Тростянецкий дендропарк в Черниговской области - группа компаний VS\nТростянецкий дендропарк в Черниговской области\nДержавний дендрологічний парк «Тростянець» НАН України\nРозташування: Україна, Чернігівська область, селище Тростянець\nПлоща: 204,7 га\nКеруюча організація: НАН України\nДержавний дендрологічний парк «Тростянець» — дендрологічний парк НАН України (до 1983 року — Державний дендрологічний заповідник «Тростянець» НАН УРСР), пам'ятка садово-паркової архітектури середини ХІХ століття, створена завдяки зусиллям і коштом Івана Михайловича Скоропадського. Розпорядженням Уряду України № 73 від 11 лютого 2004 року колекції інтродуцентів рослин, які є основою ландшафтних насаджень, надано статус «Національного надбання України».\nПарк розташований у південно-східній частині Чернігівської області в селищі Тростянець Ічнянського району на площі 204,7 га у сприятливих в цілому для розвитку деревної рослинності кліматичних умовах. Навколо нього простягаються лісозахисні смуги площею близько 350 га.\nДиректор парку - Заслужений природоохоронець України, старший науковий співробітник, кандидат біологічних наук Ільєнко Олексій Олексійович.\nАдреса дендропарку "Тростянець": 16742, Україна, Черниговська область, Ічнянский район, с.Тростянець\nМешкати можливо: отель, ресторан "Александрія", адреса: 17500, Україна, Черниговська область, м.Прилуки, вул. 1-го Мая, 48\nТел. моб. +38 (067) 4073399 - Влад, Тел. +38 (04637) 44440; 44168, E-mail: info@tury.net.ua\nЯкщо Ви прагнете добратися в Тростянець із Прилук - по п'ятницях, суботах і неділям від автостанції Прилук ходить автобус в 5 годин ранку.\nПарк у Тростянці заснував Іван Михайлович Скоропадський (1804- 1887) у 1830-х роках, - нащадок відомого гетьмана Івана Ілліча Скоропадського (близько 1646-1722). І.І.Скоропадський навчався у Києво-Могилянській академії. Свою політичну кар'єру розпочав у гетьмана Дорошенка, потім перейшов до гетьмана Михайла Ханенка, а згодом до Івана Самойловича. Коли гетьманом став Іван Мазепа виконував при ньому важливі дипломатичні доручення (у 1692 р. їздив до московського царя, у 1703 р. - до запорожців). Обіймав різні посади: чернігівського полкового писаря (1681-1694), генерального бунчукового (1698-1699), генерального осавула (1701-1706), стародубського полковника (1706-1708). Після розриву Мазепи з Москвою опинився на території, яку контролював Петро І. У листопаді 1708 р. гетьманом обрали І.І.Скоропадського. В умовах, які склалися після Полтавської битви (1709 р.), Скоропадський намагався відстоювати права української держави та її населення. Помер невдовзі після створення Малоросійської колегії (1722), яка майже позбавляла гетьмана влади (Крип'якевич, 1992; Пріцак, 1993).\nІван Михайлович Скоропадський народився 12 січня 1805 р. (за старим стилем) в селі Ярославці Глухівського повіту Чернігівської губернії в маєтку його родичів Кочубеїв, де у той час проживала його мати, яка користувалася порадами досвідченого лікаря родини Кочубеїв. Іван Михайлович отримав гарну домашню освіту. У 1825 р. вступив юнкером у Сіверський кінноєгерський полк, а у 1827 р. був переведений до Нарвського гусарського полку. Військова служба не приваблювала його і у 1828 р. він вийшов у відставку. За бажанням матері поступив в управління предводителя дворянства Конотопського повіту. З 1844 по 1848 рр. він був предводителем дворянства Прилуцько-го повіту Полтавської губернії, а з 1848 по 1852 - предводителем дворянства Полтавської губернії.\nВід батька Іван Михайлович успадкував більш як 3000 десятин землі в Чернігівській та Полтавській губерніях, а від матері - близько 2000 десятин в Чернігівській. Значний прибуток він мав від вирощування тютюну, винокуріння, виробництва цукру. Він сприяв покращенню вівчарства, свинарства та скотарства в своїх маєтках, купуючи племінних тварин на кращих заводах Росії, за кордоном, на виставках.\nХутір Тростянець був викуплений у козака І.Хорунжия ще його батьками у 1820 р. (історія міст і сіл Української РСР. Чернігівська область, 1972.) Але І.М.Скоропадський докупив землі навколо нього і збільшив їх з 700 до 2600 десятин.\nУ 1829 р. Іван Михайлович одружився з Єлизаветою Петрівною Тарновською - родичкою господарів Качанівки. У 1830 р. він поселився з дружиною у батьківському маєтку Григорівка. Вже тоді Скоропадський мріяв про створення парку. Але в Григорівці для цього не було місця і тому він вирішив створити нову садибу у Тростянці. Принагідно зауважимо, що дружина Івана Михайловича не бажала жити у селі, вона приїздила в маєтки лише на літо. Шлюб проіснував тільки 10 років. Але їхні діти залишили по собі добру пам'ять. Донька Єлизавета (1832-1890), в заміжжі Милорадович, була україністкою, щедрим меценатом різних акцій щодо видання українських книжок, створення та підтримки шкіл, бібліотек. У 1873 р. в роки реакції, які настали після 1862 р., пожертвувала 9 тисяч гульденів на створення у Галичині Товариства ім.Шевченка. Син Івана Михайловича та Єлизавети Петрівни Петро (1834-1885) був військовим (брав участь у війні на Кавказі, де відзначився хоробрістю). Після того, як покинув військову службу, багато зробив для ліквідації кріпацтва та займався просвітницькою діяльністю.\nХутір Тростянець Іван Михайлович обрав тому, що він був віддаленим від інших поселень, розташовувався на пересіченій місцевості з ярами, маленьким струмком Тростянець і ставком, невеликими групами багатовікових дубів. На користь Тростянця було й те, що його грунт - глибокий чорнозем - був надзвичайно родючим.\nПалац та служби спорудили у 1833 р. За спогадами онука господаря П.Скоропадського, садиба складалася з великого дерев'яного будинку досить оригінального стилю, з приєднаними до нього двома великими баштами, що нагадували готичний стиль. Будинок був старий, зведений з чудової дубової деревини. В ньому були парадні кімнати і лише одна спальня, в якій жив Іван Михайлович. До будинку прилягала велика двоповерхова прибудова, на зразок шотландських замків, також з баштою. Була система коридорів на кожному поверсі, з окремими апартаментами. Біля будинку знаходився великий газон, а ще чотири красиві кам'яні флігелі різних стилів. Один -кухонний, двг для гостей і один великий для службовців, пральні та ін. У флігелях подовгу жили артисти, художники та інші видатні особистості. Зокрема, в Тростянці тривалий час жив відомий художник Микола Миколайович Ге. Згодом у палаці зібрали картинну галерею, яка складалася переважно з краєвидів України, намальованих уродженцем Ічні академіком Петербурзької Академії художеств В.М.Резаковим.\nМісцевість, вибрана для створення дендропарку, на початку ХІХ століття була типовою для Лівобережного лісостепу відкритою рівниною, що розсікалась численними незалісненими заболоченими балками. На південній частині цієї території зростав дубовий гай, частина дерев якого, посаджених в кінці XVIII, початку ХІХ століття, збереглися і входять до складу паркових ландшафтів. Решта вибраної території використовувалась як сільськогосподарські угіддя.\nСадиба знаходилася поруч із струмком, на якому якраз навпроти палацу була гребля. Іван М ихайлович надбудував її, внаслідок чого утворився Великий ставок завдовжки 1,3 км і завширшки біля греблі майже 100 м, який в подальшому поглибили та значно збільшили. Ще три греблі з шлюзами спорудили упоперек ярів поблизу Тростянця і таким чином створили ставки Куциха, Леб'яжий та Безіменний. За даними А.Плевако, І.Круподері, М.Шевченка (1927), поглиблення ставка та створення ще двох ставків, землю з яких використали на те, щоб насипати гори, відбулося у 1879 р. Тоді ж Великий став поділено на дві частини і зроблено місток. Цікаво, що вода у Великому ставі, Куцисі та Леб'яжому має один рівень). Садибу з трьох боків оточувала вода. Загальна водна поверхня парку перевищила 10 га.\nВ яру Богівщина та на 20 десятинах землі, приєднаних до нього у 1834 р., висадили перші насадження. Перевезли з Григорівки ялини та канадські тополі. У 1888 р. деякі з цих дерев ще збереглися і вражали своїми розмірами. На колишніх ланах, схилах ярів та біля ставків були посаджені ялини з Григорівки, окремими групами - берези, липи, клени, дуби, які пересадили з лісу. Більшість цих дерев загинула, збереглося лише декілька.\nНезадовільний результат від висаджування самосіву наштовхнув І.М.Скоропадського на думку про необхідність створення власного розсадника. В Богівщині висадили живці канадської та пірамідальної тополь, а також дворічні деревця, привезені з лісів.\nУ 1836 р. розпочали посадки на іншому від садиби боці ставка. Дерева брали з розсадника. Сосни і тополі розташовували групами, між якими лишали галявини для сінокосу. На цих галявинах висаджували окремі групи рідкісних цінних дерев. На ділянках, віддалених від палацу, розміщували берези, які дуже подобалися Івану Михайловичу, а також дуби, липи, різні види хвойних. У кінці 1830-х років були влаштовані алеї з канадської тополі від кордонів володінь Скоропадського до господарської садиби.\nВелику увагу поиділили розсаднику, що розташовувався в Богівщині. Висівали у ньому дуб, ясен, берест, робінію звичайну, липу, всі види хвойних - переважно сосни та модрини. Тут же вирощували саджанці рідкісних видів дерев, які виписували з вітчизняних та закордонних розсадників.\nЛише наприкінці життя Скоропадського Богівщина увійшла в парк, а розсадник було перенесено в інше місце.\nВлаштуванню розсадника, оранжерей, теплиць, фруктового саду, вирощуванню багатьох рідкісних видів хвойних сприяв вчений-садівник, уродженець Ельзасу Карл Данилович Шлінглоф, якого у 1857 р. запросив до себе Скоропадський. К.Д.Шлінглоф був головним садівником Тростянця з 1857 р. по 1866 р., але й пізніше він продовжував стежити за створенням парку у Тростянці (К.Д.Шлінглоф працював управителем у Григорівці, яку Скоропадськийпередав одній із своїх доньок, а потім Шлінглоф узяв цей маєток в оренду).\nІ.М.Скоропадський в кінці 1840-х років почав створювати навколо парку окремі гаї. Особливо активно він займався цим в кінці 1860-х років, коли було завершене розмежування земель. Усього посадили 21 гай розмірами від 2 до 14 десятин (загальна площа - 155 десятин). 13 гаїв засаджені березою, або березою з сосною, 5 - сосною, 2 - канадськими тополями, 1 - ялинами. Назви гаїв - Іванове, Бабусине, Мечеть, Клин, Грицаєве, Лесеве, Керендаси, Ялини, Темні лавки, Прохолода, Вітерець, Михайлівський хутір, Попечительське яйце, Наташине, Петіне, Єльців яр, Лізине, Обіймись і притулись, Тополева альтанка, Катрина могила (Пере-падя, 1980).\nЗ 1858 р. в Тростянці почали впроваджувати цей метод. Але К.Д.Шлінглоф створив лише незначні підвищення, які не задовольнили господаря, і Скоропадський особисто взявся за цю справу. Спочатку роботи проводилися напроти садиби на іншому березі ставка. За два роки було вкладено чимало грошей, але краєвид не покращав.\nНа початку 60-х років Іван Михайлович доручив інженеру М. Скласти план і профілі насипних робіт. Але через рік стала очевидною непридатність проекту. Тоді Скоропадський звернувся до художника-пейзажиста Б., який мешкав у Тростянці. Останній намалював швейцарський ландшафт з різними загостреними пагорбами, які нагадували Альпи. Цей ескіз так сподобався Івану Михайловичу, що він відразу почав насипати за цим проектом справжні гори, дедалі вищі й вищі. Спочатку під насипання гір відвели 5 десятин, але цього здалося мало, і з 1861 р. по 1881 р. насипали підвищення майже на 30 десятинах. При цьому викорчували або засипали гато цінних великих дерев, зокрема, посаджений ще у 1840-зі роки сосновий гай.\nДеякі гори насипали протягом двох років підряд 50 робітників з 20 кінними тачками (за даними А.Плева-ко, І.Круподері, М.Шевченка, 1927) першу гору Мохнату насипано у 1866-1870 рр., Дідову - у 1871-1873, Сторожову - у 1874-1876, Ротонду - у 1877-1879 рр.). Гори насипали виступами із загостреними вершинами, декілька засадили соснами та іншими деревами й кущами. На трьох найвищих горах збудували альтанки але ( на думку П.А.Ко-чубея, 1888), не масштабно з горами, через що вони гарного ефекту не справляли). Спочатку на спорудження гір потрібно було 2000 карбованців щороку, потім 6000, а всього витратили більш як 100 тис. карбованців.\nСадивний матеріал у Тростянець закуповували переважно у садовій ус танові Вагнера в Ризі. Протягом певного часу придбали усі види з досить великого каталогу. З 1880 р., коли через старість Скоропадський зменшив обсяги земельних робіт, знову приділили увагу розведенню рідкісних видів дерев з розсадників Регеля і Кессельрінга в Петербурзі, Шоха в Ризі, Крістера в Києві, Васильчикова в Петрівці, Кру з околиць Парижа. Хвойні, привезені з Франції, чудово перенесли умови України. Серед висаджених рослин були й щеплені. І нині, коли минуло понад 100 років, на окремих деревах видно місця з'єднання підщепи з прищепою.\nУ 1886 році було проведено першу інвентаризацію насаджень парку і складено топографічний план. За її підсумками площа парку становила 170 га, видовий склад налічував 623 види та форми, з низ 161 - хвойних, 462 - листяних, у тому числі дуба - 50 видів і форм, клена - 60, ясена - 37, ільмових - 34, липи - 27, берези - 16, тополі - 18, горобини - 17, модрин - 6, ялини та ялиці - 51, сосни - 22, туї - 32, ялівцю - 25 видів та форм. Взагалі за цей період ландшафт парку був практично сформований: захисні насадження займали площу 180 га, формування рельєфу безпосередньо на території парку закінчено, прокладено доріжки, встановлено кам'яні та дерев'яні лави та альтанки, скульптури, побудовані малі архітектурні форми, греблі та мости.\nІ.М.Скоропадський дуже любив парк. До останнього року свого життя він майже щодня об'їжджав його, був особисто присутнім при пересаджуванні великих дерев на галявини. На пагорбі, насипаному Скоропадським поблизу галявини з листяних та хвойних дерев, поставили мармуровий пам'ятник, замовлений Іваном Михайловичем за кілька років до смерті. Пам'ятник зображує ангела, який правою рукою вказує на небо. На постаменті з одного боку висічено "Ивань Скоропадскій", а з іншого слова: "Любезньїй прохожій! Садь, вь котором тьігуляешь, посажень мною; он служиль мнь утьшеніемь вь моей жизни. Если тьі замьтишь безпорядокь, ведущй кь уничтоженію его, то скажи обь зтомь хозяину: тьі сдьлаешь доброе дьло".\nІ.М.Скоропадський помер 23 лютого 1887 р. (за старим стилем). Оскільки син Івана Михайловича помер раніше, маєток успадкував онук - Павло Скоропадський, особа в історії України досить помітна. Павло Скоропадський народився З травня 1873 року у Вістбадені (Німеччина), де відпочивали його батьки. Дитячі роки провів у Тростянці. У 1886 р. він вступив у Пажеський корпус, який закінчив у чині корнета у 1893 р. і був призначений на службу до Кавалергардського полку. У 1904 р. брав участь у російсько-японській війні. Відзначився хоробрістю і був нагороджений орденами та золотою Георгієвською зброєю.\nПо закінченні війни став флігель-ад'ютантом Миколи II. Брав участь у Першій світовій війні, отримав нагороди. З 1916 р. - генерал-лейтенант. У березні 1917 році у Києві створили Центральну раду, яку очолили М.Грушевський, С.Єфремов, В.Вінниченко, С.Петлюра та ін. Корпус, яким командував П.Скоропадський, було українізовано (він отримав назву 1-го Українського корпусу). Але зростання авторитету Павла Петровича викликало певні побоювання і у грудні 1917 р. його відправили у відставку.\n1 березня 1918 р. до Києва разом з німцями повернулася і Центральна рада. Але вона втратила авторитет в Україні і лишилася без підтримки німців, оскільки не виконала узятих на себе зобов'язань. 29 квітня на з'їзді хліборобів гетьманом всієї України обрали Павла Скоропадського і Центральна рада була усунута від влади. Хоча гетьман і проголосив курс на федерацію з Росією, але мав на увазі конфедеративний зв'язок, оскільки вважав, що Україна повинна мати свій уряд, грошову одиницю, армію, зовнішню політику. Соціалістичні ідеї Скоропадський відкидав. Було докладено чимало зусиль для наведення порядку в Україні. Але гетьману не вдалося об'єднати навколо себе усі національно свідомі сили. У цей час поміщики почали повертати собі маєтки та землю, захоплені раніше селянами. При цьому вони застосовували силові засоби, використовували німецькі підрозділи, карали селян. За таких умов уряд гетьмана не знайшов підтримки у широких верств населення.\nУ листопаді 1918 р. створили новий орган влади - так звану Директорію, на чолі якої були В.Вінниченко, С.Петлюра та ін. Війська Директорії почали встановлювати владу в Правобережній Україні. 14 грудня гетьман відмовився від своїх повноважень, передав владу Директорії і виїхав до Берліна. Загинув від ран під час бомбардування Мюнхена 16 квітня 1945 р. (Пріцак, 1993).\nЗа часів, коли парк належав П.Скоропадському, у ньому значних змін не відбулося. Відомі садівники, які працювали у парку, - Ілля Янік, Ілларіон Круподеря, Іван Беззуб, Степан Ткачун, Василь Верескун, Ілларіон Висовень (Косаревський, 1964; Перепадя, 1981).\nПісля встановлення радянської влади парком відав держплемрадгосп "Тростянець". У 1938 р. його виділили у самостійну установу, підпорядковану Наркомзему УРСР. У 1940 р. парк оголосили державним дендрологічним заповідником, а в 1951 р. передали Центральному ботанічному саду АН УРСР. Нині це самостійна установа НАН України.\nПалац не зберігся (зруйнований у 1918 р.). Згодом на його місці побудували санаторій і зараз площа садиби не входить до складу дендропарку. Ще й досі можна побачити два флігелі: одноповерховий та двоповерховий. Не збереглися оранжереї, які знаходилися у плодовому саду в південно-західній частині парку. Можливо, свого часу рослини з них влітку виносили у парк. Альтанок на "горах" також немає. У парку є 4 половецькі баби (одна на Дідовій горі і 3 на берегах Великого ставу) та колона суму ("Розбита надія"). Подібні колони ставили у багатьох парках. З одного боку, це могла бути данина моді, а з іншого - ЇЇ могли встановити як пам'ять про передчасно померлих родичів. Відомостей, коли і з якого приводу вона з'явилася у парку, нами не знайдено, але можна припустити, що Іван Михайлович так увічнив скорботу за своїми сестрами та братом, які померли у віці 16-27 років. Є у парку місток через Великий став, місточок через яр на Мохнатій гірці та інші містки. Кілька років тому поблизу входу у дендропарк встановили пам'ятник його засновнику І.М.Скоропадському (скульптор Володимир Олександрович Філатов).\nЗ кінця ХІХ століття в історії дендропарку починається період повного занепаду, спричиненого смертю Івана Скоропадського в 1887 році і відомими суспільно-політичними подіями початку і середини ХХ століття. Факт занепаду достовірно засвідчила інвентаризація насаджень парку 1948 року, коли було виявлено тільки 391 вид і форму, у тім числі 70 хвойних і 312 листяних. Істотне значення у такому зменшенні видового і формового складу насаджень мав фактор відсутності протягом тривалого часу компетентного і зацікавленого господаря. Так, у січні 1918 року садибу було зруйновано і упродовж майже двох десятиліть парк був у віданні створеного у Тростянці тваринницького радгоспу. У відповідності до постанови Раднаркому УРСР від 25 березня 1938 №392 року головна частина парку була виділена в самостійну господарську одиницю і підпорядкована безпосередньо Наркомзему УРСР, а в 1940-му він став державним заповідником і був підпорядкований Головному управлінню по заповідниках. Цього ж року заповіднику було додано 30 га орної землі для створення розсадника і колекційної ділянки.\nСвого часу до церкви вела алея з сосни кедрової сибірської, до садиби - ялинова, а від садиби до греблі - гіркокаштанова (Льта, Степунин, 1951). Якщо у 1888 р. у парку росло 574 види та форми, то у 1927 - 202, у 1935 - 197, у 1948 - 383, у 1960 в парку та арборетумі, створення якого розпочато у 1957 р., - 969. У 1960- 1969 рр. у дендропарку - 793 види, а з різновидностями та формами (сортами) - 1155, у 2000 р. на території старовинного парку - 278 видів та форм, а з урахуванням арборетуму в дендропарку - 771. Слід зазначити, що з 278 видів, які ростуть в історичній -частині парку, 144 представлені менш як 10 екземплярами. Це свідчить про необхідність суворого моніторингу таксономічного складу та своєчасних відновлювальних насаджень.\nЗ передачею дендропарку до Академії наук УРСР в 1951 році в його історії почався якісно новий період розвитку. Він стає науково-даслідницькою установою, де вивчаються питання інтродукції та акліматизації рослин, реконструкції та відновлення паркових ландшафтів, вегетативного та генеративного розмноження інтродукованих рослин і проводиться ефективна культурно-просвітницька робота. Практично відразу після передачі в Тростянці на площі 11,4 га створюється арборетум, де зібрано майже тисячну колекцію деревних видів, різновидів і форм. Активно розвивається виробничий розсадник, де вирощуються сотні тисяч саджанців ріхноманітних видів і форм як для потреб власне дендропарку, так і для потреб зеленого будівництва. З часом дендропарк став головним виробником декоративних саджанців для північних регіонів України, а також Росії і Білорусі. Дендропарк використовується як і насіннева база для постачання зацікавленим структурам насіння екзотичних видів.\nУ Тростянці вперше в Лівобережній Україні були випробувані ялиці грецька та Фразера, головчастий тис кістянковий, ялини Алькокка та червона, сосни осиста, скручена, кедрова корейська та Жеффрея, туя гігантська, туйовик поникаючий, болотний кипарис звичайний, клени завитий, голий, пенсільванський та колосистий, аморфа сивувата, береза чорна, каракас китайський, гледичія люта, дуб черепитчастий, липа маньчжурська, в'яз американський, чекалкін горіх го-робинолистий та інші. Багато рослин інтродукованих видів досягли природних розмірів. Тростянець - північна межа поширення в Україні окремих таксонів.\nЦікавою особливістю насаджень парку є створення так званих "гніздових" груп, коли декілька рослин одного виду (дуба звичайного, липи серцелистої та американської, тополь білих та сіруватих, кленів гостролистих), висаджених близько одне від одного на галявині, утворюють неначе спільну крону. Інший засіб застосовано до деяких хвойних - туй західної та гігантської, кипарисовиків горіхоплідного та Лавсона, ялиці білої. У солітері цих видів укорінюються нижні гілки (часто і пагони цих гілок), і вони разом з материнським деревом утворюють спільний конус (Рубцов, 1952). Схили невеликих пагорбів засаджені ялівцем козацьким.\nПерший план парку у Тростянці наведено в статті П.А.Кочубея (Кочубей, 1988)). Видно, що для створення парку обрана пересічена місцевість з перепадом висот 15,5 м (від 147,5 м біля Безіменного ставу до 163 м поблизу західної межі). Крім балки, у якій створено Великий став, є ще балка Богівщина, Куциха та Єльцівяр. Проте рельєф штучно формувався і найбільша гора - Дідова - має відмітку 182 м, завдяки цьому загальний перепад висот становить 34,5 м.\nЯк відомо, існує 6 типів садово-паркових ландшафтів: лісові, паркові, регулярні, садові, лучні, альпійські (Рубцов, 1956, 1979). Ділянки із штучно сформованим рельєфом дендропарку Тростянець можна було б віднести до альпійського типу садово-паркового ландшафту. Але особливість Тростянця полягає у тому, що для оформлення гір не використовували каміння, яке звичайно є головним компонентом при формуванні альпійських ландшафтів.\nНині власне у парку (без арборетуму, розсадника та господарської зони) під насадженнями зайнято 114,1 га, галявинами - 42,2 га, ставками - 10,4 га, парковими дорогами - 9,4 га. Як бачимо, на галявини припадає більше третини від площі насаджень. Завдяки цьому значну площу парку можна розглядати як парковий тип садово-паркового ландшафту. Але у даному випадку гайки, розташовані серед галявин, часто мають досить значні площі, в них сформувалися лісові умови. В парку є великі масиви та захисна смуга з сосни уздовж меж, які безумовно слід віднести до лісового типу садово-паркового ландшафту. В більшості українських парків лісовий тип садово-паркового ландшафту створюють листяні дерева, лише у деяких з них, які виникли на базі природних соснових лісів, - хвойні (підкреслимо, що з сосни звичайної формуються світлохвойні лісові ландшафти). У Тростянці, і в цьому його особливість, завдяки широкому використанню ялини європейської, інших видів ялин, а також ялиць, тсуг та псевдотсуг є значні ділянки лісового типу садово-паркового ландшафту, сформованого темнохвойними видами. Лучні ландшафти трапляються на дні балок (зокрема, в балці Куциха). Таким чином, дендропарк Тростянець являє собою переважно складне поєднання паркового і лісовоготипів садово-паркових ландшафтів, та ще й на штучно сформованому рельєфі.\nТериторія дендропарку розбита на 62 квартали. Масиви й групи, які знаходяться у кожному кварталі, найчастіше складаються з дерев різних видів та віку. Кількісний склад насаджень парку вивчали під час інвентаризацій 1957-1960, 1967-1970, 1980-1983, 1995-1997 рр. За даними останньої інвентаризації, в парку росте 47600 дерев. З них сосен звичайних - 10,2%, ялин європейських - 9,8%, туй західних (різних форм) - 3,6%, модрин європейських - 1,3%, туй гігантських - 1%, кленів гостролистих - 33,6%, в'язів шорстких - 10,3%, лип серцелистих - 6,7%, берез звислих - 2,7%, робіній звичайних - 2%, ліщин звичайних-2%, яворів -1,6%, гіркокаштанів звичайних - 1,6%, дубів звичайних - 1,4%, кленів польових - 1,1%, ясенів звичайних - 1%. Решта видів представлена у кількості менше 1% кожний.\nТаку методику розробили під керівництвом директора дендропарку Олексія Олексійовича Ільєнка. Відновлюють типову для дендропарку та багатьох старовинних парків України ділянку, з самосійними насадженнями переважно листяних видів (молодих та середнього віку), серед яких збереглися декілька старих хвойних та листяних дерев.\nВирубали малоцінні насадження на значній площі (ділянки можуть мати розмір близько 0,5 га і більше), щоб майбутні рослини не потрапили під шатро вже існуючих, і створили газон. Але галявина не проглядається з доріжок, оскільки збережено смугу з листяних дерев заввишки 15-20 м.\nПоряд із старими хвойними деревами (колишньою куртиною) створено щільну смугу з саджанців того ж виду хвойних (при І.М.Скоропадському у Тростянці хвойні часто висаджували смугами, тому і нині використовується такий прийом - найчастіше висаджуються смуги з ялини європейської, але можуть використовуватися й інші види.\nТільки-но смуга підросла, біля неї посадили декоративні хвойні та листяні рослини: ті, які, за літературними даними, були колись у парку, або нині представлені старими екземплярами.\nПоруч із старими хвойними та листяними деревами, що загинули, вже створені куртини, що взяли на себе їхню функцію в ландшафті. На тлі смуги, яку регулярно проріджували, гарно виглядають декоративні форми. На місці старих дерев - газон з поодинокими насадженнями. Відновлено первинний видовий склад та ландшафтний вигляд, немає проявів ґрунтовтоми.\nГоловними елементами методики, яку можна використати в інших парках, є: вирубування малоцінних дерев на значних площах, насадження молодих рослин не на місці, де колись росли цінні дерева, а поряд, та створення газону там, де загинули дерева. На думку авторів методики, а також з нашої точки зору, це не порушує Флорентійську хартію Міжнародного комітету з історичних садів 1981 р.\nТепер у «Тростянці» росте понад 783 видів і форм дерев та кущів, у тому числі близько 75 шпилькових (серед них рідкісні — смерека Фразера, смерека каліфорнійська, ялина канадська, туя велетенська та інші) і велика колекція листяних (зокрема дубів — понад 15 видів, кленів — понад 20, лип — 9). Колекція хвойних рослин ставиться до 4 сімейств, 12 родів, 108 видів і декоративним формам. Листяні деревні породи представлено 36 сімействами, 101 родом, 675 видами й декоративними формами. У колекції дендропарку значне місце займають садово-декоративні форми деревних і чагарникових рослин (13% від усього колекційного фонду).\nЯк свідчать матеріали систематичних інвентаризацій, існує помітна тенденція до зміни видового складу насаджень, що особливо виражено у змішаних групах, до складу яких входять інтродуковані та місцеві види. Інтенсивна динаміка зміни видового складу характерна також для насаджень які досягають, або вже досягли критичного віку: в них відбувається прогресуюче зменшення кількості інтродуцентів і збільшення кількості місцевих видів, таких як: береза, клен, ясен, липа та інші. Самозасів зазначених видів розповсюджується настільки активно, що може створювати реальну загрозу існуванню менш адаптованих до місцевих умов інтродуктованим видам.\nНе менш активною проблемою парку є відновлення та реконструкція ландшафтів, що є типовою практично для всіх старовинних парків. Причиною цього є те, що з плином часу в насадженнях з'явилось багато екземлярів дерев, які вже пережили свій оптимальний декоративний вік, досягли критичної вікової межі і практично втратили своє декоративне значення. Кількість таких дерев неухильно збільшується і загальна тенденція стає загрозливою.\n15 вересня 2008 року Національний банк України, продовжуючи серію «Флора і фауна України», ввів в обіг ювілейну монету «175 років державному дендрологічному парку «Тростянець» номіналом 5 гривень, присвячену Тростянецькому парку.\nМонету виготовлено з нейзильберу, категорія якості карбування — «спеціальний анциркулейтед», маса — 16,54 г, діаметр — 35,0 мм, тираж — 45 000 штук. Гурт монети — рифлений.\nНа аверсі монети розміщено: праворуч на дзеркальному тлі рельєфне зображення лебедя на воді; ліворуч — дзеркальне зображення лебедя на рельєфному тлі води, над ним — номінал 5/ГРИВЕНЬ, угорі праворуч — малий Державний герб України, півколом напис — НАЦIОНАЛЬНИЙ БАНК УКРАЇНИ (праворуч), унизу — рік карбування монети 2008 та логотип Монетного двору Національного банку України.\nНа реверсі монети на тлі стилізовано зображеного ставку та парку праворуч розміщено скульптурний портрет його засновника та напис під ним IВАН/СКОРОПАДСЬКИЙ/ 1804 — 1887, ліворуч — 175/РОКIВ, по колу — напис — ДЕРЖАВНИЙ ДЕНДРОЛОГIЧНИЙ ПАРК (ліворуч), «ТРОСТЯНЕЦЬ» (угорі).\nХудожники — Володимир Таран, Олександр Харук, Сергій Харук. Скульптори — Святослав Iваненко, Володимир Атаманчук.


Вітання міського голови Н.М. Дзюби зі святом Успіння Пресвятої Богородиці | Яготинська міська рада\nЯготинська громада » Новини » Вітання міського голови Н.М. Дзюби зі святом Успіння Пресвятої Богородиці\nВітання міського голови Н.М. Дзюби зі святом Успіння Пресвятої Богородиці\nДата: 28.08.2019 09:17\n28 серпня - особливий день церковного календаря та одне з найшанованіших свят - Успіння Пресвятої Богородиці або, як кажуть у народі, Перша Пречиста.\nCвято Успіння належить до переліку дванадцяти найбільших свят церковного року, під час якого згадують упокоєння, воскресіння та прославлення Матері Божої – це день радості, а не смутку, день щирої надії на нове майбутнє життя.\nЩодо народних традицій цього дня, то протягом осіннього періоду є три «Пречисті»: «Перша Пречиста жито засіває, друга - дощем поливає, а третя - снігом покриває». У день Першої Пречистої селяни приносили в церкву на літургію колосся нового врожаю, щоб «Успіння-матінка» благословила їхній труд та зберегла зібраний врожай від пожежі та дощу.\nШановні яготинці! Щиро вітаю вас зі святом і бажаю миру, щастя та міцного здоров`я, хай Божа Матінка допомагає нам у добрих справах та намірах та звернімося сьогодні в молитвах до Божої Матері з проханням простягнути над кожним з нас гілку фінікового дерева – символу святої благодаті. Нехай буде з нами її благословення та захист.


Теремці, Кам’янець-Подільський район, Хмельницька область » Історія міст і сіл Української РСР\nУ селі знаходиться 3-й відділок місцевого радгоспу ім. Орджонікідзе, центральна садиба якого розташована в Старій Ушиці. Бригада спеціалізується на вирощуванні лікарських рослин.\nЄ початкова школа, клуб, бібліотека, фельдшерський пункт.\nБакота в XIII ст. була адміністративним центром Пониззя, яке входило до складу Галицько-Волинського князівства. Перша літописна згадка про неї стосується до 1240 року. Теремці і Студениця вперше згадуються в історичних документах 1388 року.\nВ 1431 році жителі Бакоти, Студениці і Теремців повстали проти польсько-шляхетського панування, оголосивши себе вільними від всяких обов’язків щодо феодалів. Вони брали також участь у селянсько-козацькому повстанні під проводом Северина Наливайка, у визвольній війні українського народу 1648—1654 рр., у гайдамацькому русі першої половини XVIII століття.\nНа території Бакоти і Студениці виявлено поселення доби пізнього палеоліту і неоліту, досліджено слов’янські поселення черняхівської культури (II—VI ст. н. е.), VII—IX століть та давньоруських часів, а також залишки городища і скельного православного монастиря XII— XIII століть.


Аналіз використання коштів субвенції з бюджету сільських та селищної ради на виконання делегованих повноважень районному бюджету за 2017 рік.\nРайонному бюджету делеговані вповноваження сільськими та селищною радами, згідно затверджених показників бюджету на 2017 рік, у вигляді трансфертів – інші субвенції в сумі 6581,810 тис.грн, в тому числі:\nБайбузівська с/р - 280,400 тис.грн;\nБакшанська с/р - 736,450 тис.грн;\nВільшанська с/р - 120,000 тис.грн;\nДубинівська с/р - 631,900 тис.грн;\nНеделківська с/р - 339,300 тис.грн;\nКам»янська с/р - 434,200 тис.грн;\nКапустянська с/р - 112,400 тис.грн;\nКонцебівська с/р – 1060,780 тис.грн;\nПолянецька с/р - 467,900 тис.грн;\nОсичківська с/р - 688,00 тис.грн;\nСавранська сел./р -1703,780 тис.грн.\nНа видатки управління освіти, молоді і спорту направлено 5724,070 тис.грн або із загального обсягу 87 % коштів, які використані:\n- Програма «Шкільний автобус» в сумі 442,8 тис.грн кошти використанні в повному обсязі на придбання паливно-мастильних матеріалів,запасних частин та на послуги ремонту.\n- По програмі енергоефективності та енергозбереження в сумі 671,750 тис.грн капітальний ремонт ( заміна вікон Концебівська ЗОШ – 334,0 тис.грн, ремонт дитячих садочків с. Осички – 50,0 тис.грн, заміна котла – 50,0 тис.грн смт. Саврань , с.Йосипівка придбання булер»яна – 2,75 тис.грн, заміна вікон та ремонт стадіону селища Саврань 25,0 тис.грн, ремонт шкільних туалетів - 210,0 тис.грн с.Дубиново,с.Кам»яне,с.Осички).\n- На збереження мережі шкіл направлені кошти на заробітну плату обслуговуючого персоналу в сумі 2146,040 тис.грн.\n- На харчування дітей дошкільного віку та школярів в сумі 1807,0 тис.грн.\n- Савранська селищна рада профінансувала кошти на облаштування ігрових майданчиків 190,0 тис.грн, установлення паркану Будинку школярів 110,0 тис.грн, заміна сантехніки 23,3 тис.грн та на спортивні заходи в сумі 11,6 тис.грн.\nНа видатки по відділу культури направлено кошти в сумі 375,0 тис.грн або 5,7 % із загальної суми видатків, які використані:\n- Для збереження мережі закладів культури на заробітну плату в сумі 145,0 тис.грн ( Будинки культури – 106,6 тис.грн, бібліотеки 38,4 тис.грн);\n- На ремонти та облаштування еко-парку та туалетів в сумі 155,0 тис.грн\n- На придбання меблів та костюмів Бакшанська с/р, Капустянська с/р , Осичківська с/р, Концебівська с/р на 60,0 тис.грн;\n- Для проведення культурно-освітніх заходів в сумі 15,0 тис.грн ( Дубинівська с/р,Полянецька с/р).\nДелеговані повноваження районному центру соціальних служб для сім»ї та молоді соціального супроводу сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах прийомних та опікунських сімей для надання соціальних послуг використані кошти в сумі 314,3 тис.грн, на утримання соціальних працівників Байбузівської, Бакшанської, Дубинівської, Неділківської, Кам»янської, Концебівської, Осичківської сільських рад.\nНа проведення заходів громадської організації Ради ветеранів використано коштів в сумі 10,5 тис.грн.\nПо програмі « Власне житло» використанні кошти в сумі 25,0 тис.грн ( Концебівська с/р, Осичківська с/р).\nПо охороні здоров»я використанні кошти в сумі 26,8 тис.грн на виготовлення документації на Бакшанську амбулаторію ( Бакшанська с/р)\n15,0 тис.грн, на ремонт ультразвукового апарату ( Савранська селищна рада) 11,8 тис.грн.\nПо управлінню соціального захисту населення використані кошти в сумі 34,26 тис.грн в т.ч на пільги з послуг зв»язку 21,9 тис.грн та пільговий проїзд 12,36 тис.грн.\nКошти використанні на цивільний захист в сумі 25,9 тис.грн ( Концебівська с/р) в повному обсязі.\nКурочка Г.І. та Курочка Н.В


Бердянський державний педагогічний університет | Археологічна лабораторія\nГоловна → Гуманітарно-економічний факультет → Археологічна лабораторіяНАВІҐАЦІЯПублікації працівниківПублікації в пресіВідео новини про архіологічну лабораторіюФотоальбом\nЗав. навчальною археологічною лабораторією\nк.і.н., доцент Папанова Валентина Анатоліївна. Закінчила Запорізький педагогічний інститут у 1976 р.\nУ 1994 р. захистила дисертацію у спеціалізованій раді Інституту археології Національної Академії наук України на тему «Некрополь Ольвії: історична топографія та поховальний обряд» (науковий керівник - доктор архітектури, професор, член-кореспондент НАНУ С.Д. Крижицький) та отримала учену ступінь кандидата історичних наук зі спеціальності 07.00.06 – археологія.\nЛаборант навчальної археологічної лабораторії\nмагістр історії Голик Арсеній Анатолійович. Закінчив Бердянський державний педагогічний університет у 2012 р. Захистив на «відмінно» магістерську роботу з теми «Роль археологічних з’їздів у становленні історичної науки в ІІ половині ХІХ – поч. ХХ ст.» (науковий керівник - д.і.н., професор І.І. Лиман).\nРектор БДПУ на відкритті лабораторії\nЗ метою вдосконалення навчального процесу та науково-дослідницької роботи на соціально-гуманітарному факультеті у листопаді 2010 року була створена на базі соціально-гуманітарного факультету при кафедрі всесвітньої історії, правознавства та методики навчання історії навчальна лабораторія, яка у січні 2011 р. була реорганізована у навчальну археологічну лабораторію. з 1 вересня 2012 р., внаслідок реорганізації кафедр на СГФ, лабораторія працює при кафедрі філософії та всесвітньої історії.\nОсновною метою навчальної археологічної лабораторії є:\n- створення моделі історико-культурного розвитку Північного Приазов’я в найдавніші часи, отримання, обробка та інтерпретація археологічних матеріалів;\n- просвітницька діяльність серед широких верств населення, насамперед учнів та студентів.\nОсновні завдання лабораторії :\n- підготовка і проведення археологічної практики студентів соціально-гуманітарного факультету;\n- проведення консультативних занять зі студентами соціально-гуманітарного факультету з навчального курсу «Археологія»;\n- проведення науково-рятівних робіт на об’єктах, що руйнуються внаслідок сил природи та діяльності "скарбошукачів";\n- проведення пошукових робіт та розкопок стародавніх пам’яток;\n- участь у складанні Державного реєстру археологічних пам’яток України;\n- публікація археологічних матеріалів, монографій та інших матеріалів лабораторії;\n- проведення наукових семінарів, конференцій з проблем археологічних досліджень, видання матеріалів, участь у роботі конференцій різного рівня;\n- публікація в Інтернеті загальних матеріалів діяльності лабораторії;\n- створення науково-популярних праць, поширення інформації про діяльність лабораторії, сприяння обізнаності громадськості про найдавніше минуле краю;\n- співпраця лабораторії з археологічними центрами України та зарубіжжя;\n- надання консультативних послуг організаціям та особам, на землях яких знаходяться археологічні об’єкти.\n- Співробітники лабораторії працюють у національному історико-археологічному заповіднику "Ольвія"у складі ольвійської експедиції ІА НАНУ, займаються дослідженням археологічної спадщини Бердянського краю (археологічна розвідка, науково-рятувальні роботи)ф, беруть участь у роботі міжнародних експедицій та конференцій .\n- Лабораторія підтримує постійний контакт з випускниками соціально-гуманітарного факультету та місцевими краєзнавцями, які інформують про порушення археологічних пам’яток та випадкові знахідки.\n- У рамках договору з Інститутом Археології НАНУ студенти І курсу СГФ проходять практику у національному історико-археологічному заповіднику "Ольвія".\nНа розкопках в Ольвії\nНауково-рятувальні розкопки. 24.10.11р\nАрхеологічні артефакти, які надходять до лабораторії, після в їх обробки передаються у фонди Бердянського краєзнавчого музею. Так у жовтні 2011 р. був переданий менгір,знайдений під час науково-рятівних робіт зруйнованого поховання зрубної культури доби пізньої бронзи поблизу с. Берестове Бердянського району.\nУ 2011/2012 навчальному році навчальна археологічна лабораторія працювала СГФ у наступних напрямках.\nПерший – археологічні розвідки та розкопки. У цьому напрямку лабораторія співпрацює з Інститутом Археології НАНУ. Так у вересні 2011 р. була проведена археологічна розвідка узбережжя Азовського моря від балки Лисячої до Петрової (землі під юрисдикцією сільради с. Дмитрівка та бердянського відділення Приазовського національного природного парку). Основним завданням було пошук нових пам’ятників доби неоліту-раннього заліза.\n- У жовтні були проведені науково-рятівні роботи зруйнованого поховання зрубної культури доби пізньої бронзи поблизу с. Берестове Бердянського району. Всі ці роботи лабораторія провела за кошти спонсорів.\nУ рамках договору з Інститутом Археології НАНУ студенти І курсу СГФ пройшли практику у національному історико-археологічному заповіднику "Ольвія".\nЦього року ректорат отримав подяку за роботу студентів на розкопках від начальника ольвійської експедиції ІА НАНУ д.і.н., провідного фахівця Алли Валеріївни Буйських.\nДругий – підготовка наукових звітів і публікацій. Щорічні наукові звіти (на правах рукопису) надаються до Інституту Археології НАНУ. У цьому році їх було підготовлено два - по Ольвії та по Бердянському району. Співавтор цих звітів - лаборант лабораторії Арсеній Голик.\nТретій – робота зі студентами та школярами. На базі лабораторії працює студентський гурток "Антика".\nТісні звязки лабораторія має з гімназією "Надія" та Муніципальним ліцеєм. Так у цьому році учениця 11 класу гімназії "Надія" К. Калініченко під керівництвом доцента В.А. Папанової написала МАНівську роботу і стала переможцем в області та отримала диплом ІІІ ступеня на Всеукраїнському конкурсі-захисті науково-дослідницьких робот.\nЧетвертий – участь у наукових конференціях та публікація матеріалу. За навчальний рік опубліковано 6 статей (одна в Польші) та два звіта.\nКонтакти: (+38)050-160-24-67; e-mail: vpapanova@rambler.ru


У ДніпроОДА відкрили фотовиставку до Дня пам’яті та примирення (ФОТО) — ГО "МС ДНІПРО "\n«Даними фото ми хочемо показати, що ці події дуже перекликаються. Об’єднує їх навіть лозунг – «Пам’ятаємо. Перемагаємо». Ми пам’ятаємо нашу історію та подвиг нашого народу. Думаємо, що переможемо у цій гібридній війні з російськими окупантами», — каже член правління ГО «Майдан Січеслав-Дніпро» Вероніка Коміссар.\n«Це дуже сумна дата. І назвати цей день святом не можна. У мене загинуло на війні два діди. Я їх ніколи не бачив. Тому цей День пам’яті мені особливо важливий», — поділився голова асоціації органів самоорганізації населення Ігор Лючков.


До уваги керівників підприємств, установ, організацій та фізичних-осіб підприємців, які використовують працю найманих працівників! Організовані колективи, що працюють на території Білицької ОТГ, охочих вакцинуватися, можуть записати на щеплення прот | БІЛИЦЬКА ГРОМАДА Полтавського району Полтавської області\n» Новини » До уваги керівників підприємств, установ, організацій та фізичних-осіб підприємців, які використовують працю найманих працівників! Організовані колективи, що працюють на території Білицької ОТГ, охочих вакцинуватися, можуть записати на щеплення прот\nДо уваги керівників підприємств, установ, організацій та фізичних-осіб підприємців, які використовують працю найманих працівників! Організовані колективи, що працюють на території Білицької ОТГ, охочих вакцинуватися, можуть записати на щеплення прот\nОрганізовані колективи, що працюють на території Білицької ОТГ, охочих вакцинуватися, можуть записати на щеплення проти COVID-19. Для проведення щеплення керівництву колективу потрібно заздалегідь скласти поіменні списки охочих вакцинуватися працівників. Залишити заявку на виїзд мобільної бригади по вакцинації до колективу можна за номером 095 471 58 06.\nПісля отримання заявки, координатор із вакцинації зателефонує відповідальній особі та повідомить усю необхідну інформацію для підготовки та проведення щеплень.\nЩеплення від COVID-19 – єдиний ефективний спосіб захистити населення і зменшити захворюваність.\nЗаписуйтеся на щеплення, щоб вберегти своє життя і здоров’я, а також – людей поруч.\nЛише збільшивши кількість вакцинованих, ми можемо запобігти 4 хвилі COVID-19!


Фільм «Велика краса» онлайн\nАктори: Тоні Сервілло, Карло Вердоне, Сабріна Феріллі, Карло Буччіроссо, Яя Форте, Памела Виллорези, Галатея Ранци, Франко Граціозі, Джорджо Пазотто, Массімо Пополіціо\nДивитись фільм «Велика краса» (2013) онлайн безкоштовно\nВи знаходитесь на сторінці, де можете подивитися фільм онлайн «Велика краса» (2013). Переглянути фільм «Велика краса» онлайн Ви можете абсолютно безкоштовно на нашому сайті moviestape.net. Жанр фільму «Велика краса» - Фільми онлайн » Драма. Хочемо звернути увагу, що всі фільми онлайн у нас робочі, якщо раптом щось не працює - залиште коментар і ми обов'язково виправимо. Приємного перегляду!\nНа цій сторінці ви можете переглянути фільм Велика краса онлайн. Ви хочете подивитись фільм Велика краса онлайн - натисніть на плеєрі кнопку старт. Щоб не відчувати незручності під час перегляду фільму Велика краса онлайн бажано наявність інтернет-каналу зі швидкістю близько 1 Мбіт/с. Даний фільм Велика краса представлений на сайті лише з метою ознайомлення і з подальшим придбанням ліцензійного диску. Таким чином дивитися фільм Велика краса на нашому кінопорталі є вибором людей, які не хочуть витрачати свій час на пошуки фільмів в інтернеті. Якщо ж фільм Велика краса не відповідає його опису або виникли технічні проблеми при перегляді фільму - залиште свій коментар. Ще однією перевагою перегляду фільму Велика краса онлайн на moviestape.net є наша абсолютна безкоштовність: дивіться фільми досхочу і у будь-який час.


McDonald's роздасть NFT своїм співробітникам і клієнтам з Китаю - Новини криптовалют сьогодні\nMcDonald’s роздасть NFT своїм співробітникам і клієнтам з Китаю\nМережа ресторанів тролить Комуністичну партію.\nМережа ресторанів McDonald’s святкує 31-ту річницю з моменту виходу на ринок Китаю. Пікантності святкування додав запуск Маком серії NFT рівно в той момент, коли беззмінна Компартія Китаю заборонила будь-які операції, пов’язані з криптовалютами. 188 унікальних токенів колекції Big Mac Rubik’s Cube будуть роздані співробітникам і клієнтам в ході розіграшу.\nАле і на цьому несподівані сюжетні повороти не закінчуються. Контрольний пакет акцій китайської філії McDonald’s, який влаштував демарш, належить CITIC Group – державній інвестиційній компанії КНР.\nВтім, радикальну політику місцевих комуністів підтримують не всі держслужбовці. Недавній рейд в провінції Цзянсу показав: кожна п’ята IP-адреса, з якої підпільно ведеться видобуток криптовалют, належить державним установам.\nPrevious Previous post: Американський підрозділ Binance призначив нового генерального директора\nNext Next post: Криптобіржа MEXC також оголосила про повний відхід з Китаю


HR потрібен компанії - знак питання або оклику | Unicornsc\nHR потрібен компанії – знак питання або оклику\nОстанні декілька років тема затребуваності HR і необхідності його знаходження в компанії активно обговорювалася в різних інформаційних джерелах:\nдехто з власників пафосно звільнявся від свого підрозділу HR, гордо оголошуючи про це всьому світу\nхтось висловлювався на тему некомпетентності HR менеджерів і їх функціоналу в цілому в компанії\nхтось із колишніх / нинішніх HR активно висловлювався у підтримку цієї теми, хтось навпаки йшов в опозицію.\nНе залишила байдужою і мене дана тема. Зріла я до написання своєї думки довго. Спочатку, працюючи усередині компанії HRD, сильно обурювалася – як же це можливо без HR, хто буде робити всю цю роботу, хто буде дотримувати стандарти роботи компанії, поєднуючи їх з інтересами і запитами співробітників і т.д. Але це був погляд зсередини. Потім я вийшла на зовнішній ринок і в рамках роботи в рекрутинговому агентстві, спілкуючись із замовниками – власниками / СЕО компаній, побачила іншу сторону медалі. Побачила їх потреби, очікування і точки болю, пов’язані з персоналом в їхніх компаніях, які нікому вирішити. А чому нікому? Тому що існуючий HR не може / не бачить / не хоче змінювати ситуацію, не хоче змінюватися сам і проблеми ростуть як сніжний ком. І це ситуація, яка притаманна багатьом компаніях на різних ринках, включаючи ІТ індустрію. В ІТ, на жаль, ще гірше, тому що швидко зростаючий ринок вимагає блискавичного реагування та впровадження змін в систему управління персоналом, а системи то і немає. Тому що будувати її було нікому: рекрутери масово закривали вакансії, росли в зоні свого обмеженого функціоналу, і не могли бачити катастрофу, що насувається (в рамках перебування в зоні неусвідомленої некомпетентності).\nТак ось: з одного боку, як HR з 15-ти річним досвідом всередині корпорацій, мені хочеться кричати – “ТАК”, HR дуже потрібен в компанії; з іншого боку, як зовнішній рекрутер в напрямку IT і Executive, що працює із запитом і проблемами перших осіб – “НІ”, ви самі впораєтеся, без допомоги недокваліфіцірованного HR.\nАле, як людина системна, я видихаю, роблю паузу, систематизую проблематику і шукаю шляхи вирішення.\nЧи потрібен HR в компанії?\nОсобисто я за варіант, коли в компанії функцію HR виконує керівник. Адже функціонал керівника на 70-80% складається з управління персоналом, і тільки на 20-30% з виконання операційних / стратегічних завдань функціонального напряму. Якщо прийняти таку модель, тоді:\nВСІ керівники повинні бути на 100% компетентні в управлінні персоналом (освіта, навички, володіння відповідними компетенціями і т.д.)\nВСІ керівники повинні відстежувати ситуацію на ринку праці, вплив зараз і на перспективу змін економіки / тенденцій ринку праці в країні і світі.\nХтось із керівників повинен брати на себе розробку і впровадження єдиних стандартів / підходів в різних напрямках управління персоналом (оцінка, підбір, навчання, …). Інакше без єдиних стандартів компанія може мати 3-5 політик щодо найму, 3-5 процедур оцінки і т.д. Що згодом позначиться на бренді роботодавця, залученості співробітників і показнику текучості.\nЧи вірю я в можливість існування даної моделі в природі – так, вірю. Але рівень зрілості і професійної підготовки власника / СЕО компанії, при впровадженні даної моделі, повинен бути відповідний. Оскільки саме його навички та бачення повинні бути ідеально передані і впроваджені в його команді керівників (яку, до речі, він повинен сам сформувати на етапі створення компанії).\nЦе ідеальна картинка світу ☺\nА тепер до реальностей:\nчи багато керівників ви знаєте, які 80% свого часу присвячують управлінню персоналом\nчи багато керівників ви знаєте, які володіють якісної компетенцією управління персоналом\nчи багато керівників готові до постійного відстеження ситуації на мінливому ринку праці, вивчення системи поколінь і світових трендів економіки.\nЯ таких керівників знаю, але їх не так багато. Втім, як і експертів у сфері HR, які хочуть, готові і вміють це робити.\nТому питання «чи потрібен HR компанії» я б перефразувала в «який HR потрібен компанії»:\nпід які завдання, під яку ситуацію / етап життя компанії, під яку команду ТОП менеджерів (зрілість менеджерів і їх особистісні особливості) і цінності компанії. До того ж, важливо зрозуміти на який період HR потрібен компанії. Можливо тільки на період становлення процесів і навчання команди менеджерів, а далі вони самі.\nВідповівши на ці питання, власник / СЕО компанії зможе сформувати портрет того кандидата, який йому потрібен. І тоді у нього виникне 3 шляхи для пошуку цього експерта:\nШукати на зовнішньому ринку:\nІдеальний кандидат. Поєднуємо професійні вимоги до кандидата з його особистісними характеристиками, придатними під цінності компанії. При цьому, не забуваємо про збіг очікувань кандидата з можливостями компанії (і це не тільки про матеріальну складову)\nОптимальний кандидат. Коли чимось треба пожертвувати, тому що ваші очікування або можливості не збігаються з ідеальним портретом кандидата. І моя вам порада, ніколи не жертвуйте цінностями / особистостями характеристиками кандидата. Професіоналізм можна підтягнути, навички відпрацювати, знань додати, а цінності не змінити.\nФункцію HR на проектній основі або на аутсорс, коли прописуються цілі / завдання проекту, терміни реалізації та KPI. До речі, основна частина оплати проектного HR йде за результатами виконання KPI, що не може не радувати замовника ☺\nОдин з моїх улюблених методів, якщо можливості / ресурси компанії дозволяють. Оскільки це довгатривалий і трудомісткий процес + всередині компанії повинна бути експертиза, яка передасть свої знання і допоможе виростити потрібного вам HR менеджера.\nТому, перш ніж поставити знак питання або оклику у фразі «HR потрібен компанії», поверніться до таблички (ТАК / НІ) і дайте собі відповідь на ряд питань вище. Тільки після цього ви сміливо можете ставити потрібний на вашу думку знак і через 0,5 року повертатися до цього питання. Чому ж через 0,5 року? Тому що ваша компанія росте / змінюється і через якийсь час ваші відповіді на питання будуть виглядати вже по іншому.\nВсім успішного розвитку, з HR-ами або без ☺


Опубликовано 15.12.2020 17:09\nз 01 по 17 грудня 2020 року\nОГОЛОШУЄТЬСЯ ОНЛАЙН — КОНКУРС\n«НОВОРІЧНА КРЕАТИВНА ЯЛИНКА»!\nНоворічний сувенір — ялинка з підручних матеріалів\nкомпактна, оригінальна та навіть їстівна. Приймайте участь\nу конкурсі та надсилайте фото своїх креативних поробок.\nІнформаційно – методичні рекомендації\nщодо проведення онлайн-конкурсу\nМета та завдання онлайн-конкурсу\nОнлайн-конкурс «НОВОРІЧНА КРЕАТИВНА ЯЛИНКА» (далі – Онлайн-конкурс) проводить КЗ «Донецький Палац молоді «Юність».\nМета Онлайн-конкурсу – створення умов для розкриття творчого потенціалу молоді, виявлення та підтримка творчих художніх здібностей, надання можливості висловити думку і власне світобачення , проявляючи свою креативність та оригінальність.\nОнлайн-конкурс сприятиме розвитку декоративно-прикладної творчості учасників.\nОрганізаційний комітет Онлайн-конкурсу\nОрганізація онлайн-конкурсу здійснюється оргкомітетом, на який покладається відповідальність за його проведення та підведення підсумків.\nСклад оргкомітету затверджується наказом директора Палацу.\nУ Онлайн-конкурсі можуть брати участь здобувачі освіти закладів професійної (професійно-технічної) освіти, фахової передвищої освіти Донецької області.\nДля участі у Онлайн-конкурсі необхідно :\n- другий етап - з 11 грудня до 16 грудня 2020 року відкриється доступ до онлайн-голосування на офіційній сторінці сайту КЗ «Донецький Палац молоді «Юність» https://yunist.org.ua\nОприлюднення результатів конкурсу та онлайн-голосування відбудеться на сайті Палацу після підрахунку голосів 17 грудня 2020 року.\nКонкурсні роботи мають бути авторськими та відповідати заявленій темі. Учасники онлайн-конкурсу надають різнопланові роботи (висотою не менше 50см.), в яких демонструють свою творчість, креативність та оригінальність.\nДо кожного фото потрібно додати заявку (додаток 1), в якій зазначити:\nа) назва закладу освіти;\nб) матеріали та техніка виконання експоната (опис);\nв) виконавець, керівник гуртка.\nНадіславши роботу, автор таким чином цілком погоджується з умовами Онлайн-конкурсу.\nОцінювання конкурсних робіт здійснюється за критеріями:\nКращими визначаються роботи, які набрали найбільшу кількість балів за рішенням журі та онлайн голосуванням.\nЗавідувач відділу декоративно-прикладної\nта технічної творчості КЗ «Донецький Палац молоді «Юність» Дяченко І.М.\nЗаявка на участь у онлайн-конкурсі «НОВОРІЧНА КРЕАТИВНА ЯЛИНКА»\nМатеріали та техніка\nвиконання експоната (опис)\nВиконавець (керівник гуртка)


До Львова приїде бразилець, який виграв квитки на Євро-2012 (ФОТО) - 032.ua\nДо Львова приїде бразилець, який виграв квитки на Євро-2012 (ФОТО)\n11:32, 31 травня 2012 р.\nБразилець із Сан-Паулу виграв безкоштовні квитки на матч у Львові. Квитки Мінейро Бруно Баротте виграв в рамках конкурсу «Я – найкращий вболівальник». Його фотографія перемогла в голосуванні в мережі «Facebook»: отримала 688 голосів. Відтак, Мінейро Бруно Баротте відвідає матч Данія-Німеччина.\n«Я дуже радий, що зможу відвідати Львів. Приїду до вашого міста з другом із Індії та сподіваюся відвідати всі цікаві місця. Я подорожуватиму Європою три місяці, тому ЄВРО-2012 та Олімпійські Ігри - у моїх планах. Я вирішив брати участь, як тільки дізнався про конкурс. Я дуже сподівався виграти», - каже Бруно Баротте.\nРаніше про Україну та Львів Бруно Баротте нічого не чув, тільки після того, як прийняли рішення, що в Україні буде ЄВРО 2012.\n«Я знаю, що зроблено чимало роботи в процесі підготовки до Чемпіонату Європи з футболу. На туристів очікують концерти та інші цікавинки», - додав бразилець.\nНагадаємо, у Львові було проведено конкурс «Я-найкращий вболівальник». Це конкурс-розіграш квитків на матч УЄФА ЄВРО 2012™. Призер став власником двох квитків на один з матчів УЄФА ЄВРО 2012 у Львові Данія-Німеччина – безкоштовно. Організатор конкурсу – департамент «ЄВРО 2012».


Експрес-опитування у пункті пропуску «Дякове»: учасники прикордонного руху задоволені роботою охоронців держкордону | Новини Виноградівщини\nЕкспрес-опитування у пункті пропуску «Дякове»: учасники прикордонного руху задоволені роботою охоронців держкордону\nМинулого тижня на пункті пропуску «Дякове» прикордонники спільно з представниками сільської влади та ЗМІ провели соціологічне експрес-опитування учасників прикордонного руху з метою оцінки роботи працівників прикордонної служби та культури прикордонного контролю.\nАнкетування проводили заступник начальника загону – начальник відділу персоналу полковник Валентин Нечепоренко, заступник начальника відділу прикордонної служби «Дякове» з персоналу Сергій Гулаков та голова Неветленфолівської сільської ради Йосип Оросі.\nВпродовж двох годин було роздано близько сотні анкет. Для полегшення проведення моніторингу вони були роздруковані українською, румунською та угорською мовами.\nОсоби, що перетинали кордон, анонімно відповідали на питання щодо оцінки роботи охоронців держкордону, підкреслюючи один з варіантів відповіді.\nВідтак після закінчення заходу проаналізовано результати опитування. Більшість респондентів задоволені тим, як прикордонники несуть службу на пункті пропуску. Також жоден з опитаних не був свідком хабарництва з боку «зелених беретів».\nПроведене анкетування засвідчило, що громадськість дає позитивну оцінку діяльності прикордонників. У свою чергу, охоронці держкордону запевняють, що намагатимуться не спаплюжити враження, яке склалось у громадян про них, й надалі вірно служитимуть українському народу.


У Тернополі на підливання зелених насаджень щоденно йде 15 тонн води - 0352.ua\nУ Тернополі на підливання зелених насаджень щоденно йде 15 тонн води\n15:30, 2 вересня 2016 р.\n28 серпня тернополянам презентували оновлену “Циганку”. Місце стало улюбленим для багатьох мешканців міста ще задовго до завершення реконструкції, а після проведення робіт із капітального ремонту оглянути новинку щоденно приходять сотні містян та гостей Тернополя.\nОкремих активістів дуже схвилювало те, що дерева, висадженні у зелених зонах, почали скидати листя. Насправді ж скидання листя впродовж перших днів після пересаджування – природнє явище для дерев виду “Липа серцелиста”, пояснили представники підрядної організації. Тут підтвердили, що несуть гарантійні зобов’язання, і якщо котресь із дерев загине, то його замінять іншим. Загалом на “Циганці” було висаджено понад три десятки дерев – лип, кленів та катальп. Саджанці кленів та катальп перебувають у доброму стані, їхнє листя не змінило свого вигляду, то ж, цілком можливо, що вони адаптуються до нових умов легше, аніж липи. Зауважимо, що усі саджанці – великорозмірні, деревам уже по десять років, відтак висаджували їх фахівці розсадника. Втім, у разі, якщо дерева все ж не випустять листя наступного року, то представники підприємства зобов’язалися замінити їх новими саджанцями.\nТим часом тернопільські комунальники виконують усі вказівки фахівців, зокрема – здійснюють активне підливання дерев від першого дня їхнього життя у Тернополі. Водій поливального автомобіля Володимир Гладун зауважив, що дерева були висаджені за декілька днів до відкриття “Циганки”, тож від того дня на полив дерев і газонів пішло вже близько сотні тонн води. Адже щоденно для зволоження ґрунту, на якому ростуть зелені насадження, водій тричі впродовж дня наповнює цистерну із водою, відтак витрачає не менше 15 тонн води для здійснення підливання.\n– Хоча дерева висаджені буквально у двох кроках від ставу, то ж ґрунт тут доволі зволожений, все ж з моменту їх висадки ми здійснюємо рясне підливання. Оскільки ділянка доволі велика, підливання здійснюється фактично впродовж всього дня. Звісно ж, намагаюся поливати тоді, коли тут прогулюється менше людей. Відро не зарадить – одне дерево потребує не менше п’ятидесяти літрів води за один сеанс підливання. Рясно поливаю і газони, яким треба чимало вологи, щоб прижитися. Зауважив, що там де чорнозем – трава зеленіє, а де більш піщаний ґрунт, біля лінії піщаного пляжу, вимагає більш ретельного догляду, – розповів Володимир Гладун.\nТакий інтенсивний полив нещодавно висаджених дерев будуть здійснювати у відповідності до рекомендацій ще декілька днів. Згодом рослини мають адаптуватися і не потребуватимуть посиленого догляду.\nТернопіль підливання Циганка


Здоров'я 27 травня 2020\t Перегляди: 328\nУ народі говорять, що у будинку, де їдять суницю(полуницю) і чорницю, лікареві робити нічого. Тому усім нам в ягідний сезон варто постаратися якомога більше «нагодувати» свій організм цими дивовижними ароматними ягодами. До речі, латинська назва суниці - «фрагария», що означає «запашна».\nПолуниця з качиною грудкою\nЗнадобиться: 2 качиних грудки вагою по 200 г, 600 г спаржі, 3 ст. ложки рослинної олії, 250 г полуниці, 1 качан зеленого салату, 1 апельсин.\nКрім того, 3 ст. ложки майонезу, 150 г вершків, 2 ст. ложки мигдаля(підсмажені пластинки), перець(грубо мелений) за смаком.\nСпаржу очистити і видалити кінці. Нарізувати втечі завдовжки 4 см і відварювати 10 хвилин в підсоленій воді. Відкинути на друшляк і обдати холодною водою. М'ясо обсмажити в олії з кожного боку по 7 хвилин. Посолити і поперчити. Ягоди нарізувати скибочками. Салат нарізувати. Зрізувати з апельсина цедру смужками і віджати з м'якуша сік. М'яту нарізувати, перемішати з цедрою, майонезом і вершками. Приправити соком, сіллю і перцем. Нарізувати філе качиної грудки, розкласти його по тарілках з салатом, спаржею і полуницею і полити соусом. Прикрасити мигдалем.\nЗнадобиться: 300 г відвареної індички, 200 г солодкого перцю, 3 варені яйця, 50 г ягід полуниці або суниці, ¾ склянки майонезу, сіль.\nМ'ясо нарізувати дрібними шматочками. Перець очистити від насіння, нарізувати дрібною соломкою. Яйця розрізати на чотири частини. Додавши ягоди, змішати все з майонезом, посолити за смаком.\nУ кожній країні є свій спосіб поїдання полуниці. У Греції її змішують з м'яким сиром і сервірують на листі салату. У Італії їдять з цукром і шматочком лимона. Французи підкреслюють аромат ягоди, збризкуючи її червоним винним оцтом. У Мексиці з полуниці роблять гострий соус сальсу, який подається до м'яса або курки.\nПолуниця з розплавленим сиром\nЗнадобиться: 150 г полуниці, 100 г розплавленого сиру.\nЯгоди вимити, почистити, великі ягоди порізати дрібними шматочками і обережно змішати з розплавленим сиром.\nСуниця(полуниця) - один з прекрасних компонентів фруктово-ягідних салатів. І скільки ще чудових десертів можна приготувати з цими ароматними ягодами!\nЗнадобиться: 400 г полуниці, по 1 яблуку, апельсину, авокадо, 1 стиглий банан, 1 ч. ложка меду.\nУсі фрукти нарізувати і перемішати. Збити в міксері декілька ягід полуниці і частину банана з медом. Залити цією сумішшю нарізані фрукти.\nФруктовий салат з суницею\nЗнадобиться: 100 г суниці, 300 г сливи, 200 г яблук, ½ склянки вершків, цукор за смаком.\nПлоди вимити. Із слив вийняти кісточки, розрізати навпіл або на чотири частини. Яблука очистити, нарізувати брусками, великі ягоди суниці розділити навпіл. Все викласти в скляну вазу і залити вершками, в які додати цукор за смаком.\nУ 100 грамах суниці міститься 60 міліграм вітаміну С, а це більше, ніж в лимонах і мандаринах.\nСалат з полуницею «Сніданок гурмана»\nЗнадобиться: 6 великих полуниць, 1 велике яблуко, 1 груша, 2 ст. ложки льняного сім'я, 1 ч. ложка меду, 2 ст. ложки сиру, 1 ч. ложка мигдалевого мусу.\nЯблуко і грушу вимити і натерти на великій терці. Полуницю вимити, перебрати і дрібно порізати. Льняне сім'я дрібно змолоти. Фрукти разом з медом, сиром, льняним сім'ям і мигдалевим мусом змішати, як пюре, в міксері або різальним товкачиком.\nСалат з суниці з динею\nЗнадобиться: 200 г садової або лісової суниці, 400 г дині, 150 г вершків, цукор за смаком.\nДиню нарізувати тонкими скибочками, обкласти нею суницю, викладену гіркою на блюдо. Все посипати цукром, а суницю полити збитими вершками.\nЯгідний салат з вівсяними пластівцями\nЦей салат можна приготувати з будь-якими ягодами або ягідною сумішшю. Готується незадовго до їди.\nЗнадобиться: 200-300 г роздавлених ягід(чорниця, малина, ожина, суниця), 1-2 ст. ложки розм'якшених вівсяних пластівців, сок ½ лимона, 1 ст. ложка згущеного молока.\nПри приготуванні треба спочатку, ретельно перемішуючи, з'єднати розм'якшені злаки із згущеним молоком і лимонним соком, а потім вже додати яблука і всі разом перемішати.\nУ суниці(полуниці) є, правда, в невеликих кількостях, вітаміни В1, В2, В6, Р, РР, каротин.\nПолуниця з рисом\nЗнадобиться: 1,5 склянки полуниці, 1 склянки рису, 1 склянка молока, 1 склянка збитих вершків, цукор за смаком.\nМолоко закип'ятити, всипати рис, додати за смаком цукор, зварити в'язку кашу і охолодити. Вимиту полуницю розрізати навпіл або на чотири частини і змішати з рисом. Вершки збити і підмісити до рису. Можна подати відразу, а можна розкласти у форми і поставити в холодильник на годину, після чого розкласти десерт на тарілки, прикрасивши цілими ягодами.\nЗнадобиться: 1 кг полуниці, 250 г сиру, 8 ст. ложок меду(краще за рідкий).\nСир ретельно розтерти, збити з соком, отриманим з половини ягід. Поступово додати 4 ст. ложки меду, безперервно помішуючи. Якщо мед зацукрувався, зробити його рідким на водяній лазні. Суміш викласти в десертні тарілки і прикрасити іншою полуницею, поливши медом.\nУ суниці багато фолієвої кислоти, яку інші ягоди і фрукти майже не містять або містять в невеликих кількостях.\nСуниця у білковій пені\nЗнадобиться: 750 г садової суниці, 2 яйця, ¾ склянки цукрової пудри.\nСуницю перебрати, очистити, промити і покласти в скляну вазу. Яєчні білки збити з цукровою пудрою і покрити ягоди. Блюдо можна прикрасити дрібними ягодами.\nГаряча полуниця із зеленим перцем\nВимити полуницю, розрізати її навпіл. Розігріти, помішуючи, вершки, додати половину порції олії і зелений перець. Розігрівати на слабкому вогні, злегка помішуючи, ще близько 4 хвилин. Влити лікер, гріти впродовж 3 хвилин, після чого додати олію, що залишилася. Зняти каструлю з вогню і швидко збити вміст вінчиком. Після того, як підливка з олією загусне, додати полуницю і швидко розігріти, не доводячи до кипіння. Подавати на стіл, сервіруючи блюдо з морозивом. Для прикраси використати полуницю і зелений перець.\nЗнадобиться: 400 г полуниці, 3 ст. ложки рубаних волоських горіхів, 4 ст. ложки меду, 1 склянка густих вершків.\nПолуницю перебрати, промити, обсушити. Викласти у вази, полити медом, оформити збитими вершками і посипати горіхами.\nПолуниця у білому і чорному шоколаді\nЗнадобиться: 500 г полуниці, по 200 г білого і чорного шоколаду, листочки м'яти або меліси для прикраси.\nПолуницю промити. Не чистити! Зелені хвостики залишити. Дати обсохнути. Чорний і білий шоколад розтопити на водяній лазні в окремих мисках. Ягоду, утримуючи за хвостик, умочувати або в миску з розтопленим білим шоколадом, або в миску з чорним. Дати шоколаду застигнути. Ягоди красиво викласти на блюдо. Прикрасити листочками м'яти або меліси.\nСуниця в крыжовенном желе\nЗнадобиться: 300 г садової суниці, 500 г агрусу, 300 г цукру, 1 склянка сметани, 50 г цукрової пудри, 3 ч. ложки желатину, 3-4 ст. ложки води.\nАгрус очистити, промити, залити 3 склянками води, зварити і процідити. У відварі розчинити цукор, додати розчинений у воді желатин і охолодити. Як тільки желе почне застигати, змішати його з промитими і очищеними ягодами суниці, розлити його по келихах або вазах і винести на холод. Перед поданням на кожну порцію покласти ложку збитої з цукровою пудрою сметани або морозива.\nПиріг пісочний зі свіжими ягодами\nТакий смачний пиріг з пісочного тіста можна випекти з будь-якими ягодами(чорницею, вишнями, суницею, полуницею).\nДля тесту знадобиться: 2,5 склянки борошна, 300 г вершкового масла, ½ склянки цукру, 3 яєчні жовтки, сіль за смаком.\nДля начинки: 4-5 склянок ягід, 1,5 склянки цукру, 1-2 склянки вершків.\nВершкове масло добре розтерти, ввести розтерті з цукром дочиста яєчні жовтки. Все швидко змішати з борошном, що просіює, і сіллю. Приготоване тісто поставити на холод на 25-30 хвилин. З двох третин тесту розкотити круглу перепічку і покласти її на змащену олією і посипану борошном сковороду. Тісто, що залишилося, розкотити в довгий джгутик і укласти у вигляді борту по краю пирога. Пиріг випікати в духовці при температурі 230 градусів до готовності. Готовий пиріг остудити і викласти на блюдо. У поглиблення пирога покласти промиті обсушені ягоди, змішані з цукром(1 склянка). На ягоди викласти збиті з цукром(1/2 склянки) вершки.\nТакий дивовижно смачний пиріг подарували світу французи.\nДля саварена знадобиться: 3 яйця, ¾ склянки цукру, 3 ст. ложки борошна, 3 ст. ложки картопляного крохмалю, ½ склянки подрібненого мигдаля(чи волоських горіхів), 3 ст. ложки холодного молока, 100 г сухих дріжджів.\nДля сиропу: ¾ склянки води, ¾ склянки цукру, 5-6 ст. ложок лікеру.\nДля крему і прикраси : 3 склянки полуниці, 1 склянка сметани, 3 ст. ложки цукрової пудри, ванільний цукор за смаком, 1-2 кубики льоду.\nЖовтки, відокремлені від білків, розтерти з цукром, додати в них борошно, крохмаль, холодне молоко, мелені горіхи, дріжджі. Білки збити в стійку піну і обережно з'єднати з тестом. Форму для саварена(з отвором посередині) змастити олією і заповнити тестом тільки наполовину. Випікати пиріг впродовж 30 хвилин в духовці, розігрітій до 230̊С. Готовий саварен остудити і просочити сиропом. Для приготування сиропу у воду всипати цукор, прокип'ятити, зняти з вогню і додати лікер. Збити сметану з цукром і ваніллю, додавши в сметану кубики льоду. Коли саварен просочиться сиропом, в центр його викласти шарами полуницю і крем. Увесь пиріг прикрасити ягодами полуниці і збитими вершками.


Вироби своїми руками для дітей\nІДЕЇ АБСТРАКТНИХ МАЛЮНКІВ Сьогодні ми поділимося купою приголомшливих лайфхаків з малювання для початківців. Ви здивуєтеся, як просто можна малювати як профі! Ми\nНЕЗВИЧАЙНІ САМОРОБКИ ДЛЯ ДІТЕЙ Всім привіт! Сьогодні ми приготували багато незвичайних малюнків та саморобок, які можна зробити вдома! Цемент, старі банки, зламані\nПривіт, друзі! Сьогодні, у нас є щось особливе для ваших умілих ручок! Навчитеся майструвати приголомшливі крафтові мініатюри. Залишайтеся з нами, і освойте всі\nПоробки з паперу своїми руками\nУ цьому розділі ви знайдете поробки з паперу, велика різноманітність подарунків, іграшок, саморобок для школи, і квілінгу. поробки з паперу для дітей виготовити своїми руками легко, потрібно лише взяти в руки ножиці і клей і проявити трохи терпіння.\nПереглянути всі поробки\nПоробки з пластиліну можуть стати відмінним сувеніром або подарунком своїм рідним або знайомим на знаменний або святковий день. Які саме поробки з пластиліну можна зробити дітям своїми руками ви знайдете в цьому розділі.\nПоробки з непридатного матеріалу\nА що можна зробити з пластикових стаканчиків, упаковок від продуктів, всіляких коробочок, трубочок і пляшкових пробок. Все це чудовий матеріал для всіляких оригінальних саморобок з непридатного матеріалу.\nНовий рік це чудове свято і прекрасний шанс об'єднати всю сім'ю, створюючи новорічні поробки своїми руками.\nПоробки з солоного тіста\nпоробки з солоного тіста це кумедні іграшки, всілякі сувеніри, настільні прикраси, настінні панно, адже солоне тісто - це чудовий матеріал для саморобок з дітьми.\nпоробки з серветок це дуже цікавий і легкий вид творчості, яким ви зможете захопити свою дитину.\nГотуємо з дитиною, або страви, які готують діти\nСпільне приготування смачних ласощів може стати смачним досвідом і для батьків, і для дітей.\nУ цьому розділі ви дізнаєтеся, які поробки з пластикових пляшок можна виготовити спільно з дітьми своїми руками.\nУроки поетапного малювання тварин , птахів, улюблених персонажів мультфільмів, людей.\nКаштани, шишки, листочки і гілочки - відмінний матеріал для саморобок з природного матеріалу.\nВ цьому розділі ви дізнаєтеся як з робити різноманітні поробки за допомогою відео уроків.\nІгри з дітьми - це відмінний спосіб провести час, для дітей і дорослих.


Тема цієї статті — роль батька у вихованні дітей, консультації для батьків. Контакт батько-дитина і мати-немовля дуже відрізняються один від одного. Матері частіше вдаються до допомоги в спілкуванні з немовлям; отцям до душі користуватися своїми частинами тіла: руки — як перекладина, коліна — як «машинка». Ця відмінність залишається в період усього раннього дитинства. Батьки завжди повинні давати більше свободи для особистості дитини, частіше випускати його з поля зору і давати більше повзати і пустує, займатися дослідженням навколишнього світу. Дослідження показують, що діти, чиї батьки беруть активну участь у формуванні особистості дитини, рідше відчувають смуток і обурення при розлуці з близькими, і менше нервують при появі нової людини. І це тільки початок благотворного впливу, який чинить на все подальше життя дитини батько, який бере участь у вихованні дитини. За даними досліджень, у таких дітей рідше спостерігаються спалахи невмотивованої люті, вище рівень розумового розвитку, вони краще включаються в соціальну взаємодію з іншими людьми, психологічно більш стійкі. Малюки пізнають навколишній світ за допомогою прямого тілесного контакту зі своїми батьками. Тому для нього дуже важливо відчувати близькість з батьком, ще однією людиною, крім матері, якій він не байдужий, який теж його любить. Папа може здатися йому зовсім чужою людиною, коли він почне сприймати очима і вухами, не пізнавши його раніше через дотики рук і відчуття його дихання. Насправді це дуже важлива частина в виховання дитини, постарайтеся не пропустити його на початковому етапі.\nУвага і любов батька потрібно дитині, незалежно від статі. Це дуже добре, якщо у батька є багато вільного часу, який він може подарувати своєму синові або дочці. Але, в більшості випадків, прийшовши додому після роботи, татові хочеться подивитися телевізор або почитати книгу. Хоча, якби ми усвідомлювали, як необхідна наша увага дітям. Але не варто грати з дитиною без полювання. Краще буде приділити дитині хвилин 10-15, а потім пояснити, що тато втомився і хоче відпочити. Часто батьки прагнуть виростити зі своєї дитини справжнього чемпіона, що називається у всіх відносинах, через це їм стає дуже важко просто весело проводити час один з одним. Папа може ще в ранньому віці почати вчити його грати в баскетбол чи футбол. Якщо батько весь час буде вказувати дитині на його мінуси, йому починає здаватися, що він не здатний сприймати і вчитися. Одного разу хлопчина полюбить спорт, якщо у нього залишаться впевненість у собі і прагнення до заняття футболом. Похвала батька для нього важливіше, ніж нескінченні встромляючи та вказівки. Гра у футбол — чудове заняття, якщо це ініціатива хлопчика, посилена підтримкою батька. Хлопець не стає справжнім чоловіком тільки тому, що він народився з чоловічим тілом. Він усвідомлює себе чоловіком і поводиться, як чоловік, завдяки можливості успадковувати свого батька чи старшого брата або більш дорослого хлопчика, з яким спілкується і проводить час. Він може наслідувати людині, до якої відчуває симпатію. Коли батько постійно роздратований і не хоче розуміти вчинки свого сина, можливо хлопчик відчуватиме себе ніяково в компанії батька, і серед інших чоловіків і хлопчиків. Такому хлопчикові простіше буде брати приклад і наслідувати свою матір. Тобто, якщо батько хоче, щоб його син став чоловіком, йому варто простіше ставитися до дитини і не лаяти його за гри з дівчатками або коли той плаче, а постаратися зрозуміти дитину і дохідливо пояснити синові, що потрібно робити, для того щоб досягти успіхів в спорті і в усьому іншому. Папа повинен з позитивним настроєм проводити час із сином, для того, щоб він зрозумів, що він друг і товариш. Батько з сином повинні мати час на спільні прогулянки і походи в цікаві місця. Ну і звичайно не обійтися без своїх чоловічих секретів і тим, які обговорюють лише чоловіки.\nХлопчику приклад для наслідування — батько, проте багато хто не усвідомлює, що для дівчинки батько відіграє іншу, не менш важливу роль в її вихованні. Дівчинка не бере приклад з батька, але його розташування зміцнює її впевненість у собі. Папа повинен захоплюватися гарною зачіскою або модним платтям дівчинки, або чим-небудь, що розумниця зробить своїми силами. Коли дівчинка подорослішає, тато повинен показувати, що він до неї прислухається і, по можливості, обговорювати з нею свої справи. А коли дочка зовсім подорослішає, у неї почнуть з’являтися друзі-хлопчики, у цей момент дуже важливо, щоб тато ставився до них добре, ну або хоча б стерпно, якщо, на його думку, хлопець не зовсім підходить для дівчинки. Коли дівчинка розпізнає в батька ті якості, які роблять його справжнім чоловіком, вона буде готова для великого світу, який наполовину складається з чоловіків. Вибір дочки в майбутньому, коли вона стане дівчиною, її перебіг заміжньої життя і сам обранець багато в чому залежить від того, які стосунки вишикувалися у неї з батьком за час становлення її особистості.\nНайчастіше батьки віддають перевагу бурхливим ігор з дітьми, до речі, які припадають дітям до душі. Але діти часто перезбуджуються від таких ігор, через що їм починають снитися кошмари. Необхідно чітко знати, що у віці від 2 до 4 років дітям властиво втрачати контроль над такими почуттями, як страх, ненависть і любов. Маленькі діти погано почувають грань між реальністю та вигадкою. Якщо батько грає в лева, то дитина в цей момент і справді вважає його левом. Це може надати занадто негативний вплив на дитину. Тому бурхливі ігри повинні бути добрими і недовгими, навіть якщо дитині подобається і він просить ще. Дуже важливо, щоб бурхливі гри були погонями і бійками, а просто гімнастикою. Якщо дитина буде сильно збуджений, слід негайно припинити. Ще варто сказати пару слів про глузуваннях. Ніколи не варто насміхатися над своєю дитиною. Іноді, розсердившись на сина, батько замінює своє обурення насмішкою. Дитина залишається приниженим. У нашій консультації для батьків ми хотіли б відзначити, що глузування — занадто сильний засіб покарання для дітей у віці.


Головні новини - Головні новини 7 лютого: Допити Наливайченка та Тенюха, Tesla в космосі й український прапор в Пхьончхані - 112 Україна\nГоловні новини 7 лютого: Допити Наливайченка та Тенюха, Tesla в космосі й український прапор в Пхьончхані\nПро Javelin. Міністр оборони Степан Полторак в ексклюзивному коментарі "112 Україна" заявив, що протитанкові комплекси Javelin будуть в Україні цьогоріч.\nПро допит Наливайченка. Колишній керівник Служби безпеки України Валентин Наливайченко дав свідчення в Оболонському суді Києва у справі про держзраду екс-президента Віктора Януковича.\nПро SpaceX і Tesla в космосі. Електромобіль Tesla Roadster, який був запущений в космос як корисне навантаження під час тестового запуску ракети Falcon Heavy, залишив орбіту Землі та попрямував у бік пояса астероїдів.\nТакож стало відомо про невдале приземлення центрального прискорювача надважкої ракети Falcon Heavy, запущеної вчора. Він повинен був приземлитися на плавучу платформу в Атлантичному океані, але зрештою розбився під час посадки.\nПро допит Тенюха. Остаточне рішення про виведення військ з Криму в 2014 р. було прийнято за ініціативою тодішніх голови АП Сергія Пашинського і голови Нацгвардії Степана Полторака. Про це під час допиту в Оболонському суді у справі екс-президента Віктора Януковича заявив колишній в. о. міністра оборони України Ігор Тенюх.\nПро Олімпіаду. В Олімпійському селищі Пхенчхана урочисто підняли прапор України.


Міжнародні фінансово-кредитні установи, їх організація та діяльність | Law.pp.ru - Юридический факультет\nКурсовая работа: Міжнародні фінансово-кредитні установи, їх організація та діяльність\nУ курсовій роботі ми розглянемо міжнародні фінансово-кредитні установи, їх організація та діяльність. Міжнародні та регіональні валютно-кредитні організації - це установи, які створені на базі багатосторонніх угод між державами. Найважливішу роль серед них у сучасний період відіграють Міжнародний валютний фонд (МВФ) і Міжнародний банк реконструкції та розвитку (МБРР). Останній сьогодні є головною установою Групи Світового банку. Штаб-квартири організацій розташовані у Вашингтоні. Вказані установи було засновано на Міжнародній валютно-фінансовій конференції, яка відбулася у 1944 р. у Бреттон-Вудсі (США). СРСР та Україна хоча і брали участь у конференції, але не ратифікували угоди про МВФ та МБРР і не вступили до складу цих організацій. Наслідком стала багаторічна ізоляція СРСР та його союзників від світової економічної та валютно-фінансової системи, що значною мірою було зумовлено політичними та ідеологічними мотивами. У 1992 р. у практиці міждержавних валютних відносин сталася досить значна подія: членами МВФ прийнято країни, що входили до колишнього СРСР, у тому числі й Україну. Завдяки цьому фактично завершено процес глобалізації економічного простору валютного регулювання, що здійснюється цією важливою міжнародною організацією.\nУ світовій практиці основні міжнародні фінансові інституції об’єднані під загальною назвою «Світовий банк». Окрім Міжнародного банку реконструкцій та розвитку до структури Світового банку входять: Міжнародна фінансова корпорація, Міжнародна асоціація розвитку, Багатостороннє агентство гарантій інвестицій та Міжнародний Центр із врегулювання інвестиційних суперечок (МЦВІС).\nМіжнародний валютний фонд було створено з метою регулювання валютних відносин між країнами-членами. МВФ повинен відігравати подвійну роль: з одного боку, стежити за виконанням своїми членами визначених правил поведінки в галузі валютно-фінансових відносин, а з іншого - надавати ресурси для фінансування дефіцитів платіжних балансів тим країнам, які цього потребують. МВФ був заснований у 1944 р. на конференції світових лідерів у Бреттон-Вуді. Головне завдання Фонду полягало в тому, щоб нормалізувати національну монетарну політику 30-х років у післявоєнний період. Будівництво доріг, мостів, комунікацій, енергетичних систем та інших основних будівельних споруд, зруйнованих війною в Європі, покладалось на Міжнародний банк реконструкцій та розвитку.\nВперед: Демографическая проблема в отношениях России и Китая\nНазад: Главные интеграционные группировки мира


Production automation (SDU-e) | INNOVINNPROM — Industrial automation: design, manufacturing, installation, adjustment and maintenance\nСистема дистанційного автоматизованого управління елеватором ТОВ ІННОВІННПРОМ (СДАУ-Е) призначена для автоматизації процесів зберігання, переміщення, завантаження / розвантаження, просушування зернопродуктів на елеваторах. Система забезпечує автоматичний контроль роботи обладнання, облік необхідних технологічних затримок, дотримання технологічних алгоритмів.\nЗастосування СДАУ-Е дозволяє значно підвищити продуктивність роботи елеватора і знизити економічні втрати за рахунок виключення помилок персоналу при роботі з обладнанням, зниження енергоспоживання в результаті автоматичного вибору найменш енергоємних маршрутів переміщення зернопродуктів і скорочення до мінімуму технологічних затримок, скорочення часу реакції системи в разі виникнення аварійної ситуації.\nСДАУ-Е не вимагає високої кваліфікації персоналу і строгих знань особливостей роботи кожної одиниці обладнання. Оператору досить вказати початковий і кінцевий пункти переміщення зерна, зернопродуктів СДАУ-Е запропонує кілька найбільш оптимальних маршрутів, починаючи з найменш енергоємного. Тому оператором СДАУ-Е може бути особа з середньою або з середньо-спеціальною освітою, що володіє мінімальними знаннями технології елеватора і базовими навичками по роботі з ПК.\nВ процесі роботи СДАУ-Е не вимагає безперервного присутності персоналу за екранами моніторів. Оператору досить вибрати маршрут переміщення зернопродуктів і дати команду на його запуск / зупинку, інші дії СДАУ-Е виконає автоматично. У разі виникнення аварійної ситуації буде поданий сигнал тривоги. У разі поломки обладнання система запропонує новий маршрут.\nКрім того СДАУ-Е здійснює автоматичний контроль переміщення культур зернопродуктів не допускаючи їх помилкового перемішування.\nСДАУ-Е забезпечує облік напрацювання кожної одиниці обладнання.\nУ СДАУ-Е може бути інтегрована система вимірювання температури.\nДля підтримки експлуатації впроваджених СДАУ-Е реалізована система сервісної підтримки ІННОВІННПРОМ, яка надає можливість оперативного дистанційного вирішення питань модернізації технологічних схем, оновлення всіх рівнів, подолання аварійних ситуацій без виїзду представників розробника на об'єкт.\nПри побудові систем дистанційного автоматизованого управління елеватором враховуються такі основні, вироблені на основі досвіду багаторічної успішної реалізації, принципи:\nПри побудові СДАУ-Е передбачається можливість використання до 32 ПЛК одночасно. Дана архітектура має ряд переваг в порівнянні з класичною однопроцесорною системою:\nАвтоматизоване робоче місце «Маршрут»\nАвтоматизоване робоче місце «Маршрут» (АРМО) обладнується на базі сучасного високопродуктивного персонального комп’ютера. В якості програмного забезпечення застосовується унікальна система автоматизованого проектування «Маршрут» розробки ТОВ «ІННОВІННПРОМ» (САПР «Маршрут»), яка є потужним програмним продуктом, спеціалізованим для побудови автоматизованих систем управління технологічними процесами (АСУ ТП) елеваторів і зерносховищ.\nГоловна «родзинка» САПР «Маршрут» - якісне безвідмовне безпомилкове виконання завдань маршрутизації переміщення зернопродуктів. Наприклад, на елеваторі з 200 одиницями різного обладнання можлива реалізація понад тисячу маршрутів. При цьому для переміщення Зернопродукту оператору досить лише вказати початок і кінець маршруту. Завдяки цьому, оператором може бути персонал із середнім рівнем освіти, тому що САПР «Маршрут» автоматично запропонує, включить і проконтролює найбільш оптимальний маршрут з урахуванням стану обладнання, що вже працюють маршрутів і переміщуються культур, щоб уникнути їх перемішування.\nЗавдання вибору з сотень можливих маршрутів оптимального за кількістю обладнання і споживання електроенергії доступна для вирішення далеко не кожній SCADA системою, особливо, якщо SCADA система є універсальною з величезною кількістю непотрібних для автоматизації зернокомплекси функцій, які тим не менш віднімають ресурси. Тому, як правило, СДАУ, які виконані на базі таких SCADA, практично не реалізовують завдання автоматичної маршрутизації і вимагають більш високого рівня підготовки операторів, що не завжди можливо в сільській місцевості. Оператор змушений вибирати необхідний маршрут тільки з обмеженого списку штатних маршрутів, або включати маршрут вручну - пристрій за пристроєм, що неминуче тягне до виникнення помилок і, відповідно, виникнення виробничих і економічних втрат пов'язаних з людським фактором. Крім того, реалізація СДАУ на даних SCADA системах вимагає значно більших людських ресурсів і часу для їх реалізації – як мінімум залучення протягом двох місяців двох висококласних програмістів для роботи безпосередньо в середовищі SCADA (конфігурації проекту і написання програмних модулів пристроїв) і програміста для роботи з ПЛК. При цьому замовник отримує закритий для нього і недоступний для змін програмний продукт з меншою кількістю необхідних для зернокомплекси можливостей, що вимагає висококваліфікованого персоналу для забезпечення його роботи і обслуговування.\nНа противагу вище викладеного, САПР «Маршрут» є відкритим, доступним для швидкого редагування протестованим на десятках елеваторів програмним продуктом який забезпечує повним набором необхідних для управління елеватором функцій.\nСклад САПР «Маршрут»:\nПЗ «Управління елеватором»;\nПЗ «Редактор зображень і властивостей».\nОбидва програмні продукти є повністю налагодженим і випробуваним багаторічним практичним досвідом на десятках підприємств АПК програмним продуктом. Обидва ПЗ можуть одночасно функціонувати на одному ПК і дозволяють виробляти зміни в технологічній схемі елеватора БЕЗ ЗУПИНКИ обладнання СИЛАМИ ФАХІВЦІВ ЕЛЕВАТОРА.\nПрограмне забезпечення "Управління елеватором"\nПЗ "Управління елеватором" виконує наступні функції:\nзабезпечення заданої логіки функціонування технологічного комплексу;\nавтоматичний пуск і зупинка технологічного обладнання;\nвибір і запуск оптимального за кількістю обладнання і споживаної потужності технологічного маршруту переміщення зерна зі списку можливих;\nблокування механізмів і маршрутів цілком;\nодночасний запуск декількох непересічних маршрутів;\nоб'єднання декількох маршрутів;\nзапуск складних складових маршрутів;\nоперативна зміна діючих маршрутів:\nконтроль роботи технологічного обладнання і ведення протоколів зупинок і аварійних ситуацій;\nвідображення стану обладнання, а також фаз технологічних процесів.\nПЗ забезпечує можливість введення оператором маршруту переміщення зерна, контроль правильності маршруту і автоматизований запуск / зупинку маршруту з необхідними блокуваннями, інформаційне обслуговування оператора по роботі технологічного обладнання та аспіраційних мереж.\nПрограма включає транспортне обладнання за маршрутами, що обирається оператором. При цьому оператор вносить в систему обладнання початку і кінця маршруту, а при необхідності, проміжне обладнання. Включення механізмів в маршрут виконується в зустрічному напрямку потоку зерна, а вимикання в попутному. Подача зерна в маршрут можлива при працюючому транспортному обладнанні.\nПриклад інтерфейсу ПЗ «Управління елеватором»:\nПрограмне забезпечення "Редактор зображень і властивостей"\nПЗ "Редактор зображень і властивостей" може поставлятися (за умовами договору з Замовником) спільно з ПЗ "Управління елеватором". ПЗ "Редактор зображень і властивостей" призначено для створення і редагування загальної схеми елеватора, редагування параметрів пристроїв.\nПЗ "Редактор зображень і властивостей" розробки ТОВ «ІННОВІННПРОМ» є єдиною на ринку повноцінною системою автоматизованого проектування (САПР) високого рівня для розробки СДАУ елеваторів.\nПЗ "Редактор зображень і властивостей" виконує функції створення та редагування загальної схеми елеватора і параметрів обладнання. Кількість і тип контролерів, модулів вводу / виводу, призначення входів / виходів задається з контекстних вікон управління обладнанням і може бути змінено персоналом елеватора відповідно до прав доступу.\nОсновні функції редактора:\nстворення технологічної схеми елеватора;\nвведення властивостей обладнання;\nредагування загальної схеми елеватора;\nредагування властивостей обладнання.\nСтворення і зміна технологічної схеми елеватора проводиться шляхом вибору з бібліотеки програми піктограм обладнання та присвоєння йому властивостей, створення зв'язків між обладнанням. Виконання даних дій не вимагає від персоналу знань мов програмування, тільки знань технології елеватора і базових функцій редактора.


Корисні поради на всі випадки життя » Своїми руками » Крісло-гойдалка своїми руками\nВсі, хто дивився численні історичні фільми, бачили героїв в прекрасних кріслах-гойдалках. Наприклад, знаменитий Шерлок Холмс часто розташовувався в такому зручному пристосуванні, покурюючи свою люльку, коли планував пошук чергового злочинця. Іноді шкодуєш, що деякі предмети побуту з минулого майже зникли в нашому божевільному сучасному світі. Наскільки зручно розслабитися в такому кріслі з дерева і хоч на час забути про свої справи, вічних проблемах.\nВулична крісло-качалка трохи відрізняється від тієї, що стоїть всередині будинку. Якщо виріб буде знаходитись в квартирі, то його можна обтягти кожзамом або тканиною, підклавши знизу поролон. Але вуличне крісло може потрапити під дощ або сніг, тому сидіння, на них не обтягують, просто вкриваючи її ковдрою. Якщо ж ви можете зробити каркас з кування , то буде взагалі чудово. Така довговічна і стильні меблі прослужить не одне десятиліття навіть вашим онукам.\nБагато наші умільці вміють майструвати меблі своїми руками, чому б їм не спробувати зробити крісло-гойдалку? Дана робота насправді не є дуже складною, якщо у вас під руками є необхідний інструмент, поролон, оббивний матеріал і лист звичайної товстої фанери.\nВиготовлення крісла-гойдалки своїми руками\nСпочатку малюємо простенький креслення, визначаючись з розмірами майбутнього виробу. Наносимо його на папері в масштабі 1:1. Наше крісло для релаксації дуже просте. Воно складається із двох вигнутих боковин, що нагадують австралійський бумеранг, і набору поперечних направляючих в кількості 14 штук.\nВ якості матеріалу для крісла вибираємо листову фанеру завтовшки 15 мм\nПотім робимо шаблон і по ньому расчерчиваем на фанері боковини.\nАкуратно випилюємо електролобзиком наші заготовки строго по мітках. Торці і стінки боковин бажано обробити наждачним папером.\nПісля цього з тієї ж фанери вирізаємо поперечки розміром 59х6 см.\nДалі нам потрібно випиляти з бруска 20х40 невеликі опори довжиною 5 див\nНаші опори приклеюємо до боковин столярним клеєм і для надійності додатково прикручуємо саморізом. Напрямні до опор також кріпляться за допомогою саморізів.\nЗбираємо каркас крісла-гойдалки.\nОбробляємо боковини двома шарами морилки кольору мокко. Другий шар наноситься тільки після того, як висохне перший. Торці боків і внутрішню сторону каркасу фарбуємо чорною блискучою фарбою.\nПісля того, як боковини пофарбовані і покриті морилкою, виріб починає набувати привабливий вигляд.\nЗадню сторону крісла оббиваємо шкірозамінником. Матеріал кріпимо степлером до поперечним краях каркаса.\nМатрац робимо з поролону товщиною 8 мм Зверху вшиваємо вставочки, заповнені синтепоном. При бажанні можна для матраца вибирати різний матеріал і вставки не виконувати. Головне, щоб колір виробу і його фактура підходила під інтер'єр вашої кімнати. Крісло-гойдалка повністю готове до експлуатації.\nВи бачите, що слідуючи нашій інструкції зробити крісло-качалку своїми руками досить просто. В наш час їх можна відшукати в магазині, але вартість такого виробу буде досить високою. Трохи простіше було б змайструвати модернізований стілець, прикріпивши до нього полози і підлокітники. Але зручне крісло здатне надати вашому тілу полулежащую позу. А ось стілець, як його не усовершенствуй, такого вам запропонувати ніколи не зможе. Саме тому ми обрали той варіант, який описаний вище.\nКрісло ліжко своїми руками


Метеорит впав у Росії - відео | Стайлер\nП'ятниця 21 лютого 2020 18:15\nМетеорит вибухнув у небі над Росією (фото: pixabay.com)\nЯскравий метеорит з гуркотом вибухнув в Росії\nМетеорит зі спалахом і гуркотом вибухнув в небі над Росією. У мережі з'явилося яскраве відео з камер спостереження, які зафіксували входження небесного тіла в атмосферу Землі.\nНП сталася в місті Костомукша в республіці Карелія, яка межує західним кордоном з Фінляндією. За місцевим часом метеорит впав о 4:35 ранку 20 лютого.\nВчені впевнені, що камери зафіксували падіння метеорита. На записі видно, як небесне тіло потрапляє в атмосферу Землі, де вибухає, залишаючи яскравий спалах. Про те, чи знайдені були уламки метеорита поки не повідомляється.\nЗа словами місцевих жителів, явище супроводжувалося гучним звуком, схожим на вибух при гірничих роботах. Дехто пише, що в місті дзвеніли вікна. А відсвіт від вибуху зафіксували навіть у 200 кілометрах від міста.\nВибух об'єкта зафіксований і лабораторією геофізики Карельського наукового центру РАН, але розшифровка даних займе не менш як добу.\nВ Росії впав метеорит (відео: YouTube)\nДо речі, за оцінками експертів, відносно невеликі метеорити (діаметром до 15 метрів) падають на Землю раз на 15 років. Останній такий приклад - Челябінський метеорит, який впав у 2013 році. А великі небесні тіла розміром близько 50 метрів можуть досягати поверхні планети раз на 300 років (такі, як Тунгуський метеорит в 1908 році).


Вишиті жіночі сорочки та блузки від студії вишивки «Гойра»\nПовітряна та ніжна блуза з вишитими рукавами та вишитим пояском. Об’ємна вишивка гладдю. На особливу подію чи для прогулянки містом. Дана модель гармонійно поєднується із класичними штанами, спідницею та улюбленими джинсами. Сорочку можна комбінувати з іншими елементами одягу схожих або контрастних відтінків, доповнивши лаконічними аксесуарами.\nСорочка з мінімалістичною вишивкою – витончена з ніжними елементами вишивки хрестиком. Блуза вільного крою комфортна та підходить, як до класичного стилю одягу, так і до стилю кежуал з джинсами. Тканина молочний льон. Можливо виконати на будь-якому кольорі та з зміною відтінку ниток за бажанням клієнта.\nСучасна вишиванка стане окрасою будь-якої жінки. Різнобарвна вишивка на рукавах, без сумніву, є головною прикрасою вбрання. Дана модель гармонійно поєднується із класичними брюками та улюбленими джинсами. Сорочку можна комбінувати з іншими елементами одягу схожих або контрастних відтінків, доповнивши лаконічними аксесуарами.\nПовітряна та ніжна блуза з вишитими рукавами та вишитим пояском. На особливу подію чи для прогулянки містом. Дана модель гармонійно поєднується із класичними штанами, спідницею та улюбленими джинсами. Сорочку можна комбінувати з іншими елементами одягу схожих або контрастних відтінків, доповнивши лаконічними аксесуарами.\nСорочка “Цвіт шипшини”\nСорочка з вишитими квітами на м’якому батисті вільного крою. Ідеальний варіант для офісу чи урочистої події. Насичений волошковий колір.\nСучасна вишиванка стане окрасою будь-якої жінки. Однотонна вишивка з геометричним орнаментом на грудях та рукавах, без сумніву, є головною прикрасою вбрання. Дана модель гармонійно поєднується із класичними брюками та улюбленими джинсами. Сорочку можна комбінувати з іншими елементами одягу схожих або контрастних відтінків, доповнивши лаконічними аксесуарами.