Які основні напрямки філософії середньовіччя? - реферати та учбові матеріали на um.co.ua\nЯкі основні напрямки філософії середньовіччя?\n· Середньовічна філософія - філософія об'єктивного\n· Головний предмет дискусії номіналізму і реалізму -\nприрода універсалій (загальних понять).\nЯкі основні риси\nЩо таке ідея антропоцентризму в філософії\nепохи Відродження Західної Європи?\nПід антропоцентризмом розуміється «погляд, згідно з яким людина є центр і вища мета світобудови».\nТермін «антропоцентризм» походить від грецького слова ?????-??? - людина, і латинського слова centrum - центр, т. Е. Людина є центр - чого? Миру, картини світу, природи, буття, Всесвіту, універсуму. В цілому, антропоцентризм - це філософське вчення, згідно з яким людина є центр Всесвіту, смисловий фокус всіх відбуваються у світі подій і Вища мета розвитку всього.\nРозвиток антропоцентризму в філософії епохи Відродження Західної Європи підрозділяється на три основних світоглядних періоду.\n1) Період переходу від теоцентрической картини світу до антропоцентричної. Що передбачає собою теоцентрический картина? У центрі світобудови ставиться Бог, трансцендентний. Людина при цьому займає нижче становище, це раб Божий (рис. 1).\nМалюнок 1 - теоцентрический картина світу\nв середньовічній західноєвропейській філософії\nСв. Августин пише в «Сповіді»: «Великий Ти, Господи, і всілякої гідний хвали; велика сила Твоя і незмірно премудрість Твоя. І щоб скласти подяку Тобі хоче людина, частинка створінь Твоїх людина, яка носить з собою всюди смертність свою, носить з собою свідоцтво гріха свого і свідчення, що Ти «протистоїш гордим». І все-таки скласти подяку Тобі хоче людина, частинка створінь Твоїх. Ти приємна нас цим славослів'ям, бо Ти створив нас для Себе, і не знає спокою серце наше, поки не заспокоїться в Тобі. Дай же мені, Господи, дізнатися і осягнути, чи почати з того, щоб звернутися до Тебе або з того, щоб скласти подяку Тобі; треба спочатку пізнати Тебе або звернутися до Тебе »(Августин Аврелій. Сповідь: Абеляр П. Історія моїх лих. - М .: Республіка, 1992. С. 8). За Августином, світ створений Богом для людини, але він не належить йому, як і сама людина не належить собі. Душа і тіло людини перебувають у розладі. Тіло є гріховний посудину для безсмертної душі, що вимагає очищення від гріхів\nі порятунку. Людина також є центром, полем битви божественних і демонічних сил.\nАвгустин яскраво показує всю проблематичність пізнавання людиною власної міри: «Почуй, Господи! Горе гріхів людських. І людина говорить це, і Ти шкодуєш його, бо Ти створив його, але гріха в ньому не створив ». При цьому особистісні тенденції філософії Августина поєднуються з теологічною доктриною визначення; від констатації темних «безодень» душі Августин прийшов\nдо висновку про необхідність божественної благодаті, яка виводить особу з тотожності собі і тим самим «рятує».\nСтан розірваності людини між світом матеріальним і світом духовним добре показано їм в трактаті «Про град Божий». «Є своя принадність у красивих предметах, в золоті, сріблі та інше; тільки взаємна приязнь робить приємним тілесне дотик; кожному почуттю кажуть сприймаються ним особливості предметів. В земні почесті, в праві розпоряджатися і стояти на чолі є своя краса; вона змушує і раба жадібно прагнути до свободи.\nНе можна, однак, в гонитві за всім цим відходити від Тебе, Господи, і віддалятися від закону Твого. Життя, якої ми живемо тут, має свою чарівність: в ній є якесь своє благоліпність, відповідне всій земній красі. Солодка людська дружба, що зв'язує милими узами багатьох в одне. Заради всього цього людина і дозволяє собі грішити і в непомірне схильності до таких, нижчим, благ залишає Краще та Найвище, Тебе, Господи Боже наш, правду Твою і закон Твій »(Августин Аврелій. Сповідь: Абеляр П. Історія моїх лих. - М .: Республіка, 1992. С. 26).\nТому антропологія Св. Августина глибоко теологічна: «Що я без Тебе, що не ватажок собі в прірву? Що я таке, коли мені добре, як не немовля, що ссе молоко Твоє і живиться «Тобою - їжею, яка перебуває довіку»? І що таке людина, будь-яка людина, раз він людина? Нехай же сміються над нами сильні і могутні; ми ж, жебраки й убогі, так сповідаємося перед Тобою »(Августин А. Там же. С. 41). Августина хвилює питання: «Що є людина», як пізнати людину? Тільки через Бога, за допомогою божественної благодаті.\n«Велика безодня сама людина,« чиє волосся полічені »у Тебе. Господи, та не втрачаються у Тебе, і, проте, волосся його легше порахувати, ніж його почуття і руху його серця »(Августин А. Сповідь. С. 50).\nЛюдина, створена за образом і подобою Бога, згідно з Августином, приймає від Бога великий дар подібності. «Ти ж не сказав:« Так з'явиться людина, відповідний родом своїм », а сказав:« Створімо людину за образом і подобою Нашою »; щоб пізнати,\nу чому воля Твоя »(Августин А. Сповідь. С. 212). Людина з цього здатний судити про іншу людину, про світ.\n«Духовна людина судить, схвалюючи те, що правильно, і не схвалюючи того, що знайде худим у вчинках і звичаї вірних, в їх милостині (це земля плодоносна); він судить про людину живою, прирученою цнотливістю, постами, благочестивимироздумами\nпро те, що вона може сприйняти тілесними почуттями. вона судить\nпро те, що в її владі виправити »(Августин А. Сповідь. С. 214).\n2) Період виникнення антропоцентричної парадигми.\nЗ середини XIV століття до середини XV відбувається виникнення\nі формування гуманізму, який стає основною характеристикою культурного і наукового розвитку цього часу. Однак слід зазначити, що сутністю гуманізму є саме антропоцентризм. Сам гуманізм тут можна визначати через антропоцентризм.\nГуманізм є світоглядне напрямок, що поміщають в центр світу людини як мета і вищу цінність. Антропоцентрический інтерес стає нормою існування всієї західної цивілізації в подальшому її розвитку.\nПошук подібності Богу висловився в даний час в іншій, ніж\nв епоху середньовіччя, трактуванні - людина тепер сприймався не тільки як творіння Бога, створене за його образом і подобою, але це подібність диференціюється за ступенем аксіологічного важливості.\nЗдібності до творення, створення нового, стають головним даром, яким наділяється людина. Саме з цих позицій картина світу і зазнає, на наш погляд, кардинальні зміни.\nГуманізм на своєму першому етапі розвитку стає антропоцентрическим.\nСинтез гуманізму з неоплатонічну ідеями формує спектр онтологічних питань.\nКультивування античної натурфілософії призводить до повномірного формування гуманізму.\nТак, Джамбатіста Віко визнає божественне походження, але природний прояв історичних законів, за якими історія і культура здійснюються в круговороті трьох стадій - божественної, героїчної і людської.\nСама держава з усіма інститутами виникає на другій стадії, третя стадія, по Віко, характеризується гуманізмом, свободою і демократією. У роботі «Підстави нової науки про загальну природу націй» Віко являє свою теорію історичного коловороту.\nАнтропоцентризму Відродження властиве неприйняття характеристики світу і людини з чисто теологічної точки зору. Гріховна сутність людського буття відсувається на другий план, а на перший план виходить людина творить, вільний у прояві своїх творчих потенцій. В акті творіння людина стає подібною до Бога (рис.2).\nМалюнок 2 - Антропоцентрическая картина світу в епоху\nВідродження Західної Європи\n3) Період кризи возрожденческого антропоцентризму. Однак ціннісна переорієнтація в самовизначенні людини\nз божественного і нескінченного абсолюту на матеріально обмеженого, кінцевого людини призводить до дезорієнтації. З чітко визначеного божественного порядку середньовічного світу і визначеності майбутньої долі, визначеної Богом, людина епохи Відродження занурюється в збентежений світ творчих поривів\nі метань. Звертаючись в Сократу, Петрарка запитує: «Отже, що ми тепер робимо, брат? Ось, вже майже всі відчули, і ніякого спокою. Коли нам його чекати? Де шукати? Час, як то кажуть, протекло крізь пальці; наші колишні надії в могилі разом\nз друзями »(Петрарка Ф. Лірика. Автобіографічна проза. М.,« Правда », 1989. С. 6). Не всі Петрарка приписує божественному визначенню, він бачить також і неминучість долі, яку людина повинна здолати. У «Листах про справи повсякденних» він пише: «Доля веде з нами свої ігри, її прихильності треба побоюватися, над її громами сміятися, її блискавки зневажати; довірятися їй тим ризикованіше, ніж райдужні її обіцянки; сталості в ній тим менше, чим більше вона зробила подарунків; стрілами вона тим бідніший, ніж більше розсіяла їх; легше надіти на неї ярмо, ніж схилити до стійкої дружбу; в її звичаї поступатися нападаючим, нападати на поступливих, підштовхувати нерішучих, тиснути впали; проти неї немає краще зброї, ніж терпіння і великодушне протистояння великим бідам; на її полі нічого чекати відпочинку від праць »(Петрарка Ф. Там же. С. 39). далі Петрарка абсолютно в дусі антропоцентризму бачить\nв людському бутті не служіння церкви, Богу, а постійну битву з життям, за гідність і життя: «Людське життя - не просто військова служба, але битва, в лад вступає всякий вступає на поріг життя; не допоможе ні кріпосна стіна, ні сторожа, немає моменту перепочинку; щохвилини назріває рішучий бій, бій переривається тільки вночі, тобто смертю »(Петрарка Ф. Там же. С. 40). Як же можлива війна з долею? Тільки мужність, заперечення страху, воля і рішучість, стверджує Петрарка: «Проти напору долі служить щитом мужність, боязких треба вважати беззбройними, чим більше страху, тим більше небезпеки; біжать доля тіснить, що лежать топче, що стоять безсила розтоптати, повалити навіть слабке тіло без згоди душі не може; немає нічого важкого для волі, нічого нестерпного для мудреця, нічого зловісного, крім удаваного таким »(Петрарка Ф. Лірика. Автобіографічна проза. М.,« Правда », 1989). Від самої людини залежить його світовідчуття, щастя або ж горе, тільки душа людини, вважає Петрарка, наділена здатністю все подолати і перемогти: «Людина довільно уявляє собі солодкість і гіркоту, все залежить від думки, міцної душі ніщо не тяжко, слабкою все гнітить ; улюбленцем щастя все недобре, нещасним все благо, якщо вони захочуть; не треба здаватися труднощам »(Петрарка Ф. Там же). в чому ж тоді полягає свобода для людини? Праця, тільки творчість є іманентна властивість людини, стверджує Петрарка: «Праці прояснюють; для чоловіка немає нічого природніше праці, людина народжена для нього, як птах для польоту і риба для плавання ... Геркулес славно відомий подвигами; ... Полководець не спить, загартований боєць вправляється для нових поєдинків; государю дорожче підданий, якого він перевіряє важкими випробуваннями, томне неробство дозволено тим, від кого можна чекати славного подвижництва; наш союз з процвітанням ненадійний, наша сутичка з невдачами почесна; є одне в житті добро, одне зло, решта байдуже і має звичай слідувати за настроєм власника »(Петрарка Ф. Там же. С. 42). У антропоцентризм епохи Відродження людина стає творчим суб'єктом. Він виділяється з сірої знеособленої маси. Свобода творчості породжує і ідею про те, що людина може отримати і більшу свободу від Бога, яку він знаходить не шляхом віри, а шляхом раціонального пізнання. початкове творчість\nв сфері мистецтва поступово поширюється на свободу пізнання законів природи, суспільства і мислення. Таким чином, в епоху Відродження в рамках гуманізму формується важливе положення про те, що без людини, як суттєвої ланки, неможливо саме існування світу. У антропоцентризм людина все більше виривається з-під сакрально-релігійної «завіси» теологічного диктату. філософи епохи Відродження все більше звертаються до сили розуму, все більше співвідносять божественний і людський розум. Так, Микола Кузанський зазначає, що «Мислення для божественного розуму виявляється творчістю речей; мислення для нашого розуму виявляється поняттям про речі. Якщо розум божественний є абсолютна сутність (entitas), тоді мислення у нього є творіння існуючого; а для нашого розуму мислити - значить існуючому уподібнюватися »(Кузанский Н. Твори в 2 томах. Т.1. М .: Думка, 1979. - 488 с. - С. 384). У «Книзі простеца» Кузанский стверджує спорідненість, подібність розуму божественного і людського, він пише, що «те, що личить божественному розуму як нескінченної істини, нашому розуму личить як його близькому образу. І якщо все існує в божественному розумі як в своїй точкою і справжньої істини, то в нашому розумі все існує як в образі або подобі справжньої істини, тобто у вигляді понять; адже пізнання відбувається шляхом уподібнення. Все існує в Бога, але там - прототипи речей; все - в нашому розумі, але тут - речей подібності. Як Бог є абсолютна сутність, яка є зосередженість всього існуючого, так розум наш є тієї нескінченної сутності образ, який є зосередженість всіх образів, - як би перше зображення невідомого царя\nі прообраз усіх змальованих з нього зображень. адже знання\nпро Бога, або лик Божий, сходить тільки до розумової природі, якій належить (obiectum) істина, - і якщо нижче, то тільки через розум, так що розум є образ Божий і прототип всіх образів Божих після нього. Тому, наскільки все, що нижче розуму, причетне розуму, настільки і образом Божим так що розум є образ Божий в собі, а все, що нижче розуму, - тільки за допомогою розуму »(Кузанский Н. Там же. Т.1. - М .: Думка, 1979. - 488 с. - С. 385) . таким чином, Відродження, відповідно до рівня розвитку суспільства і культури, визначає історично нову міру співвідношення бажань і можливостей для людини; цей захід відрізняється від колишньої значним збільшенням можливостей людини, в силу чого він може собі дозволити і більше бажати\nі реалізовувати свої бажання, не побоюючись невдачі, біди або гріха. Головною проблемою при цьому стає уникнення перевищення заходів своїх можливостей, для чого людині необхідно вчитися, роздумувати і пізнавати, розвивати свою мудрість. Данте Аліг'єрі, як один з найбільш яскравих виразників гуманізму і антропоцентризму, так стверджує свою позицію в пізнанні: «Нехай же перестануть, нехай перестануть люди дошукуватися того, що понад них, і нехай шукають вони до тих меж, до яких можуть, щоб у міру можливості своєї захоплюватися до безсмертного і божественного і залишати те, що більше них. Нехай прислухаються вони до одного Іову, хто говорить: «Хіба ти осягнеш сліди Божі і знайдеш Всемогутнього в усьому досконало його?". Нехай прислухаються вони до псалмоспівця, хто говорить: «Дивний став розум твій від мене, утвердився, і не можу досягти його». Нехай прислухаються до Ісаї, що говорить: «Наскільки відстоять небеса від землі, настільки відстоять шляху мої від шляхів ваших» (говорив він від імені Бога до людини). Нехай прислухаються вони до голосу апостола, що говорить римлянам: «Про глибина багатств розуму і мудрості Божої, як незбагненні судження його і недосліджені дороги його!»\nІ, нарешті, нехай почують вони голос самого Творця, говорить: «Куди я йду, туди ви не можете прийти». І нехай цього буде досить для дослідження істини, яку ми мали намір розкрити »(Данте Аліг'єрі. Питання про воду і землі / http://lib.ru). Пізнання, таким чином, ділиться у Аліг'єрі на дві частини: пізнання земних явищ і речей і небесних.\nВід пізнання божественних, сакральних об'єктів філософія знову, як і в античності, починає звертатися до онтології земного, проблеми відносини людини в світі. дисонанс божественного\nі земного все більш згладжується, увагу філософії все більше звертається на людину в суспільстві, на природу, на буденність.\nАксіологія відродження стає гуманістичної, замінює аксіологія релігійну. Аскетизм більш не є обов'язковою умовою залучення до божественного світу, замінюється прагненням до природного єства людини, до єдності духовного і тілесного. Більш тіло не є гріховним посудиною, що заважає розвитку духу. Гуманізм і антропоцентризм формулюють нові етичні імперативи. Щастя можливе не тільки в божественному світі, але і на землі.\nЗа Микола Кузанський, незбагненний абсолют конкретно існував в речах і відбивався ними, так що пізнання цих речей, будучи нескінченним наближенням до укладеної в абсолюті істині, здійснюється за допомогою «припущень», або «припущень», - апріорних творчих актів людського розуму. Передбачаючи космологію Н. Коперника, Микола Кузанський вчив, що земля, як і будь-яке інше небесне тіло, не може бути центром Всесвіту; доводив нескінченність і вічність світу. Займався проблемами дослідного природознавства (наприклад, експеримент\nз визначенням ваги зростаючого рослини), запропонував реформу календаря, склав географічну карту Центральної та Східної Європи (Кузанский Н. Вибрані твори. - М: Соцекгіз, 1937).\nУ «Вченій незнання» Кузанський пише: «Ми бачимо, що, по божій милості, все в природі містить в собі мимовільне прагнення існувати краще, оскільки це допускають природні умови, і що ті істоти, які володіють вродженим судженням, мають для кращого існування потрібні їм кошти »(Кузанский Н. Про вчене незнання. Там же. С. 6).\nКузанский проводить ідею антропоцентризму, висловлюючи її\nв проблемі абсолютного максимуму і мінімуму, він стверджує, що «Людська природа - така природа, яка була поміщена над усіма творіннями бога і лише трохи нижче ангелів. Вона містить в собі розумову і чуттєву природу і стягує в собі весь всесвіт: вона є мікрокосм, малий світ, як називали її цілком обгрунтовано древні. Вона така, що, будучи зведена в з'єднання з максимальною, стає повнотою всіх загальних і окремих досконалостей таким чином, що в людстві все зведено у вищий ступінь »(Кузанский Н. Про вчене незнання. С. 119).\nТаким чином, уявлення про міру бажаного і можливого для людини все більше переноситься зі сфери зовнішнього людині і далекого світу в сферу його власної свідомості. На перший план виходить ідея розвитку, становлення людини, його свідомості.\nДжордано Бруно в роботі «Вигнання торжествуючого звіра» визначає природний характер породження життя, причетність людини до круговороту речовини, матерії в природі: «Хіба ви не бачите, наприклад, що було насінням, стає стеблом і з того, що було стеблом, виникає колос, з того, що було колосом, виникає хліб, з хліба - хілус, з хілус - кров, з неї - зародок, з нього - людина, з нього - труп, з нього - земля, з неї - камінь або інша річ, і так можна прийти до всіх природних форм »(Бруно Дж. Вигнання торжествуючого звіра. Про причину, початок\nі єдиному. - Мн .: Харвест, 1999. С. 360).\nБруно намагається пізнати природу людини, сама людина стає предметом пильного вивчення. Бруно пише: «Ми називаємо в цьому тілі три речі: по-перше, загальний інтелект, виражений в речах; по-друге, життєдайну душу всього; по-третє, предмет »(Бруно Дж. Вигнання торжествуючого звіра. С. 367). Бруно говорить про багатьох шляхах пізнання, не може бути тільки одного шляху - шляху віри: «Лише честолюбці і розуму самовпевненому, порожньому і заздрісному властиво бажання переконати інших, що є один лише шлях дослідження і пізнання природи, і лише дурень і людина без роздуми може переконати в цьому себе самого »(Бруно Дж. Вигнання торжествуючого звіра. С. 367).\nСаме Бруно проголошує людини як нескінченність, потенційну можливість, пізнання його є такою ж нескінченний процес. Антропоцентризм в філософії Бруно проявляється себе\nв повній мірі, знаходить чітко оформлені гносеологічні риси. «Людина є те, що може бути, але він не все те, що може бути», - пише Бруно (Бруно Дж. Вигнання торжествуючого звіра, С. 374).\nДж. Бруно, також культивуючи ідею центризму, вважає, що все є центр і ніщо не є абсолютним і єдиним центром: «Ми напевно можемо стверджувати, що весь всесвіт є центр, або що центр всесвіту всюди, і що коло не є жодною частини, оскільки вона відрізняється від центру; або ж що окружність всюди, але центр ніде не знаходиться, оскільки він від неї відрізняється. Ось чому не тільки не неможливо, але необхідно, щоб найкраще, найбільше, неохвативаемое було всім, всюди, у всьому, бо як просте і неподільне воно може бути всім, всюди і в усьому »(Бруно Д. Там же. С. 410) .\nУ свою чергу, Т. Кампанелла намагався пояснити християнство, виходячи з чуттєвого сприйняття і пізнання розумом самого себе. Всесвіт є суміш буття з небуттям; зміна породжується протилежними принципами любові і розбрату. Всі речі мають душею і почуттями - кожна на своєму рівні, все прагне до самозбереження, проте розумні істоти можуть досягти цього, тільки об'єднавшись з Богом (Кампанелла Т. Місто Сонця. М., 1954). З цього він виводив можливість для людини, використовуючи природу речей, створювати нові знаряддя і навіть новий суспільний лад (його «Місто Сонця»): тут в основі антропоцентризму лежить ідея людини-творця, наступного прикладу Бога-творця. Однак ці ідеї багатьом здаються надмірними, і на перший план знову виходить проблема трагедії людини-творця, нездатного затвердити в суспільстві справедливість ( «Гамлет» Шекспіра і «Дон Кіхот» Сервантеса).\nБлез Паскаль (Паскаль Б. Думки про релігію. - Мн .: Харвест, М .: АСТ, 2001) в своїх працях виходить з образу людини, сприйнятого динамічно ( «стан людини - мінливість, туга, занепокоєння»), і не втомлюється говорити про трагічність і крихкість людини і одночасно про його достоїнство, що складається в акті мислення (людина - «мислячий очерет», «в просторі Всесвіт обіймає та поглинає мене, як точку; в думці я включаю її» (в кн .: Ф. де Ларошфуко , Максими. Б. Паскаль, Думки. - Ж. де Лабрюйер. Характери, М., 1974). У Паскаля людина стає пізнає, мислячим, весь світ створений для людини, його пізнання. Він пише: «Нехай же розгляне людина всю природу в її високому і повному велич, і нехай перенесе свій погляд з нижчих оточуючих його предметів до того блискучому світила, яке, подібно вічної лампади, висвітлює Всесвіт. Земля здасться йому тоді точкою в порівнянні з неосяжним колом, описуваних цим світилом, і нехай він здивується тому, що цей неосяжний коло, в свою чергу, не більше як дуже дрібна точка в порівнянні з шляхом, який описують у небесному просторі зірки. Але коли погляд його зупиниться на цій межі, нехай уяву йде далі: швидше стомиться воно, ніж скінчиться природа, забезпечуючи його все новою їжею »(Паскаль Б. Думки про релігію. С. 7). Паскаль стверджує ідею сучасної науки - про безмежність світу і безмежності його пізнання. Людину слід пізнавати не в співвідношенні з Богом,\nа співвідношенні з природою. Паскаль, як і інші мислителі епохи Відродження, відкидає ідею того, що пізнання небожественного безглуздо. Він пише: «Нехай, прийшовши в себе, людина подивиться, що він являє собою в порівнянні з усім буттям, то принесе себе як би заблукали в цьому далекому куточку природи і нехай по цій келії - я маю на увазі нашу Всесвіт - він навчиться цінувати землю, царства, міста і себе самого в своєму справжньому значенні »(Паскаль Б. Там же. С. 8).\nПаскаль формулює проблему нескінченного зовсім інакше, в руслі гуманізму і антропоцентризму: чи не нескінченність як втілення божественного, а людина - в нескінченному. Він задається питанням: «Що таке людина в нескінченному?» (Там же), «Та\nі що ж таке, нарешті, людина в природі? - Ніщо в порівнянні\nз нескінченним, все в порівнянні з нікчемою, середина між нічим і всім. Від нього, як нескінченно далекого від розуміння крайнощів, кінець речей і їх початок безперечно приховані в непроникною таємниці; він однаково не здатний бачити і нікчемність, тТам ж. С. 9). Тобто, вже у Паскаля людина стає фокусною, серединним елементом між мега- і мікросвіту, духом і матерією.\nЗ іншого боку, пізнання необхідно починати людині не\nз вивчення світу, а з пізнання себе, вважає Паскаль: «Якби людина вивчив спершу самого себе, він зрозумів би своє безсилля проникати за межі кінцевого» (там же. С. 12). Паскаль переконаний, що пізнання людини не є лише пізнання духу або пізнання тіла. Пізнання людини включає в себе вивчення природи повітря, яким він дихає, їжі, яку він споживає, т. Е. За все того, що впливає на життя людини: «Щоб пізнати людину, потрібно знати, чому, наприклад, для його існування необхідне повітря; одно для ознайомлення з властивостями і природою повітря потрібно дізнатися, яким чином він впливає на життя людини і т. д. »(там же. С. 13).\nПримітним є те, що антропоцентризм Паскаля не стає радикальним, він не оголошує людини абсолютним центром світу, абсолютним об'єктом пізнання і «вихваляння». З цього приводу він пише: «Я однаково засуджую і беруть на себе завдання вихваляти людини, і бачать в ньому лише принизливі боку, а так само і тих, які думають лише, як би розважити його; схвалювати ж можу тільки з зітханням шукають істину. Стоїки кажуть: Вийди всередину себе, там твій спокій; і це неправда. Інші кажуть: не заглиблюйся в себе, шукай своє щастя у нестямі - в розвагах; і це неправда. Настануть недуги, і щастя опиниться ні всередині, ні поза нами: воно в Бога і поза, і всередині нас »(Там же. С. 16-17). Він бачить в людині і високе і низьке, він виділяє два шляхи пізнання людини: «Природу людини можна розглядати\nз двох сторін: по відношенню до мети його, і тоді він є великим і незрівнянним, або з точки зору більшості, як судять, наприклад, про натуру коні або собаки, т. е. чи добре вона біжить\nі хорошого чи вдачі, тоді людина здасться огидний і жалюгідний. Такі два шляхи, що ведуть до абсолютно різних висновків\nі службовці приводом до настільки спекотним спорах філософів. Бо один заперечує припущення іншого; один говорить: він народжений не для цього (високого) призначення, так як всі дії його тому суперечать; інший каже: він віддаляється від своєї мети, якщо робить такі низькі справи »(Паскаль Б. Думки про релігію). Вражаючим є висновок Паскаля про велич людини: «Людина велика, усвідомлюючи своє жалюгідний стан. Дерево не усвідомлює себе жалюгідним. Отже, бідувати - значить усвідомлювати своє тяжке становище; але це свідомість ознака величі »(Там же. С. 19).\nЯскраві образні вислови Паскаля про природу людини діалектична, все менше сакральні і релігійні. «Людина - сама незначна билина в природі, але билина мисляча. Не потрібно озброюватися всьому Всесвіті, щоб розчавити її. Для її умертвіння досить невеликого випаровування, однієї краплі води. Але нехай Всесвіт розчавить його, людина стане ще вище і благородніше свого вбивці, тому що він усвідомлює свою смерть; Всесвіт же не відає своєї переваги над людиною »(там же.\nС. 20). Паскаль бачить іншого, ніж релігійні мислителі, людини - не людину віри, а людини розуму, людини мислячої. «Таким чином - все наше достоїнство полягає в думці. Ось чому повинні ми підніматися, а не простором і тривалістю, яких нам не заповнити. Будемо ж намагатися добре мислити: ось початок моральності ... Очевидно, що людина створена для мислення; в цьому все його гідність, вся його заслуга,\nі весь борг його мислити як слід, а порядок думки - починати з себе, зі свого Творця і свого призначення »(там же. С. 20-21).\nВ кінцевому рахунку, Паскаль робить висновок про те, що природа людини є дивною, т. К. Він є єдність духу і матерії, як відбувається це єдність, і є велика загадка природи: «Людина сама по собі самий чудовий предмет природи, так як, не будучи\nв стані пізнати, що таке тіло, він ще менше може осягнути сутність духу; всього ж незбагненніше для нього, яким чином тіло може з'єднуватися з духом. Це сама непереборна для нього труднощі, незважаючи на те, що в цьому поєднанні і полягає особливість його природи: Modus quo corporibus adhoeret spiritus comprehendi ab hominibus non potest; et hoc tamen hоmo est  »(Там же. С. 14). Пізнання людини - є найважливіша проблема філософії, стверджує Паскаль, «Змирися, немічний розум, замовкни, нерозумна природа; пізнай, що людина - істота нескінченно незрозуміле для людини ... »Паскаль Б. Там же. С. 50).\nТаким чином, філософія Відродження не відкидає Бога, його визначальну роль у творенні світу і людини. Однак світогляд цього періоду визначає зовсім інше місце в цій картині світу і іншу роль і призначення. Людина не просто іграшка в руках божественної волі - людина наділена даром свободи волі і свободи творчості, для здійснення яких у нього є розум. Саме це підносить людину до рівня божественного творіння. Людина епохи відродження - це не тільки людина віруюча, але і людина творить.\nтворіння світу | БАЗОВІ ПОНЯТТЯ\nФілософія Сократа і Платона. А. Сократ | Б. Платон | Утопія Платона. | Які основні етапи розвитку античної філософії? | Платонівська тріада | VII. Вчення про свідомість | Форми державного устрою | Патристика. Філософія Августина Блаженного | Схоластика. Філософські погляди Фоми Аквінського. | проблема мудрості |


Сьогодні, 30 травня з робочим візитом в с. Зарубинцях побував голова райдержадміністрації Р.В. Гаврилович. Під час поїздки керівник району ознайомився із роботою ПОСП «Надія». Директор Семенюк В.І. розповів, що на...


Голова обласної державної адміністрації Олександр Петік провів особистий прийом громадян - 0522.ua\n14:47, 28 березня 2014 р.\nПроблеми, з якими звернулися жителі області, стосуються надання та облаштування житла, тривалого конфлікту, пов’язаного з олександрійським профтехучилищем, прохання про фінансову допомогу для проведення реабілітаційного лікування та інших питань.\nМешканка селища Нова Прага Олександрійського району Таміла Безпала поскаржилася голові ОДА, що вже кілька років її син Олександр, колишній учень Олександрійського ПТУ № 31, отримавши диплом державного зразка, не може отримати водійські права, без яких, у свою чергу, не може влаштуватися на роботу. Щоб мати це посвідчення, необхідно заплатити гроші, а їх під час навчання й так було витрачено немало: учням доводилося збирати кошти, аби придбати для училищної техніки запчастини чи агрегати.\nІсторія ця триває вже не один рік, департамент освіти і науки ОДА, на думку скаржниці, відбувається відписками, тоді як питання по суті не вирішується. А син її – не один такий. Ще кілька колишніх учнів профтехучилища залишаються без водійських посвідчень.\nОлександр Петік уважно вислухав думки обох сторін (від департаменту освіти і науки ОДА роз’яснення надавав начальник відділу професійно-технічної, вищої освіти і науки, інноваційної діяльності та інтелектуальної власності Сергій Дузь) і доручив департаменту знайти вихід із ситуації, аби, врешті, "розрубати гордіїв вузол" й дати змогу молодій людині працювати. Окрім того, він доручив провести перевірку у самому навчальному закладі, щоб з’ясувати причини виникнення даного конфлікту й не допускати подібних ситуацій надалі.\nІз питанням, коли можна сподіватись на отримання житла на пільгових підставах, звернувся до голови ОДА учасник бойових дій, житель села Підгайці Кіровоградського району Василь Мелющенко. На районному квартирному обліку у черзі пільговиків цієї категорії він перший, однак, за словами директора департаменту соціального захисту населення ОДА Олександра Догарова, сподіватися на швидке новосілля не доводиться. Територіальні квартирні черги пільговиків (різних категорій) до уваги не беруться, оскільки сформовано єдині обласні черги. На даний час на квартирному обліку воїнів-інтернаціоналістів перебувають 249 осіб, останній пільговик, який отримав житло, чекав його з 1995 року.\nОлександр Догаров зазначив, що в минулі роки для вирішення цього питання була урядова програма. У 2012 році, в її рамках, надано 12 квартир (ще одна – перейшла на 2013 рік, але чистих коштів у цьому році не виділялося зовсім). Нині ж йде мова про те, щоб об’єднати всі три черги пільговиків (ветеранів війни, воїнів-інтернаціоналістів, чорнобильців) в одну. Так що зараз говорити складно – наблизить це чергу заявника, чи, навпаки, віддалить її. Окрім того, треба дочекатись секвестру держбюджету, щоб було зрозуміло, які кошти передбачатимуться на ці видатки у нинішньому році.\nГолова ОДА доручив надати йому список тих, хто отримав пільгове житло в останні роки, аби з’ясувати, чи немає в цьому питанні якихось порушень.\nЗагалом на особистому прийомі у керівника облдержадміністрації побували більше десяти осіб. Практично по кожному зверненню дано відповідні доручення, визначено контрольні терміни їх виконання. Про результати розгляду цих звернень заявники будуть поінформовані у визначені законодавством терміни.


Золотоніська районна ТВК оприлюднила список обраних депутатів | Золотоноша – офіційний сайт міста\n6 листопада Золотоніська районна територіальна виборча комісія провела підсумкове засідання, на якому було озвучено результати виборів депутатів Золотоніської районної ради. Пише Золотоноша.сіті.\nУ Золотоніській районній раді максимальна кількість депутатів буде від ВО «Черкащани» – 10, від «Слуги народу» – 7, ВО «Батьківщина» і Аграрної партії – по 6 представників, 5 мандатів матиме «Європейська солідарність» і по 4 – «За майбутнє» та «ОПЗЖ».\nНайбільше – від Всеукраїнського об’єднання «Черкащани»:\nЛариса Глоба, 1966 р. н., заступник директора Золотоніського районного будинку дитячої та юнацької творчості\nТетяна Гончаренко, 1963 р. н., заступник голови Золотоніської районної ради\nАнатолій Чупрун, 1975 р. н., заступник керівника секретаріату виконавчого комітету Чорнобаївської районної ради,\nОксана Прудиус, 1970 р. н., завідуюча Золотоніською лікарнею ветеринарної медицини;\n10/11/2020. Категорії: Без категорії\nБудівництво спортивних об'єктів в місті Золотоноша триває


RB2011iLS-IN — маршрутизатор. Купити RB2011iLS-IN зі знижкою в Україні\n> Мережеве обладнання>Активне обладнання>Маршрутизатори>RB2011iLS-IN MikroTik\nОпис маршрутизатора RB2011iLS-IN\nRB2011iLS-IN являє собою доступний 11-ти портовий маршрутизатор від компанії MikroTik, що підтримує роботу з оптоволоконними мережами. Цей пристрій може використовуватися в компактних домашніх або офісних мережах, якщо передбачено обслуговування оптоволоконних ліній.\nІнтерфейс і технічні характеристики маршрутизатора RB2011iLS-IN MikroTik є цілком стандартними для даної серії:\n10 портів Ethernet, 5 з яких - гігабітні.\nПорівняно невелика потужність RB2011iLS-IN не вимагає активного охолодження, тому пристроїв функціонує практично безшумно.\nКомпанія MikroTik забезпечила дану модель корпусом з металу розміром 230 х 90 мм. Як і більшість інших пристроїв серії RB2011, цей призначений для настільної роботи, але при покупці додаткового кріплення може встановлюватися на стіну.\nФункціонал і живлення маршрутизатора MikroTik\nПристрій RB2011iLS-IN функціонує під управлінням фірмової RouterOS 4L, функціонал якої простий величезний:\nФаєрвол з широкими можливостями фільтрації.\nРегулювання трафіку за пріоритетами.\nПідтримка сторонніх програм.\nПорт електроживлення PowerJack встановлюється в самому корпусі маршрутизатора MikroTik і міцно закріплюється, щоб не сталося ушкоджень. Перший порт передбачає можливість подачі живлення за технологією PoE. Максимальне споживання електроенергії - 6W, що порівняно мало.\nТаким чином, RB2011iLS-IN - це ідеальний бюджетний пристрій для організації оптоволоконних мереж компактних розмірів будинку або в офісі.\nРозміри 227 x 29 х 101 мм\nВага 0.146 (тільки плата) кг\nПорти 1x Gigabit Ethernet SFP роз'єм (Mini-GBIC; SFP модуль в комплект не входить), 5х 10/100 Mbit Fast Ethernet з Auto-MDI/X, 5х 10/100/1000 Mbit Gigabit Ethernet з Auto-MDI/X\nПорти з подачею живлення PoE: 8-28V DC по Ether1 (не 802.3af).\nТемпература роботи -30℃ ... +70℃\nТех. опис RB2011iLS-IN\nДетальний технічний опис від MikroTik для RB2011iLS-IN\nІнструкція від Mikrotik по встановленню RB2011iLS-IN\nГігабітний маршрутизатор виробництва MikroTik. Процесор AR9344 600MHz. 64 MB оперативної пам'яті. 5 гігабітних портів 10/100/1000 Mbit/s Gigabite Ethernet і 5 портів Fast Ethernet. 1 Gigabite Ethernet SFP. Операційна система RouterOS l4.


Повзунки із зовнішніми швами Cutie Lamb - купити в інтернет магазині Tunes, Україна\nКод товару: 09-4-1-9\nЩоб захистити ніжки твого малюка ми пошили круті і стильні повзунки.\nПовзунки реалізовані із зовнішніми швами і широкою м'якою резиночкою, яка не буде давити малюкові.\nПовзуни на всі 100% натуральні, дихаючі, в них твоїй дитині буде максимально комфортно та зручно.\nКласичний, для новонароджениї хлопчиків, блакитний колір ми розбавили ніжним принтом "милі овечки". Така ніжність має бути присутньою в гардеробі кожного малюка.\nДитячі нецарапки Cutie Lamb\nЯскраві царапки Cutie Lamb допоможуть тобі вберегти дитину від власних гострих нігтиків.Вони обов'язково повинні бути в гардеробі новонародженого.Тюнс шиє царапки для новонароджених тільки з найкращої тканини, 100% бавовняної і гіпоалергенної.Царапки мають зовнішній шов...\nЯскравий, стильний, практичний, непромокаючий - ці слова характеризують цей слюнявчик.Він може стати ідеальним доповненням до гардеробу твого малюка в цьому кольорі або ж просто виступити в ролі яскравого акценту.На тканині ти можеш побачити милих овечок.Нагруднік має тримач для пустунки або гризунц..


Ірпінський елітний клуб для дівчат – Правда Ірпеня\nІрпінський елітний клуб для дівчат\nBy lenta 28 Серпня 2015, 06:00 - 06:00 27 Серпня 2015, 21:14 Без категорії\nСпортивний клуб із художньої гімнастики «Восходящая звезда», який є в нашому місті, очолює Ярина Ольга Євгенівна тренер-суддя, чемпіонка та майстер спорту України. Нещодавно вона разом зі своєю вихованкою Христиною Кроливець прилетіла з міжнародного турніру з художньої гімнастики VITRY CUP + Junior, який відбувся в м. Льорет-де-Мар (Іспанія).\nЯк давно функціонує Ваш спортивний клуб?\nО.Я.: Вже протягом двох років ми проводимо тренування і маленькі зірочки захищають честь міста на різноманітних змаганнях.\nКлуб користується попитом тільки серед ірпінчан чи є діти з інших міст?\nО.Я.: Вихованки клубу – це не тільки жительки Ірпеня, а ще й Гостомеля, Ворзеля, Бучі та навіть Києва.\nВи єдиний тренер?\nО.Я.: Ні, у нас працює двоє тренерів. Крім мене є хореограф-тренер Ніна Миколаївна.\nЗ якого віку можна приводити дівчаток на навчання?\nО.Я.: Діти в клубі від 3,5 до 7 років.\nВік якось впливає на результати тренувань? 3,5 роки не замало для гарної дисципліни?\nО.Я.: Повірте мені, навіть найменші дівчатка виступають і отримують свої заслужені медалі. Це залежить від характеру.\nСкільки разів на тиждень проходять тренування?\nО.Я.: Діти тренуються тільки 3 рази на тиждень, на відміну від інших команд і міст, які тренуються щодня. Але наші спортсменки не відстають! Вже не один раз вся команда стояла на параді в інших містах із золотими медалями на грудях.\nУ дітей з різним рівнем спортивної підготовки різні шанси для вступу?\nО.Я.: Відбір дітей суворий, бо вроджені дані дитини дуже важливі для подальших результатів. Із кожним роком програма для гімнасток ускладнюється, тому вимоги до кожної спортсменки великі. Якщо є бажання досягти успіху в цьому красивому спорті, то доводиться «пахати» на кожному тренуванні.\nКоли буде наступний набір до вашого спортивного клубу?\nО.Я.: Тренувальний навчальний рік починається з вересня і триває до червня включно. Записатися на перегляд можна за телефоном: 096-77-89-101.\nО.Я.: Клуб – приватний, вид спорту – елітний, усі змагання, костюми і тренування оплачують батьки дітей, усе це потрібно враховувати. Якщо батьки бажають бачити свою дівчинку граціозною, витонченої, гнучкою, цілеспрямованою, впевненою в собі, – тоді наш клуб саме для вас.\nЯкими останніми перемогами можете похизуватись?\nО.Я.: Наші дівчатка захищали честь міста та клубу в Мелітополі, Львові, Вінниці, Києві, Дніпропетровську, Черкасах та навіть в Льорет-де-Мар – Іспанія! У скарбничці нашого клубу лише за цей рік 13 золотих, 2 срібні та 7 бронзових медалей!\nЯкі наближчі плани розвитку «Восходящей звезды»?\nО.Я.: Взагалі ми дуже хочемо організувати свої змагання в Ірпені, але для цього нам потрібна фінансова і моральна підтримка влади, спонсорів, людей які зацікавлені у розвитку такого виду спорту в нашому регіоні, що змогли б допомогти і підтримати нас. Проведення змагань – дуже відповідальна справа і хотілося б гідно їх організувати, щоб представити наш чудовий Ірпінь з найкращих сторін. Ми сподіваємося, що в стінах рідного міста наші маленькі зірочки засяють ще яскравіше.\n« Опоненти мера почали йому дякувати\nНаймалиновіший заклад Ірпеня! »


Омепразол-дарниця (omeprazolum-darnitsa) - інструкція, склад, протипоказання | znaj.ua\n1. ІНСТРУКЦІЯ для медичного застосування препарату2. Склад3. Лікарська форма4. Фармакотерапевтична група5. Код АТС6. Клінічні характеристики7. Показання8. Протипоказання9. Спосіб застосування та дози10. Побічні реакції11. Передозування12. Особливості застосування13. Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій14. Фармакологічні властивості15. Фармацевтичні характеристики16. Термін придатності17. Категорія відпуску18. Виробник19. Місцезнаходження\nЗатверджено МОЗ Украiни від 2017-11-17 р. № 1426. Р.п. № UA/6542/01/01\nЛікування та профілактика виразки дванадцятипалої кишки та шлунка, а також гастродуоденальної ерозії та диспептичних симптомів, пов'язаних із застосуванням нестероїдних протизапальних засобів: рекомендована добова доза становить 20 мг. Курс лікування — 4–8 тижнів.\nСиндром Золлінгера-Еллісона: початкова доза омепразолу, яку застосовують одноразово вранці, дорівнює 60 мг на добу; у разі необхідності добову дозу збільшують до 80–120 мг. Дозу слід підбирати індивідуально з урахуванням реакції організму. Якщо добова доза перевищує 80 мг, її необхідно розподілити на 2–3 прийоми.\nКислотозалежна диспепсія: добова доза становить 10–20 мг одноразово протягом 2–4 тижнів. Якщо через 4 тижні симптоми не зникають або швидко з’являються знову, необхідно переглянути діагноз пацієнта. У разі необхідності застосування омепразолу у разовій дозі менше 20 мг застосовують препарат із меншим вмістом діючої речовини.\nПри рефлюкс-езофагіті курс лікування — 4–8 тижнів;\nпри симптоматичному лікуванні печії і регургітації соляної кислоти при гастроезофагеальній рефлюксній хворобі — 2–4 тижні. Добова доза становить 20 мг, у разі необхідності добову дозу можна збільшити до 40 мг.\nдіти з масою тіла 30–40 кг: омепразол 20 мг, амоксицилін 750 мг, кларитроміцин 7,5 мг/кг маси тіла 2 рази на день протягом 7 днів;\nЗ боку лімфатичної системи та системи кровотворення: рідко — тромбоцитопенія, лейкопенія; дуже рідко — агранулоцитоз, панцитопенія.\nЗ боку респіраторної системи та органів дихання: рідко — бронхоспазм.\nЗ боку центральної і периферичної нервової системи: часто — головний біль; нечасто — запаморочення, парестезії, порушення сну, відчуття слабкості, сонливість; рідко — порушення смаку.\nПсихічні порушення: нечасто — безсоння; рідко — тривожність, незначна дезорієнтація, депресія; дуже рідко — агресія, галюцинації.\nЗ боку травного тракту: часто — абдомінальний біль, запор, діарея, метеоризм, нудота/блювання; рідко — сухість у роті, стоматит, шлунково-кишковий кандидоз, мікроскопічний коліт.\nЗ боку гепатобіліарної системи: нечасто — підвищення активності печінкових ферментів; рідко — гепатит, що супроводжується або не супроводжується жовтяницею; дуже рідко — печінкова недостатність, енцефалопатія у хворих з відомими тяжкими порушеннями функції печінки.\nЗ боку обміну речовин: рідко — гіпонатріємія; дуже рідко — гіпомагніємія, гіпокальціємія.\nЗ боку шкіри та підшкірної клітковини: нечасто — дерматит, гіперемія, свербіж, висипи, кропив’янка; рідко — алопеція, фоточутливість; дуже рідко — мультиформна еритема, синдром Стівенса-Джонсона, токсичний епідермальний некроліз.\nЗ боку кістково-м‘язової системи: рідко — артралгія, міалгія; дуже рідко — м’язова слабкість.\nЗ боку нирок та сечовивідних шляхів: рідко — інтерстиціальний нефрит.\nЗ боку репродуктивних органів та молочної залози: дуже рідко — імпотенція, гінекомастія.\nПрепарат застосовують дітям віком старше 5 років за призначенням лікаря за показаннями рефлюкс-езофагіт і симптоматичне лікування печії та кислотної відрижки при гастроезофагеальній рефлюксній хворобі та для лікування виразки дванадцятипалої кишки, обумовленої наявністю H. рylori, під контролем лікаря.\nЄ повідомлення про підвищення ризику розвитку гіпомагніємії при довготривалому застосуванні омепразолу ( 1 рік та більше) у звичайних дозах 20–40 мг на добу.\nПісля відміни препарату рівень сироваткового магнію повертався до нормальних значень. Для клінічної картини гіпомагніємії характерне: збільшення нервово-м’язової збудливості, яка проявляється спазмом м’язів кистей і стоп, руховим збудженням; тахікардією, аритмією серця, підвищенням артеріального тиску; дистрофічними розладами у вигляді трофічних ерозій і виразок шкіри. Критерій постановки діагнозу гіпомагніємії — зниження концентрації магнію у сироватці крові менше 1 мЕкв/л. Крім того були виявлені випадки, коли гіпомагніємія призводила до розвитку гіпокальціємії, зумовленої пригніченням секреції паратгормона в умовах низького вмісту магнію в організмі. У деяких пацієнтів спостерігалося важкий перебіг гіпокальціємії і гіпомагніємії, що супроводжується розвитком судомного синдрому, порушенням ритму серця, тетанії, психічними порушеннями і важким блюванням, що призводить до погіршення електролітного балансу.\nПри одночасному застосуванні омепразолу з варфарином або іншими антагоністами вітаміну К рекомендований постійний моніторинг МНВ (міжнародного нормалізованого відношення) та при необхідності — зменшення доз варфарину (чи іншого антагоніста вітаміну К).\nОдночасне застосування омепразолу та дигоксину у здорових добровольців спричинило 10% підвищення біодоступності дигоксину внаслідок збільшення рН шлункового соку.\nПри одночасному прийомі омепразолу з комплексом атазанавір/ритонавір на 75% знизилась експозиція атазанавіру. Інгібітори протонного насоса, включаючи омепразол, не слід застосовувати одночасно з атазанавіром.\nПри комбінованому застосуванні омепразолу та комплексу саквінавір/ритонавір концентрація саквінавіру у плазмі крові підвищувалась приблизно на 70%, що добре переносилось ВІЛ-інфікованими пацієнтами.\nПри супутньому лікуванні омепразолом та вориконазолом, інгібітором CYP2С19 та CYP3А4, концентрація омепразолу у сироватці крові подвоюється. Cmax та AUC вориконазолу підвищується на 15 і 41% відповідно. Немає потреби у постійному коригуванні дози омепразолу, проте слід проводити коригування доз у пацієнтів з тяжкими порушеннями функції печінки, а також при тривалому лікуванні.\nОмепразол — противиразковий антисекреторний препарат. Він легко проникає у парієтальні клітини слизової оболонки шлунка, концентрується у них і активується при кислому значенні рН. Активний метаболіт — сульфенамід — пригнічує Н+,К+-АТФ-азу секреторної мембрани парієтальних клітин (протонний насос), припиняючи вихід іонів водню у порожнину шлунка та блокує кінцеву стадію секреції соляної кислоти. Дозозалежно зменшує рівень базальної та стимульованої секреції, загальний об'єм шлункової секреції і виділення пепсину. Ефективно пригнічує як нічну, так і денну продукцію соляної кислоти.\nПісля застосування внутрішньо препарат швидко та в значній кількості всмоктується з травного тракту, однак біодоступність становить не більше 50–55% (ефект «першого проходження» через печінку). Зв’язування з білками плазми крові (альбумін та кислий альфа1-глікопротеїн) дуже високе — 95%.\nЛОСІД 20 (LOSID 20)


Складнопідрядні речення з кількома підрядними | Тест з української мови – «На Урок»\nТест виконано: 330 разів\nУкажіть складнопідрядне речення, у якому неправильно визначено тип підрядної частини.\nЯ не дуже полюбляв роботу біля терниці, бительниці, прядіння, снування, зоління, але дуже любив дивитись, як ткалось і вибілювалось полотно. (Підрядна з’ясувальна.)\nМені чути, як коні похрумкують молодою травицею, поволеньки, вдячно ласують. (Підрядна з’ясувальна.)\nНавколо стояла така тиша, що чути було золотий дзвін переджнив’я. (Підрядна міри і ступеню.)\nСамі слова на голос навертались, як сльози навертаються на очі. (Підрядна означальна.)\nУкажіть складнопідрядне речення, у якому правильно поставлено розділові знаки.\nЗрештою вона знайшла в скрині те, що шукала, і, хутенько поскладавши зжужмане своє багатство, зачинила віко.\nОпівдні, коли сонце стало посеред неба пастухи простелили в тіні дерев свитки, прилягли на них.\nЛише ті, хто не хотів обтяжувати себе сім’ями та молодь постійно жили в Січі.\nКалнишевський, коли я був при ньому вже мав років під сімдесят.\nУкажіть пару складнопідрядних речень, у яких підрядні належать до одного й того ж типу.\nЯрослав заніс був руки, щоб ляснути в долоні, але стримався. Митрополит наполягав на тому, щоб ставити церкву на освячених підвалинах.\nЯка журба тобі, що я поїду на чужину з розбитим серцем? У цім місці річка, що взагалі текла, крутячись та петляючи між хребтами, робила круте коліно.\nА я ж як в’язень, що на час короткий з темниці вирвався і має часу ждати. Раптом Сашко відчув, що хтось дивиться йому в спину.\nІ все ж тобі не загасити світла, що з тьми віків та через стільки бур проніс народ, відважний та свобідний. І справді, з кутка, де блищали очі, вибрався Їжак, струснув солому з голок і сів посеред Куреня.\nУкажіть складнопідрядне речення, у якому неправильно визначено вид засобу зв’язку.\nДізнавшись, що Добриня зник, Янка втратила спокій і сон. (Підрядний сполучник.)\nТобі я віддала усе, що мала. (Сполучне слово.)\nТільки з переказів глухий гомін доходить, що копали цей колодязь колись чумаки. (Сполучне слово.)\nІ шкода, що осінь моя минає в полях, у дібровах, а не в школі. (Підрядний сполучник.)\nКрім цмину піскового на Україні, ще поширені цмин щитоносний, який зростає на приморських пісках Азовського та Чорного морів, і цмин запашний\nУкажіть складнопідрядне речення, де правильно визначено кількість підрядних частин.\nХотів шукати Марічку, але не знав, у який бік іти, бо не помітив, куди вона зникла. (П’ять підрядних частин.)\nНе знав, що там, під ним, але чув холод і зловісне дихання безодні, яка одкривала на нього свою ненажерливу пащу. (Чотири підрядні частини.)\nА коли надійшла ніч і чорні гори блимнули світлом самотніх осель, Іван почув, що сили ворожі сильніші за нього, що він уже поліг у боротьбі. (Чотири підрядні частини.)\nАле ліс наливала така глибока тиша, що шелестіння сухих гіллячок, об які терся плечем, здавалось йому голосним лускотом пня, що валився, стятий сокирою в лісі. (Чотири підрядні частини.)\nУкажіть кількість підрядних частин у реченні:\nА взимку, як вичахне небо, як потечуть поміж тирсою білі холодні змії, як завиють сіроманці, а з крутих балок вийдуть вогнеокі хижі рисі, тисяча лих, тисяча небезпек впаде на одну людську душу.\nУкажіть складнопідрядне речення із чотирма підрядними частинами.\nАле, розгадавши цю загадку, він і пальцем не поворухнув, щоб розшукати якогось там Добриню, якого хтось із його людей або вже відправив на той світ, або заховав так, що і вдень зі свічкою не знайдеш.\nМіг би розказати і про русалок, що гарної днини виходять з води на берег, щоб співати пісень, вигадувати байки і молитви.\nМене одразу записали до хору, яким керував неймовірно лихий, злючий регент, який бив різками без будь-якої причини.\nУкажіть, якій схемі відповідає речення:\nА коли дізналася від Іванка, що Добриня загадково зник, вона втратила спокій і сон, хоча нікому ні словом не обмовилася про це і думала, що жодна душа у світі не здогадується про її почуття болю й розпачу.\nУкажіть складнопідрядне речення з кількома підрядними, де правильно розставлено розділові знаки.\nКоли збігти на могилу, на саму вершину цього покритого сивими травами глобуса, то звідси видно, як степ маревіє на південь.\nЯ беру з татових рук полив’яний глек, стернями виходжу на дорогу, а далі житами та пшеницями, та вівсами біжу на долинку де так принадно вимлівають на сонці підкучерявлені верби і стихенька полискує під ногами волога земля.\nВін чув, що коло нього Марічка і знав що Марічки нема на світі, що се хтось інший веде його у безвісті, щоб там загубити.\nІ десь в ті дні несміло, випадково, хоч я вже й пісню склала не одну печаль моя торкнула перше слово, як той кобзар торкав свою струну.\nУкажіть складнопідрядне речення зі збігом двох сполучників, де правильно розставлено розділові знаки.\nО, я знаю, що, коли б ти була на тій раді, то й ти була б стала за ними проти свого батька.\nА може назва пов’язана зі стародавнім слов’янським повір’ям, яке говорить, що коли покласти сон-траву на ніч під голову, то уві сні побачиш своє майбутнє.\nВін навіть допускав, що смерд сидить у князівському порубі, бо, якщо його схопила княжа сторожа, то запроторила тільки туди.\nЯ знав, що хоч і не доведеться більше побувати мені в цьому лісі, згадка про нього заспокоюватиме мою зболілу душу.\nЇй було жалко, що надовго перервуться їхні стрічі в тихому лісі. (Складнопідрядне речення, розповідне, неокличне, підрядна частина відноситься до головної в цілому, з підрядною причини, засіб зв’язку — підрядний сполучник що.)\nА я тебе все виглядала та й все чекала, коли з полонини повернеш. (Складнопідрядне речення, розповідне, неокличне, підрядна частина відноситься до головної в цілому, з підрядною часу, засіб зв’язку — підрядний сполучник коли.\nІнтелектуальна гра "Грамотій" (до Дня рідної мови)\nПідготовка до кр "Безсполучникове речення"\nПоділіться тестом «Складнопідрядні речення з кількома підрядними» з колегами


Кутові мийки для кухні з нержавійки (50 фото)\nКутова кухонна мийка дуже зручна— це незаперечний факт\nВибір кухонного гарнітура непроста справа - адже їжу на кухні готують як мінімум двічі в день. А кухонна раковина і зовсім ключове місце для приготування їжі, так як без неї не обійтися навіть коли вирішиш чай попити. Щоб не мучитися з незручним доступом до крана, потрібно ретельно вибрати конструкцію мийки. Раковина в кутку кухні - варіант, який варто розглянути детальніше.\nУ кутку все виходить практично\nКутова кухонна мийка як елемент інтер'єру\nНа що звернути увагу при виборі кутовий мийки\nДогляд за мийкою Blanco з нержавіючої сталі\nспосіб установки: чи мають розміри значення\nКутова раковина на кухні - зручний і ергономічний варіант організації робочого простору. У маленьких приміщеннях вона дає можливість функціонально використовувати стіни по обидва боки від неї. Це актуально для квартир або будинків з кутовим висновком комунікацій - для підходу до звичайної раковині, яка все одно знаходиться в кутку, повинен залишатися вільний простір. Тому якщо вибрати кутову кухню для маленького приміщення, то таке розташування відразу знімає проблему підходу і втрати корисної площі.\nТакож підходять кутові кухонні мийки і для великих кухонь - розташування в центрі Г-образної робочої зони скорочує відстань, яка господиня змушена проходити під час готування.\nНа стільницю навколо раковини потрапляють бризки, тому господині побоюються за її зовнішній вигляд. В такому випадку можна відразу зробити навколо мийки стіл з нержавійки для кухні - таку поверхню легко витерти, вона не зіпсується від вологості.\nОптимальна глибина раковини - 20 см, при правильно підібраному Гусак змішувача в ній можна без проблем мити майже весь посуд, використовувану на домашній кухні.\nТак як розташування мийки в кутовий кухні передбачає, що кран знаходиться в глибині, то найзручніше використовувати змішувач, який кріпиться на стільницю, а не на скелі.\nСучасні виробники випускають додаткові пристосування, які не входять до комплекту. Полку з нержавійки кутова може бути доповнена сіточками для миття овочів і фруктів, підставкою для посуду або обробною дошкою, підходящої за формою до раковини. Це перетворює стільницю і саму мийку в багатофункціональне робоче місце, вивільняє інші поверхні і полегшує приготування їжі.\nХоча прямокутні мийки використовують найчастіше, зовсім не обов'язково обмежувати свій вибір. Вони бувають круглі або овальні, трикутні або, як ще називають, в формі стріли. трикутна чаша, що знаходиться в кутку без підходу, незручна, так як постійно доведеться дотягуватися до крана. краще вибирати раковину на тумбі з окремими дверцятами під мийку, що знаходиться під кутом 45 ° до сусідніх столів. Якщо стільниця вузька, то кругла чаша - оптимальний варіант, який дозволяє економити місце.\nПодвійна кутова мийка для кухні має переваги перед одинарної, особливо в маленькій кухні. Адже розмістити подвійну мийку на звичайній поверхні - значить зменшити і без того невеликий робочий простір. Тоді як подвійна мийка для кухні з нержавіючої сталі, що знаходиться в кутку, дозволяє звільнити інші поверхні. подвійні кутові кухонні раковини можуть мати різну форму, органічно вписуючись в простір на поверхні стільниці.\nНе варто забувати, що ящик під кутовий мийкою глибше, ніж дістає рука. Тому його краще використовувати для зберігання рідко використовуваних предметів або заздалегідь подбати про спеціальні висувних поличках, які полегшать доступ.\nТрадиційно на кухні використовують металеві раковини - вони довговічні, не б'ються або розколюються при випадковому ударі, легко відмиваються.\nЕмальовані металеві умивальники вже відійшли в минуле, хоча подекуди цей раритет ще можна знайти. А ось кутові мийки з нержавійки для кухні стабільно користуються великою популярністю.\nНа відміну від емальованих, вони набагато зручніше у використанні. Серед їх переваг можна назвати:\nрізноманітність форм, які можна надати раковині і прилеглим поверхонь;\nтермостійкість і міцність;\nстійкість до дії кислот і абразивів;\nОднак кутова мийка для кухні з нержавіючої сталі має і деякі недоліки. вона:\nгримить від поточної на неї води;\nлегко покривається подряпинами при зіткненні з гострими предметами;\nвтрачає блиск, якщо її не витирати насухо після миття.\nЦі недоліки не впливають на функціональність, вони більше відносяться до розряду естетичних.\nА ось що насправді впливає, щоб кутова мийка на кухню з нержавійки служила довго - це від товщини стали і способу виготовлення. Товщина металевого листа для якісного виробу повинна знаходитися в межах 0,6 - 1,2 мм. Так як до складу легованої сталі входять хром і нікель, то справжня нержавіючої сталі не буде притягувати до себе магніт. Так можна перевірити, чи відповідає склад сталевого листа нормі.\nЗа способом виготовлення раковини з нержавіючої сталі теж різняться. Зварні коштують дорожче і менше гримлять від води, однак наявність швів кілька порушує їх зовнішній вигляд. Однак в сучасних зварних раковинах шви настільки ретельно полірують, що вони практично непомітні. Така кутова мийка-нержавейка повинна мати хоча б одне крило, щоб використовувати простір поруч з нею для посуду або продуктів.\nПодвійна мийка - це дуже зручно\nЦілісна мийка робиться за допомогою спеціальної штампування з одного аркуша стали. До недоліків цілісних мийок раніше ставилася зайва гучність і невелика глибина чаші, проте зараз виробники вже знайшли спосіб робити раковини до 25 см глибиною. А проблему шуму знімає спеціальна звукопоглинаюча підкладка, яка кріпиться до нижньої сторони раковини.\nЩоб вона завжди була блискучою, її необхідно мити після використання, а потім витирати насухо.\nРаз в два дня раковину бажано вимити з м'яким миючим засобом і протерти рослинним маслом, яке допоможе зберегти потрібний блиск стали.\nТак як сталь чутлива до подряпин, не можна чистити мийку гострими предметами: цвяхами, напилками, жорсткими металевими мочалками.\nНебажано використовувати агресивні миючі засоби, кислоти, лугу, відбілювачі або абразивні засоби - вони не завдадуть непоправної шкоди, однак раковина може втратити свій блиск.\nЩоб очистити нержавійку від сильного забруднення, досить наповнити мийку водою з оцтом (4:1) з 2 годину, а потім вимити губкою і миючим засобом.\nКухонні мийки розрізняються за способом установки. Накладні раковини кріпляться на стільницю зверху і фіксуються бортиками. Тому тумба для них може зовсім не мати стільниці.\nВрізні раковини монтуються прямо в стільницю. Це виглядає красиво, однак установка кутовий мийки на кухні вимагає точності і навички в подібній роботі.\nПорівняно новий спосіб установки мийки - підстольний, коли раковина міцно кріпиться під стільницю, будучи як би її продовженням. Крім відмінного дизайну, така мийка в кутку не захаращує стільницю зайвими конструкціями, що збільшує робочу поверхню на кухонних столах. Однак щоб правильно і надійно з'єднати мийку зі стільницею, краще запросити професіонала виконати монтаж.\nнемає, к сожалению пока ничего не продаем


Фахівці розповіли, як змусити себе прокидатись раніше\nОбществоwworld.com.ua23 апреля 2020\nРанній підйом має численні переваги. Ви маєте більше часу для виконання завдань, стаєте продуктивнішими та креативнішими, пише Жіночий світ. Ці додаткові кілька годин дають вам більше часу для самоаналізу та планування дня, а також дозволяють вам без поспіху зібратись та поснідати, а не перехоплювати щось на ходу по дорозі на роботу. Також ви можете виявити, що маєте час для фізичних вправ, якщо давно планували ними зайнятись, але не знаходили їм місця в своєму тісному графіку.\nНайефективніший спосіб почати прокидатись рано – робити це поступово. 1-3 дні прокидайтесь на 15 хвилин раніше, ніж звикли, потім встаньте ще на 15 хвилин раніше. Якщо ви звикли прокидатись о 8.00, то спробуйте кілька днів вставати о 7.45, потім о 7.30 і так далі. Це значно простіше, ніж одразу встати о 6.00.\nЯкщо ви намагались прокидатись раніше, але рука все одно переставляє сигнал будильника на 5 хвилин пізніше, скористайтесь такими прийомами:\nПідготуйтесь до більш раннього прокидання. Покладіть будильник чи телефон на відстані від ліжка. Якщо ви не можете втриматись, щоб не перемкнути сигнал будильника, то виставте більш ранній час, що поспавши “ще 5 хвилин”, ви все одно прокинулись раніше, ніж звичайно.\nСтворіть психологічно сприятливу обстановку – почитайте книги або подивіться в мережі ролики про користь раннього прокидання, щоб усвідомити важливість свого завдання та знайти натхнення.\nПризначте на ранок завдання, яке насправді вам подобається і якого ви чекатимете з нетерпінням. Це може бути що завгодно – читання книги, поливання рослин, йога, тощо. У вас повинна бути мотивація, щоб рано прокидатись, ви маєте встати з ліжка у піднесеному настрої.\nВізьміть на себе відповідальність. Дайте комусь обіцянку передзвонити або відправити листа рано вранці чи просто скажіть дитині, що пограєте з нею у щось.\nДобре висипайтесь. Якщо ви не отримуєте якісного відпочинку вночі, то ранній підйом – справжня каторга. Лягайте спати раніше та дотримуйтесь гігієни сну. Відмовтесь від використання смартфону та комп’ютера за годину до сну, краще почитайте звичайну паперову книгу чи журнал. Тільки так ваш організм зможе відпочити та відновитись.\nДотримуйтесь нової звички. Коли ви звикнете прокидатись рано, не давайте собі послаблень. Просто щодня прокидайтесь в один і той самий час, наче ви ще навчаєтесь у школі і поспішаєте на перший урок.


"Батьківщина" наполягає на громадському обговоренні держбюджету-2015 (відео) » Газета "Вечерние Вести"\n"Батьківщина" наполягає на громадському обговоренні держбюджету-2015 (відео)\n962 0 16.12.2014, 14:35 | Новости, Политика\nФракція "Батьківщина" наполягає на проведенні громадських слухань щодо обговорення проекту Державного бюджету на 2015 рік.\nПро це заявив народний депутат, член фракції "Батьківщина" Ігор Луценко на спільній прес-конференції з Олександрою Кужель та Іваном Крульком.\n"Зараз у нас є шанс реально продемонструвати, яким чином ми втілюємо нову якість політики. Нова якість політики стосовно бюджету, як найбільш важливого для держави економічного документу, в даному випадку може бути забезпечена лише за умови участі громадськості в цьому процесі", - наголосив Луценко.\nЗа його словами, "Батьківщина" наполягає на новому алгоритмі побудови бюджету - на інституціональному залученні громадськості до його обговорення через громадські слухання.\nЛуценко зазначив, що громадські слухання щодо Держбюджету мають відбутися у четвер у стінах Верховної Ради.\n"В умовах постреволюційної ситуації у країні, ситуації війни та в умовах роботи нового уряду без допомоги громадськості тут не обійтися", - сказав народний депутат.\nВодночас член фракції "Батьківщина" Олександра Кужель заявила про готовність фракції працювати над Держбюджетом цілодобово.\nВона зазначила, що "Батьківщина" постійно проводить консультації з громадськістю та підприємницькими колами по всій Україні: "Всіх дуже турбує три речі: перше - це зрив строків (ухвалення бюджету, - ред.); друге - закритість процесу та відсутність пропозицій тих реформ, які очікує суспільство від нового уряду; третє - відсутність філософії бюджету: або ці реформи будуть спрямовані на розвиток, чи це буде бюджет проїдання".\nЗа словами Кужель, фракція "Батьківщина" пропонує уряду при підготовці проекту держбюджету врахувати пропозиції, зокрема:\n- державний бюджет на 2015 рік має мати чітку філософію розвитку країни;\n- чітке визначення податкових змін;\n- чітке формулювання у бюджеті методів боротьби з корупційними та тіньовими схемами у сфері державних закупівель, на митниці, у фіскальній службі тощо.\nТакож, за словами народного депутат, фракція "Батьківщина" нагадує уряду про існування офшорних зон - "це та діра, через яку витікають страшенні кошти з країни".\nКрім того, Олександра Кужель наголосила на обов'язковій необхідності врахування положень коаліційної угоди у проекті Держбюджету-2015: "Має бути обов'язково передбачена децентралізація бюджету на користь територіальних громад".\nБюджет, за її словами, також має дати чітку відповідь на пріоритети: соціальна, економічна та гуманітарна політика і те як ця політика буде відображена для окупованих територій.\nКужель нагадала, що лідер "Батьківщини" Юлія Тимошенко першою залучила до спільної роботи ініціативу "Реанімаційний пакет реформ" та наголосила на необхідності ухвалення всіх державних рішень лише за участі громадськості.\nУ свою чергу народний депутат від "Батьківщини", член Бюджетного комітету Іван Крулько додав, що фракція "Батьківщина" вимагає чіткого дотримання процедури і регламенту при розгляді закону про Державний бюджет.\n"Ми розуміємо, що всі строки розгляду цього закону порушені, але в той же час, перед розглядом проекту Держбюджету Уряд має подати до парламенту основні прогнози макропоказників та соціального розвитку країни на 2015 рік та на наступні три роки; до парламенту мають офіційно надійти законопроекти щодо змін до бюджетного та податкового Кодексів".\nОкрім того, Крулько звернув увагу на основну проблему проекту держбюджету, який був внесений до парламенту і відразу повернутий на доопрацювання до уряду: бюджет розрахований виходячи з курсу 13 гривень за долар, що не відповідає сьогоднішнім реаліям.\n"Ми готові без вихідних працювати над законом про держбюджет. Водночас, не може бути ситуацій, щоб під виглядом того, що у нас криза та війна, цей бюджет буде прийматися з вечора на ранок - у обговоренні має взяти участь громадськість!" - підкреслив він.


Символічний енцефаліт: а що Росія вбила Гоголя - - Україна Молода\nГоловна > Культура > Символічний енцефаліт: а що Росія вбила Гоголя\nСимволічний енцефаліт: а що Росія вбила Гоголя\nМасова свідомість українського електорату відверто шизофренічна. З одного боку, усі вірять в теорію змови й паранормальні явища, а з іншого — сахаються метафізики, як чорт ладану.\nОт вуду — це так, небезпечно; а що символіка здатна загрозити життю аж до погибелі — цього не може бути, бо не може бути ніколи.\nМоже. Було, є і буде.\nІ коли до телевізора пробирається знайома мармиза і просторікує про непов’язаність економіки та, скажімо, перейменувань вулиць — знайте: це або недоумок, або посіпака «русскава міра».\nУтім задля комфорту можна вважати недоумками усіх Великих. Лишимо обіч філософів, погляньмо на більш масову комунікацію — літературу.\nУ своїх вищих проявах уся вона — від Гомера і Шекспіра починаючи — про символи, котрі вбивають.\nДоля Гоголя — взагалі інтеґральний приклад.\nКоли Нобелівський лавреат Орхан Памук писав свою «Білу фортецю», він ніби скопіював в одному епізоді трагедію нашого письменника: «Почему я боюсь? Потому что столько дней писал на бумаге плохое!» (Белая крепость // Иностранная литература. 2004, №3).\nГоголь злякався власної спостережливості — витончені до символічної прозорості образи «Мертвих душ» здетонували шалену ура-патріотичну критику.\nПисьменник зрікся роману, що нині перебуває у світовому каноні: «Вся книга не більша за недоносок» (Микола Гоголь. Зібрання творів у семи томах. Том 6. Духовна проза. — К.: Наукова думка, 2011).\nДеякі арґументи самозахисту не менш блазенські, аніж подибуємо пізніше серед сталінських протоколів 1937-го: «Яка благородна наша російська порода, навіть і в шахрайстві» (там само).\nГоголь юродствував («о, як нам буває потрібний публічний, даний на очах у всіх, ляпас!») і лихоманно писав другий том, аби, «не змінивши нічого в державі, дати силу Росії здивувати весь світ» — такий був його план рокіровки символів.\nНе вийшло — опирався матеріал, сама Росія, котру письменник схарактеризував у «Мертвих душах» як «наводящее ужас движение».\nКатастрофа задуму описана самим автором: «Зовсім не слід говорити про високе й прекрасне, не показавши тут же ясно, як день, шляхів і доріг до нього для всякого.\nОстання обставина була мало й слабо розвинена в другому томі «Мертвих душ», а вона мала бути чи не головною; а тому він і спалений».\nДля малороса Гоголя Росія була не так реальність, як моральний символ — ніби комунізм для більшовиків.\nРосія справді символічне утворення. Але її природа протилежна середземноморській цивілізації: замість кінцевої мети — нескінченний рух, замість замкненого кола законів — недосяжний горизонт зусібіч; маса проти одиниці, охлос проти аристоса.\nМикола Васильович не міг у це вірити, не міг зрадити мрії про справедливого російсько-світового «білого царя».\nУ «Вибраних місцях із листування з друзями» він дає поради уявно-ідеальним губернаторам.\nЦензура вилучила практично усю цю «програму реформ» (як її назвав Ю.Барабаш), починаючи з констатації загального стану справ: «Співвітчизники! Страшно! Завмирає від жаху душа».\nТепер, коли Гоголеву книжку видано без купюр, ясно видно: метою «редагування» була не так охорона «благомислія», як окарикатурення, дискредитація письменника — вкинути до інформаційного простору плітку: автор — несповна розуму.\nМети досягнуто: навіть тодішній інтелектуальний авторитет С.Аксаков гірко завважив по виході «Вибраних місць...»: «Найкраще, що можна сказати про неї — назвати Гоголя божевільним».\nРосійська символіка — справжній симулякр: де не колупни — брехня.\nКоли у світі система символів складалася у піраміду метафоричного знання, в Росії вона від початків слугувала для прикриття і виправдання.\nНе лише політологи, а й літературознавці добре знаються на механізмі, що його ретельно камуфлює Москва: «Характер буття в Росії визначає алогічне поєднання двох стратегій розвитку суспільства, які взаємо виключають одна одну — розгнуздане беззаконня і показна, картинна законність... Тим самим створюється різниця потенціалів, яка дає можливість не чекати припливних хвиль страху, а планомірно нагнітати їх» (О.Г.Ковальчук. Гоголь: буття і страх. — Ніжин: Ніжинський державний педагогічний університет, 2002).\nРосія ніколи й нікому не дарувала підваження власної символіки.\nХто намагався сказати «король голий!» — сам собі виносив смертний вирок.\nМільйони «контрреволюціонерів» та «націоналістів», що зазіхали на символічну недоторканність, — вбито або перетворено на «таборовий пил».\nЕміграція не рятувала: Петлюра, Троцький, Бандера, Литвиненко.\nОсіб зі складнішою духовною конституцією, письменників — підштовхували до самогубства: Маяковський, Єсенін, Хвильовий, Тютюнник.\nГоголь — перший у цьому ряді. Російська семантика заганяла його у глухий кут, починаючи з вірнопідданого переписування «Тараса Бульби». Якийсь час рятувався витворенням утопій (продовження «Мертвих душ» та «Вибрані місця із листування з друзями»).\nЧорна безодня нечистої символіки — «російська душа» — чимдалі невідпорно затягувала його, мов паща дракона.\n«Митець все глибше заходить у зону страху, осердям якого є жах, спровокований непотрібністю», — описує О.Ковальчук цілковиту поразку Гоголя у двобої з облудними символами.\nПаралізований жахом від зіткнення з осердям «русскава міра», письменник припиняє жити.\nДоля Гоголя — історіософська та семіотична притча. Кремлядь ніяк знищити, коли не чіпати її метафізики.\nІснує чимало переконливих реалістичних пояснень розвалу Радянського Союзу.\nТа коли б не маразматичне виродження правлячої верстви, що полишила без догляду символічну грибницю, імперія зла не опинилася б, либонь, у нокдауні.\nНаймолодший, Горбачов, сіпнувся був порятувати наріжний символ — «величественное слово «партия» (В.Маяковський), — та було запізно: символічний каркас струхлявів, часу на ремонт не було, будівля вже валилася.\nДесять років у Росії тривав карнавал ряджених — Собакєвіча-Ноздрьова-Манілова.\nТа ось прийшов мутант Чічікова й капітана Копєйкіна — і почалася екстрена реставрація символічного фундаменту.\nСпочатку стратегічне «євразійство» — «кажуть «євразійське», щоб не казати — татаро-монгольське», — значить Дмитро Корчинський (Сяючий шлях. — К.: Самміт-Книга, 2016). Слідом — тактичний «русскій мір», програма активації паразитарної п’ятої колони.\nКоли вже, за Достоєвським, російська ментальність — це «паразитство в ряду народов» (Бесы. — К.: Борисфен, 1994), то що казати про окупаційний спосіб життя і «думання» тамтих заброд в Україні?\nБезстороння статистика перепису населення свідчить: на адміністративних територіях, де кожний п’ятий — росіянин, там деґрадація у бік татаро-монгольських ідеалів стає майже незворотною.\n«Соціологами зауважено, що до «помаранчевої» половини України належать усі області, де етнічно українське населення складає понад 80 відсотків», — значить етносоціолог Олександр Грищенко.\nСхоже, нам навіть не візи потрібні, а наглухо закрити кордон з розплідником війни, та ще й добре подумати про запровадження такого воєнного інституту, як інтернування п’ятої колони.\nБез карантину чуми не подолати.\nО. Гриценко здійснив дослідження з прикметною назвою «Пам’ять місцевого виробництва.\nТрансформація символічного простору та історичної пам’яті в малих містах України» (К.: К.І.С., 2014) — вивчив семіотичний простір двох сусідніх черкаських містечок: давньої, з часів Київської Русі Звенигородки та суто радянського утворення Ватутіного, заснованого 1947-го «посьолка» при буровугільних розробках.\nЩодо останнього все очевидно: інфраструктурна слобода-барак для припливового населення. Відповідно тут від зародження сформувалася одновимірна колективна «філософія буття»: «Слобідське самоусвідомлення не є самодостатнім, воно — завжди «при» чомусь».\nЯк тепер кажуть — суцільна промосковська «вата». Наприкінці 1990-х промисловість згасла тут зовсім й населенню лишилося єдине — те, про що за їхньої молодості співалося з усіх репродукторів: «У нас, советских, собственная гордость!»\nМістечко потрапило до цивілізаційного глухого кута: «Інертне перебування в річищі радянського історичного метанаративу зберігає Ватутіному відчуття його «історичної місії», хай і вичерпаної, хоча й позбавляє його бачення зрозумілої історичної перспективи».\nСимволічна доля Звенигородки не така конечна, але хворобу запущено — далі нікуди.\nПерше, що зробили тут більшовики сто років тому, — перейменували вулиці.\nХто-хто, а вони добре розуміли, що від цього залежить чи не все — з економікою включно.\nМетафізичні мацаки міцно тримали містечко до останнього; люди все життя перебували в силовому полі терористичних знаків: назви центральних вулиць — Свердлова, Пролетарська, Комінтерну, Енгельса, Червоноармійська, Маркса.\nДехто від народження перебував у семіотичному рабстві, мешкаючи на вулиці Аварійній у селищі Аварійному.\nА декому «поталанило» жити на геть шизофренічному перехресті вулиць Леніна і Чорновола — по проголошенні Незалежності місцеві чиновники самомобілізувалися до підривної символічної діяльності.\nОсь іще один приклад їхньої успішної роботи: «Однією з перших у місті приватизовано книгарню «Кобзар».\nНевдовзі вона перетворилася на гастроном... Зворушливо, що при цьому гастроном-пивбар зберіг первісну назву «Кобзар».\nВодночас на офіційному сайті міськради в розділі «Хронологія» чи не головною подією означено «проїзд через Звенигородку російських послів, які прямували на Переяславську раду».\nАналізуючи цей символічний контент, де немає нічого ані про Визвольні змагання, ні про колективізацію (натомість є про Трипільські поселення, до яких Звенигородка зовсім не причетна), і далі дати 28.08.1991 взагалі (!) відсутня будь-яка інформація, О.Гриценко доходить висновку щодо духовного вектора місцевих громадян: «Демократичні цінності не посідають у їхньому світогляді чільного місця».\nЩо дивуватися, коли «директор місцевого ПТУ забрав знесену статую Лєніна, почистив, наново побілив і встановив її на подвір’ї ввіреного освітнього закладу».\nУ довгостроковому соціальному вимірі — це небезпечніше, аніж педофілія.\nЗгадуваний на початку Орхан Памук писав про дбайливо змащуваний кожним імперським режимом механізм символічної агресії, «о бессовестных людях, которые, пока хорошие люди дремали, побеждали их и подчиняли своему порядку благодаря своему оружию, разным приспособлениям, а также своим сказкам».\nМи чверть століття борсаємося у «маємо те, що маємо» не так через недолугість своїх правителів, як через оці московські казки.\nБільше за те: самих керманичів-поплавків історична перспектива не звіяла лишень тому, що їх тримали якорі російських символів — в тому числі й вулиці імені радянських гітлерів-гіммлерів-ґеббельсів.\n«Лєнінопад» забарився на двадцять п’ять років, а він був так само необхідний, як «гітлєропад» у Німеччині 1945-го, — там цю ґанґрену, не зволікаючи, ампутували союзники.\nА повзуча колаборація українських владних еліт з московською метафізикою обійшлася нашим громадянам тотальним зубожінням та тисячами смертей на Донбасі.\nНарешті ввели квоти на ефірне «рускоязичіє, дуже поширену, як дворняги, породу плебейства» (Є.Пашковський). Добре, нехай хоч так.\nБо «по-взрослому» годилося б інтернувати усе російське цвенькання до ефірної резервації, а російськомовні газети й журнали продавати винятково у закритих, без вітрин, лавках, пакуючи їх у непроникно-чорні пакети — як порнографію в Європі.\n«Якщо позбудемося духовної окупації, то питання перемоги над Москвою — це лише питання часу і подвигу» (Борис Гуменюк. Блокпост. — К.: Академія, 2016).


Найманці "Вагнера": непрофесійні смертники, що приречені вмирати за безцінь (відео) | Defense Express\nНайманці "Вагнера": непрофесійні смертники, що приречені вмирати за безцінь (відео)\nНові подробиці про російську проксі-"армію"\nРФ не визнає існування підрозділу "Вагнер", бо так зручніще замилювати очі світу...\n05 травня 2021, 21:45\n"Приватна військова компанія Вагнера" в Росії поза законом. Про неї там воліють не згадувати. Але саме з Кремля починається брудний слід, що тягнеться за найманцями -"вагнерівцями".\nУ бойовиків даного підрозділу немає абсолютно ніякого правового статусу. За міжнародним законодавством вони проходять як найманці, що заборонено в більшості цивілізованих країн світу.\nТакі проксі-армії та приватні військові компанії є ідеальним рішенням для тих, кому зручно воювати чужими руками й платити за це якомога менше. Такі найманці вартують набагато дешевше, ніж регулярні армії та зменшують політичні ризики. Саме тому Кремль зробив особливу ставку на "Группу Вагнера".\n"Росія продовжує грати ключову роль у Лівії, здійснюючі поставки та обладнання для групи Вагнера", - у 2020 році заявив генерал морської піхоти США Бредфорд Герінг, директор з операцій AFRICOM. "Тип і кількість техніки демонструють наміри до стійких наступальних бойових дій, а не гуманітарну допомогу, і вказує, що міністерство оборони Росії підтримує ці операції", - заявив тоді Герінг. На фото американські військові ідентифікували бронеавтомобілі "Тигр", ЗРПК "Панцир-С1", військово-транспортні літаки Іл-76 і фронтові бомбардувальники Су-24.\nПроте всупереч поширеній думці про професіоналізм бійців приватної військової компанії Вагнер, факти свідчать про протилежне: практично кожне серйозне завдання, за яке вони бралися, було бездарно провалено.\nПро це розповідається у фільмі про діяльність російських найманців з ПВК "Вагнер", який днями був оприлюднений білоруською блогеркою.\nПВК Вагнера виросла, як вважається, з військової компанії "Слов'янський корпус", яка виконувала бойові завдання у Сирії ще в 2013 році. У "Слов'янському корпусі" свого часу перебував і майбутній керівник ПВК - Дмитро Уткін, позивний "Вагнер".\nСтворенням ПВК "Вагнер" Уткін зайнявся після звільнення з посади командира 700-го окремого загону спецназу 2-ї окремої бригади спеціального призначення ГРУ. З червня 2017 року Уткін знаходиться під санкціями США, в списку американського Мінфіну зазначено: "Пов'язаний з приватною військовою компанією Вагнера".\nЄвген Пригожин (ліворуч) дивує Володимира Путіна стравами. Але криваві справи - за лаштунками...\nОдними з джерел фінансування ПВК в ЗМІ називаються секретні статті витрат міноборони РФ, а також бізнесмена Євгена Пригожина, наближеного до президента Росії Володимира Путіна. Його ще називають "кухарем Путіна". Євген Пригожин брав участь у декількох тендерах задля забезпечення утримання бази групи Вагнера.\n"Група Вагнера", за численними свідченнями, проходила навчання на військовій базі поблизу хутора Молькіно у Краснодарському краї, що межує з 10-ю окремою бригадою спецназу ГРУ ЗС РФ (в/ч 51532).\nБійці ПВК Вагнера набували досвіду у бойових діях на території України, на Донбасі - свідчення були зафіксовані українськими спецслужбами у травні 2014 року.\nБійці "Вагнера" гинули на Донбасі, у Сирії, Лівії, Судані та інших країнах. Набір найманців, судячи з інформації про загиблих, йшов по всій Росії. Дуже багато з вбитих у Сирії раніше мали досвід ведення бойових дій на сході України. Це підтверджують як родичі, так і знайомі загиблих найманців.\nВсе, що залишилось від потерпілого у Лівії катастрофу гелікоптера з найманцями ПВК "Вагнер"\nПерші свідчення про діяльність ПВК Вагнера на Донбасі були зафіксовані українськими спецслужбами у травні 2014 року. У жовтні 2017 року було заявлено про причетність "вагнеровцев" до знищення військово-транспортного Іл-76 на сході України у червні 2014 року, штурму Донецького аеропорту і бойових діях під Дебальцеве.\nНаприклад, у Дебальцевому під час сутички з українськими військовими, вагнерівців повністю розбили і вони були вимушені відступати.\nОтримавши бойове хрещення на Сході України, вагнерівці почали активно брати участь і в інших конфліктах.\nОтримавши бойове хрещення на Сході України, вагнерівці почали активно брати участь і в інших конфліктах. Проте якщо у польових засадах найманцям Уткіна завдання давалися добре, то в справжніх бойових операціях вагнерівці зазнавали великих втрат та провалили не одну місію.\n"Вагнерівці" зазнали великих втрат та провалили не одну місію\nТак, широко відома одна з провальних кампаній у Сирії, де підрозділи армії США розбили "вагнерівців" вщент у лютому 2018 року. "Вагнерівці" втратили десятки бійців. Опісля їх очікує цілий ряд невдач: сутички в Північному Мозамбіку, Судані, Лівії.\nТак, в Судані вони доклали зусиль, щоб не допустити розпаду режиму Омара Аль-Башира і це співвідносилося зі спробами Пригожина отримати доступ до корисних копалин Судану. Завдяки прокремлівській орієнтації Омара Аль-Башира вагнерівцям,втім вдалося отримати доступ до родовищ, проте це вартувало їм значної кількості втрачених життів своїх бійців.\nМісії "Вагнеровців" зазвичай не вдається втаємничити\nВашингтон не раз звинувачував Росію у використанні найманців Вагнера на території Сирії, Лівіїі тощо.\nТак, у доповіді експертів Вашингтонського інституту близькосхідної політики на цю тему говориться, що "тенденція все частіше використовувати ПВК як інструмент зовнішньої політики є відмінною рисою стратегії Путіна. Заплутана мережа субпідрядників не дозволяє провести чітке розмежування між військовими і цивільними силами, і ПВК діють поза правовим полем".\nРосійські найманці ПВК "Вагнер" тікають з лівійського міста Тархуна, 2020 рік\nРФ не визнає існування підрозділу "Вагнер", але брудний слід, який тягнеться за вагнерівцями, настільки помітний, що приховати його просто неможливо.\nЗ цього відеофільму можна зробити висновки: вагнерівці — це просто непрофесійні смертники, яких за наказом Російської Федерації не шкода відправляти виконувати брудну справу і вмирати за безцінь.\nАртемій Зінченко, для Defense Express\nТЕГИ ВійнаВійськова аналітикаЗброя та боєприпаси


Як дістатися до Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. в Świdnik з Автобус, Електричка або Тролейбус | Moovit\nЯк дістатися до Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. в Świdnik з Автобус, Електричка або Тролейбус?\nНапрямки до Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. (Świdnik) громадським транспортом\nЦі транспортні лінії містять маршрути, які проходять поруч із Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A.\nЯк дістатися до Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. за допомогою Автобус?\nВід Carte Dor Cafe, Lublin\nЯк дістатися до Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. за допомогою Електричка?\nЯкі Автобус лінії зупиняються біля Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A.?\nЦі Автобус лінії зупиняються поблизу Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A.: 5, 55.\nЯкі Електричка лінії зупиняються біля Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A.?\nЦі Електричка лінії зупиняються поблизу Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A.: LUB↔CHE.\nПоїздка транспортом до місця Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. в місті Świdnik\nВас цікавить те, як дістатися до Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. в Świdnik, Польща? Moovit допоможе вам знайти оптимальний шлях до Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. і запропонує покрокові вказівки щодо подорожі туди з найближчої зупинки громадського транспорту.\nMoovit відкриває для вас доступ до безкоштовних карт і в режимі реального часу надає вказівки щодо навігації по місту. Переглядайте розклади, маршрути, графіки руху і дізнавайтесь в режимі реального часу як довго триватиме поїздка до Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A..\nДо Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. можна дістатися за допомогою Автобус, Електричка або Тролейбус. Ось лінії і маршрути, які мають зупинки неподалік - Автобус: 5, 55 Електричка: LUB↔CHE\nВам потрібен альтернативний маршрут щоб дістатися до пункту призначення раніше? Moovit допоможе його знайти. За допомогою додатку Moovit або нашого веб-сайту отримати вказівки щодо подорожі до Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. та з нього надзвичайно просто.\nМи можемо зробити подорож до Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. простішою, саме з цієї причини більше 930 мільйонів користувачів, в тому числі пасажири в Świdnik, довіряють Moovit як найкращому додатку міського громадського транспорту. Вам не потрібно завантажувати окремий автобусний або залізничний додаток, Moovit - це єдиний багатофункціональний додаток громадського транспорту, який завжди стане вам в нагоді під час пошуку оптимального за часом автобусу або потягу.\nВизначни пам'ятки поблизу Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A. у Świdnik\nПростішедістатися до місця «Lubelska Agencja Ochrony Środowiska S.A.» за допомогою програми!


Методи генетичних досліджень. Сучасні методи молекулярної генетики - Підручник з Біології. 9 клас. Задорожний - Нова програма\n36. Методи генетичних досліджень. Сучасні методи молекулярної генетики\nМолекулярно-генетичні методи працюють переважно з молекулами ДНК і білків. Ці молекули не такі мінливі, як морфологічні ознаки. Крім того, інтерпретація в порівнянні морфологічних ознак може бути значно більшою. Наприклад, можна сперечатися, яка з морфологічних ознак є більш важливою — форма вуха чи довжина рогів. А от із важливістю рибосомальної PHK суперечок не виникає.


Ubuntu - блог: Asus Eee PC: перші враження\nОпубліковано Oleh Korkh о 22:11\nYarema 8 червня 2008 р. о 00:47\nЯк на рахунок блютус?\nbum 8 червня 2008 р. о 07:11\nВмонтованого bluetooth в eee pc немає. У мене є usb dongle, я його і зі своїм десктопом використовую, і якщо потрібно, підключаю до eee pc.\njin 9 червня 2008 р. о 15:14\nдякую за інфо... не знав, що фокстрот почав продавати такі залізячки. Слухай, розкажи будь-ласка, скільки орієнтовно потягнула покупка, та наскільки вистачає батарейки при невеликому навантаженні на процесор і використанні Wi-Fi?\nbum 9 червня 2008 р. о 21:00\nВраховуючи те, що у мене була картка на знижку 3%, то вийшло 2230грн. Акумулятора вистачає майже на 2,5 години.\njin 10 червня 2008 р. о 07:37\nАкумулятора вистачає майже на 2,5 години.\nце з практики, чи з документації? бо мій досвід підказує, що про час роботи від акумуляторів виробники дещо "перебільшують" у рекламних матеріалах. Цікаво все-таки побачити 9" модель, 7" - воно якось дрібно дуже (хоча значно приємніше у переносці :))\nbum 10 червня 2008 р. о 14:34\nНі, це цілком реальний час з практики. Але без WiFi. Ще потрібно сказати, що дуже швидко розряджає акумулятор зовнішній usb-hdd. Ну, а якщо просто тексти набирати, або лазити по інтернету через gprs, то час цілком реальний.\nYarema 12 червня 2008 р. о 21:17\nА що каже Фокстрот про такі машинки, але з Лінуксом на борту?\nbum 13 червня 2008 р. о 21:15\nЩодо версії з Linux я поки нічого не чув. Я звичайно висловив продавцям своє "фе" на WinXP, але вирішив не перйматися, а просто мовчки перевстановити систему.\nДо речі, чув, що Eee з'явився у продажі такожі і в city.com'і. Сам не заходив, бо їх магазин знаходиться не зовсім з руки, але кажуть, що й у них вже продається.\njin 17 червня 2008 р. о 10:29\nКрім Фокситроту і сітікому бачив таку машинку і у Ельдоорадо. Жаль, що у нас лише віндова машинка продається.\nBum, можеш описати (окремим постом) процес встановлення ОС на eeepc? я поки не бачу, з чого, крім мережі можна ставити ОС на цій машинці.\nbum 17 червня 2008 р. о 19:18\nО, з встановленням ОС це було щось. Справа у тому, що у мене вдома немає WiFi, а підключитися до кабеля не вдалося. Не знаю, що там мій провайдер накрутив але навіть змінивши MAC мене все одно викидало з мережі. Тому я все необхідне завантажував на десктопі, а потім флешкою перекидав на Eee.\nВзагалі, там не так вже й складно. Існує скрипт який все робить сам, але якщо на ноуті немає мережі, то доведеться проробляти все те, що там прописано вручну.\njin 20 червня 2008 р. о 14:52\nну от - майже готовий матеріал для чудового допису :)\njin 30 червня 2008 р. о 08:46\nСходу я бачу один із варіантів -\nhref="http://novostavskiy.kiev.ua/?p=174">перенести LiveCD на Live Flash\nDrive, загрузитись із цієї флешки і поставити систему штатним способом.\nНе знаю правда чи усе зразу працюватиме - можливо які "ядрьоні модулі"\nдоведеться). Що б я ще зробив - /tmp та /var/log змонтував\nяк tmpfs, попередньо збільшивши обсяг пам'яті. Що до речі там із\nпридатністю до апгрейду? Скільки і яких модулів пам'яті, чи є взагалі (і\nвільні) minipci... pcmci я так розумію немає взагалі?\njin 30 червня 2008 р. о 08:48\nякщо сервіс blogger дозволяэ редагувати коментарі - відредагуй будь-ласка мій. Що редагувати - там зрозуміло :))\nbum 3 липня 2008 р. о 10:35\nНі, коментарі тут не редагуються, можна лише видаляти.\nСьогодні я опублікував статтю про встановлення Linux на Eee. Намагався описати якомога докладніше.\njin 5 липня 2008 р. о 10:55\nДякую, я так і подумав (стосовно методу встановлення)...\nЮра 5 липня 2008 р. о 16:39\nПрошу сприйняти мій коментар як чисто інформативний.\nЗаходьте, спілкуйтесь. Реєстрація необов'язкова і миттєва. ;)\nbum 6 липня 2008 р. о 17:19\nІдея безумовно корисна, зі свого боку додав посилання на цей сайт на своїй сторінці.\ntivasyk 10 липня 2008 р. о 16:36\n> Крім Фокситроту і сітікому бачив таку машинку і у Ельдоорадо. Жаль, що у нас лише віндова машинка продається.\nбачив у діавесті...\njin 11 липня 2008 р. о 09:04\nУ сітікомі уже "білі" (але теж віндові) по 1999 грн.\njin 26 вересня 2008 р. о 19:36\nякі враження від пристрою пісдя кількох місяців користування? не розчарувався? я собі планую Aspire One, з 9" монітором, 8GB SSD та Linux на борту\nbum 1 жовтня 2008 р. о 17:11\nВраження однозначно позитивні, не розчарувався. Тобто, свою ціну девайс виправдовує.\njin 1 жовтня 2008 р. о 22:10\nя від часу останнього коментаря купив собі Aspire One (верісю A110L, "молодшу", так як я і писав із SSD та Linux), покищо враження позитивні, єдиний серйозний недолік - дуже повільний SSD накопичувач (у віндовій версії замісь нього - звичайний 2.5" HDD). Ну і ще не визначився на чому залишусь - на стандартному лінпусі (на базі Fedora 8), чи на Ubuntu/Xbunty, у яких відчутно кразе із репозитаріяит ьа підтримкою комюніті\nbum 7 жовтня 2008 р. о 19:08\nНу, вітаю. А де купував і за скільки?\nSeny 21 листопада 2008 р. о 13:10\nя теж от думаю брати Asus EeePC чи все ж Acer Aspire One.\nНадибав відеоогляд сабжа http://www.pceee.net/2008/08/rozpokovka-i-pershe-vrazhennya-pro-eee-pc-900a/\nAlexandR_UA 2 серпня 2009 р. о 17:40\nВстановлення ОС на Acer Aspire One 110, ще лінк по темі, можливо, працює і на еееРС: опис тут


Сумське НВО до свого ювілею висадило кущі у формі цифри 120 | Соціальне Телебачення Сумщини\nСумське НВО до свого ювілею висадило кущі у формі цифри 120\n16:10 / 28 Квітня\nЦього року ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об’єднання» виповнюється 120 років. З цієї нагоди на підприємстві провели еко-акцію, що зібрала представників трудового колективу за корисною справою – висадженням різних дерев на всіх виробничих майданчиках, а також вічнозеленого самшиту поблизу заводської прохідної по вул. Металургів. Висаджували кущі не хаотично, а зі змістом – відповідно до кількості років підприємства.\nДля того, щоб створити нумерологічну ландшафтну композицію, знадобилося близько півтисячі саджанців самшиту. Його обрано невипадково. Це не тільки красива вічнозелена рослина, що символізує зростання і процвітання. Це одне з найдревніших декоративних насаджень, а ПАТ «Сумське НВО», як відомо, є одним із найстарших підприємств Сумщини.\nДана «зелена акція» зібрала представників різних поколінь сумських машинобудівників, незалежно від займаних посад. Приєднався до неї керівний склад підприємства, молодіжний актив та всі бажаючі заводчани.


19 вересня, 00:38 • Суспільство\nСвого часу найбільше було суперечок навколо шведської моделі протидії поширенню пандемії. Адже в той час, коли весь світ запроваджував жорсткі локдауни, аби стримати поширення зарази, шведи вирішили піти своїм шляхом. Країна відмовилася від масштабних обмежувальних заходів. Суворого карантину, як у багатьох інших країнах Європи, там не було запроваджено. Працювали заклади громадського харчування. Люди вільно гуляли в парках, діти бавилися на майданчиках, відвідувачі ресторанів вільно спілкувалися на терасах. Тобто шведи провадили фактично звичайний триб життя. Швецька влада запровадила лише мінімум заборон, здебільшого вдаючись до рекомендацій і покладаючись на свідомість своїх громадян.\nХтось захоплювався таким рішенням шведів, хтось гостро критикував їх. Коли ж прийшов час підбивати підсумки боротьби з пандемією, швецьке керівництво визнало, що таки переборщило зі зверхнім ставленням до карантину. Головний епідеміолог Швеції Андерс Теґнелл (Anders Tegnell) визнав, що його стратегія боротьби з COVID-19 призвела до занадто великої кількості смертей після того, як він переконав свою країну уникнути суворої ізоляції. «Якби ми зіткнулися з тією ж хворобою з тим же знанням, що і сьогодні, - я думаю, що наша відповідь була б десь посередині між тим, що зробила Швеція, і тим, що зробив інший світ», - визнав Теґнелл.\nХоча досі ніхто не ризикне дати чітку рекомендацію щодо того, наскільки суворим повинен бути нині карантин. Відмінність весняної ситуації з актуальною, осінньою, в тому, що в суперечку щодо обмежувальних заходів, окрім медиків-епідеміологів, котрі малювали схеми поширення хвороби, активно вступили економісти й соціологи, котрі будують свої моделі застережень перед рецесією. Що й зрозуміло - подальше дотримування локдавну ще сильніше поглибить економічне падіння, спричиняючи кризу не лише в господарці, а й у соціальній та й інших сферах людського життя.\nМи ніколи не дізнаємося, як би розвивалися події в Об'єднаному Королівстві, якби його уряд не дослухався до засторог видатного епідеміолога. Але ми точно знаємо, що сталося зі Швецією, котра пішла таки своїм шляхом. Ось уже середина вересня, а смертних випадків від COVID-19 там, згідно з даними Worldometers на ранок п'ятниці, 18 вересня, лише 5.864. Можливо, їх було б менше, якби Стокгольм таки вдався до локдавна, бо кількість смертей від COVID-19 у Швеції таки вшестеро перевищує показники Норвегії і Данії разом узятих. Утім, все ж те апокаліптичне пророцтво навіть близько не справдилося. І не факт, що більша смертність, ніж у сусідніх країнах, є лише наслідком незапровадження жорсткого карантину.\n«У повітрі кишать припущення і твердження про те, що буде, якщо зробити одне або не зробити іншого. Зараз нам потрібно наступне покоління даних, які складуть основу для обговорення, який тип політики можна вважати успішним, а який - невдалим», - резонно зазначає професор Тюбінгенського університету, макроекономіст Ґернот Мюллер (Gernot Müller).\nНещодавно данський економіст, професор Орхуського університету Крістіан Бйорнсков (Christian Bjørnskov) опублікував доволі цікаве дослідження, яке його група провела в 24 європейських країнах. Науковці намагалися встановити, наскільки суворість карантину в першій половині 2020 року в різних країнах вплинула на тамтешній рівень смертності. Враховуючи, що у методах підрахунку летальних випадків від COVID-19 існує досить суттєвий різнобій, науковці вирішили брати до уваги смертність загалом. Суворість карантину розраховували за 13-ма чинниками: від закриття шкіл, підприємств і кордонів - до стратегій збору аналізів у населення і відстеження контактів, а також заборони полишати домівки.\nГрупа Бйорнскова зауважила, що через два-три тижні після запровадження чи посилення карантину невеликий позитивний ефект все ж був. Але через чотири тижні він сходив нанівець. «Якщо порівняти країни на підставі введеного ними карантину, виявиться, що немає жодного зв'язку між тим, наскільки суворим він був і загальною смертністю після піку захворюваності», - розповів Бйорнсков.\nДо схожих висновків дійшла й група канадських та американських дослідників-медиків на чолі з професором Торонтського університету Ребейлом Чодрі (Rabail Chaudhry). Група аналізувала широкий спектр медичних і соціально-економічних даних із 50 країн Європи, Азії, Африки і Америки, щоби зрозуміти, що сформувало хід національних епідемій. «Урядові заходи - такі як закриття кордонів, повний карантин і більш інтенсивне тестування людей на COVID-19 - не корелюються зі значним скороченням кількості критичних випадків захворювання і загальною смертністю», - висновує Ребейл Чодрі.