"Україна в огні" читати переказ Олександр Довженко | IOsvita\nHome Українська література Література 20 ст “Україна в огні” читати переказ Олександр Довженко\n“Зачарована Десна” читати основне Олександр Довженко\nVlad 4 Червня, 2019\t 22 Травня, 2020 Leave a comment\nУ селі Тополівці в саду сиділа родинаЛавріна Запорожця і тихо співала «Ой, піду я до роду гуляти». Сім’я з’їхалася до батьківського дому, бо в матері Тетяни Запорожчихи був ювілей – 55 років. Ця пісня – її улюблена. У них було п’ять синів: Роман (лейтенант прикордонних військ),Іван (артилерист), савка (чорноморець), Григорій (агроном), Трохим (батько п’яти дітей) та одна дочка – Олеся («тиха, без єдиної хмаринки на чолі, майстериця квітів, чарівних вишивок і пісень»). З ними був ще дід Демид. Усі співали.\nА після цього «повіз старий Запорожець п’ять синів на війну».\nОлеся стояла край села біля криниці, «смутна й тиха, як і всі дівчата в ті часи на нашій на кривавій Україні. Пили бійці воду у неї з відра і відходили собі далі на схід».\nТетяну «прострочило кулеметом з ворожо-го літака», коли вона перегукувалася на городі з сусідкою Мотрею – не вмерла, але поранено.\nСавка помер від бомби, бо не встиг скочити з возу.\nОлеся стояла дуже сумна. «І рішилася вона на крок нечуваний, небачений ні в її селі ніколи, ні в усім її народі. На вчинок надзвичайний, від одної згадки про який у неї захолонуло і спинилося серце. На вчинок грізний, що підказав їй грізний, надзвичайний час».\nОдним з останнім йшов з села танкіст Василь Кравчина. «Був він добрий кремез-ний юнак. Одежа вся в пилу і поті. На рукаві й спині пропалена сорочка на пожарах. Здорові темні руки, патьоки на шиї і скро-нях і зморшки на чолі також не по літах».\nІ коли він пив біля Олесі воду, вона нава-жилася і попросила: «Слухай, переночуй зі мною. Вже наступає ніч… коли ще можна, чуєш?.. Я дівчина. Я знаю, прийдуть німці завтра чи післязавтра, замучать мене, по-ругаються наді мною. А я так цього боюсь, прошу тебе, нехай ти… переночуй зі мною…»\nВасиль заперечував, казав, що він не герой, бо відступає. Але Олеся переконала, і вони пішли до Олесі додому.\n«Коли у хаті стало темно, вона зважилась перша. Підійшла до полу і довго‐довго слала мовчки чисту полотняну постіль. Вона виймала з материної скрині нові рядна, напірначі, рушник, поклала дві подушки рядом, задумавшись на мить, і принесла знадвору квітів».\nОлеся сказала, що ніколи його не забуде, і попросила Василя теж це повторити.\nДо сусіда Купріяна Хуторного повернули-ся сини‐дезертири.\nВасиль пообіцяв, що знайде Олесю. Вони говорили всю ніч.\n«Ні, я не забуду тебе, Олесю. Не забуду ні тебе, ні твоєї хати, ні криниці під вербою… Яка б ти не була, я вернусь до тебе. Хай ти будеш чорна, і хвора, і понівечена ворогом, хай посивієш ти від горя і сліз і побіліє твоя коса, хай ритимеш ти шанці проти мене, і плестимеш колючі німецькі дроти проти мене, і сіятимеш для ворога хліб під нагаями, ти зостанешся для мене прекрас-ною, як і зараз прекрасна ти».\n«Я зрозумів, Олесю, – стежка назад до тебе є одна, один є шлях. Шлях геройства. Треба бути героєм і ненавидіти ворога…»\nУ селі багато німецьких солдатів. Зневаж-ливо ставилися до людей, забирали корів і все що хотіли. Дезертирів Хуторних поби-ли, а тоді взяли в поліцію і озброїли.\n«Цю землю можна їсти! На! Їж! Я хочу дивитися на тебе, сину мій, як на символ свого буття отут! – ернст фон Крауз, старий полковник німецької розвідки, простяг 6своєму сину лейтенанту Людвігу Краузу жменю землі. Людвіг стиснув землюв жмені і лизнув її язиком. Це був расовий гітлерівський пес останньої формації, жорстокий, лихий мерзотник, герой шибениць, масових палійств і гвалтувань».\nЕрнст каже, що це страшний народ: «Я вивчив його історію. Їх життєздатність і зне-вага до смерті безмежні. …Так не підкоря-тися і так умирати, як умирають україн-ці, можуть лише люди високої марки. Коли я дивлюсь на їхню смерть, я завжди тремчу од жаху…»\nПобачили, як старого пасічника Демида Запорожця збираються вішати, запитали, що він думає перед смертю. Він: «А думаю я, що погані ваші діла, раз уже ви боїтесь таких, як я. Діло ваше програне». Повісили.\nЕрнст продовжує навчати сина: «Але, Людвігу, ти мусиш знати: у цього народу є нічим і ніколи не прикрита ахіллесова п’ята. Ці люди абсолютно позбавлені вмін-ня прощати один одному незгоди навіть\nв ім’я інтересів загальних, високих. У них немає державного інстинкту… Ти знаєш, вони не вивчають історії. Дивовижно. Вони вже двадцять п’ять літ живуть негативними лозунгами одкидання бога, власності, сім’ї, дружби! У них від слова «нація» остав-ся тільки прикметник. У них немає вічних істин. Тому серед них так багато зрадників… От ключ до скриньки, де схована їхня загибель. Нам ні для чого знищувати їх усіх. Ти знаєш, якщо ми з тобою будемо розумні, вони самі знищать один одного».\nУ клуні Купріяна Хуторного збиралися дезер-тири. Прибігла Христя до батька і сказала, що Павло вже в поліції, і з рушницею йде сюди. Відбулася суперечка між Купріяном і сином Павлом, під час якої син вистрілив у батька. Інший син – Миколай – втік до партизанів.\nВідбулися збори на майдані. Ернст наказував обрати старосту. Усі почали просити Лавріна, і він погодився. Серед натовпу вийшов куркуль Григорій Заброда (втік із Сибіру), він був проти кандидатури Лав-ріна. Людвіг запропонував зробити його начальником поліції, люди були проти, але Ернст вирішив так.\nСолдати відступають, багато поранених. Знайомство Василя Кравчини та Івана За-порожця. До голови Лиманчука прийшли дві молоді вчительки, він їх заспокоював, що місто не захоплять. Але зайшов Кравчина і сказав правду – вони відступають від цього міста, тож нехай дівчата втікають теж.\nУ селі орять землю, у плуг запрягли шіс-тьох дезертирів, за плугом – Мина Товченик. Звинувачують Лавріна, що це він як староста людей запряг в ярма. Лаврін: «Така вже моя гра. Не вони вб’ють, уб’ють німці. Не вб’ють німці, наші, повернув-шись, уб’ють. Фашистський прихвостень… Жалько людей… А мені себе жалько. На мене, проклятого, повісили все зло. Староста‐собака! Старостакат! А там, дивись, сини одмовляться!»\nЗапорожцю довелося скласти список молодих людей села, яких відправлять на робо-ту в Німеччину (остарбайтери).\nХристя Хуторна прибігла до Олесі, бо Христя була в тому списку, а Олеся ні. Заброда теж каже Краузам, що в списку нема дочки Запорожця. Під дверима Лаврін почув це, зайшов і сказав, що зробив помилку – забув внести дочку в список.\nПотім Лаврін таємно передав листа Мині Товченику. Але його син Устим, поліцай, непомітно забрав листа.\nТим часом Олеся збирається в дорогу, пла-че. А коли поїзд на Німеччину поїхав, до Тетяни Запорожчихи підійшов поліцай Іван Горкавенко і сказав їй тікати, бо її чо-ловіка заарештовано.\nВиявилося, що Лаврін планував втечу мо-лоді у партизанський загін, але його план провалився. Фон Крауз випитує Запорожця про розташування партизан, той мовчить. Лавріна посадили «на ніч за дріт».\nДо Лавріна вночі прийшла сусідка Мотря Левчиха, принесла їсти. Але її застрелив Заброда. Почалася бійка Лавріна і Григорія через колючий дріт. «Вони плювали один одному в очі Сибіром і стражданням, голодом і смертю. Вони плювали один одному в лице Гітлером, німецькими погромами і пожежа-ми, шибеницями, рабством і шаленою ненавистю до Гітлера усього світу. Ненависть розбушувалася в їхніх полум’яних душах і виривалася з них страшними вибухами одна проти одної». Людвіг задушив Заброду, це побачив Людвіг і вистрелив у Запорожця, але не вбив, і Запорожець завдав йому такого удару, що той одразу помер.\nЗа Запорожцем з‐за дроту повибігали всі ув’язнені.\nОлеся і Христя тікають з поїзда, кілька разів, але їх щоразу ловлять. Христя лютує, розчаровується. Олеся каже, що причина\nв нещасті роду: «В нашому роду. Ми жінки, Христе. Ми матері нашого народу. Треба все перенести, треба родити дітей, щоб не перевівсь народ. Глянь, що робиться. Множество мільйонів гине. За це ж вони вмирають, наші, як би там не бились. Я вірю, Христе, вірю! Нізащо не буде по‐німецьки, нізащо!»\nКоли їм вдалося втекти наступного разу, на перешкоді дівчатам стала річка. Христя переплила, а Олеся не вміла плавати, тому її знову забрали в поїзд.\n«Страшно помстився фон Крауз за смерть свого сина. Він власноручно перестріляв усіх поліцаїв, крім двох, Івана Гаркавенка і Устима Товченика, яким вдалося сховатися в кущах». Спалили багато хат, вішали людей. «Горіло все село. Все, що не встигло втекти до лісу, в очерети, в потайні ями, – все загинуло». Села не стало.\n«В горіле селище в’їжджав невеликий кін-ний партизанський загін». Серед них був Роман Запорожець – командир партизан-ського загону. Він знайшов свою матір, яка ще була живою, але в нього на очах померла.\n«На другий день повстав увесь район». Устим Товченик теж подався в партизани, а Івана Гаркавенка не хотіли приймати. Лавріна Запорожця партизани хотіли вбити, за те що людей запрягав, продав до Ні-меччини. Він сказав: «Я хотів би, аби мене судили по закону народного лиха». Командир партизанської роти Грицько Гулак зви-нувачував у злочинах проти укр. народу. Але під’їхав загін Романа Запорожця.\nУ Німеччині Олеся потрапила до сім’ї Ернста фон Крауза (дружини і невістки).\nА її Василь у цей час «лежав у польовому шпиталі на операційному столі». Він часто потрапляв до хірурга.\nОлесі вдалося втекти від німкень через ві-кно. «Багато минуло часу, як кинулась Олеся через вікно в життєву прірву. Багато лихих надзвичайних вітрів носило її, мов піщинку у пустелі. Багато горя і бруду з трудних кри-вавих шляхів і переплутаних стежок прили-пло до молодого її тіла і душі. Не раз і не два кричало, розтиналося, горіло огнем у грудях дівоче її сумління під тиском мерзоти і невблаганного насильства на широкому терені аморальності і занепаду».\n«Вона йшла додому. Сила, що несла її на схід, на Вкраїну, була надзвичайна. Її нес-ла мудра невмируща воля до життя роду, оте велике й найглибше, що складає в народі його вічність. Вона була вже не красива, не молода, не чорнява. У неї було сиве волосся і брудні, вимучені руки, з усіма слідами холоду, голоду, лісу, байраків, земляних ям і нужди. Не питайте, якою ціною добралася вона додому. Бо тоді ви розстріляєте її за аморальність. Думайте, що вона жаліб-ними брехнями прикриває легковажність свою і розпусту, якщо ви самі брехун. І тоді стане одною жінкою менше».\nУже в Україні Олеся знову зустріла Христю – вона стала «жінкою фашистського ката» – італійця, капітана Антоніо Пальми.\nФон Крауз звинувачував у чомусь Антоніо Пальму, але той сказав: «Мене не можна образити тому, що на землі умерла мораль», а ще: «В цій війні не буде переможців і переможених, а будуть загинулі і уцілілі».\nПід час розмови німців у хаті раптом по-чувся голос Мини Товченика з печі (він не втримав язика за зубами). Його спіймали, але коли виводили з хати, він зміг утекти, і непомічений знову заховався за піч. Але він знову видав себе (цього разу кашлем),\nі коли до нього підійшли, він, щоб врятуватися, викрикнув: «Партизани!». Усі переля-калися, почали метушитися.\nПотім Мина Товченик переповів усе партизанам. У цей час прокурор партизанського загону Лиманчук присудив до розстрілу жінку капітана Пальми «як підлу зрадницю вітчизни». Але командир загону – старий Запорожець – вирішив спочатку «учинити допит».\nХристя розповіла, що вона втекла з поїзда, її ловили, ґвалтували, а Пальма її вря-тував, він був добрим до неї, себе називає «мученицею». Згадала, як колись питала Лиманчука, чи будуть фашисти в їхньому селі, а він сказав, що ні. «От я й осталась під німцем, повія й стерво. От ви чисті, а я ні. От ви презираєте мене, загрожуючи смертю. А я хочу вмерти, хочу! Мені гидко. Чим ви можете покарати мене? Мене життя вже так покарало, що більшої кари й не придумати».\nЛаврін впізнав Христю, відвів її в сторону і особисто запитав, чи не шпіонка вона. Вона сказав, що ні, він зрадів, і сказав, що «те все якось обійдеться». Каже, що лікарством для неї стане помста.\nЦе все Христя розповіла Олесі, коли вони зустрілися.\n«Десь далеко на сході розгортався великий бій. Гриміли гармати». Німці відступали. Люди ховалися. Радянська армія заходила в Тополівку. Серед них був і Василь Кравчина.\n«Не догоріли ще пожари, а люди кинулися вже до роботи. Уже копалися в городах. Жінки дістали вже з прихованих вузликів різне насіння і з пристрастю садили в землю».\nНімці знову спіймали Мину Товченика, він взірвав міст. Він сказав фон Краузу: «Україна, щоб ти знав – це ваша судьба. Поки горить як свічка – Гітлер дихає, потухне – витягне Гітлер ноги і ви з ним». Фон Крауз знав, що Гітлер теж так думає. Вирішили Мину повісити.\n«Коли Мину поставили під шибеницею на табурет і наділи на шию зашморг, Мина поглянув на Штігліца і на двох його катів і раптом почав співати фашистський гімн. Співав він голосно і натхненно. Правда,\nу Мини був голос не дуже красивий, слова він часом перебріхував, але мотив він за-своїв непогано. Капітан Штігліц і солдати застигли і простягли праві руки лопатами вперед» (бо таке було правило).\nІ коли він уже майже доспівав, з’явилися партизани. Мина був врятований.\nСудили фон Крауза. Лаврін: «Зрадника гадав ти знайти в батькові синів‐комуністів. Думав посіяти ворожнечу, поживитися на домашніх наших помилках? На недоумкува-тості чиновників наших заробити хотів? Ні, підла собако, ніколи! Чуєш? Ніколи! Погані ми були історики? Прощати не вміли один одному? Національна гордість не виблиску-вала в наших книгах класової боротьби? Почекай, засяє, та так засяє на весь добрий людський світ, що осліпнуть від заздрощів навіки всі твої фашистські нащадки. Цея кажу тобі, чуєш, твій ворог, Запорожець Лаврін. Я зневажаю тебе, проклятий ні-мецький йолопе! Ти не бачив найважливі-шого, що вписали ми, більшовики, в книгу боротьби, – непорушну дружбу народів!»\n«Лаврін оглянувся. Партизани стояли навколо нього – українські, російські, казахські, татарські, киргизькі його сподвижники й брати».\nКапітан Кравчина: «Кожен з нас мусить одержати дві перемоги. Перемогу над за-гарбниками‐фашистами, відчизняну спіль-ну велику перемогу. І другу перемогу свою малу – над безліччю своїх недостатків, над грубістю, дурістю, пробач мене, Сіроштане, над злом, неуважительностю і, до речі, по-ганим ставленням до жінки».\nІван Запорожець зі своєю батареєю стояв перед ворогом на смерть. Описуються бої. Німці навіть використали отруйні листівки.\nКравчина підбадьорював бійців: «Вороги наші б’ються за особисті багатства, за вла-ду над нашою землею. Наші друзі воюють\nза мир, і лад, і радості багатого, щасливого життя своїх країн і здивовано питаються один у одного по кабінетах: за що ж бо бореться українська радянська людина? За стільки, мов, доларів або марок, як німець-кий, чи не за стільки? За стільки гектарів землі, як Гітлер обіцяє кожному солдату? Ні, не за стільки, брати. Ми б’ємось за те, чому нема ціни у всьому світі, – за Батьківщину».\nНімці пішли в наступ 13 раз. Головний ні-мецький начальник вирішив вчинити психічну атаку. «Він наказав своїм солдатам ски-нути штани й сорочки і наступати в одних трусах, з реготом і співами грізних пісень».\nІ випили горілки, настояної на якомусь зіллі.\n«Даремно викликав Кравчина батарею За-порожця. Ніхто не обізвавсь. Вистріляли Запорожченкові хлопці всі покладені їм\nв житті набої, добре потрудились і попада-ли спати на віки вічні».\nГероями загинули бійці батареї сіроштана, які вдягнули на себе міни і пішли на ворожі танки.\nУкраїнським бійцям вдалося прорватися в тил німців. «Проходила на захід грізна артилерія. А назустріч з заростей лісних мчали вже партизани».\n«Роман Запорожець з батьком в’їжджали в рідне спалене село. За ними тягнувся обоз, поранені кричали «ура» на підводах і плакали від радості. Радість поверталась на землю».\nЛюди величали артилеристів Кравчини.\n«Олеся стояла біля криниці з відрами. Проходило військо на захід. Пили воду, зовсім вже інакше – весело».\nВасиль Кравчина повернувся до неї. «Це був він і не він. Він був інший, і не тому, що був поранений у голову і руку. Щось було\nв ньому інше, щось незмірне, невимовне. Вона перелякалась. Потім вона заплакала, як хвора, і поцілувала його поранену руку».\nВасиль: «Яка ти красива. Дивись – сива! Ти стала ще кращою. Тобі, видно, гірко жилося».\n«Потім вони обнялись. Він поцілував її руки і лице. І вона. Потім все сталося як у казці. Прийшов батько Лаврін, брат Ро-ман, прийшов Іван Запорожець, що теж оказався братом. І хоча всі вони були пора-нені, а матері, діда Демида, Савки і Григо-рія зовсім уже не було, і хата була спалена, стали укупі коло печища і в честь матері заспівали:\nОй, піду я до роду гуляти, Таж у мене увесь рід багатий.\nБув вечір. І була ніч. А рано‐вранці Олеся знов проводжала на війну весь свій рід, аби ніколи не подумали лихі люди, що не був він щедрим на кров і вогонь, послані йому ганебною історією Європи».


Підложні годинники. Ремонт годинників Київ вул. Шота Руставелі 34\nПідлоговий годинник, в силу сформованих традицій, є не тільки приладом для вимірювання часу, а й предметом інтер'єру, підкреслює соціальний статус свого господаря. Як і раніше гарні підлогові годинники можуть собі дозволити люди досить заможні. Вартість якісних підлогових годинників не може бути менше 1000 $.\nСьогодні на годинниковому ринку представлені найрізноманітніші моделі підлогових годинників, на будь-який смак і колір, сьогодні підлогові годинники не складно підібрати практично під будь-який інтер'єр. Широко представлені як підлогові годинники у механічному виконанні, від найпростіших без додаткових функцій і бою, так і складні механічні куранти з четвертним боєм, зміною мелодій, відключенням, в тому числі і автоматичним, механізму бою в нічний час. З додатковими пристроями в виді секундних стрілок, місячних календарів, барометрів.\nПідлогові годинники з кварцовими механізмами представлені так само в дуже великому асортименті.\nЯк різновид інтер'єрних годинників, підлогові годинники багатьом зобов'язані Німеччині. Серійне виробництво підлогових годинників з початку минулого століття було налагоджено саме там. До другої світової війни найширшу популярність отримали підлогові годинники Густав Беккер (Gustav Becker). Gustav Becker були відомі і популярні ще в царській Росії, але після другої світової війни величезний потік цих підлогових годинників був завезений в Радянський Союз в якості військових трофеїв.\nВиконуючи ремонт підлогових годинників Gustav Becker, спілкуючись з власниками, часто це два - три покоління, для себе я відзначив, що підлогові годинники практично завжди викликають найтепліші, приємні спогади. Історія походження і проживання підлогових годинників в сім'ї, завжди розповідається не просто з посмішкою, а саме з радістю.\nПісля війни було налагоджено виробництво підлогових годинників на Орловському годинниковому заводі, під торговою маркою Янтар. Слід зазначити, що механізм наших підлогових годинників Янтар відрізнявся високою якістю, у виробництві механізмів для підлогового годинника в якості опорних підшипників використовувалися рубінові камені, так само як і при виробництві наручних годинників вищої категорії якості.\nЗаймаючись ремонтом годинників більше двадцяти років, я ні разу не зустрічав у інших виробників підлогових годинників механізм з рубіновими опорними підшипниками. Механізм підлогових годинників Янтар Орловського годинникового заводу крім бою годин й півгодини так само відбиває чверті години. При найвищій якості механізм підлогових годинників Янтар є досить складним пристроєм.\nСьогодні лідером з виробництва не тільки годинників, але і годинникових механізмів для підлогового годинника є фірма Hermle. Hermle - гармонійно поєднує давні традиції, багаторічний досвід і сучасні технології. Сьогодні багато виробників для своїх моделей купують механізми саме у Hermle.\nШироко відома так само продукція ще однієї німецької фірми - Kieninger. Сьогодні інтер'єрні годинники Kieninger можна зустріти досить часто. Годинники Kieninger представлені не тільки різних типів - підлогові, настінні, настільні і камінні, але так само і представляють абсолютно різні стилі. Від новомодного «техно» до якісних колекцій, виконаних в антикварних стилях різних часів.\nВідносно недавно на ринку інтер'єрних годинників з'явився новий представник - американська торгова марка Howard Miller. Продукція бренду Howard Miller представлена так само колекціями морських хронометрів, вітринних і вуличних годинників. Різноманітність представників годинникового ринку, здоровий дух конкуренції, як завжди дуже позитивно позначається на якості годинників та супутніх товарів і послуг, ще більш вигідними ціновими пропозиціями для покупців.\nЯк сучасні підлогові годинники, так і їх антикварні предки це ще й різновид інвестицій. Підлогові годинники з часом зростають в ціні, це безсумнівно найцінніший подарунок, дуже якісне придбання При належному догляді підлогові годинники прослужать сотні років, про це сьогодні можна говорити з упевненістю підтвердженої практикою.


Що Путін пообіцяв Меркель в обмін на здачу України | Dsnews\nПонедельник, 14 Июля 2014, 16:54\nЯк би це парадоксально не звучало, але Кремль не пообіцяв нічого. Канцлер здалася майже без бою\nЗаява канцлера Німеччини про те, що Україна повинна домовлятися з бойовиками про перемир'я самостійно - стала громом серед ясного неба для всіх нас. Багато хто почав шукати конспірологічні причини, почали говорити про те, що Путін пообіцяв Меркель і т.д. Насправді - Путін не міг нічого їй пообіцяти. І суть усних домовленостей може зводитися лише до того, що Росія не буде претендувати на сусідні області і зупиниться на Донбасі. Говорити про щось інше - просто смішно. Знижка на газ? Навряд. Дозвіл на участь в розробці газових чи інших родовищ Росії? Можливо, але малоймовірно. Насправді Путіну нема чого пропонувати Меркель, крім дружби проти США. Але настільки демонстративно Меркель не зможе розвернутися.\nЗаява Меркель була зроблена від безвиході. Вона розуміє, що вести переговори з Путіним немає сенсу, бо він бреше. Тиснути санкціями третього рівня, вона все ще не готова. Всередині Німеччини теж багато хто не розуміє, навіщо так активну витупатися за Україну.\nМеркель прийняла рішення все звалити на Україну - Ваша проблема, ви її і вирішуйте. А ми (німці, французи, та ін.) поки почекаємо і подивимося. Якщо Путін зовсім знахабніє - придумаємо, якісь квазірішення. Якщо трохи заспокоїться, то спробуємо про щось домовлятися.\nАнгела Меркель - розумний і досвідчений політик. Вона не може не розуміти, що така позиція ні до чого хорошого не призведе. Але сьогодні вона вирішила знову почекати - війна далеко, воюють на чужій території. Нехай цим, якщо захочуть займуться американці. Вона ж, з виглядом добропорядної дами буде говорити про проблеми української влади. І очевидно мовчазно підтримає створення Придністров'я-2. Адже Путін їй пообіцяв, що далі рухатися не буде.\nВ Кремле пожаловались на "замороженную" подготовку к встрече Путина и Трампа 23 Мая, 17:12 92\nВ Кремле рассказали, о чем будет говорить Путин с Макроном 23 Мая, 16:45 65\nПутин может уступить: В РФ рассказали, почему Сенцов вовремя начал голодовку 23 Мая, 14:15 159


У храмах Львова продовжують допомагати війську | Новини Львова\nУ храмах Львова продовжують допомагати війську\n12:41 17 листопада 2015 р.\nЗадля сприяння армії об’єдналися священики, прихожани та волонтери.\n«У храмах Львова допомагають українському війську повідомили сьогодні, 17 листопада, на інформаційному порталі пасторального та соціального служіння капеланів Львівської архиєпархії УГКЦ «Капеланство.info», де також розповіли:\n«У час неоголошеної війни, період втрат та випробувань, Церква не тільки не залишилась осторонь людського горя, а й зробила вагомий внесок у підтримку наших захисників. Задля допомоги рідній армії в багатьох храмах Львова об’єднались священики, прихожани та волонтери: разом вони віддано працюють, аби наші військові мали усе необхідне. Відтак у цьому матеріалі на прикладі чотирьох львівських греко-католицьких храмів ми спробуємо показати, наскільки активною є позиція Церкви, як вона підтримує наших оборонців не лише молитвою, а й своєю щоденною працею.\nКоли розповідати про спільноту цієї церкви та її активну позицію, то не зовсім правильно починати із періоду АТО. Адже активними вони були завжди: чи то в час Помаранчевої революції, чи під час Революції Гідності.\nВже тоді прихожани разом зі священиками допомагали, чим могли: робили збірки, передавали речі, харчі, самі брали участь у цих подіях. Коли ж розпочалась війна, то вони також відразу ж організувались задля підтримки армії.\nНастоятель храму, отець Орест Фредина, розповів: «На сьогодні ми зібрали близько двох мільйонів гривень для наших захисників. За ці кошти ми закупляли усе необхідне для військових: один далекомір, сім машин, шість тепловізорів, відеокамери, генератори, каски кевларові, бронежилети та багато всього іншого».\nЗа словами священика, ця сума насправді є більшою, бо тут не враховано ті кошти, які спільнота храму передавала на лікування окремих учасників АТО. Допомагали не лише грішми, а й своєю щоденною працею: вже понад рік у храмі щодня збираються люди й плетуть маскувальні сітки для армії. Крім того, тут збирали карімати, спальні мішки, різні речі для військових, шили флісові куртки та штани.\nА ще спільнота храму минулого року організовувала дуже світлу акцію до дня святого Миколая: у церкві роздавали рецепт печива та формочки «миколайків». Тоді прихожани напекли дуже багато печива, яке передали нашим військовим.\nСвященик розповів також: «Найважливіше для хлопців на передовій – розуміти, що про них пам’ятають.Тому ті «миколайки» були особливо цінними і, мабуть, кращими від того, що можна придбати в магазині. Грішми такого не зробиш, а працею серця – так».\nОтець Орест Фредина переконаний: «Наш народ є дуже добрим. Я зауважив, що коли ми збірку робимо на якусь потребу, то ті люди, які дуже скромно живуть, готові віддавати усе. Ми втричі збідніли, але в людей все одно величезне серце».\nХрам Вознесіння Господнього на вулиці Володимира Великого відкрив свої двері та серце волонтерам, тому вже майже впродовж двох років є своєрідною домівкою організації «Кухня барикад». У час Революції Гідності львівські активісти створювали блокпости, щоб не дозволити вивезти з міста зброю та військових, які мали б на Майдані виступати проти народу.\nТоді зародилась «Кухня барикад»: небайдужі люди готували чай, каву, перекус для тих, хто чергував на блокпостах. Однак їм було потрібне приміщення, тому волонтери звернулись до настоятеля храму Вознесіння – отець Володимира Фарата, адже він разом з іншими священиками також не залишався осторонь.\nНастоятель розповів: «Спочатку два-три рази в тиждень, а згодом майже щодня ми ходили сюди, підтримували людей, благословляли їх свяченою водою».\nВідтак, священик пристав на пропозицію і в одному з приміщень цього храму розмістились волонтери, які й і вдень, і вночі далі готували їжу. Активістки Оля Вірт та Надія Красівська розповіли: «Тоді доводилось спати по дві години в добу: «Оскільки вдень ми були на роботі, то сюди на чергування приходили зазвичай в нічну зміну. Готували їжу та розвозили її».\nПісля Революції у діяльності «Кухні барикад» була своєрідна перерва, проте коли розпочалась війна, то вони знову взялись до активної роботи, але потреби були вже іншими. Тому активісти почали плести сітки. Волонтерка Оля розповіла: «Була зима і ми просили людей приносити білі простирадла. Люди настільки багато принесли, що ми потім шукали тих, хто їздить в АТО, аби передати ці нові простирадла в госпіталі для військових».\nТепер щодня, окрім неділі, волонтери збираються вечорами й разом працюють для армії. Отець Володимир Фарат розповів: «Усе це організовують активні волонтери, проте і прихожани храму також долучаються та допомагають тим, чим можуть: плетуть сітки, приносять продукти, одяг, медикаменти. Ми не одну збірку зробили. Ви собі лише можете уявити, наскільки жертовними є наші люди. На потреби армії вони давали в 5-6 разів більше, ніж завжди».\nОкрім того, спільнота цього храму разом з іншими церквами робили збірку на броньовану машину швидкої допомоги. Постійно як є певна потреба, волонтери та священик роблять усе для того, аби допомогти.\nОрганізували також тут збір пластикових кришок на протези, на Великдень провели збір пасок і шинок, які волонтер Наталя Ребро відвезла на передову. Настоятель каже, що церква завжди має бути з народом, навіть більше – бути в авангарді й підтримувати свою армію.\nХрам святих Володимира і Ольги: наш обов’язок – підтримувати і ми намагаємось виконувати його\nНастоятель церкви святих Володимира й Ольги, отець Богдан Чабан, запевнив: «Ми робимо те, що повинні чинити й не хочемо ніякої похвали».\nІ справді – спільнота цього храму активно підтримує українське військо, але воліє про це краще мовчати. А розпочали вони свою таку активну діяльність в часи Революції Гідності. Тоді у храмі робили збірки та передавали ті кошти на потреби Майдану. Загалом тоді вони пожертвували близько 100 тисяч гривень.\nКоли ж загострились події на сході нашої держави, то у храмі активісти почали плести сітки та роблять це до сьогодні. Це була ініціатива волонтерів, які постійно підтримують зв'язок з бійцями, але долучаються і прихожани\nОтець Богдан розповів також: «Ми зробили спеціальний каркас і просимо прихожан приносити матеріал, приходити плести, адже наша армія має бути захищена».\nФактично кожного тижня у неділю в храмі священики оголошують, що наші захисники й далі потребують нашої допомоги та молитви. Саме тому тут постійно організовують збірки, під час яких кожного разу вдається зібрати 4-6 тисяч гривень. А загальна сума зібраних пожертв за цей час сягає близько мільйона гривень.\nОдин зі священиків храму, отець Олег Сухінський, який сам був певний час в зоні АТО, постійно підтримує контакт з волонтерами й військовими, тому за ці зібрані кошти закупляють усе необхідне. Як розповіли у церкві, спочатку більшість пожертв йшла на бронежилети, форму для бійців, наплічники, тепловізори, каски.\nАле за цей час ситуація дещо змінилась, тому зараз в основному закупляють продукти, медикаменти, теплий одяг, пальне для волонтерів, які везуть усі речі на передову. Частина коштів йде на лікування поранених захисників.\nТакож при церкві є різні спільноти, які теж у свій спосіб підтримують армію. Зокрема, спільнота «Благословення» організовувала благодійні ярмарки, частину виручених коштів передавала на потреби армії.\nЩе одна спільнота «Довіра» теж постійно підтримувала контакт із військовими, адже там на передовій був і їхній довірянин. Настоятель храму розповів: «Насправді люди є дуже жертвенними та добрими. Звісно, бувають і часи спаду активності. Тоді ми наголошуємо, що хоч є затишшя, але армія наша далі на місцях, в окопах, в холоді й потребує нашої допомоги. Військових потрібно підтримувати, аби вони мали усе необхідне. Ми так старались робити й робитимемо це далі».\nУ храмі Климентія Папи на вулиці Генерала Чупринки у Львові ось уже понад рік розміщена своєрідна штаб-квартира «Hand made по-львівськи для армії руками волонтерів». Тут волонтери цієї групи плетуть маскувальні сітки, шиють балаклави, рукавиці, маскхалати, шкарпетки, щотижня організовують збірку солодкої випічки для наших військових.\nНастоятель храму, отець Юрій Хамуляк, розповів: «Ми шукали якийсь спосіб допомоги, але коли прийшла дівчина і сказала, що хоче таке зорганізувати, ми зрозуміли, що це саме те, що шукали».\nВідтак, ще у вересні минулого року на подвір’ї храму вперше зібрались волонтери, щоб плести сітки для військових. Але коли кількість людей зросла, для їхньої праці виділили каплицю при храмі. І з того часу вони не зупиняються, а навпаки – збільшили асортимент робіт, знайшли додаткові приміщення для праці. І від початку історії до активістів долучилось чимало прихожан храму.\nПроте спільнота церкви допомагати почала ще раніше, коли почалась Революція Гідності. Священик розповів також: «Бажання служити закладене в кожній спільноті, і в їхній зокрема. Прикладом може бути історія хлопця, який працює в соціальній службі при храмі. Під час Революції він був важко поранений і потрібні були кілька операцій: Ми дали клич, що потрібно його рятувати й зібрали дуже велику суму. Слава Богу, повернувся здоровий, живий, все добре».\nНа думку отця Юрія, церква – не храм, а спільнота людей, які вірять, люблять і через цю любов служать. У людей вже є бажання допомагати, а одне із завдань священика – зробити умови, щоб вони могли це прагнення зреалізувати.\nІ вони роблять усе для цього. Зокрема, минулого року до дня святого Миколая організували акцію для дітей зі сходу. У храмі священики розмістили листи, які дітки з Дебальцеве і Вуглегірська писали до Миколая. А прихожани храму готували подарунки.\nНастоятель храму розповів також: «Попри те, що у нашій парохії живуть далеко не найбагатші люди, і зараз складна матеріальна ситуація, але ці подарунки були надзвичайні, люди останнє вкладали: хтось просив велосипед – був велосипед, просили комп’ютер – приносили його, писали про телефон – давали діточкам телефон. Але, на превеликий жаль, двоє цих діточок загинули під час бомбардувань».\nЦього року священик планує знову організувати якусь подібну акцію, але цього разу вже для дітей Львова та Львівщини, батько яких загинув в АТО. А крім того, в перспективі спільнота храму має дуже амбітний проект – планують створити в окремих приміщеннях храму реабілітаційний центр, де можна буде отримати і психологічну, і фізичну підтримку.\nОтець Юрій Хамуляк розповів також, що вони вже обговорили це питання з Українським католицьким університетом і почали робити перші реальні кроки для реалізації ідеї, й додав:«Якщо все вдасться, то з Божою допомогою за рік-два центр почне діяти та надавати допомогу».\nПро це повідомили сьогодні, 17 листопада, на інформаційному порталі пасторального та соціального служіння капеланів Львівської архиєпархії УГКЦ «Капеланство.info», де також опублікували світлини з храмів.


Реформи Петра » Українські реферати\n.................................................. ..........................< br>.................................................. .. 2\nI. Причини, сутність і проведення реформ\n.................................................. .............. .... 3\n-Історичні умови і передумови петровських реформ\n.......................... ... ... ... .... 3\n.................................................. ..........................< br>...................... ... ... ... .. 4\n-Реформа органів влади і управління\n.................................................. ........... ... ... ... ... 5\n-Реформа станового устрою російського суспільства\n..................................... ... ... ... .... 6\n.................................................. ..........................< br>.................. ... ... ... .. 6\n-Реформа в галузі культури і побуту\n.................................................. ............... ... ... ... .... 7\nII. Реформи: значення, результати та наслідки\n.................................................. ... ... ... 8\n-Протиріччя в реформаторської діяльності Петра\n................................. ... ... ... ... .. 8-\nСоціально-економічний розвиток і політика уряду в першій чверті XVIII ст.\n.................................................. ..........................< br>.................................. .... 9\nIII. Петровські реформи у часовій перспективі\n................................................. ... . 16\n-Сучасні аспекти реформ\n... ... .. 16\n-Реформи Петра і особливий шлях Росії\n.................................................. .......... ... ... ... ... .17\n.................................................. ........................ ....\n"Він сподівався грозою влади викликати самодіяльність у поневоленоїсуспільстві і через рабовласницьке дворянство встановити в Росіїєвропейську науку, народну освіту як необхідна умовагромадської самодіяльності, хотів, щоб раб, залишаючись рабом,діяв свідомо і вільно. Спільна дія деспотизму ісвободи, просвіти та рабства - це політична квадратура кола,загадка, що дозволялися у нас з часів Петра два століття і досінедозволені ".\nВже сучасники Петра I розділилися на два табори: прихильників ісупротивників його перетворень. Спір продовжувався і пізніше. У XVIII ст. М.\nВ. Ломоносов славив Петра, захоплювався його діяльністю. А пізніше історик\nКарамзін звинувачував Петра в зраді "істинно російською" початків життя, а йогореформи назвав "блискучою помилкою".\nЧорного, ні до Балтійського, через які могла б розвивати зовнішнюторгівлю. Не мала тому Росія і власного військового флоту, якийохороняв б її рубежі. Сухопутна армія будувалася за застарілими принципами іскладалася головним чином з дворянського ополчення. Дворяни неохочепокидали свої маєтки для військових походів, їх озброєння і військовавишкіл відставала від передових європейських армій.\nМіж старим, родовитих боярством і служивий людьми дворянами йшлазапекла боротьба за владу. У країні відбувалися безперервні повстанняселян і міських низів, які боролися і проти дворян, і протибояр, тому що вони всі були феодалами-кріпосниками. Росія привертала до себежадібні погляди сусідніх держав - Швеції, Речі Посполитої, якіне проти були захопити і підпорядкувати собі руські землі.\nНеобхідно було реорганізувати армію, побудувати флот, опанувати узбережжям моря, створити вітчизняну промисловість, перебудувати системууправління країною.\nДля корінної ломки старого укладу Росії потрібен був розумний і талановитийкерівник, непересічна людина. Таким виявився і Петро I. Петро нетільки збагнув веління часу, а й віддав на службу цього велінням весьсвій неабиякий талант, завзятість одержимого, притаманне російській людинітерпіння і вміння надати справі державний розмаху. Петро владновторгався в усі сфери життя країни і набагато прискорив розвиток почав,отриманих у спадок.\nГоловна відмінність Петровських перетворень від реформ попереднього інаступних часів полягала в тому, що Петровські носили всеосяжнийхарактер, охоплювали всі сторони життя народу, в той час як іншівпроваджували нововведення, що стосувалися лише окремих сфер життя суспільства ідержави\nМи, люди кінця XX століття, не можемо повною мірою оцінити вибуховоюефект Петровських реформ в Росії. Люди минулого, XIX століття, сприймалиїх гостріше, глибше. Ось що писав про значення Петра сучасник Пушкінаісторик М. Н. Погодін в 1841 році, тобто майже півтора століття післявеликих реформ першій чверті XVIII століття: "У руках (Петра) кінці всіхниток наших з'єднуються в одному вузлі. Куди ми ні оглянемося, скрізьзустрічаємося з цієї колосальної фігурою, яка кидає від себе довгутінь на все наше минуле і навіть застує нам давню історію, яка всправжню хвилину все ще ніби тримає свою руку над нами, і якій,здається, ніколи не втратимо ми з уваги, хоч би як далеко пішли ми вмайбутнє ".\nСтворена в Росії Петром пережило і покоління Погодіна, і наступніпокоління. Наприклад, останній рекрутський набір відбувся в 1874 році, т.тобто через 170 років після першого (1705). Сенат проіснував з 1711 поГрудень 1917, тобто 206 років; синодальне пристрій православноїцеркви залишалося незмінним з 1721 по 1918 р., тобто протягом 197 років,система подушної подати було скасовано лише в 1887 р., тобто 163 рокупісля її введення в 1724 р. Інакше кажучи, в історії Росіїми знайдемо трохи свідомо створених людиною інститутів, якіпроіснували б так довго, надавши настільки сильний вплив на всісторони суспільного життя. Більш того, деякі принципи і стереотипиполітичної свідомості, вироблені або остаточно закріплені за\nПетре, живучи до сих пор; часом в нових словесних одязі вони існуютьяк традиційні елементи нашого мислення і суспільної поведінки.\nІсторичні умови і передумови петровських реформ\nРосія була відсталою країною. Ця відсталість представляла собою серйознунебезпеку для незалежності російського народу.\nСлід зазначити, що до цього часу історії нашої країни вже відбулисязначні зрушення в її розвитку.\nВиникли перші промислові підприємства мануфактурного типу, росликустарні промисли, ремесла, розвивалася торгівля сільгоспкультурпродуктами. Безперервно зростала суспільне і географічне розділенняпраці - основа склався і розвивається всеросійського ринку. Містовідокремлювався від села. Виділялися промислові і землеробські райони.\nУ другій половині XVII століття починає змінюватися характердержавного ладу на Русі, все більш виразно оформлюєтьсяабсолютизм. Одержали подальший розвиток російська культура і науки:математика і механіка, фізика і хімія, географія і ботаніка, астрономіяі "рудознатство". Козаки-землепрохідці відкрили ряд нових земель в\nБєлінський був правий, коли говорив про справи і людей допетровській Росії:\n"Боже мій, які епохи, які особи, нехай їх стало б кільком Шекспіра і\nВальтера Скотта! "\nXVII століття було часом, коли Росія встановив постійне спілкування з\nРосії грандіозні реформи Петра. Реформи Петра була підготовленавсієї попередньої історій народу, "були потрібні народом". Уже до Петранаписана була досить цільна перетворювальна програма, багато в чомузгоджувалася з реформами Петра, в іншому йшла навіть далі їх.\nПідготовляли перетворення взагалі, яке при мирному ході справмогло розстрочити на цілий ряд поколінь. Реформа, як вона була виконана\nПетром, була його особистою справою, справою нечувано насильницьким і, проте,мимовільним і необхідним. Зовнішні небезпеки держави випереджалиприродне зростання народу, закосневшего у своєму розвитку. Оновлення Росіїне можна було надавати поступової тихій роботі часу, непідштовхуваний насильно.\nСлід зазначити, що основною рушійною силою петровських реформ сталавійна.\nУ цей період відбувається докорінна реорганізація збройних сил. У Росіїстворюється потужна регулярна армія і в зв'язку з цим ліквідуєтьсяпомісне дворянське ополчення і стрілецьке військо. Основу армії сталискладати регулярні піхотні та кавалерійські полки з однаковимштатом, обмундируванням, озброєнням, що здійснювали бойову підготовку вВідповідно до общеармейскімі статутами. Головними з них були Військовий\nВ армії було вперше проведено підключення холодної та вогнепальноїзброї - до рушниці був примкнуть багнет, що значно посилило вогневу іударну міць війська.\nРеформи органів влади і управління\nЗ 1708 року Петро I почав перебудовувати старі установи та замінювати їхновими, у результаті чого склалася наступна система органів влади іуправління.\nЗамість застарілої системи переказів було створено 12 колегій, кожна зякі відала певною галуззю чи сферою управління і підпорядковувалась\nУ 1708 - 1709 рр.. була розпочата перебудова органів влади та управління намісцях. Країна була розділена на 8 губерній, розрізнялися за територією ікількості населення.\nНа чолі губернії стояв призначається царем губернатор, зосереджували у своїх руках виконавчу і службову владу. При губернаторовііснувала губернська канцелярія. Але становище ускладнювалося тим, щогубернатор підкорявся не тільки імператора і Сенату, а й усім колегіям,розпорядження та укази яких нерідко суперечили один одному.\n50. На чолі провінції стояв воєвода з провінційної канцелярією приньому. Провінції у свою чергу ділилися на дистрикти (повіти) з воєводою іповітової канцелярією. Після введення подушної подати були створені полковідіскріти. Квартирували в них військові частини спостерігали за збором податків іприпиняли прояви невдоволення і антифеодальні виступу.\nПетро ставив собі за мету створення могутнього дворянської держави.\nДля цього потрібно було поширити серед дворян знання, підвищити їхкультуру, зробити дворянство підготовленим і придатним для досягнення тихцілей, які ставив перед собою Петро. Тим часом, дворянство вздебільшого не було підготовлено до їхнього розуміння і здійснення.\nПетро домагався того, щоб все дворянство вважало "государеву службу"своїм почесним правом, своїм покликанням, вміло керувати країною іначальствувати над військами. Для цього потрібно було насампередпоширити серед дворян освіту. Петро встановив нову обов'язокдворян - навчальну: з 10 до 15 років дворянин повинен був вчитися "грамоти,цифр та геометрії ", а потім мав іти служити. Без довідки про\nЦерковна реформа означала ліквідацію самостійної політичної роліцеркви. Вона перетворювалася на складову частину чиновницько-бюрократичногоапарату абсолютистського держави. Паралельно з цим державапосилило контроль за доходами церкви і систематично вилучаласязначна їх частина на потреби казни. Ці дії Петра I викликалиневдоволення церковної ієрархії і чорного духовенства і стали однією зголовних причин їх участі у всякого роду реакційних змови.\nПетро здійснив церковну реформу, що виразилася в створенні колегіального\n(синодального) управління російською церквою. Знищення патріаршествавідображало прагнення Петра ліквідувати немислиму за самодержавствапетровського часу "княжу" систему церковно?? влади. Оголосивши себефактично главою церкви, Петро знищив її автономію. Більше того, віншироко використовував інститути церкви для проведення поліцейської політики.\nПіддані, під страхом великих штрафів, що були зобов'язані ходити до церкви ікаятися на сповіді священику в своїх гріхах. Священик, також згідно ззакону, був зобов'язаний доносити владі про все протизаконний, що ставвідомим на сповіді. Перетворення церкви на бюрократичну контору,що стоїть на охороні інтересів самодержавства, яка обслуговує його запити,означало знищення для народу духовної альтернативи режиму та ідеям,що йде від держави. Церква стала слухняним знаряддям влади і тим самимбагато в чому втратила повагу народу, згодом так байдуже дививсяі на її загибель під уламками самодержавства, і на її руйнування храмів.\nГоловним змістом реформ у цій галузі було становлення і розвитоксвітської національної культури, світської освіти, серйозні змінив побуті та вдачі, які здійснюються у плані европізаціі.\nПетро I в 1708 р. ввів новий цивільний шрифт, що прийшов на зміну старому Кирилівського півуставом. Для друкування світської навчальної, наукової,політичної літератури та законодавчих актів були створені новідрукарні в Москві та Петербурзі.\nРозвиток друкарства супроводжувалося початком організованоюкниготоргівлі, а також створенням і розвитком мережі бібліотек. З 1702г.систематично виходила перша російська газета "Ведомости".\nУ цей період написано ряд важливих праць з історії, а створена Петром I\nКунсткамера поклала початок збору колекцій історичних і меморіальнихпредметів і рідкісних речей, зброї, матеріалів з природничих наук і т. д.\nЛогічним підсумком усіх заходів у галузі розвитку науки і освітибуло заснування в 1724 р. Академії наук у Петербурзі.\nЗ першої чверті XVIII ст. здійснювався перехід до містобудуванняі регулярної плануванні міст. Вигляд міста стали визначати вже некультова архітектура, а палаци та маєтки, будинки урядовихустанов та аристократії.\nУ живописі на зміну іконопису приходить портрет. До першої чверті XVIIIв. відносяться і спроби створення російського театру, у цей же час булинаписані перші драматургічні твори.\nПетро I заснував асамблеї з обов'язковою присутністю на них жінок, щовідображало серйозні зміни їх положення в суспільстві. Установаасамблей започаткувало утвердження в середовищі російського дворянства "правилхорошого тону "і" шляхетного поведінки в суспільстві ", вживанняіноземного, переважно французької, мови.\nЗміни в побуті і культурі, які відбулися в першій чверті XVIIIв., мали велике прогресивне значення. Але вони ще більше підкреслюваливиділення дворянства в привілейований стан, перетвориливикористання благ і досягнень культури в одну з дворянських становихпривілеїв і супроводжувалося широким поширенням галломаніі,презирливого ставлення до російської мови та російської культури в дворянськійсередовищі.\nПротиріччя в реформаторської діяльності Петра\nУ країні не лише зберігалися, але зміцнювалися і пануваликріпосницькі відносини з усіма супроводжували їм породженнями як уекономіці, так і в області надбудови. Однак зміни в усіх сферахсоціально-економічного і політичного життя країни, поступовонакопичувалися і назрівають у XVII столітті, переросли в першій чверті\nПриродно, всі ці зміни відбувалися на феодально -кріпосницької основі. Але сам цей лад існував вже в абсолютноінших умовах. Він ще не втратив можливості для свого розвитку. Більшетого, темпи і pазмах засвоєння ним нових територій, нових сфер економікиі продуктивних сил значно зросли. Це дозволяло йому вирішувати давноназрілі загальнонаціональні завдання. Але форми, в яких вони вирішувалися,цілі, яким вони служили, все більш виразно показували, що зміцнення ірозвиток феодально-кріпосницького ладу при наявності передумов длярозвитку капіталістичних відносин перетворюються на головне гальмо дляпрогресу країни.\nСкладність і суперечливість розвитку Росії в цей період визначили ісуперечливість діяльності Петра і здійснених ним реформ. З одногобоку, вони мали величезний історичний сенс, тому що сприялипрогресу країни, були націлені на ліквідацію її відсталості. З іншогобоку, вони здійснювалися кріпосниками, кріпосницькими методами ібули спрямовані на зміцнення їх панування. Тому прогресивніперетворення петровського часу з самого початку несли в собіконсервативні риси, які в ході подальшого розвитку країнивиступали все сильніше і не могли забезпечити ліквідацію соціально -економічної відсталості. У результаті петровськіх перетворень Росіяшвидко наздогнала ті європейські країни, де збереглося пануванняфеодально-кріпосницьких відносин, але вона не могла наздогнати тобтокраїни, які стали на капіталістичний шлях розвитку.\nПеретворювальна діяльність Петра відрізнялася нестримною енергією,небаченим розмахом і цілеспрямованістю, сміливістю у ламанні віджилихустанов, законів, підвалин і укладу життя і побуту. Чудово розуміючи важливезначення розвитку торгівлі і промисловості, Петро здійснив рядзаходів, які задовольняли інтереси купецтва. Але він же зміцнював ізакріплював кріпаки порядки, обгрунтовував режим самодержавного деспотизму.\nНе було і не могло бути заздалегідь розробленого загального плану реформ.\nВони народжувалися поступово, і один породжувала іншу, Задовольняючивимогам даного моменту. І кожна з них викликала опір збоку самих різних соціальних верств, викликала невдоволення, приховане івідкритий опір, змови і боротьбу, що відрізняється крайнімжорстокістю.\nСоціально-економічний розвиток та соціальна політика уряду в першій чверті XVII ст.\nКінець XVII-перша чверть XVIII ст. не внесли скільки-небудь істотних змін у систему землеробства, незмінними залишалися знаряддяпраці, агротехніка і сільськогосподарські культури. Виробництвосільськогосподарських продуктів зростало за рахунок оранки та включення допостійну обробку нових територій на півдні та сході країни.\nЗ метою підвищення податків було проведено перепис усього податногонаселення і введена Подушна подати, яка змінила об'єкт оподаткування,подвоїла суму стягується з населення податків.\nСелянин крім подушної подати платив ще величезне числовсіляких податків і зборів, покликаних поповнити спорожнілу врезультаті воєн скарбницю, а також витрати на створення громіздкого ідорогого апарату влади і управління, регулярних армії і флоту і т.п.\nУ промисловості Росії в цей період відбувся справжній стрибок, вирославелика мануфактурна промисловість, головними галузями якої булиметалургія і металообробка, суднобудування, текстильна та шкірянапромисловість.\nОсобливістю зовнішньої торгівлі Росії цього періоду було те, що вивезення,складав 4,2 млн. руб., удвічі перевищував ввезення.\nІнтереси розвитку промисловості і торгівлі, без якихкріпосницьке держава не могла успішно вирішувати поставлені перед нимзавдання, визначали його політику відносно міста, купецтва іремісничого населення. Населення міста поділялося на "регулярне",володіла власністю, і "нерегулярне". У свою чергу, "регулярне"поділялося на дві гільдії. До першої відносилися купці і промисловці, а додруга-дрібне купецтво і ремісники. Правом вибору в міськіустанови користувалося тільки "регулярне" населення.\nІдея про людську, а не богоданной природі держави породжувалауявлення про те, що держава - це і є той ідеальнийінструмент перетворення суспільства, виховання доброчесного підданого,ідеальний інститут, за допомогою якого можна досягти "загального блага" --бажаною, але постійно, що минає, як лінія горизонту, цілі людства.\nГідний згадки і відомий механіцизмом мислення людей петровськіхчасів у підході до суспільства, людини і природи. Видатні успіхи точних,природничих наук дозволяли трактувати суспільне життя як процес,близький до механічного.\nВсі ці ідеї та образи з різним ступенем абстракції та спрощення малишироке ходіння в європейському суспільстві, і разом з ідеями реформ (адеякі з них навіть раніше) досягли Росії, де, видозмінившись підвпливом російських умов, стали елементами політичної свідомості.\nПромислове будівництво Петровської епохи проходило небаченимитемпами: за першу чверть XVIII ст. виникло не менше 200 мануфактур замість15-20 тих, які існували в кінці XVII в.Характернейшая особливістьекономічного буму початку XVIII ст. полягала в визначальної ролісамодержавного держави в економіці, його активній і глибокомупроникнення в усі сфери господарського життя. Панували в Європіекономічні концепції меркантилізму виходили з того, що основоюбагатства держави, необхідною умовою його існування єнакопичення грошей за рахунок активного балансу торгівлі, вивезення товарів начужі ринки і перешкоджання ввезення іноземних товарів на свій ринок.\nВже одне це саме по собі передбачало втручання держави у сферуекономіки. Заохочення одних - "корисних" видів виробництва, промислівтоварів - тягло за собою обмеження чи навіть заборона інших -\n"шкідливим" з точки зору держави.\nАле важливіше інше - в російських умовах не тільки і не стількиконцепції меркантилізму зумовили вибір напрямкулення економічноїполітики, характерної для початку XVIII ст. Найсильнішим стимуляторомдержавного будівництва і в цілому втручання держави векономічну сферу стало невдалий початок Північної війни 1700-1721 рр..\nУ створеній за короткий час державної промисловостівідпрацьовувались принципи і прийоми управління економікою, характерні длянаступних років і незнайомі Росії попередньої доби.\nСхожа ситуація виникла і в торгівлі. Створюючи власнупромисловість, держава створювала (точніше - різко посилювало) івласну торгівлю, прагнучи отримати максимум прибутку з ходових товарівусередині країни та експортних товарів при продажі їх за кордоном. Державазахоплювало торгівлю примітивним, але дуже ефективним способом --введенням монополії на заготівлю і збут певних товарів, причому колотаких товарів постійно розширювався. Серед них були сіль, льон, шкіра,пенька, сало, віск і багато інших. Встановлення державної монополіївело до волюнтаристського підвищення цін на ці товари усередині країни, анайголовніше - до обмеження, регламентації торговельної діяльностіруських купців. Наслідком стало розлад, дезорганізація вільного,заснованого на ринковій кон'юктури торгового підприємництва. Упереважній ряді випадків введення державної монополії означалопередачу права продажу монополізованому товару конкретномувідкупники, який виплачував у скарбницю відразу велику суму грошей, а потімпрагнув з лихвою повернути їх за рахунок споживача або постачальникасировини, вздувая ціни і знищуючи на корені своїх конкурентів. Петровськаепоха залишилася в історії російського купецтва як справжнє лихоліття.\nРізке посилення прямих податків і різних казенних "служб" - примитницях, питних зборах і т. д. - з купців як найбільш заможноїчастини городян, насильницьке сколачіваніе торгових компаній (формиорганізації торгівлі, яка здавалася Петру найбільш придатною вросійських умовах) - це тільки частина засобів і способів примусу,які Петро застосував до купецтва, ставлячи головною метою отримати якякомога більше грошей для казни.\nГрубе втручання го


Мітка: домашні поради\nЯк вибрати куртку для дитини12.11.2015\nЗа вікном осінь, температура повітря поступово знижується, а це означає, що потрібно одягатися тепліше. Постають актуальні питання вибору та купівлі верхнього одягу та зимових аксесуарів. Особливо важливо вибрати якісний верхній одяг для малюків, адже, на відміну, від дорослих, не всі можуть сказати чи їм холодно/жарко, чи не промокли тощо. Тому батькам важливо потурбуватися про комфорт свого малюка і купити не просто красиву, але й функцональну річ, а допоможуть їм у цьому декілька простих порад. (більше…)\nМітки: домашні поради, поради\nЯк вибрати епілятор19.11.2013\nМітки: домашні поради, поради, що купити, як вибрати\nЯкий обрати холодильник18.07.2013\nКухня – чи не один із найважливіших куточків Вашої оселі, адже саме там відбуваються таємничі приготування найрізноманітніших смаколиків для всієї родини. І почесне місце на кухні займає, звісно, ж холодильник, адже якщо можливості сім’ї не перевищили можливостей приготувань господині, то ці смакоти потрібно десь зберігати.\nМітки: домашні поради, кухня, поради, техніка\nЛіто. Хто відпочивати, а хто працювати. Найбільша кількість ремонтів припадає саме на цю спекотну пору року. Ремонт готує наші оселі до осені, зими й весни. (більше…)\nМітки: домашні поради, літні статуси, поради\nМікрохвильова піч – найзвичайніший предмет побутової техніки, до якого ми звикли і який допомагає нам готувати їжу, полегшуючи і пришвидшуючи цей процес. Але мало хто знає, що крім розігріву і приготування їжі, мікрохвильовка може бути використана і для інших цілей. (більше…)\nМітки: домашні поради, поради господині, поради домогосподарці


Гурток програмування «IT-ідея»\nГоловною метою гуртка є навчити дітей творчо підходити до вирішення різних задач та завдань, створювати власні алгоритми та реалізовувати їх за допомогою мови програмування Python …\nУ гуртку займаються конструюванням власних та моделюванням спортивних літаючих моделей. Навчаються діти віком від 10 років. Гуртківці приймають участь у змаганнях, отримують спортивні розряди, знайомляться з багатьма чоловічими професіями.\nДо гуртка приймаються діти з 2-го по 6-й класи. Заняття проходять 2 рази на тиждень. Навчаючись у цьому гуртку, діти практично оволодівають англійською мовою як засобом спілкування. …\nВ гуртку відбувається навчання українській народній вишивці, як сучасній так і старовинній. Основним складом гуртківців є початкові класи …\nГурток вокального мистецтва "Джерело"\nГурток для дітей віком від 6 до 16 років. Профіль навчання: академічний та естрадний вокал; хоровий спів; основи теорії музики; сценічний рух …\nСпортивний бальний танець для дітей віком від 5 до 17 років. …\nМетою гуртка на основному рівні навчання є удосконалення мовного апарату та емоційної виразності дитини, оволодіння сценічним рухом, ознайомлення гуртківців з основними жанрами театрального мистецтва. …\nТворче об’єднання образотворчого мистецтва «Ескіз»\nГурток образотворчоого мистецтва. Вік дітей від 8 до 18 років. …\nНародний художній колектив ТО "Журавлик"\nНавчаючись у гуртку, діти оволодівають японським мистецтвом орігамі - складання фігурок з паперу прямокутної форми. Вік дітей від 5 до 18 років. …\nГурток працює за двома напрямками: виготовлення м'яких іграшок, або малювання. Вік вихованців: початкові класи школи, від 6 до 11 років. …\nВік дітей: 7-11 років (2-5 класи). Розвиток лідерських якостей, упевненості в собі, вміння вести за собою інших – це ті якості, вміння і навички, які потрібно формувати і розвивати. В силу різних обставин ми не завжди знаємо, як це зробити. Саме на допомогу активним учням, які прагнуть бути впевненими в собі, розвивати лідерські якості, комунікативні навички і організаторські здібності, розроблено тренінгову програму «Зростаю. Розвиваюсь. Змінююсь!». …\nЗрости в собі лідера\nВік дітей: 10-15 років (учні 5-9 класів). Мета програми сприяти розвитку лідерських якостей вихованців шляхом самопізнання, формування ключових компетентностей та навичок ефективної комунікації, навичок, сприятливих для здоров’я та побудови життєвої перспективи …\nМета і основний зміст роботи гуртка полягає в оцінці та поглибленні знань з алгебри та геометрії. На заняттях гуртківці виконують математичні розрахунки, займаються побудовою математичних та фізичних моделей, знаходять характеристичні властивості геометричних фігур, займаються розв'язанням рівнянь, нерівностей та їх систем, найпростіших фізичних задач, комбінаторних задач, обчислюють ймовірності випадкової події, тощо. …\nЗразковий художній колектив музично-драматична студія "Інтонація"\nОсновною метою гуртка є: опанування певної системи знань, умінь та навичок майстерності актора, збагачення світогляду, шляхом залучення дітей до колективної творчості. …\nВ гуртку "Квілінг" займаються діти віком від 6 років і мають змогу створювати свої маленькі шедеври власними руками. …\nМайстерня "Кориснi поробки"\nВік дітей від 7 до 13 років. У гуртку діти будуть вчитись робити прикраси, сувеніри, іграшки, подарунки й працюють з такими матеріалами: фетр, бісер, папір, фоаміран, тканини та нитки. …\nСтворення колекцій костюмів театру моди "Барвограй"\nМоделюванням та виготовленням колекцій одягу. Вік дітей з 8 до 18 років. …\nНапрямки діяльності: в'язання гачком, спицями, вишивка, початкове шиття. Вік дітей: з 8 до 15 років. …\nВік дітей: 10-15 років (учні 5-9 класів). Усім, хто в майбутньому бажає стати журналістом, навчальна програма допоможе зробити перші кроки до здійснення заповітної мрії. В гуртку вихованці навчаться ефективно спілкуватися, удосконалять свої знання з української мови, познайомляться з журналістськими жанрами, навчаться застосовувати теоретичні знання на практиці, брати інтерв’ю, аналізувати і доносити до читача отриману інформацію. …\nЛідерство запорука успіху\nВік дітей: 14-16 років. У програмі гуртка використовуються стратегії пошуку, навчання та виховання тих підлітків, які мають організаторські здібності, усвідомлюють себе потенційними лідерами в суспільстві. …\nВік дітей: 11-15 років. Мета гуртка: сприяти розвитку у підлітків лідерського потенціалу, організаторських здібностей, ключових компетенцій успішної особистості. Форми роботи на заняттях: дискусії, дебати, робота в групах, квести, мозковий штурм, виготовлення колажів, тренінги. …\nВік дітей: 6-7 років (1-й клас). Мета гуртка зорієнтувати дитину на успіх та майбутні її досягнення, допомогти їй краще пізнати себе і навколишній світ. Заняття побудовані так, щоб допомогти дитині набути комунікативних навичок, навичок самоорганізації, пізнавальних здібностей та реалізувати її творчий потенціал. …\nВік дітей: 6-7 років (1 клас). У вас у родині першокласник? Ви хочете, щоб він був успішним у навчанні, спілкуванні, шкільній діяльності? Гурток «Магія логіки» – цікавий і корисний помічник для батьків у розвитку дітей.\nПрофіль навчання: плетіння на шпицях, гачком, та вишивка хрестиком. Вік дітей від 9 до 14 років. …\nГурток образотворчого мистецтва працює за авторськими програмами, що зорієнтовані на розвиток творчих здібностей, фантазії та розширення кругозору. Діти вивчають різні техніки малювання та вчаться їх використовувати. …\nТворча майстерня "Мозаїка"\nВік дітей від 7 років. На заннятях оволодіваються такі види рукоділля, як виготовлення іграшок з різних матеріалів, ляльок-мотанок, виготовлення прикрас із фетру, фоамерану, намистин та ін., валяння, в'язання, а також виготовлення декору для дому. …\nВивчення традицій та техніки петриківського розпису, вміння фантазувати, застосовуючи отримані знання для використання при роботі на різних матеріалах (папір, порцеляна, залізо, дерево, скло). Вік дітей від 7 до 15 років …\nУ гуртку діти опановують образотворче мистецтво. Вік вихованців від 9 до 17 років. …\nУ цьому гуртку діти поглиблено вивчають устрій ПК. Вчаться самостійно обслуговувати комп'ютери та периферійні пристрої. Встановлюють та настроюють операційну систему, драйвери, утіліти. …\nУчні гуртка ознайомлюються з одним з багатьох видів мистецтва - образотворчим. Мета занять - допомогти учням реалізувати свої уявлення, поняття та почуття через малюнок, користуватись художніми матеріалами та інструментами, підбирати кольори залежно від емоційного змісту образу. …\nВік дітей дошкільний, від 5 до 6 років. Конструювання об'ємних та напівоб'ємних форм з паперу шляхом його механічної обробки, трансформації та склеювання. …\nЦей гурток для дітей дошкільного та молодшого шкільного віку від 5 до 10 років. На заняттях діти роблять перші кроки в самостійній творчій діяльності по створенню різноманітних моделей, іграшок, саморобок. Програма зумовлює розвиток творчих здібностей, уяви, фантазії, конструктивного мислення. …\nПаперопластика та квілінг\nУ гуртку діти опановують вид рукоділля – квілінг. Вік вихованців: початкові класи школи, від 6 до 11 років. …\nГурток "Юні медики-мікробіологи" заснований в 1990 році.\nПрограма занять розрахована на дітей, починаючи з 5-6 класів. Навчання триває 4 роки. Занятя проходять двічі на тиждень.\nПрограмою передбачено набуття знань з анатомії та фізіології людини, патологічних ушкоджень організму людини, надання допомоги, фітотерапії, гомеопатії та валеології. …\nГурток «Петриківочка» запрошує усіх бажаючих, віком від 7 до 16 років, познайомитися та навчитися майстерності петриківського розпису. …\nВ гуртку „Писанкарик” діти вчаться виготовляти шедеври народного мистецтва - писанки. В давнину писанки виготовляли окремі люди. Адже це рукомесництво потребує не тільки зосередженості, а також знань символів, які зображаються на пташиних яйцях. Саме ці символи сонця, життя, його безсмертя; любові і краси; весняного відродження; добра, щастя, радості і вивчають вихованці на заняттях. До навчання залучаються діти від 7 років …\nПрофіль навчання: основи класичного, народного і сучасного танцю. Для дітей від 7 до 13 років. …\nШкола спортивного бального танцю "Позитив-Данс"\nВік дітей від 5 до 15 років. Направлення: бальна хореографія. В програмі навчання: латиноамериканські танці (самба, ча-ча-ча, румба, джайв) та європейські танці (вальс, танго, віденський вальс, квікстеп). …\n"Різьба по дереву" художня обробка деревини\nГуртківці виготовляють іграшки, сувеніри, речі домашнього вжитку (кухонне приладдя, стільчики). Вчаться художньо оздоблювати готові вироби …\nВік дітей: з 11 до 15 років. Мета гуртка: виховати екологічно свідому особистість, відповідальну за своє здоров'я і природу, викликати інтерес до вивчення природоохоронної науки і здорового способу життя і підтримувати інтерес упродовж усього періоду навчання. …\nСвіт творчого мислення\nВік дітей: 6-7 років (1 клас). Мета гуртка – допомогти кожній дитині розкрити свій творчий потенціал, свою креативність – навчитися мислити конструктивно, нестандартно, швидко, точно, оригінально. А також зробити процес навчання захоплюючим, цікавим, емоційним. …\nКули-мотанки, соломоплетіння і тому подібне рукоділля для дітей початкових класів школи. …\nПрофіль навчання: класичний, сучасний танець (модерн, контемп) для дітей віком від 5 до 20 років. …\nВік дітей: 6-12 років. Мета гуртка допомогти вихованцям пізнати себе та свій внутрішній світ, суттєво збагатити знання і оволодіти мистецтвом самовиховання; викликати в кожного бажання свідомого прагнення до вдосконалення власного “Я”. …\nХто з дітей не любить грати солдатиками? А діти, котрі вже підросли, в гуртку можуть створити свої іграшки власноруч! Так у гуртку займаються виготовленням невеликих (стендових) моделей - копій літаків, автомобілів, старовинної техніки. Вікова категорія - діти віком від 10 років. Гуртківці приймають участь у виставках – конкурсах, розширюють свій технічний світогляд, вивчають історію створення різноманітної техніки. Цей напрямок захоплює на все життя не тільки дітей але й дорослих.\nВік дітей від 10 років. Гурток для тих, хто мріє про морські простори і своїми руками хоче навчитись створювати спортивні та історичні моделі суден. Він захоплює на все життя, дарує романтикам і прагматикам вміння все робити власноруч, не зупинятися перед всілякими негараздами. …\nПошиття одягу – одне з найдавніших ремесел опанованих людством. Вік дітей від 10 років. На заняттях діти вчаться шити одяг та аксесуари до нього, а для більш дорослих викладається конструювання та моделювання одягу. …\nГурток образотворчоого мистецтва, в якому дїти оволодівають знаннями академічного малюнку, живопису та станкової композиціїї. …\nГурток ставить своєю цілю розвиток творчого потенціалу кожної дитини, який закладений у ній природою. На заняттях з малювання учні займаються не лише практично, а й приділяють достатню увагу теорії. Вік дітей від 6-ти років …\nЗразковий художній колектив хореографічний ансамбль "Флік-Фляк"\nПрофіль навчання: сучасний, естрадний танець, народно-стилізований танець, елементи лікувальної гімнастики. Вік дітей від 5 до 16 років. …\nПрофіль навчання: вивчення елементів пантоміми, сценічний рух, пластика рухів, загально фізичний розвиток. Вік дітей від 6 до 14 років. …\nГоловною метою викладання сучасного танцю в театрі моди є сприяння естетичному вихованню і фізичному розвитку учнів, оволодіння почуттям ритму, музичності та образності. Цей процес передбачає розвиток волі, уваги, пам'яті, витримки, спритності, ритмічності та синхронності виконання танцювальних комбінацій. …\nУ гуртку діти займаються ліпкою. Вивчають традиційне народне мистецтво кераміки, створюють своїми руками чудові сувеніри, подарунки, прикраси, декоративні вироби і посуд. Вік дітей від 7 до 18 років. …\nБісероплетіння "Чарівна намистина"\nВік дітей від 6 років, переважно учні молодших класів. На заняттях діти навчаються створювати з бісеру оригінальні іграшки, брелки, прикраси, композиції з плетених квітів, та інші креативні поробки, які можуть стати чудовим подарунком до будь-якого свята. …\nВік дітей: від 6 до 17 років. Робота з бісером розвиває творчі здібності виховання, художнє мислення, фантазію …\nВ гуртку діти знайомляться з мистецтвом художньої обробки дерева. Основний матеріал, який використовується для роботи – фанера. …


Ніс — ворота для вірусу SARS-CoV-2 | Уляна Супрун | Блог\nНіс — ворота для вірусу SARS-CoV-2\nЩе наприкінці квітня вчені оголосили результати дослідження — шукали шляхи, якими вірус найбільше “полюбляє” потрапляти до нас в організм. Дослідники вивчали зразки з легенів, носа, очей, кишківника, серця, нирок та печінки.\nКілька нагадувань про те, як розповсюджується вірус та що допомагає захиститися.\n➡ Мийте руки принаймні 30 секунд з милом та водою, користуйтеся антисептиками, дезінфікуйте поверхні, з якими часто взаємодієте.\n➡ Є ймовірність, що вірус SARS-CoV-2 може затримуватися на фруктах і овочах, яких торкалася інфікована людина. Проте, невідомо, чи можна таким чином захворіти на COVID-19. Найкраще, що ви можете зробити — ретельно мити всі фрукти та овочі перед вживанням в їжу, запускаючи їх під воду. Мило використовувати не треба. Не забувайте прати або дезінфікувати всі сумки багаторазового використання, якими ви користуєтеся для покупок.\n➡ Вірус SARS-CoV-2 не виявлено у питній воді. У очисних спорудах є процеси фільтрації та дезінфекції води, перш ніж вона потрапить у ваш будинок.\n➡ Вірус переважно поширюється від людини до людини. Науковці не вважають тварин суттєвим джерелом розповсюдження інфекції, однак ця область досліджень ще триває. Тож поводьтеся з вашими улюбленцями, як із людьми — мийте їм лапки та тримайте дистанцію в 1,5 метри від інших людей.\n➡ Немає доказів, що вірус поширюють укуси комарів чи кліщів.\n➡ Немає доказів того, що вірус поширюється через басейни чи гарячі ванни. Та все ж, намагайтеся дотримуватися фізичної дистанції між вами та людьми, коли знаходитеся у громадському басейні. Не одягайте маску у воді, адже мокра маска утруднює дихання.\n➡ На вулиці маска не потрібна, якщо ви дотримуєтеся фізичної дистанції в 1,5-2 метри. Але вдягніть її, якщо маєте симптоми застуди.


ГоловнаСтаттіАльтернатива сланцевому газу є\nКонцесії на експлуатацію надр, які належать не державі, а українському народу, підписані урядом з компаніями «Шелл» та «Шеврон» на 50 років на вкрай невигідних для України умовах. Практично це означає, що ці обидві компанії можуть вивозити з України все, що їм заманеться.\nНе передбачено компенсації завданих збитків та проведення відновлюваних робіт. При протестних заворушеннях місцевого населення уряд України вводить внутрішні війська. Ми вже відчули на власній шкірі, як це робиться.\nУ процесі видобутку газу тиск запомпованої води разом із несумісними для життя хімічними сполуками доходить до 1500 атмосфер. Оскільки на глибині видобування газу (від 2 до 5 км) є розломи, то через них хімікати поширюються під поверхнею Землі на десятки й сотні кілометрів. Можливі мікровибухи, які спровокують землетруси у нашій сейсмічній зоні.\nМетодики виявлення у питній воді канцерогенних речовин у нас є, але дозвіл на отримання державної ліцензії на такі аналізи обходиться надто дорого. Таким чином, державою здійснені протиправні дії, які дають змогу спокійно забруднювати наші землі цим загарбникам. Найстрашнішими наслідками вживання цих сполук населенням через воду, ґрунт, повітря є ракові захворювання та безпліддя. Тобто через 20-30 років нас залишиться жменька, яку заженуть у резервації, як це колись зробили з індіанцями Північної Америки та аборигенами Австралії. Після цього ці території заселять іншими без воєн та крові. І справедливо скажуть, що винні наша байдужість та вайлуватість, а не зовнішні чинники чи вороги.\nНаслідки видобутку сланцевого газу\nВідновити отруєні та знищені землі надзвичайно важко. Запаси сировини, з якої утворюється сланцевий газу на території Прикарпаття незначні, тому є підозра, що метою діяльності «Шелл» та «Шеврон» є щось інше.\nТермін окупності проекту видобування газу буде досить тривалим, а розвідувальні роботи (за наші з вами гроші) коштують дорого. Угоди були підписані таємно, без залучення чесних та об’єктивних фахівців. Відомо, що на депутатів усіх рівнів чинився неймовірний тиск. Це легко було зробити, оскільки більшість депутатів усіх рівнів є підприємцями, на яких було зібрано відповідний компромат, адже чесний бізнес в Україні неможливий.\nЗа своєю значимістю та катастрофічністю наслідків тема сланцевого газу є визначальною для України, бо йдеться про знищення генофонду нашого народу. Жодна з країн ЄС не видобуває сланцевий газ у промислових масштабах, незважаючи на заклики США та спроби тиску міжнародних монополій. У сільських районах України густота населення 112 осіб/км2, а у США – 8. Тому наслідки екологічної катастрофи в Україні проявляться дуже швидко.\nВирішення проблеми без сланцевого газу\nТепер подивимося на цю проблему з іншого боку. Навіщо нам сланцевий газ? Як обходяться без нього ФРН, Франція, Англія та інші країни? Більше того, до 2017 р. у ФРН будуть закриті усі атомні електростанції. Чи ті німці цілком подуріли? Як виявилося, ні. Відповідь проста: 50% енергії житлового сектору ФРН забезпечується від Сонця. Це безкоштовна та чиста енергія. Для цього не треба дірявити землю, будувати атомні станції (дезактивація яких виллється у сотні мільярдів євро), спалювати газ, нафту, вугілля.\nПовернемося до наших українських реалій. Відомо, що рівень сонячного випромінювання в Україні вищий, аніж у ФРН. Тоді хто ж заважає нам застосовувати європейські сонячні колектори, фотоелектричні панелі тощо? Не дає змоги надто висока вартість цього обладнання. Можна отримати це обладнання під певні домовленості, але чи варто це робити? Адже є інша правда, яка дарує нам надію. У всьому світі поширюється антиглобалістський рух проти засилля монополій. Наслідком цього руху є участь висококваліфікованих інженерів, науковців у незалежних енергоощадних проектах. Наприклад, були розроблені сонячні колектори, які можна виготовляти у домашніх умовах. Відповідно, вартість обладнання відрізняється у десять разів.\nЯкщо вартість фабричної системи сонячного нагрівання води обійдеться мешканцям особняка у 4 500 євро, то саморобна якісна та надійна сонячна система – у 500 євро. Подібна картина спостерігається і при виготовленні сонячних повітряних колекторів. Наприклад, вартість сонячного повітряного колектора розміром 2х1м, виготовленого фірмою Solar Venti (Данія) становить 1890 євро, а саморобного – 140 євро (див. «БудЕксперт», №12, с. 11).\nВисокі як для українців ціни на колектори європейських виробників обумовлені не виробничими витратами, а рівнем життя громадян ЄС. 4500 євро є місячним доходом європейської родини, який вона може легко віддати в обмін на покращення своїх житлових умов. Окрім того, половину цієї суми компенсує держава, так що витрати родини є невеликими.\nСфера застосування сонячних колекторів є широкою, що призводить до невпинного скорочення частки викопних вуглеводів у енергетиці ЄС.\nНасамкінець зупинимося на сфері застосування сонячних водяних та повітряних колекторів. Цей перелік можна значно розширити та доповнити:\nнагрівання повітряних або водяних теплих підлог будинку;\nнагрівання гарячої води та опалення приміщень;\nосушування неопалюваних житлових та виробничих приміщень від грибків та плісняви;\nобробка с/г продукції у стаціонарних та пересувних сушарках;\nогрівання фундаментних акумуляторів та огороджувальних конструкцій у будинках, стаціонарних сушарках та теплицях.\nВикористання сонячної енергії – реальна альтернатива\nСпробуємо окреслити групи споживачів та проаналізувати економічні вигоди від застосування сонячної енергії.\nЖитловий фонд України. Споживачі: мешканці котеджів, сільських будинків. Спосіб використання – встановлення сонячних колекторів на дахах та стінах будинків з метою накопичення теплової енергії, що надходить від Сонця, у теплих підлогах, стінах, перекриттях будинків. Економічний ефект: скорочення опалювального сезону щонайменше на два місяці. Соціальний ефект: скорочення обсягів спалюваного газу, підвищення рівня енергонезалежності держави, зменшення собівартості будівництва нового житла при відмові від газу.\nОб’єкти соціальної сфери: санаторії, пансіонати, готелі, мотелі. Спосіб використання – встановлення сонячних повітряних колекторів для висушування тимчасово порожніх приміщень з метою недопущення грибків, плісняви та руйнування неопалюваних приміщень. Економічний ефект: збереженість житлових приміщень, значна економія пального. Соціальний ефект: скорочення обсягів спалюваного газу, підвищення рівня енергонезалежності держави, зменшення вартості проживання.\nОбробка сільськогосподарської продукції. Спосіб застосування: осушування харчової продукції гарячим колекторним повітрям, вирощування тепличної продукції. Економічний ефект: нарощування експортного потенціалу аграрного сектору, урізноманітнення харчового меню пересічного українця, заощадження паливних ресурсів. Соціальний ефект: підвищення рівня життя на селі, зростання кількості робочих місць, зменшення міграційних процесів.\nТобто, як бачимо, витримується концепція сталості розвитку суспільства, де кожен матиме можливість застосовувати та розвивати свої знання та уміння.\nВИГОТОВЛЕННЯ ПОКРІВЕЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ В ДОМАШНІХ УМОВАХ,\tсонячні акумулятори спосіб накопичення енергії,\tкомпенсация государством расходов на солнечный коллектор,\tяк огрівати цеглою на газовій плитці,\tповітряні колектори фірми Solarventi,\tВиготовлення газу в домашніх умовах,\tвиготовленя газу в домашніх умовах,\tВИГОТОВЛЕННЯ ПОКРІВЕЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ В ДОМАШНІХ УМОВАХ,\tпроаналiзуйте позитивнi i негативнi наслiдки видобування сланцевого газу в украiнi,\tстанцiя для виготовлення газу в домашнiх умовах


В Україні очікують на прибуття 40 тисяч паломників-хасидів - Релігійна правда\nНаприкінці вересня в Україні очікують прибуття близько 40 тисяч паломників-хасидів на святкування юдейського Нового року Рош-ха-Шана в Умані. Про це повідомив глава Державної служби з надзвичайних ситуацій Микола Чечоткін після зустрічі з ізраїльською делегацією, пише РІСУ з посиланням на Новое время. “За попередніми оцінками, від 23 вересня до 4 жовтня у заходах візьмуть участь близько 40 …\nНОВИНИ В Україні очікують на прибуття 40 тисяч паломників-хасидів\nНаприкінці вересня в Україні очікують прибуття близько 40 тисяч паломників-хасидів на святкування юдейського Нового року Рош-ха-Шана в Умані.\nПро це повідомив глава Державної служби з надзвичайних ситуацій Микола Чечоткін після зустрічі з ізраїльською делегацією, пише РІСУ з посиланням на Новое время.\n“За попередніми оцінками, від 23 вересня до 4 жовтня у заходах візьмуть участь близько 40 тис. паломників з багатьох країн світу, найбільш інтенсивне переміщення паломників відбуватиметься через Київ, Одесу та Вінницю”, — зазначив він.\nВ Умані, куди з’їжджаються паломники, і в Черкаській області правоохоронці нестимуть службу в посиленому режимі, а для вирішення питань екстреної санавіації буде використаний медичний вертоліт ДСНС.\nНагадаємо, паломники-хасиди щорічно з’їжджаються до Умані на святкування юдейського Нового року.\nСвяткування в Умані пов’язане з тим, що в місті похований цадик (праведник) Нахман, а його могила — одна з найбільш шанованих святинь і місце паломництва для представників брацлавської течії хасидизму.\nУ ніч на Рош-ха-Шана починають святкувати так, як записано в Торі (юдейському релігійному законі) — масово і шумно. Саме в цей день, за юдейськими віруваннями, Всевишній вписує ім’я і подальше майбутнє в Книгу життя.\nБлокада журналістів і обід з королем. Як відбувається зустріч в Аммані


Парламент Греції схвалив умови нового пакету допомоги обсягом 86 млрд євро (оновлено) - 112 Україна\nПарламент Греції схвалив умови нового пакету допомоги обсягом 86 млрд євро (оновлено)\nУгода має бути схвалена міністрами фінансів країн Єврозони\nПарламент Греції схвалив раніше узгоджені з кредиторами умови надання третього пакету допомоги обсягом 86 млрд євро. Про це повідомляє агентство Bloomberg.\nДаний пакет допомоги допоможе країні уникнути дефолту.\nПовідомляється, що після нічної дискусії в Афінах, пакет був прийнятий 222 голосами, проти висловилися 64 парламентарія і ще 11 утрималися.\nНовини за темою: Греція виплатила МВФ черговий транш за боргом у розмірі 186,3 млн євро\nНагадаємо, що 11 серпня після 23 годин переговорів Греція домовилася з кредиторами про новий пакет допомоги. Крім того, сторони прийшли до угоди про первинних показниках бюджету на чотири роки - з 2015 по 2018.\n#Греція #борг #ЄС #парламент #угода #кредитори


▪ Святослав Липовецький 21 квітня, 2019\nСтаршини штабу ІІІ корпусу УГА в таборі військовополонених у Тухлі, 1920 рік. У центрі (під цифрою 14) начальний вождь УГА генерал Мирон Тарнавський\n«Нас перешахрували, продали, зробили з нас подарунок тим, що більше обіцяли дати. По такім розчаруванні можна було збожеволіти» — так підсумує Перші Визвольні змагання на Галичині письменник, а за часів ЗУНР повітовий комісар у Самборі Андрій Чайковський. Та завершення бойових дій не поставило крапку на людських утратах. Навпаки, Українська галицька армія, перейшовши за Збруч, буде знищена тифом, а ті, що опиняться в таборах військовополонених, тисячами помиратимуть на території Польщі. Хоча не існує статистики загиблих під час боїв, але можемо допустити, що кількість померлих у таборах перевершить бойові втрати. І це буде ще однією ціною поразки та бездержавності.\nПід час Першої світової війни світ відкрив для себе масштабне явище військовополонених. Їхня кількість сягне 8 млн, а в окремих боях сотні тисяч вояків підніматимуть білий прапор. Та слід віддати належне: у Європі добре приготувалися до війни й напередодні двома Гаазькими конференціями затвердили правила ведення воєн на морі та суші, а разом із тим прописали й умови утримання військовополонених. І принаймні в перші роки війни тих шляхетних норм дотримували. Тож коли старшина УСС Осип Навроцький опинився в російському полоні й замість харчування отримував 50 крб на місяць (німецькі офіцери мали ще більше — 75 руб.), то в спогадах зауважив: «З початком війни за ці гроші можна було жити в Росії «по-панськи».\nНаприкінці війни з грошима буде сутужніше, але це компенсується відносною свободою, яку дістануть полонені. Так, штаб Туркестанського військового округу в Ташкенті в 1917 році офіційно дозволив полоненим, за рекомендацією місцевих національних організацій, виходити за межі табору, відвідувати театри, концерти та інші громадські місця за винятком парків, кафе чи ресторанів, де заборонялося з’являтися у військовій формі.\n«Тяжкі думи». Малюнок Лева Ґеца з альбому Домб’є, 2 листопада 1919 року. Річницю листопадового зриву багато вояків УГА зустрічатиме в таборах полонених, а табір у Домб’є стане одним із перших, куди з квітня 1919-го відправлятимуть вояків УГА\nПо той бік фронту ситуація буде теж відносно терпимою. Тому коли стрілецький письменник Роман Купчинський у повісті «Заметіль» згадуватиме, як шість стрільців, пішовши в розвідку, привели 30 росіян, то це було результатом не нечуваної хоробрості перших, а торгу. «Що вам з того, що ви нас зловили? Вас тридцять, нас шість — невелика штука. Ми скінчимо війну, а ви навіть медалі не дістанете», — скажуть стрільці, опинившись у московських руках. Відтак після короткої наради росіяни вирішать, що таки краще їм здатися в австрійський полон і на цьому припинити свою війну.\nВтім, закінчення світової війни не означало миру, особливо в цій частині світу. Поляки жартували, що їхня країна є найбільшою в Європі, адже не має кордонів ні на сході, ні на заході. І це буде правдою. Їм доведеться боротися на кілька фронтів: проти німців, чехів, литовців, галицьких українців та більшовиків.\nПольща, у якої ще не було своїх кордонів, уже мала тисячі військовополонених, із якими треба було щось робити, утримувати та годувати. Все це було регламентовано в травні 1919-го, коли Міністерство військових справ затвердило інструкцію про порядок функціонування таборів для військовополонених. І, судячи з намірів, умови передбачалися доволі терпимі: полонені отримували невеликі кошти, одяг, мали право щотижня надсилати по одному листу та листівці (і, що важливо, дозволено було писати українською).\nУпорядкування могил вояків Армії УНР на українському цвинтарі Щипйорно біля Каліша. Незважаючи на те що вояки Армії УНР мали статус не військовополонених, а інтернованих, їх не оминула сумна доля таборів. Склавши зброю взимку 1920 року, багато з них стали жертвами різноманітних інфекційних епідемій\nНа день на одного в’язня припадало 500 г хліба, 150 г м’яса, 700 г картоплі, 150 г сирих овочів чи борошна, дві порції кави та різні спеції. До того ж кухня передбачала розмаїтість. Так, чотири рази на тиждень пропонувалася яловичина, двічі конина й раз оселедці чи сушена риба. Додаткові пайки отримували в’язні, яких залучали до різноманітних робіт. Із серпня 1919-го робочі загони наказано формувати лише з українських частин.\nЧитайте також: Україна на Паризькій мирній конференції 1919-го: проти течії\nВодночас ще існувала чітка межа між військовополоненими та інтернованими: до перших належали військові, які в бою чи як дезертири опинилися в польських руках, до других — цивільні особи, заарештовані на території воєнних дій військовою владою. Згодом поняття інтернованих поширять і на військові частини.\nВтім, наміри молодої польської держави щодо військовополонених та інтернованих відрізнятимуться від дійсності, а галицькі українці стануть першими, кому доведеться на власному досвіді відчути, як функціонує ця система.\nБрест-Литовськ: символ тріумфу та поразки.\nГіпсова плакетка авторства Олени Кульчицької «Борцям за Волю. 1914–1924». Для галичан визвольні змагання триватимуть 10 років: від 1914-го, коли було створено добровольчу формацію «Українські січові стрільці», до 1924-го, коли було ліквідовано останній табір\nЯкби пошукати місце, яке могло стати символом Перших Визвольних змагань, то ним могла б стати фортеця Брест-Литовська. Взимку 1918‑го тут було підписано перший мирний договір світової війни й визнано УНР, а вже за півтора року в цих стінах масово помиратимуть українські військові.\n«Як здорові, так і найважчі хворі лежать на голих дошках, повна відсутність будь-якої білизни, ковдр, сінників, так що хворі сплять у своєму одязі, брудному й завошеному, часто тижнями не змінюючи сорочок. У багатьох взагалі немає сорочок. Таке становище заперечує всі поняття про гігієну й людяність. Багато полонених досі жодного разу не купалися», — писатиме в рапорті після відвідин табору в липні 1919-го санітарний інспектор Східного фронту генерал-майор Бернатович.\nТам само згадувалося, що харчування не відповідало встановленим нормам, а сніданок і вечеря складалися лише з кави. Хворі на тиф і дизентерію перебували в спільних бараках зі здоровими, всі разом спали на голих нарах, часто по кілька осіб на одних.\nНа початку жовтня табір відвідали представники Червоного Хреста та Французької воєнної місії і в офіційному звіті назвали його «справжнім некрополем». Це відповідало дійсності. За їхніми даними, з 27 липня по 4 вересня 1919-го ту


Cloudflare Ray ID: 644d3044d89c8af6 • Your IP: 88.135.219.175 • Performance & security by Cloudflare\nЯк додати красиву напис\nна фото за 5 хвилин\n3.6 Оцінок: 28 (Ваша:)\nХочете перетворити вдалий кадр в барвисту листівку або доповнити смішний знімок дотепною підписом? Зробити це швидко і красиво дозволить редактор фотомайстрів. З його допомогою ви зможете створювати будь-який текст і вибирати для нього оформлення. Читайте статтю, щоб дізнатися, як зробити напис на фото всього за 2 хвилини в цій програмі!\nЩоб робити приголомшливі написи на знімках, потрібно для початку встановити редактор фотомайстрів. Ви можете завантажити дистрибутив з нашого сайту безкоштовно:\nДодаємо напис на фото за 2 кліка\nДоповнити фотознімок текстом за допомогою редактора фотомайстрів дуже просто. Потрібно виконати всього 3 кроки, спробуйте:\nКрок 1. Вибір знімка для роботи\nУ стартовому віконці редактора натисніть «Відкрити фото». З’явиться провідник, який дає доступ до папок комп’ютера. Подвійним кліком мишки виберіть бажаний знімок. Він опиниться в робочому полі програми.\nКлікніть «Відкрити фото», щоб вибрати знімок в роботу\nкрок 2. Додавання тексту\nЩоб накласти текст на фото, перейдіть до підрозділу «Написи» та натисніть «Додати текст». В поле праворуч введіть бажану підпис. Це може бути як одне коротке слово, так і довгий текст, наприклад, вірш, цитата або привітання.\nВпишіть текст і виберіть красивий стиль\nВиберіть стиль написи. В каталозі програми для підпису фото є безліч красивих яскравих варіантів. Візьміть той, який буде виглядати на фото максимально органічно і привабливо. Якщо запропоновані варіанти вас не влаштували, можна підготувати авторський стиль з нуля. у вкладці «Налаштування тексту» можна вручну виставити шрифт, колір, товщину контуру, відрегулювати тінь і інші параметри, щоб створити свій напис з унікальним дизайном.\nВи можете розробити власний дизайн написи\nТепер слід налаштувати розташування готового тексту. Для цього просто наведіть на нього курсор і прожміте ліву кнопку. Тепер перетягніть напис на бажану позицію. Якщо ви хочете збільшити або зменшити її, то розтягніть або стисніть рамку, потягнувши за кути. Ви також можете обертати текст, використовуючи зелену точку.\nкрок 3. Збереження готової картинки\nклікніть «Зберегти» і визначитеся, в якій папці на ПК повинна виявитися підписана фотографія. Виберіть формат. Програма для створення написів на фото пропонує наступні варіанти: JPEG, PNG, BMP або TIFF. Встановіть, яка якість має бути у зображення. Готово, ви дізналися, як зробити підпис на фото легко і просто!\nВідео: як додати красивий текст на фото\nПодивіться видеоурок, щоб наочно познайомитися з процесом накладення цікавих написів на обрану фотографію:\nЯк зробити прозору напис на фото\nПотрібно захистити свої права на знімок? Для цього існує водяний знак. Він являє собою напівпрозорий логотип або ім’я автора фотографії. Розберемо, як закрити кадр водяним знаком у фотомайстрів.\nВи вже вивчили, як зробити напис на зображенні. Виконайте вищеописані кроки до роботи в раздле «Налаштування тексту». Тут ви знайдете параметр «Прозорість». Ведіть повзунок вліво, щоб букви почали просвічувати. Підберіть оптимальне значення прозорості і збережіть отриманий знімок.\nВи можете додати на фото водяний знак\nГотово, тепер вашу фотографію можна як і раніше вільно розглядати, але ніхто не зможе залишити за собою її авторство. Прозора напис також стане в нагоді, якщо доданий текст закриває значну частину зображення, або вам просто хочеться домогтися цікавого містичного ефекту.\nДодати текст на фотографію на комп’ютері можна і в інших програмах. Наприклад, якщо ви працюєте на Windows, робити написи дозволить базовий редактор Paint. У ньому можна накласти напис на знімок, вибрати для неї шрифт, забарвлення і розмір. Однак у програмі можна налаштовувати прозорість, і немає можливості вибрати готові красиві стилі, які збережуть час користувачів.\nКрасиво оформити текст можна в редакторі Adobe Photoshop. Він пропонує широкі можливості для гнучкого налаштування оформлення підписів. Однак цей професійний інструмент має складне меню, в якому доведеться довго розбиратися. І навіть мінімальне прикраса тексту потребують глибокого вивчення функціоналу редактора.\nХочете швидко додавати яскраві красиві підпису? скачайте фотомайстрів! Це найпростіший спосіб перетворити знімки. Спробуйте вставити текст в картинку прямо зараз!\nДля накладення тексту буде використовуватися фірмовий редактор фото від Мававі, Фотомайстер, Фотошоп і програма Paint NET. Кожне з засобів дозволить всього за кілька хвилин створити на зображенні напис, додати непрозорий фон і т.д. Вибір оптимального варіанту за вами!\nДодавання напису на картинку в фоторедактор Movavi\nMovavi Photo Editor — графічний редактор, який спочатку був одним з інструментів домашньої Фотостудії Моваві, а зараз є самостійним додатком. З його допомогою можна виконувати глибоке редагування — обрізати фото, змінювати розмір, налаштовувати яскравість і контрастність, конвертувати в будь-які сучасні формати.\nПісля подвійного кліка по ярлику програми, на екрані відобразиться основне меню.\nДля вибору зображення натискаємо на кнопку «Відкрити файл», розташовану в центрі. Є можливість просто перетягнути потрібний файл мишкою. У вікні, знаходимо папку з файлів, виділяємо його і натискаємо «Відкрити» — картинка відразу ж завантажиться, можна починати редагувати фото.\nНа верхній панелі вибираємо вкладку «Текст». У правій частині відразу ж відобразиться нова панель з настройками — тиснемо кнопку «Додати напис». Тут можна вибрати шрифт, його колір, розмір, кут нахилу. Також є можливість зробити текст прозорим, додати обведення або фон.\nОстанній етап. Після завершення редагування натискаємо на кнопку «Зберегти» (справа внизу). Відкриється вікно з параметрами збереження. У ньому вказуємо ім’я нового файлу, його тип, вибираємо якість і папку, в якій він буде збережений.\nЯк вставити текст в картинку за допомогою Фотомайстри?\nПрограма дозволяє швидко і якісно відредагувати будь-яке зображення або знімок в форматах jpeg, jpg, png, bmp і т.д. З його допомогою ви за хвилину додасте гарний текст на фото, щоб створити вітальну листівку або просто прикольну картинку для відправки друзям в Instagram або Фейсбук. Щоб почати роботу з файлом, двічі клікніть по зеленій кнопці в середині вікна програми і додайте потрібне зображення.\nДодавання текстового блоку\nНатисніть на спеціальне меню «Написи» пункт «Додати напис». Скористайтеся полем введення, щоб вписати фразу, цитату чи будь-яке слово. Також виберете красивий шрифт з доступних шаблонів. Текст на зображенні можна розтягнути, перемістити, стиснути за допомогою миші — перетягуйте рамочку в потрібне місце.\nТонка настройка і збереження\nЩоб налаштувати додаткові параметри і поліпшити відображення, потрібно натиснути на підміню «Налаштування тексту». Тут ви можете змінити колір на будь-який з палітри, відрегулювати прозорість і розмиття, тінь і всі інші необхідні параметри для отримання ідеальної композиції. Щоб завершити редагування і викласти свої готові зображення в онлайн сховище, відправити через Інстаграм або Facebook, просто зберегти на комп’ютері, натисніть на кнопку «Зберегти» у правому верхньому кутку екрану. Під час збереження вам також доступний вибір формату.\nДодати напис на фотографії за допомогою Фотошопа\nPhotoshop — найвідоміший продукт компанії Adobe для редагування фотографій, який користується величезною популярністю як серед професійних дизайнерів, так і у звичайних користувачів. Він підтримує більшість сучасних графічних форматів, оснащений величезним набором інструментів і відрізняється високою продуктивністю. Фотошоп підходить для роботи з векторною графікою, дає можливість конвертувати ваші фото в різні формати без втрати якості, а також оптимізувати їх для публікації на сайтах, в соціальних мережах.\nДля додавання картинки переходимо в меню «Файл», вибираємо «Відкрити» і у вікні провідника знаходимо потрібну папку. Можна також просто перетягнути в поле редактора потрібний файл, виділивши його і затиснувши ліву кнопку миші.\nРобимо написи на фото\nНа панелі зліва тиснемо по інструменту з зображенням великої літери «Т». Ставимо покажчик в потрібне місце на зображенні. Тепер можна вводити будь-який текст. Редактор дозволяє вибирати розмір, колір напису, кут нахилу, робити текст опуклим або прозорим, виконувати заливку. Щоб застосувати всі зміни, натискаємо на «галку», як показано на скрині.\nЗалишається тільки зберегти картинку — заходимо в меню «Файл» -> «Зберегти як». Вказуємо папку, ім’я, відповідний тип файлу, а також якість.\nЯк накласти текст на фото в Paint.NET ?\nPaint.NET є розширеним варіантом стандартного Paint від Microsoft, але відрізняється продуманим інтерфейсом і поліпшеною функціональністю. Цей додаток пропонує найбільш прості способи редагування, підтримує шари, може працювати з декількома файлами одночасно, а також зберігає історію виконаних операцій, що дуже зручно.\nЩоб завантажити фото переходимо в меню «Файл» — «Відкрити». У вікні провідника знаходимо папку і вибираємо файл.\nДодати текст можна за допомогою спеціального інструменту (іконка з буквою «Т») на панелі зліва. Натискаємо на нього і ставимо курсор миші в потрібне місце. При цьому вгорі з’явиться додаткова панель, в якій можна вказати основні параметри — найменування, розмір шрифту, вирівнювання, заливку. Далі виберіть колір тексту, скориставшись панеллю в лівому нижньому кутку.\nПісля нанесення тексту знову переходимо в меню «Файл» — «Зберегти як». Залишається вказати папку для збереження, ввести ім’я файлу і відповідний формат.\nВикористовуючи представлені вище програми, зробити напис на зображенні зможе навіть початківець користувач ПК. Для цього не потрібні навички фотомонтажу або будь-якої досвід роботи в графічних редакторах. Просто встановіть програму і слідуйте цьому керівництву. Однак, представлені програми вміють не тільки накладати текст або водяний знак. Вони містять велику кількість додаткових функцій, безліч ефектів, різні фільтри для художнього оформлення ваших фотографій. Так що, навчившись додавати текст, нанести ватермарк, змінити розмір картинки, не забудьте ознайомитися з іншими корисними опціями. Вони обов’язково стануть в нагоді в подальшому.\nЯк зробити напис на фото Ссылка на основную публикацию\nЯк зробити водяний знак на фото