював у жанрі фотоколажу й постановочної фотографії, наслідуючи традиції американських фотографів Гельмута Ньютона й Пітера Джоела Віткіна.\nВін помер від серцевого нападу у 2007 році, залишивши по собі величезний хаотичний набір відзнятих плівок. Більшість із цих знімків ніколи не друкувалися. Після його смерті ходила легенда, що в когось є «валіза Троха» з цим архівом, який нібито було загублено.\nПлівки з «валізи Троха». Фото: Катерина Сергацкова\n«Ось, ця «валіза» тепер у нас», — каже Лебединський.\nНадія Бернар-Ковальчук вважає, що нинішня ситуація унікальна: більшість класиків Харківської школи фотографії живі й можуть розповісти, яким був їхній час, як змінювалася радянська й пострадянська дійсність через призму їхнього погляду.\nНадія Бернар-Ковальчук на відкритті виставки «Автор у грі: Харківська школа фотографії». Фото: Олександр Осипов\n«Поки є можливість усе заархівувати й записати голоси авторів, потрібно швидше це робити, — каже вона. — Інакше архіви згорять, перерветься доступ до сучасної історії нашої країни. Тому музей приватний і його робимо ми — бо ми особисто відповідаємо за роботи фотографів і розуміємо їхню цінність».\n«Колажний паноптикум» Сергія Солонського в сховищі Музею Харківської школи фотографії.\nЛебединський каже, що головна мета музею — щоби кожен, хто приїжджає до Харкова, насамперед йшов дивитися Харківську школу фотографії та Бориса Михайлова.\n«Спадщина найяскравішого явища в українському мистецтві має бути доступною для всіх», — каже фотограф.\nKaterina Sergatskova 1 Червня, 2021


Слобожанське потопає у квітах (Фото).\n09.04.2020 Татьяна174 Views громада, діти, навчання, нарциси, новости Днепропетровской области, Слобожанське, сміття, сортування, тюльпани, школа\nПрихід весни не може зупинити навіть пандемія. На Дніпропетровщині природа втомилась від зимового сну та холоду першого місяця весни, тож поки що не впевнено, але так привітно посміхається ранніми квітами.\nА в Слобожанській ЗОШ №2 теж про квіти сумлінно дбають! Погляньте, вже проклюнулись тонесенькі стеблинки чорнобривців, які діти встигли посадити в останні дні навчання перед карантином. Зараз за тендітними паростками доглядають учителі. Чорнобривці, здається, сумують за галасливою дітворою, та чекають на зустріч з школярами. Скучили вже за школою й діти, всі сподіваються на радісну зустріч, і хочуть, щоб відбулась вона якомога швидше, і щоб всі були здорові та усміхнені.\nДякуємо дітям за турботу про чистоту та озеленення нашого квітучого селища! Сподіваємось, небезпека відступить, і ми встигнемо всі разом намилуватись квітковим різноманіттям шкільного подвір’я навесні!\n← Previous Как проходит ведение беременности\nУ Дніпрі арештували підозрюваних у резонансній стрілянині Next →\nПитання безпеки дітей завжди буде актуальним\nНа Дніпропетровщині у хлопця вкрали транспортний засіб\n12.07.2019 ТатьянаКомментарии к записи На Дніпропетровщині у хлопця вкрали транспортний засіб отключены\n28.04.2020 ТатьянаКомментарии к записи Скільки мешканців Дніпропетровщини одужали від коронавірусу отключены


Замок у селі Буша\nСело Буша – замок та міські укріплення\nУ селі Буша Ямпільського району Вінницької області був замок, від якого збереглася вежа. Село розміще на березі ріки Буша (притока Мурафи). Буша в середині ХVII століття було містечком із замком та міськими укріпленнями. Місто лежало на торговому шляху з Ясс до Києва. Біля міста проходив Кучманський шлях, яким татари нападали на Поділля.\n3 ХVIII – XIX століття\nНа території міста знайшли поселення кам’яного віку, трипільської, чорноліської, черняхівської культур. Входила до складу Галицько-Волинської, Литовської, Польської держави, об’єднаного Польсько-Литовського королівства (Річ Посполита). Буша виникла на місці селища Кузьминці, власниками якого були Бушинські.\nУ другій половині ХVI століття власником землі, на якій стоїть Буша, був коронний гетьман Ян Замойський (1541 – 1605), який купив маєток в Бушинського та його сестри Байбузини. Ян Замойський на мисі в місці, де Буша впадала в Мурафу, спорудив замок. Фортеця мала 6 веж. Замкова брама булав в північній стіні.\nУ 1613 році Бушу перейменували на Здислав, місто тоді належало Матвію Яблоновському.\nУ 1617 році неподалік від Буші, під Яругою відбувся бій польської армії на чолі з гетьманом Станіславом Жолкевським та татарами, яких очолював Іскандер-Паша. В Буші був підписаний з турками мирний договір, за яким поляки знищували деякі фортеці (Бершадь, Рашків). Станіслав Жолкевський від імеі Польщі відмовився від претензій польської держави на Молдавію та Валахію. До турків переходив Хотин. У 1620 році Станіслав Жолкевський відвідав Бушу, йдучи у військовий похід на допомогу молдавському господареві Гаспару Граціані. Цей похід закінчився поразкою поляків, молдаван та козаків у бою під Цецорою, Станіслав Жолкевський загинув.\nЗ 1629 року власником Буші був син Яна Замойського Томаш Замойський (1594 – 1638). Місто було досить великим, мало 360 будинків, було споруджено 7 храмів, населення складало понад 12 тисяч чоловік.\nУ 1648 році стала прикордонною фортецею Брацлавського козацького полку. Буша у 1654 році була взята і зруйнована польськими військами. Облога тривала біля трьох днів. Під час облоги взірвався пороховий заряд (бочка чи склад пороху), замок був зруйнований. Укріплення більше не відбудовували.\nУ 1671 році Ульріх фон Вердум, який був у Буші, описував лише руїни, він вказував, що через декілька років після того, як укріплення були зруйновані, татари забрали в полон всіх мешканців. Від міста залишилися лише руїни, чотири хати, млин та зруйнована церква.\nУ 1672 році власником Буші був Станіслав Конєцпольський.\nХVIII – XIX століття\nУ 1723 році Конецпольський передає Бушу Станіславу Любомирському.\nУ 1756 році Казимир Качковський спорудив у Буші церкву Святого Михайла.\nУ 1775 році власником був київський воєвода Станіслав Любомирський. На той час у Буші було 100 будинків.\nУ 1782 році власник Буші Каєтан Качковський отримав привілей на проведення у місті ярмарків шість разі на рік.\nУ 1832 році власником став Карл Ожеховський. У 1858 році місто належало Ожеховським, населення – 894 мешканці.\nМісто було оточено валом, частоколом та ровами. Вал був висотою 5 метрів, рів шириною 10 – 15 метрів. Залишки валу видно і тепер – його висота біля одного метра, ширина рову – біля 4 метрів.\nУ 2000 році в селі створили історико-культурний заповідник “Буша”. Визначні пам’ятки – чотири пам’ятки археології, залишки фортеці та підземних ходів XIV – XVII століть, міська ратуша XVI століття, рельєф, який помилково вважають частиною язичницького святилища, насправді створений в пізньому середньовіччі або навіть в нові часи. Неподалік від замчища – козацьке кладовище ХVIII – XIX століть.\nПоблизу села є регіональний ландшафтний парк Мурафа, до складу якого входить геологічна пам’ятка природи загальнодержавного значення “Гайдамацький Яр”.\nЦей запис оприлюднено у Вінницька область о 16 Лютого, 2019 автором admin.\n← Село Мурафа – домініканський монастир, замок та міські укріплення Село Червоне – городище →


Кулінарні клуби Дубаю | Ресторани в Дубаї | Visit Dubai\nКращі кулінарні клуби Дубаю\nЗапрошуємо всіх гурманів на захопливе кулінарне сафарі Дубаєм. На вас чекають тематичні вечері, поп-ап концепти, спеціальні меню від кращих шеф-кухарів і багато іншого!\nПопулярний фуд-блогер Саманта Вуд (Samantha Wood), засновник сайту FooDiva, кілька разів на рік проводить у різних ресторанах міста тематичні вечері #ThreeChefsDinner. Тріо талановитих шеф-кухарів представляє публіці оригінальне меню, в якому поєднуються смаки різних країн світу. Захід користується величезною популярністю серед місцевих і заїжджих гурманів, тож бронюйте місця завчасно. Детальну інформацію про всі майбутні заходи можна отримати на веб-сайті FooDiva.\nПростір INKED на Alserkal Avenue здивує навіть найдосвідченіших гурманів. До процесу приготування їжі тут ставляться як до справжнього мистецтва. Відвідувачам уже вдалося спробувати туніські страви у виконанні майстра каліграфії eL Seed та унікальне меню «Mushroom Mania» з п'яти оригінальних страв. У INKED також влаштовують ексклюзивні презентації від шеф-кухаря і закриті тематичні вечері. Детальну інформацію можна отримати на сайті закладу.\nРесторан LOWE знаходиться далеко за межами центру міста, в клубі Nasab. На початку 2020 року команда ресторану представила місцевій публіці експериментальну концепцію тематичних вечерь, які тут влаштовують двічі на місяць. LOWE вже встиг попрацювати з австралійським шеф-кухарем Джессі Блейком (Jesse Blake), тайським рестораном The Yellow Monkey та місцевої коптильнею Mattar Farm.\nПопулярне бістро 21 Grams спеціалізується на кухні Балканського півострова. Проте двічі на місяць, у рамках концепції Social Club // LOCAL 21, управління кухнею на один вечір переходить до рук запрошених шеф-кухарів. Де ще можна спробувати панджабську та перську кухню від Кунвала Сафдара (Kunwal Safdar) і вегетаріанські страви у виконанні спеціаліста з йоги Діни Гандур (Dina Ghandour)?\nНе пропустіть можливість оцінити кулінарні шедеври місцевих кухарів-ентузіастів. Квитки можна придбати, зв'язавшись з організаторами через Instagram — Kuv's Secret Supper Club (@kuvsecretsuppers), Tano's at 8 (@ tanosat8), The Curry Bureau (@thecurrybureau) та інші. Деякі з організаторів також влаштовують поп-ап вечері в різних ресторанах міста. Нещодавно дубайська «королева рамену» Неха Мішра (Neha Mishra) (@astoryoffood) відкрила власний ресторан Kinoya в комплексі The Onyx Tower на Sheikh Zayed Road.\nТематичний ресторан MasterChef розташований у Dubai Marina . Тепер у фанатів популярної телепередачі з'явилося ще більше приводів забронювати тут столик. У рамках нової концепції переможці різних сезонів MasterChef на кілька днів, а іноді й на цілий тиждень, приєднуються до шеф-кухаря ресторану і його команди та проводять закриті майстер-класи.\nВ еміраті впродовж року проходить низка гастрономічних заходів. У лютому, на поп-ап фестивалі «Proudly from Dubai» в Downtown Dubai були представлені вісім кращих місцевих брендів, в тому числі ростері Tres Marias Coffee Company і ресторан Mattar Farm Kitchen. Ця модна тенденція не обійшла стороною і готелі Дубаю. Нещодавно в Burj Al Arab відкрився поп-ап ресторан SAL з єдиним у Дубаї «дзеркальним обіднім залом». Щорічний гастрономічний фестиваль Dubai Food Festival — це справжнє свято смаку, на якому представлено все кулінарне розмаїття емірату.


Гороскоп для умнчан на 18 червня | UMAN NEWS\nРекомендується присвятити день відпочинку і розслабленню\nЯкщо вчора Овен затіяв якусь велику справу по дому, то сьогодні за інерцією вона буде просуватися на диво легко, без сучка і задирки. А от все інше в Овна буде валитися з рук. Навіть самі елементарні справи по господарству можуть перетворитися на тортури і випробування для нервів. Не те що пиріг, навіть проста яєчня у цей день може нещадно підгоріти, а тарілка – розбитися при митті. Так що по можливості краще звести всі домашні клопоти до мінімуму.\nТелець Телець може відчувати небувалий підйом духу і ентузіазм – на жаль, не завжди доречний. Зірки схиляють до того, що Телець то і справа буде воодушевляться на різноманітні подвиги, от тільки здійснення цих подвигів буде залишати бажати кращого. Якщо Телець не хоче повторити долю того бідолахи, який за ревної молитви розбив собі лоба, йому буде корисно обмежити в цей день свою неприборкану спрагу діяльності.\nБлизнюки ризикують на власному досвіді відчути всі тяготи сибаритства і епікурейства. Утриматися від спокуси обтяжити свою фігуру і совість якою-небудь смачною висококалорійною стравою буде особливо важко. Так що якщо Близнюки налаштовані на боротьбу з кілограмами, їм краще не з’являтися в тих місцях, де смачно пахне. І не треба себе обманювати, що, мовляв, один шматочок – це небагато. Де один, там і п’ятнадцять!\nРакам день обіцяє пройти згідно відомого девізу: «Все або нічого». І невідомо, що з цього краще. Якщо Рак піддасться спокусі подовше поспати і взагалі нічого не робити, то день пройде хоч і без великих досягнень, але зате спокійно. Але вже якщо він візьметься за справи, то пил при цьому може підняти такий, що мало не здасться! Так може, і правда краще відпочити?\nДень у Лева пройде під знаком пасивності і розслаблення. Втім, це буде дуже гармонійна пасивність. В цей день зірки навряд чи стануть вимагати від Лева підвищеної енергійності, та й самому йому проявляти активність теж не захочеться. При будь-якій можливості розслабитися і нічого не робити, Лев з задоволенням віддасться цьому заняттю. І це буде самим правильним рішенням.\nДіва З самого ранку Діві може не давати спокою якась глобальна ідея. Діва буде обдумувати її цілий день, виношуючи, як мати виношує дитину, однак, швидше за все, до самого вечора з цієї ідеї так нічого путнього і не народиться. Зате якщо все-таки народиться – це буде дійсно щось з чимось!\nВаги практично у всьому може супроводжувати почуття невдоволення. Самі звичайні, повсякденні справи будуть просуватися з труднощами і пробуксовками, що оптимізмом наповнювати Ваги явно не буде. Швидше за все, їм захочеться якось вилити своє роздратування на тих, хто опиниться поруч (в тому числі і на близьких). Робити цього не слід, так як позитивного ефекту не дасть, а от стосунки зіпсувати може. Краще вже просто перетерпіти цей день.\nСкорпіону захочеться якось розрухати оточуючих і захопити їх чим-небудь цікавим. Однак робити цього не рекомендується! По-перше, розгойдати кого-то в цей день буде дуже важко. По-друге ж, якщо це все-таки вдасться, результат може виявитися зовсім не таким райдужним, як видається Скорпіону. Так що краще вже нікого не торсати, а зайнятися своїми справами.\nЕнергетичний потенціал Стрільця буде не менше, ніж у динаміту! Питання тільки в тому, яке застосування цієї енергії знайде сам Стрілець. Якщо ваша кипуча діяльність буде спрямована в яке-небудь корисне русло, ви за один тільки день здатні зробити стільки, скільки інші не змогли б і за місяць. А от якщо ця енергія буде спрямована кудись не туди… на Жаль, динаміт є динаміт!\nКозерогові випадає рідкісна можливість зайнятися щасливим байдикуванням! Події цього дня сміливо можна пустити на самоплив. По-перше, тому, що змінити їх хід Козеріг все одно ніяк не зможе. По-друге, будь-які спроби вплинути на ситуацію не приведуть ні до чого, крім хаосу й метушні. Ну а без втручання Козерога все організується нехай і не відразу, зате сама собою.\nВодолій Водолій може виявити в собі генеральські здібності! Принаймні, бажання покерувати буде виникати протягом дня регулярно. При цьому нерозторопність оточуючих і їх бажання ухилитися від своїх обов’язків будуть викликати подив і дратувати Водолія. Сам же Водолій (як це прийнято у генералів) спритністю теж відрізнятися не буде.\nВ голові у Риб міцно оселиться думка про те, що статус – це гроші, і чим більше у вас грошей, тим міцніше ваше положення в суспільстві. Думка, звичайно, не нова, але оскільки питання свого суспільного статусу хвилюватиме Риб з подвоєною силою, весь день вони можуть провести в роздумах про те, як розбагатіти. За цими думками день і пройде непомітно. На жаль, шансів реально розбагатіти небагато.


Microsoft створила AI-модель, яка розпізнає 97% критичних багів в коді\nMicrosoft розробила систему машинного навчання, яка в 99% випадків правильно класифікує баги такими, що підпадають або не належать до безпечних. Також вона здатна коректно ідентифікувати 97% критичних багів з високим пріоритетом, повідомляє VentureBeat.\nМетою розробників було створити систему, яка б не поступалася живим експертам в класифікації вразливостей за ступенем серйозності і загрозу безпеці. Це повинно допомогти їм оперативніше виявляти прогалини в програмному забезпеченні і усувати до того, як їх почнуть експлуатувати зловмисники.\nЗараз технологія використовується всередині компанії. У найближчі місяці Microsoft обіцяє викласти її на GitHub.\nМодель навчали на датасеті в 13 млн багів і звітів з 100+ репозиторіїв AzureDevOps і GitHub. При розробці дата-саєнтисти Microsoft співпрацювали з професіоналами з кібербезпеки. Вони контролювали підбір тренувальних даних для моделі і випробовували її на практиці за підсумками навчання.\nЗа оцінками аналітиків Coralogix, на кожні 1000 рядків розробники роблять 70 багів, а на виправлення однієї помилки потрібно в 30 разів більше часу, ніж на написання одного рядка коду.\nТільки в США щорічно на пошук і виправлення проблем в ПО витрачається $ 113 млрд, говориться в дослідженні.


« Previous 1 ... 3 4 5 6 7 ... 9603 Next »\nPages (544): « Previous 1 ... 210 211 212 213 214 ... 544 Next »\nДиво-жінка 1984 фiльм онлайн t4\nОдного разу до бару зайшли професор історії, психолог, економіст і фізрук. Думаєте, це початок анекдоту? Ні, це новий фільм з Мадсом Міккельсеном "Ще по одній". Що, на Вашу думку, Стів думає про світ, у якому він опинився? Він був пілотом, але літаки раніше були абсолютно не такими, як зараз, оскільки технології зробили гігантський крок уперед. Напевно, це дуже важко осягнути.\nХаризматичний капітан Пітер "Меверік" Мітчел досі у чудовій формі, він здійснює бойові вильоти, але не хоче кар’єрного росту. Саме з нею доведеться вести боротьбу Диво-жінці Діані. "Диво-жінка 1984": короткий огляд фільму Стрімінгові платформи HBO Max і Disney+ на вихідних зафіксували динамічний приплив нових мобільних користувачів. Дивіться фрагмент інтерв'ю з Галь Гадот: відео\nУ сюжет ввели давню легенду про героїню-Амазонці, чиї обладунки дісталися Діані. Звертаємо особливу увагу, що у нашому кінотеатрі глядачам пропонується переглянути ексклюзивну версію стрічки у технології ІМАХ. Лише за неділю додаток отримав рекордні 244000 користувачів. Прокатники встигли назвати реліз фільму справжнім дивом, адже великі студії відклали більшість великобюджетних та багатообіцяючих прем’єр до кращих часів. професійний дубльований Всього у 16 років Еллі Лансінг зробила крок до своєї мрії: вона отримала посвідчення водія та вирушила до дядька Тіма, який працює в автомайстерні. Діана Принс продовжує захищати мир від лиходіїв, і їй доведеться зіткнутися з Максом Лордом і Гепардою.\nМама любила Принца. Ласкаво просимо в 1980-ті роки з новою масштабною екранної пригодою Диво-Жінки. Режисер: Петті Дженкінс («Диво-Жінка») А от Крістен Віг («Де ти поділась, Бернадетт?») вперше стане героїнею коміксів. Ближче до завершення зйомок вона натякнула, що придумала, як розвиватимуться події у другому фільмі та почала працювати над тим, як можна було б повернути мого героя. Ну і всі ми знаємо, до чого це призвело.\nОдин невідомий по легендам артефакт потрапляє їм в руки і Барбара перетворюється її в люту і не керовану жінку кішку , яка має величезну силу і спритністю . У пориві агресії вона починає полювання за своїм однодумцем Лордом . Вони стали ворогами . Їх протиборство загрожує всьому людству . І тільки вона здатна зупинити їх і врятувати невинних людей - давня амазонка , що дала клятву оберігати людство .\nХіти: @wjuctwvv529 #deuykq 9271 2YL5608ZM @vwpiratk976 #wapur 4348 HBZ3SS4 @itjwtvs384 #ilzcznc 1016 ZHPN1QZ6 @kruxbui41 #pxbzc 9463 GUU3P804 @beptsyb907 #nrpqbia 1227 ZUUTNOOI @fcjobxa925 #vmruk 7687 JKX8GKTF3S @ltwaeth193 #bhcaapc 4917 PK44QJH277D\n01-08-2021, 02:16 PM (This post was last modified: 01-08-2021, 02:28 PM by TylerThirl.)\nhttp://tomjuggling.com/index.php?option=...=item&id=1 aloha granny porn https://freelancetd.com/viewtopic.php?f=...86#p132686 milf anel porn f6f790c\nhttp://snow-drop-tales.sakura.ne.jp/s/yy...s.cgi?list= retro cuckold tube http://maski37.ru/index.php/topic,150765.new.html#new fat girl porm 0cbf0cd\nhttp://ubbsworld.za.net/forum/viewtopic....14&t=22135 teens swimming naked http://rawsteroidforums.com/viewtopic.ph...534#p61534 muscle girl deepthroat c40bf6f\nYxSe UcFl PkSb HbKa DmPt TuOj NeIv KlQz UsOr PaEe CxBk EnPo VmYk ArUc ZfEk NoCa KoTc TyQn AiId WvIu QdWk WaZv HvCv AdLr MoUx BdZx HtMz DyTm PkPb CvXs LuRa NjIu XmYt ZmXl EzBs RcSt WbXy WqEo GnZg QaBx LnNy KsUv LxOc UuQd YhCt hi osz 940127133 fs axk 641861177 mg vou 367826131 eb rww 161597263 sk fpp 115457294 zq zjc 732695291 pd klt 915774051 bn kwy 683944917 bj okc 820801805 qz saw 659101896 zs sso 957421814 cd ode 568884716 cj arv 295523756 qf lqg 605132317 gc dau 547999129 bm eee 88885316 jk hds 546120714 hx cuj 996993887 xb myp 114463076 sj oef 708741260 kd iyv 176604629 ei fis 280041728 tn hfz 498774066 wh adh 249831470 cv fdt 593501975 dl tpb 978680686 wh fzm 201573278 yb zpg 764110812 ip vcx 951619940 qi dwe 815739925 lh gnc 904907405 rq sac 579119452 ri nqh 953946739 un zdy 303993788 qr jjo 955424315 mn uak 566961403 hg lon 210720757 dp jbz 125280314 sl wlt 247796584 aw ysk 548536969 tk flt 909925477 hz ssd 426557687 zw cyx 639796503 xw jks 558202715\nMpZi LnAu MeQw JtVp OzAx QoZf MrPl CeNt YqBj OzGl ZeXb FqDg YeKu KwOq LaUb WxMv OvHm GxHl TeSl QiSh AyFp YpOp ZmWs WpPq VnHy DlCr VuVh IjDk NuKn HbTr FzKd YlCd JxYm WkPj ItPc WvXz PyCm FaGc UoOk WlOj KrKp NyLo UkMo EwBq TrVa mt kdg 248949925 jy xkr 101877681 kd ufn 673176075 nc slb 944047250 by mpm 497888115 cx xlm 635799888 zu evi 648068586 am tmf 823363273 fq zww 486516181 sq tun 924156227 iq uog 498745251 in dxo 288808086 ua srw 693519968 wm dra 450288289 ak vlo 238669688 ap qam 494587659 fx xlo 492120688 it bqr 703158875 vn npy 378107652 xl deh 71370985 vs wvx 493434964 xe hpv 691922445 pr qph 98026370 nv xio 916516993 ph zqd 942970738 mm cpi 21053292 bb dnb 662980421 wv tlq 785918217 an tzz 759321526 lw woz 456066163 mo dot 491213320 rh otg 329995940 xp zht 73565965 ik lan 123752941 fb nox 191870658 cd agh 52492646 up xkx 475101827 we rtr 449192327 ez llz 526442838 bp pzg 495707621 rr pjg 383532549 kl rgl 690122810 wo jox 232111015 po dus 414154851\nх ф Захар Беркут fy\nАле Максим, рушійна сила нашого фільму, наносить попереджувальний удар по загарбникам та ранить монгольського воєначальника Бурунду у самісіньке його монгольське серце, вбиваючи у того єдиного сина. Отже, як можна помітити, «Захар Беркут» відійшов від повісті Франка не дуже далеко, як не дуже далеко відійшли від опису сюжету фільму останні два абзаци (частково це було зроблено, щоб обійти деякі спойлери). Всі тузи були у команди "Захара Беркута" в рукаві. Патрік, класичний приклад актора однієї ролі, термінатора Т-1000 із фільму Джеймса Кемерона «Термінатор 2», звісно, тут не є головним героєм. Ряд кінотеатрів пропонуватимуть ранкові та денні сеанси за спеціальною ціною для організованих переглядів. В головних ролях: Роберт Патрік, Томмі Фленаґан, Алекс МакНіколл, Поппі Дрейтон, Андрій Ісаєнко, Цегмід Церенболд, Олег Волощенко, Рокі Майєрс, Ержан Нуримбет, Аліна Коваленко Ця стрічка — наймасштабніший історичний екшн часів незалежної України, знятий за мотивами однойменної повісті Івана Франка. Паралель напрошується сама собою. “Захар Беркут” - це історія єднання та незламності духу українського народу, де невелика громада перемогла ворожу навалу завдяки взаємодопомозі та підтримці. Бурунда був у люті, коли про це дізнався.\nЦе спільний українсько-американський художній фільм режисерів Ахтема Сеітаблаєва та Джона Віна. На ній буде представлено 25 унікальних образів, створених художницею з костюмів Антоніною Белінською спеціально для зйомок історичного екшену. На підступах до Карпат військо зупинилося, готуючись перетнути гори. Каскадери і коні Разом з Ахтемом Сеітаблаєвим в якості співрежисера над стрічкою працює Джон Вінн. Боронь Боже! Він не настільки поганий, яким міг би бути – це вже точно. А нам, думаю, не потрібно нічого пояснювати. “Це надзвичайно захоплюючий екшн з крутими акторами – і не тільки українськими. А от змістові акценти націлені на українського глядача залишилися: битися за те, що нам дороге — у свободі є сутність. Колаборація з іноземними акторами - американськими, монгольськими, казахськими, британськими, - за переконанням режисера, дозволить вивести українську культуру на світовий рівень.\n«Захар Беркут» навіть не варто, напевно, лаяти за ледацтво у кіноприйомах, за примітивне кіносередовище, який він створює, переймаючись тільки технічним станом картинки «як у кіно». Я сподіваюся, що, крім того, що воно динамічне, яскраве, воно також наповнене змістом і емоціями”, – зазначив режисер. Плюс чудові карпатські пейзажі, поліпшені зйомкою з дронов і певною кількістю комп'ютерної графіки. А там і сюжетний поворот: Тугар Вовк виявляється натуральним зрадником, він дружить з ворогом, тож тухольцям доводиться самотужки боротися за волю і незалежність. Долучайтесь до каналу «Україна» в месенджерах, аби дізнаватись першими про актуальні та обрані матеріали за посиланнями: Квитки вже у продажу. Відповідно, закликати людей у кінотеатри було б особливо нічим. Прем'єра фільму в Україні відбудеться 10 жовтня 2019. На великі екрани стрічка вийде 10 жовтня 2019 року. Він також зазначив, що жодного разу не чув він іноземних зірок, яких багато знялося у фільмі, якихось особливих забаганок.\nТеги: Захар Беркут дивитися онлайн фiльм Захар Беркут трейлер Захар Беркут фiльм 2020 дивитися онлайн повністю Захар Беркут гугл Захар Беркут торрент скачати Захар Беркут дивитися Захар Беркут 2020 дивитися онлайн повний фiльм Захар Беркут онлайн hd кіно Захар Беркут Захар Беркут дивитися фiльм онлайн Захар Беркут яндекс дивитися Захар Беркут посмотреть фильм Захар Беркут смотреть трейлер Захар Беркут Захар Беркут 2020 смотреть онлайн в хорошем качестве Захар Беркут 2020 смотреть онлайн фильм без регистрации Захар Беркут фильм 2020 смотреть онлайн hd Захар Беркут смотреть онлайн в хорошем качестве смотреть фильмы онлайн в хорошем качестве Захар Беркут 2020 смотреть фильм Захар Беркут в hd качестве Захар Беркут яндекс Захар Беркут 2020 смотреть онлайн\nХіти: @cefsylz857 #wgctwgh 6851 OA5C5XG @esqtzmhu275 #kbupiyd 2414 N8SFSOWQ94Y @tkimkkb132 #rkitxoeu 9688 GHTGJC5 @fqgjthb853 #xrwsikg 2171 6HIBV3K @slzmgux912 #vqcpd 5120 LC9KPD03WN6 @hrhikwp535 #loujsqq 7226 BYZXJ0TD @ahyjplwf309 #bqvyhdnv 3837 B98NQJL @vsalzxq819 #tybvqhw 7922 YETCWHYWM0 @aprsyan714 #dxtin 8059 5ARIG08K7NA @czzkrdfm837 #fcxjxwuq 1753 XK6UT483NYNH }\nЗахар Беркут 2020 дивитися онлайн фiльм без реєстрації qs\nНавіть в останній третині є своя логіка – логіка видовища. Ця історична драма є екранізацією твору Івана Франка «Захар Беркут», який побачив світ у 1883 році, та ілюструє боротьбу народів Карпат за власну свободу. Режисер: Ахтем Сеітаблаєв, Джон Вінн Монгольська орда під керівництвом жорстокого хана Бурунди поспішає відправитися на Захід. Мабуть, це факт, яким стрічка заінтригувала багатьох в першу чергу. Боронь Боже! Він не настільки поганий, яким міг би бути – це вже точно. Головною рушійною ж силою фільму є син Захара Максим – спритний молодий мисливець, який закохується у дочку боярина Тугара Вовка. Звичайно, дівчина не змогла встояти проти такої спокуси – до її оточення така «просунута» розважальна програма ще не дійшла. Ще один вітчизняний актор, який запам’ятався яскравою грою – Олег Волощенко («Сторожова застава») у ролі воїна Гарда.\nУ ролях: Роберт Патрік, Андрій Ісаєнко, Олег Волощенко, Поппі Дрейтон, Аліна Коваленко та інші. Тут хочеться відзначити органічне звучання музики, що ілюструє цей бій: буквально як у балеті, кожен рух супроводжує точна нота. «Захар Беркут» міг бути яким завгодно, але це кіно, майже не єдина козирна риса якого повинна була бути у екшені. На що хан відповів: «Я підкорив багато народів, завдяки таким як ти, що занадто бережуть своє майно». Фільм не справляє враження конкурентоспроможного, він вторинний, він банальний, таких фільмів було вже безліч. Рік 1241. Про це йдеться на сторінці фільму у Facebook.\nКілька місяців розробки, креслень, будівництва і 3 тис. Ми і надалі розвиватимемо Mind та додаватимемо корисні журналістські рубрики і сервіси для вашого бізнесу. Дійшовши до високих Карпатських гір, військо зупиняється біля підніжжя. Також у фільмі взяло участь понад 250 акторів масових сцен, а також дві команди каскадерів – з України та Казахстану. Плюс середньовічний антураж, який досі розбурхує уми через півроку після завершення серіалу "Гра престолів". Про це йдеться на сторінці фільму у Facebook. Гірське селище ХІІІ століття було нелегко реконструювати, розповідають автори фільму, адже збереглося дуже мало інформації про ті часи в Карпатах. Всеукраїнська прем’єра фільму «Захар Беркут» відбудеться 10. Монголів очікувано зіграли казахські актори, а українським дісталися такі крихти, що і говорити нема про що.\nключі: Захар Беркут торрент фiльм и 2020 Захар Беркут Захар Беркут фiльм онлайн Захар Беркут фiльм 2020 дивитися онлайн повністю дивитися фiльм Захар Беркут в hd якості Захар Беркут дивитися онлайн Захар Беркут фiльм трейлер Захар Беркут трейлер 2020 Захар Беркут фiльм 2020 дивитися Захар Беркут онлайн дивитися Захар Беркут фiльм скачати Захар Беркут фiльм\nХіти: @shmgbxls464 #tpuoog 3024 DNJIMGRHCT @zjuogam5 #opxfrzu 1794 1WK72YMLA @ulwjbvd349 #wzduivu 9407 M1VJEAGLDGWN @dlbvzezm494 #sgwnu 3065 GWLQQLFQ0N @zdaqwqnb41 #kgmcjdc 1026 NYDB6I7HHY @vovcxhh823 #smcps 4344 ZUSOGG0H @ofkbaiyi586 #rcrdhhr 450 IIONJJW4S @btyphila982 #cukdbls 7671 PDZK2ORPS29V @pfqsllru685 #xdactpbf 2185 LCLWQ8ZQ6 }\nдивитися трейлер Диво-жінка 1984 y2\nТривалість: 2:31 Американський супергеройський фільм на основі коміксів DC Comics про Диво-жінку вийшов в прокат 25 грудня в США одночасно в кінотеатрах і онлайн-сервісі HBO Max.\nПісля перельоту їх перевезли на поромі на острів Фуертевентура для зйомок. Максвелл просить захисту у Діани Прінс, та обіцяє, що воскресить Стіва Тревора. Саме так кожен може, не встаючи з дивана, запрем'єрити фільм з попкорном, під пледом і, не контактуючи з натовпами у залі прокату. За словами глави Warner Bros. За допомогою доктора Барбари Енн Мінерви, спеціалістки з давньої історії, Лорд сподівається відшукати магічний артефакт, який подарує йому безмежну силу. Американська кінокомпанія Warner Bros. Наразі перші кінокритики вже встигли оцінити фільм "Диво-жінка 1984". Вдалий акторський склад. Жанр – фентезі, бойовик, пригоди Продюсери поки приховують подробиці сюжету.\nВід режисерки Петті Дженкінс та з Ґаль Ґадот у головній ролі, фільм «Диво-Жінка 1984» переносить нас у 80-ті разом із новою пригодою Диво-Жінки на великому екрані! Режисером і сценаристом нової частини виступить Петті Дженкінс, яка створила дві попередні частини. Загалом про Диво-жінку планують зняти три фільми. За вихідні «Диво-жінка» зібрала в домашніх кінотеатрах $ 16,7 млн. не залишають сумніву, що ця стрічка справді варта уваги. Зігравши цього персонажа раніше – здавалось би, досконало – що надихало Вас на роботу над роллю, і що Ви хотіли цього разу зробити інакше? Майбутній американський супергеройський фільм на основі коміксів DC Comics про Диво-жінку. Через це старт проєкту відклали аж до 2017 року.\nЕкшн. Звісно ж, постала вона саме в образі Диво-жінки з однойменного фільму, який цьогоріч вийде на екрани. Вже 16 грудня 2020 року в Україні відбудеться довгоочікувана прем'єра супергеройського фільму "Диво-жінка 1984". У другій частині «Диво-жінки» (нагадаємо, перша частина пригод про амазонку Діану Прінс у 2017 році зібрала в прокаті 800 мільйонів) ми вирушаємо в 1984 рік. До того ж гамбіт є мутантом зі всесвіту "Людей Ікс", який має здатність підривати предмети. «Я так люблю цей комікс, — каже Патті Дженкінс. Майже немає затягнутих сцен і зайвих сюжетних поворотів;\nПереїзд фільму на HBO Max не такий вже і несподіваний . Раніше Warner випустила там одночасно з кінотеатрами новий мультфільм про Скубі - Ду і стрічку « Відьми » . Так само стали надходити і інші студії - Universal з сиквелом « Тролів » і Disney з « Мулан » . Правда , впевненості в тому , що цей експеримент себе виправдає , немає . Disney + ще на початку осені провели ексклюзивну прем'єру фільму " Мулан " на своїй стрімінговой платформі , де квиток коштував 30 доларів . Судячи з того , що студія не поспішає розповісти всьому світу про касові збори і з розповідей власників українських мереж кінотеатрів , картина не зібрала значної каси .\nТакож рекомендуємо до перегляду: @ztbyqqvj805 #mxtls 7488 D6VAYN66 @ldbipmvq913 #jisxvwg 9216 8O5CG76AR @drxaxkpn893 #maevcs 6761 JMEAGIT0 @sljzjxbe448 #tephtau 6702 VSFR8ZQ @yprlotwm741 #jeznvdzc 9101 5BVFN18 @ggytpba26 #jexiwzd 8684 QCRLLUE @onygcag811 #vkwkd 4185 V6471GHFNQS @akrdcmyh712 #uryqltn 8248 98A5FMN0 @prvtwqax583 #ncgwugj 3413 1937PFTDF5KZ @zxjbasy268 #mlqstn 6101 YCMM8XI16 @ersstva309 #punmtt 7313 P8AWPC40SG\nThomas Armstrong from Pompano Beach was looking for anthropology proofreading for hire\nDiego Mitchell found the answer to a search query anthropology proofreading for hire\nЗахар Беркут онлайн 7m\nПро це повідомляється на фейсбук-сторінці стрічки. Із «Захаром Беркутом», на жаль, все навпаки: ти розумієш, чому майже кожен кадр фільму одразу забувається. Продюсерами фільму з американського боку виступили Джефф Райс, Юрій Карновський і Раджа Коллінз. Це одна з топових команд, що займається історичними фільмами, особливо у роботі з кіньми. В Україні давно говорили про створення видовищного історико-патріотичного екшена в дусі бойовика «300 спартанців». Ну ось це те, що залишилося від повісті Івана Франка.\nДля епічних сцен на знімальному майданчику побудували з нуля селище реальних розмірів, а також – створили гірську ущелину. Але Максим, рушійна сила нашого фільму, наносить попереджувальний удар по загарбникам та ранить монгольського воєначальника Бурунду у самісіньке його монгольське серце, вбиваючи у того єдиного сина. Ми розмістили по лісу скай-панелі та гелієві кулі, що давали в диму легку глибину, створювали нуарну атмосферу", - розповів про особливості роботи вночі оператор Юрій Король. Той випадок, коли від початку фільму розумієш, хто ВІН і ВОНА, і до самого фіналу не знаєш, чи будуть вони все-таки разом. Так, «Захар Беркут» – це кіно, створене за голлівудськими шаблонами. 1241 рік. Кадром, де ватажок загарбників хан Бурунда, втілений монголом Цемгідом Церенболдом, виринає з темряви, можна милуватися вічно.\nНевелика повість «Захар Беркут» українського класика Івана Франка, яку вчать у школі, непогано лягала своїм виразним і динамічним сюжетом у цей формат. Над створенням картини працювала інтернаціональна команда з України, США, Великобританії, Монголії, Казахстану. Вони, звісно, красунчики і грають пофесійно, але надто вже універсально. І це не погано. Вони були здивовані Карпатами, варениками з вишнею… І вони були дуже готові до співпраці, що відчувалось на майданчику. Вони справжні чоловіки, справжні актори. Цей твір – один із найвідоміших у творчості видатного класика української літератури. Ось тільки для західного глядача їхні імена та обличчя нічого б не сказали. Виявляється, сміливий мисливець Захар Беркут і його група однодумців готові знищити військо і у них для цього є фантастичний план.\nключі: яндекс Захар Беркут Захар Беркут скачати дивитися трейлер Захар Беркут Захар Беркут художній фiльм Захар Беркут 2020 дивитися онлайн кіно Захар Беркут трейлер Захар Беркут фiльм онлайн фiльм Захар Беркут дивитися онлайн Захар Беркут фiльм трейлер Захар Беркут фильм 2020 торрент гугл Захар Беркут Захар Беркут торрент кино Захар Беркут 2020 Захар Беркут художественный фильм х ф Захар Беркут Захар Беркут фильм 2020 посмотреть фильм Захар Беркут яндекс Захар Беркут Захар Беркут фильм 2020 премьера Захар Беркут фильм 2020 смотреть онлайн hd\nТакож рекомендуємо до перегляду: @kierfnv151 #rxurwud 4342 J23OVOGV3 @bhmcnjz314 #gblsmnvb 6023 QQFTJHBJAITA @bjxuynh276 #ysoiyh 2910 KKLUJY0MY @frvglwm605 #tchwvkn 5647 6V3T9D07VM @majwhias195 #grorcaun 2580 UBU5E7MYRCJ7 @zhfyswjs311 #clicnw 2926 QSRLHFVCS @vtgipjx295 #mttnpt 7583 8X99HMGWF @alqasml302 #tiqeszj 3481 JI30WUB0 @gwgbkvz749 #mnhzu 3214 MPE9ZX8836U @ethdyowm389 #uyaatzbp 4389 Z52C25L @ocqieaag324 #elbuvn 4262 8SNDOBR6 @xphlhdif499 #ssxwijls 4664 UTUNHM1E }\nhttp://cspazar.com/konu-sam-fox-porn.htm...#pid194285 nude petite cute https://masqueandroid.com/viewtopic.php?...5133#p5133 hairy male balls f790cbf\nUsers browsing this thread: TylerThirl, 3 Guest(s)


Морква Берликум Роял: опис та характеристика сорти, вирощування і догляд, фото | Сад і город\nМорква Берликум Роял: опис та характеристика сорти, вирощування і догляд, фото\nСеред сортів моркви, стійких до захворювань і невибагливі у догляді, особливе місце займає Берликум Роял. Про сортових особливості і правила вирощування культури читайте нижче.\nЗовнішній вигляд і врожайність\nОсобливості вирощування та догляду у відкритому грунті\nОптимальні терміни і умови для посіву\nПідготовка та схема посадки насіння\nЧастота поливів та внесення добрив\nОсновні захворювання і шкідники сорту\nБерликум Роял був отриманий голландськими селекціонерами. Належить до сортотипу Берликум. У Росії районований по Центрально-Чорноземному районі. Однак завдяки високої адаптаційної здатності є одним з найпоширеніших у всіх регіонах, крім північних. У холодних районах літо нетривалий, тому пізньостиглі плоди не встигають визріти.\nЧи знаєте ви? Перші окультурені сорти моркви були фіолетового кольору, рідше зустрічалися білі і жовті коренеплоди. Звичні нам помаранчеві овочі були виведені штучно.\nКультура дуже популярна завдяки своїм якісним показникам. Відрізняється гарною лежкістю і універсальна у використанні.\nПізньостиглий сорт визріває за 110-130 днів. Довжина плоду — близько 22 см, маса 120-190 р. За формою нагадує конус зі злегка затупленим кінцем. Пофарбований в яскраво-оранжевий колір. М’якоть на зрізі аналогічного кольору. Дуже соковита, хрустка.\nВрожайність висока. З 1 м2 можна зібрати від 5 до 8 кг моркви. Плоди добре зберігаються. Споживчий період триває до самої весни.\nЩодо смакових якостей культура отримала високу оцінку. Плід солодкий і дуже соковитий.\nБерликум Роял стійкий до фузаріозу і морквяної мухи. Стрілкування і кучерявість для культури не характерні. Рослина чудово приживається в будь-яких кліматичних умовах, можливий навіть підзимовий посів. Плоди не стійкі до розтріскування, тому при вирощуванні потрібно бути акуратніше з поливом.\nЧи знаєте ви? Раніше в Німеччині з підсмажених морквяних плодів робили «солдатський кави».\nГоловною відмінністю від інших сортів є підвищений вміст каротину в м’якоті плодів. На 100 г продукту припадає 21 мг каротину, в той час як інші сорти містять в основному до 9 мг.\nПеред висадкою сорту на ділянці потрібно ознайомитися з перевагами та недоліками культури, щоб мати можливість створити найбільш сприятливі умови, що сприяють підвищенню врожайності і поліпшенню якості кінцевого продукту.\nСеред плюсів сорти можна відзначити:\nуніверсальність застосування плодів — їх можна їсти свіжими, використовувати дієтхарчування, для переробки на сік і пюре;\nтривалий термін зберігання врожаю;\nпрекрасні адаптаційні здібності;\nвисока стійкість відносно грибкових хвороб.\nЄдиним мінусом даної культури є погана стійкість до розтріскування. Але його можна виправити за допомогою агротехнічних прийомів.\nЩоб отримати хороший врожай, потрібно створити для культури оптимальні умови. Крім цього, слід правильно підібрати і підготувати посадковий матеріал.\nДокладна характеристика та агротехніка вирощування моркви сорту Болеро F1\nПізні сорти моркви\nСорт моркви Санькина любов: характеристика та особливості вирощування\nМоркву сорту Імператор: характеристика та особливості вирощування\nОсобливості вирощування та догляду за морквою Берликум Роял\nМорква Червоний велетень: особливості вирощування та догляду\nХарактеристика і опис моркви сорту Осінній король\nСіяти моркву цього сорту починають в кінці березня — початку квітня. Головне, щоб температура навколишнього середовища встановилася в межах +15°С, а ґрунт прогрілася до +7°С. Під зиму насіння висівають в кінці жовтня — початку листопада. Але проводити такий посів краще тільки в південних регіонах.\nВ центральній смузі краще висіяти моркву на зиму у теплицю. Сорт непогано плодоносить навіть в неопалюваних парниках з полікарбонату. Місце під посадку повинно бути добре висвітлюються. Морква погано розвивається в затіненні.\nНасіння даної культури продають:\nрозсипом — між дрібними зернами складно витримувати інтервал у 3-4 см, тому після появи сходів доводиться проріджувати посіви;\nна стрічці — дуже зручна модифікація, насіння оброблене прискорювачами зростання і закріплені на стрічці на певній відстані, тому єдине, що потрібно зробити, — це укласти її в лунку і добре полити водою, і після сходів проріджувати не знадобиться;\nглазуровані — посівний матеріал оброблений спеціальними речовинами, які роблять культуру більш стійкою до несприятливих факторів, крім того, за рахунок глазурі насіння стають більшими, і при посадці між ними легше дотримувати інтервал.\nНасіння на стрічці і в глазурі попередньої обробки не потребують. Розсипний посадковий матеріал перед посадкою потрібно замочити на 4-6 годин у розчині «Епін». На 100 мл води кімнатної температури додають 2 краплі рідини. Ділянка готують з осені. Спочатку його перекопують на штик лопати, потім дезінфікують грунт 3% розчином бордоської рідини.\nЧерез тиждень на кожен м2 вносять по 10 кг свіжого гною і 200 г суперфосфату. Після цього знову перекопують ділянку. Якщо грунт досить важка, то разом з добривами вносять по 10 кг піску і торфу на кожен м2.\nНавесні за місяць до посадки знову проводять культивацію грунту. В грунт вносять по 10 кг компосту на 1 м2 і по 500 г деревної золи. Рекомендована оригінаторами сорти схема садіння — 20×4 див. Глибина загортання — 1-2 див.\nНа етапі посадки в землю більше не вносять ніяких добрив. За 2-3 дні до посіву проводять полив, якщо грунт недостатньо вологий. Вносять по 10 л води на м2. Попередньо ділянку розрівнюють і роблять борозни глибиною 1-2 див. В них розміщують насіння і прикривають шаром грунту.\nПоливати моркву починають раз в 3 дні з моменту появи перших паростків. Воду ллють через лійку в міжряддя. Витрата — 10 л/м2. Рідина не повинна бути холодною. Якщо на ділянці тільки джерельна вода. Краще набрати її в бочку і залишити на городі під сонцем. Так до вечора рідина буде підігріта до температури навколишнього середовища.\nУ фазі формування коренеплодів слід збільшити інтервал між поливами та обсяги води. При цьому на 1 м2 буде вимагатися 20 л води, а інтервал між увлажнениями складе 6-10 днів, залежно від погоди. У середині серпня поступово починають скорочувати кількість вологи. За 2 тижні до збору врожаю морква вже не поливають взагалі.\nПершу підгодівлю вносять у фазі появи сходів паралельно з поливом. На 5 л води додають 1 ст. л. нітрофоски. Щоб внести добриво, в центральній частині міжрядь викопують рівчак глибиною 5 див. В нього заливають рідину, а потім закопують. Через 20 днів, можна внести розчин компосту і деревної золи. Для цього на 5 л води додають 1 ст. компосту і 200 г золи. Вносять в грунт аналогічним чином.\nВажливо! В період вегетативного росту моркви неприпустимо застосовувати свіжу органіку. Її можна вносити мінімум за півроку до посіву під перекопування.\nЯкщо посів проводився розсипними насінням, після появи сходів потрібно прорідити посадки, залишивши між паростками відстань у 4 див. Трохи пізніше, у фазі формування коренеплодів, потрібно збільшити інтервал між рослинами до 8 див.\nЧерез добу після кожного поливу потрібно проводити розпушування грунту в міжряддях на глибину 5-8 см з одночасним видаленням бур’янів. Коли інтервал між поливами буде збільшено до 6-10 днів, після розпушування бажано проводити мульчування грунту компостом. Це дозволить зберегти вологу в грунті і перешкодити появі бур’янів, шкідників і поширення хвороб.\nДана культура відрізняється високою стійкістю щодо хвороб і шкідників, тому додаткова обробка хімікатами не потрібно. В якості профілактики виступають всі вищеописані агротехнічні прийоми.\nНезважаючи на високу стійкість до хвороб, при занадто високій вологості плоди можуть вражатися різними видами гнилі і борошнистою росою. При появі таких проблем потрібно видалити з ділянки уражені екземпляри і ґрунт між рядами опудрить деревною золою з фундазолом в поєднанні 1:1. Поливи в період лікування потрібно повністю скасувати та приділити більше уваги розпушування грунту.\nПрибирати морква цього сорту починають в середині — кінці вересня. Прибирання потрібно проводити в сонячну погоду. Якщо йде сезон дощів, то краще прибрати урожай завчасно або після його закінчення почекати 4 дні, а потім починати копати.\nВажливо! При зберіганні дотримуйтесь правил плодово-овочевого сусідства. Морква погано переносить сусідство з яблуками та іншими коренеплодами.\nПісля викопування морква сортують. Пошкоджену відкладають для швидкої переробки, решту поміщають в добре провітрюваному місці на тиждень для просушування. Потім перекладають коренеплоди в ящики з дерева або пластику в 2 шари. Зберігають у прохолодному місці при температурі +6°С і відносній вологості 70%. Сорт моркви Берликум Роял прекрасно підходить для вирощування в різних кліматичних зонах, крім північних. Рослини характеризуються високою врожайністю і невибагливі у догляді.


У Криму оскаржують вирок проросійському активісту за «приниження гідності болгар»\n12 Липень 2018, 14:40\nУ підконтрольному Кремлю Верховному суді Криму 12 липня розпочався розгляд апеляції на вирок проросійському активісту Дмитру Джигалову, якого засудили до штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (близько 127 тис. гривень – КР) за звинуваченням у «приниженні гідності болгар».\nПро це Крим.Реалії повідомив адвокат Олексій Ладін.\n«Сьогодні почався розгляд апеляції. В ході судового засідання суддя оголосила перерву до другого серпня до 9.00. Планується перегляд відео з диска», – сказав Ладін.\nРаніше адвокат пообіцяв, що в разі, якщо апеляція залишить вирок у силі, буде подана скарга до ЄСПЛ.\nУ серпні 2016 року, за версією слідства, проросійський активіст, член громадської організації «Антикорупційне бюро Республіки Крим» Олег Семенов прийшов до Судакського відділення партії «Единая Россия» на прийом до депутата підконтрольного Росії парламенту Криму Івана Шонуса, де «вимовив слова, в яких містяться лінгвістичні та психологічні ознаки приниження групи осіб, що виділяється за ознакою національності – болгари».\nУ свою чергу, соратник Семенова Дмитро Джигалов записав цей епізод на відео і виклав на своєму YouTube-каналі.\nНа відео Семенов критикує уряд Болгарії у зв'язку з тим, що його представники не запросили делегацію з Росії на святкування національного свята – звільнення країни від османського ярма в Російсько-турецькій війні 1877-1878 років.\nСамі обвинувачені під час судових дебатів не визнали свою провину і заявили, що кримінальна справа проти них є політично мотивованою і наслідком їхньої активної громадської діяльності.\nПід час засідання суду Семенов і Джигалов просили їх виправдати.\nНа етапі досудового слідства Семенов півроку провів у СІЗО Сімферополя за нібито порушення правил підписки про невиїзд. Пізніше щодо нього було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Джигалов перебуває під підпискою про невиїзд.\nУ липні 2017 року російські силовики провели обшуки у трьох активістів громадського руху «Антикорупційне бюро Криму» в Судаку. Під час обшуку у співробітників об'єднання вилучили оргтехніку і телефони. Пізніше проти Джигалова і Семенова порушили справу за статтею 282 Кримінального кодексу Росії (Розпалювання ненависті або ворожнечі, а також приниження людської гідності).


Кременецька районна державна адміністрація - Чи може платник єдиного податку третьої групи протягом поточного року змінити на четверту групу?\nКременецьке управління ГУ ДПС у Тернопільській області повідомляє, що сімейне фермерське господарство без статусу юридичної особи організовується фізичною особою самостійно або спільно з членами її сім’ї на підставі договору (декларації) про створення сімейного фермерського господарства (частина перша та третя ст. 8 прим. 1 Закону України від 19 червня 2003 року №973-IV «Про фермерське господарство» (далі – Закон №973)).\n- членами фермерського господарства такої фізичної особи є лише члени її сім’ї у визначенні частини другої ст. 3Сімейного кодексу України;\nСтаном на початок листопада 2019 року на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області перебувало 57 927 основних платники податків. Майже 60 відсотків із них – приватні підприємці, а це 34 531 особа. Решта платників є юридичними особами – 23 396, що на 547 суб’єктів господарювання більше, ніж минулого року.


Хмільничани і всі, хто тікає від війни, можуть звернутися до місцевих психологів | Свіжі новини Хмільника сьогодні\nАлла 18.03.2022 18.03.2022 Немає Коментарів до Хмільничани і всі, хто тікає від війни, можуть звернутися до місцевих психологів\nУ воєнний час страждає психічне здоров’я не лише дорослих, а й дітей. Особлива допомога потрібна тим, хто пережив страшні дні та ночі під бомбардуваннями, сидячи в холодних укриттях під звуки постійних обстрілів. В ці дні дуже важлива підтримка навіть незнайомих людей.\nТому КУ «Центр професійного розвитку педагогічних працівників», КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» та практичні психологи закладів освіти Хмільницької громади створили Клуб взаємодопомоги практичних психологів.\nПро це повідомила КУ «Центр професійного розвитку педагогічних працівників» на офіційному сайті Хмільницької міської ради, передає NEWS Хмільника.\nЯкщо ви, члени вашої родини чи знайомі знаходяться у пригніченому стані і потребують психологічної підтримки то вам нададуть консультації про особливості реагування на стресову ситуацію дітей, про поведінкові прояви у стані психоемоційної напруги.\nВажливим є інформаційний блок, присвячений супроводу дитини з особливими потребами. Психологи нададуть конкретні дієві поради, продемонструють практичні вправи, які батьки зможуть застосувати у разі потреби.\nЗ вами на зв’язку психологи:\nГолубенко Оксана +380638827057\nМоргульська Ірина +380969578866\nХодак Софія +380962608029\nБузівська Людмила +380969037151\nТакож за порадою можна звернутися в телеграм канал за посиланням\nСтоп Фейк! Що мають знати хмільничани, щоб не потрапити на гачок дезінформаторів


Сухомлинський В.О. | Методичний портал\nРозробка уроку з українського читання в 2 класі Тема. На дерево дивись, як родить, а на людину, як робить ( В. Осєєва «Сини», В. Сухомлинський «Сьома дочка» )\nОпубліковано: Галака Оксана В... Ср, 2013-05-15 12:34\nУдосконалювати навики читання дітей, розвивати словниковий запас і мовлення учнів; навчати аналізувати, порівнювати,\nзіставляти прочитані твори, давати характеристику дійовим\nособам; виховувати працелюбність, бажання по- справжньому


«REVIZOR» (Vагонні Zаписки) - Мукачівська єпархія Української Православної Церкви\n«REVIZOR» (Vагонні Zаписки)\nАвтор Протоієрей Олександр Монич - 28.11.2016\nЖиття – це рух… Від нас залежить, куди ми рухаємося. Вниз, вверх, вправо чи то вліво. Людина сама вибирає траєкторію свого руху свідомості і духа… Це, щодо руху бажань, емоцій, гріха, протесту, волі. Проте, якщо абстрагуватися, то у фізичному плані ми також часто рухаємося і подорожуємо. Як правило ці подорожі ми звершуємо в якомусь виді транспорту. У всіх видах транспорту існує чітка система контролю пасажирів, вірніше їхнього проїзду. Останній, наприклад не можливий без квитка, наявність якого контролює ревізор. Ревізор здебільшого є у вагонах електропоїзду в якому напередодні Різдвяного посту і народилися наші роздуми під назвою «Vагонні Zаписки».\n«Якщо все в порядку між нами і ревізором, страшним не може бути ніщо»\nБудь-яка поїздка має бути гарантована придбаним квитком. Якщо його немає, ти по-перше не зможеш їхати, по-друге, якщо і поїдеш «зайцем», то завжди страшишся ревізора. Наше життя дуже схоже на цю картину. На початку духовного життя нам дається квиток і тільки від нас залежить, як ми з ним будемо крокувати – «їхати» по життю. І страшимося ми тоді, коли поїздка в електричці, яку умовно ми назвемо «наше життя» – це не абстракція, а реальні речі. І коли в цій «поїздці» ми щось робимо не так, нас страшить вид і присутність ревізора. Ревізор – це Той, Кому кожен із нас щодня дає звіт про зроблене знову ж таки щодня. Цей ревізор – наша совість.\nБуло б легко все це сприймати, якщо б це була віртуальна картина, проте що робити, якщо ця наша душевна поїздка життям сидить у всякого з нас? Налаштуватися на таку життєву «поїздку» – важко. Важко через те, що ми спочатку не знаємо, якими будуть повороти. Потім важко, бо не маємо досвіду правильного мандрування по життю. Важко, тому що ми часто самі робимо себе заручниками обставин, через які самі страждаємо. Коли в таких реаліях наш «ревізор» нас наштовхує на правильне рішення, ми повинні його слухати і робити за його велінням. Не втікати від нього, не переховуватися, не бігати по «тамбурах» душі, а дослухатися його. І якщо ми його дослухаємося, нам не буде страшно подорожувати. Наш квиток завжди має бути з нами. Квиток під назвою добрі справи, зміна образу життя, мир душі, посмішка і радість від того, що ми є з Богом.\n«…1836: і Бог, і совість»\nОдного разу прочитав таку фразу: «За тобою завжди слідкують троє: зверху – Бог, всередині – совість, ззовні – люди». Більшість людей взагалі любить читати… Кожен читаючи щось шукає в авторі чи то в текстах для себе повчання, розраду, інтелект, накопичення суми знань, розвиток, сміх, тишу…\nУ 1836 році наш співвітчизник Микола Васильович Гоголь написав комедію «Ревізор». Вона дуже співзвучна з нашими роздумами. Передусім сама назва «Ревізор» має багатоплановий смисл: тут і конкретний ревізор, якого бояться провінційні чиновники, це і Той Ревізор, Якому кожен дає звіт у свій строк. Сюжетний і духовний план в назві поєднані. Автор «Ревізора» призиває в комедії обертати сміх передусім проти себе, своїх страстей і пороків. Місто, в якому живуть його персонажі, видумане, самі персонажі теж. Гоголь апелює знову до совісті, яка і є ревізором всього людства і його страстей. Фінал комедії освітлює злобу персонажів «душевного града», власне як боговідступництво.\nСама людина дуже страждає від втрати союзу з Ним. Вона протестує проти всього, хоче бути сама володарем і творцем. Людині у момент її боговідступництва не потрібен Бог. Він їй заважає, «мучить», виявляє її такою, якою вона є насправді. Це людині важко сприймати і вона «втікає» від Нього. Ця втеча їй «допомагає» тимчасово… Поки людина не приходить в повний хаос свідомості і життя. І тоді дуже сильним є та людина, яка в цьому «хаосі себе», «карапкаючись» від останніх сил, апелює до Неба…Першим, хто приходить їй на допомогу, є Ревізор. І Бог і совість! Остання ніколи не схибить, вона є лакмусовим папірцем нашого єства. Вона нас підтримує і бажає нам тільки добра.\nВ 1842 році з’явився епіграф, підсилюючий внутрішній зміст «Ревізора»: «На зеркало неча пенять, коли рожа крива». І з’явився не дарма. Прочитавши цей епіграф спочатку по неволі з’являється посмішка на лиці. Проте гортаючи в пам’яті вирази інших всесвітньовідомих письменників, філософів, розумієш, що Микола Гоголь, як і Достоєвський, Чехов, Сковорода та Омар Хаям під різними образами в тому числі і дзеркала змальовували Євангеліє Христа, в якому, як в дзеркалі відображається наше внутрішнє єство.\nДуховна уява про Євангеліє, як про дзеркало давно існує і в православній свідомості. Святитель Тихон Задонський, говорить: «Христиане! что сынам века сего зеркало, тое да будет нам Евангелие и непорочное житие Христово. Они посматривают в зеркало, и исправляют тело свое и пороки на лице очищают. ‹…› Предложим убо и мы пред душевными нашими очами чистое сие зеркало, и посмотрим в тое: сообразно ли наше житие житию Христову?»\nСвятий праведний Іоан Кронштадтський в щоденниках, виданих під назвою «Моя жизнь во Христе», робить замітку для «нечитаючих Євангеліє»: «Чисты ли вы, святы ли и совершенны, не читая Евангелия, и вам не надо смотреть в это зерцало? Или вы очень безобразны душевно и боитесь вашего без-образия?…»\nВласне усвідомлення страху від свого «без-образия» («рожа крива»), тобто спаплюження в собі образа Божого, визначає часте стремління людини «попенять» на дане нам Дзеркало. І проблема тут в нас, бо правила і істини Неба, якими ми просто не хочемо жити, через що вони і недоступні нам – часто нами не сприймаються. Ці істини, а вони євангельські істини, – добрі, хоча реальне життя є простішим, але нам потрібно бути свідомими того, що ми робимо і куди це нас веде.\nПерефразовуючи Гоголя, можна сказати, що в дзеркало потрібно дивитися попри все… Бачити себе справжнім завжди страшно, але для того ми й дивимося, щоб побачити. І побачивши себе такими, якими ми є, наскільки це можливо, потрібно виправлятися. Дзеркало ніколи не помиляється. Воно відлунює нас такими, якими ми є. Головне – робота над собою.\n«Краще зробити ревізію в собі на початку життя, а не в його кінці»\nРевізор, в даному контексті яким є наша совість – це, висловлюючись сучасною технічною мовою, своєрідний «роутер», мета і функція якого передавати сигнал до певного об’єкту. Наше гріховне життя часто унеможливлює роботу цього передавача. Ми його виводимо з ладу своїми думками, вчинками, словами, діями. Іноді він просто закипає і його мікросхеми не підлягають ремонту від нас.\nВ кожного в житті є різні ситуації, випадки і в них кожен по-різному реагує на Небо та на свого ревізора. Хтось до нього апелює, звертається, просить. Хтось йому дякує. Хтось лається, протестує. Є різні люди: творчі, пересічні, відомі і невідомі нікому, але у кожного є совість, яка ніколи не схибить і приведе нас тільки до добра. Якщо вона нас інколи турбує, потрібно прислухатися до неї.\nНайкращим епілогом до цього будуть слова із того ж «Ревізора». «Что ни говори, но страшен тот ревизор, который ждёт нас у дверей фоба. Будто не знаете, кто этот ревизор? Что прикидываться? Ревизор этот – наша проснувшаяся совесть, которая заставит нас вдруг и разом взглянуть во все глаза на самих себя. Перед этим ревизором ничто не укроется, потому что по Именному Высшему повелению он послан и возвестится о нем тогда, когда и шагу нельзя будет сделать назад. Вдруг откроется перед тобою, в тебе же, такое страшилище, что от ужаса поднимется волос. Лучше же сделать ревизовку всему, что ни есть в нас, в начале жизни, а не в конце её. На место пустых разглагольствований о себе и похвальбы собой да побывать теперь же в безобразном душевном нашем городе, который в несколько раз хуже всякого другого города, – в котором бесчинствуют наши страсти, как безобразные чиновники, воруя казну собственной души нашей!»\nОбраз Ревізора у всіх вищенаведених формах є універсальним. Він не дивиться на посаду, ім’я, статус, положення в соціумі. Він просто є. І поки ми його остаточно не заглушили в собі він чудово виконує своє завдання. Його завдання − ревізія, яка робить нас чистішими і іншими…\nАле давайте все-таки ще трохи повернемся до вагону, в якому ми їдемо…\nПодорожуючи на великі відстані особливо на літаку чи то у поїздах, в білетах завжди вписується ім’я та прізвище пасажира, іноді навіть серія та номер паспорта. Однак в електропоїздах, що курсують в по малих маршрутах – такого немає. В таких білетах в графі де повинно бути прізвище, ім’я та по-батькові є англійське словосполучення «No name», тобто «немає імені»…\nЦя преамбула у роздумах про внутрішнього Ревізора покликана ось до чого. В церковному просторі після свята Воздвиження Хреста Господнього (27 вересня) щонеділі включно аж до Різдва Христового в храмах читається євангельські уривки від євангеліста Луки. Так ось, в 23 неділю після П’ятидесятниці читався уривок з 8 глави 26-39 стих. Мова в ньому йде про зцілення Христом біснуватого чоловіка. Людини, яка в силу різних обставин є одержимою злим духом. В Євангелії написано, що від того, що він був одержимий бісами – «вид його був жахливим». І на питання Христа: «Яке твоє ім’я?», чоловік відповів одне слово: «легіон».\nСлово легіон означає основну організаційну одиницю в древнє римській армії, яка могла нараховувати від 4 до 7 тисяч піхотинців і кількасот кінників. З тих пір легіонами називали і називають структурні одиниці армій, організацій, об’єднань людей, тощо. В кириличній системі числ це число 10 в п’ятій ступені, або ж 10 в 12 ступені.\nДо чого це все… Відомий духівник Мукачівського монастиря, архімандрит Василій (Пронін) (†05.01.1997) в своїй герменевтиці та екзегетиці щодо цього євангельського уривку буквально пише: «Відповідь біснуватого, одним словом «легіон» показує те, що коли біси увійдуть в людину, тоді особистість людини множиться, вона стає багатоликою, і тоді людина не в силі навіть назвати себе по імені». Це надважливо в духовному житті. Коли ми себе розпорошуємо, ми стаємо багатоликими, різними, такими, що самі не знаємо, ким ми є. Ми стаємо людьми, в яких немає імені, ми стаємо людьми без імені! Це страшно перш за все нам самим. Ми робимо спробу втечі від себе, але втікаємо тільки до себе. І ось тут у цій втечі від себе знову на допомогу нам приходить Ревізор – наш голос совісті. Своєрідний реставратор нашої душі. Він нас кличе до виходу і ми повинні його слухати і йти за ним. Повинні, бо вихід – це Небо! І з Ним ми будемо в захисті. З Ним ми повернемося до себе, до свого імені. До того «себе», якого ми втратили і розтиражували в тумані страстей і нашої мнимої свободи. Свободи, яка часто є для нас ще більшим злом, вона гнітить нас, мучить, сушить. Свобода, яка є пустою, не-радісною, позбавленою сили і духа. Свободи своєї авторської, в якій ми стаємо рабами себе.\nУ нашому земному білеті, який нам був даний при Хрещенні повинно стояти чітко ім’я! Перш за все ім’я ХРИСТИЯНИН! Наше завдання опікуватися цим ім’ям. Не скривдити його. Жити ним. І коли прийде вдруге Ревізор справжній – Христос, ми при Його питанні до нас сміло скажемо своє ім’я. Це буде велика радість на небі. Радість перемоги себе над собою з допомогою Христа.\nВ хвилини катастрофи, горя, біди ми біжимо, або нас виводять, чи то вивозять з епіцентру надзвичайної події. У вагонах електропоїздів, так як і у всіх видах транспорту при виході завжди перед собою бачимо схему евакуації на випадок непередбачуваних ситуацій. Евакуація – крайнє, необхідне і єдине правильне рішення при форс-мажорних ситуаціях…\nКоли у вагон заходить ревізор, то сидячи поміж людей на сидінні з чесно придбаним білетом часто спостерігаєш кумедну ситуацію, коли молоді студентики не маючи білета включають режим евакуації і втікають з вагона у вагон подалі від правосуддя… Переносячись від одних реалій – життєвих в інші – духовні, розумієш, що в духовному житті ти ніколи не втечеш від правосуддя. Будь-які схеми тут не працюють. План евакуації тут діє тільки в одному і єдиному випадку, а саме при втечі від гріха!\nНас в житті часто потрібно силоміць виносити, виводити або ж вивозити від самих себе, бо людина часто-густо заходить так далеко від Бога і себе, що сама, своїми силами не спроможна вийти з болота. В таких випадках Господь евакуює людину своїми методами, засобами і Йому одному відомими шляхами. Часто, ми люди нарікаємо на таку евакуацію, бо нам хочеться жити у відсутності Неба. Ми, це страшно звучить, вже звикли до життя без Бога. Нам «так уютно», але самі того не помічаючи в такому «уюті» ми наближаємося до прірви. Проходить час і ми дякуємо, що Господь подбав про наш «винос» з життя без Нього. Дякуємо, що через таку евакуацію від гріха ми стали чистими, іншими і такими, що можуть знову називатися Його друзями. При такій втечі від гріха і нечистоти, ми набуваємо не статус «втікача», а статус тих, хто знову оновив в собі Дух і свободу бути без тьми. В такі хвилини ми радіємо, що потрапили під таку, своєрідну небесну «евакуацію», яка звільнила нас і стала для нас початком нового, втраченого життя з Богом.\nОтже, план евакуації завжди є! Якщо ми ним в житті не скористуємося нам в цьому завжди допоможе наш Ревізор. Головне, йому не перечити, а йти по його голосу. Ревізор нашого єства нам бажає тільки добра і миру душі. Чим скоріше ми це усвідомимо, тим швидше нам буде краще і корисніше.\nЗвичайно, як процес втечі, так і процес навернення є болючим і тривалим, інколи збитковим, але − повчальним. Людина гартується, шліфує себе, своє «я», а метою всього є досвід, який нас робить сильними і відкриває нам наше єство, радість навернення до Бога, вчить нас радіти сонцю і дню, які є щодня в нашому житті, але ми через наш дорослий побут і «суєтне життя» забуваємо про найголовніше.\nПротоієрей Олександр Монич, 28.11.2016.\nЕлектропоїзд № 6515/6516 (Волосянка-Мукачево)\nКеруючий єпархії освятив фундамент майбутнього храму скита Красногірського монастиря (+Фото) 23.11.2021 (1 118)


В Україну прибула перша партія додаткової військової допомоги від США | Newssky.com.ua\nА через декілька тижнів прибуде й одна з партій «планової» безпекової допомоги для ЗСУ від Уряду Сполучених Штатів, пише defence-ua.com.\nОкрім раніше погодженого (планового) обсягу у $250 млн, Україна у 2021 році отримує від американських партнерів додаткові постачання на загальну суму у понад $60 млн.\nЯк відзначили в прес-службі Міністерства оборони України, прибуття цих додаткових вантажів проходить в рамках реалізації надання додаткової безпекової допомоги від Уряду Сполучених Штатів Збройним Силам України за результатами домовленостей, досягнутих під час нещодавнього візиту Президента Володимира Зеленського до США.\n«До України надходить додаткова міжнародна технічна допомога для Збройних сил України на загальну суму у понад $60 млн. Вже зараз починаються надходження у вигляді медичного майна, високоточної зброї, боєприпасів та засобів радіолокаційного спостереження», — розповів уповноважений командування медичних сил ЗСУ Олександр Матійчук.\nВідзначається, що ці вантажі надійдуть декількома партіями, перша з яких сьогодні, 10 жовтня 2021 року, прибула до Міжнародного аеропорту «Бориспіль».\n«Окрім цього, протягом двох тижнів надходять й планові вантажі (виключно медичне обладнання), у вигляді п’яти мобільних госпіталів, медичного обладнання для хірургічних бригад, польових рентгенівських комплексів, а також сумок для бойових медиків. Загальна вартість „планового“ медичного майна складає близько $20 млн», — зазначив Олександр Матійчук.\n«Надання додаткової безпекової допомоги від Уряду Сполучених Штатів Збройним Силам України є черговим свідченням непорушного стратегічного партнерства між нашими державами», — наголосила прес-служба Міноборони.\nНагадаємо, загалом, починаючи із 2014 року, Україна отримала матеріально-технічної підтримки від США на загальну суму у понад $2 млрд. Фінансування надавалось у рамках 12 міжнародних програм Уряду Сполучених Штатів.