Кияниця Василь Сергійович — Енциклопедія Носівщини\nКияниця Василь Сергійович\nВ Енциклопедії Носівщини є статті про інших людей з прізвищем Кияниця.\nВасиль Сергійович Кияниця з онуком Володею, приблизно 1979 рік\nВасиль Сергійович Кияниця (народився 31 березня 1919 в Носівці — помер 27 липня 1995) — учасник Німецько-радянської війни з 1941 по 1945, механізатор колгоспу ім. Енгельса, кавалер орденів «Знак Пошани», «Трудового Червоного Прапора».\nНародився в сім’ї потомственних ковалів. Батько – Кияниця Сергій Іванович, мати – Кияниця Дарія Артемівна.\nЗакінчив 7 класів Носівської школи. Працював бригадиром слюсарів у Дарницькому вагоноремонтному заводі.\n10 жовтня 1939 року був призваний до лав Червоної армії. З 1941 по 1942 у час Німецько-радянської війни брав участь в обороні Москви. Був поранений. Лікувався в госпіталях. Війну закінчив у Берліні в 1945 році. Нагороджений медаллю «За победу над Германией в Великой Отечественно войне 1941 -1945 гг.» (Указ Президиума ВС СССР от 9.05.1945 г.). Демобілізувався у березні 1946 року.\nЗ 1946 року і до початку 90-х працював механізатором Носівського колгоспу імені Енгельса. Був ланковим механізованих ланок по вирощуванню кукурудзи, картоплі, гречки.\nДружина: Кияниця Анастасія Іванівна (1928—2005) — телефоністка місцевого вузла зв'язку з 1943 по 1990.\nСин: Кияниця Василь Васильович (нар. 1950) — педагог, спортсмен і громадський діяч. Майстер спорту СРСР, суддя всесоюзної категорії, відмінник освіти УРСР (1981) та України (1997), директор Носівської районної станції юних техніків (з 1972). Депутат Носівської міськради з початку 1990-х.\nЗа високі врожаї вирощуваних культур був нагородженим орденом «Знак Почета» (№812811 від 15 грудня 1972 р) та орденом «Трудового Красного Знамени» (№1021211 від 6 березня 1981 р.).\nТакож мав медалі: «Тридцать лет победы в ВОВ 1941-1945 гг.» (1977), «Сорок лет победы в ВОВ 1941-1945 гг.» (1985), «За доблестный труд» (1970), «70 лет Вооруженных Сил СССР» (1988).\nВ 1985 році нагороджений орденом «Отечественной войны II степени» (№1189341).\nСин Василя Сергійовича, Кияниця Василь Васильович, опублікував такі спогади про батька:\nСьогодні, 31 березня 2019 року, моєму батькові Кияниці Василю Сергійовичу виповнилося б 100 років. І хоч у метрику йому записали 31 березня, він щороку, коли підходив день народження, уточнював, що йому мати казала (моя баба), що він народився 30-го, на Теплого Олексія. От тільки чому був названим Василем – він не знав.\nЯ любив батька. Всі найтепліші спогади дитинства і шкільних років пов’язані із ним. Він був добрим, жив для сім’ї. Жодного разу, за 48 років спільного життя, він не підняв руку на маму. Він був старшим за неї на дев’ять років. Та він і не міг женитися раніше, бо у 1937-му був призваний до армії. Коли вже служба підходила до кінця (служили тоді по три роки), розпочалася Велика Вітчизняна і його «армія» продовжилася аж до 1945-го. Війну закінчив у Берліні. Залишився живим, хоч і з постріляними ногами. Так сталося, що на початку війни він був відкомандирований в Іран, а потім, коли вже фашисти були під Москвою, він був відкликаний і потрапив відразу на передову. На оборону Москви. Там і був поранений. Розповідав він про це так:\nЗима. Лютий мороз. Цілий день був бій. День короткий. То «наступали», то «оборонялися». Чіткої лінії розмежування не було. Де свої, де фашисти – все перемішалося. Тим часом почало темніти. Якась околиця підмосковного села. Жителів нема. Мороз ближче до ночі почав міцнішати. Кожний із солдатів почав шукати де можна прихиститися на ніч. Знеможені і голодні. Проте й у фашистів так само. Теж бродять у сутінках.\nБатько зайшов у якийсь покинутий двір, почав роздивлятися, може де яке сіно є і відчув, що на нього хтось дивиться. Підвів очі. У шести-семи метрах стояв фашист. Так як батька він побачив першим і прицілився, то тепер будь який батьків рух – смерть. А в батька автомат за плечима… Казав батько, що у такі моменти у голові одночасно сотні думок. Головна – не здатися. Розумів, що до ворога не доплигнути. Та й сил нема. Німець бачив цей безпорадний батьків стан. Декілька секунд дивилися один на одного. Потім німець почав опускати ствол автомата. Може б він і зовсім не стріляв – однак, довіри ж нема, війна – він не стрельне, а батько може стрельнути. Тому, опускаючи ствол, фашист вже ж таки натиснув на курок. Коротка черга прострілила батькові у декількох місцях обидві ноги між колінами і ступнями. Різючий біль, а німець зник за будинком. Батько залишився живим. Завжди, коли батько це розповідав, то він наголошував, що німці такі самі люди, як і ми і що той німець його пожалів.\nРани були суттєві. Лікувався у госпіталі десь за Уралом. Після лікування оприділили його у збройний арсенал. Пристрілював зброю, після її виготовлення. Бувало коли за день пристрілював до сотні одиниць. Від «віддачі» боліли плечі, руки, німіли пальці. Ніякі «пом’якшувачі» не допомагали. Але, все ж, це була не передова… Тим часом стан ніг поліпшився і його знову було направлено у регулярні війська. Проте фронт вже був у Німеччині. Так і вижив.\nДуже добре знав стрілецьку зброю. Доручили викладати цей предмет в Московській військовій академії ім. Фрунзе. За військовим званням він був старшиною, а курсанти – офіцерами. Казав, що було кумедно, коли йому, викладачеві, «до кашкета» доповідали офіцери. Була велика перспектива викладати в академії і залишитись жити у Москві. Однак із Носівки надійшла телеграма, що помер батько, мій дід потомственний коваль Кияниця Сергій Іванович. Батько дуже спішив із Москви, але… встиг вже до свіжої могилки. Постояв, подумки поговорив із своїм батьком, а прийшовши додому, подивився на хату, на стареньку і безпомічну матір, написав рапорт і залишився у Носівці.\nЗ перших днів пішов працювати трактористом до місцевого колгоспу ім. Енгельса. Так все життя трактористом гусеничних тракторів і пропрацював. Ще й після виходу на пенсію працював, але вже на колісному «Бєларусі» на який його «пересадив» тодішній голова колгоспу К. О. Воловник. Бо «крутити баранку» з гідропідсилювачем вважалося значно легшим, аніж тягати важелі «ДТ-54», «ДТ-55», «ДТ-75» на яких йому довелося працювати за колгоспне життя.\nЧому обрав колгосп? Адже були пропозиції піти викладачем у Мринське училище механізації, запрошували працювати у міліцію, у військкомат. А він обрав колгосп. Коли я вже подорослішав і теж якось спитав: «Чому колгосп?», він, помовчавши, сказав: «Сину, велика частина земель колгоспу «Енгельса», то наша із тобою земля». – Як, наша? – Ти ж знаєш, що твій дід і його батько Іван Гордійович, потомственні козаки, все життя були ковалями. Мали кузні і хоч і важкою працею, але заробляли непогані гроші. На гроші ті придбавали землю. Десятину за десятиною. Сіяли зернові, вирощували овець. Сім’я у діда була велика і трудилися усі дуже важко. Хіба що коли у сезон наймали наймитів для допомоги.\nА потім прийшли більшовики і все відібрали. Розкуркулили. Дід, щоб уникнути заслання на Соловки, віддав всі землі і 12 десятин дубового лісу й кузню добровільно. Він вже був старим для супротиву. А потім колективізація, голодовки. Все змінилося. Але ж ми селяни. От пішов я доглядати свою, ставшу колгоспною, землю… Так он що то за папери із царськими водяними орлами зберігалися у сундучку! Скільки я малим їх перебирав і роздивлявся. Особливо вражали великі водяні знаки, коли той папір дивитися проти вікна. А було ж тих «паперів» не один десяток. І то було все, що залишилося від каторжної праці династії ковалів. Нічого нема вічного. Про це мають пам'ятати ті, хто скуповують землю. Настане час і у них її теж заберуть.\nАнастасія Іванівна Кияниця, дружина Василя Сергійовича Кияниці, 1948 рік\nБатько розповідав, що мою майбутню маму Настю перший раз побачив на Носівській пошті, де вона з 14-ти років, як тільки німців не стало у Носівці, працювала телефоністкою. Сподобалася вона батьку, але не признавалась де живе. Вирахував і «знайшов» її на початку Малої Сениківки (нині вулиця Успенська). Вона соромилася, що жила дуже бідно, напівсиротою. А ще соромилась Василя, бо він був значно старшим за неї. Не раз намагалася з роботи додому вислизнути непомітно, щоб не проводжав. Колега, телеграфістка-фронтовичка Паша Садова, казала: «Ну й дурна ж ти Насте! Такий чоловік! Сильний, здоровий, серйозний… а ти ще ремствуєш! Аби мені такий, то я б не хвилини не роздумувала!». А батько, тим часом схоронивши й матір, залишився у хаті сам. На пропозицію перейти жити на Козарський шлях Настя не знала що й відповісти. Порадилася із своєю матір’ю. Казала пізніше, що мати переконала: «Йди, Насте. Він солідний, розумний, працює. Де ти чоловіка кращого знайдеш?». А їх, тих чоловіків, після війни й правда було не густо. А непитущих, психічно врівноважених – то й поготів. У березні 1950 року молоденька Настя стала моєю мамою. (фото).\nБагато хто стверджують, що ми пам’ятаємо дитинство починаючи з 4-5 років. Не знаю. Я пам’ятаю значно раніше. Я до сьогодні чітко бачу маму, яка схилилася наді мною, коли я лежав у колисці-байці. Певне, це була зима і певне 1952 року. Мама була у шубці із пухнастим коміром. Був світлий день, вона звідкілясь прийшла і, схилившись над байкою, щось до мене промовляла. Було радісно, тепло і затишно. Ось такий найраніший фрагмент мого дитинства залишився у моїй пам’яті і до сьогодні. Коли вже у досить зрілому віці, бесідуючи за столом у сімейному колі, я це озвучив, то спершу мені не повірили. Але коли батьки почали згадувати, то з’ясувалося, що була у мами тоді така шубка, що була байка і стеля старої хати, яку я описав із пам’яті досить точно.\nЩе один фрагмент з мого дитинства. Наш батьківський двір, як я вже сказав, на Козарському шляху. Якраз навпроти двоповерхового житлового будинку, що належав Мринським газовикам. А раніше, на місці двоповерхівки, була городня бригада колгоспу. Займались там вирощуванням різноманітної розсади. І тут же від подвір’я бригади вздовж дороги на Козару був 30-гектарний колгоспний сад. Той сад був посаджений у 47-48 роках. Яблуньки були маленькими, стояли одна від одної далеченько, то, щоб не пустувала земля, її обробляли. Сіяли вико-овес, пізніше садили полуницю тощо. Отож в один із днів початку осені 1954 року я, почувши уранці із розмови батька і мами, що сьогодні батько буде трактором орати у саду навпроти двору, прийняв рішення «покататися на тракторі». Знаючи, що мама не відпустить, я діждавшись появи трактора у колгоспному саду, швидко перебіг дорогу, але гусеничний трактор з батьком у кабинці тим часом вже поїхав на наступне коло. Я став чекати його повернення. Час йшов повільно і я, щоб не повертатися додому, вирішив присісти у купу соломи…\nДалі так, як розповідав пізніше батько:\n«Їду я у загінці в напрямку села. Весь час приорюю купки соломи, які залишилися після обмолоту жита. Доїжджаю вже майже до дороги, залишилась одна купка… Раптом здалося,що у ній щось ворухнулося. Чи то вітром так? Проте, про всяк випадок, зупинився. Підхожу до купки ближче… Боже ти мій! У соломі мирно спить мій синок… Від уяви, що могло статися, я в той день вже не сів на трактор. А потім все життя, скільки працював, згадував той страшний випадок перед кожною копичкою, яку треба було переїжджати».\nА я запам’ятав, що батько, замість «покатати», чомусь мене взяв на руки і відніс додому. І був він дуже схвильованим. І чомусь на маму і бабу Гапу (мамина мама) сердився. Тільки із роками зрозумів, що тоді могло відбутися, але не відбулося.\nВасиль Кияниця з дружиною Анастасією і сином Василем. 1 вересня 1957\nУ теплих спогадах про рідну людину один за одним випливають різні епізоди. Я був ще десь у третьому чи четвертому класі, як батько приніс з роботи металевий стержень. Сказав, що будемо турнік робити. Встановив і закріпив цей стержень більш ніж на двометровій висоті між двома вербами. Почав показувати мені різні вправи, яких я ніколи не бачив раніше. Дав спробувати мені. Я трохи потеліпався на перекладині і попросився додолу. – Нічого сину, навчишся… Дечому за місяці і роки навчився, але так, як вмів батько – ні. У мене й досі перед очима батькова тодішня стрункість і підтягнутість, зібраність. Він легко підстрибував, обхоплював долонями метал турніка, силовим жимом виходив у вертикальну стійку і… починав крутитися. Він ту вправу називав «сонце». Зупинявся у вертикальній стійці і, трохи «відпочивши», униз головою, починав крутитися у зворотному напрямку. Я значно пізніше довідався, що такі батькові вправи виконувати без «страховки» заборонено. А він виконував, був впевненим у собі і своїй силі.\nВсе життя батько тяжко працював на землі. За свій труд був нагороджений багатьма нагородами, найвагоміші із яких ордени «Знак Пошани» і «Трудового Червоного Прапора». Про нього часто писала районна газета, як про передовика колгоспного виробництва. Публікації він читав, але відносився до них якось байдуже, навіть критично. Він не любив носити нагороди, а тому мені вдалося тільки один раз умовити його вдягнути обладунки, щоб сфотографуватися в них. Маючи всі пільги фронтовика, він ніколи ними не користувався. Він не любив ходити на всякі збори ветеранів і не ходив на них. Правда раз чи два сходив на зустріч із дітками у сьому школу.\nБатько багато читав. Передплачував фахову літературу по механізованому вирощуванню картоплі, гречки, тобто тих культур, які йому доводилося вирощувати у колгоспі у рамках механізованої бригади, яку він очолював. Хлопці у тракторній бригаді його поважали. Його лідерство визнавали беззаперечно, що дуже важливо у чоловічих колективах.\nБатько мав поетичну душу, відчував прекрасне, дуже любив музику. Умів грати на гітарі. Можна дивуватися, але грав складні класичні твори. Казав, що навчився грати в армії. Він і мене навчив грі на гітарі. Причому так, що я у шостому класі виступав на сцені Носівського будинку культури на якомусь звітному концерті. Грав якийсь «Гавайський вальс», якому мене навчив батько, і якого ніхто ніколи не чув раніше. Але в мені переміг баян, азам гри на якому мене навчив мій шкільний учитель Петро Євгенович Репета. А потім я вже удосконалювався за «Самоучителем игры на баяне», який ми всією сім’єю виписали з Москви через магазин «Книга-почтой».\nБатько цікавився політикою, новинами. Яким би стомленим не прийшов з роботи, він неодмінно брав до рук газету, з якою, траплялося, й засинав. Коли я ще був малим, ми купили радіоприймач «Іскра». Електрики на нашій вулиці не було, а тому приймач працював від батарей, які дуже заощаджували. Батько вважав, що московське радіо бреше. А тому намагався серед безлічі глушилок розібрати передачі «Голосу Америки», «Радіо Свобода», «Радіо Ватикан». Не любив байок про комунізм. Про вступ до комуністичної партії навіть чути не хотів. Чим суттєво поплатився. Мені розповіли якось, що батьку, який роками вирощував найвищі у районі врожаї гречки, після вручення ордена «Трудового Червоного Прапора», запропонували вступити до КПРС, щоб можна було подати на нього представлення на «Орден Лєніна», а потім і на Зірку Героя. Відмовився вступати.\nЧи не найголовніше, батько був чудовим оповідачем. Хоч взагалі був не багатослівним. Однак, коли вже «розговориться» то його мова була насичена образністю, порівняннями, нерідко мала підтекст і спонукала до діалогу. Він міг посилатися на класиків, особливо на твори Тараса Шевченка. Міг доречно цитувати їх. Знав багато приказок і був багатий мудрими порадами. Бувало, неймовірно дивував: на одному із сімейних застіль, на Паску, мова зайшла про вірші. Вже не пригадую деталей. Але в пам’ять врізалося, як батько, як кажуть, ні з того, ні з сього, прочитав на пам’ять величезну поему Лермонтова. У нас тоді мову відібрало від здивування. А ще, за всі роки його життя я не почув від батька жодного разу нецензурного слова, чи лайки. Це при тому, що на тракторному таборі практично всі спілкувалися матюками. І я малим там бував досить часто і є тому свідком.\nУ батька були пізнання у найнеочікуваніших галузях. Він чудово знав зоряне небо, назви сузір’їв і розповідав мені малому про них краще за будь якого вчителя астрономії. Знав життя бджолиних сімей і лісових мурашників. Любив збирати гриби, хоч, як на мене, не стільки це, як просто любив ліс, його тишу і пахощі, щебет пташок. Він взагалі дуже любив природу, любив саджати дерева. За нього двір був, як маленький дендропарк. Коли я був у шостому класі батько навчив мене прищеплювати фруктові дерева. Моїм «екзаменом» перед ним був експеримент, коли я на дичку груші прищепив на кожну гілку окремі сорти різних груш. Було дев’ять гілок, то вийшло дев’ять сортів. Прийнялися всі, проте згодом дві гілочки всохли, а сім сортів на одному дереві плодоносили майже тридцять років. Груша та ще й до сьогодні доживає віку в батьківському дворі. Правда гілки із різними сортами почергово вмирають. Залишилося всього два. Обидва пізні. Певне, ранні сорти менше живуть.\nПрактично все, що росло у нашому великому дворі, було посаджено батьком у різні роки. Яблуньки, груші, вишні, сливи, абрикоси, шовковиці, смородина, малина, аґрус, порічки… А ще – верби, липи, в’язи, берізки. Проте найбільше було волоських горіхів. Батько їх сам навчився вирощувати із зернят, для чого зробив невеликий «парничок-грядочку». Вирощені ним саджанці щедро роздавав сусідам, родичам, знайомим – усім, хто просив. А ще, коли я був малим, він привіз із лісу малюсінькі ялиночки і посадив їх по двору. Дві з них виросли стрункими, високими і красивими до величезних розмірів. Можливо, були б досі, але вже після батька хтось сказав мамі, що ялинки – на «звід двору». Попросила кума Олексія, щоб зрізав.\nТак склалося, що після армії я став жити окремо і додому навідувався вже як гість. Батько ставав все старішим. Повідкривалися постріляні німцем рани на ногах. Він намагався їх доглядати, але вони вже практично не заживали. Можна тільки уявити, як вони у нього боліли. Але на біль він ніколи не скаржився. Він весь час намагався щось робити у міру сил. Якось весною 1995 року я навідався, щоб викосити двір і попід двором. Звичайною косою, «семиручкою». Батько сидів на крилечку і дивися як я кошу. Повільно встав, підійшов до мене: «Дай трохи прокосити…». Я передав йому косу. Він прокосив десь із метр і повернув косу мені: «Добре косить…». В цей час я відчув, що мій дужий батько став практично немічним. У мене підкотився клубок до горла. Яким він був орлом, а яким став…\nНастав липень 1995 року. У батька уночі раптово стався крововилив у мозок. Він лежав на м’якому дивані, на якому спав останні роки і йому вже ніхто не міг зарадити. Я впевнений, що він розумів свій невиліковний стан, а тому відмовився приймати їжу. Як мама не намагалася, щоб він щось з’їв, хоч абрикоску, хоч кавунчика шматочок, він зціплював зуби і не давав себе годувати. Приїхали з Холмів сестричка Валя із своїм чоловіком Віктором. Обоє лікарі. Та нема ліків від старості. Буяв сонячний липень, а у своїй хаті помирав хазяїн і справжній козак. Його не стало 27 липня 1995 року.\nЦе мої спогади про мого батька, періоду моєї юності. Написав експромтом, до його 99-річчя. До сторіччя хотів доповнити, а потім, прочитавши, передумав. Хай буде так, як спершу.\n↑ Носівка Nosivka Носовка 2019-03-31\nОтримано з https://wiki.nosivka.info/index.php?title=Кияниця_Василь_Сергійович&oldid=10559\nУчасники Німецько-радянської війни\nНагороджені орденом «Знак Пошани»\nНагороджені орденом Трудового Червоного Прапора\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 13:03, 12 травня 2020.


Напекла Оксана млинців, булочок, пиріжків для сім’ї, як робила завжди. Проте син сказав не приносити і здивував новиною, що діти її випічку вже довго не їдять. У чому ж справа? У смакових рецепторах чи в людях і вихованні дітей? — Джерело\nНапекла Оксана млинців, булочок, пиріжків для сім’ї, як робила завжди. Проте син сказав не приносити і здивував новиною, що діти її випічку вже довго не їдять. У чому ж справа? У смакових рецепторах чи в людях і вихованні дітей?\nАвтор DzereloВремя чтения 3 мин.Просмотры 320\nЯк-тільки бабуся вийшла на пенсію, то з’явився час, щоб провести його з дітьми і для дітей. Тому вона й вирішила пекти онукам та синові пиріжки, булочки різні, млинці. Для Наталі — з повидлом, а Колі — з м’ясом. Коли працювала на роботі, то часу взагалі не було, а як приходила додому, то падала намертво і відпочивала. А тепер і час з’явився, і бажання. Та й ходити до внуків, лише 10 хвилин пішки, подзвонить, попередить і піде.\nСпочатку дружина сина казала, щоб бабуся до себе забирала дітей, але вона відмовляла через роботу. Бо грошей на блюдечку їй ніхто не принесе, окрім неї самої. Проте запевнила, що як-тільки вийде на пенсію — буде першокласною бабусею.\nНарешті наступила пенсія. Тепер вона і пекла, і приходила, і бавилася з дітьми. Всіх, ніби все влаштовувало. Внуки були раді бабусі і її випічці, а невістка, якщо й була чимось незадоволена, то мовчала.\nАле швидко закінчилися її носіння пиріжків. Одного дня син по телефону сказав, щоб більше не приносила різну випічку. Старенька здивувалася і почала допитуватися чому? Інтуїція їй підказувала, що справа в невістці Олі.\nСин відповів, що його жінка перебірлива і діти такі самі, що не їдять її млинці чи пиріжки. Бабуся вкрай здивувалася і запитала: «Як не їдять?». А потім згадала, що кожного разу, як приходила до них в гості, її пирогів ніколи не було на столі і вона ні разу не бачила, як діти їх їли.\nВирішила розпитати все у самої Олі. Та в свою чергу відказала, що бабуся готує без рукавиць, а шерсті по дому багато і все збирається в їжі, загалом — негігієнічно.\nСтаренька вкрай не розуміла поведінку Олі. В лице нічого не скаже, а за спиною синові говорить і дітям весь час про чистоту після бабусиних відвідин, нагадує…\nДумає: «Як це онукам в рукавичках готувати?». Потім поглянула на свою кухню. Суцільна чистота, руки завжди помиті. Посиділа, подумала і вирішила, що не буде більше їм готувати, захочуть — скажуть, а так навіщо? Якщо що сусідів пригостить.\nРаз потрібно було посидіти з дітьми. От бабуся Оксана і пішла з ними гуляти, їй було не важко. Але коли вже прийшла з прогулянки, то побачила на столі пироги, які недавно невістка зробила. Оля дуже ними хвалилась, тому Оксана вирішила її запитати: «А ти їх в рукавичках робила?».\nДружина сина здивувалась та почервоніла, і не знала, що відповісти. А бабуся то знала, що не в рукавичках і у них самих в квартирі собаки, коти. Та потім продовжила, що треба було зразу казати, якщо випічка не подобалась, а ні водити кота за хвіст і мовчати. Справді, може мамам все можна і вони краще бачать, але свекрух теж потрібно поважати, а то вони, лише хочуть допомогти.


Дніпропетровщина хоче стати туристичним серцем України. Культура ДНІПРОГРАД\nГоловна / Культура / Дніпропетровщина хоче стати туристичним серцем України\n29 березня 2012 року на базі Дніпропетровського гуманітарного університету відбулася Міжнародна науково-практична конференція «ДНІПРОПЕТРОВЩИНА ТУРИСТИЧНА», присвячена 80-річчю Дніпропетровської області. Організаторами конференції виступили Дніпропетровський гуманітарний університет та Інститут суспільних досліджень.\nМета конференції - активізація наукових досліджень в галузі туризму; обговорення проблем розвитку туризму в Дніпропетровській області; популяризація історико-культурної та природної спадщини регіону.\nВ межах конференції відбулася презентація друкованого видання першого в історії нашої області каталогу туристичних пам'яток «Дніпропетровщина туристична», підготовленого Інститутом суспільних досліджень та виданого Дніпропетровським гуманітарним університетом. Презентацію провела науковий співробітник Інституту суспільних досліджень Ірина Рева.\nЧому ж так сталося, що Дніпропетровщина вважається нетуристичним краєм? Адже наприкінці ХІХ - на початку ХХ століття наша область мала шанси стати туристичною Меккою України. Як з'ясувалося, на Катеринославщині було навіть таке цілком сучасне явище як бізнес-туризм, - про це розповів у доповіді учасник конференції Павло Чорнобай, кандидат історичних наук, доцент кафедри історії та політичної теорії Національного гірничого університету.\nРепутацію туристично непривабливої наша область отримала в минулому столітті - у зв'язку з розташуванням тут ракетобудівної промисловості Дніпропетровськ тривалий час був «закритим містом». Крім того, значного удару пам'яткам місцевої архітектури завдали масове знищення культових споруд в період войовничого атеїзму 1920-1930-х років, руйнування та перебудова «буржуазних» палаців, маєтків, а також руйнації під час Другої світової війни. У цей же час під водою опинилося туристичне серце України - Дніпрові пороги, які здавна були головним магнітом для відвідувачів нашого краю.\nЩо потрібно зробити, щоби Дніпропетровщина знову стала цікавою для приїжджих? На які аспекти туристичного бізнесу звернути увагу? Про це ішлося у виступах учасників конференції. Звичайно, потрібна державна підтримка. Звичайно, було би бажано збільшити кількість по-справжньому туристично привабливих об'єктів та покращити матеріальну базу вже існуючих. Але, крім того, є дещо, що залежить від нас самих - бажання дії та взаємодії. Музеї та туристичні фірми повинні тісніше співпрацювати з дослідниками та краєзнавцями, з профільними навчальними закладами. А історики-науковці мають бути більш відкритими та ділитися своїми знахідками з широкою громадськістю.\nМатеріали конференції планується видати окремим збірником.\nТеги: історія, конференція, туризм


Епоха cashless: як безготівкові платежі змінюють звички українців | Mind.ua\nІ які перешкоди ще слід подолати\nВалерія Вагоровська, фаундер платіжної платформи FONDY 24 жовтня 2019, 11:30\nКультура безготівкових розрахунків дедалі активніше проникає в повсякденне життя сучасної людини. Україна не залишилася осторонь від цього тренду. Mind нещодавно вже писав про те, як передові технології полегшують життя споживачам банківських послуг, студентам різного віку, пасажирам таксі та клієнтам ресторанів. Тепер Валерія Вагоровська, фінтех-експерт і керуючий партнер платіжної платформи FONDY, продовжуючи цю тему, розповідає про нові можливості для покупців і туристів.\nКупівля продуктів харчування і побутової техніки\nЯк було раніше? Щоб дозволити собі неспішний і ґрунтовний шопінг – особливо якщо планувалася закупівля за «довгим списком» або одне велике придбання – всій сім'ї потрібно було спеціально виділяти цілий вихідний день або навіть два.\nЧому це було незручно? Вибравшись до магазинів за їжею на тиждень наперед, необхідною побутовою технікою або будівельними матеріалами, доводилося довго блукати між стелажами в пошуках потрібного товару. Потім – вистоювати в чергах до каси, після чого ще й морочитися з доставкою.\nЩо змінилося? Гіпермаркети – як продуктові, так і ті, що спеціалізуються на побутовій техніці та будматеріалах, – активно впроваджують онлайн-технології у свою роботу. Гіганти ринку – «Ашан», «Мегамаркет», Novus, а також «Епіцентр», Leroy Merlin, Rozetka, Moyo та інші – дозволяють зробити замовлення на сайті, там же сплатити його банківською карткою і потім просто чекати кур'єра з товаром.\nЗа даними «GFK Україна», найбільшою популярністю в сегменті онлайн-покупок користуються побутова техніка і електроніка. Цю групу товарів «не відходячи від екрану» купує трохи більше половини покупців, з яких 44% вже використовують для цього свої смартфони. Пріоритетні способи оплати: картою – 36%, розрахунок готівкою – 23% від загальної кількості трансакцій, решта припадає на кредитні кошти.\nЗгідно зі статистикою, яку надала «Нова Пошта», з 1 січня 2019 року на 25% збільшилася кількість українців, які роблять покупки в іноземних онлайн-магазинах.\nНа першому місці за популярністю опинився eBay – 28% від оформлених онлайн-замовлень. За ним йдуть Amazon (22%) і 6pm (13%). Серед магазинів, у яких найчастіше робляться покупки, також Victoria’s Secret, H&M і Carter’s.\nБольові точки і точки зростання. На жаль, не всі найсвіжіші законодавчі новації працюють «у плюс» онлайн-торгівлі. Наприклад, справжню паніку серед підприємців викликав закон про обов'язкове використання РРО. Прописана в ньому необхідність видавати покупцеві касовий чек конфліктує з практикою часткових передоплат і розрахунків післяплатою з інтернет-магазинами. Мережа Rozetka.ua навіть «пригрозила» згорнути свою діяльність. Проти нововведень висловилася і «Нова Пошта». Пізніше уряд заспокоїв малий бізнес, мовляв, «за ним ніхто спеціально не ганятиметься», а великий – закликав відмовлятися від тіньових схем отримання доходу.\nБезумовно, виведення економіки країни з «сірої» зони – мета більш ніж благородна, але її бажано досягати з урахуванням усіх переваг технологічного прогресу. Для цього є сенс взяти на озброєння західний досвід, збудувавши систему, за якої бізнес і фіскальні органи не грають у хованки один з одним, а споживачі зберігають можливість безпечно здійснювати будь-які покупки «в один клік».\nЯк було раніше? «Сімейний фольклор» у людей старшого покоління ще рясніє байками із серії «Як я вперше опинився за кордоном». Одне з головних питань, що запам'яталися: скільки брати з собою готівки? А після: як декларувати і де обміняти на місцеву валюту?\nЧому це було незручно? Крім перерахованих вище питань, більшість туристів хвилювало, як співвіднести свої фінансові можливості із «ввізними лімітами» кожної конкретної країни і як потім зберегти привезені гроші: багатьох лякала можливість крадіжки, а також ризик того, що спритні «аборигени» ошукають під час обміну валюти, здійсненні покупок або оплати за послуги готельєрів та перевізників.\nЩо змінилося? Два з половиною роки тому українці отримали безвізовий режим з Євросоюзом, і за цей час ним вже скористалося понад 2 млн туристів. Українські банки у зв'язку з цим провели роз'яснювальну кампанію, в ході якої рекомендували своїм клієнтам не брати в подорож Європою готівку, а користуватися валютними рахунками. Адже карти несуть в собі набагато менше ризиків, ніж паперові гроші. Якщо ж карта буде загублена, вкрадена або «з'їдена» банкоматом, у Visa/Mastercard існує послуга екстреної доставки готівки в будь-яку точку світу.\nЩе один плюс на користь карти – відсутність необхідності декларування при в'їзді. Про зручність безготівкового розрахунку говорить також той факт, що за ці два з половиною роки більша частина грошей за кордоном була витрачена саме при розрахунках карткою, а не при зніманні готівки в банкоматах. Наприклад, з березня по грудень 2018 року українські туристи витратили за кордоном близько 30 млрд грн, 88% від загального числа склали розрахунки картою. Звучить дивно, але при цьому показник використання безготівкового розрахунку в самій Україні залишається на рівні 44%.\nУся туристична сфера відчутно «діджиталізувалася» на користь клієнта. Самостійним мандрівникам більше немає потреби стояти в черзі за квитками на літак, не потрібно дзвонити в готель, аби забронювати номер, писати листи і ходити в консульство, щоб отримати візу. Не потрібна готівка в національній грошовій одиниці, аби комфортно почуватися в іншій країні.\nКвиток на літак можна купити онлайн прямо на сайті перевізника, а питання з житлом вирішують сервіси Booking або AirBnB, сайти і мобільні додатки яких допомагають знайти квартиру чи готель, забронювати її з гарантією відшкодування в разі виникнення проблем. Та й візу в десятки країн тепер можна оформити в режимі онлайн.\nДля тих, хто не готовий планувати свій тур самостійно, з'явилися десятки турагентств – Join UP, ANEX Tour, TEZ Tour, Poehalisnami тощо – з просунутими сайтами, де користувачеві досить вибрати бажаний тур і оплатити його карткою. Гроші на карті будуть заморожені до підтвердження броні туру, а всі квитки і документи стануть доступні в особистому кабінеті й на пошті вже наступного дня.\nРазом з туристами від появи cashless виграли туроператори і банки. Останні змогли збільшити кількість випущених карт і розвинути додаткові сервіси: кешбек, лаунж-зони в аеропортах і вокзалах, пріоритетний прохід на посадку, знижки на оплату квитків, покупок і т. д.\nБольові точки і точки зростання. Підвищення мобільності громадян виводить на перший план клієнтоорієнтованість у кожній ланці ланцюжка туристичних послуг. Цілодобова доступність банкоматів і терміналів, зручність інтерфейсу і клієнтської підтримки, гнучка система тарифів і знижок, налагоджений зворотний зв'язок – ці та безліч інших опцій стали справжнім викликом для банків, турфірм, візових центрів, перевізників, готелів і мобільних операторів.\nНе останню роль тут зіграла і можливість порівняти, «як у них» і «як у нас»: багато туристів, повернувшись з-за кордону, стають вимогливішими до вітчизняного сервісу. До того ж очевидним став «цифровий розрив» між жителями великих міст і периферії самої України. А тому взята за основу ідея діджиталізації всієї країни разом із підвищенням цифрової грамотності її жителів, безумовно, відкриє нові обрії як для туристичної сфери, так і для всіх її клієнтів, включаючи закордонних гостей, яких так активно зазивають помилуватися українськими краєвидами.\nЯк було раніше? Київський вокзал, літо, черги. Щоб купити квиток на пріоритетні напрямки, доводилося вистоювати близько двох годин, сподіваючись, що до того моменту, як опинишся біля віконця, ще залишаться хоч якісь квитки, нехай і на верхню бічну полицю біля туалету. Не легше було і тим, хто потребував квитків на літак. За жаданим папірцем доводилося їхати в спеціально обладнані авіакаси, а там – мати справу з тим самим «джентльменськім набором»: черги, ажіотаж і повна відсутність впевненості в успіху заходу.\nЩо змінилося? Зміна концепції квиткових продажів, пов'язана з появою електронного квитка, стала новою парадигмою для українського ринку.\nЗ 2012 року «Укрзалізниця» ввела можливість спочатку бронювати (з викупом у касі), а потім і взагалі купувати квитки на сайті. Онлайн було продано понад 100,5 млн квитків на поїзди. В УЗ також відзначили, що відсоток проданих квитків через онлайн-сервіс бронювання і продажу booking.uz.gov.ua постійно зростає. І якщо у 2018 році на інтернет-покупку квитків припадало 48% від усіх проданих проїзних документів, то зараз частка таких проїзних документів становить 56%.\nПрихід cashless в транспортну сферу дав хороший поштовх до появи сайтів-агрегаторів із залізничними, автобусними та авіаквитками. За аналогією з Glovo і ресторанами, сайти на кшталт Busfor, TicketsUa та інші збирають всі пропозиції від перевізників і показують їх у зручному вигляді на сайті або в мобільному додатку. Користувач за допомогою фільтрів обирає напрямок, дату, рейс і викуповує бажані місця, тут же оплачуючи покупку. Квиток можна або роздрукувати, або пред'явити в електронному вигляді зі смартфона під час посадки.\nАналогічний підхід почали застосовувати і авіакомпанії, тим самим відчутно покращили життя своїм пасажирам, позбавивши їх від необхідності їхати в касу.\nПослідовником безготівкового розрахунку став і муніципальний міський транспорт. У червні 2015 року в Україні стартувала програма безготівкової оплати проїзду. Пасажири київського метрополітену отримали можливість розплачуватися картами Mastercard на жовтих турнікетах. У травні 2017-го в нашій країні набув чинності закон про е-квиток.\nЗа даними КП «Київський метрополітен», за перші три роки нововведення 28 млн поїздок були оплачені банківськими картами. А QR-кодами для оплати проїзду в період 2017–2019 років пасажири скористалися понад 8 млн разів. Спостерігається і стійка тенденція до активізації безготівкового розрахунку в транспорті. Наприклад, з січня по травень 2019 року пасажири муніципального транспорту заплатили безготівково таку саму суму, як за весь 2018 рік. За словами представника Mastercard, в Україні ті, хто хоча б раз зробив оплату в транспорті картою, починали вдвічі частіше розплачуватися нею і в інших місцях.\nБольові точки і точки зростання. Можливість купувати в режимі онлайн квитки на транспорт здатна принести відчутний профіт не тільки пасажирам. Зібрані в процесі масиви «великих даних» за грамотного підходу можуть стати дорожньою картою для багатьох інфраструктурних проєктів. Прогнозувати і регулювати завантаженість певних напрямків, оновлювати рухомий склад, проєктувати нові дороги, термінали і навіть цілі курортні анклави – тепер цілком реально, використовуючи інформацію, агреговану з «квиткових» сервісів. А на місцевому рівні електронні платежі в транспорті допомагають налагодити облік грошей і пасажирів, призупинити відтік коштів повз бюджет, що у свою чергу, згідно із законом замкнутого циклу, дасть можливість активніше інвестувати в місцеву інфраструктуру.\nЗавдяки приходу cashless зменшилися черги в магазинах, пішла в минуле необхідність їздити в каси, щоб купити квиток, зникли складнощі з обміном валюти за кордоном і хаотична біганина по банкоматах у пошуках готівки в очікуванні кур'єра служби доставки. Імовірність втратити гроші або потрапити в ситуацію з шахраями також зведено до мінімуму. Транзакції можна оскаржити, картку – заблокувати і перевипустити, шахрая – швидко відстежити і покарати.\nТому цілком очевидно, що з кожним роком саме безготівкові платежі займають більшу частину платіжного життя не лише кожної людини, але і компаній, які завдяки їм уже сьогодні можуть запропонувати сервіси, що роблять життя громадян простішим і вільнішим. І однією з головних ознак такої свободи стає відмова від готівки в кишенях.\nFONDY безготівкові розрахунки Нові технології е-комерція


Як влада і екоактивісти не помічають проблему відходів – ChilliNews/Chilli News/ЧиліНьюз/Чилі Ньюз\nЯк влада і екоактивісти не помічають проблему відходів\nВ Україні так багато проблем, що навіть про дуже важливі – екологічні – згадують лише після катастроф. Яскраві приклади – недавні жахливі лісові пожежі та повені.\nЦя екологічна катастрофа – одна з найбільших в історії України. Нині знають про неї мало, бо Чорнобиль “всіх затьмарив”. Тому коротко розкажемо:14 вересня 1983 року в місті Стебник на Львівщині на гірничо-хімічному підприємстві “Полімінерал” після сильного дощу прорвалася грунтова дамба, за якою зберігалися соляні відходи. Потужний селевий потік сумарною масою понад 5 мільйонів тонн залив і забруднив навколишні поля, сади і ліси. Висококонцентрована ропа та тверді відходи потрапили в річку Солоницю, далі – в Тисменицю, Дністер і досягли Чорного моря…\nЧому ми згадали ті далекі страшні події?\nНещодавно завершився екологічний проект по дослідженню стану сховищ промислових відходів у басейні річки Дністер. Цей регіон нині під пильною увагою через ситуацію з повенями, які можуть спровокувати аварії на спорудах. Тож група екологів провела їхню детальну інвентарізацію.\nКерівник групи дослідження – експерт з екологічної безпеки, екологічний аудитор Ірина Ніколаєва розповіла сайту 24 каналу:\nБуло ідентифіковано 32 сховища зі 162 мільйонами тонн відходів. Вони перебувають на балансі 12-ти підприємств. Три з найбільшим обсягом відходів – державне підприємство “Сірка” (85 мільйонів тонн), ТОВ “ОріанаЕко” (26) і Стебницьке гірничо-хімічне підприємство “Полімінерал” (12,74).\nТак-так, це той самий “Полімінерал”, про якого ми згадували на початку. Назбирав 12,74 мільйони тонн! У звіті екологів вказано: “Вимагає невідкладних заходів щодо запобігання аварії”. Невже катастрофа 1983-го нічому не навчила?\nАле найбільше занепокоєння викликає “рекордсмен” – ДП “Сірка”, що розташоване поблизу міста Новий Розділ на Львівщині. Підприємство де-факто є банкрутом, виробництво зупинено. Але 85 мільйонів тонн відходів – це ж не жарт! Та ще й додатково на території тамтешнього промислового майданчика звалено багато “сторонніх” відходів – зокрема, побутовий непотріб та навіть гудронні залишки, завезені з Угорщини, які зберігаються з порушенням вимог чинного законодавства. Ну і, як кажуть, “родзинка”: три стосховища – в передаварійному стані. Одне з них розташоване лише за 380 метрів від Дністра…\nВсе залежить від дій держави\n“Як вирішуватимуться проблеми цих підприємств?” – питаємо в Ірини Ніколаєвой.\nЗакриття чи рекультивація таких об’єктів – справа дуже серйозна і кропітка, – каже експерт. – Ми провели важливу роботу, просуваємо свою ініціативу в профільному міністерстві, доповіли у Верховній Раді. Знаю, що пішов запит до Львівської ОДА щодо звіту про фінансування ДП “Сірка”. Тобто далі все залежить від дій державних органів. Але точно можу сказати: допоки не буде врегульована законодавча база – проблему буде важко вирішити.\nДнями Верховна Рада ухвалила в першому читанні рамковий законопроект про управління відходами. Це потрібний документ. Але в нашому питані ситуація мало змінилася, бо необхідні також закони про промислові відходи, регуляцію накопичувачів… Лише тоді справи зрушаться з місця.\nЩо має зробити Україна\nЗгоден з колегою юрист Назар Бекетов, заступник голови правління ГО “Зелений Фонд”.\nСправді, існує нагальна потреба у вдосконаленні законодавчого регулювання експлуатації сховищ відходів, – каже Бекетов. – Тим більше, що цей пункт є в Угоді про асоціацію з ЄС. А саме, Україна має впроваджувати вимоги Директиви 2006/21/ЄС “Про управління відходами видобувної промисловості та внесення змін і доповнень до Директиви 2004/35/ЄС”. Мета цієї дерективи – максимально можливе попередження та мінімізація будь-якого негативного впливу на довкілля та ризиків для здоров’я людини, що – наголошую – можуть виникати в результаті управління відходами видобувної промисловості.\nБекетов покроково вказав, які заходи держава Україна повинна невідкладно запроваджувати:\n– Плани управління відходами\n– Інвестиційні фонди підприємств\n– Екологічне страхування\nРозробка державної стратегії переробки накопичних відходів та закриття недіючих об’єктів\nЗвалища відходів – “бомба сповільненої дії”\nДе ви, екоактивісти?\nПровідна роль держави у вирішенні екологічних проблем не викликає сумнівів. Але в той же час не варто забувати про громадськість – зокрема, про екоактивістів, які просто зобов’язані контролювати дії влади і тиснути на неї, аби швидше і досконаліше вирішувала проблеми охорони довкілля. Власне, це головна функція екологічних активістів, і саме так більшість з них діє в цивілізованих країнах. Наприклад, у Німеччині на кліматичні мітинги виходили до 1,5 мільйона громадян. Чи могла їх влада не почути?! Саме тому в останні роки країна стала однією з “найзеленіших” у світі.\nА пам’ятаєте, як у Львові в 2016 році мітингували під час “сміттєвого скандалу”? Чом би цій громаді зараз не вийти на акцію з вимогою якнайскоріше вирішити питання з відходами на ДП “Сірка” на Львівщині чи іншого проблемного екооб’єкту? Навіть кілька сотень учасників привернули б увагу…\nАле ні – не чекайте! Мітингів не буде. Так само, як не було їх після жахливих пожеж у Чорнобильській зоні та інших регіонах. Як не було після повеней на Західній Україні… Бо більшість наших так званих “екологічних активістів” насправді – “екологічні заробітчани”, й виходять на акції лише якщо їх фінансово стимулюють. Як це було під час того ж “сміттєвого скандалу”. І як це регулярно буває під час виборчих кампаній. Так, незабаром в Україні відбудуться місцеві вибори. Тож чекаємо появи “екоактивістів”…\nЕкологічні питання дійсно можуть активно використовуватися вже на найближчих місцевих виборах – у регіонах, де ці проблеми актуальні, – сказав у коментарі 24 каналу політолог Дмитро Купира. – Проплачені акції протесту на екологічну тематику, швидше, будуть до початку кампанії, щоб понижати рейтинги влади. Загалом же, проплачені акції в Україні – давня проблема. Їх використовують різні політсили, політики чи бізнесмени. Якщо за участь в акції протесту людині заплатили, то вона вже не активіст. Це робота. Наразі суспільство поступово переживає таку “форму” протесту. Проплаченість стає все більш очевидною…\nПопередня: Previous post: Чоловік на «Таврії» збив власну дружину\nНаступна: Next post: Вбили по-звірячому, лежала у калюжі крові: посеред міста закатували 22-річну дівчину, перші деталі


Погода в Олександрії на вихідні та понеділок, 18 лютого\nУ суботу в Олександрії протягом усього дня буде триматися хмарна погода. Без опадів.\nТемпература повітря вдень +2, вночі +1…+2.\nАтмосферний тиск становитиме 756-758 мм рт.ст.\nВітер північно-західний від 2.7 до 5.3 м/с.\nНародний прогноз погоди: 16 лютого вшановується пам’ять праведних Симеона-Богоприємця, Ганни-пророчиці та Власія Кесарійського. З цього дня у давнину розпочиналось лагодження — підготовка інструменту для весняного посіву. З цього приводу люди говорили: “На лагодження дід встає вдосвіта — лагодить збрую літню і бороду столітню”. На Власія часто бувають великі калюжі. Але тепла погода цього дня рідкість, адже 16 лютого відоме власієвськими морозами.\nУ неділю до самого вечора в Олександрії майже весь день небо буде залишатися ясним, тільки ввечері з'являться перші хмари. Без опадів.\nТемпература повітря вдень +2…+7, вночі +1…+4.\nАтмосферний тиск становитиме 751-754 мм рт.ст.\nВітер західний від 2.8 до 4.1 м/с.\nНародний прогноз погоди: Цього дня вшановується пам’ять преподобного Миколи Студійського. Відсьогодні починалися звірині (вовчі) весілля, тому святого Миколу Студійського називали “вовчим сватом”. Цей день вважається одним із найхолодніших у лютому — стоять сильні морози, та йде сніг: “На Миколу Студеного снігу навалить гору”. Ці морози називаються миколиними. Наші пращури 17 лютого звертали увагу на ялинкові гілки: якщо довгі сухі гілки згинаються — буде заметіль, а якщо випрямляються — на сприятливу погоду.\nУ понеділок зранку та вдень в Олександрії розпогодиться, та ніщо більше не буде нагадувати про похмуру ніч. Без опадів.\nТемпература повітря вдень +1, вночі -1…+3.\nАтмосферний тиск становитиме 764 - 765 мм рт.ст.\nВітер північний до 3.0 - 5,6 м/с.\nНародний прогноз погоди: 18 лютого відзначається день пам’яті святої Агафії. Її також називали “поминальницею”, тому що цього дня було прийнято згадувати пращурів. Ще цю святу величали Корівницею, оскільки вона “корів оберігає від хвороб”. Наші пращури помітили, якщо цього дня мороз, то весна буде привітною, а літо — сухим і спекотним.\n0 536 15.02.2019


Люмінесцентні фарби, що світяться в темряві для стін, тіла, тату, одяги купити в Artlavka.com.ua у Києві! 100% гарантія! Низькі ціни! Відмінне світіння в темряві до 10 годин!\nГоловна › Фарби для хобі й декору › Люмінесцентні фарби, що світяться в темряві\nПорошок люминофор, червоний\nФарби, що світяться в темряві, набір 6*2мл.\nПорошок люминофор, прозорий з блакитним світінням\nФарба акрилова світиться "Glow In The Dark", натуральна, 50 мл\nФарба акрилова світиться "Glow In The Dark", рожева, 50 мл\nФарба акрилова світиться "Glow In The Dark", жовтогаряча, 50 мл\nНабір "Люмінесцентні фарби, що світяться в темряві", 8*20мл.\nЛюмінесцентна (світиться) рожева фарба, рожеве світіння, 20мл\nЛюмінесцентна (світиться) червона фарба, червоне світіння, 20мл\nЛюмінесцентна (світиться) жовтогаряча фарба, жовтогаряче світіння, 20мл\nЛюмінесцентна (світиться) синя фарба, синє світіння, 20мл\nЛюмінесцентна (світиться) невидима прозора фарба, зелене світіння, 20мл\nЛюмінесцентна (світиться) невидима прозора фарба, блакитне світіння, 20мл\nЛюмінесцентна (світиться) фарба, біла, зелене світіння, 20мл\nПорошок люминофор, білий з зеленим світінням\nЛак для нігтів світний у темряві, фосфорний\nФарба акрилова світиться "Glow In The Dark", зелена, 50 мл\nЛюмінесцентна (світиться) зелена фарба, зелене світіння, 20мл\nЛюмінесцентна (світиться) жовта фарба, жовте світіння, 20мл\nЛюмінесцентні фарби, що світяться в темряві - це справжня знахідка для тих, хто прагне різноманітити свій будинок, зробити його яскравішим й цікавішим.\nїї дуже простій - у складі акрил з додаванням люмінофора - спеціальної речовини, яка накопичує світло при денному або штучному висвітленні, а з настанням ночі світиться протягом 6-8 годин. Така властивість має люмінесцентна фарба й уже активно використовується для декору дитячих спалень, ігрових кімнат, нічних клубів, приміщень для свята. Маючи в будинку такі чарівні баночки з фосфорною фарбою - Ви легко зможете перетворити будь-який предмет.\nНа яку основу наносити?\nЇх можна наносити на дерево або мдф, картон або пластик, скло, папір, а для аквагриму можна купити спеціальні неонові фарби для тіла.\nЛюмінесцентні фарби, що світяться для стін\nПастозна структура без запаху- прекрасний матеріал для роботи разом з дітками. Ви можете розмалювати стіни або стільці, дитячі іграшки або камінчики, ручки, фломастери, підвісні ігри, прикраси, браслети, шкільні приналежності. Ви тільки уявіть, як перетвориться кімната малятка, яке не любить укладатися спати, якщо над ліжечком оживуть феї, метелики або засвітяться зірочки, які вдень були не видні. Отут уже велике поле для творчості й уяви. І навіть якщо у Вас не вистачає художніх навичок - на допомогу прийде трафаретна техніка. Легко можете створювати будь-які візерунки на всьому, що тільки подобається.\nЗдивуєте гостей, прикрасивши ванну кімнату візерунками, використовуючи невидиму фарбу, яка виявиться тільки при виключеному світлі.\nФарби для тіла, тканини, тату, одягу\nУлаштуйте вечірку "Glow in the dark paint", де все буде оживати тільки при виключеному світлі. Зробити оригінальний подаруночок або сувенір, просто додайте яскравого світіння улюбленим речам.\nДля роботи придадуться пензлики, спонжики, трафарети.\nКупити люмінесцентну фарбу або набори ТМ Acmelight запрошуємо в магазин АРТЛАВКА в Києві. Ми гарантуємо 100% безпечну якість продукції, а також порадуємо Вас ціною й фасуванням. В асортиментах є різні відтінки зі світінням.\nНе відкладайте свято на завтра, радуйте діток і улюблених, прикрашайте свій будинок, офіс, дачу, балкон або спальню. Нехай завжди різнобарвне світіння приносить Вам радість, дарує чарівні хвилини позитивного настрою!\nВитрата матеріалу: для нанесення 1 шару– потрібно 20 мл на 0,2 м. кв\nЛюмінесцентні (світні) (19)\nCadence (Туреччина) (4)


«Кузня на Рибальському» розробляє новий ракетний катер для Азовського моря – Національний Промисловий Портал «Кузня на Рибальському» розробляє новий ракетний катер для Азовського моря – Національний Промисловий Портал\nОновлено: 29.10.2018 - 21:13\nСпеціально для Азовського моря, КБ заводу «Кузня на Рибальському» розробляються нові проекти, які, на відміну від великих суден типу «Лань», можна перекидати сухопутним шляхом.\nПередає Національний Промисловий Портал, з посиланням на «Оборонно-промисловий кур’єр».\nПро це розповів голова правління ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському» Валерій Шандра.\n— Валерію Олександровичу, в зв’язку з ситуацією, яка склалася в Азовському морі, як би ви оцінили потребу ВМСУ в бронекатер тих типів, які виробляє «Кузня на Рибальському».\n— Звичайно, потреби флоту від нас не залежать, і формуються керівництвом ВСУ самостійно, але наша позиція така – ці катери необхідні, перш за все, завдяки можливості швидко відновити флот, як мінімум у «москітному» варіанті, після важких втрат 2014 року, коли ВМС Україна практично перестали існувати. Тому, рішення про пріоритетний будівництві катерів було, на наш погляд, єдино вірним навіть до загострення обстановки на Азові – це можливість в найкоротші терміни мінімальними засобами досягти відчутних результатів.\nЩо стосується заявленої потреби, в програмі розвитку ВМС Збройних сил України зазначено, якщо я не помиляюся, 18 одиниць.\nПри цьому мова не обов’язково йде про нинішні варіанти – платформа уніфікована, може комплектуватися різними модулями в залежності від призначення.\nСаме у випадку з нинішньою ситуацією в Азовському регіоні, вже проявилися переваги цього типу суден, які ми можемо доставляти сухопутним шляхом в азовські порти, посилюючи нашу угруповання, не питаючи дозволу у агресора, і не перебуваючи в залежності від його доброї волі. Тому що ми всі розуміємо – РФ цілком здатна повністю заблокувати Керченську протоку під тим або іншим приводом, якщо у неї з’явиться таке бажання. А воно неминуче з’явиться, якщо мова піде не про декілька застарілих кораблях майже без озброєння, які недавно здійснили перехід з Чорного на Азовське море, а, скажімо, про сучасний ракетний катері.\n— Мова йде про сухопутний перекидання ракетних катерів «Лань», які в перспективі будуть побудовані для ВМСУ?\n— Ні, “Лань” – це велике судно, яке може бути перекинуто тільки морським шляхом. З урахуванням цих логістичних складнощів, конкретно для майбутньої військово-морського угруповання в Азовському морі ми розробляємо інші варіанти і пропозиції, які незабаром будуть анонсовані.\n— У нових розробках «Кузня на Рибальському» продовжує співпрацювати з Дослідницько-проектним центром кораблебудування в Миколаєві?\n— У нас є власне конструкторське бюро, і всі проекти, окрім самих ранніх, ми здійснювали і сьогодні здійснюємо самі. Звичайно, зовнішній вигляд деяких наших виробів часто близький до розробок ДПЦК, з яким ми довго і плідно співпрацювали на першому етапі. Ми і сьогодні співпрацюємо з ними, і з іншими організаціями, але в цілому спираємося на свої можливості, все робимо самі – включаючи проекти, технічні та інженерні рішення.\nНагадаємо, сьогодні (29 жовтня) у мережі з’явилося фото випробування десантно-штурмового катера “Кентавр-ЛК”, що побудований заводом “Кузня на Рибальському” у Києві.


Народна Воля » Молодіжна євроінтеграція розширює можливості\nМолодіжна євроінтеграція розширює можливості\n5 жовтня 2018, 12:57 | Рубрика: Новини Версія для друку 136 переглядів\nЦього місяця Надвірна вже вчетверте приймала молодь із Польщі та Німеччини.\nХвилююча зустріч однолітків відбулася у Надвірнянській ЗОШ І-ІІІ ст. № 3, розповідає заступник директора з виховної роботи цього навчального закладу Світлана Пасішнюк, наголошуючи, що захід уможливила реалізація проекту «Діти без кордонів». Таку програму фінансує Фонд професора Кельнського університету Ганса-Йозефа Бухкремера під орудою директора Міхаели Еммеріх. Водночас фінансово підтримують місцева влада, а також Міністерство закордонних справ Німеччини і польсько-німецьке молодіжне товариство.\nОднією з умов проекту є необхідність залучення до його участі одних і тих самих дітей з метою подальшого відстеження їхніх контактів, зміцнення дружби і взаємнотовариських стосунків, уточнює Світлана Пасішнюк. Зокрема, юні надвірнянці розпочали свою євроінтеграцію ще із 7-го класу. Сьогодні, збагатившись цінними досвідом, продовжують вдосконалювати взаємні стосунки із польськими та німецькими ровесниками, розширюючи свій кругозір, збагачуючи мовний запас, вивчаючи історію рідної країни та держав європейського добросусідства. Адже щороку учнівська молодь спільно подорожує спочатку в Польщу, потім у Німеччину, а опісля всі, як давно знайомі, друзі зустрічаються в Україні, а точніше у Надвірнянській ЗОШ № 3. Ось і цього разу європейську молодь тепло вітали Надвірнянський міський голова Зіновій Андрійович, перший заступник голови РДА Богдан Зеленчук, директор Надвірнянської ЗОШ № 3 Ярослав Крицький і, звичайно, гості – голова польсько-українського товариства Ванда Якімко, керівник фонду Міхаела Еммеріх та професор Ганс-Йозеф Бухкремер.\nТа не лише виступами старших наставників і представників влади обмежилася зустріч. Школярі висловили свій позитивний, радісний настрій у веселих піснях, щасливих посмішках. Усіх переповнювало бажання зустрічатися частіше і тверде переконання в тому, що Україна обов`язково стане повноправним членом європейської спільноти.


Паркет — Будівництво, ремонт, технології, матеріали\nПам’ятаючи про те, що рано чи пізно підлогу доведеться ремонтувати, постарайтеся у момент покупки настилу обзавестися запасом плитки, зайвими плашками паркету або відрізом килимового покриття.\nПерш ніж починати ремонт і навіть безпосередньо перед самим укладанням нової деталі підлоги, ретельно почистіть належну ремонту ділянку пилососом, щоб видалити всі тверді частинки, які забруднюють поверхню: тільки так можна забезпечити бездоганне прилягання матеріалу.\n* Щоб закласти щілини великої протяжності, пропоную спосіб, який може показатися самодіяльним, але насправді вельми ефективний: розплавте на паровій лазні натуральний віск або парафін, заливайте його невеликими порціями з черпака з носиком в щілині і відразу видаляйте шпателем надлишок. Його можна знову розтопити і використати надалі.\n* Якщо щілини нечисленні, то можна використовувати практичнішу акрилову мастику, наявну в продажі в обширній гаммі тонів (якщо не один з них не підходить, мастику можна офарбувати аніліном в потрібний відтінок); найбільш практичною є упаковка в тюбиках, оскільки з них можна видавлювати мастику прямо в потрібне місце, тоді як з банок потрібно наносити лопаткою. Відразу зчищайте з підлоги надлишки мастики, не чекаючи поки вона затвердіє, за допомогою лопатки і вологої ганчірки.\n* Після закінчення роботи обережно протріть оброблену поверхню найтоншим наждачним папером і приберіть пилососом всі залишки поліровки.\n* Щоб закласти глибокі борозни, заповніть їх мастикою або забарвленим натуральним воском, підрівняйте шпателем і протріть наждачним папером.\n* Якщо йдеться про виїмки, видаліть їх наждачним папером, підметіть залишки і, якщо є необхідність, натріть воском або мастикою, заздалегідь заповнивши мастикою врівень з підлогою виїмку, що утворилася.\n* Щоб замінити паркетину, яка розхиталася, вставте стамеску уздовж краю і натисніть на неї як на важіль. Повторіть операцію в декількох місцях. Якщо таким чином ви не зумієте її видалити, упріться стамескою перпендикулярно в середину паркетини і ударте по ній молотком, а потім видаліте тріски.\n* Видаливши пошкоджені елементи, поскребіть краї сусідніх плашок паркету і виїмку в підлозі, потім пройдіться пилососом і нанесіть зубчатою щіточкою тонкий шар склеювальної речовини як на підлогу, так і на зворотну сторону паркетини. Укладіть нові плашки на місце, з силою натисніть і негайно видаліть надлишки клею, що виступив. Принаймні добу не ходіть по підлозі, паркет повинен просохнути.


Вступ до Євросоюзу підтримують більшість українців | РБК-Україна\nБільшість українців проголосує на референдумі за вступ ЄС\nНовость на русском → Четвер 16 травня 2019 16:30\nІлюстративне фото (vimeo.com)\nГолоси розподіляться 75% на 25%\nЯкщо б в Україні проходив референдум, 57% громадян проголосували б за вступ країни в Європейський союз. Про це свідчать дані опроса Соціологічної групи "Рейтинг", Українського інституту соціальних досліджень імені Олександра Яременка та Центру "Соціальний моніторинг".\nПри цьому 19,3% висловилися за відновлення прагматичних економічних відносин з Росією, Білоруссю, Казахстаном та іншими країнами СНД. Ще 13,6% не брали б участі у такому референдумі і 10,1% не визначились.\nТаким чином, серед тих, хто визначився з вибором і прийде на референдум, голоси розподіляться наступним чином: за вступ до ЄС - 74,7%, за відновлення відносин з Росією - 25,3%.\nОпитування проводилося з 30 квітня по 10 травня 2019 серед 3000 респондентів. Стандартні відхилення при достовірних 95 відсотках становлять 1,10 - 1,83%.\nНагадаємо, за даними опитування КМІС, дві третини жителів Києва (65,8%) підтримали б вступ України до НАТО у разі проведення відповідного референдуму.\nЯк повідомляло РБК-Україна, Україна за 2018 рік виконала 52% планових завдань Угоди про асоціації з Європейським Союзом.\nНовини України Суспільство опрос Евросоюз


• Закарпатський "Беркут" виграв міліцейський кубок із пляжного волейболу • ЗакарпатПост •\n26.07.2010 26.07.2010 post 430 Views Беркут, Кубок, пляжний волейбол, стадіон "Авангард", турнір\nНа стадіоні “Авангард” в Ужгороді відбувся турнір на кубок “Спортивного клубу міліції Закарпаття” з пляжного волейболу серед міліцейських колективів, в якому взяли участь 28 команд з підрозділів закарпатської міліції.\nЦього дня правоохоронців випробовувала й погода. Палюче сонце та пекучий пісок стали додатковим своєрідним бар’єром на шляху до перемоги для міліцейських спортсменів. Але варто сказати, що учасники змагань демонстрували неабияку витривалість, стійкість та справжню волю. Не останню роль тут зіграли відповідні заняття, котрі систематично проводить відділ професійної підготовки УКЗ ГУМВС. Адже такі заходи вимагають перебувати спортсменів завжди у чудовій фізичній формі, бути витривалими до різних погодних умов.\nДеякі колективи виставили навіть по дві команди. Це спецпідрозділ “Беркут”, Ужгородський райвідділ, Спортивний клуб міліції Закарпаття, УДСО, Іршавський райвідділ. Саме ці колективи й вели напружену боротьбу за призові місця. Уже з перших поєдинків відчувалося: кожна з команд налаштована на боротьбу й не має наміру здаватися на милість фаворита.\nДля перемоги спочатку потрібно було набрати 15 очок, однак, зважаючи на спеку, судді турніру Василь Кузьо та Андрій Даскалюк внесли поправки до правил: для виграшу потрібно було набрати 11 очок (звісно, у двох партіях).\nПісля напружених поєдинків у півфіналі зустрілися команди Рахівського та Ужгородського райвідділів. В обох партіях з перевагою у два очки виграли ужгородці (11:9, 11:9). В іншому півфінальному поєдинку “Беркут” здолав тячівських спортсменів (11:9, 11:7).\nУ боротьбі за третє місце зустрілися дві команди з гірських районів: Рахова та Тячева. У двобої сильнішими виявилися рахівчани, котрі посіли третє місце. І ось, нарешті, фінальний поєдинок. Програючи з рахунком 5:7 “беркутівці” змогли знайти в собі сили і переломити хід гри. Перша партія завершилася виграшем “Беркута” з рахунком 11:9. Друга також виявилася не з легких, але працівники спецпідрозділу змогли зіграти краще й отримати заслужену перемогу.\nОтже, перше місце у РМОП “Беркут”, срібні нагороди вибороли спортсмени Ужгородського райвідділу, третє почесне місце посіли рахівські правоохоронці. Кращим гравцем турніру визнано Василя Білея з Тячівського РВ, приз «За волю до перемоги» отримала команда Тячівського райвідділу, приз “Глядацьких симпатій” присудили команді Перечинського РВ.\nУсім учасникам вручили кубки, медалі, грошові премії, футболки та інші цінні подарунки.\n← Зек-закарпатець викрадав продукти з їдалень разом із посудом\nУкраїнський футбол. Огляд матчів 3-го туру Прем’єр-ліги →\n“Закарпатгаз” тимчасово залишився без голови\n02.12.2011 post Коментарі Вимкнено до “Закарпатгаз” тимчасово залишився без голови\nЗакарпаття: У Берегові паралельно з виборами проходить референдум щодо зміни назви міста\n31.10.2010 post Коментарі Вимкнено до Закарпаття: У Берегові паралельно з виборами проходить референдум щодо зміни назви міста\nВ Ужгороді пройде акція “Ми Вам податки – Ви нам латки”\n29.05.2012 post Коментарі Вимкнено до В Ужгороді пройде акція “Ми Вам податки – Ви нам латки”


Купити Парфуми Byredo Gypsy Water 100мл в Україні | магазин Песто\nКод товару: U30746\nGypsy Water - ексклюзивність, спокуса і високу якість в одному флаконі, перед якими неможливо встояти. Це чуттєва розкіш, що володіє особливим магнетизмом і привабливістю. Парфумована вода для чоловіків і жінок від відомого бренду Byredo створена для успішних, впевнених в собі людей, які звикли вибирати для себе найкраще.\nЦю деревно-цитрусову композицію майстри своєї справи присвятили волелюбного циганського племені. Тому аромат рішучий, елегантний, при цьому дуже чуттєвий і ніжний, відрізняється насиченим і дуже незвичайним звучанням.\nПочаткові нотки заволодівають увагою завдяки поєднанню свіжих, бадьорять відтінків лимона і бергамота, щедро присмачених перцем. У центрі ароматного букета розташувалися корінь ірису і японський ялівець, оточені сосновою хвоєю і димним ладаном. Серцеві нотки привносять теплоту, спокусливість і обволікає смолистість, а ще - глибину і загадковість. Шлейф парфуму - принадна вуаль з теплих півтонів ванілі, амбри і сандалової деревини.\nТеги: Парфуми Byredo Gypsy Water 100мл, U30746, Byredo, Жіночі парфуми


Ні для кого не секрет, що багато засобів від целюліту (гелі, креми, скраби) досить дороги за ціною і не завжди хороші за якістю. І далеко не всі готові викласти кругленьку суму на придбання даного виду косметичної продукції.\nОднак струнке гарне тіло і рівну гладку шкіру хочуть мати все. Тому пропонуємо вашій увазі ТОП-5 найдешевших засобів від целюліту:\n1. Обгортання з блакитної або чорної глини. Однією коробки зазвичай вистачає на два рази. Глину необхідно залити фільтрованої або питною водою, дати постояти деякий час, потім ретельно розмішати дерев'яною ложкою або руками. Для отримання максимального ефекту перед процедурою обгортання краще прийняти душ і скористатися скрабом для тіла, щоб очистити пори і поліпшити кровообіг в шкірі. Далі нанесіть глину на проблемні зони і оберніться харчовою плівкою. Тривалість дії 25-30 хвилин. Після чого зняти плівку і ретельно змити глину з шкіри теплою водою. Якщо шкіра суха, то можна змастити її звичайним живильним або антицелюлітною кремом. Добре проводити дану процедуру в лазні або в сауні.\n2. Ванни з морською або звичайною кухонною сіллю. Наповніть ванну теплою, але не гарячою водою і розчиніть в ній 300-400 грам солі.\nТривалість процедури 15-20 хвилин.\n3. Антицелюлітні скраби власного приготування.\nЗмішати мелену каву зі сметаною або рослинним маслом, додати кілька крапель лимонного або апельсинового соку, перемішати, нанести отриману суміш на проблемні зони і втирати масажними рухами 3-4 хвилини. Змити теплою водою.\nВівсяні пластівці подрібнити, змішати з зацукрованим медом, йогуртом без добавок або кефіром. Все добре перемішати і нанести на шкіру. Отримані скрабом масажувати проблемні зони протягом декількох хвилин, змити теплою водою.\nЧИТАЙ ТАКОЖ: Позбутися целюліту допоможуть фреші\n4. Контрастний душ сприяє виведенню шлаків, що накопичилися з організму, має омолоджуючий ефект, робить шкіру більш гладкою, пружною, очищає і тонізує її. Регулярне застосування контрастних водних процедур знижує вагу, регулює обмінні процеси в організмі, а також є відмінним засобом у боротьбі з целюлітом.\n5. Масаж проблемних зон за допомогою жорсткої щітки або мочалки. Якщо розділити ціну мочалки на нескінченну кількість застосувань, то вартість однієї процедури буде прагнути до нуля.\nЧИТАЙ ТАКОЖ: Банковий масаж допоможе позбутися целюліту


Препарати від сухого кашлю для дітей - vsi-zdorovi.com.ua\nГОЛОВНА / ПРЕПАРАТИ / Препарати від сухого кашлю для дітей\nЩо підходить для лікування кашлю?\nКашель не завжди є симптомом патології дихальних шляхів. Він може бути наслідком алергічного, запального, неінфекційного або інфекційного захворювання в організмі. Тому перед призначенням того чи іншого ліки необхідно з’ясувати причину виникнення недуги. Самостійно зробити це неможливо, необхідна консультація з фахівцем.\nПрепарати від сухого кашлю дозволяють придушувати активність кашльового центру, благотворно впливають на рецептори слизової оболонки бронхів. До них належать такі групи лікарських засобів:\nцентрального впливу для гасіння кашлевих нападів (з наркотичним і ненаркотическим ефектом);\nпериферичної дії з впливом на рецептори, нервові закінчення трахеї і бронхів;\nкомбінованої дії з наданням бронхолитического, відхаркувальний, протизапальний дії, а також з пригніченням кашльового рефлексу;\nмуколітичні (секретолітичні), розріджують бронхіальний секрет.\nПерелік кращих протикашльових ліків представлений нижче.\nПрепарати від сухого кашлю у дорослих в таблетованій формі:\nКоделак Нео. Є неопиоидным протикашльовим засобом на основі речовини бутамірат. Надає прямий вплив на кашльовий центр. Приймається перорально, після їжі, по таблетці від 2 до 3 разів на добу, запиваючи великою кількістю води. Приблизна вартість – 260 рублів\nОмнитус. Ще одне ліки на базі речовини бутамірат. Володіє легким бронходилатирующим ефектом, чинить відхаркувальну та протизапальну дію. Застосовується як у монотерапії, так і в комплексному лікуванні. Таблетки потрібно пити за 20-30 хвилин до їди, по 2 штуки. Частота прийому – до 3 разів на день (в залежності від діагнозу пацієнта). Ціна – в межах 240 рублів.\nАЦЦ. Муколитик, діючий компонент – ацетилцистеїн. Застосовується в терапії пневмонії, бронхіту, трахеїту, абсцесу легенів, муковісцидозу. Випускається у формі шипучих таблеток. Розчиняються вони в склянці теплої води і випивають відразу ж. Приймати ліки після їжі, не більше 2 разів на добу. Вартість – в межах 580 рублів. Тривалість застосування визначається лікарем в індивідуальному порядку.\nКращі препарати від сухого кашлю у вигляді сиропів – Аскорил і Гербион. Коротка інформація:\nАскорил. Діючі компоненти – бромгексин і сальбутамол. Володіє муколитическим, відхаркувальну, бронхолітичних дією. Призначається по 10 мл сиропу тричі на добу. Не рекомендується приймати довше 7 днів. Вартість – в середньому 310 рублів за 200 мл.\nГербион. Якісне протикашльовий засіб на основі рослинних компонентів. Застосовується в терапії захворювань верхніх дихальних шляхів. Також використовується для лікування кашлю у курців. Дозування – по 10 мл, від 3 до 5 разів на добу. Після прийому сиропу необхідно випити достатню кількість теплої води або чаю, це підвищить терапевтичний ефект Гербиона. Придбати сироп можна приблизно за 295 рублів (флакон 150 мл).\nПеревагу сиропу слід віддати в тому випадку, якщо у пацієнта є патології печінки, нирок, захворювання шлунка. На відміну від таблеток, сироп чинить менший вплив на ШКТ.\nБезпечні препарати від сухого кашлю для дітей у таблетках:\nЛибексин. Протикашльовий засіб для малюків від 2 років. Діюча речовина – преноксдиазин. Ефективний при інфекційних захворюваннях верхніх дихальних шляхів. Добова доза залежить від віку і ваги дитини, у середньому – від 25 до 50 мг 3 рази на добу (по 1/4 або половині таблетки). Ціна – близько 470 рублів.\nДоктор Мом. Смачні та ефективні таблетки для розсмоктування від сухого кашлю у дітей з 3 років. Перевага Доктора Мом – склад на рослинній основі (корінь солодки, імбир, плодів ембліки). Застосовується в комплексній терапії трахеїту, ларингіту, бронхіту, фарингіту. В залежності від віку дитини призначається за таблетці кожні 4-5 годин. Її не можна розкушувати або ковтати, тільки розсмоктувати до повного розчинення. Приблизна вартість – 170 рублів.\nЛікування дитини повинно постійно контролюватися лікарем.\nНа думку фахівців, препарати у формі сиропу більш кращі в лікуванні пацієнтів молодшого віку. Перелік найбільш якісних і безпечних для дитячого організму сиропів:\nСинекод. Протикашльовий засіб з прямою дією на кашльовий центр. В основі складу – речовина бутамірат. Безпечний лікарський засіб, який можна приймати з 3 років. Синекод ефективним у терапії коклюшу. Дозування залежно від віку дитини представлена в таблиці:\nВік дитини Разова доза, мл Кількість прийому на добу\nВід 3 до 6 років 5 3\nВід 6 до 12 років 10 3\nВід 12 до 15 років 15 3\nЯкщо через 7 днів лікування кашель не проходить, необхідно показати дитину лікарю. Вартість сиропу – в межах 380 рублів за 200 мл.\nФлюдитек. Володіє муколитическим дією. Активний компонент складу – карбоцистеїн. Дозволений з дворічного віку. Застосовується в терапії захворювань дихальних шляхів.\nдо 5 років – по 5 мл (чайна ложечка) двічі на добу, через 2 години після їжі;\nстарше 5 років – по 5 мл тричі на день за годину до їжі або через 2 години після прийому їжі.\nТривалість лікування – максимум 10 днів. Ціна – приблизно 410 рублів за 125 мл.\nНе варто забувати, що будь-які лікарські засоби батькам не можна призначати самостійно! Дитину обов’язково потрібно показати спеціалісту.\nНе завжди дорогі ліки є максимально дієвим і ефективними. Дешеві препарати деколи мають навіть більш потужним впливом на організм.\nКращі недорогі, але ефективні лікарські засоби:\nМукалтин. Один з найпотужніших протикашльових препаратів. На рослинній основі, діючий компонент – екстракт кореня алтея. Призначається при захворюваннях верхніх дихальних шляхів гострої і хронічної форми. Підходить для лікування дітей з 2 років і дорослих. Дітям призначається по таблетці двічі на добу. Малюкам можна давати ліки, попередньо розчинивши таблетку в невеликій кількості води. Дорослим – по таблетці тричі в день. Курс лікування – не більше 14 діб. Вартість Мукалтину – приблизно 15 рублів.\nАлтейка. Ще один недорогий протикашельний препарат на основі кореня алтея, надає відхаркувальну дію. Дозволений для лікування дітей з дворічного віку. Дітям до 7 років призначається по половині таблетки тричі на день, старше 7 років – по таблетці 3 рази на добу. Підліткам та дорослим дозволено приймати по таблетці 6 разів на день. Таблетку треба розжувати, після цього запити великою кількістю рідини. Приймати після їжі. Ціна – близько 20 рублів.\nКашель – один з найпоширеніших симптомів багатьох захворювань. Важко переноситься хворими, вимагає якісних лікарських засобів. Варто звернути увагу, що препарати від сухого кашлю у дорослих і для дітей можуть істотно відрізнятися за вартістю.\nНародні засоби від сухого кашлю для дітей застосовуються дуже багатьма батьками в період хвороби їх малюка. Нерідко одними народними засобами можна вилікувати дитину швидше і без шкоди для здоров’я.\nПростудні і вірусні захворювання практично завжди супроводжуються кашлем у дітей. Дуже часто він буває сухим, тривалим і гавкаючим, дитина погано спить вночі з-за виснажливого кашлю. Дитини в таких випадках необхідно показати педіатра, який призначить лікування – медикаментозне або гомеопатичне, залежно від тяжкості захворювання.\nУ більшості випадків виписують антибіотики та протикашльові препарати, але що робити дітям, у яких алергія на солодкі сиропи і суспензії? У боротьбу з цією недугою вступають народні засоби і компреси.\nДуже велика кількість рецептів готується будинку з продуктів, наявних в холодильнику кожної господині, або трав, які можна придбати в аптеці або магазині, і коштувати вони будуть набагато дешевші, чим готові сиропи від сухого кашлю.\nНаприклад, самий перевірений рецепт від сухого кашлю – це чорна редька з медом. Готується засіб дуже просто: нарізаємо редьку кубиками в банку і заливаємо медом; після того як редька пустить сік, сироп готовий до вживання.\nСухий кашель добре пом’якшує тепле молоко, в яке додають трохи меду, шматочок вершкового масла і соду на кінчику ножа. Таке питво не тільки полегшує трахейный кашель, але і заспокоює першіння в горлі.\nВід кашлю виручає аптечний відвар трави мати-й-мачухи. 1 ст. л. трави заливають 1 склянкою кип’яченої води кімнатної температури, доводять до кипіння на водяній бані, проціджують і приймають за 25-30 хвилин до прийому їжі.\nІснують і інші трави, і готові протикашльові збори, які заварюються аналогічно мати-й-мачухи. Ефект від прийому таких трав’яних відварів у сто крат краще і корисніше, чим готові суспензії.\nДля лікування кашлю використовують і цукор: на сковороду висипають 1 ст. л. цукру-піску. При нагріванні він починає танути і змінює свій колір на карамельний. Потім вийшла цукерку розводять у склянці кип’яченої води. Таким чином виходить готовий сироп від кашлю, приготований в домашніх умовах.\nЩе в давнину наші бабусі знали, що інгаляції і тепло – найкращі лікарі від кашлю. Для цього топили баню, заварювали трави і в парильні дихали лікувальними сумішами. Ще у боротьбі з сухим кашлем допомагала рідна піч: вона прогрівала хворій дитині бронхи, в результаті кашель проходив дуже швидко.\nВ наш час інгаляції можна проводити і в лазні, і під ковдрою з допомогою гарячої грілки, а також придбати спеціальний інгалятор. А прогрівання замінили на гірчичники і всілякі компреси від кашлю.\nІнгаляції можна робити з:\nвідваром квіток календули;\nПісля інгаляції застудженому дитині необхідно лягти в ліжко. Зазвичай інгаляції проводять на ніч. Після них поліпшується самопочуття дитини і нормалізується сон.\nІснує багато факторів, які можуть спровокувати розвиток сухого кашлю у дітей\nЕфективне медикаментозне лікування сухого кашлю у дітей може призначити тільки лікар після обстеження\nЗапущений кашель у дитини може призвести до небезпечних ускладнень\nНайкраще рослинний засіб від кашлю\nБатькам варто пам’ятати про те, що температура, нежить і кашель у дитини не є захворюванням. Це лише захисна функція нашого організму, його безпосередній відповідь на переохолодження або вторгнення вірусу, що викликав зниження імунітету.\nЯк правило, в самому початку недуги дитина кашляє часто і надривно. У нього болить горло. Сухий кашель викликає досить сильний дискомфорт. Далі, якщо здійснювати належний догляд, який полягає в рясному питво і підтримці оптимального показника вологості повітря, кашель перейде в «мокрий».\nПочнеться процес відділення мокротиння. У цей момент дуже важливо продовжувати давати дитині тепле пиття. Це не дасть можливості бронхіальному секреті пересохнути. Порушення режиму пиття і вологості стає причиною виникнення негативних наслідків.\nУ цьому випадку харкотиння починає з працею відходити від слизової, так як стає в’язкою. В її середовищі починають розвиватися цілі колонії патогенних бактерій, що призводить до ускладнень. У дитини знову підвищується температура, і погасити цей процес можна тільки з прийомом антибіотиків.\nОчищення дихальних шляхів при наявності ГРЗ може бути продуктивним, або «правильним». Таку назву присвоюють кашлю, при якому мокрота з легкістю відходить від слизової. У цьому випадку дитині дають відхаркувальні засоби, що розріджують слиз і допомагають їй максимально швидко залишати дихальні шляхи.\nСкладніше йде справа при непродуктивному очищенні дихальних шляхів. Цей надривний сухий кашель є симптомом запальних процесів у слизовій. У цьому випадку дитині необхідно давати препарати, що зменшують роздратування і пом’якшують кашель.\nСиропи від кашлю, пропоновані виробниками, відрізняються по складу і кількості компонентів. Перед застосуванням цих засобів батьки повинні ознайомитися з вхідними в них інгредієнтами. Це дозволить уникнути можливого прояву алергічної реакції.\nРозріджує мокротиння сироп від кашлю для дітей хороший потрібен у тому випадку, якщо у дитини відбувається непродуктивна очищення дихальних шляхів. При «правильному» процесі знадобляться відхаркувальні препарати.\n1. Його зручно дозувати. Як правило, сиропи продаються з мірною скляночкою або мірною ложечкою.2. Він є готовою сумішшю, яку відразу можна давати малюкові.3. Має солодкий смак.4. Випускається великим асортиментним переліком і має різну цінову категорію.5. Деякі з таких засобів не містять цукру.\n1. Протикашльові. Такі сиропи усувають кашльовий рефлекс при впливі на головний мозок.2. Відхаркувальні. При застосуванні даних сиропів відбувається стимулювання виробництва слизу в дихальних шляхах і поліпшується її відділення.3.\nМуколітичні. При прийомі сиропів даного типу знижується в’язкість мокротиння.4. Антигістамінні. Такі сиропи призначають при наявності алергічних форм кашлю. При їх використанні знижується ризик прояву алергії.\n– ГРВІ, а також таких запальних захворювань дихальної системи (ларингіт, трахеїт, бронхіт тощо);- проявів алергії;- бронхіальної астми.\nІснують різні варіанти препаратів, що дозволяють дитині швидше позбутися мучить симптоми Грві. Хороший сироп від кашлю для дітей – рослинний. У його складі знаходиться натуральне сировину, таку як солодка, плющ, алтей, подорожник або чебрець.\nМедики можуть рекомендувати дитині і синтетичний сироп. Основу такого препарату становлять хімічні сполуки. Це також хороший сироп від кашлю для дітей, так як він здатний ефективно усунути болюче симптом.\nІснують ще й комбіновані засоби. В рецептуру подібних сиропів включені як рослинні, так і синтетичні інгредієнти.\nНа сьогоднішній день існує досить великий асортиментний перелік засобів, здатних усунути у дитини непродуктивний кашель. При цьому всі вони різняться складом діючих компонентів.\nПо своїй ефективності найкращий сироп від кашлю для дітей – “Геделикс”. Його рекомендують через чудового спазмолітичний і розріджує дії. Призначається цей кращий сироп від сухого кашлю для дітей з грудного віку.\nОсновний активний елемент препарату – екстракт плюща. У листі цієї рослини містяться такі вітаміни, як А і Е, а також пектинові і дубильні речовини, органічні кислоти і смоли. Однак найбільш цінними складовими є сапоніни плюща і йод. Саме їх антибактеріальну дію дозволяє стримувати розмноження і ріст патогенних грибків.\nНедарма, на думку багатьох медиків, “Геделикс” – кращий сироп від сухого кашлю для дітей. Він є прекрасним засобом, активно впливаючим на суху мокротиння. Це сприяє максимально швидкому її розрідженню і видаленню.\nКрім того, препарат усуває напругу в м’язах бронхів, що робить дихання більш вільним і легким. “Геделикс” не лише знімає симптоми кашлю, але і лікує його. Це відбувається завдяки оздоровленню мікрофлори органів дихання при впливі на них цього антибактеріального і антигрибкового засоби.\nЯкщо батьки не знають, який сироп від кашлю для дітей краще, то варто звернути увагу на такий препарат, як «Проспан». Це практично ідеальний варіант сиропу, що бореться з першіння. Його основу становить екстракт плюща високої концентрації. Препарат володіє смаком вишні і добре усуває сухе покашлювання. Єдиним його недоліком вважають високу ціну. Сьогодні багато лікарів рекомендують «Проспан» своїм маленьким пацієнтам. Це ліки не містить в собі шкідливих речовин, барвників і цукру. Безпека «Проспана» дозволяє давати його дітям з народження.\nЯкий ще існує хороший сироп від кашлю для дітей? Відгуки педіатрів і батьків відзначають високу ефективність препарату «Туссамаг». В його основі знаходиться рідкий екстракт чебрецю, а склад багатий ефірними маслами, флавоноїди і дубильними речовинами.\nПризначають цей хороший сироп кашлю дитині, року і більше досягла. Засіб чинить відхаркувальну дію, ставлячись до категорії муколітиків. Якщо сироп «Туссамаг» застосовувати згідно з інструкцією, то він буде сприяти ефективному розрідженню і швидкому виведенню мокротиння.\nДо складу “Трависила” включені екстракти чорного і довгого перців, адагоды і солодки, юстиції і куркуми, ембліки лікарської та імбиру, фенхелю звичайного і акації катех, берелика і чебула, священного базиліка і альпіни, а також молитовного абруса.\nЧасто батьки не знають, що давати, якщо у дитини сухий кашель. Який сироп краще? Судячи з відгуків, з сильним кашлем маляті допоможе впоратися “Травісил”. Він значно полегшує першіння завдяки багатому натуральному складу і такого допоміжного речовини, як ментол.\nДопомагає малюкам позбутися від сухого кашлю сироп «Эвкабал». В основі його складу знаходиться екстракт чебрецю. Є в цьому препараті і витяжка з подорожника. Сироп «Эвкабал» має протизапальну та відхаркувальну, а також спазмолітичну і муколитическим дією.\nПри прийомі засоби відбувається розрідження, розчинення і посилена транспортування з дихальних шляхів бронхіального секрету. Такий препарат педіатри рекомендують при трахеїтах і ринітах, ларингітах і фарингітах, трахеобронхіти і бронхітах.\nХорошим сиропом при сухому кашлі для дітей старше трьох років вважається “Доктор Мом”. Цей засіб дуже ефективно при різних ГРЗ і не містить спирту. У складі сиропу «Доктор Мом» знаходиться комплекс екстрактів лікарських рослин і масел, цілющі властивості яких перевірені не тільки науковими дослідженнями і віковими гомеопатичними традиціями. Виробляється препарат в Індії, де з давніх часів природа шанується і використовується для оздоровлення людей.\nУ складі сиропу «Доктор Мом» знаходиться безліч компонентів. Це корінь солодки і імбир, екстракти мати-й-мачухи, терминалии берелики, а також плодів перцю кубебы. Серед компонентів препарату присутні плоди і насіння індійського пасльону, коріння куркуми довгої і оману кистецветного.\nЧерез перебуває у складі засоби великої кількості складових при його прийомі необхідно проявляти обережність, оскільки можливе виникнення алергічної реакції. Сироп ефективно знижує спазми в горлі, зменшує розміри вогнищ запалень і забезпечує нормальне функціонування слизової бронхів.\nPrevious ArticleПрепарати від синуситу\nNext ArticleПрепарати від застуди. Які препарати приймати при застуді


Часть 7 | МастерШеф\nДивіться 6 грудня!\nКулінарний ринг на кухні МастерШеф! Хто кого відправить у нокаут? Дивіться 29 листопада\nСумоїсти, хокеїсти, лицарі і водолази на кухні МастерШеф! Дивіться 15 листопада\nЧовни, пісні і море риби … Кухні, розділені водою. Дивіться 1 листопада\nЛегке приготування під важку музику! Кричіть і вас почують … Дивіться 25 жовтня\nКулінарний полтергейст! Кухня МастерШеф овіяна містикою. Дивитися 18 жовтня\nВеликий Ектор. Дивіться 11 жовтня!\nКадровий переворот на кухні МастерШеф. Дивіться 4 жовтня!


Вікно введення коду буде вилітати ще до того, як відкриється архів, тому дізнатися про його вміст неможливо, якщо користувач не знає комбінації. Пароль на архів без програм – найпростіший спосіб захисту папок.\nВідразу після того, як ви обрали дію «додати до архіву», з'явиться вікно з різними налаштуваннями параметрів створеного архіву. Перейдіть у вкладку з додатковими параметрами і знайдіть кнопку для установки пароля, вона показана на малюнку;\nПісля цього моментально з'явиться невелике віконце введення. Новий пароль необхідно ввести два рази (для перевірки правильного введення). Також ви можете поставити галочку біля параметра шифровки імен файлів.\nДаний спосіб установки коду є найпростішим і досить ефективним. Однак, для його реалізації знадобиться наявність на комп'ютері одного з архіваторів.\nТакож, якщо код буде забутий або загублений, відновити вміст архіву стане досить складною задачею для користувача. Саме тому слід зберігати резервну копію захищаються файлів, наприклад, на хмарному сховищі.\nВ інтернеті можна знайти величезну кількість стороннього програмного забезпечення, яке здатне впоратися із завданням встановлення коду на необхідний вам об'єкт системи.\nУ даній статті представлені найбільш популярні і поширені типи програмного забезпечення, які були протестовані великою кількістю користувачів, тому ці програми не зашкодять вашій комп'ютера і файлів, які необхідно запаролити або приховати.\nPasswordProtect USB дозволяє запаролити папки і прибрати раніше встановлений шифр. Додаток має інтуїтивно зрозумілий користувальницький інтерфейс, тому робота з даною утилітою не буде для користувача складним завданням.\nПочати процес установки коду можна не тільки з допомогою головного вікна програми, але і за допомогою робочого столу комп'ютера.\nПісля того як ви встановили дане ПЗ на вашу операційну систему, функція установки буде відображатися в меню кожної папки, необхідно лише натиснути на неї правою кнопкою мишки, як показано на малюнку:\nПісля установки коду на іконку папки буде відображатися знак, який свідчить про те, що папка захищена. При спробі відкриття запароленой папки буде з'являтися таке діалогове вікно. Таким способом найчастіше ставлять код на папки з фото.\nДана програма здатна захистити папку на ноутбуці або ПК. Підтримувані операційні системи: Віндовс 7, Віндовс 8, Віндовс 10. Утиліта шифрує безпосередньо саму папку, без архіву.\nГоловна властивість мережної папки – вона доступна для перегляду всім користувачам мережі, тому іноді виникають випадки, коли вміст можна приховати. Однак, чи можна сховати вміст папки такого типу для всіх користувачів?\nУ звичайному текстовому файлі можна зберегти величезна кількість тексту, тому такий спосіб прекрасно підійде для шифрування паролем окремих об'ємних користувальницьких документів.\nЯк поставити пароль на папку? (все про комп'ютер)


Італійський виклик для України та ЄС: чим загрожують перші вибори 2018 року – Чернігівський Центр Прав Людини\nПоказовою стала заява прем’єр-міністра Паоло Джентілоні, який звернувся до партій та медіа із закликом не “нагнітати” страх та емоції.\nА для України вкрай важливе те, що “нова Італія”, яка з’явиться після виборів, може виявитися відверто проросійською та вкрай євроскептичною.\nЦього року вибори в Італії вперше пройдуть за новим законодавством на основі проекту “Розеллатум-2” (на честь прізвища його розробника – Етторе Розато, представника Демократичної партії). Цей закон замінив попередній “Італікум”, ухвалений зовсім нещодавно, у 2016 році – тобто за попереднім законодавством вибори жодного разу не проводилися.\nНагадаємо, що парламент Італії є двопалатним. У Палаті депутатів засідають 630 осіб, в Сенаті – 315. “Італікум” регулював виборчі механізми виключно для Палати депутатів. Проте Ренці прагнув глибших змін, зокрема – зробити Сенат невиборчим органом влади. Ця ініціатива не отримала підтримки на конституційному референдумі у грудні 2016 року, після чого тодішній прем’єр пішов у відставку.\nНовий виборчий закон став результатом компромісу, який було досягнуто між Демократичною партією, опозиційними “Вперед, Італіє” та “Ліга Півночі”.\nПроти виступив тільки “Рух 5 зірок”. Для “Руху” цей закон є справді невигідним.\nРіч у тім, що нова виборча система надає преференції політичним партіям, що мають сильну регіональну підтримку. Відповідно, це дозволить Демократичній партії розраховувати на електорат у Тоскані, Емільї-Романьї та Умбрії, а “Ліга Півночі” опиратиметься на економічно сильні Венето, Ломбардію та П’ємонт.\nНа противагу попереднім, “Рух 5 зірок” не має сильного регіонального представництва. Крім того, їм бракує яскравих кандидатів, щоби покрити ними всі виборчі округи. А голосуючи по “мажоритарці” за кандидата від іншої партії, виборець не зможе одночасно підтримати “5 зірок” на пропорційних виборах.\nТільки за 2017 рік партію залишила низка популярних італійських політиків. У лютому група депутатів від Демпартії приєдналася до новостворених “Італійських лівих” (Sinistra italiana). Незабаром після цього демократів залишив колишній лідер П’єрлуїджі Берсані та інші парламентарії, заснувавши власну партію “Прогресивний та демократичний рух”, а ще один партієць, Джузеппе Пізапія, створив власну партію “Разом” (Insieme).\nНатомість лідерами перегонів стали євроскептики-популісти з “Руху 5 зірок”.\nТак, за нинішніми опитуваннями всі праві партії разом набирають близько 34%, ліві – до 30%, а “Рух 5 зірок” самостійно має рейтинг близько 28%.\nСаме тому, навіть попри недружнє виборче законодавство, “Рух” має всі шанси отримати найбільше представництво, як мінімум – у нижній палаті. Однак лідерство не гарантує перемоги, адже після виборів партії чекає коаліціада.\nУ партійній програмі “Руху 5 зірок” йдеться про те, що партія не може утворювати союзи з іншими політичними силами, і лідер списку від цієї партії Луїджі ді Майо запевняє, що дотримуватиметься цього принципу. Але ця риторика цілком може змінитися після перемоги на виборах – навряд чи партія зі своєї волі відмовиться від права на формування уряду.\nЗ ким саме “Рух” може об’єднатися – на даному етапі не вгадаєш. Проте співпрацювати їм є з ким, особливо зважаючи на те, що в Італії наявні й інші євроскептичні партії: потрапить до парламенту, зокрема, “Ліга Півночі”, в якій не приховують теплого ставлення до Росії.\nВеликі шанси увійти до майбутнього уряду Італії мають також однопартійці Сільвіо Берлусконі. Його партія “Вперед, Італіє”, за нинішніми опитуваннями, може отримати близько 16%.\nЦього достатньо, щоб створити блок із “Лігою Півночі” на чолі з Маттео Сальвіні (13%) та з євроскептиками з “Братів Італії” (5%), чий лідер Джорджія Мелоні була міністром у справах молоді в одному з урядів Берлусконі.\nЗгідно із законом, прийнятим у 2012 році за проектом міністра юстиції Італії Паоли Северіно (“закон Северіно”), через податкові злочини на користь медіа-холдингу “Медіасет” Берлусконі заборонили обиратися впродовж шести років.\nУ листопаді 2017 року політик оскаржив цю заборону в Європейському суді з прав людини, аргументуючи, що відповідне рішення Сенату Італії було “політизованим”. Але в Страсбурзі рішення не виносять так швидко, і тому у нинішніх виборах Сільвіо Берлусконі не братиме участі.\nЧерез це зараз “Вперед, Італіє” шукає “фронтраннера” – іншого політика, який очолить передвиборчу кампанію. Доки його прізвище не назване офіційно, неможливо в деталях спрогнозувати, якою буде оновлена політика партії Берлусконі.\nЗвертає на себе увагу тісна співпраця багатьох потенційних переможців італійських виборів із Кремлем. Давня дружба Берлусконі та Путіна не є секретом, а політики з “Руху 5 зірок” та “Ліги Півночі”, попри протести Києва, не раз відвідували анексований Крим.\nасоційований експерт Ради зовнішньої політики “Українська призма”,


Дитячий табір «Супутник» на Чорному морі! | Туроператор Cпутник Черкассы, горящие туры, горящие путевки, магазин горящих путевок\nДитячий табір «Супутник» на Чорному морі!\nРозташування: Рибаківка, Миколаївська область\nДати заїзду: 21-28.07, 11-21.07, 26-01.08, 03-11.08, 19-27.08\nДитячий оздоровчий табір — це не просто спортивний табір, це — табір активного відпочинку. Вас чекають захоплюючі ігри, спортивні атракціони, цікаві тренування і нові захоплюючі відчуття. У цьому затишному місці на березі Чорного моря панує радісна атмосфера, дружня підтримка, веселощі і завжди чути дитячий сміх.\nТабір розташований на узбережжі Чорного моря на курорті Рибаківка Миколаївської області. Відстань до Миколаєва 80 км, до Одеси — 90 км., Рибаківка знаходиться рівно посередині. Цей курорт омивається Чорним морем. Повітря тут свіже і цілюще (насичене іонами брому і йоду), що створює ідеальний клімат для якісного відпочинку та оздоровлення дітей. Влітку вода прогрівається до +29 ° C, тому морські купання приносять масу задоволення.\nЗагальна площа табору — 4 га. Серед зелених насаджень, квіткових клумб, затишних лавок і загонових альтанок на території табору розташувалися 6 житлових корпусів, їдальня, танцмайданчик, спортивні майданчики і споруди, кафе і медпункт.\nїдальня знаходиться на території табору. Обідній зал на 350 місць.\nстоли накривають офіціанти\nгості харчуються 5 разів на день згідно з графіком\nменю складено з урахуванням побажань гостей і норм харчування для дитячого табору\nв раціоні: фрукти, овочі, м’ясо, риба, яйця, молочні продукти\nДіти живуть і відпочивають в 50 м від Чорного моря!\nНа власному обладнаному піщаному пляжі спортсмени відпочивають у вільний час.\nНа пляжі є все для відпочинку:\n-кабінки для переодягання;\nКупання в морі організовано під наглядом рятувальників, вожатих, представників адміністрації та медперсоналу!\nЗнаходиться на території табору і працює цілодобово. Медичний персонал: лікар і медсестри. Обладнаний згідно нормативних документів та укомплектований усіма необхідними медичними препаратами.\nЗ групою працюють вожаті з розрахунку 1 вожатий на 20 дітей. Оперативно вирішують всі побутові питання. Допомагають дітям впоратися зі щоденною гігієною та доглядом за собою.\nКолектив табору піклується про дітей протягом усього відпочинку.\nТериторія знаходиться під цілодобовою охороною. Дітям в будь-який час надається кваліфікована медична допомога (в таборі є свій медпункт, де завжди чергує лікар і молодший медперсонал). Діти ніколи не залишаються без нагляду: після занять в різних гуртках і секціях вони переходять під опіку вожатих і вихователів з розрахунку 1 вожатий на 15-20 дітей. У нічний час працюють нічні вихователі, які забезпечують порядок і безпеку в корпусі.\nКорпуси 1-2 (3-х пов.): 4-6 осіб в номері, санвузол в номері. На поверсі 40 місць.\nКорпус 3 (3-х пов.): 4-6 осіб в номері, санвузол в номері, кондиціонер. На поверсі 40 місць.\nКорпус 6 (4-х пов.): 4 особи в номері; туалети, умивальники, душові на поверсі. На поверсі 48 місць.\nУ кожному корпусі 2х-місні номери для тренерів. У номері: холодильник, чайник, сейф.\nХолодна вода подається цілодобово, гаряча - за графіком.\nГігієнічна прибирання приміщень проводиться щодня. Зміна постільної білизни 1 раз в 7 днів.\nДля прання особистих речей можна скористатися послугами пральні.\nНайкращі традиції дитячого табору доповнюють тренувальний процес.\nУ вільний від тренувань час діти беруть участь в дозвільної програмі табору.\nПрограма включає в себе: загонові заходи, загальнотабірні свята і шоу, дискотеки, проведення вікторин, конкурсів, фестивалів, спортивних змагань і чемпіонатів на першість табору.\nТворчий колектив табору організовує свято в честь ДНЯ НАРОДЖЕННЯ іменниника.\nПІКНІК - одне з улюблених вечірніх загонових заходів. Посмажити на багатті сосиску, розплавити зефірчік, поспівати пісні в гарній компанії ... - одне задоволення.\nБагате на екскурсії Причорномор'я дивує своєю різноманітністю:\nЕТНО-ПАРК «НЬЮ ВАСЮКИ» - острівець етнокультурної\nспадщини. Ремісниче село, екоферми, контактний зоопарк, атракціони, страусина ферма - парк відпочинку з можливістю доторкнутися до природи.\nУ музеї ЦІКАВОЇ НАУКИ можна зрозуміти як «працює» блискавка або ж створити справжню хмару, зібрати пішохідний міст без єдиного цвяха і кріплення, поспостерігати за цікавими оптичними ілюзіями і послухати дивовижні акустичні ефекти.\nАКВАПАРК КОБЛЕВО - 9 гірок для дорослих, 10 гірок для дітей, джакузі, весела компанія - свято феєрверку емоцій.\nЧудова ОДЕСА не перестає дивувати ...\nЗагальна тренувальна площа з татамі 1 200 кв.м.\nЗал 12 х 12, татамі / лінолеум. Висота залу 3-6 м.\nНастінні подушки, груші 30-40 кг.\nУніверсальна майданчик 42 х 10, критий: борцівський килим (18 х 10), татамі (24 х 10).\nКритий майданчик з татамі 21 х 10.\nКритий майданчик з татамі 22 х 8.\nЗал 11 х 6, лінолеум, хореографічний верстат, дзеркала.\nЗал 11 х 9, лінолеум, дзеркала.\n2 майданчики 6 х 3, татамі, хореографічний верстат.\nБоксерський ринг 4 х 4.\nБоксерські мішки 90 кг.\nДва атлетичних містечка: шведські сходи, рукоход, бруси, лава для преса.\nСпортивний інвентар для силових занять: штанга, гирі, гантелі.\nБаскетбольний майданчик 26 х 15, асфальт.\nНа піску майданчики для пляжних видів спорту.\nЗапрошуємо організаторів змагань, турнірів, спартакіад, майстер-класів, семінарів провести ваші заходи на спеціалізованих майданчиках.\nВартість путівки на 1 дитину (в грн):\nВік дітей: 7 — 16 років. Обов'язкові медичні довідки\n- 5-разове збалансоване харчування\n- Користування спортивними майданчиками\n- Щоденні заняття в спортивних і творчих клубах під керівництвом професійних тренерів, майстрів\n-Щоденна оздоровча програма\n- Забезпечення безпеки\n* Залізничний проїзд ст. Черкаси (ст.Шевченка)-ст. Миколаїв- ст. Черкаси (ст.Шевченка (плацкарт) + трансфер від вокзалу до дитячого табору - від 500 грн / ос\n* Додаткові трансфери


Сендхаген нокаутував Мораеса - головний бій UFC Fight Island 5 - Відео | СЬОГОДНІ\nШикарний удар ногою приніс американському бійцю 50 000 доларів і шанс на титульний бій\n11 жовтня 2020, 08:55\nСендхаген виграв у Мораеса технічним нокаутом на "Бійцівському острові"\nЦієї ночі на "Бійцівському острові" в Абу-Дабі відбувся черговий турнір зі змішаних єдиноборств – UFC Fight Island 5. У головній події вечора бразилець Марлон Мораес програв американцеві Корі Сендхагену. А напередодні боєць UFC влаштував яскраве шоу на зважуванні в гримі Джокера.\nГоловний бій в ОАЕ тривав два раунди і завершився перемогою 28-річного Сендхагена технічним нокаутом. Поєдинок відбувався досить рівно, поки Корі не відправив Марлона на настил ударом ногою з розвороту, а потім кинувся добивати в партері. Рефері нічого не залишалося, крім як зупинити сутичку.\nДля американця це вже 13-та перемога в змішаних єдиноборствах при чотирьох невдачах. Тоді як 32-річний Мораес зазнав сьомої поразки в MMA при 24 виграшах. Також Корі отримав бонус у 50 000 доларів за виступ вечора.\nКорі Сендхаген і Марлон Мораес / Фото: UFC\nТепер Сендхаген має високі шанси поборотися за чемпіонський пояс і зустрітися октагоні з переможцем титульної сутички Петро Ян – Алджамейн Стерлінг.\nРаніше легенда MMA Холлі Холм здобула перемогу в головному бою UFC on ESPN 16. І збільшила кількість своїх перемог в змішаних єдиноборствах до 14-ти.\nДивіться, як бійці UFC здають тест на коронавірус\nвідео бою UFC змішані єдиноборства Корі Сендхаген