Центр гематології та хіміотерапії гемобластозів | Підрозділи\nГоловна / Підрозділи клініки / Лікувальні / Центр гематології та хіміотерапії гемобластозів\nЦентр знаходиться в корпусі №3 на 7 поверсі. Центр розгорнутий на 15 ліжок.\nПоказання до госпіталізації в Центр гематології та іміотерапії:\nанемії різного ґенезу.\nдепресії гемопоезу: гіпопластичні анемії, агранулоцитоз.\nцитопенії неясного ґенезу.\nгострі та хронічні лейкемії.\nзлоякісні лімфоми, у т.ч. і лімфогранулематоз.\nпарапротеїнемічні гемобластози: мієломна хвороба і хвороба Вальденстрема.\nхронічні мієлопроліферативні захворювання: справжня поліцитемія, ідіопатичний мієлофіброз, есенціальна тромбоцитемія, хронічний мієлолейкоз.\nанемії хронічних захворювань (ендокринних, серцево-судинних, ревматичних, нефрологічних).\nз метою проведення диференційної діагностики і на етапі встановлення діагнозу.\nГоловні задачі Центру:\nнадання спеціалізованої висококваліфікованої діагностичної та лікувальної допомоги пацієнтам з захворюваннями системи крові.\nнадання консультативної допомоги лікарям інших структурних підрозділів з питань профілактики, діагностики та лікування пацієнтів з захворюваннями крові, кровотворних органів, злоякісними новоутвореннями лімфоїдної, кровотворної тканин.\nКерівник Центру гематології та хіміотерапії гемобластів : Михальська Лариса Василівна\nлікар-гематолог, терапевт вищої категорії.\nтелефон: (044) 259-60-02\nВ Центрі гематології та хіміотерапіх гемобластів лікувальний процес цілодобовий. Лікування проводиться по сучасним локальним протоколам КЛ «Феофанія», проколам МОЗ, протоколам Європейської та Американської гематологічної асоціації\nЗапис на консультацію: (044) 259-69-21.\nПост медичної сестри центру гематології:(044) 259-60-03\nСтарша медична cестра:\nБєлова Лілія Олександрівна.\nтелефон: (044) 259-63-30\nМедичний персонал Центру гематології та хіміотерапії гемобластів в своїй діяльності керується Положенням про Клінічну лікарню «Феофанію» ДУС та її структурні підрозділи, клінічними локальними протоколами, а також законодавством України.\nЗ метою сучасної та точної діагностики захворювань системи крові в стислі терміни можливо здійснити наступні методи дослідження:\nДля верифікації діагнозу захворювання системи крові широко використовуються новітні методи діагностики периферійної крові та кісткового мозку та лімфовузлів\nширока співпраця з науково-дослідними інститутами:\nІнститут Експерементальної онкології та радіобіології ім. Кавецького\nкафедра гематології та трансфузіології Київської академії післядипломної освіти\nінвазивні методи діагностики (використовуються можливості лікувально-діагностичних підрозділів лікарні):\nУЗД, КТ, МРТ, ПЕТ-КТ\nрадіоізотопні та рентгенологічні методи дослідження\nпри необхідності консультативний огляд пацієнтів лікарями суміжних спеціальностей:\nокуліст, невропатолог, кардіолог, нефролог, уролог, гінеколог\nВ лікуванні захворювань системи крові використовується:\nсучасні препарати для лікування анемій:\nтрансфузії компонентів крові: еритроцитарної маси, тромбоцитарної маси,плазми, кріопреципітату, які заготовлюються від донорів власного банку крові КЛ «Феофанія»\nшироко по показам використовуються методи еферентної терапії:\nплазмаферез, гемосорбція, гемодіаліз\nМИ не тільки надаємо надію на одужання,\nа втілюємо її в життя!!!


Вам варто знати симптоми запалення трійчастого нерва, щоб зуміти вчасно попередити можливі ускладнення. Дуже важливо в першу чергу виявити джерело роздратування. Тоді проблему можна буде вирішити дуже швидко. Якщо ж джерело не виявляється. То лікування дещо затягується. Знеболюючими препаратами можна лише зняти больовий синдром, але не можна усунути причину запалення.\nМожна уникнути прийому знеболюючих, якщо знайти причину невралгії. Для цього необхідно провести якісне обстеження. Курс лікування становить приблизно 3 місяці.\nДжерелом роздратування може бути запальний процес у придаткових пазухах або в носі, травма особи, травматичне видалення зубів, кісти верхньощелепних пазух, проблеми в області коренів зубів, а також запалення трійчастого нерва вірусами. Наприклад, герпес.\nСимптоми запалення трійчастого нерва бувають наступні:\nПриступи, які проявляються при жуванні, руху, дотику до особі або слизовій оболонці;\nТакож часто можуть виникати стріляючі болі в особі, що б’ють струмом;\nБолю в обличчі з’являються в якійсь певній частині обличчя, зазвичай з одного боку;\nПри запаленні чутливість шкіри на обличчі може бути підвищеною або зниженою.\nВсі ці симптоми виникають при пошкодженні мозкових центрів. А якщо ж пошкоджено лицьові гілки трійчастого нерва, то часто виникає монотонна біль в якійсь частині особи, оніміння або підвищення чутливості щелепи, губ, століття, крила носа тощо. Якщо проблема з-за зуба, то біль може збільшитися при жуванні або просто стисненні щелепи.\nХірургічне і нехірургічне лікування запалення сідничного нерва\nХвороба неврит ліктьового нерва та її лікування\nЧитайте: Папілома на язику : фото і лікування


Яке церковне свято 27 жовтня - що відзначають православні сьогодні — УНІАН\nСвята 3 хв. 25552\nЦерковне свято 27 жовтня / depositphotos.com\nПараскева жила в XI столітті, була слов'яно-сербського походження. Виховувалася в богобоязливій родині. Після промови, почутої в храмі, Параскева роздала все своє майно бідним, а сама вирушила до Єрусалиму. Звідти перебралася в Йорданську пустелю. Померла в глибокій старості, мощі її були знайдені безсмертними.\nУ цей день також відзначається народне свято 27 жовтня - Парасковія П'ятниця.\nПравославне свято 27 жовтня - день пам'яті мучеників Назарія, Гервасія, Протасія і Келсія\nЧитайте також27 жовтня 2021 - яке сьогодні свято, прикмети та іменинники, що сьогодні не можна робитиСвяті жили в I столітті і постраждали при імператорі Нероні. Назарій був християнином, роздавав милостиню бідним, допомагав людям знайти віру. За це його посадили в темницю, де він зустрів братів Гервасія і Протасія. Пізніше Назарія вигнали з міста, він поїхав до Франції, де жив у благочестивої господині. Виховав її сина Келсія в християнських звичаях, разом з ним проповідував.\nЇх обох спіймали, представили на суд імператору Нерону. Святих намагалися стратити, але ті залишалися неушкодженими. Тоді Назарій і Келсій вирушили в місто Медіолан, де знайшли Протасія і Гервасія. В кінці всіх четвертих стратили мечем за християнську віру.\nЯке сьогодні свято - день пам'яті преподобного Миколи Святоші\nНікола був сином Давида - чернігівського князя - і онуком Святослава Ярославовича. У язичництві його звали Святослав (Святоша - зменшувально-пестливе). Був одружений, ростив дітей, але в 1107 році залишив все і пішов в Києво-Печерську обитель, прийняв чернецтво з ім'ям Микола.\nНікола багато молився, важко працював, брати намагалася повернути його в світ, а лікарі говорили, що фізична праця небезпечна для здоров'я Ніколи. Святий стверджував, що Бог допомагає йому, і наклав на себе подвиг безмовності. Всі подарунки, які він отримував від рідних, святий роздавав бідним і жебракам або ж витрачав на покупку книг. Помер у 1143 році.\nПрикмети 27 жовтня\nна Параскеву сухо і немає бруду - дощів найближчим часом не буде;\nбрудно і дощитиме в цей день - до сніжної зими;\nзірки яскраво світять - наступного року буде хороший урожай.\nЗ давніх-давен на Русі в цей день діяла заборона на будь-які домашні жіночі справи. Не можна було прати, прибирати, шити і в'язати. Також не можна працювати на городі. Якщо порушити ці заборони, то можна накликати на себе серйозні проблеми зі здоров'ям.\nЩо можна робити 27 жовтня\nЗа старих часів дівчата молилися Параскеві про вдале заміжжя. Вони просили святу послати їм хорошого нареченого. Матері молилися про своїх дітей, бажаючи їм міцного здоров'я і вдалої долі.\nЯк і в будь-яке інше церковне свято, сьогодні не можна сумувати і сваритися, але і небажано занадто сильно веселитися. Найкраще провести цей день в спокої і умиротворенні.


Рубіжне: місто, в якому мер став, як ті граблі\nКоли отримуєш по лобі різними граблями – це досвід. Коли одними й тими самими – це діагноз. Хоча ґулі абсолютно однако...\nПолітика,  08-04-2021,  08:05\nКоли отримуєш по лобі різними граблями – це досвід. Коли одними й тими самими – це діагноз. Хоча ґулі абсолютно однакові! Своєрідними граблями для Рубіжного став мер Хортів, який другу свою каденцію почав з того ж самого, за що його погнали із посади міського голови у 2019 році\nДРУГЕ ПРИШЕСТЯ ЗНЕДОЛЕНОГО\nЩе якихось пів року тому активно обговорювалася тема, чи вірним було рішення створити в деяких містах Луганщини військово-цивільній адміністрації. Часу після місцевих виборів-2020 пройшло зовсім небагато, але обрана влада міста Рубіжного – єдиного з трьох крупних міст на вільній території області, де вибори відбулися, – всіма способами доводить, що краще, мабуть, було б мати ВЦА…\nЯкщо казати про кінець минулого року, особливих потрясінь від діяльності «новоспеченої» влади міста мешканці Рубіжного не відчули. Бо можновладцям ніколи було займатися справами міста: треба було правильно поділити портфелі, розставити «своїх» на ключові пости тощо. А ось з початку року поточного рубіжани, нарешті, зрозуміли, кого обрали собі на горе. Причому – вдруге.\nСергій Хортів. Коли він виграв вибори вперше, приємних вуху обіцянок давав багато. Наприклад – зменшити тариф на водопостачання. Замість цього жителі Рубіжного влітку 2018-го декілька днів взагалі сиділи без води у самісіньку спеку. В той час як місто регулярно вкидувало нечувані суми з міського бюджету на «допомогу» водоканалу, щоб погасити його борги за електроенергію.\nСаме в тi славетнi часи багатоквартирнi будинки мiста перевели на «обслуговування» в «Мунiципальний сервiс», бо так було вигiдно конкретним особам з числа «соратникiв» Хортiва. Внаслідок пертурбацiй квартплата зросла для рубiжан майже в 7 разiв, чого не скажеш про рiвень утримання житлового фонду.\nЗа тiєї ж каденцiї з подачi Хортiва почалася так звана децентралiзацiя мiського опалення. Довести справу до кiнця в мiського голови не вистачило чи то хисту, чи то бажання: люди декiлька рокiв мерзли у власних квартирах, чекаючи на встановлення пiльгової «автономки». Втрутитися й шукати кошти на виправлення ситуацiї довелось обласнiй владi. За цей управлiнський провал врештi-решт Хортiв i позбувся мерського крiсла.\nВтiм, маючи за плечима багаж сумнiвних досягнень, у кiнцi 2020-го Хортiв знову перемагає на виборах. Але цього разу – пiд «цукровими прапорами» команди Сергiя Шахова. Серед депутатiв мiської ради абсолютну бiльшiсть теж склали «вихованцi» партiї «Наш край». Їх назбирали звiдусiль по областi. Особливо з мiст, де обов’язки влади виконують вiйськово-цивiльнi адмiнiстрацiї.\nЗа мером Сергiй Шахов закрiпив «смотрящєго» Дмитра Конова, всадивши його в крiсло першого зама мiського голови.\n– Зрозумiло, що Хортiв став вдруге мером тiльки завдяки цукру, – подiлився з нами на умовах анонiмностi депутат iз групи «Нашого краю». – Бо рубiжани його взагалi не сприймають як порядного керiвника. Зрозумiйте: Хортiв – не мер, Хортiв – це дiагноз. Там, де вiн, – там безлад, бардак i розруха.\nЩО Ж МАЄ СЬОГОДНI РУБIЖНЕ?\nЗа три мiсяцi поточного року «цукрова команда» Хортiва-Конова вирiшила закрити в мiстi школу №6 і «кинути псу пiд хвiст» 16 мiльйонiв, що були витраченi на ремонт першого поверху мiської лiкарнi.\nУ школi №6 за нинiшнiми стандартами законодавства недостатньо учнiв. Але замiсть того, щоб розглянути варiанти її порятунку – наприклад, перетворити на дитячий садок-школу, – мiськрада вирiшила без жалю розпрощатися iз закладом освiти.\nРiшення прийняли вкрай оперативно. Ще б пак: економiя на утриманнi будiвлi школи величезна, одного опалення на 500 тисяч! Для такої кiлькостi вивiльнених бюджетних коштiв можна знайти цiкавiшi, нiж виховання дiтей, напрями «освоєння». А «цукровi» в цьому видi «спорту» – визнанi майстри.\nНа жаль, втручатися в господарську дiяльнiсть мiста обласна влада не має права. Тож законно вплинути на цю вiдверто нахабну ситуацiю iз закриттям школи № 6 не може. На вiдмiну вiд демаршу, який Хортiв iз товаришами вчинили довкола ремонту мiської лiкарнi.\nЧи як це ще назвати?\nМIНЯЙТЕ АБО ГРАБЛI, АБО НОГУ\nРеконструкцiя першого поверху терапевтичного корпусу за програмою Президента України «Велике будiвництво» ведеться з серпня. Для вiдкриття на базi лiкарнi вiддiлення екстреної медичної допомоги Рубiжанська мiська рада отримала 10 млн грн вiд держави. I з мiсцевого бюджету було видiлено 385,05 тис. грн на розробку проєктно-кошторисної документацiї. Ще на 6 мiльйонiв було придбане сучасне медичне обладнання. Це УЗI, рентгенологiчнi системи. За програмою Мiнiстерства охорони здоров’я також був придбаний комп’ютерний томограф на 64 зрiзи. Найближчим часом до лiкарнi надiйде й ангiограф.\nРемонтнi роботи були завершенi ще в груднi. Проте вiддiлення до цього часу порожніє, бо не була прокладена окрема лiнiя для живлення потужного медичного обладнання, передбачена проєктом.\n400 тис. грн замовник будiвництва – управлiння ЖКГ Рубiжанської мiськради – повернув до державного бюджету пiд соусом «економiї коштiв». Не здивуємось, що пiсля цього вiдповiдальнi особи пiдвищили собi премiю за сумлiнну працю. А швидше за все – справа у конфлiктi iнтересiв мiж «кланом» Шахова та обласним керiвництвом, яке стаханiвськi «махiнатори» будь-яким чином намагаються скомпрометувати в надiї дорватися до влади по всiй Луганщинi.\nУ будь-якому разi, у випадку з лiкарнею останнє слово – за головою ЛОДА. Тож 31 березня Сергiй Гайдай, особисто перевiривши виконання проєкту ремонту в КНП «Рубiжанська центральна мiська лiкарня», надав Рубiжанськiй мiськiй радi 10 днiв на завершення всiх робiт із ремонту приймального вiддiлення.\n– Я не приїхав вiдкривати вiддiлення. Це, скорiшк, перевiрка стану будiвельних робiт – вони зробленi. Є проблема з пiдключенням до електромереж, – прокоментував ситуацiю Сергiй Гайдай. – На чотирьох об’єктах, на яких ми контролювали хiд робiт, – усе нормально, у чому тут питання – не зрозумiло. Я почекаю тиждень, щоб пiдрядник та проєктант розв'язали питання iз замовником будiвництва – управлiнням ЖКГ Рубiжанської мiськради.\nВiн доручив керiвництву лiкарнi та пiдряднiй органiзацiї завершити всi роботи та пригрозив застосуванням адмiнiстративного впливу щодо винних у такiй ситуацiї, якщо «недоробки» не будуть усуненi.\nЯк там воно буде, подивимося згодом – оголошенi очiльником областi 10 днiв швидко сплинуть. Але жителям Рубiжного хотiлося б дати пораду, якщо можна, звичайно: не наступайте на однi й тi самі граблi однiєю i тiєю ж ногою. Вносiть в життя рiзноманiтнiсть: мiняйте або граблi, або ногу...


Коаліція вигадала собі назву та "правила поведінки" - Укрaїнa - TCH.ua\nКоаліція вигадала собі назву та "правила поведінки"\nУкрaїнa 11 грудня 2008, 10:30\nНова парламентська більшість буде називатися коаліцією "Національного розвитку, стабільності й порядку".\nЇї учасники погоджується повністю відмовитися від проведення перевиборів до Ради.\nЛитвин може згуртувати навколо себе нову більшість\nПро зміст коаліційної угоди, яку фракція БЮТ передала фракціям НУ-НС і блоку Литвина, пише газета "Комерсант-Україна".\nБЮТ пропонує коаліції підтримати програму уряду\nДокумент міститься на 13 сторінках та складається з двох частин. У першій задекларовані першочергові завдання (зокрема, ухвалення закону про парламентську опозицію), а також умова автоматично підтримувати програму діяльності уряду.\nДруга частина - "Регламент діяльності коаліції" - складається з шести розділів. Так, БЮТ пропонує вважати коаліцію за недійсну, якщо в ній менше 226 депутатів. Також проурядовий блок пропонує встановити новий лад узгодження і ухвалення законопроектів.\nЗокрема, "коаліція підтримує тільки ті законопроекти і ухвали, які минули узгодження в уряді або дістали схвалення ради коаліції". Втім, у наступному пункті вказано, що незгода фракції-учасника коаліції підтримати законопроект або інший проект рішення Верховної ради є фактичним використанням права вето.\nТакі рішення, за винятком законопроектів, внесених опозицією, спікер не має права виносити на розгляд парламенту.\nЯк повідомляє "Комерсант-Україна", вчора на закритому засіданні фракції депутати від НУ-НС розглядали цей документ. Попри те, що у них одразу виникло безліч питань, вони впевнені, що вже через чотири дні його підпишуть.\nЗа словами одного з присутніх на засіданні фракції НУ-НС, в ньому брав участь представник президента Петро Олійник, який повідомив, що Віктор Ющенко підтримує формування нової коаліції "з прозорими умовами її створення".\nНагадаємо, нова коаліція у парламенті була створена 9 грудня, коли депутати обрали новим спікером Володимира Литвина. Втім, її дієздатність досі викликає сумніви, адже за Литвина відмовились голосувати понад 30 членів НУ-НС (натомість його кандидатуру підтримали комуністи).\nСьогодні депутати планують розглянути низку антикризових законопроектів, питання про обрання і звільнення суддів, а також заслухати звіт керівництва Нацбанку про ситуацію у фінансовій сфері.\n© За матеріалами РБК-Україна , КоммерсантЪ-Україна / Н.Д.


Майяр не спить!: Консерваторія\nБула на занятті в консерваторії. Це щось близьке і водночас інше, ті ж самі образи, але звуки лунають не в середині, а ззовні. Чудове, радісне відчуття! Дякую Маркіяну Свято! :-)\nМаркіян - фортепіано :)\nДуша компанії, Андрій Андрійович :)\nОпубліковано ti-igra о 9/02/2009 01:16:00 пп\nМітки: малювати-відчувати, Музика в людях, нариси, sketchbook\nroxy 6 грудня 2009 р. о 13:19\nІринко, це Рокся С.:) Дуже цікавий блог і ще цікавіші роботи в ньому! це не для компліментів, чесно. Особливо чудесна в тебе графіка! і та, що в альбомі на "imgs.ru", і тут. але і багато акварельок і пастелей також дуже сподобалися.\nп.с. а Марка, і Андрійовича точно вловила))\nti-igra 7 грудня 2009 р. о 00:43\nПривіііт, Роксоланка! :)))) Так рада тобі!\nДуже приємно чути і радію від того, що ці малюнки не полишають байдужим. Дякую!\nНайважливіше для мене - відтворити стан, не тільки свій, а й того, кого я малюю :) То люди, природа, брати наші менші. Як каже мій викладач - коли ти когось малюєш, ти повинен його любити, інакше нічого не вийде :))) Повністю згодна! Без любові і радості, чи іноді суму ,чи іноді жартів не виходить.\nІще раз дякую, Сонечко! І Всім привіт величезний!


Геморагічний васкуліт - Флебологія - Медичний словник та медична термінологія (Медицина)\nГеморагічний васкуліт - одне з найпоширеніших геморагічних захворювань, в основі якого лежить множинний микротромбоваскулит, що вражає судини шкіри і внутрішніх органів. Хвороба нерідко зустрічається у дитячому віці серед дітей віком до 14 років відзначається з частотою 23-25 на 10 000.\nВ даний час доведено приналежність геморагічного васкуліту до імунокомплексний захворювань, при яких мікросудини піддаються асептичного запалення з більш або менш глибоким пошкодженням стінок, тромбірованіем і утворенням циркулюючих імунних комплексів (ЦВК).\nПричиною розвитку даної патології є утворення в крові циркулюючих імунних комплексів. Дані речовини осідають на внутрішній поверхні кровоносних судин, викликаючи тим самим їх пошкодження.\nПоразка судин циркулюючими імунними комплексами при геморагічному васкуліті не є специфічним. Його можуть спровокувати різні фактори: вірусні і бактеріальні (стрептококові) інфекції, щеплення, лікарська алергія, харчові продукти, паразитарні інвазії, холод. Перші прояви васкуліту і його загострення часто супроводжуються кропив'янкою та іншими алергічними висипами.\nПри геморагічному васкуліті можуть вражатися судини будь-якої галузі, у тому числі легень, мозку та його оболонок.\nШкірний синдром зустрічається найбільш часто. При ньому уражаються симетрично кінцівки, сідниці, рідше - тулуб. Виникає папульозно-геморагічна висипка, іноді з пухирями. Висипання однотипні, спочатку мають виразну запальну основу, у важких випадках ускладнюються центральними некрозами і покриваються кірочками, надовго залишають пігментацію. При натисканні елементи висипу не зникають.\nСуглобовий синдром часто виникає разом з шкірним або через декілька годин або днів після нього у вигляді болю різної інтенсивності у великих суглобах (колінних, ліктьових, тазостегнових). Через кілька днів біль проходить, але при новій хвилі висипань може виникнути знову. У ряді випадків суглобне поразка буває стійким і наполегливим, нагадує ревматоїдний поліартрит.\nАбдомінальний синдром частіше спостерігається у дитячому віці (у 54-72% хворих), приблизно у 1/3 він переважає в клінічній картині, в ряді випадків передує шкірних змін, що дуже ускладнює діагностику. Основна ознака - сильні болі в животі, постійні або переймоподібні, іноді настільки інтенсивні, що хворі не знаходять собі місця в ліжку і протягом багатьох годин кричать. Біль обумовлена крововиливами в стінку кишки. Ці крововиливи можуть поєднуватися з просочуванням кров'ю кишкової стінки та слизової оболонки, кровотечами з неї і з ділянок некрозу, кривавою блювотою, меленою (домішкою крові в калі) або свіжою кров'ю в калі, а також помилковими позивами з частим стільцем або, навпаки, з його затримкою. З самого початку визначаються лихоманка, більш чи менш виражений лейкоцитоз (збільшення кількості лейкоцитів у крові). При рясних кровотечах розвиваються колапс (непритомний стан) і гостра постгеморагічна анемія. У деяких випадках блювота призводить до великої втрати рідини і хлоридів. У коагулограмме визначаються гіпертромбоцітоз і гіперкоагуляція.\nУ значної частини хворих на абдомінальний синдром нетривалий і проходить самостійно через 2-3 дні. Періоди сильної болі можуть чергуватися з безболевыми проміжками, триваючими близько 1-3 ч. Це допомагає відрізнити абдомінальний синдром від гострих хірургічних захворювань органів черевної порожнини. Особливо важка така диференціювання у хворих без шкірно-суглобових проявів і з симптомами подразнення очеревини. Абдомінальний синдром частіше імітує гостру кишкову непрохідність (инвагинацию), апендицит, перекруты і кісти яєчника, прорив виразки кишечника.\nПорівняльна діагностика може викликати для лікаря певні складнощі - це пов'язано з тим, що сам геморагічний васкуліт може стати причиною всіх перерахованих хірургічних захворювань органів черевної порожнини. Так, наприклад, описано чимало випадків інвагінації (впровадження однієї ділянки кишки в інший) і непрохідності кишки у зв'язку зі здавленням або закриттям її просвіту гематомою (особливо у дітей молодше 2 років), некрозу кишки та її перфорації (утворення наскрізного дефекту), гострого апендициту та інших ускладнень, які вимагали хірургічного втручання. Труднощі диференціальної діагностики в подібній ситуації призводять до того, що частина хворих геморагічним васкулітом піддається необґрунтованим хірургічним втручанням.\nУ дорослих хворих на абдомінальний синдром спостерігається рідше та у більшості випадків не є підставою для діагностичної лапаротомії, рідко ускладнюється кишковою непрохідністю і перитонітом (запалення очеревини). В літньому\nвіці іноді спостерігається абдомінальний варіант хвороби з невизначеними і не завжди вираженими болями в животі і наполегливою кишковою кровотечею, джерело якого не вдається визначити. У пошуках злоякісного новоутворення, прихованої виразки кишки або кровоточить поліпа в подібних випадках нерідко йдуть на пробну лапаротомію і широкий огляд органів черевної порожнини. У літньому віці при геморагічному васкуліті така операція, що не дає ніяких відчутних результатів, закінчується, як правило, атонією (повною відсутністю тонусу) кишечника і динамічною кишковою непрохідністю, різким посиленням загальної інтоксикації, приєднанням серцево-судинної недостатності і смертю хворого. Між тим правильне розпізнавання у подібних випадках хвороби Шенлейна - Геноха або навіть проведення пробного курсу лікування цієї хвороби у діагностично неясних випадках дозволяє швидко купірувати всі симптоми і уникнути непоказанного і небезпечного хірургічного втручання.\nНирковий синдром виявляється у 1/8-1/2 частини хворих і частіше розвивається за типом гострого або хронічного гломерулонефриту - з мікро - або макрогематурією (кров у сечі), протеїнурією (від 0,33 до 30% білка в сечі). Артеріальна гіпертонія при цій формі патології нирок рідкісна. Можливий нефротичний синдром. Ураження нирок часто виникає не відразу, а через 1-4 тижні після початку захворювання. Ознаки нефриту можуть зберігатися лише кілька тижнів або місяців, але буває і затяжне або хронічний перебіг захворювання, що різко погіршує прогноз. У частини хворих швидко прогресує ураження нирок з виходом в уремія в перші 2 роки захворювання. В цілому ураження нирок - потенційно небезпечний прояв геморагічного васкуліту, у зв'язку з чим лікуючий лікар повинен дуже уважно стежити за складом сечі та функцією нирок на всьому протязі захворювання.\nЗначно рідше виявляється судинне ураження легень, що призводить іноді до розвитку смертельного легеневого кровотечі. Також у досить рідкісних випадках розвивається церебральна форма хвороби, що протікає з головними болями, менінгеальними симптомами (крововиливи в оболонки мозку), епілептиформними припадками (нагадують напади при епілепсії).\nЧасто відзначаються підвищення температури (спочатку до 38-39°С, потім субфебриальная, тобто нижче 38°С), невеликий і непостійний початковий лейкоцитоз, збільшення ШОЕ, підвищення вмісту глобулінів у сироватці, гіперфібриногенемія (збільшений вміст фібриногену в плазмі крові). Внаслідок крововтрати розвивається анемія.\nДіагноз геморагічного васкуліту ставлять на підставі клінічних даних, і він не вимагає додаткових досліджень для підтвердження. В аналізі периферичної крові виявляють різного ступеня вираженості лейкоцитоз, прискорення ШОЕ збільшена, нейтрофільоз (збільшення кількості нейтрофільних лейкоцитів), еозинофілію (збільшення кількості еозинофілів), тромбоцитоз (збільшення кількості тромбоцитів). Враховуючи часте ураження нирок, всім хворим необхідно систематично робити аналізи сечі. При наявності змін у сечі проводять дослідження для оцінки функціонального стану нирок. У зв'язку з тим що у 1/3 хворих може бути ДВЗ-синдром, доцільно регулярно підраховувати кількість тромбоцитів, а в період розпалу хвороби вивчити стан гемостазу хворого (час згортання венозної крові, стійкість до гепарину, рівень фібриногену і фібрину в крові).\nВеликі труднощі викликає своєчасна діагностика ускладнень абдомінального синдрому - апендициту, інвагінації, перфорації кишечнику і перитоніту. Такі діти потребують спільного спостереження педіатра і дитячого хірурга в динаміці.\nОбов'язковою умовою терапії є госпіталізація і дотримання постільного режиму не менше 3 тижнів, потім його поступово розширюють, оскільки можливі загострення пурпури, що пояснюється як ортостатична пурпура.\nСлід всіляко уникати охолодження і додаткової алергізації хворих харчовими продуктами і лікарськими препаратами. З раціону виключають какао, кава, шоколад, цитрусові, свіжі ягоди (суниця, полуниця) і страви з них, а також індивідуально нестерпні види їжі.\nСлід уникати застосування антибіотиків, сульфаніламідів і інших алергізуючих препаратів (у тому числі всіх вітамінів), здатних підтримувати геморагічний васкуліт або сприяти його загострення. Малоаллергизирующие антибіотики (цепорін, рифампіцин) призначають лише при фонових або супутніх гострих інфекційних захворюваннях (наприклад, крупозній пневмонії). Суглобовий синдром, збільшення температури тіла, лейкоцитоз і підвищення ШОЕ не є показанням для призначення антибіотиків та інших антибактеріальних препаратів, оскільки вони характеризуються імунним асептичним запаленням.\nВсім хворим з геморагічним васкулітом рекомендується призначення ентеросорбентів, наприклад активованого вугілля, холестираміну або поліфепан всередину. Крім того, призначаються шлункові краплі, протиалергічні препарати (антигістамінні), пантотенат кальцію, рутин, середні дози аскорбінової кислоти, застосовується і фітотерапія. При всьому цьому ефективність перерахованих вище препаратів у лікуванні даної патології залишається досить сумнівною.\nУ хворих з'являються болі в животі, які не проходять на тлі прийому шлункових крапель, вдаються до використання препаратів із знеболюючою дією, таких як но-шпа, баралгін.\nВиправданим вважається застосування дезагреганти, таких як курантил, пентоксифілін (трентал). Тривалість лікування становить 3 місяці. При середньотяжкому перебігу геморагічного васкуліту рекомендують застосовувати 2 дезагреганта, а при хронічному перебігу даної патології - додавати до терапії плаквинил (делагіл). Тривалість такої терапії може тривати до 1 року. Також рекомендується призначення препаратів з мембраностабілізуючою дією (вітаміни А, Е, димефосфон).\nВисока активність процесу з вираженим абдомінальним, шкірним та суглобовим синдромом є показанням до призначення поєднання наступних препаратів: преднізолон і гепарин. Ізольоване призначення преднізолону небезпечно, так як він сприяє підвищенню згортання крові, а схильність до розвитку ДВЗ-синдрому при цьому захворюванні є завжди (навіть якщо немає чітких ознак його наявності). Преднізолон призначають у дозі 1 мг/кг, а гепарин - 200-300 ОД/кг на добу, розділених на 4-6 введень, під шкіру живота. Якщо на фоні гепаринотерапії час згортання венозної крові продовжує залишатися укороченим (менше 8 хв), то дозу можна збільшити у 1,5 рази. Гепарин можна вводити 2 або 3 рази в день, так як це провокує розвиток внутрішньосудинних тромбів. Скасування гепарину повинна бути поступовою, але за рахунок зниження дози, а не зменшення кількості ін'єкцій. Іноді при бурхливій клінічній картині доводиться вдаватися до інфузійної терапії, і в цьому випадку можна досягти оптимального введення гепарину внутрішньовенно крапельно з рівномірним його надходженням в організм протягом доби.\nПри важкому перебігу, крім гепаринотерапії і глюкокортикоїдів, призначають 5-8 сеансів плазмаферезу. Перші три сеанси плазмаферезу проводять щодня, наступні - 1 раз на 3 дні. Як замісних препаратів застосовують свіжозаморожену плазму, розчини альбуміну, глюкози.\nМожливо поєднання пульс-терапії преднізолоном (15-20 мг/кг/добу протягом 3 днів) і плазмаферезу.\nУ хворих з підгострим нефритом або з бурхливим плином гломерулонефриту вдаються до сумісному призначення імунодепресантів (азатіоприн або циклофосфамід) з глюкокортикоїдами і гепарином, антиагрегантами (курантил). Цитостатики не слід призначати тільки у зв'язку з затяжним або хвилеподібним перебігом хвороби. Таким хворим рекомендується пройти обстеження на наявність гельмінтів, вогнищ інфекції, тобто шукати причину.\nПри правильному лікуванні найшвидше зазвичай усувається абдомінальний синдром, інтенсивність якого часто зменшується вже через кілька годин після внутрішньовенного введення гепарину. Найбільш наполегливо протікають прості (шкірно-суглобові) варіанти васкуліту. Періодична поява невеликої кількості елементів висипу на гомілках і стопах без іншої симптоматики взагалі часто не підлягає терапії. Іноді їх лікують локальними аплікаціями. Ці висипання безпечні і через деякий час проходять мимовільно.\nЄ дані про неодноразове виникнення загострення геморагічного васкуліту у зв'язку з психоемоційними навантаженнями, істеричним фоном, стресовими ситуаціями. Хворому забезпечують психологічний спокій, за потреби рекомендують седативні засоби та транквілізатори, що підвищує ефективність комплексної терапії.\nВ профілактиці загострень хвороби важливу роль відіграє попередження загострень хронічної інфекції, відмова від прийому антибіотиків та інших препаратів без вагомих показань (особливо небажаний прийом тетрациклінів, левоміцетину), виключення контакту з алергенами. Хворим протипоказані щеплення і проби з бактеріальними антигенами (наприклад, туберкулінові), оскільки вони нерідко викликають важкі рецидиви хвороби. Рецидиви можуть провокувати також охолодження, фізичні навантаження, порушення харчування, алкоголь.\nВважається, що 60% хворих геморагічним васкулітом одужують протягом місяця, а 95% - протягом року.\nХронічний нефрит розвивається у 1-2% хворих, які страждають цією патологією. Летальність при геморагічному васкуліті - близько 3% і навіть менше за рахунок форм з органними ускладненнями і випадків хронічного нефриту.\nЯкщо ураження нирок відсутня, діти перебувають на диспансерному обліку у дільничного педіатра протягом 5 років. Кожні півроку дитини показують стоматолога, оториноларинголога для своєчасної діагностики та лікування найбільш поширених вогнищ інфекції. Також регулярно досліджують кал на яйця гельмінтів. Не рідше ніж раз у квартал і після кожного перенесеного ГРЗ роблять аналізи сечі. Медичне звільнення від щеплень дають на 2 роки. Планова терапія не показана.\nКатегорія: Флебологія | Переглядів: 1291 | Рейтинг: 0.0/0


Корисні поради на всі випадки життя » Різне » Ціхлазоми Седжика\nЦя риба володіє великим витягнутим тілом з великою головою і наявністю товстих губ. Коли ціхлазоми Седжика досягає статевої зрілості, то її плавці стають гострими, а також доходять до самого хвоста. Жировий наріст, розташований на лобі у самців вважається статевим відзнакою. Він збільшується під час нересту. Ці види формуються пари на 9-10 місяці свого життя. Згодом вони відокремлюються від зграї, рідко розлучаються і зазвичай залишаються разом на протязі життя.\nЦіхлазоми Седжика - зміст\nЯкщо створити цим рибам правильні умови для життя, то вони доживають до 10 років. Цей вид вважається територіальної рибою. Вони можуть бути агресивні по відношенню до іншим рибам, якщо ті посягають на їх місце у водному світі. Ціхлазоми - велика обличчяна і правильний догляд за нею передбачає наявність великого акваріума - від 200 літрів. Його можна доповнити наявністю різних корчів, насипов, каміння і замків.\nВідповідним грунтом буде пісок, дрібний граніт, галька. Обов'язкова наявність рослин з жорсткими листям. Найбільш прийнятні параметри для утримання ціхлазоми: t води 22-28°С, рн - 68-78 dH - 10-19°. Не рідше, ніж раз в тиждень потрібно міняти воду і стежити за тим, щоб вона завжди була чистою і збагаченої киснем.\nЦіхлазоми досить витривала і може адаптуватися до перепадів температури, а також транспортування. Раціон харчування цієї риби - живий корм. В якості добавки доречним буде використання рослинних кормів. Ціхлазоми Седжика щодо миролюбна і її сумісність з іншими рибами можлива. Вони можуть бути великі чи дрібні. Краще, якщо це будуть представники їх роду. Головна умова - достатня наявність простору в акваріумі. В період нересту парі цихлид необхідно особливу увагу. Вони дуже дбайливі батьки і охороняють своє гніздо.


Війна і мода: як фешн-індустрія наближає перемогу | buduysvoe.com\nВійна і мода: як фешн-індустрія наближає перемогу\nНа перший погляд, мода і війна – речі несумісні. Коли ворожі ракети нищать рідну землю, мало хто замислюється про стильний вигляд. Проте мода все ж допомагає наблизити перемогу.\nРозповімо, як малий і середній бізнес, пов'язаний зі швацтвом, стає у пригоді військовим та як виживає зараз ця індустрія. Своїм досвідом поділилися засновники харківського бренду Vivid Store Владислав та Олександра Онопки.\nКомфортний, теплий, високотехнологічний одяг – одна з основ боєздатності армії. Воїна не повинні відволікати недоліки екіпіровки: кофта, в якій холодно, застібка, що тисне, завузький рукав, який заважає вправлятися зі зброєю. А ці тонкощі залежать від якості матеріалу та правильного, продуманого крою.\nМодна індустрія, на жаль, мало задіяна у пошитті форми для армії. В країні є виробники, які давно спеціалізуються у цій сфері, – вони мають контракти з Міністерством оборони України та працюють лише за затвердженими лекалами й технічними параметрами. Тож тут малий і середній бізнес може працювати лише на субпідряді, виготовляючи елементи одягу або постачаючи галантерейні вироби, як-от ґудзики чи підкладки.\nПроте підприємці докладають чимало зусиль, щоб екіпірувати підрозділи тероборони, яким подекуди доводилося зустрічати ворога у спортивних костюмах. Власники модного бізнесу шиють балаклави, спальні мішки, розвантажувальні жилети, плитоноски бронежилетів тощо.\nСукні з Харкова\nХарківський Vivid Store працює в модній індустрії понад 9 років. До війни сукні бренду зажили особливої популярності серед покупчинь. Та після вторгнення росії, після початкового моменту розгубленості, страху й болю підприємці вирішили відновити виробництво, але вже в іншому ракурсі.\n«Війна застала нас зненацька, – каже власниця Vivid Store Олександра Онопко. – Ми були змушені сидіти по підвалах під обстрілами й бомбами. Частина команди змогла виїхати в західні та центральні регіони, частина й досі залишається в Харкові. Десь за місяць від початку війни ми вирішили відновити роботу. Перевести виробництво й склади було найскладнішим завданням, частину вдалося врятувати. Ми запустили патріотичну лінію, яка зараз має великий попит, а також шиємо сукні, адже найкрасивішим дівчатам планети потрібно буде в чомусь відзначати перемогу».\nЗвичайно, підприємці спочатку долали великі труднощі, бо доводиться вибудовувати все з нуля. Та харків'яни намагаються налагодити процеси якнайшвидше й відновити хоча б 50 % своїх потужностей.\n«Першочергова наша мета – допомогти своїм співробітникам, а також нашій країні та її мешканцям, – наголошує Владислав Онопко. – Наразі ми вже передали волонтерам Харкова одяг з наших складів на суму 400 тис. грн. До того ж ми вирішили 50 % прибутку перераховувати на допомогу волонтерським організаціям і ЗСУ. Незабаром зробимо перший переказ. Ми дуже любимо нашу країну й віримо в перемогу! І дуже хочемо повернутися до рідного міста-героя Харкова, всіляко допомагати його відновленню».\nСпальники з Полтави\nІншим прикладом допомоги армії є полтавські швачки. З настанням війни соціальне підприємство «Навчально-виробничий центр» швидко переформатувалося й почало шити плитоноски (plate carrier) і спальники для військових.\nА раніше, понад шість років, ця громадська спілка спеціалізувалася на сукнях і блузках, причому постачала їх французькому бренду.\nПошив плитоносок засвоювали з нуля. «Волонтери надали нам зразок, ми його розпороли, зробили лекала й запустили масовий пошив, – поділилася голова правління підприємства Марина Смірнова. – На нашому обладнанні можна шити велику кількість продукції. За день одна швачка виготовляє п’ять плитоносок».\nНеобхідні матеріали та тканину спілка купує своїм коштом та за участі полтавських волонтерів. На підприємстві щодня працює до 20 осіб. Зарплату платять із комерційних замовлень, які також роблять паралельно, але в менших обсягах.\nПриклад від зірки\nАндре Тан теж долучився до волонтерського руху й до забезпечення потреб військових і тероборони у функціональних речах.\nТак, у соцмережі дизайнер повідомив, що на 16 квітня на його підприємстві вже пошито понад 16 тис. одиниць одягу й потрібних речей для армійців.\n«Ми не зупиняємось. Вчора підрахували, яку кількість одягу пошили для ЗСУ та ТРО. Ділимося з вами цифрами. З 24 лютого наша команда відшила: 1 500 спальних мішків, 3 500 флісових кофт, 1 300 штанів, 2 000 жилетів, 1 200 розвантажень, 1 500 одиниць спідньої білизни, 500 плащ-палаток, 1 800 балаклав, 300 нош, 250 одиниць форми, 2 000 плитоносок та 300 трикотажних костюмів», – відзвітував український дизайнер.\nЗакуповуються тканини й витратні матеріали завдяки збору коштів волонтерами.\nПри цьому Андре Тан стверджує, що франчайзі його магазину продовжують працювати майже по всій Україні, аби жінки навіть у ці непрості часи могли гарно вдягатися.\nПатріотизм надихає та дає зиск\nОднак індустрія моди зараз, крім суто практичного значення – пошиття одягу для військових, має й не менш важливе – мотивувати й надихати. А заразом і заробляти на цьому гроші.\nФутболки з написом «Русский военный корабль иди на х..й» стали хітом продажів в інтернеті – їх охоче купують як в Україні, так і за кордоном. А після шаленого попиту на марки «з кораблем, що тоне» за випуск таких футболок готова взятися навіть Укрпошта.\nНабули великої популярності патріотичні лінії в одязі. Зараз добре розходяться бейсболки із прапорами й тризубами, вишиванки, футболки й світшоти з тематичними написами, символами й образами.\nМодна індустрія сьогодні допомагає військовим не лише пошиттям амуніції й виготовленням маскувальних сіток, а й коштами, які перераховують адресно на ЗСУ й тероборону та закупівлею тепловізорів і бронежилетів. Таким чином мода пришвидшує нашу спільну перемогу над ворогом.


Українців попереджають про нове телефонне шахрайство\n10 січня 2018, 10:37\tЩО? ДЕ? КОЛИ?\nУкраїні з’явився новий вид шахрайства – у абонентів викрадають номери мобільних телефонів. Стало відомо про випадки, коли люди втрачали гроші, якими поповнювали свій мобільний рахунок, але не виключено, що втратити через дії зловмисників можна більше.\nПро це йшлося у сюжеті програми телеканалу “Україна”, передає “Народна Правда“.\nНеприємна історія трапилася з Ігорем – він продавав через інтернет гітару. Побачивши на телефоні декілька пропущених дзвінків з різних номерів, вирішив передзвонити. Його співрозмовники підтвердили, що є покупцями, але вели себе підозріло – не мали ніякого уявлення про товар, яким “цікавилися”, а просто підтримували бесіду.\nА вже на наступний день мобільний оператор надіслав Ігору SMS-повідомлення, що його номер заблоковано. Чоловік переконаний: зловмисники під виглядом власника телефону назвали останні дзвінки, які надійшли на його номер, щоб заблокувати SIM-карту і зробити її дублікат.\nРозблокувати SIM-карту Ігору вдалося через декілька днів, а злодії за допомогою дубліката SIM-карти тим часом викрали з його рахунку 50 гривень і намагалися отримати доступ до банківських заощаджень чоловіка.\nМобільний оператор, на жаль, нічим у цій ситуації не зміг допомогти, адже Ігор не є контрактним абонентом.\nТож експерти з безпеки радять не передзвонювати на незнайомі номери.\nНагадаємо, СБУ знайшла групу шахраїв, які зняли мільйони гривень із банківських карток українців. Виявилося, що правопорушники використовували спеціальне програмне забезпечення (ПЗ) для проникнення у системи фінансових установ.\nВи на сторінці: Головна Стрічка новин Українців попереджають про нове телефонне шахрайство


Вчені виявили нове корисне властивість манго - dr. Garden\nЗдорова_їжа 27.07.2018 - No comments\nВчені виявили нове корисне властивість манго\nМанго допоможе захистити серце і кишечник.\nМоже в дійсності манго приносити користь нашій кишкової мікрофлори і артеріального тиску? Останні дані свідчать про це, пише Хроніка.інфо з посиланням на Новини Ю.\nМанго містить ряд вітамінів і мінералів, хоча і не особливо високих концентраціях. Манго також містить ряд поліфенолів, таких як флавоноїди, групу сполук, яка в останні роки завоювала популярність в колах здорового харчування. Потенційний вплив на здоров’я поліфенолів доведено — вони володіють антиоксидантним ефектом. Але дослідження показали, що кишечник порушує більшість з них, перш ніж вони впливають на організм.\nОднак продукти розпаду цих молекул можуть також впливати на здоров’я. На сьогоднішній день докази, що підтверджують їх переваги для здоров’я, суперечливі.\nЗ цією метою вчені набрали 24 здорові жінки в постменопаузі і попросили їх споживати 330 грамів манго кожен день протягом 2 тижнів. Зокрема, вони вибрали манго з-за відносно високого рівня поліфенолів.\nПісля 2-тижневого вживання манго учасники поверталися до стандартній дієті протягом 13 днів, уникаючи манго.\nВисновки дослідників були нещодавно представлені на щорічних зборах Американського товариства живлення Nutrition 2018, яке проходило в Бостоні, Массачусетс. Вони опубліковані в журналі FASEB.\nЩоб оцінити біоактивність манго, вчені проводили вимірювання в різних частинах тіла протягом всього дослідження, включаючи частоту серцевих скорочень і артеріальний тиск.\nБули також досліджені кров і дихальна система.\nГрупа дослідників з Каліфорнійського університету в Девісі (University of California, Davis) спробували з’ясувати, чи можуть вони виміряти конкретні переваги для здоров’я при вживанні манго.\nВчені виявили, що систолічний артеріальний тиск був значно нижче, ніж показання базової лінії через 2 години після вживання манго. Артеріальний тиск, як міра сили, яку серце генерує кожен раз, коли воно стискається, також було значно нижче через 2 години після прийому манго.\nУ деяких учасників було виявлено метан, у деяких водень, у кого-то і те, і інше. У цьому типі тесту метан вважається ознакою поганого стану кишечника.\nЗ 24 учасників у одній чверті пацієнтів було виявлено метан на початку випробування. З них, у 6 осіб діагностовано погіршення виділення метану після вживання манго.\nТаким чином, дослідження, в якому використовувалася невелика група людей, демонструє деякі переваги у вживанні манго.\nПотрібна додаткова робота для підтвердження цих результатів. До тих пір, поки ці результати не будуть підтверджені, манго можна вживати без побоювань, з або без особливих переваг для здоров’я кишечника і серцево-судинної системи.\nАвтори іншого дослідження стверджують, що поліфенольні сполуки, що містяться в манго, мають протизапальну і протиракову властивостями.\nПродукти з м’яса можуть призвести до розладу психіки\nЩо таке кофола і чим вона відрізняється від кока-коли?


Воробйова Євдокія Володимирівна, 1929 р.н. | Holodomormuseum\nВоробйова Євдокія Володимирівна\nРеспондент: Воробйова Євдокія Володимирівна, 4 лютого 1929 р.н., народився в селі Сугаківка (нині смт Обухівка, Кіровське) Дніпровського району Дніпропетровської області;\nПід час Голодомору 1932-1933 років респондент проживала в селі Сугаківка (нині смт Обухівка) Дніпровського району Дніпропетровської області.\nПредставтесь, будь ласка! Як Вас звати?\nМене Воробйова Євдокія Володимирівна\n29-го року, 4 лютого.\nУ самому місті?\nНє. Посьолок… Ну, тоді воно… ми не казали… то.. Село Сугаківка. Там дві улиці всього понад Дніпром, почти навпротів города. Ну, город так у сторону, а ми… Там у нас колхоза не було, ну, далі було село Обухівка, там здорове, то там колхоз був. Там строяли колхоз. А у нас тут ні. А тут всі робочі були. І рибколхоз був. Рибколхоз. То, напримєр, материні уся рідня, ну, брати, робили у рибколхозі, а батько, батько робив у заводі, всьо врем’я в Петровке. Ну, от, а дівчата… То старші, я сама менша була. З двадцять второго то Галька була года, з двадцять четвертого – Марія, і двадцять сьомого – Клавдія. І я ото двадцять дев’ятого. Ну, тоді вже брат народився аж у тридцять дев’ятому году перед войной. Це я хорошо помню і даже бачила як батько заплакав і сказав… Каже: “Сину-сину, мені не прийдеться з тобою пожить”. Оце його слова, я хорошо помню, я ж уже в школу ходила, уже ж така знала… І так воно і вийшло. Його не одпускали, пока не вивезли завод, вакуїровали. А тоді тіки вивезли, він зайшов додому, переночував і утром як пішов, і ми його більше не бачили. Не бачили його, ні пісєм… Ну, воно отако ж бистро все сколотилося. Господи… При німцях ходили, трусили й шукали його. Ну, він як кать, він сирота був. У його батька не було, німа мати рано умерла, а мачуха була і була у його сестра, та, тьотя Настя з 18 году. Це мачуха вже родила. А їх два брати було – це батько, второго году, і брат, Василь, дядько Василь, з восьмого году. Оце я… так шо… Шо я знаю.\nА скажіть, будь ласка, як було звати Вашу маму?\nАгафія Павловна. Гузь Агафія Павловна мою матір. Вона з дев’ятсотого году.\nА тата, батька?\nА батько з второго году. Овчаренко Володимир Порфирович. А брата було звать Василь, Овчаренко Василь Порфирович, з восьмого году. І тьотку ж цю – Настя… Ну, ми казали тьотка Настя, з восємнадцятого чи то з п’ятнадцятого году. Ну… ну, тоже ж Порфировна.\nА чим батьки займалися до колективізації? Господарство було у вас?\nНу, більше всього корова була. Корова була. А так, я знаю, шо як голодовка була, так ховали усе. Так у нас, ну, як так хата була, а так далеченько од хати до межі до сусідської, отак куча лежала – сонях, ну, посохший, скидали таке от, як зимою, то в печі топили, того шо сонях там таке, бур’ян, старе. Ну, як-то батько, не знаю, придумав, шо як-то вони його осторожно прибрали і там ямку викопали і там заховали трохи картошки, ну, шо було трохи. А корова була, корову держали… Оце, ну, хата, у цій ми половині жили, а в тій половині корову держали, там ні вікон, нічого, вона стояла там усередині, корова. Це я, ну от, припомінаю це все хорошо. Ну, а так більш нічого не було, ні коней я не помню, шоб були, шоб… Ну, та сироти були, ну шо то…\nА пам’ятаєте, до вас додому приходили якісь люди?\nШукали хліба, зерна чи шо там шукали. І це батьків брат, дядько Василь, старший, той не робив уже в заводі тоді, я не знаю, а був у їх, ну, це… я… уже я не помню і не бачила, млин. От вітряк. Ну, його давно вже там не було, тіки місто було. Я тіки помню, шо стояв ото… ну, де вітряк…, на бетоніруваной такій то… Оце я помню, шо стояло, а того… він, отой дядько той був і його забрали, шоб ходить трусить оце, забирать хліб. Він день там проходив, втекти ж не можна, день проходив, прийшов додому, матері каже: “Звари мені хоч галушок яких-небудь. І мені так їсти хочеться, цілий день був голодний”. А вона каже: “Так ви ж ходили трусить” – “Та я не трусив їх, – каже, – хай самі, шо хотять, те й роблять, – каже, – а я не буду у людей лазить ”. Каже, шо там, каже, людина заховав в горшечку на пічі коло дітей, ну, там чи квасолі, чи шо – це забирали все, витрушували. Ну, а в нас ото йшлося, оту кучу як-то осторожно прибрали, ямку викопали, закопали трошки картошки, усього потроху туда. І так поклали ту кучу. Вони прийшли, постояли-постояли, на місці, не тронуте нічого з міста і не рились. І ото так… А у корови, де корова стояла, під передніми ногами, знаю… ВІн ото просить матір: ”Звари! Звари хоч які-небудь галушки, так їсти хочеться”. А мати каже: “Щас піду, як корова не розірвала мішка” – у мішку трошки в неї під передніми ногами було мука житня, із жита. Пішла, коли приходе та каже: “На твою милость єсть”. Корова, каже, не тронула. І вона там бігом заколотила, шо там вона робила, мати, я не знаю, а йому галушок зварила, він поїв, а тоді ліг спать. Ліг спать і сказав, шо, як тіки хто приходитеме, буди мене, я буду ховаться, шоб я не ходив по людях. І так він більше не пішов, ховався, но не пішов по людях трусить.\nЦе Вашого батька рідний брат?\nДа, да. У їх батьків не було. Рідний брат, дядько Василь. Це той… Овчаренко Василь Порфирович, це менший брат батьків.\nА в селі люди помирали? Багато людей померло?\nЯ не знаю, ви знаєте. А оце вже в оцей період дві дівчат бачила, ну, вже такі, знаєте… Як воно і шо я не можу сказать, а тіки бачила, вдіті вони у кожані куртки і кожана юпка і красна косинка. Ну, шо воно все було… ну, ми ж стоїмо і жінки… оце ж… ті жінки кажуть: “От гади отакі, куркулі Сміються над дівчатами, шоб не йшли оце ж осюди”, чи в колхози, чи куди, я не знаю. І шо вони їм робили, я не знаю, а тіки ж біжить ото така, глаза отакі во, шоб нас… ну, шоб не попали дітей у руки, бо могли б і задавить і шо хочеш. І от біжить по вулиці ото така, ростеряна, ото… Оце по нашій вулиці пробігла, ми як раз стояли, сусідка навпротів стояла, а в нас шовковиця коло вулиці, здорова була така шовковиця росла, чорна така. А ми коло шовковиці з матір’ю, це я хорошо знаю. А коли вона відсіля, із Обухівки бігла. Оце кожана куртка, кожана куртка і красна косинка. І ото така, ростеряна, отака о біжить, а куди біжить, вона сама не зна. І ото мужикі такі якісь, ну, хто в заводі робив, ото ловили їх і одправляли на, казали, Ігрєй, ну, туди, де такі люди лежать, на Ігрєй. А тоді гуляли ми із сусідськими отако, то гуляли у дворі у їх, бо так їхня хата, зразу вулиця, а наша… як-то… наша хата близько до межі. І ото так близько. І в їх там Петро і тоже Дуська, і хлопець Петро. Ми гуляли там, я, сестра ця Клавка старша, ще…, не помню, ще якісь там діти були. Як глянули – біжить і повертає сюди до хати. Тоже в красній косинкє, у кожаному одіта. Ми куди ж? У хату. У хату тіки успіли той защіпнуться, а вона у вікна дереться, дереться, хоче вікно чи вирвать чи шо, то шкряба, шкряба. А ми хто під піч, хто на піч, хто куди вспів заховаться. А тут як раз мужики йшли з роботи, з катєра. Ну, катєр привозив. Ішли мужики з роботи і піймали її, забрали тоже, одправили на Ігрєль. Більш я не бачила ше отакого. Нас дуже не пускали, по вулиці шоб так ходили десь, чи до баби, чи шо, ми малі були, то ми до баби не ходили, туди.\nА скажіть, будь ласка, в роки Голодомору, в 32-33, у вас в сім’ї ніхто не помер від голоду?\nНі, ні, ні, не померли. Не померли. Знаю там, Симоненки фамілія було, самий крайня так хата, церква де, в їх дітей багато було, і маленькі, і двадцять сьомого году було, це така, разом з сестрою старшою ходила в школу, Марія, то там, може й померли, я точно не знаю, воно далеченько од нас, так по вулиці. Так вона ходила все врем’я по садках і казала, каже: “Мене спасли косточки”. Це, ну, у садках з абрикоси, з вишні, оце косточки і вона це їх чи била, чи лускала, поки зуби були, я не знаю. І она зразу, як усе нормально стало, її ще не було, ще матір згодом. А тоді іде. Іде, а сестра, вона з такого году, як Клавка, двадцять сьомого та, а сестра моя дивиться, та каже: “Маня, це ти?” А вона: “Я”. – “Ти жива?” – “Жива”. Оце я хорошо знаю, шо вона це так сказала. Каже: “А мене, – каже, – садки спасли. Ну, я жива”, – каже. Десь вона там трошки чи дітей гляділа чи шо. То в тих, може, діти й померли, бо якось вони дуже бідно жили. Я дядька даже і не знаю, а мати така була товстенька, невисока. Матір я бачила у баби, у материної матері. Бо вони отако ці сюди, а бабине оце… огороди… і отак баба жила наша.\nЦю, що кісточками рятувалася? Шо садок врятував?\nШо по садках ходила?\nЇї звать було Марійка, дівчину. А матір – Симоненки їх чи фаміліє було так, чи вона казала… Бо казали Симоненки на їх. А чи фамілія чи ні – не знаю. Я не знаю. Ну, там, може, й вмерли діти, так от їхня хата, а через вулицю й церква була.\nА церква в 32-33 була?\nДо церкви можна було ходити в 32-33? Не розвалили?\nЯ не знаю, я не знаю. Нас не дуже пускали на вулицю, боялися, бо, казали, крали дітей. Так шо ми не дуже ходили. Це старші ходили в школу, так тут недалеко од нас у цю сторону. А сюди, до Обухівки, де церква, бо зразу за церквою там такі глинища були, такі, ну, і так із Дніпра вода пробігала кучугури, а там по балках ішла. Нас сюди не пускали. Це вже пізніше ми в школу туди почали ходить. Це батько уже ходив, батько робив, це я вже у четверте отам, да отак у четверте-п’яте, от, я точно не помню, як батько приходив нас забирать ноччю із школи. Ото про… а то було одкриють, так хлопці… хлопці, було, повтікають раньше через вікна, повипригують та ідуть, а ми ж дівчата, не підеш і не побіжиш із хлопцями. А тоді вже стали ходить у свою школу. І так ото кончіла я п’ять класів, кончіла і война началася.\nА Ваші старші сестри не розповідали, коли вони ходили до школи, їм там їсти давали?\nНіколи не чула. Ніколи не чула, шоб вони казали, шось там їли. Та й ми вже ходили, ніхто ніколи не згадував. І батько часто ходив у школу, і було це зайде, ззаді сяде на парту там коло учнів якихся, сяде і ото слухає, як учителька преподає, як то… Бо, знаю, одній давав виговор, та, каже: “А шо Ви тіки шо прослухали?” – кончівся урок. А вона: “Вірш”. А не помню даже як її звуть. А він каже: “Я не чув вірша”. Він так, оце було, учиш вірш і, шоб швидше утекти бігом у школу, шоб батько не бачив, а він прийде з роботи і спить, ну, ноччю ж робив, і так, вродє ж спить, тихенько ж двері одкриваєш, а він: “Ану, розкажи вірш”. Ото вже хожу-хожу. Але ж учимо бистро, шо ні коми, ні тире, нічого. А йому точно, шоб і тире сказав, усе. Отакий був. Ну, точно шоб… тіки як там написано. Ну, не знаю.\nА колоски на поле не ходили збирати?\nУ нас не було поля там. У нас, я ж вам кажу, кучугури жили. Ходили ми, я вам скажу, я як, не знаю, а ми називали “козелики”. У піску глибоко росло воно, так той, і воно видовбували, виривали і обчищали, і їли. Оце я знаю. Оце… бо це і ми їли. Було хтось казанок там з дому припер, принесе води, наберем там, де корови п’ють і купаються. І ми кампот, шовковиці нарвемо або ше шось варили, і це, каждий з собою брав, ложка кругла. Ото ложкою пили кампот діти, хлопці, дівчата, це ми вмісті товчені п’ять чи скіки. Оце було.\nА Ваша мама не ходила десь обмінювати одяг на їжу, на хліб?\nНіде вона не ходила, бо в нас перед тим материн двоюрідний брат з бандою забрав усю одежу, осталася тіки якась… Казали, я маленьька була, так осталися тільки тіткіне, батькової сестри, тітки Насті, плаття шовкове впало, ну, на пічі там висіло, я не знаю, де, упало і в пелюшках замоталося. А то даже забрали… батько от обще любив, а за хлопцями так він обще умирав, шоб хлопці. Це діти сидітимуть ото, ізвініть за вираженіє, соплі чи шо, він підійде,витре, прибере і ото машинку купив стригти. І ото хлопців, особено хлопців він, як тіки шо: “Ідіть сюда!” – “А шо таке, дядьку?” – “Ідіть сюда, я шось скажу! Давайте я вас попідстригаю”. І ото машинкою попідстригає їх, бо під той, шоб вони… каже: “Шоб ви були хоч на дітей похожі”. Ну, не… І так він… А в воєнкомат ото поїхали, то батько, батько прислав сто рублів і узнать, чи ми живі. Якраз сестра ото, вечором сестра прийшла з Германії, а утром і я поїхала із старшою сестрою, та шо в Ленінграді жила, в воєнкомат. Ото там… Город розбитий, а де яке місто було, то там лежали все ранені.\nА Ви не знаєте, де ховали людей під час голоду?\nНе знаю, не знаю. Не буду казать. Мені не приходилося. Та нас і не пускали дуже так, шоб ми десь бовталися по улиці.\nА скажіть, будь ласка, як Ви думаєте, Голодомор – це було природне явище чи штучне?\nНє-є. Люди зробили. Ну, може хліба й не хватало стіки, бо воно другий раз урожай… або дощів нема, або там шото. А то зробили, то зробили… Так комусь хотілося. Казали, я не знаю, а чула розговор, шо балакали старші, шо десь на Донбасі чи… щоб і не збрехать, я точно не скажу, ну, десь таке місто називалось, кать, повно хліба засипано, но обгорожено і хліб засипаний і не накритий нічого, охрана стоїть і близько ніко не підпускають, дощі ідуть, а хліб мочиться, а хліб гніє. Оце я чула розговор такий. А я не бачила, я не знаю. Оце такий розговор чула. А в нас тут це рибалки тут як-то дружно жили. Рибколхоз оце понад берегом, ну, оце хати нагорі, а туди вниз отак іде, ну, до Дніпра, низина. І оце тамо у огороді, до води, оце рибколхоз сіяв помідори, огірки, сині, ну, хліб не сіяв, а таке. То всігда було… уже прідсідатєля вибрали… це, вибрали, це уже я помню. Приходили просили матір, шо іди засолку роби. А батько сказав: “Хвате вже ходить, будь коло дітей, надо коло дітей буть”. Так прідсідатєль приходив в батька просив: “Та пусти її, хай вона. Вона нічого робить не буде, вона тіки буде сказать, шо робить, де, шо, до чого”. Ну, ми, шоб пішли до матері, мати де робе, і ми пішли туди, Боже сохрани, ми туди не ходили. По вулиці пройдем, побачим, шо мати там робе, но ми не ходили.\nВ 46-47, після війни, був голод?\nБув. Був. Ну, я не знаю, як нащот людей, чи люди мерли чи ні, та бували, по-моєму, такі люди. Ну, а були, були, був, я знаю, далеко брать не буду, а… як… як вони нам доводилися… та як… Брат женився мого чоловіка на Ліді, то вони десь ізнизу відтіля приїхали із матір’ю. В неї троє дітей – це Василь, Льонька, Микола і… четверо дітей. Вони жили в землянкі, десь отуди… Херсонщина чи я не знаю, отуди во де-то. Приїхали, а сестра тут на посьолку жила, Червонодніпровка. На посьолку жила. І жили вони такі… Син у них взрослий був чи з армії прийшов чи шо. Це Ліда казала, розказала, ка, приїхали ми, а Ваня її, брат її самий менший, параходом приїхали сюди, у Тарасівки встали, устали і йшли, і він ще впав у параході, до того плакав, їсти хотів, шо його взяли ті матроси, шо там вони йому дали потрошки, він поїв трошки в тих, а то дуже плакав їсти просив. І приїхали вони сюди, ну, я не знаю, як вони… Син їхній як прідсідательом став, ну, там колхоз бідний-бідний був, ну, а свині були. І вони оце у свинарнику, ну, там у кажнім свинарнику, кабіни там, кровать чи… не кровать, а полики такі клали з досток. І вони ото там поселились. Оце діти і мати, Ліда каже, соломи поклала мати, а свиням варила. Свиням варила, поросята, вони розводили свиней у колхозі, поросята. Каже, оце варе у відрах кукурузу там тошо, каже, і нам ото дасть. І їм потрошку дасть, шо вони поїдять. І так вижили, а так були б померли. Оце вже в сорок сєдьмим годі. В сорок сьомім був голод. Був голод\nА якщо порівняти 46-47 і 32-33, який був страшніший?\n33, конєшно, страшніший. Тут уже хоч власть якась була, а в 33-тім хто був? Не було нікого. Канєшно, шо той страшніший голод був, як цей. А тоді вони перезимували, дали їм план, вони начали строїться, це вже хлопці трошки підросли. Ну, вони мало не померли. Усі померли. Тіки в селі мого чоловіка брат, Ванька, живий, та він на посьолку живе, його то квартіра у городі, на Бурки, а він живе тут. Живий, а ліда вмерла. Ліда саме, кажеться, пізніше і вмерла.\nА якого він року?\nЯкого він року, цей брат, шо живе на посьолку?\nОцей тридцять п’ятого, тридцять п’ятого году. Він тридцять п’ятого. Мені четвертого февраля дєнь рожденья, а йому п’ятого числа. Ну, вони тоді жили у Плавні, як він малий був, а ходили на посьолок у школу, на Червонодніпровка. Ходили в школу туда. Мій то дєд ходив в Балках на ту сторону, у Балках. Там учився і… а тоді в Біленькій ходив. А в Біленькій…, у Бєлєнькій колхоз був, я не знаю, то єсть не буду казать. Ну, колхоз, но колхоз був крєпкий. Там був прідсідатєльом… хто зразу, не знаю, а тоді був той…, ой-ой.. фамілію… тху-ти… Вилетіла з голови. Міліонер був колхоз. Колхоз Іліча. Тут аж два колхоза було і третій от на посьолку був. То той бідний-бідний колхоз був, там землі пагані, землі як раз понад межою Дніпропетровщини. А Іліча був як… чи міліонер чи я не знаю як, шоб не, як кать, не набрехать. То люди жили тут непагано. Люди жили небідно.\nА тут помирали люди, не знаєте?\nНе знаю, я ж вам кажу, шо колхоз був багатий. Як і я вже тут стала, так колхоз був. Даже оцей колхоз і почта була, своя, колхозна почта була, ну, пісьма, то приходять, от, ну, і война пройшла, солдати, то почта була своя. Вобще, колхоз … був Максименко прідсідатєль колхоза. Такий невеликий дядько, худощавий, ну, Максименків то тут багато, ну, його брати ж тут і сестри. А так… А тоді Кірова, і Кірова. Ну, я начала робить у Кірова, у колхоз Кірова. Оце як по дорозі їхать, так по цю сторону клуб построєний і тут вони занімалися, випалювали цегла своя, все, цеглу свою робили. Строяли і свинарники, конюшні. Це все свої робочі. Так шо ото….То, я думаю, тут, у цім селі, такого голоду не було. Ну, може хто, як кать, разні ж сім’ї були, бувають, разно дбають. Як бува не знаю. Ну, тут жили люди…. ну, як кать, нормально жили, не то, шо там багаті, а то совсім. Погано жили ті, шо не хотіли робить, от і все, а хто робив, то… Я на роботу у колхоз начала їздить… Ми ж зразу в Плавні жили, там даже і построялися, а тоді ж, ото, Плавнів начали затоплять, а посьолок Портнишева там, так кілометрів п’ять відсіля. Так я на велосипеді їздила сюди, у колхоз. Оце, осьо де стоїть гараж, і оце гараж стоїть, а так, трошки вище, там свинарники були, там я робила. Для откорму, не коло свиноматок, а далі корпуса стояли свиноматки, там багато легше робить. Но там надо на сутки йти. А в мене ж нема кому. Корову ж надо здоїть, а я ж не бросю всьо. Я їздила на роботу до свиней, де откорм був. Там попереду робила жінка тоже, Мочона Галина, а чоловік її робив коло свиноматок, ну один корпус, він занімає. Но він сам там, він і сьогодні робить, чи два дні робить, другий – там тоже два дні. А ми откорм. Свині в загонах і ми получали багато корма, колотили їм, ну, дерть колотили і раздавали по тому і ще в нас сюди була… сюди дужче до гаража, де гараж, дерев’яні стояли. Ну, тут була і пілорама, ну, все.\nКажу, багатий був колгосп.\nЦей не так багатий, цей хароший колхоз був, но Іліча був як міліонер. Той далі туди, ну, воно в одніму селі, а тіки далі. Оце наш, кіровський, клуб оце тут, як по дорозі їдете, а ілічовський туди о, туди, у центрі, клуб.\nА скажіть, будь ласка, Ви своїм дітям, внукам розповідали про Голодомор?\nТа, знаєте, так не приходилося ніде. Ну, так, балачки були, шо там померли єсть чи шо, а так якось не дуже. А я ото відтіля з посьолка Портишева на велосипеді і оце понад посадкою оце їздила оце сюди на роботу. Ну, правда, не дуже довго. Стали переселять, давать оце плани тут, стали переселять. А я їздила сюди до свиней робить.\nА як Ви думаєте, про Голодомор потрібно говорити?\nЯ думаю, шо нада, шоб люди знали. Єсть такі, шо без вніманія, а єсть такі, шо… Я часто… оце цього году…, а то я всігда на вікно свічку запалю, на вікно поставлю так, а в мене питають: “А шо таке у Вас случилося, шо у Вас свічка горіла?”. Кажу: “Як? – кажу, Сьогодні день, кажу, такий, Голодомору”. “Тю, а ми такі не знали”. Людей багато не знають, ну, не казали їм, не об’ясняли. О, а я знала, шо Голодомор. Я ото на вікно поставлю отуди до улиці. А в мене на другий день питають: “А шо то у Вас случилося, шо у Вас свічка горіла”. А я кажу: “Як шо? А Голодомор був”. – “Коли?” Єсть такі, шо і не знають, не знали. А я палила. А в цім годі я вже вспомніла на другий день, а то я забула, шо такий день нада свічку палить.


У США обговорили розвиток Слов'янського вікаріатства Константинопольського Патріархату » Релігія в Україні. Вера и религия. Философия и религия в Украине\nАрхімандрит Олександр розповів архієпископу Елпідофор про виконану роботу за останній період і про потоковому стан справ в вікаріатства. Також були обговорені питання подальшого розвитку, поповнення духовенства та інші питання організаційного характеру.\n"Наприкінці продуктивної зустрічі архієпископ Елпідофор побажав отцю Олександру Божої допомоги у трудах з розвитку Слов'янського вікаріатства", - зазначає сайт вікаріатства.\nМісяць тому Вселенський патріарх Варфоломій також обговорював розвиток Слов'янського вікаріатства з його представниками.


Райан Гіггз Джозеф, Манчестер Юнайтед, Загальний огляд кар'єри, Дебют і перший повний сезон у складі\nРайан Гіггз Джозеф: биография\nРайан виступав за національну збірну Англії на шкільному рівні (під ім'ям Райан Уілсон), зігравши, в числі іншого, на «Уемблі» проти збірної Німеччини в 1989 році. У віці 16 років, через два роки після розлучення батьків, він змінив своє прізвище з «Уїлсона» на «Гіггз», щоб «світ дізнався, що він є сином своєї матері.» Лоурі Макменемі, у той час очолював збірну Англії до 21 року , зробив запит з приводу можливості Гіггза виступати за збірну Англії, але отримав негативну відповідь, оскільки у Райана не було бабусь і дідусів з числа англійців. Гіггз міг виступати лише за збірну Уельсу.\nЗагальний огляд кар'єри\nГіггз дебютував за «Манчестер Юнайтед» у сезоні 1990/91, а починаючи з сезону 1991/92 став регулярним гравцем основи. Він є володарем клубного рекорду за кількістю офіційних матчів за «Манчестер Юнайтед», а також за кількістю трофеїв, виграних одним гравцем (23). C 1992 року він виграв 11 чемпіонських титулів Прем'єр-ліги, чотири Кубки Англії, три Кубки Ліги, дві Ліги чемпіонів, Міжконтинентальний кубок і Клубний чемпіонат світу. Він також має медалі фіналіста Ліги чемпіонів, двох Кубків Англії та двох Кубків Ліги, а також чотири срібні медалі Прем'єр-ліги. В останні роки Гіггз часто виходив на поле з капітанською пов'язкою, особливо в сезоні 2007/08, більшу частину якого основний капітан Гарі Невілл був відсутній через травми. Гіггз також є єдиним гравцем, забивав у всіх сезонах Прем'єр-ліги.\nДебют і перший повний сезон у складі\n29 листопада 1990, в свій 17-й день народження, Гіггз підписав свій перший професійний контракт. До того часу багато хто називав його найталановитішим британським гравцем з часів Джорджа Беста.\nДебют Гіггза в чемпіонаті відбувся 2 березня 1991 року в матчі проти «Евертона» на «Олд Траффорд»; Гіггз вийшов на заміну Денису Ірвіну. 4 травня 1991 в манчестерському дербі Гіггз вийшов на поле в стартовому складі і забив переможний гол у ворота «Манчестер Сіті». Тим не менш, Райан не був включений заявку з 16 гравців на фінал Кубка володарів кубків УЄФА проти «Барселони», який пройшов 11 днів по тому. У той час основним лівим вінгера клубу був 20-річний Лі Шарп.\nНа початку сезону 1991/92 Гіггз став регулярним гравцем основи, продовжуючи паралельно виступати за молодіжний склад «Юнайтед», в якому він був капітаном. У 1992 році ця команда виграла Молодіжний кубок Англії. 17-річний Гіггз, який виступав за основний склад, став першим з безлічі молодих футболістів, вихованих Алексом Фергюсоном. Юний футболіст часто звертався за порадою до більш досвідченим гравцям, включаючи Брайана Робсона та Пола Інса.\nВелику частину сезону «Юнайтед» очолював турнірну таблицю чемпіонату, але в підсумку посів лише друге місце, поступившись чемпіонський титул «Лідсу» . Це був останній сезон в історії старого Першого дивізіону. У наступному році був створений новий турнір, Прем'єр-ліга.\n12 квітня 1992 Гіггз завоював свій перший трофей з клубом, коли «Юнайтед» обіграв «Ноттінгем Форест» у фіналі Кубка Футбольної ліги. Гіггз віддав гольовий пас на Брайана Макклер, який забив єдиний гол у цій зустрічі. Після закінчення сезону Райан був визнаний кращим молодим футболістом року в Англії.


Острів Касос інформація аеропорту на Skyscanner\nОстрів Касос Аеропорт\nНижче ви знайдете інформацію про Острів Касос аеропорт. Скористайтеся лінками нижче, щоб прочитати детальну інформацію про Острів Касос аеропорт: місцезнаходження, маршрутні карти, відльоти та прибуття в реальному часі і т.д.\nSkyscanner дозволяє вам знайти найдешевші авіарейси до Острів Касос аеропорту і для цього вам не потрібно вводити конкретні дати або навіть пункти призначення. Завдяки цьому наш сайт є найкращим місцем, де ви можете знайти дешеві авіарейси для вашої подорожі до Острів Касос аеропорту. Скористайтеся лінками з боку сторінки, щоб продивитись інформацію про авіарейси, або скористайтеся пошуком авіарейсів вище, щоб розпочати новий пошук.\nАеропорти поблизу Острів Касос:\nАеропорт Карпатос (21km)\nАеропорт Сітія (76km)\nАеропорт Астипалая (136km)\nАеропорт Родес (152km)\nАеропорт Кос (153km)\nАвіакомпанії, що здійснюють рейси до Острів Касос\nГотелі в Острів Касос\nПрокат авто в місті Острів Касос


Доллар міцнішає за рахунок зросту споживчої довіри в США\nЗростання споживчої довіри в США сприяє зміцненню курсу долара\nНовини Форекс, курс долара. Рівень споживчої довіри в США в травні поточного року зріс і склав 79,3 пункти. Це вище значення індексу за минулий місяць на 2,9 п., абсолютне ж значення в квітні було 76,4 п. Значення індексу довіри споживачів Америки перебуває на максимальній позначці з жовтня 2007 року. Такі статистичні дані отримані аналітиками Мічиганського університету, які і складають зазначений індекс.\nОсновними двома факторами на користь зростання довіри споживачів виступають: поліпшення ситуації на ринку нерухомості і зменшення вартості бензину. До негативних моментів необхідно віднести нестабільну ситуацію на ринку праці Америки. Тим не менш, економісти відзначають, що витрати домогосподарств за останній час збільшилися.\nЩо стосується інфляційних очікувань, то американці вважають, що в найближчий рік ціни виростуть не більше ніж на 3%.\nУ довгостроковому періоді долар виросте по відношенню до основних валют, особливо до євро, – вважає головний валютний стратег Wells Fargo Нік Бренненбрек. Очікується, що курс євро опуститься нижче 1,20. Можливий короткостроковий відскок, але довгостроковий тренд негативний, коментує експерт.\nКурс долара 25 травня продовжиться висхідний тренд у хвилі «с (С)» рівня Daily від 81,03. Наступними рівнями опору є: 83,00; 83,12 і 83,48. Зміна середньострокового тренду станеться, якщо буде пробитий бичачий похилий канал і півот МФ 81,12 з утворенням ФЗР під ним.\nПро взаємовідносини долара та ієни на поточному тижні\n» Новини » Зростання споживчої довіри в США сприяє зміцненню... долар, Новини Форекс\n« Як читати графіки Форекс Курс євро впав до рівня 2010 року »


Лінійне водовідведення. Серія Basic (стандартна) - ПП Континент\nВодовідвідні лотки DN70\nБетонний дощоприймальний колодязь BetoMax DN400\nГоловна> Каталог продукції> Поверхневе водовідведення> Лінійне водовідведення. Серія Basic (стандартна)\nСерії лотків з фібробетону, полімербетону і морозостійкого пластику - найбільш економне і масове рішення в галузі збору і відводу поверхневих вод. Їх застосовують в в місцях з неінтенсивним рухом легкового транспорту і пішоходних зонах.\nПолімербетонні і пластикові водовідвідні лотки з гідравлічним перетином DN 200 мм для швидкого усунення дощових і талих вод з поверхні дорожнього покриття.\nКомплекти водовідвідних лотків з гідравлічним перетином DN 300 мм призначені для швидкого відведення великого потоку дощових і талих вод. З класом навантаження A-C.\nВеликий асортимент водовідвідних решіток для дренажних каналів. Чавунні, пластикові, сталеві і мідні решітки захищають від попадання при водозборі сторонніх предметів всередину жолоба, а також гарантують безпечне пересування транспорту та людей. Вибір типу решітки визначає її клас навантаження і місце установки.\nОсновна мета пісковловлювачів - усунення піску, твердих часток і сміття з зливових вод перед їх подачею в каналізаційну мережу. Він виступає сполучним компонентом між дощовою каналізацією й системою поверхневого водовідводу. Пісковловлювачі виготовляють з полімербетону, фібробетону і пластику.\nКомплектуючі елементи для лотків зливової каналізації та решіток до них: різноманітні заглушки для жолобів, підсилюючі насадки, поворотні Г-образні і Т-подібні елементи, захисні вставки для водостоків. Додаткові елементи системи лінійного водовідводу стандартної серії забезпечують комплексність і завершеність процесу усунення стічних вод.\n© Континент, 2021


Система мащення двигуна навчити учнів основним поняттям - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Технічні науки → Система мащення двигуна навчити учнів основним поняттям - Реферат\nСистема мащення двигуна навчити учнів основним поняттям - Реферат\nвільно обертається на осі 8, а першу жорстко закріплено на валу 10. На іншому кінці цього вала розміщено шестірню 12 вала привода, яка входить у зачеплення з гвинтовою шестірнею 11 додаткового вала, що дістає обертання від колінчастого вала двигуна. В автомобілях "Москвич" привод оливого насоса здійснюється безпосередньо від колінчастого вала двигуна.\nПід час роботи двигуна насос засмоктує оливу крізь сітчастий фільтр й оливо приймача а й подає її під тиском у вихідний отвір і далі каналом - в оливний фільтр (рис.2.29, б). У разі підвищення тиску в системі понад допустиме значення пропускається назад в оливоприймач. Редукційнтй клапан у двигуні автомобіля ВАЗ відрегульовано на заводі на тиск приблизно 0,45 МПА за допомогою пружини певної жорсткості, тому регулювати клапан під час експлуатації автомобіля не треба. У двигуні автомобіля "Москвич" редукційний клапан легко доступний, і в разі потреби його можна відрегулювати.\nУ непрогрітому двигуні тиск у системі мащенні може настільки зрости, що спричинить руйнування оливних ліній. Для запобігання цьому й забезпечення нормальної подачі оливи в системі передбачено редукційний клапан 9.\nОливний фільтр слугує для очищення оливи від частинок литану (продуктів спрацювання), нагару, смол, пилу. В автомобілях, що вивчаються, встановлюється один оливний фільтр. Крізь нього проходить уся олива, що подається насосом. Такі фільтри називають повнопотоковими.\nУ двигунах автомобілів ВАЗ застосовуються нерозбірний оливний фільтр (рис. 2.31), що складається з корпусу 1, в якому встановлено фільтрувальний елемент 6 (основна частина й\tого - паперова, а додаткова - зі штучного віскозного волокна), перепускний 4 та проти дренажний 3 клапани. Останній становить манжету з оливостійкої гуми, що вільно пропускає оливу в корпус фільтра, але не дає змоги їй витікати з корпусу в піддон картера, коли двигун не працює. Таким у корпусі фільтра й каналах постійно зберігається запас оливи, що, своєю чергою, забезпечує подачу оливи до тертьових поверхонь відразу після пуску двигуна. Якщо фільтрувальний елемент дуже забруднився, то відкривається перепускний клапан 4, неочищена олива, минаючи фільтр, надходить до тертьових поверхонь.\nВ автомобілях "Москвич" оливний фільтр складається з корпусу 33 (див. Рис. 2.26), змінного фільтрувального елемента 32, кришки 29, гумових ущільнювальних кінців, підтискної пружини, перепускного клапана 31, центрального стяжного болта 35, пробки 34 звивального отвору ат датчика 30 покажчика тиску оливи. Перепускний клапан пропускає оливу в головну оливну лінію в разі засмічення фільтрувального елемента (перепад тисків на вході й виході - 0,09...0,10 МПа).\nУ двигунах ЗИЛ-130, КамАЗ, ЗМЗ-53 встановлено фільтри відцентрової очистки з реактивним приводом (рис. 2.32). Фільтр складається з корпусу, на осі якого на підшипнику встановлено ротор із ковпаком. Знизу ротора розміщено два жиклери з отворами, спрямованими в різні боки, а також фільтрувальну сітку. Ковпак закріплено на осі робота за допомогою гайки й закрито зверху нерухомим кожухом із баранчиком. Ротор обертається під дією струменя оливи, що тиском викидається крізь два жиклери. Коли ротор обертається, важкі частинки, що забруднюють оливу, відкидаються на стінки ковпака й там осідають.\nВ автомобілі КамАЗ, крім відцентрового очищення. Встановлюється повно потоковий фільтр (рис. 2.33) з двома змінними картонними фільтрувальними елементами.\nОливний радіатор призначається для охолодження оливи, що нагрівається внаслідок стикання з гарячими деталями. У двигунах легкових автомобілів достатнє охолодження оливи забезпечується обдуванням піддона картера повітрям і вентиляцією картера. У важкий умовах роботи двигунів вантажних автомобілів треба вмикати оливний радіатор. Наприклад, трубчасто-пластинчастий оливний радіатор (див. Рис. 2.22). вмикають, коли температура автомобіля у важких дорожніх умовах. Оливний радіатор установлюється перед радіатором системи охолодження й умикається відкриванням крана на корпусі оливного фільтра.\nВентиляція картера потрібна для підтримання в ньому нормального тиску й видаляння парів без низу та газів, що прориваються крізь нещільності поршневих кілець і спричинюють корозію деталей, забруднення й розрідження оливи. Крім того, внаслідок потрапляння в картер відпрацьованих газів в ньому підвищується тиск, що призводить до руйнування ущільнень та появи течі оливи під час роботи двигуна.\nУ розглядових двигунах вентиляцій картера здійснюється примусово відведенням газів через витяжний шланг і повітроочисник у циліндри двигуна, де відбувається згоряння їх. Для очищення картерних газів від оливи та смол у системі вентиляції є фільтр і оливо віддільник.\nУ двигунах автомобілів ВАЗ відсмоктування картерних газів у змішувальну камеру карбюратора регулюється за допомогою спеціального золотника 1 (рис. 2.34.) розташованого на осі дросельних заслінок карбюратора. Під час роботи двигуна з малою частотою обертання колінчастого вала на холостому ходу картерні гази відсмоктуються в невеликій кількості крізь колібрований отвір 2золотникового пристрою. Коли відкривається дросельна заслінка, разом з її віссею повертається золотник і через канавку, що є в ньому, сполучає шланг 5 простором карбюратора, за рахунок чого підвищується інтенсивність вентиляції картера зі збільшенням навантаження на двигун.\nУ двигуна автомобіля "Москвич" із карбюратором ДААЗ система вентиляції така сама.\nУ двигуна автомобіля "Москвич" із карбюратором К-126Н картерні гази, пройшовши фільтр оливо заливної головини 1 (рис. 2.35), надходять у повітроочисник 2, а потім у карбюратор 3 і впускним трубопроводом 4- в циліндри 5 двигуна.\nШестеренчастий оливний насос двигуна автомобіля ВАЗ-2105:\nА - будова (1 - сітчастий фільтр, 2 - оливопроймач; 3 - редукційний клапан; 4 - пружина клапана; 5 - кришка; 6,8 - відповідно ведена й ведечу местерні; 7 - корпус; 9 - вісь веденої шестерні; 10 - вал привода; 11 - шестерня привода; 12 - шестірня вала привода); 8 - принцип дії.\nОливий насос дизеля КамАЗ-740:\n1 - вісь веденої шестерні нагнітальної секції; 2 - ведучий валик; 3 - ведена шестірня нагнітальної секції; 4 - корпус нагнітальної секції; 5 - проміжний валик привода; 6 - ведуча шестірня нагнітальної секції; 7 -проставка; 8 - шестірня радіаторної секції; 9 - редукційний клапан.\nОливний фільтр двигунів автомобіля ВАЗ:\n1 - корпус, 2 - дно корпусу; 3 - протидренажний клапан; 4 -перепускний клапан; 5 - ущільнювальна прокладка; 6 - фільтрувальний елемент.\nФільтр відцентрової очистки оливи двигуна ЗМЗ-53:\n1 - вісь ротора; 2 - жиклер; 3 - піддон; 4 - ротор; 5 - ковпак ротора; 6 - кожух фільтра; 7 - фільтрувальна сітка; 8 - гайка кріплення ковпака; 9 - гайка кріплення ротора; 10 - гайка - баранець кріплення кожуха.\nСхеми вентиляції картера двигуна автомобіля\nА - на малій частоті обертання холостого ходу; б - при відкриванні дросельної заслінки карбюратора; 1 - золотник; 2 - калібрований отвір; 3 - впускний трубопровід; 4 - дросельна заслінка; 5 - шланг відведення газів у дросельний простір; 6 - карбюратор; 7 - повітроочисник; 8 - всмоктувальний патрубок; 9 - полум'ячасник; 10 - шланг; 11 - кришка оливо віддільника; 12 - оливо віддільник; 13 - зливальна трубка оливо віддільника.\nСхема вентиляції картера двигуна автомобіля "Москвич-2140".\n1 - оливо заливна горловина; 2 - повітроочисник; 3 - карбюратор; 4 - впускний трубопровід; 5 - циліндр.


У 2017 р. Благодійний фонд «Героїка» запланував спорудити низку пам’ятників та пам’ятних знаків у південних та східних областях. Як завжди́ наші монументи будуть присвячені тим, хто зі зброєю у руках воював за державну самостійність України.\nПеред стартом будь-якого меморіального проекту (пам’ятник, чи меморіальна дошка), з групою однодумців проводимо ретельне вивчення вояцьких біографій, а в разі потреби – працюємо в архівах. Накопичивши необхідну кількість матеріалів і переконавшись, що наш персонаж гідний увічнення – починаємо готувати документи на розгляд органу місцевого самоврядування. Однак жодне офіційне звернення, навіть складене найкаращим чином, не замінить живого спілкування. Розмова віч-на-віч дає можливість зрозуміти справжні настрої та щирі наміри людини. Тому, досить часто, ми вирушаємо до містечка N – аби наживо поспілкуватися з місцевою владою, познайомитись з місцевою громадою.\nОскільки “Героїка” присвячує особливу увагу сходу та півдню – левова частка наших мандрівок відбувається саме в цьому напрямку. Треба спробувати 10 варіантів, аби один із них розродився позитивним результатом. На жаль, але очільники наших міст та сіл на стільки типові, що роки спілкування дозволяють скласти типовий портрет голови сільради чи мера невеличкого містечка: услужливий перед столицею, запопадливий перед керівництвом, схильний до прибріхування. Більше того, наші містечкові (та й не лише містечкові) керівники, за рідкісними винятками, розмовляють шаблонно:\nХлопці, наше містечко має свою специфіку... тут багато людей похилого віку, вихованих у Радянському Союзі. Люди різних поглядів, самі розумієте.\nКоли почались усі ці “події”, у нас організувалась самооборона... демонтували Леніна. Ось так. Тепер думаємо на площі, де раніш стояв Ілліч, поставити якийсь нейтральний пам’ятник – галушку чи гарбуза. Може щось про любов. Ми не хочемо одного ідола міняти на іншого. Так... краще гарбуза чи якийсь народний символ – глечик з варениками, щоб символізував гостинність нашого міста.\nПерейменувати вулицю? Як ви кажете? Вулиця Петра Дяченка? Хлопці, ми проводили опитування серед мешканців вулиці. Люди проти політики, хочуть якусь нейтральну назву: Щаслива, Молодіжна, Набережна. Нє, річки нема, але ж Набережна – це гарна назва.\nЧитайте також: Право плювати на Україну\nТраплялось, що головиха (саме так її називають селяни) заявила прямо: “Молоді люди, мені треба порадитись з Директором спиртзаводу (ці слова головиха вимовляла тихо і побожно, наче святий отець молитву перед Престолом – П.П.). Він у нас все ріша. Скаже пам’ятник – буде. Не сподобаєтсья йому ваша Армія УНР – не буде. Без його згоди я нічого не роблю”.\nБудівля Конотопської міської станції юних туристів і техніків, колишня школа №37.\nТож, наразі, наше сільське та містечкове “самоврядування” опирається на керівників різних калібрів (або, як кажуть люди – “на начальство”). Оглядаються переважно на місцевих олігархів, вони ж, за сумісництвом, мають і свої кишенькові депутатські групи і фракції у радах різного рівня.\nЗмінити ситуацію може громадянське суспільстве. Але звідки на руїнах колгоспу (розграбованого комуністом, який його очолював протягом десятиліть) взятися громадянському суспільству?\nМеморіальна дошка Григорію Скибі на будинку Конотопської міської станції юних туристів і техніків, колишня школа №37.\nГромадянське суспільство, політична культура, місцева громада та самоврядування не можуть постати як наслідок самих лише просвітницьких акцій. Як кожному пам’ятнику потрібен фундамент – ефективній державі потрібен самодостатній прошарок. Саме тому “Героїка” ніколи не будувала пам’ятників “під кандидата” чи “на замовлення”. Це як дорогий пам’ятник поставити на пісок. Така позиція цілком знецінює саму ідеологію нашого фонду – люди не відчувають себе причетними до появи нового місця пам’яті. Українець – це власник, це куркуль. Приїхавши до села/містечка N, ми шукаємо два середовища: місцевих куркулів (підприємців і фермерів) та ветеранів бойових дій. Коли вдається звести цих два середовища – з’являється надія на зміни. З’являється шанс, що в містечку з’явиться влада, яка не називатиме пам’ятник національним героям «політикою» і не озиратиметься на директора спиртзаводу.\nМіж іншим, «Героїка» дотрималась обіцянки і вшанувала козака 4-ї Сірожупанної дивізії Армії УНР Григорія Скибу. На честь непересічного українця у місті Конотопі відкрили меморіальну дошку.\nПовага тим, хто любить Україну не лише до глибини серця. Хочеться вірити, що до таких людей наше суспільство повернеться обличчям.


Здоров'я нації в ХХІ столітті 09.12\nЗДОРОВ'Я НАЦІЇ В ХХІ СТОЛІТТІ\nНауково-практична фахова школа-семінар з ONLINE трансляцією\nЩоб підтримувати свій професійний рівень на висоті, сучасний лікар повинен постійно дізнаватись актуальну інформацію. Саме тому навіть в складні часи пандемії і карантину ми надаємо вам можливість отримати нові знання!\nВсеукраїнська Асоціація безперервної професійної освіти лікарів і фармацевтів за підтримки Національної медичної академії післядипломної освіти імені П.Л. Шупика\nЗАПРОШУЄ БЕЗКОШТОВНО прийняти участь у науково-практичній фаховій школі-семінарі «Здоров'я нації в ХХІ столітті», що відбудеться 09 грудня з прямою он-лайн трансляцією наживо одразу в усіх містах і населених пунктах Київської, Черкаської, Кіровоградської та Чернігівської областей!\nНАЙАКТИВНІШІ учасники, які надішлють найбільшу кількість запитань експертам у чат - отримають СМАРТФОНИ!!! Обов'язково перед запитанням вказати ПІБ та місто.\nТАКОЖ ДОДАТКОВО надсилайте НАЙСКЛАДНІШІ КЛІНІЧНІ ВИПАДКИ з детальним описом на електронну пошту Асоціації - asprofosvit@gmail.com.\nНайбільш цікаві будуть РОЗГЛЯНУТІ на клінічному консиліумі з нашими експертами.\nЗа НАЙЦІКАВІШІ клінічні випадки будуть вручені нагороди:\n✅ Диплом за найкращий опис клінічного випадку\n✅ Поїздка на відпочинок до Туреччини!\nдає можливість навчатися, ставити питання лекторам та спілкуватися із своїми колегами без відриву від робочого місця, або вдома за чашечкою кави!\nНавчання у форматі дискусійного клубу "За круглим столом" з провідними експертами: Скрипник І.М., Юдіна Л.В., Бондаренко О.О., Міщенко Л.А.\nАкцентована увага на таких навчальних модулях, як: менеджмент серцево-судинних ризиків, сучасна ревматологія, COVID-19: гострі питання первинної ланки, актуальні питання на амбулаторному прийомі та багато іншого!\nТільки актуальні знання, засновані на доказовій медицині, та сучасні клінічні протоколи!\nПісля закінчення заходу зареєстровані учасники матимуть можливість отримати сертифікати НМАПО ім. П.Л. Шупика 10 балів\nПротягом 1 години після закінчення заходу пройти тестове завдання\nЧерез 7 днів після того, як учасник відповів на тестові завдання, на електронну пошту прийде посилання на сервіс, де зберігається сертифікат. На сервісі зберігаються сертифікати всіх учасників даного заходу.\nЗнайти свій сертифікат та завантажити його.\nТестування можливе до 21:00. Уважно перевіряйте особисті та контактні данні, щоб уникнути помилок. Змінити дані в сертифікаті буде неможливо.\nТрансляція відбувається у двох залах одночасно\nНатисніть на логотип партнера, щоб переглянути інформацію та промо-матеріали\nЯкщо у Вас виникають запитання, будь ласка, звертайтесь до нас за телефонами або email вказаними нижче з 10:00 до 18:00\nДякуємо! Ви успішно зареєструвались!\nАкушер-гінеколог Алерголог-імунолог Анестезіолог-реаніматолог Гастроентеролог Гематолог Дерматолог Ендокринолог Епідеміолог ЗПСМ Інфекціоніст Кардіолог Лікар рентген-діагностики Лікар УЗД Лікар-генетик Мамолог (Онколог-мамолог) Нарколог Невролог Нейрохірург Неонатолог Нефролог Онколог Оториноларинголог Офтальмолог Педіатр Проктолог Проктолог Психіатр Пульмонолог Радіолог Реабілітолог Реаніматолог Ревматолог Сексопатолог Стоматолог Терапевт Травматолог-ортопед Уролог Фармацевт, провизор Фтизіатр Хірург\nІвано-Франківська область Вінницька область Волинська область Дніпропетровська область Донецька область Житомирська область Закарпатська область Запорізька область Кіровоградська область Київська область Луганська область Львівська область Миколаївська область Одеська область Полтавська область Рівненська область Сумська область Тернопільська область Харківська область Херсонська область Хмельницька область Черкаська область Чернівецька область Чернігівська область АР Крим\nДаю свою згоду на збір, обробку та зберігання персональних даних.


Страждання як гіркі ліки – Церква ЄХБ "Дім миру"\nОпубліковано admin на 13.11.2021 13.11.2021\nДітям хочеться солодких цукерок, але не гірких таблеток, але що для них краще і що допоможе видужати?\nДорослі часто як діти, хочуть лиш безхмарних днів і подорожі без шторму. Але правда в тому, що без шторму ми не дізнаємося, що Ісус наше вітрило, а без вовків вівці ніколи б не дізналися, хто їхній справжній пастир.\nДля тих, хто любить Його і покликаний Його постановою усе допомагає на добро. А для інших, які не люблять Бога, то “Його добрість провадить їх до покаяння” (Рим.2:4).\n“Усе” означає усе, і добро, і зло, і приємні, і неприємні ситуації в житті.\nТе, що благословіння: здача екзаменів, народження дитини, успіх у праці допомагає на добро – це зрозуміло. А як зрозуміти, коли трапляється лихо, трагедія, втрата рідних, загубив ключ, згорів будинок чи сам захворів, яке тут добро?\nЦе непроста тема, яка торкається життя кожного з нас. Її важко прийняти чи усвідомити, але щасливий той, кому Бог це відкриває, тому що він по-іншому реагує на важкі періоди в житті, без нарікань і гніву на Бога, без трагедії та депресії.\nХто з нас молиться за те, щоб Бог дав нам проблеми чи горе? Ми навпаки просимо, щоб нас це минало і ми були щасливі.\nПроблем немає тільки на кладовищі. Вони все одно є в нашому житті. Чому Бог не позбавить Своїх дітей цих негараздів, хіба Він нас не любить?\nЯків каже радіти випробуванням, але як можна радіти проблемам, якщо вони приносять неспокій, страждання, безсоння, це ж не добро, а зло для мене.\nВсе залежить від того, під яким кутом зору ми на це подивимося. Для того, щоб сприйняти страждання як добро, потрібно подивитися на них з Божої позиції та з іншої перспективи.\nКоли я підійду до будь-якої високої будівлі впритул і подивлюся вгору, то вона здасться мені справді величезна, масштабна і неосяжна. Але якщо я піднімуся і гляну на неї з пташиного польоту, з дрона чи з літака, то побачу, що вона не така вже й велика, як мені здалося, на перший погляд.\nЯкщо я подивлюся на один маленький пазл величезної картини, то скажу, що це за нісенітниця, що це за чорна пляма, але якщо я піднімуся і гляну на всю картину, то зрозумію, що це був важливий пазл прекрасної картини.\nЯкщо я переживаю труднощі й мені здається, що Бог мене забув чи карає, то варто попросити Бога, щоб відкрив мої очі, як колись слузі Єлисея, щоб я побачив всю картину цілком і усвідомив, що ця ситуація – це важлива сторінка моєї історії та ключовий пазл всієї картини, яку намалював для мене Сам Бог. Тоді я зрозумію, що я не помилка і я не є ніхто, але важливий член у тілі Христовому і цінний для Нього. Нехай Бог дасть нам розуміння тієї ситуації, яку ми зараз походимо.\nУ Бога немає помилок і в Нього нічого не зривається в Його плані, у Нього усе під контролем.\nа як здобудеш дорогоцінне з нікчемного, будеш як уста Мої Єр.15:19\nЯк побачити позитив у негативі? Як можна називати зло добром? Це здається безглуздим і нелогічним? Але це тільки тому що ми дивимося на це людськими очима!\nБог зло повертає на добро. Тільки Бог може сум перетворити на радість. Він той, Хто печаль обертає на щастя! Він – Творець блаженства і щастя.\nНоомі, свого часу, сказала: Бог послав мені нещастя! Не диявол, не випадок, але Бог! Йов сказав: Бог дав і Бог забрав! Не диявол забрав, а Бог! Усе під Його контролем і диявол також. Він не сказав, що Бог дає тільки добро, а все погане, то від диявола, що Бог може тільки давати дітей, але не забирати. Тому все, що ми переживаємо є з Божої волі чи допуску.\nІ сказав йому Господь: Хто дав уста людині? Або Хто робить німим, чи глухим, чи видючим, чи темним, чи ж не Я, Господь? (Вих.4:11)\nБог все робить задля певної цілі, а не просто так, у Нього є особливий план для кожного, комусь гори пересувати, а комусь лавочки.\nМи живемо в час пандемії, що тут може бути доброго, адже люди помирають, діти залишаються сиротами, а батьки без дітей. Війна чи гоніння, де тут благословіння? Це важкі питання, на які лиш у Бога є відповіді!\nАле цей період пандемії – це унікальна можливість для Церкви проявити Себе і бути світлом для світу! Це час – коли можна перев’язати рани зламаним серцем і стояти в проломі за свій народ. Це час – коли потрібно вселяти в людей надію і віру, це час коли потрібно бути миротворцями. Люди в страху і паніці, від того, що буде завтра, а ми несемо їм мир і спокій, і вказуємо на Христа, Який сказав: “Прийдіть до Мене всі струджені і обтяжені і Я вас заспокою!” Світ потребує миру і спокою зараз як ніколи раніше!\nДиявол хоче пересварити нас і пересіяти, лиш тільки б ми не мали впливу на світ і не мали сили, але ми не дамо йому це зробити, будемо триматися віри та Христа і, тоді ніякі ворота пекельні не подужають церкву Христову.\nБо мусять між вами й поділи бути, щоб відкрились між вами й досвідчені. (1Кор.11:19)\nЯк поділи? Мусять бути? Хіба це добре? Що тут може бути на благо? Бо так між вами виявляться досвідченіші! Ті, хто має мудрість і може не розпалювати, а владнати та погасити конфлікт.\nВипробовуйте самих себе, чи ви в вірі, пізнавайте самих себе. (2Кор.13:5)\nЯкщо ми самі не будемо аналізувати себе, не будемо критичними до себе, не будемо очищати себе, то Бог пошле нам випробування, щоб ми побачили, хто ми насправді є! Він й так знає, але щоб ми не літали високо і не думали, що ми вже досягнули досконалості, то Бог спускає нас з небес і показує справжню нашу сутність, від якої інколи стає дуже прикро на душі й дивуєшся, що я такий насправді. Ось вам благо і добро від страждань і проблем – вони відкривають нам правду і ведуть до покаяння, смуток від Бога робить людину чистою! А смуток світу веде до смерті і загибелі, краще я засмучуся від Бога, чим від світу! Краще постраждати в тілі, але духом спастись, чим не знати горя в тілі, але втратити душу.\nКращий смуток від сміху, бо при обличчі сумнім добре серце! (Екл.7:3)\nЛазар помер, щоб родичі побачили Божу славу, через страждання їм відрився Христос по-новому!\nПрийде день і ми також побачимо наших рідних і славу Божого воскресіння.\nЯкщо поглянути на годинник, то здається, що коліщатка обертаються в протилежні сторони, однак, завдяки всім їм, цей годинник працює. Так і речі, які, здається, стають нам наперекір, завдяки чудовому Божому провидінню сприяють нам на благо.\nЮдейський полон у Вавилон сприяв їм на добро. «Благо мені, що я постраждав, щоб навчитися Твоїх постанов! » (Пс. 118: 71). Це як дерево Мойсея, кинуте в гіркі води нещасть, може зробити їх солодкими і придатними для пиття. Нещастя для благочестивих володіють цілющими властивостями. З найбільш отруйних складових Бог створює ліки нашого спасіння.\nТіштеся з того, засмучені трохи тепер, якщо треба, всілякими випробовуваннями, щоб досвідчення вашої віри було дорогоцінніше за золото, яке гине, хоч і огнем випробовується, на похвалу, і честь, і славу при з’явленні Ісуса Христа. (1Петр.1:6,7)\nНіяка посудина не може бути зроблена із золота без застосування вогню; так само неможливо і те, щоб ми стали посудинами честі, якщо ми не будемо переплавлені і очищені в печі страждань. Золото загине, а ви ні!\nБрати Йосипа кинули його до ями, після чого вони його продали, потім він потрапив до в’язниці; і все це сприяло на добре. Його приниження стало шляхом до величі. «Ось ви задумували були на мене зло; та Бог задумав те на добре» (Бут. 50:20).\nРівень вашого страждання тут на землі – це проекція майбутньої слави, яку приготував для вас Бог.\nСтраждання сприяють на добро, так як вони роблять нас блаженними. «Блажен муж, якого Бог картає» (Іов. 5:17).\nПавло був уражений сліпотою. Це приносило незручності, але обернулося йому на благо. Через цю сліпоту Бог освітив його душу благодаттю; це стало початком його навернення (Діян. 9: 6).\nЛікаря потребують не здорові, але хворі. Ісус Христос прийшов до нас, коли ми були хворі і Він лікар наш, Який лікує і душу і тіло!\nСтраждання гіркі, але це ліки, які лікують нас від злоби і лукавства, від гордині і лицемірства!\nБоляче і не приємно, коли виривають хворий зуб чи кінцівку, яка гниє, але це потрібно для життя людини чи щоб зупинити гниття. Бог через страждання відсікає те, до чого прив’язалося наше серце, те що не пускало нас до неба.\nПостіль хвороби часто вчить більшого, ніж проповідь. Найкраще ми бачимо потворне обличчя гріха через окуляри страждань. Страждання вчать нас пізнавати себе.\nСтраждання сприяють на добро, бо вони роблять серце кращим.\nУ дні благополуччя серце схильне до поділу (Ос. 10: 2). Частиною серце приліплюється до Бога, а частиною – до світу. Воно – як голка між двома магнітними каміннями; з одного боку притягує Бог, з іншого – світ. Бог прибирає світ, щоб серце повністю приліпилося до Нього. Бог виправляє серце.\nЯк ми іноді тримаємо криву палицю над вогнем, щоб випрямити її, так Бог тримає нас над вогнем страждань, щоб виправити і вирівняти нас. Як прекрасно, що коли гріх вигинає душу в сторону, протилежну Богу, ці страждання випрямляють її!\nСтраждання видаляють не що інше, як шлаки гріха. Якщо лікар говорить хворому: «У вас пухлина, її потрібно видалити, інакше ви помрете; я випишу вам засіб, який буде дуже неприємним, але це врятує вам життя», то чи не буде воно на його благо? Страждання – це ліки, що використовуються Богом для зцілення наших духовних хвороб; вони сціляють пухлину гордині, лихоманку похоті і водянку жадібності. Так хіба вони не сприяють до добра?\nКоли я піду хоча б навіть долиною смертної темряви, то не буду боятися злого, бо Ти при мені, Твоє жезло й Твій посох вони мене втішать!(Пс.22:4)\nЯкщо ти сьогодні проходиш певну долину, то знай, що Бог йде з тобою і тримає тебе за руку, як Добрий Пастир, і в кінці тебе чекає нагорода. Після пігулки Бог дає цукерку, після гірких трав – молоко і мед.\nСтраждання – це гіркий корінь, але він приносить солодкі плоди.