Австрійські парадокси глобалізації / Статтi / Finance.ua\nАвстрійські парадокси глобалізації\n"Центром земель" і "серцем Європи" Австрія була названа Паулою фон Прерадович у державному гімні, затвердженому на конкурсній основі в 1947 році. На той момент залишки імперії Габсбургів, які правили колись значною частиною Європи, були позбавлені не тільки суверенітету, але і гімну (старий був "конфіскований" Німеччиною).\n60 років по тому Барбара Бек, редактор відділу спеціальних репортажів журналу The Economist, назвала слова гімну пророчими. Розширення Євросоюзу повернуло восьмимільонній державі міцні позиції в європейській частині континенту. Секрети виживання та успіху в глобалізованому світі невеликої країни, що не має якихось значних природних багатств, прості. От тільки далеко не всі мудреці готові їх застосовувати.\nДемократія - консенсусна, економіка - процвітаюча\nМало кому прийде в голову назвати австрійців "погано поінформованими песимістами". Самі ж вони не пропускають нагоди поскаржитися на свою гірку долю. Дійсно, в історії цієї нації чимало трагічних сторінок. Однак уроки, надані минулими невдачами, дозволили Австрії стати однією із найбагатших країн, що динамічно розвиваються, не тільки в межах Євросоюзу, але й Організації економічного співробітництва та розвитку (ОЕСР).\nЗвичайно, у Європі є країни, що перевершують Австрію за показником ВВП на душу населення. Правда, їх усього три - Ірландія, Нідерланди, Швейцарія. Країн, що обігнали Австрію за темпами приросту ВВП, трохи більше (хоча 3,3% за результатами нинішнього року, в умовах глобальної кризи, можуть вважатися непоганим показником). Проте економісти не знають іншої такої країни, де настільки гармонійно співіснують благополуччя і динамізм.\nІнші макроекономічні показники Австрії і зовсім нібито взяті зі сну економіста в різдвяну ніч: інфляція - 1,4%, безробіття - 4,2, дефіцит бюджету - менше 1%. Але і це ще не все. За даними 2000 року, індекс Gini (показує нерівномірність розподілу доходів) в Австрії був одним з найнижчих - 25 проти середнього по ОЕСР 31.\nЯк стверджують аналітики, останнє з перерахованих досягнень однозначно можна записати на рахунок "консенсусної демократії" - особливого виду політичної культури, що зобов'язує найнепримиренніших, здавалося б, супротивників знаходити ефективний компроміс. Ця культура бере початок ще від двох голів Австро-Угорської імперії, але набагато більше переконливим виявляється негативний досвід 30-х років минулого сторіччя. Тоді глибокий політичний і соціальний розкол країни завершився кровопролитною громадянською війною, великою депресією та у результаті привів до безславного аншлюсу (приєднання Австрії до Німеччини в 1938 році). Після поразки Німеччини в Другій світовій війні Австрія була розділена на чотири окупаційні зони - між Францією, США, Великобританією і СРСР, і лише в 1955 році їй вдалося відновити свій суверенітет.\nЗ тих пір пошуки і досягнення компромісу стали наріжним каменем всього політичного (та і не тільки) життя країни. З 20 післявоєнних урядів 11 були не просто коаліційними, а являли собою так звану велику коаліцію - союз правоцентристської Народної партії ("чорні") і лівоцентристської Соціал-демократичної ("червоні"). Причому така "різнотабірна" коаліція виявилася набагато більш життєздатною, ніж "чорно-синя" ( що утворилася в 1999 році за участю ультраправої Партії волі Йорга Хайдера і розвалена після оголошення Австрії бойкоту з боку всього європейського співтовариства).\nПримітно, що одержати підтримку 27% виборців радикальному націоналістові дозволило наростаюче невдоволення так званою пропорційною системою призначень, що гарантує політичним меншостям місця у виконавчій владі. Не менш важливими пунктами в передвиборній програмі Хайдера були також заборона імміграції і відмова від членства в Європейському союзі.\nВступ Австрії в ЄС відбувся лише в 1995 році. Основною причиною настільки пізнього "дозрівання" була умова, зафіксована в законі 1955 року про нейтралітет та заборона на участь у будь-яких міждержавних об'єднаннях, членом яких була Німеччина. Тому шлях у Спільний ринок, створений за участю Німеччини в 1957 році, який привів зрештою до створення Євросоюзу, для Австрії на довгі роки був заборонений.\nЯк альтернатива в 1960 році була створена Європейська асоціація вільної торгівлі. Однак незабаром багато членів цього альтернативного блоку також виявилися під крилом у Брюсселя. Після падіння "залізної завіси" можливість потрапити в Європейське співтовариство з'явилася і в Австрії, тому що Росія, хоч і не схвалювала таке рішення Відня, реально перешкодити їй уже не могла. Зате австрійська економіка, що пережила процес націоналізації, перебувала в глибокій кризі і потребувала доступу на спільний європейський ринок.\nЗаявка на вступ у ЄС була подана в 1989 році, в 1994-му був проведений референдум, на якому дві третини населення висловилися за вступ у Євросоюз. І сьогодні багато економістів називають цей крок однією з основних запорук економічних успіхів Австрії (підкріплених надалі наступним розширенням ЄС).\nЗа оцінками Фріца Брюса, співробітника австрійського економічного науково-дослідного інституту WIFO, вступ країни в ЄС (а потім і в єврозону) забезпечив національній економіці за останнє десятиліття 4,5% приросту ВВП. Однак не менш важливим фактором стала і політика відкритості стосовно східних сусідів, що за півтора десятка років дала ще 3,5% зростання ВВП. Розширення ж ЄС в 2004 році забезпечить австрійській економіці протягом наступних десяти років ще 2% зростання ВВП. І це мінімальний прогноз, що може бути значно перевищений, з огляду на випереджальні темпи зростання нових європейських економік.\nФранц Наушніг з Австрійського товариства європейської політики теж спробував оцінити економічні наслідки вступу Австрії в ЄС. Для цього він зіставив економічні показники Австрії і Швейцарії, що володіють багато в чому подібними характеристиками, але виявилися по різні боки кордону Євросоюзу. Одержавши 28% різниці в прирості ВВП із 1990-го по 2006 рік на користь Австрії, учений не став весь цей показник відносити лише на один цей фактор. Однак і недооцінювати його вважає нерозумним.\nА от показники економічних взаємин Австрії із країнами Центральної і Східної Європи виглядають куди більш однозначними. Торговельний оборот з 19 країнами, серед яких і Україна, виріс за останні півтора десятиліття в кілька разів. Причому експорт (практично чотириразове збільшення) ріс випереджальними темпами відносно імпорту (трикратне), що дозволило скоротити загальний торговельний дефіцит до цілком прийнятних розмірів. А прямі іноземні інвестиції в країни ЦСЄ збільшилися чи не на порядок і досягли 19 млрд. євро (що становить 8% австрійського ВВП).\nЗвичайно, зіграв свою роль той факт, що Австрія перебуває на перетині доріг, що зв'язують Західну Європу із Центральною і Східною. Однак не менш важливими виявилися й інші історичні та економічні передумови. Так, досить неоднозначна історична спадщина привела до змішання у Відні представників практично всіх культур і мов, що істотно полегшує ведення бізнесу. Ще більш несподіваною перевагою виявився фактор "не бути Німеччиною": багато новачків у ЄС бояться виявитися підім'ятими німецьким локомотивом і з набагато більшим бажанням мають справу з маленькою і "нестрашною" Австрією. У якій, крім усього іншого, дуже мало великих транснаціональних корпорацій і всесвітньо відомих брендів (за винятком хіба що Swarovski і Red Bull). Зате багато дрібних вузькоспеціалізованих, зазвичай сімейних компаній, здатних поставляти високоякісну продукцію і швидко реагувати на зміну ситуації.\nВтім, виробленої в Австрії продукції з кожним роком стає усе менше. Зате стрімко набирають оберти фінансовий сектор, а також сфера телекомунікацій. І в цьому напрямку Австрія збирається рухатися і надалі. Причому основна ставка робиться не на перевагу в ціні, а на перевагу в якості. Хоча і за першим показником країні теж є чим пишатися: витрати на робочу силу у перерахунку на одиницю продукції скоротилися за останні десять років на 38%, тоді як у Німеччині - усього на 7%.\nПроте, щоб і далі нарощувати обсяги свого експорту, Австрії варто просунутися в технологічному відношенні з рівня вищого за середній на ультрависокий. Підвищивши витрати на дослідження і розробки з 1,4% ВВП в 1993 році до 2,4 - в 2006-му, уряд зробив необхідні, але поки ще недостатні кроки. Система освіти в країні, яка довгі роки була варта високих ступенів, усе ще залишається досить доброю. І австрійське самолюбство тішить той факт, що німецькі студенти докладають чимало зусиль для того, щоб вчитися саме в австрійських університетах. От тільки випускникам австрійських шкіл потрапити туди стає усе сутужніше. Особливо дітям іммігрантів.\nЛожка дьогтю в бочці австрійського меду\nРозписавши на 13 сторінках переваги австрійського способу економічного життя, зазвичай вкрай критично налаштований The Economist умудрився вмістити перелік недоліків і невирішених проблем усього на одній. І перше місце відвів, як не дивно, проблемі інфраструктури. Парадоксально, але факт: 18 років пройшло після падіння "залізної завіси", а високошвидкісне шосе, що з'єднує Відень зі столицею сусідньої Словаччини (65 кілометрів), усе ще не добудовано. Не передбачається в найближчому майбутньому і початок експлуатації спроектованих тунелів під Альпами.\nСитуація з видатковими статтями бюджету в порівнянні з іншими європейськими країнами виглядає більш ніж благополучною, однак у цілому податковий тягар в Австрії досягає 43% ВВП, що на 3% перевищує середній по ЄС-15 показник і на 7 - середній по ОЕСР. Зниження корпоративного податку з 34 до 25% стало першим кроком податкової реформи, продовження якої відкладено до нових виборів 2010 року. Однак успіх податкових перетворень немислимий без скорочення бюрократичного апарату, а це, у свою чергу, вимагає перегляду всієї системи державного управління. Зараз окремі землі практично повністю фінансуються з федерального бюджету, що позбавляє їх економічних стимулів до скорочення витрат і більш ефективного використання коштів.\nРинок послуг, що на зовнішньому ринку демонструє чудеса гнучкості і конкурентноздатності, у самій Австрії залишає бажати кращого. Спроби застати відчиненими місцеві магазини можуть перетворитися в національний вид спорту, а транспорт, що хоч і ходить за розкладом, явно страждає від відсутності конкуренції. Ще в більшій мірі останній фактор позначається на сфері охорони здоров'я, де дефіцит робочої сили набуває загрозливих масштабів. Що свідчить про наявність ще однієї хворобливої проблеми - цього разу на ринку праці.\nЗ одного боку, власні ресурси робочої сили, особливо в умовах майже повної зайнятості, здаються практично вичерпаними. Проте аналітики говорять про можливості більш широкого працевлаштування жінок з дітьми і молодих пенсіонерів. Хоча, з огляду на те, що середньостатистичний австрійський пенсіонер одержує 90% свого останнього доходу, особливо розраховувати на цю категорію не доводиться.\nЗ використанням робочої сили іммігрантів справи йдуть ще складніше. Досить активно здійснюючи економічну експансію на Схід, Австрія поки ще не відкрила свій ринок праці для нових членів ЄС. Країна, що є зразком лібералізму і толерантності (так, при тому, що переважна більшість населення сповідує католицизм, іслам було оголошено офіційною релігією ще в 1912 році, а аборти і гомосексуалізм легалізовані в 1970-х), усе ще не позбулась загрози рецидиву ксенофобії.\nПрийнявши після Другої світової війни близько мільйона етнічних німців зі Східної Німеччини, а після подій 1956 і 1968 років - кілька сотень тисяч біженців з Угорщини і Чехословаччини, Австрія одержала населення, серед якого кожен десятий є іммігрантом. І ставлення до іммігрантів у країні вкрай суперечливе.\nНезважаючи на відчутні позитивні економічні наслідки вступу Австрії в ЄС, кількість тих, що вважають, що він приніс країні користь, практично дорівнює числу переконаних у тому, що він пішов на шкоду - 44 і 43% відповідно. За часткою євроскептиків австрійці поступаються хіба що британцям.\nПроте дві третини населення країни виступають проти виходу Австрії з ЄС. Саме стільки в 1994 році висловилося за її вступ. І те, що цей показник залишився незмінним за більш ніж успішні роки членства в Європейському співтоваристві, дає чимало підстав для міркувань, причому не тільки економістам.


FlixBus запускає в Україні перший внутрішній рейс через Франківськ і Буковель | Курс\nСуспільство 14:27, 14.05, 2021\nНайбільший оператор автобусних перевезень Європи FlixBus анонсував запуск першого в Україні внутрішнього рейсу.\nМова йде про рейс Затока – Київ – Ясіня, який курсуватиме через Івано-Франківськ, Яремче, Буковель. Про це на пресконференції заявив директор FlixBus в Україні Міхал Леман, пише ЦТС.\nПродажі вже відкриті. З 20 травня рейси будуть здійснюватися п’ять разів на тиждень, а з 14 червня – щодня.\nСписок зупинок на маршруті: Затока, Одеса, Київ, Житомир, Рівне, Львів, Івано-Франківськ, Яремче, Поляниця (Буковель), Ясіня (Драгобрат).\nНа поїздки до 9 червня діє знижка – квитки можна придбати від 135 грн (кількість акційних квитків обмежена).\n“Це наша перша брендована лінія на внутрішньому маршруті в Україні, і вона включає найбільш популярні напрямки для подорожей по Україні як влітку, так і взимку. У найближчі тижні ми плануємо розпочати ще більше цікавих рейсів для пасажирів з України. Ми прагнемо змінити уявлення українців про автобусні перевезення і показати, що поїздка автобусом може бути комфортною, сучасною та доступною по ціні”, – заявив Міхал Леман.\nНа новій лінії працюватимуть автобуси Neoplan, які мають фірмове зелене брендування FlixBus.\n“На всіх лініях FlixBus застосовуються підвищені стандарти безпеки та гігієни. Після кожної поїздки проводиться професійна дезінфекція автобусів. Пасажири зобов’язані під час поїздки носити маску, закриваючи нею ніс та рот”, – додали в компанії.


"Тарифні"обіцянки: що не так з виборчою програмою "Батьківщини" для киян – новини на УНН | 25 вересня 2020, 20:33\n25 вересня 2020, 20:33 • Ірина Макаренко • 22455\n"Тарифні"обіцянки: що не так з виборчою програмою "Батьківщини" для киян\nКИЇВ. 25 вересня. УНН. Партія "Батьківщина" обіцяє киянам вирішити "тарифні" проблеми в той час, як їхній діючий депутат Київради накручує людям "драконівські" тарифи, повідомляє УНН.\nМова про Дениса Москаля, який балотується до Київради під третім номером списку "Батьківщини". Він же власник котеджного містечка "Северинівка" під Києвом, жителі якого виявилися заручниками його "тарифної" політики на комунальні послуги.\nВся справа в тому, що комунальні мережі котеджного містечка виявилися приватними і всупереч обіцянкам передати їх у власність мешканців, ними продовжує розпоряджатися менеджмент Москаля. Тому і тарифи він встановлює людям такі, які вважатиме за потрібне.\n"Щороку ми платимо йому близько одного мільйона гривень за оренду мереж, побудованих за наші гроші", - каже мешканка КМ "Северинівка" Діана Гранцева.\nБільш того, деякі сім'ї "Северинівки" і зовсім залишилися без газопостачання, оскільки менеджмент Москаля, як власник газових мереж - відмовив їм у цій послузі. Спроби звернення до "Київоблгазу" виявилися марними. Там повідомили, що згідно із пунктами договору з компанією Москаля, лише вона вирішує кого підключати, а кого ні.\nВ результаті ні газу, ні захисту прав споживачів, ні справедливих тарифів, які обіцяє киянам "Батьківщина" - жителі цього котеджного містечка від Москаля так і не дочекалися.\nМоскаль від коментарів УНН відмовився, але редакція звернулася за позицією до пресслужби політсили.\nВідзначимо, що вже не вперше з Москалем відбуваються подібні конфузи. В одній зі своїх передвиборних програм Москаль пообіцяв киянам сквер, але разом з тим потрапив в скандал із забудовою скверу.\nТеги: Київрада, вибори, Київ, Батьківщина, тарифи, Київська область\nПісля реакції посольства у BBC вибачилися за публікацію мапи України без Криму


Купити Шафа акумуляторна Legrand Keor S пуста (310740) ціна, характеристики, відгуки, огляд, опис\nТовари Електроживлення Джерела живлення ДБЖ Legrand Шафа акумуляторна Legrand Keor S пуста (310740)\nШафа акумуляторна Legrand Keor S пуста (310740)\nЦіна: 20 165.77 грн\nБатарейна шафа французького виробництва підходить для моделей джерел безперебійного живлення Keor S. Служить для збільшення тривалості роботи в автономному режимі. Дозволяє підключати паралельно до чотирьох ДБЖ. Захист телефонних та Інтернет ліній.\nОснащеність рідкокристалічним дисплеєм і функція самодіагностики підвищують зручність використання приладу. Сучасний дизайн і невеликі розміри дозволяють встановити пристрій, не займаючи додатковий простір. Завдяки коліщаткам, розташованим знизу, шафу при необхідності легко перемістити в інше місце. При цьому пристрій компактний і легкий, переносити можна в будь-який момент.\nЯкщо ви хочете купити Шафа акумуляторна Legrand Keor S пуста (310740) оптом, ми запропонуємо додаткову знижку, яка буде залежати від обсягу закупівлі та договірних умов. Перед тим як зробити покупку рекомендуємо подивитися опис, характеристики, фото, а також огляди фахівців та відгуки відвідувачів про даний товар. Ціна на Шафа акумуляторна Legrand Keor S пуста (310740) вказана без вартості доставки.


Лекала і викрійки на мікроавтобус в Україні ᐈ Купити розкриї на мікроавтобус ᐈ Plenka.Market\nВикрійки на мікроавтобус\nНайчастіше автомобільні викрійки використовуються для захисту кузова автомобіля від небажаних впливів навколишнього середовища на лакофарбове покриття автомобіля, а також для захисту від подряпин, потертостей і сколів на ЛКП. Такий захист актуальний як для невеликих міських автомобілів, так і для позашляховиків і мікроавтобусів. Викрійки на позашляховик дозволяють захистити автомобіль на довгий час.\nТехнологія виготовлення викрійок з плівки була розроблена для того, щоб полегшити і прискорити процес обклеювання автомобіля. Також, такий метод дозволяє знизити витрату плівки, особливо якщо потрібно обклеїти великий автомобіль. Поліуретанова плівка при належному догляді не вимагає перевстановлення і надійно захищає лакофарбове покриття автомобіля довгі роки. У порівнянні з коштовними процедурами по відновленню ЛКП автомобіля, установка захисної плівки порівняно недороге вкладення в ваш автомобіль.\nПеревагою викрійок для мікроавтобуса є їх функціональність, економія матеріалу, а також ідеальний підгін під всі тонкощі форми кузова автомобіля. Це в свою чергу зменшує кількість часу, що витрачається на монтаж, а також ви уникаєте зайвого клопоту з ножем або лезом.\nЗазвичай лекала на позашляховик виготовляються для різних невеликих деталей авто. На позашляховик ви можете знайти такі види викрійок як:\nзони біля ручок і т.д.\nПоліуретанова плівка у вигляді розкрою для мікроавтобуса ідеально лягає на деталі автомобіля, що обклеюються, повторюючи їх контури.\nПідібрати і купити лекала для мікроавтобуса ви можете в каталозі лекал нашого інтернет-магазину PLENKA.market, де вказана актуальна ціна на кожну викрійку, а також кількість плівки, що витрачається.\nЛекала дозволяють уникнути необхідності приміряти плівку на автомобіль, а також підрізати її в процесі обклеювання. За допомогою спеціального обладнання розкрої на позашляховик вирізаються з високою точністю на кожну окрему деталь кузова.\nДля мікроавтобуса, а також для будь-яких інших моделей і різних марок автомобілів реалізовано велика кількість лекал, які зберігаються в електронному каталозі. Наш каталог пропонує широкий вибір викрійок, і при цьому він постійно оновлюється і вдосконалюється, з урахуванням випуску нових моделей авто. Також ви можете замовити викрійку в Києві за вашим макетом. Для цього необхідно зв'язатися з нашими менеджерами, і вони дадуть відповідь на всі ваші запитання, а також допоможуть з вибором.


Угорський прем’єр вимагає в інших країн закрити кордони для біженців » Новости Украины и Мира. Новости сегодня - 7dniv.info\nУгорський прем’єр вимагає в інших країн закрити кордони для біженців\nПолитика 7-сен-2015, 10:151276\nУгорщина закликала владу Австрії та Німеччини закрити свої кордони для мігрантів, пише Deutsche Welle.\nПрем'єр-міністр Угорщини Віктор Орбан заявив, що Австрія та Німеччина повинні "гранично ясно сказати", що вони не стануть більш приймати біженців, в іншому випадку в Європу будуть і далі приїжджати "мільйони людей".\nВін розкритикував рішення німецької та австрійської влади, що допускають в'їзд на їхню територію біженців без будь-яких документів, що суперечить правилам Євросоюзу. При цьому, на думку Орбана, більшість із сьогоднішніх мігрантів – це так звані "економічні біженці".\nУгорщина володіє достатніми "фінансовими і поліцейськими силами", щоб забезпечити всіх, хто шукає притулок, харчуванням і нормальними умовами проживання, але вони всі прагнуть до Німеччини. "Проблема не на нашому боці", – говорить Орбан.\nУ п'ятницю канцлер ФРН Ангела Меркель і її австрійський колега Вернер Файманн домовилися з Будапештом про те, що як виняток біженців, що скупчилися на території Угорщини, впускатимуть на територію Австрії та Німеччини без бюрократичних зволікань. За минулі два дні ФРН прийняла близько 20 тис. мігрантів.\nТеги: Угорщина, Німеччина, Австрія, мігранти, біженці, Віктор Орбан\nУ сусідів Закарпаття мігранти билися з поліцією, лягали на рейки. Орбан каже про моральну помилку\nУ Чехії біженців на залізниці, які їдуть у бік Німеччини, на вагонах помічають маркером як велику рогату худобу\nУ сусідів Закарпаття колапс - в Будапешті закрили вокзал, там близько тисячі біженців\nЕвропарламент принял разгромную для Зеленского резолюцию по Украине25844\nВ рейтинге партий произошли изменения: за кого проголосуют украинцы14132\nСтатистика COVID-19 в Украине по состоянию на утро 25 февраля 20213014\nГубернаторам в областях поставили задачу найти людей для вакцинации индийской инъекцией1218\nНа Волыни открыли мемориал в честь коменданта полиции, участвовавшего в убийстве 3 тысяч евреев во время войны1193\nВакцинация индийской вакциной проваливается. Пострадавшие от возможных последствий не получат никаких компенсаций843


Україна звернулась до ради безпеки ООН після заяв Путіна щодо Донбасу\nУкраїнська делегація ініціювала обговорення в Раді Безпеки ООН висловлювань президента Росії Володимира Путіна про Донбас. Про це повідомляється на сайті постійного представництва України при організації.\n«В ході обговорень представник України Володимир Єльченко заявив про неприпустимість спроб вищого керівництва Росії переписати історію, піддаючи сумніву територіальну цілісність, суверенітет і політичну незалежність України», — йдеться в повідомленні.\nЗа словами Єльченка, висловлювання Путіна порушують низку міжнародних документів, включаючи статут ООН і Будапештський меморандум (договір 1994 року, за яким Росія, США і Великобританія зобов'язалися поважати суверенітет України і її кордони в обмін на її відмову від ядерної зброї).\n«У зв'язку з цим представник України відновив заклик до всіх сторін Будапештського меморандуму, включаючи РФ, невідкладно провести консультації щодо відвертих зазіханнь на існуючі кордони України», — відзначили в представництві України при ООН.\n25 січня Путін, виступаючи на засіданні міжрегіонального форуму Загальноросійського народного фронту, заявив, що кордони між республіками під час утворення СРСР визначалися довільно і далеко не завжди обгрунтовано.\n«Україні, наприклад, Донбас передали під приводом підвищення відсотка пролетаріату в Україні для того, щоб мати там велику соціальну підтримку. Це маячня якась», — процитував главу РФ телеканал «Зірка».


Трамп: США мають визнати Антифа терористичною організацією - The Washington Times | Народний Оглядач\n9 Липень 2020 р., Четвер, Київський час 14:43\nТрамп: США мають визнати Антифа терористичною організацією - The Washington Times\nПрезидент Трамп заявив у неділю, що США будуть визначати антифашистський вуличний рух, відомий як Антифа, терористичною організацією, поставивши акцент на лівацьких агітаторах, оскільки найбільші міста країни охоплені протестним насильством.\nЧоловік тримає американський прапор догори ногами на знак лиха, коли протестуючі марширують вулицею під час акції солідарності за Джорджа Флойда. Неділя, 31 травня 2020 року, в Бруклінському районі Нью-Йорка\nГенеральний прокурор США Вільям Барр підтримав заяву президента США, пише The Washington Times.\nВін сказав, що "насильство, викликане Антифою та іншими подібними групами у зв'язку з заворушеннями, – це побутовий тероризм, і до нього треба ставитися відповідно".\n"Настав час перестати спостерігати за насильством, а протистояти цьому і припинити його, – сказав Барр. – Насильство, що продовжується, та знищення власності загрожує життю та засобам до існування інших людей і заважає правам мирних протестуючих, а також інших громадян".\nПротести, що спалахнули в Міннеаполісі після Дня пам’яті Джорджа Флойда, який помер у відділку поліції після того, як офіцер стояв коліном на його шиї майже дев'ять хвилин, почалися мирно, але незабаром вийшли з-під контролю, оскільки десятки тисяч переважно молодих бунтівників зайшли у великі міста США.\nДемократи уникали того, щоб прямо назвати, що провина лежить на Антифа, хоча мер Нью-Йорка Білл де Блазіо визнав у неділю, що за тим хаосом стоїть добре організований "анархістський рух" з "явним планом насильства".\n“Я б назвав їх не просто протестуючими, а людьми, які прийшли чинити насильства у систематичний, організований спосіб, – сказав пан Блазіо на прес-конференції. «Це інша реальність, з якою нам необхідно боротися. Ми цього не бачили у 2014 та 2015 роках. Ми бачимо зараз щось нове, причому не лише тут, у Нью-Йорку, а по всій країні, і ми мусимо це визнати, і ми мусимо за це взятися".\nРозуміти, який рівень ворожнечі мають демократи до президента Трампа, щоб підтримувати масові безлади і користатися найменшим приводом, аби підгадити чинному президенту США.\nЛіваки, що захопили керівництво Демократичної партії США, створили небезпечний прецедентСмертність в США від Covid-19 в республіканських штатах у багато разів менша, ніж у демократичних – The Washington TimesТрамп підписав указ про запобігання цензурі в Інтернеті: в чому його сенс і що буде даліДональд Трамп: «Я націоналіст. Використовуйте це слово»\n"Зараз функцію СС виконують\nПосилання Опубліковано Микола Стригунов 2 Червень, 2020 - 20:16\n"Зараз функцію СС виконують антифашисти... Коли антифа приходили за чоловіками, я мовчав, аби вони не запідозріли в мені чоловіка...Потім вони прийшли до мене..." - цитата. Схоже, Дональд Трамп - справжній чоловік!\nА що спільного у Антифа з SS?\nПосилання Опубліковано Ігор Каганець 2 Червень, 2020 - 21:34\nСпільна ганьба. Хоча, ганьба\nПосилання Опубліковано Микола Стригунов 4 Червень, 2020 - 20:01\nСпільна ганьба. Хоча, ганьба СС - це хуцпа.\nЗнайомий з Нью-Йорка пише, що\nПосилання Опубліковано Олена Каганець 3 Червень, 2020 - 12:06\nЗнайомий з Нью-Йорка пише, що мародерство влаштовують чорні, які живуть за рахунок держави і жодного дня не працювали. У них в будь-якій конфліктній ситуації - один аргумент: расизм. Як наступає темна пора доби чорна молодь і люди середнього віку починають не просто грабувати магазини, а займатися вандалізмом. У них безплатна медицина, їм видають безплатні продукти, оплачують квартири в розмірі $160 в місяць - і це за податки тих, хто тримає ті магазини, що вони знищують!\nПосилання Опубліковано Рамес Веселий 4 Червень, 2020 - 10:52\nВиходить пожертви малозабезпеченим не завжди благодійництво...\nПосилання Опубліковано Микола Стригунов 4 Червень, 2020 - 20:03\nВиростили, вигодували паразитів, тепер мають від них відповідну "вдячність"!\nТут варто перекласти це\nПосилання Опубліковано Зірка Вітошинська 3 Червень, 2020 - 15:48\nТут варто перекласти це прекрасно документоване відео, де Полі ясно описує пов'язаність антифа з корумпованими політиками і поліціянтами, та рабовласництвом.\nЗ усіми подробицями, як усе це працює : https://youtu.be/Ht2nt3wZUN4\nА ось відгук від іншого\nПосилання Опубліковано Зірка Вітошинська 3 Червень, 2020 - 16:34\nА ось відгук від іншого американця :\n"Телефонна розмова з регбістом, одним із тих, які врятували водія вантажівки - Богдана Вечірка - від вбивства мафією :\nМабуть люди, які "плачуть", мають бейсбольні бити, загорнуті в колючий дріт - улюбленець нацистів.\nВони вщент спалили поліцейський відділ - гарне управління ідіотським мером Міннеаполісу та губернатором штату Міннесоти !".\nТут більше про Богдана\nПосилання Опубліковано Зірка Вітошинська 4 Червень, 2020 - 15:05\nТут більше про Богдана Вечірку, англійською... :\nЧув думку, що Антифа - це\nПосилання Опубліковано Ігор Каганець 3 Червень, 2020 - 22:32\nЧув думку, що Антифа - це бойове крило Демократичної партії.\nУ кожному разі, зібрані дуже\nПосилання Опубліковано Зірка Вітошинська 5 Червень, 2020 - 06:33\nУ кожному разі, зібрані дуже компрометуючі факти (посилання надіслав мені з Америки\nЕКСКЛЮЗИВНО: Як ми підозрювали, групи, які стоять за бунтами, включають домашніх терористів, "Black Lives Matter" / "Життя чорних важливі", американських ісламістів та інших, пов'язаних з партією Демократів\nJoe Hoft / *Джо Гофт, 1 червня 2020 року\nПару днів тому ми повідомляли, що останні бунти в США у багатьох містах, які очолюють Демократи, навряд чи є стихійними. Вони здаються скоординованими.\nМи підозрювали, що ці заворушення були пов’язані з тими ж особами, які брали участь у подібних заходах протягом останнього року, чи років. Ці люди були пов'язані з ісламістськими організаціями, заснованими в США, місцевими терористами та іншими, пов'язаними з партією Демократів.\nОчевидно, що не було причин для масових заворушень, що відбувалися по всій країні після смерти особи руками поліції в штаті Міннеаполіс, штат Міннесота. Кожен, хто бачив жорстокість поліціянта, був ошелешений і обурений, що той, неймовірно тривалий період часу, коліном придушував шию жертви. Чоловік помер. Але нічого не оправдовує повного знищення майна та заворушень по всіх США з моменту цієї події.\nМер Лос-Анджелеса Garcetti / Гарсетті вріже 150 млн. доларів з бюджету LAPD, реінвестуючи гроші у чорні громади\nОсь кого ми передбачили, що брали участь, і що ми знаємо зараз :\n1) Місцеві терористи\nУ Портленді, штат Орегон, показалася АНТИФА, як очікувалося.\nУ Бостоні більше маскованих заколотників\nТе саме у Вашингтоні, де АНТИФА підпалила церкву і напала на народний будинок - Білий дім.\nУ Санта-Моніці АНТИФА підпалила поліцейську машину і вигнала поліцію.\n2. Радикальні ісламісти, осілі у США\nУ Лос-Анджелесі заколотники розгромили єврейську синагогу,\nа потім повернулися вночі, щоб її спалити.\nУ штаті Міннесота дочка губернатора та дочка Ільхана Омара обмінювалися Intel зі заколотниками.\nРечниця Демократів Nancy Pelosi / Ненсі Пелосі відмовилася засуджувати мародерів та заколотників, а просто напала на президента Трампа.\nКандидат у президенти від Демократів Joe Biden / Джо Байден виглядав слабким під час зустрічі з членами "Black Lives Matter" (ще однієї місцевої групи, яка бере участь у заколотах).\nЩонайменше 13 співробітників Joe Biden / Джо Байдена дають пожертву Групі Підтримки Насильницьких Мародерів та Заколотників Міннесоти\n*Джо Гофт - брат-близнюк засновника TGP, Джім Гофт.\nЙого пости перетвітував Президент Трамп, а заголовки появилися у Drudge Report. Джо був керівником корпорації у Гонконзі та подорожував світом за своєю роботою, звідти його унікальний погляд на поточні події у США та світі. Він має десять ступенів або позначень і є автором трьох книг. Незабаром вийде його нова книга: «Ми віримо у Бога : не в брехливих ліберальних лунатиків».\nЗірко, Ти могла б ці два\nПосилання Опубліковано Арсен Дубовик 7 Червень, 2020 - 19:25\nЗірко, Ти могла б ці два свідчення опублікувати окремим блогом?\nНа жаль ні, Арсене...\nПосилання Опубліковано Зірка Вітошинська 7 Червень, 2020 - 23:36\nАле хто бажає, може це зробити.\nОтримала принаймні такі дані\nПосилання Опубліковано Зірка Вітошинська 4 Червень, 2020 - 14:44\nОтримала принаймні такі дані від знайомого з Америки Юрія Макогона\n3-го червня 2020 р. :\n"Чи людям подобаються бунти? НІ !!!\n"Безладдя, підпали, грабіж та пов'язане з цим насильство погіршилися прямо пропорційно глибині керівництва "синього демократа". Нью-Йорк (Нью-Йорк), Лос-Анджелес (Каліфорнія) та Філадельфія (Пенсільванія) - це повна анархія. Групи Антифа (він же White ISIS) організували одночасний хаос у багатьох районах. Матерія Чорного Життя грабує за бажанням.\nУ ніч на понеділок тяжкість погрозу погіршилася експоненційно. Демократичні оплоти в Каліфорнії, Нью-Йорку, Іллінойсі та Вашингтоні вийшли з-під контролю. В оплотах демократів організовується грабіж та насильство проти поліції.\nМісцеві та державні чиновники дозволяють продовжувати надзвичайно жорстокі умови".\nПісля того, як президент Трамп сьогодні заявив губернаторам, що їм слід повернути контроль над вулицями, губернатори синьої держави роблять мало для того, щоб зупинити хаос. Зараз натовп соціальної анархії цілеспрямовано править правопорядком у глибоко лівих громадах. Це за дизайном.\nПолітично кажучи, злиття Антифи (революція комуністів) і Матерія Чорного Життя (підтекстний політичний іслам) має цілеспрямований денний порядок, невідомий стандартному цегельнику.\nПриміські білі ліберали та елітарно налаштовані політичні активісти, по суті сучасні філії колишнього метрополітену Білла Айерса ,\nє організаторами організації.\nБільшість людей на вулиці є непомітними опортуністами в межах анархії.\nМісцеві органи влади в / навколо міських небезпечних зон несуть основну відповідальність за збереження домашнього спокою.\nФедеральне втручання на заміну місцевої політичної невмілості та відсутність бажання протистояти кризі власного творення є недалекоглядним.\nЯкщо місцеві чиновники та / або губернатори штатів не збираються вживати заходів - фактично не хочуть вживати заходів, тому що бояться люфтів від власного племені -,\nтоді федеральна допомога не працює.\nПрезиденту Трампу краще продовжувати нагадувати американському електорату, як він підтримує, але не замінить місцевих чиновників.\nІгри гніву 2020 року були передбачуваними".\nНад фотографією :\n“Gotta do it Joe”… :\n"Треба то зробити, Джо..."\n1ше відео :\n" Н.Й.цієї ночі :\n'Це вам схоже на білих верховинців (супримасистів)?' "\n2ге відео :\n" 'Я не буду наносити шкоду офіцеру, щоб захистити майно всередині будівлі", - каже начальник поліції Релі' ".\nНАТОМІСТЬ, ЯКА РІЗНИЦЯ З ПІВНІЧНО-ЗАХІДНОЇ ДАКОТОЮ !!!\n"Ось коротке відео про приклад людей, які готові захищати закон і порядок. Неотрібно пояснювати, що це - не оплот демократів" :\nЦікаво, коли білі американці\nПосилання Опубліковано Микола Стригунов 4 Червень, 2020 - 20:08\nЦікаво, коли білі американці в демократичних штатах почнуть самоорганізовуватись? Бо лише так там можна вижити.\nА я на своїй сторінці у\nПосилання Опубліковано Бард Рой 4 Червень, 2020 - 18:30\nА я на своїй сторінці у Фейсбуці, коментуючи чорношкіру пошесть, вставив оцей відосік https://www.youtube.com/watch?v=fs_81JyToU0 Так мене покарали - на 3 дні заблокували. Політкоректні толерасти!\nЧи не стоять за цими\nПосилання Опубліковано Арсен Дубовик 5 Червень, 2020 - 21:15\nЧи не стоять за цими спрямованими лівими заворушеннями чергова реалізація вкорінення московитів у суспільство США?\nЦе питання ставлю і я,\nПосилання Опубліковано Зірка Вітошинська 6 Червень, 2020 - 11:29\nЦе питання ставлю і я, особливо, коли дивитися на історію московських проникнення, підриву, та інших практик.\nМожна ще згадати тренування терористів до Сирії...\nА серед заколотників в Америці - теж багато мусульман !\nІ ще, московські сліди у\nПосилання Опубліковано Зірка Вітошинська 7 Червень, 2020 - 16:21\nІ ще, московські сліди у французьких жовтих жилетах : https://www.ar25.org/article/cikavyy-rozvytok-kryzy-zhovtyh-zhylyetiv-u-franciyi.html\nКілька відео чорного David\nПосилання Опубліковано Зірка Вітошинська 6 Червень, 2020 - 23:48\nКілька відео чорного David Harris, який збиває дорікання на тему анти-чорного расизму :\n- в Америці всі мають рівні права, - перед Covid-19 і анархічними розгромами лівих заколотників йшов сплеск зайнятости й економіки,\n- забирайтеся зі своїм гаслом "Життя чорних важливі" :\nбо УСІ ЖИТТЯ ВАЖЛИВІ !!!\n- все це пропаганда Демократів,\n- білих частіше вбивають ніж чорних,\n- білих настільки переслідують, що вони бояться щобудь робити проти чорних тощо...\nДО МАСОВИХ ЗАВОРУШЕНЬ У США\nПосилання Опубліковано Арсен Дубовик 8 Червень, 2020 - 15:05\nНу, ось. Зірко, наші з Тобою припущення, таки мають під собою підстави.\nДО МАСОВИХ ЗАВОРУШЕНЬ У США МОЖЕ БУТИ ПРИЧЕТНА РОСІЯ - ЧАЛИЙ (Телеканал "ПРЯМИЙ")\nПро це в інтерв'ю "Прямому" розповів колишній надзвичайний і повноважний посол України у США Валерій Чалий. каже:\n""Але – конкретний випадок. Створюється на основі Facebook – і це дуже швидко та дуже легко зробити, як виявляється – месенджер. І в моєму випадку від імені посла України у США запрошували на роботу американців. І треба було зробити перший внесок, якусь суму для початку цього. Потім які наступні роки? Ті люди, які не отримують цю роботу, вони подають в суд. Тобто це була спецоперація реально зроблена.\nІ коли я попросив американських колег допомогти – вони допомогли. Що ми визначили? Група організована працює з Європи… росіян. Працює з Європи."\nВИБУХОВИЙ МАТЕРІЯЛ НА CNN,\nПосилання Опубліковано Зірка Вітошинська 12 Червень, 2020 - 16:57\nВИБУХОВИЙ МАТЕРІЯЛ НА CNN, який надіслав мені з Америки Ярослав Мартинюк:\nАНТИФА - НЕ ЄДИНИЙ З МОСКОВСЬКИХ ЗАСОБІВ РОЗРУШИТИ АМЕРИКУ!\nПРЕКРАСНЕ РОЗКРИТТЯ ДЛЯ ВСЬОГО СВІТУ !!!\nПРОШУ ВИКОРИСТАТИ ЦЕЙ МАТЕРІЯЛ ЯК ЗАВГОДНО !!!


Чи можуть продовжити карантин до літа, і хто постраждає найбільше?\nУряд продовжив карантин до 11 травня, оскільки пік захворюваності коронавірусу очікується на початку наступного місяця.\nКоли і в який спосіб будуть зняті обмеження через пандемію коронавірусу, чи готовий уряд реанімувати українську економіку після карантинних заходів – аналізував політолог Олександр Радчук.\nЖиття після епідемії: як буде відновлюватися українська економіка\nГалузі економіки зможуть відновитися через чотири місяці після повернення до звичного життя.\nГлава НБУ Яків Смолій заявив, що Національний банк не розглядає варіант дефолту і відмови України від виплати за зобов'язаннями.\nДиректор-розпорядник МВФ після наради міністрів G20 заявила, що новий прогноз МВФ на 2020 рік негативний із не менш серйозною або ще гіршою рецесією, ніж під час світової фінансової кризи.\nНовий міністр економіки Ігор Петрашко вважає, що основні наслідки впливу коронавірусу на економіку будуть помітні за 3-6 місяців.


Простий лайфхак, як швидко отримати м'яке масло для випічки - Радіо Максимум\nПростий лайфхак, як швидко отримати м'яке масло для випічки\nШвидко розм'якшити вершкове масло для випічки дуже просто, якщо знати про цей лайфхак, який не потребує зайвих зусиль.\nЧимало рецептів домашньої випічки передбачають використання не тільки розтопленого чи охолодженого вершкового масла, а й м'якого. Щоправда, господині не завжди встигають вчасно витягнути його з холодильника та потримати достатню кількість часу за кімнатної температури. Тому цей простий лайфхак допоможе швидко отримати розм'якле масло без зусиль.\nІ ще: Найпоширеніші помилки тих, хто слідкує за своїм здоров'ям\nПотрібно взяти терку та просто натерти потрібну кількість вершкового масла. Після цього залишити його на кілька хвилин для потрібного ефекту. Варто відзначити, що у такому вигляді продукт значно легше змішувати з іншими інгредієнтами. А якими лайфхаками користуєтесь ви? Діліться у коментарях.


Орлан-білохвіст гніздується в тайзі та лісотундрі на схід від Уралу практично всюди, а на європейській півночі зустрічається рідше. Європейські екологи дбають про збереження виду.\nБільшість гнізд орлана-білохвоста у Європі уважно охороняється від браконьєрів і фотографів. Після екологічної катастрофи в Німеччині, що була викликана широким застосуванням пестицидів, у живих лишилися поодинокі пари орланів, навколо гнізд яких сьогодні заборонено вирубати дерева.\nДерева, на яких гніздуються ці птахи, обладнані сигналізаційними пристроями, оточені колючим дротом і майже безперервно контролюються єгерями. Члени організацій зі збереження довкілля у країнах Північної Європи виходжують навіть маленьких і слабких пташенят орлана-білохвоста. Забравши їх із батьківських гнізд, вони поміщають пташенят у гнізда з однаковими за розмірами однолітками.\nУ Швеції, Фінляндії та інших країнах, де існує брак місць для гніздування, місця розмноження створюються штучно. Черговою проблемою є забруднення середовища життя орланів, у результаті чого ці птахи харчуються отруєною їжею.\nЩоб зберегти орлана-білохвоста в балтійському регіоні, екологи у місцях поширення підкладають падаль та відходи з бойні, а також тварин, що загинули на дорогах.\nРеакліматизація орлана у Великій Британії\nОрлан-білохвіст - неперелітний птах, тому відновити його чисельність у деяких частинах первісного ареалу, наприклад, у Великій Британії, природним шляхом неможливо. Отож, вчені вдалися до штучного заселення регіонів новими здоровими популяціями цих птахів.\nУ 1959 році один підприємець у Шотландії безуспішно пробував поселити на батьківщині трьох орланів. У 1968 році Королівське товариство охорони птахів фінансувало досвід акліматизації чотирьох норвезьких орланів-білохвостів на Шетландських островах. Три птахи безслідно зникли, а четвертий загинув. У 1975 році\nРада охорони природи Великої Британії почала втілювати в життя широкомасштабний проект акліматизації орланів-білохвостів на острові Рам у складі Гебридського архіпелагу. За одинадцять років тут на волю було випущено 82-ох норвезьких орланів-білохвостів. Щойно птахи піднялися на крило, як вони перелетіли до Західної Шотландії, а деякі -навіть до Північної Ірландії. Втрати були незначними: два птаха загинули після того, як з'їли отруйну приманку, а один - від зіткнення з лініями електропередач.\nНа острів Рам було завезено пташенят орлана-білохвоста у віці від восьми до десяти тижнів, які ще не вміли літати. Вони були розміщені у вольєрах на природі. Люди забезпечували пташенят морською рибою доти, доки вони не навчилися самостійно добувати їжу.\nЦей проект запланований на декілька років, оскільки орлани-білохвости досягають статевої зрілості тільки у п'ятирічному віці. У 1983 році у пари орланів-білохвостів, що не досягли зрілості, з'явилося незапліднене яйце. У наступному році самка знову насиджувала кладку, але жодне із пташенят не вилупився. Тільки в 1985 році у статевозрілих птахів з'явилося на світ одне пташеня -перше пташеня орлана-білохвоста у Великій Британії за останні сімдесят років. Через три роки, в 1988 році, у десяти пар вивелося вже вісім пташенят.\nУ наші дні місця гніздування орланів-білохвостів суворо охороняються, щоб птахів даремно не тривожили. У багатьох місцях, де мешкають ці птахи, організують зимове підгодовування орланів-білохвостів рибою з чистих озер, води яких не забруднені пестицидами.\nЗ 1975 року орлан-білохвіст у рамках екологічного проекту акліматизується людиною на крутих вітряних берегах Північної Шотландії. Початок був непростий, проте сучасна європейська популяція цього пернатого хижака має всі шанси на виживання.\nЗНИЩЕННЯ АРЕАЛУ В БРИТАНІЇ\nОрлан-білохвіст є скоріше родичем грифів і лунів, ніж звичайних орлів, таких як, наприклад, беркут. Орлан-білохвіст зазвичай гніздується на морському узбережжі, іноді він поселяється в глибині материка: у лісах, біля великих озер, річок та на розлогих болотах. Ці птахи займають чималі гніздові райони (від 50 до 120 км2).\nУ минулому орлан-білохвіст був дуже поширеним видом, сьогодні його чисельність значно скоротилася. На основі археологічних розкопок, які проводилися у Великій Британії, можна скласти життєпис місцевої популяції орлана-білохвоста за останні одинадцять тисяч років. Тільки в X столітті людина сягнула місцевих дрімучих лісів, болотисті райони яких були надійним захистком, місцем гніздування і ловчими угіддями птаха. Ймовірно, орлан-білохвіст був також поширений на рівнинах і на пагорбах у північній і західній частині Великої Британії та Ірландії.\nНавесні орлан-білохвіст видає пронизливий крик, що нагадує крик чорного дятла, який привертає увагу мисливців. З кінця XVIII століття масштаби знищення орлана-білохвоста зростали, особливо в гірських районах Шотландії, де знайшли притулок останні британські представники цього виду.\nНа початку XIX століття в Англії та Уельсі не було вже жодної пари орланів, що гніздувалася, оскільки фермери, вівчарі та мисливці знищували цих птахів усіма можливими способами. У 1820-26 роках було вбито понад 300 орланів. У гірській області одного разу було знищено відразу 60 яєць і пташенят. Після скасування дрібних господарств та організації пасовиськ для овець і мисливських господарств орлан-білохвіст став головним ворогом тваринницьких ферм, оскільки цей птах полює на ягнят і пернату дичину. Чим рідше став траплятися цей птах, тим більш жаданими ставали його яйця і опудала, що надалі прискорювало скорочення чисельності. Останній птах, що гніздувався у Великій Британії, жив на Шетландських островах до 1918 року.\nОРЛАН-БІЛОХВІСТ В ЄВРОПІ\nЗа останнє століття чисельність орлана-білохвоста в Європі катастрофічно знизилася. У 1943-1950 роках на одному з норвезьких островів було вбито 490 орланів-білохвостів. Незважаючи на закон про збереження виду, птахів продовжують винищувати в багатьох європейських країнах: фермери, єгеря та вівчарі стріляли в орланів і підкладали отруєну приманку Щоправда, приманка іноді призначалася для ворон і лисиць, але її жертвами ставали також і орлани. У країнах на узбережжі Північного моря, на території яких знаходяться великі внутрішні водоймища, у 60-ті роки постала проблема накопичення у воді великої кількості пестицидів, передусім ДАТ. Хімікати розповсюджувалися по харчовому ланцюгу, і орлани-білохвости, які стоять на вершині цього ланцюга, піддавалися найбільшій небезпеці.\nВ результаті орлани стали відкладати незапліднені яйця з тонкою шкарлупою, яка тріскалась, коли птах намагався насиджувати кладку. Деякі орлани-білохвости загинули в результаті отруєння свинцем. Але коли в Німеччині, Швеції та Фінляндії покращилася екологічна ситуація, чисельність цих пернатих хижаків почала збільшуватися.


Ловля на гумові приманки на річці з берега | Здоров'я\nЛовля на гумові приманки на річці з берега\nПри лові риби на річці гумові приманки з берега зарекомендували себе дуже добре. Тут однаково добре працює практично будь-яка приманка з силікону або ПВХ. Якщо річка велика і потрібен дальній заброс, щоб дістати русловую бровку, гума повинна бути піддана обов’язковому обрізанню. У разі ж лову на малій річці, де далеко закидати не потрібно, приманку можна залишити без змін.\nТехніка лову тут така ж, як і при лові на поролонову рибку. Найголовніше – добре скомпонована снасть. Все має бути гармонійно: вага головки, розмір приманки, товщина плетінки, лад і тест спінінга. Якщо жодна з ланок цього ланцюга випадає, все починає йти наперекосяк, і про успішної ловлі на гумову приманку можна просто забути. Про правильному підборі всіх елементів снасті ми вже казали, і тепер мова піде безпосередньо про саму ловлі.\nПрипустимо, ви стоїте на березі річки і не знаєте, головку якої ваги необхідно використовувати. Питання це, звичайно, умовний, так як потрібна більш детальна інформація для постановки питання, але ми свідомо опускаємо ці подробиці, щоб було зрозуміліше суть. Отже, якщо все спростити, то можна сказати, що в таких умовах можна успішно ловити на три різні за вагою головки. Якщо використовувати легку, то закид потрібно робити вище за течією, якщо середню по вазі, то закид виконується перпендикулярно течії, якщо важку, то трохи вниз за течією. При певному навику величина паузи на кожному кроці проводки в кожному з трьох випадків буде достатньою для того, щоб риба клюнула.\nПриродно, сектора лову з берега на приманки при використанні головок різної ваги будуть відрізнятися, але, переміщаючись по березі, це можна снивилировать. При забросе трохи проти течії джиг-приманка, дрейфуючи, опускається на дно і стосується його практично навпроти Вас. Тому, щоб оновити дальню бровку, в основному доводиться вдаватися саме до таких закидань. Також умовно можна сказати і про ступінчастих проводках котушкою, вудилищем і комбінованої котушкою і вудилищем, в залежності від ваги вантаж-головки. Важку джиг-приманки можна проводити тільки котушкою, середню по вазі – спочатку котушкою, а потім вудилищем, легку – тільки вудлищем. Взагалі, чим легше вантаж, тим краще відчувається покльовка, так як такий вантаж володіє малою інерційністю, і ривок риби краще передається на волосінь. Тому чим вище клас спінінгіста, тим більш легкими джигами він може ловити навіть на великій глибині і сильному плині.


ГАРБУЗОВА РОДИНА - презентація з біології\nМета проекту: Розширити знання учнів про овочі та значення цих рослин у житті людини; ознайомити школярів з історією, лікувальними властивостями овочевих рослин; дізнатися про надзвичайну різноманітність страв з даних овочів, традиції української кухні та раціональне харчування.\nЗавдання проекту: освітні: •розвивати в школярів життєві компетентності; •вчити учнів досліджувати матеріал; •вчити дітей шанувати працю людей; •розвивати емоційно-естетичне ставлення до навколишнього світу: •вчити учнів вести спостереження, досліджувати об’єкт; прищеплювати відчуття смаку до пошукової роботи ; •викликати у дітей позитивні емоції: радість, відчуття прекрасного; •розвивати емоційно-пізнавальну активність учнів. корекційно – розвивальні: •розвивати самостійність та ініціативу, творчі здібності; •розвивати спостережливість, уважність; •розвивати дбайливе відношення до свого здоров’я; •корегувати й розвивати мовлення, увагу, мислення, пам'ять. соціалізуючі: •набуття певного життєвого досвіду; •розвивати самосвідомість, самооцінку; •створювати умови для реалізації пізнавальної й соціальної активності дітей. виховні: •виховувати любов до природи; •виховувати охайність,естетичний смак; •виховувати товариськість та вміння працювати колективно.\nЕтапи проекту: І етап: визначення назви проекту, розподіл завдань між учнями класів, збір інформації. ІІ етап: розробка дослідження за проектом, визначення очікуваних результатів, складання сценарію для захисту (презентації). ІІІ етап: пошукова діяльність учнів, ознайомлення з довідковою та художньою літературою. Добірка казок, загадок, прислів`їв та приказок, цікавинок про овочі. ІV етап: презентація альбому “Гарбузова родина”.\nХарактеристика проекту: За характером діяльності: інформаційно- дослідницький; За домінуючою діяльністю: творчий; За змістом: міжпредметний (українська мова, література, образотворче мистецтво, трудове навчання); За кількістю учасників: колективний; За тривалістю: середньої тривалості; За ступенем самостійності: частково-пошуковий.\nДопоміжні засоби: СУЧАСНЕ ТЕХНІЧНЕ ОСНАЩЕННЯ: комп`ютер, цифровий фотоапарат. ЕЛЕКТРОННІ НАВЧАЛЬНО-МЕТОДИЧНІ МАТЕРІАЛИ: слайди. НАОЧНІ ПОСІБНИКИ: натуральні кулінарні страви, приготовлені учасниками свята. ФОРМА ПРОВЕДЕННЯ: презентація.\nАнотація проекту: Їжа – це основна складова кожного народу. Адже ми живемо завдяки тому, що підкріплюємося різними видами страв. Україна славиться своєю національною кухнею, яка створю-валась протягом сторіч, багата на традиції, вирізняється розмаїттям страв та їх високими смаковими якостями і поживними властивостями. Провідною галуззю господарства українського народу завжди було землеробство. З давніх-давен українці харчувалися продуктами, вирощеними на власних городах. Велику роль у харчуванні українців відігравали овочі. Кожному з регіонів України властиві свої особливості кухні, зумовлені географічними умовами і національними традиціями. Взимку селяни солили огірки, квасили капусту та буряки.\nХодить гарбуз по городу, Питається свого роду: Ой, чи живі, чи здорові Всі родичі гарбузові?\n- Іще живі, ще здорові всі родичі гарбузові!!!\nІсторична довідка Справжня назва – диня звичайна. Її історія сягає глибини віків. Араби стверджують, що диня – плід райських садів, дар небес. Батьківщиною дині вважають Малу і Середню Азію. В Україну диня потрапила в ХІІ-ХІІІ ст. із Середньої Азії, стали вирощувати на узбережжях Чорного моря.\nАроматна запашна диня! Варто тільки згадати про її смак, як рот наповнюється слиною! Вона зберігає в собі безліч вітамінів — у ній присутнє навіть золото! Особливо багата диня кальцієм, який необхідний нашим кісткам. А ще добре втамовує спрагу, заспокоює нервову систему, нормалізує водно-сольовий баланс.\n. Знайшла диня застосування і в народній медицині. При ангіні і бронхіті з кірок дині рекомендують робити компреси на груди і горло. Сік з м‘якуша круглих динь корисно пити після пневмонії, а астматикам — у проміжках між нападами. Рани та синці швидше загоюються, якщо до них прикладати динну кірку. З м’якоті дині роблять припарки на «ячмінь». Він дуже швидко проходить. При носових кровотечах рекомендується закапувати в ніс по 2-3 краплі соку з шкірки дині. Якщо у вас болить голова, спробуйте з‘їсти не поспішаючи приблизно 200 г дині. Побачите, біль відступить. Диня корисна в боротьбі проти холестерину: динна клітковина виводить з організму його надлишки. ЛІКУВАЛЬНІ ВЛАСТИВОСТІ\nВарення з дині Диню обчищають, розрізають навпіл, видаляють насіння, а м'якоть нарізають кубиками, засипають частинок) цукру і ставлять на 2 год у холодильник. З решти цукру та води варять сироп, заливають ним диню і залишають для настоювання на 12—15 год. Сироп зливають, доводять до кипіння і знову заливають ним кусочки дині і залишають для настоювання на 18—20 год. Потім у цьому ж сиропі диню варять до готовності варення. Наприкінці варіння додають ванілін. * Обчищена диня — 1000 г, вода — 300 г, цукор —1200 г, ванілін — 1г.\nІсторична довідка Культурне життя огірків налічує близько 6 тисяч років. Але в Індії до цих пір зустрічаються дикі рослини огірків. На старій індійській мові звучання назви огірка співзвучне з іменем індійського князя, потомство якого за легендою налічувало 60 тисяч дітей. Напевно, це пов’язано з великою кількістю насіння в огірках. Плід огірка — ягода (як і в кавуна чи гарбуза).\nОгірок - єдиний овоч, який ми вживаємо в їжу недостиглим. Він на 95% складається з води (майже дистильованої!). Містить білки, цукри, вітаміни і мікроелементи - все це благотворно впливає на роботу органів і систем нашого організму. Огірковий сік - один із кращих косметичних засобів для шкіри.\nОгіркові рекорди занесені навіть у книгу Гіннеса. Так, найдовший огірок — 1,83 м — вирощений в Угорщині й належить до китайського різновиду огірків. У приміщенні вдалося виростити огірок вагою більше 6 кг, а на відкритому ґрунті — ненабагато менший — 3,7 кілограми.\nОкрім дивовижної інформації про себе, огірок може "похвалитися” і своїми лікувальними властивостями. Плоди огірка містять багато мінеральних солей — фосфору, кальцію, магнію, заліза і мікроелементів. В огірках міститься велика кількість натрію, без якого життя на землі практично неможливе. Крім того, у них є хлор, що очищує весь травний тракт. Клітковина, що міститься в солоних огірках, сприяє загоєнню мікротравм, поліпшує циркуляцію судин. Доведено, що регулярне вживання в їжу цього чудо-продукту швидко відновлює сили після різних стресів.\nПо суті, вся досить невелика мінерально- вітамінна цінність огірка — у шкірці, решта — вода (97%). Дієтологи твердять про користь огіркового соку: особливо якщо змішати його з морквяним, то ця парочка виводить з організму сечову кислоту й знімає ревматичні болі. Як з'ясувалося, сік огірка допомагає позбутися набрякання ясен, випадіння волосся та розшарування нігтів. Суміш огіркового, того ж таки морквяного й бурякового соку сприяє виведенню неорганічного кальцію, що утворюється в результаті надмірного споживання крохмалю й цукру.\nНа 1 літрову банку: 1 лавровий листок; перець чорний горошком 6 шт.; перець духмяний 2 шт.; 4 зубчики часнику; гілочка петрушки; суцвіття кропу; 2 листки вишні; 1 листок смородини; порізаний листок хрону; 1 ч.л. з гіркою солі кам'яної (нейодованої!) 2 ч.л. цукру; 2 ст.л. оцту 9%. Викласти у банку невеликі огірочки до самого верху, залити водою (я заливаю холодною водою з крана, бо моя вода з криниці). Поставити банки у каструлю, залити водою. Після закипання води стерилізувати 10-15 хв, допоки огірки не змінять колір на світліший. Закатати стерилізованим кришками. Банки виставити догори дном, вкутати покривалом до повного охолодження.\nСписок інгредієнтів для квашених огірків: огірки - 2 кг, кріп - 30-40 г, часник - 6 зубчиків, сіль - 50 г на 1 л води, вода. Спосіб приготування Огірки ретельно помити, залити холодною водою і залишити на 4-6 годин. Після закінчення часу перекласти огірки в банки. У кожну банку додати кріп і зубчики часнику. Потім влити приготований сольовий розчин, з розрахунку 50 г солі на 1 літр охолодженої кип’яченої води і накрити стерилізованими кришками. Залишити підготовлені таким чином огірки на 3-5 днів до початку молочнокислого бродіння. Потім розсіл злити і прокип’ятити, огірки помити в холодній кип’яченій воді і знову скласти в банки, влити розсіл та стерилізувати при температурі 100 градусів протягом 12-15 хвилин. Потім закатати, поставити на рівну поверхню кришкою вниз і укутати. Залишити в такому положенні до повного охолодження і зберігати в прохолодному захищеному від світла місці. Квашені огірки готові!\nМорква – один із найпопу- лярніших у нашій країні коренеплодів, відомий ще за античних часів. З моркви можна приготувати смачний сік, використати її в овочевому салаті, в якості гарніру, прикраси для будь-якої страви.\nЛІКУВАЛЬНІ ВЛАСТИВОСТІ Морква на рідкість смачна, поживна й лікувальна. Ця овочева рослина вважається цілющою. Цікаво, що в середньовічній Італії моркву в їжу не вживали, а застосовували лише як ліки. До цих пір цей овоч цінується як ліки в народній медицині багатьох країн. Щоб морква не розгубила за зиму свої корисні речовини, її зберігають у ящиках із пересипанням коренеплодів сухим піском (пересипають пошарово).\nМорква - випробуваний полівітамінний і загальнозміцнюючий засіб, що рекомендується при захворюваннях серцево-судинної системи, хворо-бах шлунково-кишкового тракту, при розладах зору. Можна застосовувати як свіжий, так і консервова-ний морквяний сік: у дозі 150-200 мл натще як проносне. Свіжий і консервований сік призначають як сечогінний, протизапальний та бактерицидний засіб при хворобах нирок, катарах верхніх дихаль-них шляхів, жовчно-кам'яної хвороби та порушен-нях сольового обміну. Морквяним соком полощуть горло при ангінах і стоматитах. При ларингітах і бронхітах беруть свіжий морквяний сік навпіл з медом по 1 столовій ложці 4-5 разів на день. У всіх інших випадках сік приймають по 0,5-1 склянці на прийом. Зберігають сік на повітрі не більше 30 хв.\nполівітамінний і загальнозміцнюючий засіб, що рекомендується при захворюваннях серцево-судинної системи, хворобах шлунково-кишкового тракту, при розладах зору. Можна застосовувати як свіжий, так і консервований морквяний сік: у дозі 150-200 мл натще як проносне. Свіжий і консервований сік призначають як сечогінний, протизапальний та бактерицидний засіб при хворобах нирок, дихальних шляхів, жовчно-кам'яної хвороби та порушеннях сольового обміну. Морквяним соком полощуть горло при ангінах і стоматитах. При ларингітах і бронхітах беруть свіжий морквяний сік навпіл з медом по 1 столовій ложці 4-5 разів на день. У всіх інших випадках сік приймають по 0,5-1 склянці на прийом. Зберігають сік на повітрі не більше 30 хв.\nВам знадобиться: 3-4 моркви середньої величини (300 г); 1 цибулина; 1 склянка (200 мл) овочевого бульйону; 50 г вершкового масла; ст. л. олії; 1/2 ст. л. цукру; 1/4 ч. л. порошку перцю червоного чілі; сіль. Все покришити і пасерувати кілька хвилин. Додати в сковороду 1/2 склянки овочевого бульйону і тушкувати моркву на повільному вогні під кришкою до м’якості. В міру необхідності підливати бульйон. Коли морквина стане м’якою, покласти вміст сковороди в блендер разом з рідиною від тушкування і зробити пюре.\nродом із Середземномор’я. У ХІV-ХV сторіччях цей овоч завезли в Україну. Від буряка-родоначаль-ника пішли інші види буряків – буряк столовий, з якого варять борщ; буряк цукровий і буряк кормовий. Раніше використовували лише заморський тростин-ний цукор, який коштував дуже дорого. І ось у 1747 р. німецький хімік Маркграф знайшов у білому буряку цукор, не гірший за тростинний. Буряк столовий\nЗа вмістом йоду буряк є лідером серед усіх овочів, тому широко застосовується для профілактики та лікування захворювання щитоподібної залози. Буряк позитивно діє на роботу нирок і печінки, нормалізує діяльність шлунково-кишкового тракту. Завдяки вмісту вітаміну U буряк допомагає при виразкових хворобах шлунка і дванадцятипалої кишки. Діабетики цінують буряк за високий вміст цинку, який збільшує тривалість дії інсуліну.\nЦей овоч також покращує пам’ять при атеросклерозі, використовується для лікува-ння неврозів, безсоння, анемії та гіпертонії, виводить з організму токсини і важкі метали. У профілактичних цілях буряк бажано вживати не менше двох разів на тиждень. На відміну від інших овочів, буряк і у вареному вигляді значною мірою зберігає свої корисні властивості, завдяки стійкості флавоноїдів, які, до речі, мають протиракову дію.\nТа найкраще все ж готувати сік зі свіжого буряка. У жодному разі не можна пити щойно відтиснутий сік, адже в ньому містяться летючі речовини, які мають отруйну дію, і це може призвести до нудоти, загальної слабкості. Для вживання сік повинен настоятися в холодильнику не менше двох годин. Для досягнення лікувального ефекту сік потрібно вживати щоденно, без перерви, впродовж трьох-чотирьох тижнів по склянці на день, за10-15 хвилин до їжі, у злегка підігрітому вигляді. Не можна його заїдати чи запивати. Для покращення смаку можна додати в буряковий сік трохи соку чорної смородини, гранатового чи вишневого, в яких також містяться флавоноїди. При застуді та підвищеному артеріальному тиску допоможе сік червоного буряка, змішаний з медом.\nВінегрет овочевий Потрібно: 1 варений буряк, 3-4 картоплини, солоні огірки за смаком , 1 морква, 1 ріпчаста цибулина, 100 г квашеної капусти, 30 г зеленої цибулі, 0,5 склянки салатної або гірчичної заправки. Варені і очищені картоплю, буряк, моркву, огірки нарізати скибочками. Цибулю зелену нарізати шматочками довжиною 1-1,5 см. Квашену капусту перебрати і віджати. Приготовлені овочі з'єднати і заправити салатною заправкою. Вінегрет можна урізноманітнити, додавши в нього консервований зелений горошок або відварену квасолю, а замість солоних огірків взявши філе оселедця. Це вже кому як подобається.\nПотрібно: 2 середніх буряки, 1 ст. ложка манної крупи, 1 ст. ложка олії, 1 яйце, по 1 ст. ложці молока і борошна, родзинки, сіль за смаком. Буряк зварити, очистити, натерти на дрібній тертці. Родзинки вимити і разом з буряком покласти в каструлю. Туди ж налити молоко і тушкува-ти 10 хвилин на слабкому вогні, періодично помішуючи. Зняти каструлю з вогню, дати масі охолонути. Коли вона стане теплою, вбити яйце і добре розмішати. З готового фаршу зробити котлети, обваляти в борошні і обсмажити в киплячому маслі.\nє найпоширенішою харчовою рослиною. Уперше європейці скуштували картоплю 400 років тому. На жаль, ім”я першовідкривачів цієї культури невідоме. Вважають, що цей овоч походить з високогір”я Анд (Південна Америка), а також із центрального Чилі. До Європи картоплю завезли матроси Христофора Колумба. Її довго називали “земляним яблуком”, “батутом”, “тартуффоль”. І лише швейцарець Бохен дав наукову назву , що збереглася до наших днів, - “солянум туберозум”, що означає “картопля звичайна”.\nЛікувальні властивості Церковники до картоплі спочатку ставилися з підозрою, називали “чортовим яблуком”. Запевняли, що ця рослина одурманює. Насправді ж картопля – цінна лікарська сировина. Свіжа картопля та картопляний сік здавна застосовують у разі печії, гастриту та виразки шлунка і 12-палої кишки. Під час захворювання верхніх дихальних шляхів, що супроводжуються сухим кашлем, застосовують картопляні парові інгаляції, а для лікування опіків та екземи використовують натерту картоплю. Широко застосовують у медицині картопляний крохмаль. Його використовують у вигляді киселю в разі отруєнь як засіб, що захищає слизову оболонку шлунка. Картоплю використовують у лікувальному харчуванні як дієтичний продукт. Калорійність картоплі низька, у 100г продукту міститься 30 калорій. У народній медицині використовують і квіти, і сік картоплі.\nСік з бульб картоплі має антиацидні, протизапальні, ранозагоювальні, спазмолітичні й сечогінні властивості. Він сприяє зниженню артеріального тиску, нормалізує функцію кишечника. Перетерту сиру картоплю широко використовують у дерматології та косметиці. Настій квіток використовують для збудження дихання та лікування онкологічних захворювань. А ще з бульб можна одержати крохмаль, патоку, спирт.\nВареники з картоплею Для тіста 3склянки (450 г) борошна; 3 ст. ложки сметани; 1/2 ч. ложки солі; 1/2 ч. ложки соди; біля 100 мл (1/2 склянки) води кімнатної температури. Для начинки: 5-6 невеликих картоплин (500 г); 2 цибулини; 70-100 г вершкового масла; мелений перець; Сіль.\nДеруни! Вам знадобиться: 1 кг картоплі; 1 крупна цибулина; Натерти на тертку. Додати 2 яйця; 2 повних ст. ложки борошна; 1 зубчик часнику (за бажанням); олія для смаження; Сіль; Перець. Все змішати і смажити на сковороді.\nБагато хто навіть не підозрює, наскільки квасоля - корисний і поживний продукт. Звідки вона взялася? Ця рослина відома людству з дуже давніх часів. Споконвіку вона культивувалося як у Старому, так і в Новому Світі. Найперша згадка в давніх пам’ятках писемності про квасолю відноситься до II тисячоліття до н. е. Її вживали в їжу в стародавньому Китаї. А перше насіння квасолі археологи виявили, працюючи на розкопках пам’яток доінкської культури в Перу. Ця рослина була поширена у стародавніх інків і ацтеків, а стародавні греки і римляни використовували квасолю не тільки в їжу, але і як лікарський засіб. Слов’яни з квасолею познайомилися приблизно в XI столітті.\nІснує кілька різновидів квасолі: звичайна, багатоквіткова, лима, адзукі та інші види. Є сорти з цукровим бобом без пергаментного шару і волокна. Існує й овочева зелена квасоля. Її ніжні молоді зелені стручки – смачний і поживний продукт. З зеленої квасолі готують різні страви, апетитна вона і як гар-нір. Її відварюють в солоній воді, гасять, обсмажують у вершковому маслі з сухарями.\nКвасоля містить велику кількість крохмалю й інших вуглеводів, білків. До її складу входить багатий набір вітамінів. Вона має універсальні властивості харчового продукту. Практично все, що потрібно для нормальної життєдіяльності організму, в квасолі є. Легко засвоюються (на 75%) білки, за кількістю яких плоди квасолі близькі до м’яса та риби, різні кислоти, каротин, вітаміни, безліч макро- і мікроелементів (особливо міді, цинку, калію ). Особливо багатий цей овоч сіркою, яка необхідна при кишкових інфекціях, ревматизмі, шкірних захворюваннях, хвороби бронхів.\nУ складі квасолі багато заліза. Його наявність сприяє утворенню еритроцитів, притоку кисню до клітин, підвищує опірність організму до інфекцій. Квасоля володіє очисними властивостями, розчиняє і жене сечу. Сечогінна дія робить, в основ-ному, шкірка зерен квасолі. Квасоля часто використовується для дієтичного харчування при захворюваннях, хворобах нирок, печінки, сечового міхура, при серцевій недостатності, діабеті. При цьому варіативність гастрономічного споживання квасолі дуже широка – з квасолі й інших бобових готують супи, каші, гарніри, їх консервують, подрібнюють для виробництва борошна.\nтеж здавна використовує цілющі властивості цієї культури. Припустимо, відвар насіння або стручків квасолі йде в хід як сечогінний засіб при набряках ниркового походження або на грунті серцевої недостатності. І все ж, страви з квасолі можна їсти не всім. Людям похилого віку краще утримуватися від них, так як квасоля викликає здуття живота. Оскільки вона містить пурину, то її не слід їсти при подагрі і нефриті. Лікарі не радять включати квасолю в раціон при гастриті, виразковій хворобі, холециститі, панкреатиті, коліті.\nБільш того, квасоля знижує ризик захворювання на рак. Вчені Колорадського університету провели експеримент, в ході якого годували пацюків квасолею тих сортів, які можна купити в звичайному супермаркеті. До кінця експерименту вони з’ясували, що захворюваність на рак у піддослідних тварин знизилася майже на 30%. До того ж у тих щурів, у яких все ж таки розвинувся рак, кількість пухлин була меншою у 2 рази.\nВарять квасолю в підсоленій воді до готовності, протирають і заправляють розтертим часником. 1 скл. квасолі; 2 великі морквини; 1 петрушка; 1 середня селера; 1 цибуля-порей; 2 цибулини; 300 г вудженої ковбаси; 1, 5 ст. л. борошна; 2-3 ст. л. томатного соусу (томатної пасти); майоран, сіль, перець. Квасолю варимо до напівготовності, додаємо порізані кубиками овочі (моркву, петрушку, селеру, пору) і все варимо до готовності. Дрібно порізану цибулю смажимо на олії до золотистого кольору, додаємо до неї порізану кубиками ковбасу і разом смажимо ще 5 хвилин. Опісля додаємо борошно, добре вимішуємо і розводимо все 1 скл. перевареної води. В кінці додаємо томатний соус і все разом доводимо до кипіння. Коли маса закипить, виливаємо її до квасолі з овочами. Приправляємо сіллю, перцем та майораном. До столу страву подаємо з вареною картоплею.\n2склянки сирої квасолі 2 морквини 1 червоний перець 3 столові ложки томатної пасти 1 столова ложка борошна 2 цибулини рослинна олія бульйон Квасолю попередньо замочити на ніч. Вранці злити воду і відварити до готовності. Цибулю нарізати кубиками, моркву натерти на крупній тертці і потушкувати на рослинній олії, додати нарізаний кубиками перець,томатну пасту і борошно, все ретельно перемішати і залити невеликою кількістю бульйону. Протушкувати соус до загустіння і залити квасолю. Дати квасолі протушкувати 5-10 хвилин. Подавати в гарячому вигляді. В кінці можна додати дрібно нарізаний часник, для пікантності страви.\n- Я піддержав увесь рід! Іще живі, ще здорові Всі родичі гарбузові!\nБіб відомий більше 5 тис. років тому. Походить з Середньої Азії. Його сліди знайдено в Китаї, Старо-давньому Єгипті, навіть на руїнах Трої. Овоч, який легко вирощується, поживний, додає сил і енергії, а також легко тамує голод, в основному споживається нижчими соціальними верствами. У давнину біб вважали символом смерті і тому священики його не вживали.\nНа території України вирощують як кормову і зернову бобову рослину. Боби містять близько 20% рослинного білка, поживність якого є значно більшою, ніж білка, який походить зі збіжжя. Їх також шанують з огляду на великий вміст клітковини, жирів, вітамінів, мінералів.\nБіб не містить холестерину, тому його радять вживати при хворобах системи кровообігу. Регулює також діяльність травної системи – завдяки клітковині він значно прискорює процес метаболізму, тому його охоче застосовують у дієтах.\nВідварити боби, квасолю, картоплю, змішати в пропорції 2:2:3, потовкти, додати 0,5 склянки запареного, протертого з цукром маку. Подавати як другу страву. Боби з капустою 0,5 кг бобів замочити, злити воду, промити, зварити в підсоленій воді. Змішати з 300 г квашеної капусти, полити олією, притрусити зеленою цибулею. Товченики Відварити 0,5 кг бобів, потовкти, заправити 2 ст. л. підсмаженого борошна, розвести юшкою з бобів, протушкувати зі спеціями (за смаком) та олією. Подавати теплими. Біб із часником Відварити біб. Часник почистити, пропустити через часничницю, змішати з олією, залити боби, посолити, перемішати.\n- Миска пшона, шматок сала – от до мене вся приправа!\nодин з небагатьох продуктів, всі компоненти якого корисні, в тому числі після термічної обробки. Хоча варто пам'ятати, що калорійність гарбуза після термічної обробки дещо підвищується. Купуємо гарбуз. Як «городнє диво» вибрати?\nНе варто купувати нарізаний гарбуз на вагу. Зазвичай такі шматочки зрізають з підгнилих або зіпсованих плодів. Загляньте в серцевину гарбуза. Якщо всередині видніються маленькі павутинки - це цвіль. Якщо цілий гарбуз вам не по кишені, попросіть, щоб шматок відрізали при вас. Ще краще - купити хоча й маленький, зате цілий гарбуз. Тільки перед покупкою проведіть ретельний огляд. Скоринка повинна бути без темних плям і видимих пошкоджень. Натисніть на гарбуз. Гарний гарбуз не прогнеться. Зверніть увагу на плодоніжку. У мускатного гарбуза (він найсолодший) плодоніжка на зрізі буде мати вигляд п'ятикутника. У гарбуза з найтвердішою скоринкою, яка найдовше зберігається, плодоніжка буде зірчастою. У великого гарбуза - плодоніжка кругла. Кращими гарбузами вважаються круглі й середніх розмірів, такі гарбузи солодші. Вибирати потрібно гарбузи, які виглядають важчими як для свого розміру. Але чим гарбуз менше, тим він солодший і менш волокнистий, тому краще купувати гарбузи 3-5 кг.\nЦе найдавніший рецепт і найпоширеніша страва з гарбуза, якій співають дифірамби дієтологи. Гарбузова каша готується просто, виходить смачно, а головне — дуже корисно, особливо для зростаючих організмів. Інгредієнти: 800 гр. нарізаного гарбуза; 100 гр. пшоняної або рисової крупи; 0,5 л. молока, цукор. Спосіб приготування: Гарбуз миють, розрізають на частини, очищають від м’якоті і від шкірки, нарізають кубиками, розмір їх не важливий, так як у подальшому їх доведеться товкти. Нарізаний гарбуз кладуть в невелику каструльку, додають трохи води, буквально 1 сантиметр, тому що в процесі варіння виділиться сік і рідини буде достатньо. Варити гарбуз треба до повного розм’якшення, а потім зробити пюре. Окремо варять кашу. Спочатку перебирають і миють крупу, потім варять, як зазвичай розсипчасту кашу. Кашу з’єднують з пюре гарбуза, заливають молоком, доводять до кипіння і кип’ятять близько 5 хвилин. У процесі додають за смаком цукор і сіль на кінчику ножа. За бажанням можна додати родзинки, корицю, ваніль.\nТе, яку велику роль слово відіграє в житті, люди зрозуміли давно. Це знайшло своє відображення у фольклорі, українських прислів`ях і приказках. Дуже влучними виразами наш народ уміє охарактеризувати цілу гаму почуттів, що виникають у різних життєвих ситуаціях, від спілкування з тією чи іншою особою. Не залишилися без уваги й овочі…\n— Вибіг, як заєць із капусти. — Унадився, як заєць в капусту. — Змішав, як горох з капустою. — Несмілий, як цап у капусті. — Сидить, як морква в землі. — Вліз, як свиня в моркву. —Зачервонів, як буряк. — Добрий. як перець. — Завзятий, як перець. — Сердитий, мов турецький перець. — Як перцю скуштував. — Вилупив очі, як цибуля. — Любить. як пес цибулю. - Багато, як бобу. - Говорить, як горохом об стіну молотить. - Виглядає, як змерзла диня. - Кисне, як солоний огірок. — Гіркий, як редька. — Любить, як собака редьку.\nЖила собі колись бабуся. Якось задумала вона наварити бобу, тож намочила його у воді. Трохи згодом дивиться — біб уже розм'як і набух. Бабуся заходилася пересипати його в казанок — одна зернина впала на землю й покотилася у куток саду. "Добре, що тільки одна зернина випала",— подумала бабуся й пішла по солому на розпал. Раптом дмухнув вітер — і одна соломинка полетіла до бобу. "Добре, що тільки одну соломинку понесло з вітром",— подумала бабуся й почала варити біб. Як розпалила вогонь, з нього випалу червона вуглинка й покотилася до бобу та соломинки. Через якийсь час біб, соломинка та вуглинка вирушили на прощу до храму Ісе. Ідуть та йдуть, аж бачать — перед ними річечка. — От тобі й маєш! — промовили біб та вуглинка. — Не журіться, я — найдовша, а тому буду мостом. Ви перейдете й мене перетягнете,— сказала соломинка й перекинулася одним кінцем на протилежний берег. Перший хотів іти через місток біб. Але вуглинка закричала: — Я перша! Я перша! — Ні, я перший! Я перший! — заперечив біб. — Та не сперечайтеся! Визначіть першого жеребкуванням! — порадила соломинка.\nБіб і вуглинка послухалися. — От бачиш — таки на моє вийшло! — сказала вуглинка і ступила на соломинку. Та ненароком глянула вниз — і голова в неї пішла обертом, бо вона страх не любила води. Ноги в неї задерев'яніли, вона не могла й кроку ступити. — Іди! Чого стала? — підганяла її соломинка. Бо вона не зносила жару. Але вуглинка стояла як укопана. А тим часом соломинка загорілась і переламалася посередині. Бовть! — і вуглинка з соломинкою попадали у воду. Біб спостерігав цю пригоду, та й ну сміятися: — Ха-ха-ха!.. Так реготав, що шкурка на животі у нього луснула, — Ой, болить! Ой, болить!..— простогнав він. Мимо йшла дівчина. — Що сталося? — запитала вона. — Капосна вуглинка впала в річку, а я сміявся, і в мене луснув живіт. — Як мені тебе жаль! Проте не треба сміятися з інших. . Дівчина роздобула голку з чорною ниткою і зашила бобові живіт. Кажуть, тому й досі на ньому видно чорну смужку.\nВ полі хороше мені Зеленіти навесні. Чим же я — не молодець? . Маю диво-корінець, Все про нього дбаю, Цукор відкладаю. (Буряк) Печуть мене, смажать і варять, Їдять мене і дуже хвалять. (Картопля) Довгий, зелений, Добрий і солоний, Добрий і сирий. Хто він такий? (Огірок) Некрасива, шишкувата, Як прийде на стіл вона, Скажуть весело хлоп'ята: — Ну й розсипчаста, смачна! (Картопля)\n* * * Без рук, без ніг, А в'ється, як батіг. (Квасоля) * * * Хто хустиночку свою Влітку покриває? І по двадцять хустин На голівці має? (Капуста) На городі в нас грядки, На грядках – рясні листки: Там зростають малюки, Зелененькі … (Огірки) На городі виріс дужий, Круглий, жовтий і байдужий До червоних помідорів, До капусти і квасолі. Хто цей гордий карапуз? Здогадалися?... (Гарбуз) Я жовтенька, я маленька, Мов медочок, солоденька. На баштані достигаю, Тепле сонечко вітаю. (Диня)\n1.http://vkurse.ua/ 2. http://www.ukrreferat.com/ 3.http://www.cucurbitaceae.biz 4.http://dreamfood.com.ua/668-stravi-na-svyatij-5. vechir.html 6.http://www.kumovya.net/bib_solominka_ta_viglinka.html 7.Ж-л “Позакласний час”. - №6. 2010. 8. Ж-л “Позакласний час”. - № 17-18. 2009. 9. “Ходить гарбуз по городу”// газета “Сільські вісті”. 2012рік. 10. http://doshkolenok.kiev.ua/zagadki/606-zagadky-pro-frukty-ta-ovochi.html 11. Газета “Біологія”. - №33. 2007.


СВІТЛЕ СВЯТО ПОКРОВИ | КОБЮ\nСВІТЛЕ СВЯТО ПОКРОВИ\nСвято ознаменовує засинання природи та укривання землі на зиму.\nСправді, в жовтні перші дерева втрачають листя, всі плоди уже дозріли: «Прийшла Покрова – на дереві голо».\nА ще, це період весіль та саме в цей час дівчата молилися за якнайшвидше заміжжя.\nНа Покрову завершувався період сватань і приготування до весіль, який починався після Першої Пречистої.\nЦікаво і те, що Покрова в Україні одночасно є і святом козацтва, адже славні воїни нашої землі вважали, що покров Богородиці захищає їх від усяких бід та особливо шанували свою заступницю. Традиції наших мужніх предків відроджуються в наш час.\nВ цей день, 14 жовтня, в Україні також святкують День створення Української Повстанської Армії, День українського козацтва та День захисника України.\nЦе свято вважається історичним, а події, що його зумовили, відбувалися понад тисячу років тому.\nНад вивченням історії православного свята працювали багато вчених з усього світу, але неточності й досі залишаються.\nІснує кілька трактувань появи свята Покрови Пресвятої Богородиці, однак всі вони, так чи інакше, розповідають про облогу Константинополя ворогами та чудесний порятунок міста завдяки заступництву Божої Матері.\nСама назва свята пов’язана з назвою частини одягу Пресвятої Богородиці – головного покривала, або мафорія, який став називатися на Русі «омофором».\nВідповідно до оповідей, під час штурму Константинополя, усі жителі міста сховались у Влахернському храмі та молились Пресвятій Богородиці, аби вона захистила їх, так і сталося.\nСеред молільників була людина угодна Богові — святий Андрій Юродивий, а також його учень святий Єпіфаній. Вони стояли перед іконостасом і слізно молилися за спасіння міста та країни.\nРаптом, піднявши очі до неба, побачили Пречисту Діву в оточенні ангелів, пророків та апостолів. Вона покрила людей своїм омофором і молилася разом з ними.\nУ Влахернському храмі святі мужі довго споглядали на чудесне явлення і повідомили всім цю радісну звістку.\nІ справді, незабаром, облогу вдалося зняти, війська противника відступили і місто було врятовано.\nВідтоді і відзначається свято Покрова Пресвятої Богородиці 14 жовтня (за новим стилем).\nСвітле свято починають відзначати з ранкової служби в церкві. Віруючі просять у Божої Матері заступництва.\nУ цей день віруючі звертаються в молитві до Пресвятої Богородиці з проханням про здоров’я, захист, допомогу, сприяння в сімейному житті та любові. Вважається, що протягом року до наступної Покрови Богородиця буде допомагати і оберігати того, хто помолився.\nОсобливо вранці до церкви поспішали вдови, самотні жінки і незаміжні дівчата. Вони молилися про те, щоб стати під покров Богородиці: «Свята Покрівонько, покрий мені голівоньку», «Мати-Покрівонько, покрий Матір сиру Землю і мене молоду», тощо.\nА молодиці просили про захист сім’ї та, до речі, і про свою красу і молодість. Для цього вони з самого ранку виходили на вулицю, вмивалися росою і говорили: «Мати Пречиста, хай буду душею та тілом чиста, змій з душі турботу, а з серця – скорботу».\nУ народі свято Покрови було приурочене до закінчення польових робіт. До цього дня закінчували збирати гриби в лісі.\nВважалося, що саме на Покрову починається перше «зазим’я».\nПiд ним ставали, як йшли до церкви, i проказували:\nЗнов нам оновити».\nА щоб весь рік у будинку панував затишок і благополуччя, на Покрову прийнято пекти млинці. Традиційно на Покрову утеплювали будинок і в цей день, зазвичай, перший раз затоплювали піч.\nБув звичай до свята Покрови Богоматері вселятися в новий будинок, щоб його оберігала Богородиця.\nДо свята поверталися додому з усіх усюд різні подорожні, завершували свої мандрівки й чумаки.\nІ так звані «строкачі» – заробітчани, наймити, які працювали в більш багатих господарів ціле літо, верталися до своїх теренів зі скромними гостинцями рідним. А бджолярі заносили свої вулики у тепло.\nХудобу після Покрови теж не виганяли на пашу. А в цей день ситно годували, щоб усю зиму мала що їсти.\nПоля на цю пору мали бути зорані й засіяні. «Хто сіє по Покрові – той не матиме й корові», «Після Покрови сівба – вдовина та сирітська», – мовили в народі.\nВітер з півдня низовий – зима буде теплою, з півночі горішний – холодною, із заходу – сніжною; коли ж протягом дня вітер змінюватиме напрямок, то і зима буде нестійкою.\nЄ прикмети на Покрову і для майбутніх наречених:\nБагато снігу – буде багато весіль наступного року.\nДо Дня Покрови Пресвятої Богородиці у КЗ КОР “Київська обласна бібліотека для юнацтва” відбувся перегляд літератури “Світле свято Покрови”. Відвідувачі ознайомилися з історією свята його традиціями та народними прикметами.\nісторія, бібліотека, Виставка, культура, Література, Популяризація читання, Релігія, Україна\nЦього тижня: 6976\nЦього місяця: 33751


Силовий сценарій: стало відомо, коли Україна відновить контроль над Азовським морем. Politeka\nСиловий сценарій: стало відомо, коли Україна відновить контроль над Азовським морем\n12 серпня, 17:40\nУкраїна вивчає кілька можливих сценаріїв протистояння Росії в Азовському морі. Серед них є і силовий\nЗатримуючи українські судна в Азовському морі, Росія, по суті, не порушує двосторонні домовленості, а зловживає своїм правом, розповів заступник міністра з питань тимчасово окупованих територій і внутрішньо переміщених осіб Георгій Тука.\nЧоловік Лорак вперше заговорив після зради: Не оцінюй мої вчинки та почуття\nСправа в тому, що нинішній договір між Росією і Україною по Азовському морю дійсно дозволяє обом країнам використовувати свої силові структури для затримання і огляду кораблів один одного в акваторії моря. Однак, як зазначає чиновник, Росія сильно зловживає цим правом. Це помітно ускладнює ситуацію в регіоні.\nОднак, ситуація не безвихідна: існують певні сценарії, які дозволять Україні відновити контроль над Азовським море, зазначає Тука. Серед них є і силовий. При цьому наголошується, що для протистояння Москві в Азовському морі Україні знадобиться допомога зарубіжних партнерів і союзників.\nУ той же час заступник міністра зауважив, що покладатися виключно на військове рішення не можна.\nТакож повідомляється, що Україна може реалізувати стратегію зі стримування Росії в Азовському морі не раніше 2019 року.\nДо цього ми писали, що військово-політична ситуація в Азовському морі досягла критичних форм, і Україні вже необхідно починати діяти. Таку думку висловив військовий експерт з Великобританії, полковник у відставці Глен Грант.\nЗараз критичність ситуації у спільній українсько-російській акваторії можна оцінити в 7-8 балів за умовною 10-бальною шкалою.\nІ ситуація буде тільки погіршуватися, якщо Україна не зробить значних кроків щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності. Зараз особливо турбує ситуація з блокадою українських портів.\n«Місто (Маріуполь) стає просто позбавленим товарообігу. Незважаючи на те, що Росія зупиняє судна, які прямують до Маріуполя, бізнесмени почнуть займатися чимось іншим. Адже ніхто не хоче втрачати гроші і час. Вони просто змінять сферу своєї діяльності», – вважає експерт.\nНагадаємо, в СБУ поділилися подробицями про затримання російського танкера «Михайло Погодін».\nЯк повідомляла Politeka, стало відомо, коли Україна перейде до радикальних дій в Азовському морі.\nТакож Politeka розповідала, що Росії готують відповідь в Азовському морі.\nТеги: Азовское море Азовське море Росія Россия Украина Україна


Володимир ПРИХОДЬКО: “Є два питання, яким я приділяю найбільше уваги, – збереження колективу та стратегічний розвиток підприємства” | Зоря Полтавщини. Громадсько-політична газета\nГолова наглядової ради – президент ПАТ “КВБЗ” Володимир ПРИХОДЬКО 14 жовтня відзначає ювілейну дату. Протягом усього свого життя і трудової діяльності він не просто проходив становлення як людина, зростав як висококласний спеціаліст, а й піднімався службовими сходинками. Працював токарем, конструктором, заступником начальника цеху, головним інженером підприємства, директором науково-дослідного інституту. І ось вже майже 30 років як Володимир Іванович очолює Крюківський вагонобудівний завод.\nПро значення Крюківського вагонобудівного заводу для Кременчука, області, країни, міжнародні виробничі зв’язки, про трудовий колектив, пріоритетні питання у сучасному транспортному машинобудуванні, а також про інтереси і захоплення ведемо мову з Володимиром Івановичем Приходьком напередодні його ювілею.\n– Володимире Івановичу, як починалася ваша трудова біографія? Що спонукало Вас пов’язати своє життя з машинобудуванням?\n– З роботи на Крюківському вагонобудівному заводі. З практики студента Крюківського машинобудівного технікуму в 1958 році учнем токаря у механоскладальному цеху. Тоді начальником цеху був Олександр Катасонов. Мені ще не було й 16 років, тож вважався малолітнім до жовтня. Незабаром колектив, у якому я працював, пішов у третю зміну. І я разом з усіма. Вночі так спати хотілося! Профспілковий лідер прийшов і каже майстру: “Ти що робиш: йому немає й 16-ти, а він у третій зміні. Законом це заборонено!” Так мене відправили ту ніч досипати у ящик з ганчірками. А затим перевели на двозмінний графік. Розповідаю це, так би мовити, не для друку, а так – вузлик на згадку.\nА вже справжня робота почалася у 1960 році на експериментальній дільниці відділу 50. Тоді майстром на дільниці був Євген Ніссов. Згодом, коли я вже працював головним інженером, він був начальником експериментального цеху. Експериментальна дільниця знаходилася на першому прольоті механоскладального цеху. За стінкою на третьому і четвертому поверсі був відділ 50, де нині кабінет начальника цеху. На експериментальній дільниці складали перші дослідні переправно-десантні машини. Там я й працював.\nБагатьох людей з тієї когорти вже немає з нами, а ось із нашою кранівницею Раїсою Товченик нещодавно зустрічався… Таким був початок моєї трудової біографії.\n– Чи легко бути головою наглядової ради – президентом великої машинобудівної компанії?\n– До речі, батько не хотів, щоб я йшов у машинобудування. Радив займатися наукою. Говорив, що працювати у машинобудуванні важко. Мабуть, він і уявити не міг, що буде так непросто, як зараз в машинобудуванні України. Важке машинобудування – воно завжди важке машинобудування.\nКерувати колективом завжди нелегко. Тим більше у часи змін. А останні 35 років маємо лише зміни…\nЯкщо працювати просто президентом, не вникаючи в оперативну роботу підприємства, не займаючись всіма питаннями разом з правлінням, то, можливо, було б і легко. При такому варіанті, котрий обрав я, це – нелегкий хліб.\nАдже питання на рівні голови наглядової ради виникають тоді, коли правління заходить з ними в тупик, коли виникає проблема. У наш час, коли проблем більше, ніж зазвичай, доводиться бути весь час в строю, весь час на найскладніших напрямах. Адже машинобудування не має підтримки держави. Тільки за останній рік певні позиції хоча б окреслюються. А так протягом 25 років керівники країни та Кабінету Міністрів говорили правильні речі, тільки далі слів справа не йшла. Зараз не набагато легше у стосунках із владою.\nЗавод певною мірою рятує його позитивний імідж у світі. І те, що КВБЗ є для України практично унікальним виробництвом – аналогів немає. Навіть близько немає. Тож той, хто шукає в цій країні партнерів у галузі залізничного транспортного машинобудування, має справу з нами. Можливо, це відіграє позитивну роль у становищі заводу в Україні та за кордоном. Хоча світова конкуренція, на відміну від української, – дуже висока. Якщо у вантажному вагонобудуванні у нас в Україні є конкуренти, то поза вантажним вагонобудуванням за багатьма напрямами ми залишилися єдиними виробниками.\n– Як Вам вдається справлятися з труднощами? Ви створили команду однодумців?\n– Тільки завдяки наполегливій праці! Що стосується команди однодумців, то така команда є. Інша справа – наскільки ця команда може за цих умов забезпечити стабільну роботу. Не лише єдність думок визначає результат. Його визначає й уміння вирішувати масштабні завдання, що виходять за межі галузі в країні. Це не просто – управляти підприємством і виконувати внутрішньогалузеві завдання. Масштаби нашого акціонерного товариства не дозволяють обмежити діяльність тільки галузевими завданнями. Це і добре, і погано водночас. Та нічого, принаймні перспективи ми бачимо.\n– Володимире Івановичу, яке становище займає КВБЗ в Кременчуці, області, Україні, як виглядає на фоні інших вагонобудівних заводів в ближньому й далекому зарубіжжі?\n– Таке підприємство, як наше, виходить не тільки за межі міста, а й області по своєму колу проблем і завдань, які вирішує. В рамках міста та області ми ведемо тільки окремі напрями – вони стосуються локальних завдань комунального господарства плюс реконструкція, ремонт об’єктів соціально-культурної сфери. Сюди ж входить забезпечення Крюківської сторони Кременчука теплом та гарячою водою.\nТа й чимало європейських держав не можуть похвалитися тим, що мають виробництво вантажних вагонів та рейкового транспорту соціального призначення. Точніше, в Європі країн, що мають виробництво пасажирського транспорту, одиниці.\nУкраїна гідна того, щоб мати таку високотехнологічну галузь. І вона її має, бо вона – Україна. А ще тому, що ми стараємось створювати, розвивати і підтримувати. Безумовно, ініціатива значною мірою йде від нас, крюків’ян.\nЩо стосується інших вагонобудівних заводів далекого зарубіжжя, то ми на тому рівні, що можемо виготовляти все те, що й вони. І виготовляємо. Інша справа, що в деяких галузях ми досить молоді. Наприклад, у пасажирському вагонобудуванні – лише 15 років. У вантажному вагонобудуванні – з 1930 року, ремонтами рухомого складу займаємось практично 150 літ.\nТому ми виглядаємо цілком пристойно. Нас знають, нас чують, таких, як ми, виробників техніки відповідного класу не так багато у світі. А таких, щоб виготовляли широкий спектр техніки на одному майданчику, просто немає. Не прийнято ніде в бізнесі одночасно виготовляти пасажирську й вантажну техніку, ескалатори та ще й прагнути виготовляти локомотиви, тягу.\nЄ схожа компанія в Китаї, але вона на весь світ одна така, котра займається всім спектром пасажирського транспорту. І все ж вантажна техніка там виготовляється окремо.\n– Чому за 30? Ви маєте на увазі роки мого директорства? Вони насамперед пов’язані зі знаковими подіями у розвитку підприємства і його колективу.\nКінець 1980-х – початок 1990-х – це розширення торгових відносин з Китайською Народною Республікою, поставки вантажних вагонів до цієї країни.\nХочу виділити етап, коли ми згорнули виробництво техніки для Збройних сил і переходили на альтернативне виробництво. Спочатку – техніки для будівництва доріг, а потім – пасажирського транспорту. Це період 1995–2000 років.\nЗнаковою подією стала поява у географії наших поставок Іранських Ісламських залізниць, Ірану як країни. Ми поставили туди таку значну кількість піввагонів, що кожен шостий вантажний вагон у тій країні був наш. Стали найбільшими експортерами вантажних вагонів до Ірану. Це був період 1996–2006 років.\nУ той же час серед знакових подій було перетворення нашого підприємства спочатку в орендне, а затим в акціонерне товариство. Ми практично повністю відокремилися від державної системи управління підприємствами. І, незважаючи на наявність профільного міністерства – Мінпромполітики України, – практично були залишені на самих себе.\nМожливо, перебуваючи під егідою держави, ми були б більш захищеними. Але краще мати вільний вибір в економічній політиці. Життя показало, що за час, що минув, з економічної карти України більше половини державних підприємств просто зникли. І це при тому, що коли ми відходили від державного сектора, то вони були повнокровними, здоровими і самодостатніми колективами. А сьогодні їх просто немає. Приватні ж у більшості своїй збереглися.\nМені це нагадує тривале перебування дорослих дітей під крилом у батьків. Тільки коли людина створює свою родину, починає відчувати свою відповідальність за долю цієї родини, тоді робить вчинки, які справді дають результат. Не думаю, що у нашого підприємства була б краща доля, якби ми залишилися під крилом у держави, а не стали акціонерним товариством. Я в цьому не сумніваюся. Тож акціонування – важливий етап у моєму особистому житті та в історії колективу.\nПідказати, як організовувати цю роботу, як створювати акціонерне товариство, як рулити, було нікому. Тим не менше, розвиток підприємства продовжується й на сьогоднішній день. Ми розширюємо номенклатуру виготовлюваної продукції, протистоїмо політичним проблемам України, бо це наша держава, наша територія. Ну і поступово вирулюємо з чергової кризи.\nДумаю, й далі будемо розвиватися не тільки у вантажному та пасажирському вагонобудуванні, а й у складанні дорожніх машин та інших видів техніки. Деякі питання вирішуються сьогодні, інші – у перспективі на 2018–2019 роки.\nУ будь-якому випадку ми на виду, цікаві для партнерів в Україні та за її межами. Упевнений, у цьому ми переконаємось ще не раз.\n– Які питання для Вас є пріоритетними?\n– Насамперед це збереження колективу. Наскільки це вдається? Настільки, наскільки вистачає фінансів. Якщо щось не відбувається, значить, ми не можемо забезпечити це фінансово. Це не означає, що ми цього не бачимо, не розуміємо. Як вирішувати завдання, ми бачимо, але всі вони вимагають значних фінансових ресурсів. Скажу і повторю ще раз: усі фінансові ресурси націлені на одне – зберегти колектив, підприємство.\nРазом з цим першочергово я також займаюся стратегічним розвитком заводу, розширенням номенклатури виготовлюваної продукції, збільшенням кола партнерів в Україні та за її межами, встановленням контактів з крупними фірмами, які виявлять інтерес до нашого підприємства в Україні як до партнера, з яким хочеться і потрібно співпрацювати.\nНас виручають стиль і методи нашої роботи: ми прозорі, не здійснюємо ніяких дій, які б виходили за межі діючого законодавства, проходимо аудити світових аудиторських компаній, які щороку фіксують результати нашої роботи і оцінюють прозорість нашого бізнесу. І серйозних зауважень від аудиторів не маємо.\nМенеджмент підприємства не компрометує ні себе, ні завод своїми діями. І все це відзначається, особливо на тлі того, що відбувається в Україні. На жаль, у нашій державі є різний бізнес, непрозорого дуже багато. Але це – не для нас.\nОтож є два питання, яким я приділяю найбільше уваги, – збереження колективу та стратегічний розвиток. На це спрямовую в основному свій час і сили.\n– Вважаю, що навколо мене люди розумні, підготовлені, тобто такі, які можуть зробити те, що від них вимагає ситуація на підприємстві. Найбільше ціную в людях порядність, безкорисливість і самовідданість у роботі. Таких немало серед тих, хто зі мною працює. Порядність – це основа, безкорисливість – це дуже непроста характеристика. А без самовідданості просто не можна. Тут уже треба робити вибір: або віддаватися роботі сповна, або шукати інше місце роботи і обирати іншу професію.\nА далі переломних моментів, за великим рахунком, не було. Якщо не вважати державного перевороту 1991 року – так званого “ГКЧП”, коли мене хотіли не просто зняти з посади, а й заслати. За той наказ, в якому було написано, що необхідно забезпечити безпеку підприємства, як це ми завжди пишемо. Чомусь у цьому деякі гарячі голови побачили дії, націлені на боротьбу з демократією (сміється). Це було, нерви трохи пошарпали.\n– Ну, звичайно, щаслива. Я досяг чого хотів. Багато створив у житті, насамперед там, де працюю. Все на заводі робилося за моєю безпосередньою участю, чимало справ очолював.\nЯ горджуся своєю родиною, своїми дітьми та онуками, своїми найближчими родичами. Слава Богу, проблем вони мені не створюють. Є взаєморозуміння й підтримка. Це багато значить.\nДопомагають вдома родина, а на роботі – колектив. А заважає – відсутність єдиного бачення майбутнього України та її долі. І, на жаль, у багатьох випадках – відсутність дій. Україна заслуговує кращої долі й має на це не лише право, а й усі можливості. Але виявити все це в роботі, в своїх діях український народ часто не може. Багато залежить від того, як в цілому розвивається країна. А це у свою чергу залежить від її керівників.\nЩе заважає мені працювати те, що частину сил доводиться витрачати на боротьбу там, де немає підтримки. На боротьбу з перепонами, або байдужістю, або бездіяльністю. На це доводиться витрачати час, якого, безумовно, шкода.\n– Щоб в Україні запанував мир. І щоб наша держава посіла своє гідне місце серед розвинених країн, надолуживши втрачене, пограбоване за останні 25 років. Тоді українці будуть щасливими і не шукатимуть свою долю за кордоном. Будуть тут працювати і жити нормально. Ось такі мрії…\nДумаю, що мине цей час невизначеності, і ми досягнемо результату, якого прагнемо.