Користь від занять хіп-хопом для дітей - де можна записатись на хіп-хоп в Києві - Каталог веб-сторінок та підприємств Івано-Франківська та області\nКористь від занять хіп-хопом для дітей - де можна записатись на хіп-хоп в Києві\nХіп-хоп як вид танцю користується великою популярністю у дорослих і підлітків. Він приваблює, насамперед - яскравістю і ритмічністю, динамічністю і чіткістю рухів. Всі заняття танцями дуже добре впливають на різнобічний розвиток особистості дитини, на заняттях знімається напруга: фізична, а також емоційна, знижується ризик виникнення захворювань. Тому ви з легкістю можете записати Вашу дитину на hip hop в Києві і подарувати їй чудову можливість розвиватися більш повно як у фізичному, так і в духовному напрямку. Заняття хіп-хоп для дітей, перш за все - це вправи для гарної загальної фізичної підготовки, розслаблення, розтяжка, розвиток фізичної сили, а також гнучкості. Вони сприяють формуванню постави, зміцнення всіх м'язів, поліпшенню рухливості суглобів. Це все позитивно позначається на фізичному стані дитини.\nПотреба в русі генетично закладена в людському організмі і обумовлена ??всім ходом його еволюційного розвитку. Фізіологи й лікарі стверджують, що без руху людина не може бути абсолютно здоровою. Але розвиток науки і техніки сприяв поступовому зниженню рухової активності людей, що з часом негативно стало позначатися на стані їхнього здоров'я. Ви, звичайно ж, не будете сперечатися, що танцювати завжди приємно. Рух тіла під музику піднімає настрій. Чому? Тому що воно, наше тіло, створене для руху. Це його такий же природний стан, як і дихання. Рух дає нам додаткову енергію. Ось чому ми, танцюючи, відчуваємо себе в стані, близькому до ейфорії: посмішка на весь рот, очі блищать, руки-ноги у вільному польоті. Лікарі б вам сказали, що це відбувається тому, що рух викликає активний викид в кров ендорфінів, таких маленьких частинок, які відповідають за наше гарний настрій. Може бути. Не будемо сперечатися.\nСхема навчання - від простого все до складнішого, все починається з невеликих танцювальних композицій і постановок. Діти реалізовують свої отримані знання і творчо зростають. Танці прищеплюють дитині дотримання дисципліни, вміння узгоджувати дії і думки, покращують координацію. Це допомагає направити енергію, яка знаходиться в дитині, в потрібне русло. Взаємодія з іншими дітьми допомагає дитині вчитися працювати в колективі, ставати товариською і розкутою. Рухи для дітей точно такі ж, як і для дорослих, дитина, яка буде захопленою і буде мати успіхи в навчанні, обов'язково захоче розвиватися далі і демонструвати свої вміння друзям. Виховання танцями - правильне виховання, яке може вберегти вашу дитину від поганого впливу. Приходьте за новими враженнями у нашу хіп-хоп студію Art in Motion!


Україна знову попросить ЄС про санкції за порушення прав людини у Криму | Українська правда\nП'ятниця, 19 лютого 2021, 10:26\nУкраїна найближчим часом звернеться до Євросоюзу з проханням застосувати новий санкційний механізм за порушення прав людини в окупованому Криму.\nЯк повідомляє "Європейська правда", про це у п’ятницю на брифінгу в Києві розповів міністр закордонних справ Дмитро Кулеба.\nЗа його словами, остання хвиля репресій проти кримських татар буде темою обговорення на Генасамблеї ООН, а в четвер 18 лютого МЗС розпочало підготовку для комунікації з ЄС з цього питання.\n"Ще минулого року я закликав ЄС застосувати санкційний механізм у відповідь на порушення прав людини у Автономній республіці Крим. Ми будемо послідовно наполягати на тому, що нові санкції мають бути запроваджені саме за такі порушення прав людини", - сказав Кулеба.\n"Тому вже незабаром, можливо, навіть сьогодні, я підпишу ці документи, ми знову звернемось до ЄС з таким проханням", - додав він.\nТеми: УкраїнаЄСКримсанкціїправа людини\nКулеба каже, що непокоїтись через відсутність контакту Зеленського і Байдена не варто\nПитання членства України в ЄС має вирішитися до кінця десятиліття - ОП


За європейську Україну студенти та герої Небесної сотні заплатили кров’ю і життям, – Порошенко - ZAXID.NET\nЗа європейську Україну студенти та герої Небесної сотні заплатили кров’ю і життям, – Порошенко\nСуспільство — Володимир Пиріг, 16 травня 20154551\nУкраїнський президент наголосив, що українці заслужили бути частиною об’єднаної Європи. «В листопаді 2013 року Україна твердо задекларувала свій європейський вибір – показала це мільйонами людей, які вийшли на європейський Майдан», – заявив президент, якого цитує його прес-служба.\nПорошенко нагадав, що за відстоювання європейських цінностей та шляху України студенти заплатили своєю кров’ю, коли їх побили на Майдані, а пізніше своє життя віддали герої Небесної сотні.\nГлава держави зазначив, що сьогодні Україна усвідомлює відповідальність та проводить європейські реформи, щоб змінитися та стати справжньою європейською державою. Так, перший крок в цьому напрямі був зроблений, коли президент України та лідери ЄС підписали Угоду про асоціацію. І вже 20 країн-членів ЄС ратифікували документ.\n«Зараз ми наполегливо працюємо над тим, щоб втілити в життя всі реформи, які задекларовані в цій Угоді», – наголосив Порошенко. За його словами, створена Національна рада реформ, яка має робити все можливе для прискорення проведення реформ. «Прискорити, щоб українські діти мали можливість жити в Україні, яка буде членом Європейського Союзу. І це є нашою ключовою метою. Ніщо не примусить Україну звернути з обраного шляху», – заявив президент.\nПід гімн ЄС Глава держави та діти, як майбутнє України, підняли на флагштоках Прапор Європи на площі біля АПУ.\nЩорічно в Україні відзначаються Дні Європи, під час яких проходять різноманітні заходи в українських містах. Зокрема, в цьому році програмою передбачено фестиваль традиційних культур «ЕтноЄвропа», різні конкурси, дебати, ярмарки проектів, спортивні заходи.


Ось і настав Новий рік! У новому році завжди хочеться чогось нового: нових звершень, нових можливостей і нових досягнень! І вже цього року у вас є можливість стати ідеальною жінкою - красивою, стрункою і шалено привабливою! Почніть прямо зараз своє перетворення!\nНайефективнішим засобом для схуднення і омолодження завжди вважалася хвойна живиця, яким розтираю в парній. При попаданні на шкіру вона проникає в підшкірну клітковину і викликає бурхливе згорання жиру. В результаті після такої баньки жінки відразу втрачали по 3-4 кг!\nУ НДІ натуротерапии винайшли натуральні скипидарні ванни Скипофит з натуральної хвойної живиці і 21 екстракту цілющих трав. Так ось ці ванни діють так само, як живиця в лазні, тільки температура води дуже комфортна, всього 36С, і паритися не треба.\nПри попаданні на шкіру живиця проникає в підшкірно-жирову клітковину і викликає бурхливе згорання жиру.\nЕкстракти трав зволожують і підтягують шкіру, формують силует і позбавляють від в'ялості. Виводяться шлаки і токсини. Організм сам починає активно спалювати жирову масу. Після місяця таких процедур вага знижується вже на 7-10 кг.\nМало того, ці живичний ванни володіють антисептичною властивістю, купируют всі запальні процеси на шкірі, найсильнішим чином зволожують і підтягують шкіру, роблять її гладкою і шовковистою. Треба всього 1 раз на 2 дні по 15 хвилин приймати цю ванну.\nПісля кожної ванни ви худнете на 200-400 г! Не вірите? Переконайтеся в цьому самі - встаньте на ваги до і після процедури.\nДетальна консультація за тел. 739-66-77


Петраков привів молодіжну збірну України до перемоги на чемпіонаті світу, але зараз ризикує зруйнувати систему Шевченко - Галичина\nПублікації Спорт\tОпубліковано: 04.10.2021 о 15:45\nУ серпні 2021 року Андрій Шевченко покинув пост головного тренера збірної України після вдалого виступу на чемпіонаті Європи 2020 року: українські футболісти змогли дістатися до 1/4 фіналу, де поступилися збірній Англії.\nМісце Шевченка в збірній повинен був зайняти Сергій Ребров, однак той уже підписав контракт з арабським «Аль-Айном», тому посаду виконуючого обов'язки головного тренера зайняв Олександр Петраков. Спеціаліст раніше працював з юнацькимиі молодіжними збірними України, а в 2019 році привів команду U-20 до перемоги на чемпіонаті світу.\nПеред Петраковим стоїть досить складне завдання - вивести збірну у фінальнучастина чемпіонату світу, який відбудеться в Катарі в 2022 році. При цьому в п'яти перших матчах (два з них уже під керівництвом Олександра Васильовича) українці п'ять разів зіграли внічию.\nНаскільки великі шанси збірної України з новим тренером на успішний результат відбіркового циклу, допоможуть зрозуміти експерти: на сайті Legalbet вас чекає добірка безкоштовних прогнозів від експертів зі світу спорту на всі головні світові ліги і змагання. В тому числі, зрозуміло, і матчі відбіркового циклу чемпіонату світу. Ну а прозора і повна статистика для кожного експерта допомагає відстежити, чия думка найчастіше збігається з реальністю.\nПетраков вже один раз подарував незабутні емоції любителям футболу в країні: Польща, 2019 рік, і українські гравці до 20 років, які обіграли у фіналі ЧС корейців з рахунком 3:1. Успіх для українського футболу небувалий - до цього ні молодіжна, ні доросла збірні таких успіхів не досягали.\nТому запрошення Петракова на пост тренера головної збірної після відходу Шевченка і відмови Реброва виглядає цілком доречним, однак Олександр в статусі в.о. проявляє себе поки скоріше негативно: нічия зі збірною Казахстану, при всій повазі до її футболістів, говорить сама за себе.\nАле головна причина невдоволення фанатів то, що найяскравіша зірка команди Руслан Малиновський при тренері зіграв трохи більше ніж півгодини в двох матчах, а на найважливіші в турнірному плані жовтневі ігри відбіркового циклу футболіст «Аталанти» і зовсім не викликаний. За словами Петракова, Малиновський не підходить під його тактичну схему.\nЧерез це рішення Петраков уславився негнучким тренером, який не вміє адаптуватися під тих гравців, які є в обоймі, а це найважливіший скілл для «керманича» збірної, адже на відміну від клубного футболу трансфери тут неприйнятні. Не можна не відзначити, що Малиновський був одним із системоутворюючих гравців збірної України при Шевченко, яка на рівних рубилась з Нідерландами на чемпіонаті Європи, а у відбірковому циклі до нього і зовсім випередила португальців. Чи ризикує збірна України втратити все, що так довго будував Шевченко через відсутність гнучкості Петракова? Цілком можливо, але будемо сподіватися на зворотне.


Відгодівельна та м’ясна продуктивність\nВідгодівельна та мясна продуктивність свиней наведено в таблиці 2.\nТаблиця 2. Відгодівельні та м’ясні якості свиней\nПорода, спеціалізований тип Вік досягнення 100кг. дні Середньодобовий приріст живої маси, г. Витрати корму на 1кг приросту к.од. од.од. Міститься в туші,%\nВелика біла 3,91 57,8 30,2\nЛатвійська біла 4,01 55,0 33,5\nУкраїнська степова біла 4,04 54,5 35,4\nСибірська північна 4,16 53,5 35,3\nМуромська 4,01 53,3 35,3\nУржумська 3,92 57,1 31,9\nЛандрас 3,98 57,5 29,7\nЕстонська бекона 4.05 68,1 29,8\nБрейтовська 3,86 58,8 28,5\nЛівенська 4,03 55,2 33,1\nПівнічнокавказька 3,80 52,5 36,2\nМиргородская 3,97 55,5 33,4\nБілорусько чорно-ряба 4,07 54,9 33,4\nКемеровська 3,92 56,1 32,4\nВелика чорна 3,90 58,9 30,5\nЗ даних таблиці можна сказати що у великої чорної породи свиней низький середньодобовий приріст, але великий шпик сала.\nОдночасно слід зазначити, що незалежно від методу розведення відгодівельні і м'ясні якості приплоду Вік досягнення 100 кг залежать від якості плідників і свиноматок, яких використовують у виробництві. При цьому слід також нагадати, що не всі кнури однаково впливають на показники продуктивності одержаного приплоду .\nЗа даними Інституту свинарства та Інституту тваринництва Української академії аграрних наук лише 25-30% плідників поліпшують відгодівельні якості потомства, приблизно така ж кількість їх погіршує, а решта (понад 40%) — нейтральні. Ігнорування цієї особливості кнурів-плідників супроводжується значним зменшенням і подорожчанням продукції. Тому добору добре розвинених ремонтних кнурців від кращих батьківських поєднань, цілеспрямованому їх вирощуванню і всебічній оцінці необхідно надавати першочергового значення .\nЩоб відгодувати свиней, слід знати, що молоді свинки на відгодівлі дають більше м’яса з низьким вмістом сала, аніж дорослі. У свинок сального типу внаслідок відкладення жиру з 6-7 місяця різко збільшуються витрати корму на один кілограм приросту. М’ясний тип найкраще відкладає сало на 8-10 місяці. За меншої кількості протеїну молода свинка буде інтенсивно нарощувати сало, відповідно буде менше м’яса. При згодовуванні свиням у великій кількості кормів, що містять багато легкоплавких жирів (макуха, кукурудза, соя тощо), та водянистих (барда, жом, картопляні жмаки) знижується якість і м’яса, і сала.\nВідгодівля на бекон\nНайліпше згодовувати молодим свинкам ячмінь, пшеницю, жито, сочевицю та горох. З соковитих кормів добрими є морква, цукрові та напівцукрові буряки, гарбузи, картопля. Додають також збиране молоко. Не рекомендується згодовувати водянистих кормів і домашніх відходів, оскільки це сприяє м’якості свинини.\nНа відгодівлю ставлять поросят віком 2 – 2,5 місяців масою 15-16кг, і не закінчують доки тварина не набере 110кг, а товщина сала буде 1,5 – 4см. Доки свинка не набере 70кг концентровані корми повинні складати 70% раціону, інші (соковиті та грубі) - 30%. Потім збільшують кількість соковитих кормів, половину з яких становить картопля або коренеплоди.\nДля одержання свинини на консервування і виготовлення окороків, високосортних ковбас, грудинки підсвинка скороспілої породи ставлять на відгодівлю у віці 4 місяці вагою на менше 35кг. Закінчують відгодівлю до 11 місяця, досягнувши ваги 130-180кг (залежно від породи). Спочатку треба домогтися найбільшого добового приросту, максимально використовуючи соковиті та грубі корми. На цьому етапі на якість м‘яса звертати уваги не треба. Тваринам потрібний щоденний моціон протягом 1,5 годин. Наприкінці відгодівлі потрібно вилучити з раціону корми, які погіршують якість м’яса.\nПри цьому вихід сала з туші має становити 50 %, а саме воно має бути 7 см завтовшки. Для цього використовують свинок старше 2 років, від яких вже не отримують поросяток. За 3-4 місяці вага такої тварини сягне більше 180 кг. У перші 2 місяці дають більше картоплі і буряків, кукурудзу вводять в розмеленому вигляді. 80% концентрованих кормів потрібно згодовувати у вигляді каші, а в останні 2 місяці раціон поповнюють ячменем, просом та іншими кормами, які поліпшують якість сала .\nСвиня може забезпечити потребу людини у жирі тваринного походження. Щоб отримати від корови 1кг вершкового масла, їй потрібно згодувати 25-26 кормових одиниць, свиня ж дає 1кг сала від 6-7 кормових одиниць. Перетравність свинини в організмі людини складає 95%, сала – 98%. Від свиней, крім м’яса з салом, одержують ще й щетину, шкіру та різні медичні або ветеринарні препарати.\nСвинини за вмістом холестерину (на 100г) займає останнє місце після:\nРиб’ячого жиру – 5700 мг,яєчного жовтка – 1560 мг,вершкового масла – 244 мг,маргарину – 186 мг,курячого м’яса – 113 мг, телятини – 84 мг,яловичини – 67 мг, свинини – 60 мг .


Тест: які ягоди найкорисніші та найдорожчі | iod.media\nСоковитий тест: чи знаєте ви про ягоди та їхню користь\n19 лип 2019 р., 16:00\nСуниці від полуниці відрізняєте? А яка ягода може замінити аспірин - вгадаєте? Ще більше смачних запитань - в найбільш літньому тесті.\nПолювання на вітаміни у самому розпалі 🍓. Малина, чорниця, ожина, порічка, виноград - влітку маємо чималий вибір корисних ягід, від яких аж слинки течуть 🤤.\nАле як багато ми знаємо про те, що з таким апетитом їмо? Те, що кавун - це ягода, вже вивчили, напевно, всі. Але ми приготували для вас набагато каверзніші запитання 😛.\nМерщій хапайте стаканчик ягідок та, жуючи, перевірте свої знання!


27 листопада — церковне свято апостола Филиппа | Відкритий Православний Університет/Православие в Україні\n27 листопада 2015 | Протодиякон Миколай Лисенко | Святі\nАнглійський письменник та вчений Клайв Льюіс стверджував: «Я вірю в Бога, як вірю у сонце. Вірю не тому, що бачу Його, а тому що в Його світлі бачу решту всього».\nСьогодні Церква вшановує людину, яка побачила живе Сонце Правди — Втіленого Сина Божого, і збагнула в Його світлі усе інше.\nДо речі, саме від імені цієї людини отримав назву Різдвяний піст, який стартує вже від завтра. Пам’ятаєте, як цей піст зветься в народі? Так, правильно: Пилипівка. І походить ця назва від апостола Филипа, одного з 12-х найближчих учнів Христа.\nВ Євангелії з Филипом пов’язані кілька важливих подій. Саме він сповістив Христу про греків, які шукають можливості з Ним зустрітись. Також саме Филип після Таємної Вечері наважився промовити: «Господи, покажи нам Отця, і достатньо для нас…», на що почув від Спасителя такі слова: «Стільки часу Я з вами, і ти не знаєш Мене, Филипе? Той, хто бачив Мене, бачив Отця; …Вірте Мені, що Я в Отці, і Отець – в Мені». Ця відповідь Христа Филипові лягла в основу богословського обґрунтування єдиносущності Сина та Отця, і дозволила гідно відповісти усім, хто спотворював розуміння рівності Отця і Сина – починаючи від пресвітера Арія і до наших днів.\nДалі, ставши свідком Христового Воскресіння та Вознесіння, Филип натхненно проповідував Слово Боже в Галілеї, Аравії, Ефіопії, Сирії та Малій Азії, і проповідь його супроводжувалась численними дивами. Одного разу він навіть воскресив дитину, яка померла на руках у своєї матері. Язичники, збурені величезною кількістю навернених по його слову, розіп’яли 87-річного апостола на хресті – і цим подвигом мучеництва Филип увінчав своє святе життя.\nАпостол Филип умовляє апостола Нафанаїла: "Піди і подивися"\nГотуючись до входження у часовий простір Різдвяного посту – або – Пилипівки – як звуть його в народі, згадаймо слова апостола Филипа: коли його запитали про Христа, в Якого він увірував усім серцем, він відповів: «Прийдіть, і подивіться!» Зробити саме це – уважніше вчитатись в Євангеліє, долучитись до Таїнств Християнства та пізнати на особистому досвіді, Хто є Христос, запрошує нас Православна Церква під час Різдвяного посту. І якщо ми відгукнемося на цей заклик, то в кінці цієї сорокаденної духовної дороги зможемо радісно привітати біля Віфлеємських ясел Незвичайного Малюка, Який прийшов у світ, аби врятувати для Вічності кожну людську душу!


Лауреати Всеукраїнської літературної премії імені Зореслава 2015 року\nПочатокКафедриКафедра суспільно-гуманітарної та етико-естетичної освітиНовиниЛауреати Всеукраїнської літературної премії імені Зореслава 2015 року\nТрадиційно наприкінці року 9 грудня у Народному літературному музеї Закарпатської організації Національної спілки письменників України відбувається вручення Всеукраїнської літературної премії імені Зореслава.\nЗ приводу цієї непересічної події в культурному житті області наш кореспондент звернувся до співголови Комісії з присудження цієї нагороди письменника, кандидата педагогічних наук, доцента ЗІППО Петра Ходанича.\n- Шановний Петре Михайловичу, хто удостоєний премії імені Зореслава цього року?\n- Лауреатів премії двоє. Це відомий український поет зі Словаччини, який щойно відзначив своє 75-ліття, Йосиф Збіглей. Премією була поцінована його книга «Вибрані твори», яку склали нові поезії і кращі твори із численних попередніх збірок. Книга в майже 600 сторінок вийшла у автор-українському видавництві «TIMPANI».\nДруга премія дісталася відомому фольклористу, кандидату філологічних наук Іванові Хланті. Він одним із перших по-новому оцінив творчість Зореслава, яка у часи радянські визнавалася за «антинародну», «буржуазну» і ще казна-що. Таким було радянське літературознавство і літературна критика, які стояли на захисті так званого «соціалістичного реалізму». Між тим творчість Зореслава – це приклад дивовижного національно орієнтованого символізму, поезія глибоко філософська, духовна, сповнена щирої сповідальності істинного християнина. Що скажеш, Зореслав доктор теології, монах-Василіанець, головний капелан Карпатської Січі, людина глибоко віруюча в Бога і з глибокою вірою в щасливе майбуття України. І. Хланта отримав премію за багаторічну роботу з дослідження літературного процесу на Закарпатті.\n- Відомо, що саме ви стали ініціатором заснування премії імені Зореслава. Як це сталося?\n- Свого часу мені довелося очолювати обласну письменницьку організацію. Статут Національної спілки письменників України зокрема передбачає пропаганду літературної спадщини. Закарпатці успадкували велику літературу, але свого часу радянсько-компартійна система засудила творчість так званих «українських буржуазних націоналістів», їхні твори були вилучені з літератури, а імена піддані забуттю. Тільки з проголошенням Незалежності України ми отримали змогу ознайомитися з ними. То дивовижна література. Поезії Зореслава, Івана Ірлявського, Федора Потушняка, Василя Пачовського, новели і повісті Юрія Станинця, Дмитра Поповича, Володимира Бірчака, Олександра Сливки, Ірини Невицької… Доля цих людей нелегка, кожна біографія варта окремої книжки.\n- Отож, сучасна література краю має глибокий і надійний підмурівок!\n- Минуле зобов̓язує нас. Кому як не сучасним письменникам сказати слово про незаконно забутих побратимів, які заслуговують бути нашим дороговказом. Отак і прийшла думка до 100-ліття з дня народження Зореслава заснувати Всеукраїнську літературну премію. Ідею було підтримано тодішнім головою спілки В. Яворівським та Президією НСПУ і, звичайно ж, крайовою письменницькою громадою. Присуджується премія за визначні твори в галузі прози та поезії, які утверджують національні духовні цінності українського народу, пропагують славні сторінки його історії, відстоюють національну ідею, а також за літературознавчі праці з питань відтворення так званих «забутих сторінок» української літератури.\n- Премія заснована обласною письменницькою організацією, а меценатом стала приватна особа. Як це пояснити?\n- Просто. Ми живемо в демократичному світі. Давно існує досвід залучення приватного капіталу в культуру. Хіба всесвітньо відомі премії як-от Нобелівська, імені Сервантеса чи Пульцерівська не фінансуються приватними особами? Але визначають переможців фахові літературні критики, письменники. Вручення ж премій відбувається від імені юридичної особи. Ми пішли цим шляхом. Вдячні меценату премії Станіславу Аржевітіну. Це знаний письменник-документаліст, доктор економічних наук, в недавньому депутат ВР.\n- Можете назвати кілька лауреатів попередніх років?\n- Позаяк премія Всеукраїнська, то щороку на її здобуття комісія отримує книги з усієї України й українського зарубіжжя. Першими лауреатами стали закарпатці Сергій Федака – за історичний роман «Карпатський калейдоскоп» про події часів Карпатської України і поетеса Лідія Повх – за збірку філософської поезії «Секрети словоскладання». Премії удостоєні й шевченківські лауреати Дмитро Кремінь (наш земляк з Миколаєва) та Мирослав Дочинець, знаний історичний романіст з Луцька Іван Корсак, літературознавці професор Лідія Голомб, доценти Надія Ференц і Наталія Ребрик, поети Василь Густі та Іван Місевич з Чернівців. Першим закордонним українцем-лауреатом став відомий новеліст і перекладач Іван Яцканин з Пряшева.\n- Відомо, що премії удостоєні й ви?\n- Щиро тішуся, що премією була поцінована моя книга повістей та оповідань «Косіння трави».\n- Яким бачиться майбутнє премії?\n- Щасливим. Мета премії в утвердженні українського слова, бо хто ми без рідної мови? Манкурти, яничари, перекотиполе на чиїхось незораних ланах. А ми таки великий європейський народ. Зореслав вірив у щасливе українське майбуття у найлихіші для нашого народу роки. Прикро, але нам теж випало зазнати злих кігтів двоголового кремлівського коршуна. Але народ гартується у вогні змагань за Вітчизну. Прийде час і ми відвоюємо Крим і Донбас. Зореслав дожив до проголошення Незалежності України, бо вірив у неї. Нам з його іменем іти вперед і утверджувати рідне слово, бо воно було і залишається міцніше криці.


Знаряддя монетарної політики та особливості їх застосування\nЛьвівський національний університет імені Ів. Франка\n„Знаряддя монетарної політики та особливості їх застосування\nв умовах трансформації економіки України”\nРозділ 1. Теоретичні основи дослідження монетарних\nзнарядь макроекономічного регулювання\n1.1. Монетарна політика у системі макроекономічного\n1.2. Інструментарій монетарної політики\n1.3. Механізм впливу монетарної політики на ефективність функціонування економічної системи\nРозділ 2. Досвід використання знарядь монетарної політики\nдля досягнення макроекономічної стабільності в Україні\n2.1. Особливості та причини неефективності грошово-\nкредитної політики на початку 90-х років XX ст.\n2.2. Роль монетарної політики у досягненні фінансової\nстабільності в Україні у 1995-1999 рр.\n2.3. Застосування знарядь монетарної політики для\nдосягнення економічного зростання у 2000-2005 рр.\nАктуальність теми. У процесі переходу національної економіки України від командно - адміністративної до ринкової системи макроекономічного регулювання важливу роль відіграє такий вид державного регулювання, як монетарний інструментарій. У державі поряд зі фіскальною, монетарна політика держави сприяє досягненню збалансованості економіки та її оздоровленню. Розбалансованість економічної сфери проявляється передусім у високих та мінливих темпах інфляції, нестабільності процентних ставок та валютного курсу. Тому дослідження монетарних інструментів макроекономічного регулювання, форм та методів їх використання, механізмів впливу та основні макроекономічні змінні в умовах перехідної економіки України набуло особливого значення.\nСам процес формування та ефективного використання монетарного інструментарію ринкового типу в Україні відбувається повільно внаслідок труднощів періоду трансформації. Хоч на сьогодні найважливіші види знарядь монетарної політики сформовані, але їх вплив ще не є достатньо ефективними. Це пояснюється багатьма обставинами, зокрема:\n· мінливістю пріоритетів держави;\n· непослідовністю політики уряду та відповідно НБУ;\n· неузгодженістю дій фіскальної, монетарної та валютно – курсової політики;\n· надмірне прагнення досягти проміжних цілей, коли всеж пріоритетні мають бути кінцеві.\nУсе це зумовлює необхідність вивчення і узагальнення досвіду становлення монетарного інструментарію у перехідній економіці України. Усі ці заходи проводяться для оздоровлення економіки, а не знаючи і не аналізуючи минулого, неможливо побудувати перспективне майбутнє. У вітчизняній науці постає безліч запитань стосовно монетарних інструментів. Передусім вони стосуються співвідношення між макроекономічним регулюванням, основним інструментарієм і державним впливом на економіку.\nКрім того, не достатньо з’ясовані та обґрунтовані аспекти вибору та використання монетарних інструментів в умовах трансформаційної економіки. Тому на сучасному етапі побудови економіки України існує потреба детального дослідження знарядь монетарної політики. Особливо актуальним є проблеми ефективності використання їх з метою впливу на основні макроекономічні показники: грошову масу, інфляцію, ВВП та зайнятість.\nМета даного дослідження - дослідити використання монетарних інструментів в умовах переходу України до ринку.\nДля досягнення мети слід вирішити ряд таких завдань:\n· дослідити теоритичні аспекти знарядь монетарної політики загалом та кожен поосібно в розрізі макроекономічного регулювання;\n· дослідити процес становлення монетарного інструментарію НБУ;\n· проаналізувати вплив монетарних інструментів на економіку України.\nПредметом вивчення у курсовій роботі є механізм впливу знарядь монетарної політики на економіку. Об’єктом дослідження є знаряддя монетарної політики та їх особливості в умовох трансформації економіки України.\nМетодологічною основою є система економічних законів та наукових принципів, розробленою економічною теорією, щодо ринкової економічної системи. Інформаційна база курсової роботи – теоретичні дослідження українських та зарубіжних учених-економістів з досліджуваної проблеми, викладені в монографіях, підручниках, наукових статтях та доповідях на конференціях, статистичні та нормативні матеріали тощо.\nТеоретична значимість курсової роботи полягає у вивченні особливостей застосування знарядь монетарної політики в ринкових умовах.\nПрактична значимість полягає у дослідженні шляхів удосконалення та характерних особливостей знарядь монетарного регулювання національної економіки України.\nОбсуг курсової роботи cтановить 44 сторінок друкованого тексту. Робота містить 1 формулу, 6 таблиць, список використаних джерел налічує 12 позицій.\nСкладається курсова робота із вступу, двох розділів, висновків, списку використаних джерел та додатків.\nУ першому розділі дослідження – “Теоретичні основи дослідження монетарних знарядь макроекономічного регулювання” з’ясовано суть та знаряддя монетарного регулювання в умовах сучасної економіки. Особливу увагу приділено вивченню інструментів монетарної політики, їх особливості та вплив на економіку держави.\nУ другому розділі курсової роботи – “ Досвід використання знарядь монетарної політики для досягнення макроекономічної стабільності в Україні” – досліджено вплив знарядь грошово-кредитної політики на економіку України. У роботі також досліджено шляхи вдосконалення знарядь грошово-кредитної політики в Україні.\nРозділ 1: Теоретичні основи дослідження\nмонетарних знарядь макроекономічного регулювання\nПерш ніж розглядати питання знарядь монетарної політики чи саму монетарну політику, слід з’ясувати поняття та особливості макроекономічного регулювання. Так, до прикладу, в товарному господарстві макроекономічне регулювання зумовлене кількома чинниками – обмеженістю ресурсів, суспільним поділом праці, зокрема його загальним та частковим рівнем.\nМакроекономічне регулювання – це складне, багатопланове поняття. Зокрема, у вузькому розумінні регулювання економіки – це механізм, за допомогою якого досягається збалансованість в економіці. В будь – якій економічній системі існує потреба в певному кількісному відношенні між певними частинами, сферами, галузями, підгалузями тощо. Найважливішими макроекономічними пропорціями є співвідношення між майбутнім і поточним споживанням – економісти нерідко кажуть, – між споживанням і заощадженням; між сукупним попитом і сукупною пропозицією. Величезна кількість пропорцій існує всередині кожної макроекономічної сфери. Зокрема, у сфері виробництва – це співвідношення між фактичним і потенційним ВВП, між видобувними і обробними галузями; в сфері зайнятості – динаміка фактичного безробіття відносно природного. Важливими макроекономічними співвідношеннями у сфері цін є співвідношення темпів зростання грошової маси і темпів зростання товарної маси в економіці; в сфері міжнародних економічних зв’язків – це співвідношення між двома частинами платіжного і торговельного балансів тощо.\nМеханізм макроекономічного регулювання у ринковій системі господарства включає в себе такі три начала: ринковий механізм, фірми та держава.\nДержава є ключовим елементом макроекономічного регулювання і від неї залежать умови функціонування ринкового механізму і фірм. Саме держава забезпечує свободу економічної діяльності фірм, відповідальність останніх за результати своєї господарської діяльності, а також функціонування багатьох інститутів ринкової економіки.\nДля впливу на економіку держава використовує різноманітний інструментарій. Економісти виділяють два принципово відмінні види цього інструментарію:\n1) правові (чи адміністративні);\nПравовий інструментарій включає в себе нормативні акти, які встановлюють права та обов’язки юридичних і фізичних осіб в економіці. Ці нормативні акти містять величезне коло законодавчих положень стосовно власності, підприємництва, цін, податків та інших економічних понять та категорій. Законодавчі акти доповнюються адміністративним інструментарієм виконавчих органів, таких як квоти, ліцензії та ін.\nЕкономічний інструментарій макроекономічного регулювання включає державний бюджет з його податками та видатками, гроші, кредит та ін. Нині економісти в своїй більшості виділяють два основні види економічного інструментарію. Це фіскальна та монетарна політика - як основні економічні знаряддя макроекономічного регулювання.\nПерш ніж аналізувати знаряддя монетарної політики, треба зрозуміти її мету та саме поняття. Проводить цю політику центральний банк кожної країни. В Україні це – Національний Банк України (НБУ), що не підпорядковується урядові, а належить до безпосереднього відання Верховної Ради України. Він відповідальний за керівництво та контроль, за функціонуванням грошової та банківської системи. Саме він формулює основи політики, якої дотримуються банківська система. Оскільки НБУ, на відміну від комерційних банків, не керується мотивом одерження прибутку, то можна сказати, що він керується інтересами суспільства.\nМонетарна політика – це один з видів макроекономічної політики, який є сукупністю заходів, за допомогою яких здійснюється вплив на стан кредиту і грошового обігу, з метою контролю і регулювання пропозиції грошей, процентних ставок, ринків капіталу тощо.\nФундаментальне завдання монетарної політики – допомогти економіці в досягненні обсягу національного виробництва, що характеризується певним рівнем зайнятості та мінімальним рівнем інфляції, співвідношення між якими визничає по-суті сама держава, та НБУ зокрема. Монетарна політика полягає у зміні пропозиції грошей в економіці з метою стабілізації сукупного обсягу виробництва, зайнятості та рівня цін. Ця політика передбачає збільшення пропозиції грошей під час спаду для стимулювання видатків або обмеження пропозиції грошей у період інфляції для зменшення видатків.\nТобто, вона захищає споживачів і виробників від негативних наслідків розбалансованості економіки. Це виникає в умовах переходу від командно – адміністративного до ринкового типу макроекономічного регулювання.\nМонетарна політика “відповідає суспільним інтересам”. Але оскільки, наше життя завжди тісно пов’язано з історією, то її можна розглядати з точки зору різних економічних напрямків: кейнсіанців чи монетаристів, які склалися за різних історичних умов, але різниться не сама монетарна політика, а її механізм і межі впливу на обсяг національного виробництва, тобто на обсяг ВНП.\nКейнсіанці вважають, що зміна грошової пропозиції обумовлює зміну норми позикового відсотка, а, останнє впливає на граничну ефективність капіталовкладень і на обсяг інвестицій. Зміна інвестиційних витрат призводить до зміни сукупного попиту, а це впливає на обсяг національного виробництва.\nМонетаристи вбачають між грошовою масою і динамікою національного виробництва тісніший зв’язок. Що представлено кількісним рівнянням обміму:\nМ*V = P*Q, (1.1.1)\nМ – пропозиція грошей,\nV – швидкість їх обігу,\nP – середня ціна реалізованої продукції,\nQ – кількість товарів і послуг.\nОсновним чинником, що впливає на обсяг реалізованого продукту (PQ) є пропозиція грошей, бо швидкість їх обігу є відносно стабільна величина (таке припущення дає змогу отримати досить точні результати). Відповідно до теорії монетаристів, пропозиція грошей впливає на всі складові сукупного попиту, а не лише на інвестиційні витрати. Для того, щоб підтримати макроекономічну рівновагу, запобігти інфляції, регулювання грошової пропозиції має забезпечити таке зростання сукупного попиту, яке відповідає темпам зростання ВНП. Оскільки середні темпи економічного зростання в розвинених країнах – 3 – 4% на рік, такими самими темпами повинна зростати і щорічна грошова емісія.\nПроте з позиції монетаристів зміна грошової маси впливає на економічні процеси з деяким запізненням. Через це короткострокова політика грошей є неефективною. Таку монетарну політику вводять і розглядають у довгостроковому періоді. [2,с.307]\nКрім того, для аналізу впливу макроекономічного регулювання використовують модель IS – LM. Ця модель створювалася як своєрідна інтерпретація суті кейнсіанського вчення. Але вона дозволяє знайти такі рівні ставки проценту та національного доходу, при яких одночасно досягається рівновага на товарному і грошовому ринках.\nКрім того, оскільки інвестиції залежать від курсу національної валюти, адже переважно, інвесторами є іноземні юридичні особи. Тому відмова від фіксованого курсу національної валюти веде до того, що монетарна політика стає ефективним знаряддям макроекономічного регулювання. Ефективна монетарна політика є ідеальним засобом до досягнення економічної стабільності; бо нічого кращого людство ще не придумало.\nНа практиці все є значно складніше. Монетарна політика має свої особливі знаряддя і способи впливу на національну економіку, які мають доволі складний механізм дії.\nКредитно – грошова політика спрямована або на стимулювання грошової емісії (кредитна експансія), або на стримулювання (кредитна рестрикція). Сама ж монетарна політика здійснюється в кількох напрямках:\n1) Регулювання ліквідності фінансово – кредитних інвестицій, тобто їхньої здатності своєчасно виконувати зобов’язання захисту перед вкладниками. Метою цього регулювання є забезпечення захисту вкладників від фінансових втрат і запобігання руйнівним для економіки наслідкам банкрутства.\n2) Управління державним боргам, що впливає на розподіл позикового капіталу між приватним і державним секторами економіки. Найактивніше цей напрям застосовують в умовах хронічного бюджетного дефіциту і зростання державної заборгованості.\n3) Регулювання обсягів кредитних операцій та грошової емісії, метою якого є вплив на економічну кон’єктуру.\nЦі напрями діяльності монетарної політики взаємопов’язані. Так, наприклад, управління державним боргом впливає на банківську ліквідність, норму позикового відсотка. Що в свою чергу впливає на пропозицію грошей в економіці, тобто на кількість кредитних операцій.\nВ свою чергу ці напрямки монетарної політики перекликаються з методами (знаряддями) цієї політики.\nМожливість ефективної реалізації основних завдань монетарної політики визначається інструментарієм управління грошовим обігом та ступенем розвитку фінансової сфери, особливо банківської системи. В умовах сучасної ринкової економіки серед завдань монетарної політики, як частини макроекономічної політики держави, економісти виділяють наступні:\n· висока зайнятість;\n· стабільність цін;\n· стабільність процентних ставок;\n· стабільність на фінансових ринках;\n· стабільність на валютних ринках.\nДля досягнення цих завдань центральний банк використовує монетарні інструменти макроекономічного регулювання, або інакше кажучи, регулює пропозицію грошей у національній економіці. Можна сказати ще інакше, проводить монетарну політику за допомогою знарядь прямого та непрямого регулювання. За своєю суттю ці твердження не суперечать собі, а лиш ілюструють різні підходи.\nЗа допомогою знарядь грошово-кредитної політики здійснюється вплив на обсяг грошової маси та процентні ставки. За своїм же способом впливу ці інструменти поділяються на прямі (адміністративні) і непрямі (ринкові).\nПрямі монетарні інструменти використовують найчастіше у країнах з перехідною економікою та тих, що розвиваються, де механізм опосередкованого впливу на грошово – кредитну систему ще не набув достатньої зрілості. Ці знаряддя ефективно спрацьовують лише у короткостроковому періоді: вони дають змогу не допускати надмірного створення банками грошей. А тривале застосування прямих монетарних інструментів має негативний вплив на функціонування національної економіки. Основний недолік полягає в тому, що втрачаються ринкові цінові сигнали, непомірно зростають ціни на фінансові ресурси, починається неефективний розподіл цих ресурсів, загальна економіка розбалансується, і в кінцевому результаті призводить до посилення інфляційного процесу та спаду виробництва. Крім того виділяють ще такі недоліки, як зменшення рівень конкуренції між банками, підривання посередницької функції банків, спотворення структури наданих банками кредитів тощо.\nДо прямих монетарних інструментів відносять:\n· пряме кредитування економіки центральним банком;\n· механізм готівкової емісії;\n· встановлення максимального обсягу кредитування чи рівня процентних ставок за операціями банків;\n· обмеження споживчого кредиту;\n· встановлення агрегованих або індивідуальних кредитних стель.\nА в країнах із розвинутою ринковою економікою здебільшого використовують непрямі інструменти.\nДо непрямих знарядь належать такі як:\n· зміна норми резервування;\n· зміна облікової(дисконтної) процентної ставки.\nУ зв’язку з низкою суб’єктивних та об’єктивних чинників, Україна зустрілась з низкою проблем у застосуванні непрямих монетарних інструментів, закрема:\n· ризики центрального банку, що виникають у результаті взаємодії з неплатоспроможними фінансовими інститутами;\n· несприятливі умови для вибору, тобто неплатоспроможні позичальники беруть кредит без повернення його;\n· моральний ризик, тобто кредитодавець не знає наскільки ризикованою справою займеться кредитор;\n· колективна змова, це коли у кредитних аукціонах бере невелика кількість комерційних банків; у результаті кредити надаються за заниженою процентною ставкою, що може стимулювати кредитні інститути до неефективного використання фінансових ресурсів.\nОперації на відкритому ринку. Вважається, що вони є найважливішим знаряддям, за допомогою якого центральний банк контролює пропозицію грошей.\nОперації на відкритому ринку — це купівля центральним банком державних цінних паперів (облігацій) у населення, фірм чи банків або продаж їм цих паперів, щоб змінити величину або структуру резервів комерційних банків і, отже, пропозицію грошей. Отже, купуючи чи продаючи державні цінні папери на відкритому ринку, центральний банк може відповідно збільшити або зменшити банківські надлишкові резерви, а водночас пропозицію банківських грошей та грошову масу загалом.\nПрипустімо, що центральний банк купує державні цінні папери. Їх можна купити у населення, фірм або комерційних банків, але в усіх випадках результат однаковий: резерви комерційних банків збільшуються. Якщо, наприклад, центральний банк купує державні цінні папери у комерційних банків, то він оплачує ці папери збільшенням резервів комерційних банків на суму купівлі. У результаті цієї операції цінні папери перемістяться від комерційних банків до центрального банку. Центральний банк оплачує купівлю цінних паперів у комерційних банків, збільшуючи їхні резерви. Це означає, що резерви комерційних банків збільшилися, а отже зросла їхня здатність давати позики.\nПродаж центральним банком цінних паперів комерційним банкам зменшує їхні резерви. Купуючи цінні папери, комерційні банки виписують чеки на свої вклади, тобто на резерви у центральному банку. Центральний банк ураховує чеки і відповідно зменшує резерви комерційних банків. Можливості до створення комерційними банками грошей звужуються. Продаж центральним банком державних цінних паперів населенню чи фірмам спричиняє аналогічний результат.\nОтже, коли центральний банк продає цінні папери на відкритому ринку, резерви комерційних банків зменшуються. Зменшення резервів комерційних банків спричиняє зменшення пропозиції грошей у національній економіці.\nПрипустімо, що метою центрального банку є стимулювати зростання національного продукту і зменшити безробіття. Для цього потрібно збільшити надлишкові резерви банківської системи. Це сприятиме зростанню пропозиції грошей, зниженню процентних ставок і збільшенню інвестицій в економіку. Тому центральний банк купує державні цінні папери та інші богові зобов’язання у комерційних банків. Продаж центральним банком державних цінних паперів звужує надлишкові резерви та пропозицію грошей в економіці. За політики продажу цінних паперів на відкритому ринку процентні ставки зростають, а інвестиції й обсяг національного виробництва скорочуються. Цей варіант політики операцій на відкритому ринку є цілком логічним, якщо в національній економіці розвивається інфляція попиту і центральний банк прагне її приборкати.\nКрім того, операції на відкритому ринку поділяють на два види: динамічні та захисні. Динамічні операції діють на зміну обсягу резервів і грошової бази. Захисні операції мають на меті нейтралізувати впливи інших чинників, що можуть змінити пропозицію грошей у національній економіці.\nПрикладом динамічних операцій є угоди у формі "аутрайт", які означають остаточну купівлю чи продаж центральним банком цінних паперів з негайною їх оплатою. Ці операції мають на меті остаточно змінити пропозицію грошей у національній економіці .\nПолітика облікова ставка. Як нам уже відомо, процентну ставку, за якою центральний банк надає позики комерційним банкам, називають обліковою, або дисконтною. Позики центрального банку комерційним банкам називають дисконтними позиками. Ці позики надаються комерційним банкам на короткий період часу: по-перше, для підтримання їхніх обов'язкових резервів на необхідному рівні, по-друге — для підтримання ліквідності комерційних банків в ситуації "навали на банк".\nОтримуючи дисконтну позику, комерційний банк передає центральному банкові виписане на себе зобов'язання, що гарантоване певною заставою — здебільшого державними цінними паперами, що належать позичальникові. Отримання комерційними банками позик у центрального банку збільшує їхні резерви та здатність до кредитування.\nЦентральний банк контролює обсяг позичених у нього комерційними банками коштів через облікову ставку.\nПолітика облікової ставки служить одним із важливих важелів монетарної політики. Зміст полягає в змінах процента за позиками, котрі центральний банк надає комерційним банкам, що позначається на можливостях комерційних банків надавати кредити. На сьогодні, вона включає купівлю векселів, позики під заставу цінних паперів, процес надання центральним банком усіх різновидів кредитів комерційним банкам.\nСпрямування зміни облікової ставки в кінцевому підсумку залежить від типу монетарної політики [Додаток 1].\nПри політиці „дешевих грошей” відбувається зниження облікової ставки, що заохочує комерційні банки до отримання додаткових резервів через позики у центрального банку. Кредити комерційних банків на основі цих позик збільшують пропозицію грошей. Що в свою чергу сприяє економічному зростанню.\nУ разі проведення політики „дорогих грошей” підвищують облікову ставку, що знеохочує дисконтні позики. Отже, стримує збільшення пропозиції грошей у національній економіці, а від так обмежуються інфляційні тенденції.[9, c.39]\nНаслідки зміни облікової ставки мають низький рівень прогнозованості щодо конкретних величин для національної економіки. Бо центральний банк не може точно передбачити обсяг кредитів, які візьмуть у нього комерційні банки, адже вони мультиплыкуються. Облікова ставка показує загальну спрямованість диниміку попиту на банківські позики. А від так на тип монетарної політики. Підвищення облікової ставки вказує на реструкційний тип грошово – кредитної політики. Зниження – на експансивний тип.\nЗагалом, у розвинених країнах зміна облікової ставки здебільшого є «попереджувальним дзвінком» про наміри центрального банку щодо зміни майбутньої монетарної політики.\nНорма резервування. Для швидкого збільшення пропозиції грошей центральний банк паралельно з обілковою ставкою може знизити і норму резервування. І навпаки, центральний банк може зробити гроші «дорожчими», підвищуючи норму резервування.\nЦентральний банк може впливати на здатність створювати гроші, змінюючи норму резервування. Підвищення норми резервування збільшує величину обов'язкових резервів, що їх повинні зберігати банки, а також призводить до зменшення обсягів кредиту та інвестицій в економіку. Інакше кажучи, надлишкові резерви переводяться в обов'язкові, що зменшує здатність комерційних банків до створення грошей через надання позик. Водночас підвищення норми резервування означає зменшення розміру грошового мультиплікатора, а це ще більшою мірою звужує пропозицію грошей.\nПрипустімо, що норма резервування зросла. Навіть якщо центральний банк не здійснює операцій на відкритому ринку або не вдається до дисконтної політики, банки змушені в цих умовах зменшити свої активні операції та інвестиції. Це пов’язано з тим, що банківські депозити зменшилися. Зменшення банківських депозитів обмежує кредит, підвищує процентні ставки, скорочує інвестиції і знижує рівні ВВП та зайнятості.\nВважається, що найбільш ефективним з непрямих інструментів є операції на відкритому ринку. Можливість їх проведення у країнах із розвинутими фінансовими системами практично нічим не обмежені.\nПропозиція грошей у національній економіці визначається головно політикою центрального банку країни. Як ми бачимо, зміни резервних вимог і облікової ставки, операції на відкритому ринку впливають на обсяг банківських резервів і пропозицію грошей в економіці. Що в свою чергу впливає на інфляційні процеси та зростання економіки держави [2,с.320].\n1.3. Механізм впливу монетарної політики на ефективність\nфункціонування економічної системи\nЗміни в пропозиції грошей спричинюють зміни в обсязі виробництва, рівнях зайнятості й цін. Як це відбувається? Припустімо, що центральний банк намагається знизити рівень інфляції. Для розв’язання цього завдання він має передовсім зменшити надлишкові резерви. Цього можна досягти, продавши державні цінні папери на відкритому ринку. Кожна гривня зменшення банківських надлишкових резервів багаторазово зменшить банківські гроші, а водночас пропозицію грошей у національній економіці.\nЗменшення пропозиції грошей підвищує процентні ставки й робить “жорсткішими” умови надання кредитів. Із підвищенням процентних ставок видатки, насамперед інвестиції, зменшуються. У результаті підприємства коригують у напрямі зменшення інвестиційні плани. У відкритій економіці вищі процентні ставки можуть підвищувати курс валюти країни, що зменшує чистий експорт.\nТиск, “дорогих грошей” (через звуження сукупного попиту) зменшує доходи, обсяг виробництва, зайнятість та інфляцію.\nВплив стримувальної монетарної політики підвищує ринкову процентну ставку.\nМеханізм політики “дешевих грошей”, до якої центральний банк вдається, коли намагається стимулювати обсяг виробництва і зайнятість. Збільшення пропозиції грошей знижує ринкову процентну ставку. Це стимулює зростання інвестиційних та інших видатків, чутливих до процентних ставок. У результаті збільшується сукупний попит, що сприяє зростанню обсягу виробництва й зайнятості. Вплив стимулювальної монетарної політики ілюструє переміщення кривої пропозиції грошей управо, що й знижує ринкову процентну ставку.\nЯкщо економіка функціонує близько до межі своїх потенційних можливостей, стимулювальна монетарна політика справляє незначний вплив на обсяг реального ВВП та індукує зростання рівня цін.\nВикладені вище міркування стосуються впливів монетарної політики на національну економіку в короткостроковому періоді. В довгостроковому періоді, як уважає більшість економістів, зміни пропозиції грошей переважно підвищують рівень цін і не впливають на реальний обсяг виробництва, що, як уже зазначалось, називають нейтральність грошей.\nБільшість економістів розглядає монетарну політику як важливу складову стабілізаційної політики, що зумовлено такими обставинами. По – перше, монетарна політика є гнучкішою за фіскальну, і її можна швидше змінити. Зміни у фіскальній політиці можуть затримуватися внаслідок її обговорення в парламенті країни. Тим часом центральний банк країни може щоденно купувати або продавати державні цінні папери і впливати тим самим на пропозицію грошей та процентні ставки. По – друге, монетарна політика практично в усіх країнах захищена від політичного тиску. Членам Ради НБУ не загрожує переобрання, тому вони не зазнають сильного тиску лобі. Раді НБУ легше, ніж Верховній Раді України, проводити непопулярні заходи, необхідні для оздоровлення національної економіки. Крім того, за своєю природою монетарна політика є політично прийнятнішою, оскільки вона впливає непомітніше порівняно з фіскальною. Зміни державних закупівель або податків прямо впливають на розподіл ресурсів, а тому мають наочніше політичні наслідки.\nОднак монетарна політика має певні обмеження, і її проведення наштовхується на низку перешкод. Конкретна монетарна політика інколи виявляється недостатньо дійовою внаслідок переміщення коштів у фінансово – кредитній системі. Наприклад, населення у відповідь на “жорстку” монетарну політику може швидко перетворити “майже гроші” на своїх рахунках взаємних фондах або інші менш ліквідні фінансові активи у гроші на поточних рахунках. Тому банківські надлишкові резерви можуть не зменшитися, як планувалося, процентна ставка не зросте і сукупний попит не зміниться.\nДосить енергійна політика “дорогих грошей” здатна зменшити резерви комерційних банків до рівня, за якого банки змушені зменшити обсяг кредитів до небезпечного для економіки рівня. Політика “дешевих грошей” може збільшити надлишкові резерви комерційних банків. Проте така політика не гарантує, що комерційні банки збільшать позики і пропозиція грошей зросте. Населення і підприємства можуть розладнати плани центрального банку, якщо не братимуть додаткові надлишкові резерви в позику.\nОкремі фахівці вважають, що швидкість обігу грошей може змінюватися в напрямі, протилежному до змін пропозиції грошей, що гальмує або нейтралізує коливання їхньої кількості, зумовлені монетарною політикою. Під час інфляції попиту, коли здійснюється політика “дорогих грошей”, швидкість їх обігу може зростати. У роки спаду, коли проводять політику “дешевих грошей”, швидкість обігу грошей, навпаки, може уповільнюватися. Ускладнення в процесі здійснення монетарної політики дають змогу зрозуміти дилему цілей монетарної політики центрального банку. Ця дилема виникає внаслідок того, що центральний банк не може одночасно стабілізувати пропозицію грошей і процентну ставку. В умовах спаду зменшуються реальний ВВП та попит на гроші, а водночас і процентні ставки (якщо пропозиція грошей не змінюється). Для стабілізації процентних ставок центральний банк має зменшити пропозицію грошей, що спричинятиме подальше звуження сукупного попиту та поглиблення спаду[2,с.324].\nДосвід використання знарядь монетарної політики для досягнення макроекономічної стабільності в Україні\n2.1 . Особливості та причини неефективності грошово-\nНестачу у бюджет за кожним разом покривали найпростішим способом – емісією грошей. Та цей дефіцит з кожним роком ставав все більшим, у 1992 р. – 9,9% ВВП, 1993 р, – 12,79% ВВП. А коли НБУ й уряд почали вживати інші методи дій, то державний дефіцит у 1994 р. – 8,9% ВВП .\nКредити усього, млн., крб.\nІндекс зростання кредитів, %\nКредити надані органам держуправління, млн. крб..\nЧастка кредитів, наданих органам держуправління, %\nДжерело: Бюлетень НБУ. www.bank.gov.ua\nВисокі темпи збільшення обсягів кредитування зафіксовані у 1992 – 1993 дозволяють побачити, що вони у 1,5 – 2 рази перевищили темп зростання обсягів кредитів і грошової маси. З цього виходить, що дійсно розширення пропозиції грошей відбувалося в головному від прямого кредитування банками суб’єктів господарювання та уряду. Крім того, цьому процесу сприяли надзвичайно низька ставка рефінансування, яка у 1991 – 1994 р, була від’ємною. Тому отримання кредитів стало дуже вигідним бізнесом, що “стимулювало юридичних і фізичних, але переважно юридичних осіб, брати кредити з метою самозбагачення”. Вони отримані кошти перекачували за кордон і там вкладалися у банк. Через певний час ці кошти забиралися з величезними процентами і кредити поверталися назад. Різницю залишали собі в кишені. Наприклад, у 1992 р, ставка рефінансування НБУ становила 30%, а ця ж ставка у Росії – 80%.\nСередньорічний рівень облікової ставки, %\nРічний рівень інфляції, %\n(до пеперред. року)\nЗ таблиці 2.1.2 видно, що із збільшенням обмінної ставки зростала інфляція. А відтак, це ще більше стимулювало позичальників до отримання максимального обсягу кредитів та не спонукало до пошуку шляхів ефективного застосування отриманих ресурсів.\nстабільності в Україні в 1995-1999 рр.\nДержава прагнучи покрити дефіцит бюджету, підвищувати податки з населення. Бо знову було ухвалено нереальний державний бюджет. Аби покрити фактичний бюджетний дефіцит, що досяг 9,6% від ВВП потрібні були кошти, але ніяких джерел не передбачалося. Тож зросли прямі податки з населення у порівнянні з 1993 р. майже вдвоє – з 8,7% до 15,9% до фонду оплати праці; податок з прибутку і юридичних осіб: з 15,5% у 1993 до 32% у 1994 р. Це привело до відпливу за кордон фінансових інвестицій. Що значно погіршило економічну ситуацію України.\n11 жовтня 1994 було покладено кінець розбіжностей між монетарною та іншими видами економічної політики. Це було зроблено у доповіді “Шляхом радикальних економічних реформ” на засіданні ВРУ Президентом України. Він зазначив, що пріоритетним завданням економічної політики уряду є досягнення макроекономічної стабілізації.\nВ кінці 1994 року було вжиті жорсткі заходи щодо кардинального реформування ціноутворення (адже до того вони були під чітким контролем уряду), скорочення фінансування банківською системою бюджетних видатків, нормалізації роботи валютного ринку, включаючи відновлення роботи валютної біржі, дали змогу оволодіти ситуацією на грошовому ринку і не допустити спалаху гіперінфляції. Так рівень інфляції знизився у грудні 1994 до 28,4%, а у січні 1995 р. – до 21,2 % (рівень інфляції подано щомісячно).\nПроголошений у жовтневій доповіді Президента, курс на скорочення економічних реформ визначив суттєві зміни монетарної політики у 1995 р. Антиінфляційні заходи було офіційно визнано основною й спільною метою економічної та монетарної політик усіх гілок влади, розпочато координацію зусиль Верховної Ради, уряду та НБУ стосовно досягнення макроекономічної стабілізації. Вона була досягнута не через посилення державного втручання в економічні процеси, а шляхом радикалізації ринкової трансформації ціноутворення, валютного та інвестиційного ринків, подальшого розвитку фінансового ринку, підвищення рівня реальності державного бюджету та урізноманітнення джерел покриття його дефіциту. Активно розвинулися ринкові методи та інструменти впливу банківської системи на грошову масу та інфляційні процеси, засоби прямого адміністративного впливу поступово змінено на інструменти опосередкованого (непрямого) зниження темпів зростання та скорочення амплітуди коливань основних монетарних показників: грошової маси; облікової ставки; валютного курсу.\nКрім того, постійне нарікання банків на використання Національним банком коштів обов’язкових резервів, які зберігалися на окремому рахунку, спонукали до розробки і введення в дію з 1995 року уніфікованого порядку формування банківською системою обов’язкових резервів, який полягає в тому, що банки тримають обов’язкові резерви на своїх кореспондентських рахунках у НБУ.\nВирішено юридичну проблему, що виникла під час практичного впровадження операцій „репо” між Національним банком і банками. Теоретично операція „репо” є купівлею-продажем цінних паперів. Тож чинним українським законодавством передбачалася у разі здійснення операцій із купівлі-продажу державних цінних паперів сплата державного мита, що унеможливлювало використання зазначеного вище інструменту. Довелося розробити і надати юридичної сили вітчизняного трактуванню операції РЕПО як кредитної, яке за своєю економічною сутністю відповідає її класичному визначенню.\nАналогічна ситуація склалася і в процесі запровадження у практику такого інструмента, як депозитний сертифікат НБУ. Щоб не провадити під час кожного його випуску реєстрацію емісії цих паперів, за погодженням із Державною комісією із цінних паперів та фондового ринку депозитний сертифікат Національного України було визначено як особливий вид цінних паперів, що використовується виключно як монетарний інструмент і має обмежене коло обертання – лише серед банків.\nУже в 1995 році є помітні покращення у монетарній політиці. Зокрема, це можна прослідкувати за темпами руху інфляції та грошової маси. Так з 1995 по 1999 роки прослідкуються позитивні тенденції покращення економічної ситуації.\nОбліково ставка та інфляція в Україні у 1992-1999 рр.\n(середньозважена за рік)\n(до поперед. року)\nРеальна облікова ставка з урахуванням інфляції, %\nЯк видно з таблиці 2.2.1, зменшується інфляція і облікова ставка[9,c.40]. Тобто, політика облікової ставки повертає свій індикативний характер. Адже, якщо реальна облікова ставка має від’ємне значення, то втрачається сенс як ціни кредиту, кредит виступає як емісійний ресурс без жодних стимулів для позичальників до раціонального використання коштів. Це зумовлює трансформаційний спад в економіці, про що було розказано у попередньому підпинкті. Крім того, від’ємне значення вказує на необхідність перегляду монетарної політики.\nУ політиці 1995 – 1996 р. були впроваджені жорсткі кредитно – грошові обмеження. Ця політика характеризувалася такими ознаками:\n1) переходом до фінансування бюджетного дефіциту переважно за рахунок не кредитної емісії (кредити НБУ), а випуску і продажу державних короткострокових облігацій внутрішньої позики і зовнішнього боргу;\n2) зниженням облікової ставки НБУ у зв’язку з падінням темпів інфляції. Однак вона все ще залишається несприятливою для інвестицій;\n3) проведення жорсткішої політики щодо регулювання ризику і ліквідності комерційних банків. Крім традиційних вимог дотримання комерційними банками нормативів платоспроможності та ліквідності, яка контролюється НБУ станом на початок кожного місяця, НБУ встановив вимоги щоденної звітності за показниками достатності капіталу та ліквідності на основі щоденних балансів банків.\nНаслідком цього стало доволі стабільне фізичне становище виробництва. Зокрема у 01.01.1996 обсяг ВВП = 54516 млн. крб., а станом на 01.01.1997 р. ВВП = 81519 млн. крб.. Темп зростання цін був значно менший ніж у попередніх руках.\n(до попер. року),разів\nГрошова маса, млн. (М2)\nТемп зростання грошової маси, разів\nТемпи зростання цін, разів\nРозраховано за: Бюлетень НБУ, www.bank.gov.ua/Statist\nЯк прослідкується з цієї таблиці, обсяг ВВП збільшується; тобто ми можемо зробити висновок, що виробництво в Україні поступово зростає. Звісно, темп зростання грошової маси не зменшиться, а навпаки, зростає. Але за те можна вести стримувальну політику, тобто сповільнити темп росту інфляції. Це і було проведено монетарною політикою. Основною характеристикою цього періоду 1994 – 1999 є те, що політика є стримувальна; на відміну від 1991 – 1994 років – коли вона була стимулювальною.\nЗ найвагоміших інструментів була використана норма резервування, яку з 1 вересня 1998 року підвищено з 15,0 до 16,5%, що дало змогу усунути з ринку 100 – 120 млн. грн.. . Крім того, через місяць увійшов у дію лист від НБУ, згідно з яким в обов’язкові резерви не зараховувалися уже ОВДП, куплених банками на аукціонах з первинного їх розміщення, що також зменшило грошову масу. Використання адміністративних інструментів впливу на монетарну сферу може бути ефективним лише у короткостроковому періоді. У триваліший термін такі заходи переважно дестабілізують економіку та знижують ефективність її функціонування. Але якщо її заплановано на короткострокову дію і з її завершенням вводять вже економічні заходи, тоді це вже приносить користь, як у нашому випадку з ОВДП.\nЗокрема, завдяки адміністративним діям у кінці 1998 року, в 1999 році був порівняно низький рівень інфляції. Це одна з основних підвалин для забезпечення економічного зростання. Так інфляція у 1999 р. = 19,2% при збільшенні грошової маси на 41,0%, грошової бази на 39,0%, а готівки в обігу на 34,0%, це означало збереження позитивних тенденцій і навіть їх підвищення, збільшення виробництва (на 3,8%). Найбільш помітні ці тенденції у деревообробній та целюлозно – паперовій промисловості (21,7%). Крім того, у порівнянні з попереднім роком зросла кількість товарів широкого вжитку на 5,4%. .\nНа жаль, попри всі ці позитивні дані, ситуація в Україні цього року була дуже складна. Через гостру недостачу фінансування. Адже монетарна сфера все одно залишалася нестабільною.\nКрім цього всього вищесказаного, слід детальніше проаналізувати кожен із знарядь монетарної політики, що застосовувався в той час.\nОбов’язкові резерви. Як уже зазначалося, формування банками обов’язкових резервів у 1992-1995 рр. здійснювалося на окремому рахунку в НБУ. З 1995 року кожен банк формує обов’язкові резерви на власному кореспондентському рахунку в Національному банку. Такий порядок формування резервів дає змогу центральному банку застосовувати їх (шляхом зміни величини нормативів та періодичності контролю) як монетарний інструмент, а банкам – використовувати протягом операційного дня для проведення банківських операцій.\nМінімальні обов’язкові резерви використовуються в процесі прогнозування монетарних агрегатів як константа, що дає можливість визначати розмір коштів (які не будуть створювати нові кошти), та застосовуються з метою обмеження зростання грошової маси в обігу.\nЗ жовтня 1998 року ситуація змінилась. НБУ надіслав лист комерційним фінансовим установам, згідно з яким в обов’язкові резерви не зараховувалися уже ОВДП, куплених банками на аукціонах з первинного їх розміщення, що також зменшило грошову масу\nЗважаючи на нерозвиненість фондового ринку як державних, так і корпоративних цінних паперів, НБУ на підставі Тимчасового положення про визначення процентних ставок Національного банку щомісячно встановлює рівень облікової ставки, яка є орієнтиром ціни на національні гроші. При визначенні розміру цієї ставки враховуються різнопланові фактори в макроекономічній, бюджетній та грошово-кредитній сферах, а також вартість кредитів у країнах, з якими Україна має значні економічні зв’язки.\nОднак не всі аспекти процентної політики дають бажаний ефект. Процентні ставки за кредитами, наданими реальному сектору економіки, не завжди відповідають наявним економічним процесам. І це питання сьогодні слід розглядати не в монетарній, а в макроекономічній та законодавчій площинах[9,c.41].\nБанки мають значну питому проблемних кредитів, наданих у минулі роки на пропозиції урядових структур, що спонукає збільшувати вартість кредитів, які надаються нині.\nОкремі банки не проводять банківських операцій, а займаються лише розрахунковими за конвертацій ними операціями, що частково спричиняє дисбаланс на міжбанківському кредитному ринку. Крім того, багато які банки не працюють із фінансовими інструментами (державними цінними паперами різних видів, векселями суб’єктів господарювання), не забезпечують виконання основних економічних нормативів діяльності, що не дає їм можливості звертатися до Національного банку як до кредитора останньої інстанції й отримувати кредити для підтримки короткострокової ліквідності за значно нижчою ставкою, ніж на міжбанківському кредитному ринку.\nЗі зростанням кількості банків виникла потреба у забезпеченні їм рівного доступу до кредитів Національного банку. З 1994 року запроваджено кредитні аукціони, які дали змогу всім банкам, що дотримуються встановлених нормативів діяльності, розраховувати на підтримку своєї ліквідності з боку НБУ – кредитора останньої інстанції.\nІз 1996 року в практичну діяльність запроваджено підтримання ліквідності банківської системи за допомогою операцій прямого „репо”.\nМобілізаційні інструменти. Якщо необхідно вилучити з обігу надлишкову грошову масу, Національний банк використовує такий монетарний інструмент, як депозитний сертифікат НБУ, який має право обігу на первинному та вторинному ринках лише серед банків.\nДо мобілізуючих інструментів належать також операції зворотного „репо”, тобто продаж Національним банком зі свого портфеля на певний період державних цінних паперів з умовою їх зворотного викупу.\nУсі ці знаряддя монетарної політики, моють свої особливості застосування, але всі вони стрямованя на досягнення проміжних та кінцевих цілей грошово-кредитної політики, а від так на стабілізацію економіки України. Позитивні зрушення в економіці дали поштовх до подальшого розвитку, стабілізації та розвитку.\n2.3. Застосування знарядь монетарної політики для досягнення\nекономічного зростання у 2000-2005 рр.\nПеріод, з якого\nЯк видно з таблиці 2.3.1, середня облікова ставка зменшувалась до 2004 року, що збільшує попит на кредити з боку комерційних банків, дає можливість знизити процентні ставки за позики, а від так стимулоє до возвитку і зростання національнлго продукту, закрема ВВП [Додаток 2].\nРеальний ВВП (листопад даного року до попереднього)\nЗа таких умов відбувається зміна монетарної політики, а від так і зміна напрямків застосування знарядь грошово-кредитної політики. Як видно з Таблиці 2.3.2 динаміка ВВП показує негативний характер, тому слід вжити заходів і переглянути політику НБУ. До того ж збільшується заборгованість уряду по облігоція ОВДП. Збільшення продажу ОВДП та покриття ним бюджеу може призвести до побудови „фінансових пірамід”. Слід не допустити повторення практики попередніх років, бо це призведе до занепаду економіки держави.\nМакроекономічне регулювання – це механізм забезпечення пропорційності та збалансованості окремих складових національної економіки, яка ґрунтується на товарній формі виробництва.\nМеханізм макроекономічного регулювання національної економіки залежить від ринкового механізму, державного регулювання та регулювання з боку фірм і підприємств. Їх співвідношення визначає економічну політику держави.\nВ історичних умовах склалися різні погляди на взаємозв’язок цих елементів, їх співвідношення. Так, наприклад, кейнсіанці вважають, що держава повинна дуже активно втручатись в регулювання економіки. А монетаристи стверджують, що держава, майже, взагалі не повинна втручатися у господарські процеси. На це в економіці є свої інструментарії, за допомогою яких здійснюється вплив. Одним з цих інструментів є монетарна політика.\nНа сьогодні монетарна політика викоримтовує знаряддя непрямого впливу, шо дає змогу досягати фінансової стабільності держави, без втрати індикаторів ринкової економіки, таких як облікова ставка, ціна, тощо. Хоч в економіці відбулись зміни, і вони мають негативний характер, такий як спад ВВП, збільшення рівня інфляції. Але якщо вжити відповідних заходів повязаних із зміною макросередовища і налагодження діяльності всіх інститутів держери на досягнення єдиної цілі, можливе покращення економічної ситуації та фінансової стабільності.\n1. Кучма Л. Шляхом радикальних економічних реформ: Доповідь Президента України про основні засади економічної та соціальної політики // Голос України. - 1994. - 13 жовтня.\n2. Економічна теорія: Макро- і мікроекономіка / Ред. З. Ватаманюк і С. Панчишин – К.:Альтернатива, 2001. - С. 307-326.\n3. Бальцерович Л. Перехід до ринкової економіки: Польща, 1989 - 1993 рр. в порівняльній перспективі. У зб. «Уроки реформ». К.: Основи, 1995. - С.79-109.\n4. Гаврилишин Б. Дороговкази в майбутнє.-К.: Наукова думка, 1990. - 196 с.\n5. Гаврилишин О. Основні елементи теорії ринкової системи. К.: Наукова думка, 1992. - 126 с.\n6. Гребеник Н. Особливості інструментів монетарної політики Національного банку України // вісник НБУ. – 2000. - №6. – С. 2-4.\n7. Гребенюк Н. Тенденції розвитку управління грошово-кредитним ринком в Україні // Банківська справа. – 1999.- №6.- С.31-36.\n8. Гетьман В. НБУ із 1993-го по 1997-й: здобутки і прорахунки // Вісник Національного банку України.- 1997.- №3.-С.54-56.\n9. Дзюбик О. Особливості застосування політики облікової ставки як інструмента управління грошово-кредитними відносинами // Банківська справа. – 2000. - №3. – С. 39-42.\n10. Ющенко В. Монетарна політика України: результати і перспективи // Вісник Національного банку України. - 1996. - №4. - С. 5-13.\n11. Ющенко В. Проблеми ремонетизації економіки України // Вісник Національного банку України. - 1997. - №6. - С. 3-19.\n12. http: //www.bank.gov.ua – сторінка Національного банку України.\nМеханізм грошово – кредитного регулювання за допомогою політики облікової ставки центрального банку\nРестрикційна політика (політика „дорогих грошей”)\nЗміна облікової ставки центрального банку\nЗменшення обсягів кредиту-вання комерційних банків\nЗменшення кредитних вкла-день в економіку\n(політика „дешевих грошей”)\nЗниження процентних ставок за позиками, наданими комерційними банками\nЗменшення інфляційних процесів\nПожвавлення ділової активності, економічне зростання\nДинаміка реального валового внутрішнього продукту\n225.3кб. | скачати\nМета монетарної політики Її механізм та інструменти\nЗастосування інтернет-технологій та удосконалення фінансово-кредитної політики для підтримки\nЗастосування інтернет технологій та удосконалення фінансово кредитної політики для підтримки малого\nМакроекономічна політика як інструмент монетарної стабілізації\nОсобливості міжнародної політики


Зміни щодо проведення матчів другого попереднього етапу розіграшу Кубка України-2018/2019 - Офіційний сайт Української асоціацїї футболу\nЗміни щодо проведення матчів другого попереднього етапу розіграшу Кубка України-2018/2019\nЧерез зняття зі змагань харківської «Кобри» матч другого попереднього етапу Кубку України «Суми» — «Кобра» не відбудеться. Також на 19 вересня перенесено поєдинок «Металург» (Запоріжжя) — «Дніпро-1» (Дніпро).\nСумська обл., смт Миколаївка. Стадіон «Вікторія»\nЧеркаська обл., с. Лебедин. «ЛНЗ-Арена»\nЗакарпатська обл., с.Минай. Стадіон «Минай»\nЧеркаська обл, с.Білозір’я. Стадіон «Зоря»\nКалуш. Стадіон «Хімік»\nХерсонська область, м.Берислав. стадіон «Машинобудівник»\nКременчук. Стадіон «Кремінь ім. О.М.Бабаєва\nОдеська обл., с. Зоря. Стадіон ім. Б.Я.Тропанця\nХерсон. Стадіон «Кристал»\nХарків. Стадіон «Металіст»\nКіровоградська обл., смт Петрове. Стадіон «Інгулець»\nперенесено на 19.09


Історія Cortana — як Microsoft створила вбивцю Siri і Google Now - raskrytka.com.ua\nІсторія Cortana — як Microsoft створила вбивцю Siri і Google Now\nЗ технічної точки зору, Cortana не могла б з’явитися на світ ще 500 років, але це не зупинило Microsoft уявити її вже зараз. Незважаючи на те, що у Apple є Siri, а у Google Now — інші цифрові помічники для мобільних пристроїв, Microsoft пішла своїм шляхом, взявши найкраще від кожної з платформ. Cortana працює на основі штучного інтелекту 26-го століття однойменного персонажа в Halo і дебютує на мобільній операційці Microsoft Windows Phone 8.1.\nCortana постійно вивчає і відстежує ваші звички і переваги і позиціонується як самий персональний цифровий помічник. Вона допомагає вам організувати ваш день за допомогою пошуку в Мережі та аналізу ваших запитів. Cortana буде основним інструментом для пошуку, починаючи з Windows Phone 8.1.\nCortana — напевно, самий людяний, якщо можна так висловитися, голосовий помічник з усіх. Це серйозне поліпшення в Windows Phone, яке розроблялося протягом двох останніх років.\nМи перевели на російську мову історію створення голосового помічника Cortana, яка була опублікована на The Verge кількома днями раніше. Сідайте зручніше.\nНастільки незвичайна назва для голосового помічника випадково запропонував програмний менеджер Windows Phone Роберт Говард, який озвучив свою ідею на одній з нарад. «Це був просто чорновий варіант назви», — говорить Маркус Еш, менеджер програмної групи Windows Phone. «Спочатку ми не хотіли використовувати його у фінальному варіанті».\nДивний той факт, що Cortana називається саме так, а не, припустимо, Microsoft Digital Assistant Home Premium, враховуючи любов Microsoft до довгих незрозумілих назв. За кілька тижнів до анонсу, Cortana могла називатися Naomi, Alyx або якось інакше, але витоку і петиція користувачів допомогли назвою Cortana перемогти в цьому змаганні.\nНазва Cortana безпосередньо пов’язане з ігрової всесвіту Halo і добре поєднується з заявленою метою Microsoft: створити максимально реалістичний і людяний цифровий помічник. Cortana завжди була в Halo і тепер завжди буде у вашому смартфоні, якщо ви, звичайно, захочете.\nПлатформи конкурентів на кшталт Google Now, копають вглиб даних вашого пристрою — найчастіше, це те, що вам потрібно, але таке буває далеко не завжди і вас починають дратувати ці нескінченні повідомлення про все на світі. Крім того, вас може турбувати і те, що помічник знає про вас занадто багато (Google Now) або не знає про вас практично нічого (Siri). Microsoft вдалося знайти оптимальне рішення у вигляді «записної книжки», де можна відзначити ключову інформацію про себе, яку повинна знати Cortana.\nУ Cortana є справжній блокнот, ніби вона ваш справжній секретар\nЦя проста ідея надихнула Microsoft на створення «Notebook», сервісу, який зберігає тільки ті дані для Cortana, які ви самі вважаєте потрібними. Це не контрольний список питань, а просто та інформація, яка відома про вас цифрового помічникові. «Це її думка про вас, але ви в будь-який момент можете його поправити і сказати «Ні, насправді я не хочу, щоб ти читала мою електронну пошту», — пояснює Еш. «Таким чином, ви маєте повний контроль над тим, що знає про вас Cortana, все абсолютно прозоро».\nДані Notebook зберігаються в хмарі і ви можете ділитися з Notebook певною інформацією. Концепція Cortana як цифрового помічника із записником у руці, а не моторошного «сталкера», була прийнята із самого початкового етапу розробки. Вона працює природно, вивчаючи ваші звички і уподобання, і завжди, перш ніж знайти яку-небудь інформацію, перевіряє дані в Notebook.\nПри першому запуску Cortana, вам потрібно буде відповісти на деякі питання, на зразок імені, переваг в їжі, улюбленого жанру фільмів і так далі. Після цього, сервіс почне свою роботу й ви зможете отримувати до нього доступ за допомогою кнопки пошуку. Ви можете бачити найактуальнішу інформацію, начебто авіарейсів, результатів спортивних змагань — це схоже на картки Google Now. А щоб дані були найбільш достовірними, ви завжди можете внести зміни в Notebook, щоб у Cortana була актуальна інформація про вас.\nЦе справжній інформаційний центр, який можна закріпити на головному екрані у вигляді живої плитки або використовувати з нового Action Center, в якому збираються всі повідомлення, як у Notification Center на iOS. Наприклад, якщо ваша улюблена футбольна команда забила гол, то Cortana повідомить вам про це. Якщо ви опинитеся в іншій країні, то вона завантажить актуальну інформацію про валюту і погоді. А якщо у вашому текстовому повідомленні або електронному листі буде така фраза «давай зустрінемося в 8 вечора», то Cortana допоможе швидко створити подію в календарі або повідомлення.\nЩе одна особливість Cortana — це можливість створювати тригери за типом сервісу IFTTT. Це виглядає приблизно так: «Нагадай мені, коли я подзвоню дружині, поговорити з нею про Кевіна». І Cortana створить нагадування, яке спрацює, коли ви зателефонуєте своїй дружині або вона подзвонить вам.\nЦе круто, але Cortana дивує навіть коли виконує куди більш прості завдання. Якщо ви запитаєте «Який найкращий ресторан у окрузі?», то Cortana не надасть вам список місць з рейтингом з Yelp як Siri, вона вибере одне місце з кращим рейтингом і покаже його вам. Різниця в тому, що ви могли б запитати: «Які тут кращі ресторани» у множині, що зовсім не те ж саме, що «найкращий ресторан» в однині. Вражає, коли ти можеш сказати «call it» (подзвони туди — прим. пер.) або «give me directions» (як туди дістатися — прим. пер.) і Cortana без зайвих питань розуміє, що ви маєте на увазі саме той ресторан, який вона тільки що знайшла. Це сприймається як штука з майбутнього.\nУ Windows Phone 8.1 Cortana виглядає як простий анімований коло, але це не означає, що вона настільки примітивна, у неї теж є своя особистість. Cortana може, як і Siri, відповідати на прості людські питання на кшталт «Хто твій батько?» (в цьому випадку вона відповість «З технічної точки зору, це був би Білл Гейтс»). На інші запити Cortana здатна видавати не менш дотепні відповіді, а також висловлювати одну з 16 емоцій за допомогою анімації. Звичайно, вона не буде емоційно реагувати на кожен запит, але за словами Microsoft, в майбутньому вона навчиться радіти досягненням вашої улюбленої спортивної команди разом з вами. «У Cortana закладено багато матеріалу і ми плануємо надавати йому форму в майбутньому», — говорить Еш.\nПри розробці Cortana, Microsoft активно співпрацювала з розробниками Halo з 343 industries і актрисою Джейн Тейлор, яка озвучувала Cortana як Halo, так і в Windows Phone 8.1. «Вона зіграла важливу роль у розробці Cortana», — говорить Еш. Спочатку, голос Тейлор буде використовуватися у відповідях типу chit-chat (простий розмову, слова — прим. пер.). Наприклад, якщо ви запитаєте, що сталося з Майстром Чіфом (головним героєм ігровий Всесвіту Halo, прим пер.), то отримаєте відповідь голосом Тейлор. На інші запити Cortana відповідає штучним синтезованим голосом, схожим на голос Джен Тейлор. (До речі, якщо захочете трохи повеселитися, вкажіть у налаштуваннях своє ім’я як Майстер Чіф — і подивіться, що буде).\nПротягом двох років, поки йшла розробка Microsoft не просто створювала цифровый помічник — компанія використовувала свої величезні напрацювання останніх п’яти років. Так, Cortana працює на серверах Bing і розробка голосового помічника йшла в тісній взаємодії з командою Bing. Це як сервіс Now і пошуковик Google — неотдлимые один від одного речі.\nЯ зустрівся з деякими членами команди Bing, які працювали над Cortana і по них видно, що вони задоволені тим, що у них вийшло. Хоча Microsoft трансформує Bing платформу і сервіс, це все одно сприймається як доробка поточного продукту, Cortana ж — щось абсолютно нове. Основні технології, такі як обробка людської мови і асоціація об’єктів реального світу з віртуальним, звичайно, були використані в Cortana, але вони розроблялися не під конкретний продукт. Уявіть собі, що Bing — це дім, а Cortana — яскравий червоний спортивний автомобіль, який стоїть у гаражі.\nЩоб прискорити розробку Cortana, Майк Калькано, менеджер з розвитку Bing, приєднався до роботи над голосовим помічником 18 місяців тому і Cortana стала його першим серйозним проектом. «Коли я прийшов сюди, мій підхід полягав у тому, щоб послідовно об’єднати всі сервіси воєдино», — розповідає Майк. «У кожного, хто працював над цим проектом, була своя лялька Cortana і ми збирали всі ляльки в одному місці в нашому офісі і перекидалися фразами на кшталт: «О, цей чувак з нами, у нього теж є лялька Cortana».\nЦі тісні зв’язки між підрозділами Microsoft зберігалися протягом всього процесу розробки. Команда Bing проводила стільки часу з хлопцями з підрозділу Windows Phone, що врешті-решт всі стали думати, що місце роботи Калькано — місцевий бар в Бельв’ю, штат Вашингтон. «Ми дуже ладнали з командою Windows Phone… Ми разом жили проектом і працювали як єдине ціле і те, що ми зробили зараз — лише перша версія». Це можна вважати добрим прикладом філософії «Єдиної Microsoft», яку представив колишній CEO Стів Баллмер незадовго до відставки — всі підрозділи повинні співпрацювати один з одним, а не вести війну між собою.\nCortana — перше велике випробування для сервісів Bing і це одна з головних причин, по якій Microsoft проводить попередню бета-тестування. Система з часом повинна порозумнішати і стати досконалішим, особливо це стосується технології розпізнавання мови. Саме тому, Cortana поки доступна тільки в США. За кілька днів до виходу Windows Phone 8.1, розробники все ще виправляють недоліки Cortana. Віш Вадламани, програмний менеджер Bing, каже, що вже кілька днів поспіль працює з 7 ранку до пів на дванадцяту ночі, обробляючи гігабайти інформації, що надходить на сервер Bing і сподівається, що його праця не пропаде дарма: «Це в якійсь мірі хвилююче і в той же час страшно», — зізнається Віш.\nCortana б не з’явилася без платформи Bing від Microsoft\n«Ми бачимо, що цей штучний інтелект знайде своє застосування далеко за межами Windows Phone», — розповідає директор Bing Стефан Вейц. Але де саме Microsoft буде використовувати Cortana — залишається загадкою. Зате відомо, що програми сторонніх розробників зможуть працювати у зв’язці з Cortana і вона зможе обробляти запити типу «Hulu (сервіс потокового відео — прим. пер.), покажи мені останній епізод «Американської сімейки» (оригінальна назва — Modern Family, американський серіал, прим. пер.) — і ця команда дійсно запустить додаток, який покаже вам останній епізод «Американської сімейки» — схоже на голосовий пошук в Xbox, до речі. У поєднанні з розумними нагадуваннями і тригерами, це хороший приклад того, наскільки корисною може бути функція, якщо зробити її правильно.\nУ Microsoft вже знають, що представляють із себе платформи від Apple і Google і впровадили найкраще з Siri і Google Now у свою розробку, упакувавши це зручним інтерфейсом — і тепер Cortana може стати відмінним елементом для розвитку всієї екосистеми Microsoft (Windows, Xbox, інші продукти).\nНезабаром, головна сторінка Bing буде оновлено, на ній з’являться повідомлення та інша інформація, які будуть відображатися у вигляді «живої плитки», як в Windows Phone. Природно, що кожен користувач буде бачити різну інформацію, адаптовану саме під нього. І не забувайте про те, що у Microsoft є мільйони користувачів Kinect, сотні мільйонів комп’ютерів під управлінням Windows, а також конкурентна мобільна операційна система Windows Phone. Поки що голос Cortana можна буде почути тільки з кишені, але зовсім скоро її буде чути звідусіль.\n← Квіти на балконі і лоджії (66 фото): оформлення балкона рослинами. Як прикрасити балкон квітами всередині і де їх розмістити? Як красиво оформити лоджію в літній час? Прикраса відкритого балкона квітами\nВелосипедний шолом: особливості дорослих чоловічих і жіночих велошоломів. Як вибрати шолом для велосипеда? Огляд моделей для велосипедистів full-face, бренди Giro і Casco →


ГВОЗДЯК Микола Миколайович — Національний університет охорони здоров'я України імені П. Л. Шупика\nГВОЗДЯК Микола Миколайович\nУжгородський державний університет, медичний факультет (1974 р.)\nВища категорія, к.мед.н., доцент\nПрофесійна діяльність: з 1974 р., Хустська ЦРЛ до 1975 р., 1975-1976 рр. ,\n– Воловецька ЦРЛ, військовий лікар з 1976 по 1978 рр. – Комсомольск-на-Амурі, 1979 – клін ординатура в Київському інституті удосконалення лікарів по 1981 рр., 1981-1984 – очна аспірантура там же, 1984-2005 – асистент на кафедрі хірургії 2 (кафедри хірургії та проктології), з 2005 – на кафедрі хірургії та судинної хірургії, з 1985 – к.мед.н. Доцент з 1998 р. Вчений секретар спец ради «ХІрургія» з 1995 р.


"Принцесу Узбекистану" Гульнару Карімову відправляють у колонію | Українські Новини\n"Принцесу Узбекистану" Гульнару Карімову відправляють у колонію\n06 березня 2019, середа, 07:42\t85\n2019-03-06T07:42:00+02:00 Азія 2019-03-24T04:02:39+02:00\nВ серпні 2015 року вона була засуджена до п'яти років обмеження волі. Фото: Centre1.com\nСкандальну дочка першого президента Узбекистану Іслама Карімова Гульнару Карімову переводять з домашнього арешту в колонію загального режиму. Про це у вівторок, 5 березня, як повідомила прес-служба Генеральної прокуратури країни.\nВказується, що причиною такого рішення стало те, що в ході відбування покарання Карімова систематично порушувала встановлені судом зобов'язання (самовільно залишала квартиру, неодноразово користувалася інтернетом і перешкоджала відшкодування державі завданих нею збитків). Ашнабадский районний суд Ташкента з кримінальних справ прийняв рішення перевести Карімову в колонію загального режиму для відбування строку покарання.\nУ жовтні 2013 року проти Карімової було порушено кримінальну справу, пов'язану з її участю в організованій злочинній групі, що займається відмиванням грошей, в період з 2001 по 2013 рік.\nУ серпні 2015 року вона була засуджена до п'яти років обмеження волі.\nРаніше ходили чутки, що Гульнара Карімова померла в результаті отруєння.\nПроте пізніше стало відомо, що дочка екс-президента Гульнара Карімова заарештована в Узбекистані.\nБільше новин про:\tУзбекистан Гульнара Карімова


Подорожі без візи для українців 2016 року | Туристичний портал\nПодорожі без візи для українців 2016 року\nІснує велика кількість країн, попасти в які можна тільки при наявності візи. Але є й такі держави, до яких подорожі без візи цілком реальна. Звісно, найбільш відомими є Туреччина, Єгипет, Ізраїль, хоча мало хто знає, що крім цих країн є ще кілька десятків. Також варто наголосити на тому, що в деяких країнах вимагають наявності електронної візи.\nДля початку давайте зупинимось на тих країнах, до яких в'їзд можливий навіть при наявності внутрішнього українського паспорту. Додаткових документів не потрібно. Таких країни лише дві: Борусь та Російська Федерація. В Білорусі без візи можна знаходитись не більше 30 днів, в РФ цей термін триваліший - 90 днів.\nДалі переходимо до тих країн, відвідати які можна лише при наявності закордонного паспорту. Але при цьому не потрібно оформляти візу. Варто враховувати ще один важливий момент, деякі країни для туристів виставляють вимогу - пред'явити на митниці зворотній квиток. Як варіант можуть бути документи, які доведуть що ви являєтесь платоспроможним громадянином.\nТепер власне сам перелік:\nАзербайджан: перебувати в країні без візи можна не більше 90 днів. Албанія: в цій європейській країні також як і в Азербайджані без візи можливе перебування не більше 90 днів. Боснія і Герцеговина: ще одна країна з Європи де існує можливість перебування без візи, хоча термін коротший, всього 30 днів. Вірменія: надає всім гостям країни доволі тривалий безвізовий термін перебування - до 180 днів. Грузія: кожен бажаючий має можливість приїхати до країни та перебувати там без наявності візи аж 365 днів. Казахстан: подорожі без візи можливі в цю країну, без жодних проблем тут можна перебувати 90 днів. Молдова: кожен українець без особливих проблем, маючи лише закордонний паспорт може приїздити до країни на 90 днів. Сербія: країна радо приймає всіх бажаючих до себе строком до 30 днів, хоча варто зазначити, що в деяких випадках необхідно пред'явити або запрошення, яке надає сторона що приймає, або туристичний ваучер. Таджикистан: приїхавши сюди з закордонним паспортом, можна без будь якого ризику перебувати в країні 90 днів. Чорногорія: маючи закордонний паспорт та якусь певну суму грошей в цій країні можливе перебування терміном 90 днів. Ізраїль: практично з моменту свого створення країна повністю відмовилась від інституту віз, тепер будь-хто може на 90 днів приїхати до Ізраїлю без цього документа. Македонія: ще одна європейська країна, де можливі подорожі без візи, при цьому тривалість такої мандрівки не повинна перевищувати 90 днів.\nАргентина: подорожі без візи до цієї країни також можлива і аж на 90 днів. Перу: в країні можна цілком легально знаходитись 90 днів і для цього нема потреби оформляти візу, правда для цього необхідно підтвердити свою платоспроможність, в деяких випадках доказ бронювання готельного номера. В обов'язковому порядку повинен бути в наявності зворотній квиток, можна щоб да в ньому була закрита. Парагвай: як і у випадку з Перу, обов'язкова наявність зворотнього квитка, а також необхідне підтвердження платоспроможності. Сальвадор: аж 90 днів можна знаходитись в країні, але потрапити на її територію можна лише з міграційною картою, підтвердженням платоспроможності та квитком в зворотній бік. Бразилія: ще одна південноамериканська країна, яка радо вас прийме на 90 днів без візи, але необхідно підтвердити платоспроможність та продемонструвати зворотній квиток.\nГонконг: славнозвісне місто, в яке можна попасти на 14 днів і при цьому не оформляти візу. Знову ж таки, за умови підтвердження платоспроможності та наявності зворотнього квитка. Туреччина: тут також можливі подорожі без візи, в деяких випадках від відвідувача країни вимагатимуть зворотній квиток та туристичний ваучер. Монголія: до цієї екзотичної країни можна сміливо приїздити без візи на 90 днів, але при собі мати документ який підтвердить факт запрошення до Монголії. Малайзія: до 90 днів в цій країні можна перебувати не турбуючись про візові питання, але попередньо заповнивши міграційну карту та пред'явити зворотній квиток. Самоа: маючи зворотній квиток, а в деяких випадках від туристів вимагають довести свою платоспроможність, ви тут можете знаходитись до 60 днів. Бруней: в цій азійській країні подорожі без візи можливі до 30 днів, але при наявності підтвердженої платоспроможності та зворотнього квитка.\nКрім вище описаного переліку існує ще ряд екзотичних країн, які можна без проблем відвідувати і при цьому не оформляти візу. Наприклад, цілком реально поїхати до Ямайки на 30 днів, тут також подорожі без візи але необхідно бути платоспроможнім та мати зворотній квиток.\nТакож подорожі без візи для вас будуть безпроблемними при дотримані ще ряду важливих моментів. По перше, відправляючись до якоїсь країни обов'язково слідкуйте за термінами у вашому закордонному паспорті. Зокрема, на час закінчення мандрівки термін дійсності документу повинен бути не менше 3 місяців. По друге, існують деякі країни, які вимагають щоб цей термін був в два рази довшим, тобто, не менше 6 місяців. По третє, плануючи свою подорож за кордон, обов'язково подивіться на чисті сторінки паспорту - там де ставлять відмітки митники. Справа в тому, що деякі країни пред'являють своїм відвідувачам вимогу - чистих таких сторінок повинно бути не менше двох. В іншому випадку на митниці можуть виникнути ускладнення, аж до неможливості в'їзду в країну.\n0 624 Додати до маршруту