Відомий івано-франківський художник потребує допомоги - Галицький Кореспондент\nГоловна » Рекомендовані » Відомий івано-франківський художник потребує допомоги\nОпубліковано: 05.03.2020 05.03.2020 Автор: Галицький Кореспондент\nПро це у фейсбуці повідомила франківська активістка, волонтерка Людмила Лінник.\nВіктор Амєлін – відомий Івано-Франківський художник, який працював у франківському театрі. Зараз працює у обласній філармонії Filarmonia IF.\n“Саме він творить гармонію на філармонійній сцені, одягає її зі смаком та естетикою, щоб ще більше підкреслити красу музики”, – написала Лінник.\nЗараз пан Віктор Амелін потребує дороговартісної операції на серці.\nДіагноз: комбінована аортальна вада, стеноз ІІІ ступеня.\nОперація і реабілітаційний період потребують багато коштів.\nЧастину уже зібрали. Але ще не вистачає приблизно 50 000 грн.\n“Давайте всі разом, хто скільки може! Дуже у вас вірю! Ми вже неордноразово разом успішно збирали гроші на лікування!”, – закликала Людмила Лінник.\nПриват Банк: 4149 4993 4309 9519 (Амєлін Віктор Вікторович)\nКатегорії: Допоможіть, Здоров'я, Інше, Людина, РекомендованіПомічено: потрібна допомога, потрібні гроші


Двигун дизельний SADKO DE300E (Словенія) Електростартер. На замовлення | МАГАЗИН "КОРУНД"-ІНСТРУМЕНТ ЛЬВІВ\nДвигун дизельний SADKO DE300E (Словенія) Електростартер. На замовлення\nДвигун Sadko DE-300Е з електростартером і потужністю 6 кінських сил. В цілому, це дизельний двигун загального призначення, який має високий моторесурс і здатний забезпечити надійну роботу техніки в будь-яких умовах. Тому він впевнено ввійде у практику для широкого кола техніки: мотоблоки, культиватори, мотопомпи і тому подібні види обладнання будуть прекрасно функціонувати з його допомогою.\nНеобхідно також врахувати, що вал приводу даної моделі Sadko DE-300E виконаний «під шпонку», і має 72 міліметра в довжину. Двигун помірно споживає дизельне паливо, на якому він працює, і таким чином паливного бака, об'ємом в 3.5 літра цілком вистачить для побутових і робочих завдань.\nІстотним додатковим фактором для зручності використання даного двигуна Садко є електричний стартер, яким він обладнаний. Це дозволяє включати і вимикати пристрій всього лише поворотом ключа. Крім того, для забезпечення запуску при низьких температурах, в клапанної кришці передбачено спеціальний отвір для додавання масла.\nРобочий об'єм двигуна, (см.куб.): 296\nПотужність двигуна: 6,0 к.с. / 4,44 кВт\nОбсяг масла в картері, (л): 1,1\nРекомендоване масло: SAE 30CC / CD\nДана модель має відмінне співвідношення маси і потужності в своєму класі двигунів.


Межу, де зупиниться Росія, прокладати нам, або Спіралі історії - Журнал Віче\n21 липня цього року минає 240 років, відколи Кючук-Кайнарджийським мирним договором завершилася російсько-турецька війна, розпочата імператрицею Катериною II. За цим документом Кримське ханство і кубанські татари були визнані незалежними, як від Порти, так і від Росії, за умови, що Султан керуватиме релігійними справами на цих землях. Російська імперія отримала міста Керч, Єні-Кале, Азов, Кінбурн, Кабарду на Кавказі, пониззя Дніпра. Цей договір став першою ластівкою встановлення російського панування над Кримом та південною Україною. Проте, аналіз не так самого договору, як подій, які йому передували, та його наслідків відкрив дуже цікаву деталь: тогочасна зовнішня політика Російської імперії, яку провадила Катерина II, фактично нічим не відрізняється від діяльності сучасного «владики» Росії. Ті ж самі імперські амбіції до панування на континенті, а то й у світі, ті самі методи досягнення мети – обман, хитрість, підступність у поєднанні з жорсткою військовою силою.\nУ статі «Анексовані території: одвічний статус невизначеності?» (Віче. — 2014. — № 11) детально розглянуто «першу анексію» Криму, споріднену із недавнім приєднанням півострова до РФ. Але не тільки цей факт дає можливість зрозуміти, що російські правителі ніколи не вигадували нічого нового, а діяли за старими, добре перевіреними і відпрацьованими схемами з поправкою на об’єктивні обставини часу.\nПочерк Російської імперії: розквіту народної любові до правителя передують завоювання нових земель і перемоги над ворогами, хай і надуманими. А бідність, злидні – то споконвічна жертва в ім’я розбудови царем чи то генсеком величної держави. Магнетизм пропаганди: плебеї ковтають казочки про могутність і велич самодержця, стоячи по коліна в багні. Апробований пропагандистський зомбувальний прийом, приправлений вигаданими жахіттями українських загроз, отруїв нині вже не тільки суто «матушку», а й сусідні області Сходу України, де російський телевізійний сигнал із «зомбоящиків» цілодобово свердлить мізки глядачів, охочих споживати локшину Путіна. А її суть полягає в тому, що на олтар віри в себе він має покласти щось реальне. Ось Крим! І рейтинг «збирача» стрімко зріс. Ось… Донбас, ось «миротворча» місія… Ось сила Європи і Штатів. Такою є політика розширення «рускава міра» і розбудови імперії в тому чи іншому вигляді.\nПріоритет – у завоюванні нових та «муруванні» «исконных» територій і сфер впливу Росії для протиставлення її США – як наддержаві. За часів Катерини II була схожа ситуація. Російська імператриця розпочала протиборство із могутньою тоді Османською імперією, яка правила бал у Європі та Середземномор’ї, для встановлення свого одноосібного панування в регіоні. Певні успіхи в цьому напрямі були: вже згаданий КючукКайнарджийський мирний договір став основою для подальшої анексії турецьких територій: Криму, пониззя Дніпра та Дністра, Кубані. Коли повністю здолати Порту, завоювати її землі і проголосити становлення заповідного для усіх російських царів «Третього Риму», неповноцінного без влади в Константинополі, не вдалося, Росія спрямувала погляд у бік Європи. Там доживала свого віку Річ Посполита, в якій саме розпочалися бунти, повстання й невдоволення владою. Цим сповна скористалася Росія. Катерина II доклала чималих зусиль до розвалу ще одного потужного гравця на європейській шахівниці – Польщі. Тоді до Росії були приєднані Прибалтика, Білорусь і майже вся Україна, за винятком Галичини й Закарпаття.\nМетоди, які використовувала Катерина в оголошених і таємних війнах із Портою, а пізніше і Польщею, дуже нагадують руку сучасного російського володаря в конфлікті на Сході України та й загалом у нашій державі. Так само підбурювали, спонсорували і забезпечували зброєю незадоволених бунтівників, які розхитували ситуацію. Ширма — привід старий, як світ: введення військ чи то для захисту селян від гніту шляхти, чи то православних християн від переслідувань католиків або мусульман, тощо.\nФранцузький історик Жуль Мішле, котрий, до речі, захоплювався нашою країною, її героїчним минулим, висловлював симпатії до «нації козаків», у середині XIX століття сказав з цього приводу, що «Росія, використовуючи європейські ідеї і свободи, поширює замішання в Європі. Вона напала на Польщу, нібито обороняючи селян від гноблення шляхтою. Напала на Туреччину, ніби обороняючи політичну й релігійну свободу слов’ян. Своєю пропагандою Росія руйнує моральні й духовні основи кожного народу, який став її жертвою. Московська пропаганда каже нам сьогодні: «Я справжнє християнство», а завтра скаже «Я справжній соціалізм». Росіяни збудували свою імперію на сліпій дикій вірі у своє месіанство, не звертаючи жодної уваги на жертви навіть серед своїх людей». Перед очима постають недавно опубліковані фото рефрижераторів із червоними хрестами на україноросійському кордоні.\nЯк уже було сказано, нині Росія прямо протиставила себе США, нібито для відновлення світової рівноваги і захисту народів від панування дядечка Сема. Це, без перебільшення, є життєвою метою президента, який, мабуть, сумує за кадебешним минулим, коли брав участь у досить ефективному протистоянні СРСР та «імперіалістів». Звісно ж, виправдовувати дії США під час в’єтнамської війни, бомбардування Косово, Іраку ніхто не збирається. Та всетаки не останню роль у цих конфліктах відіграла і Росія як постачальник зброї і не тільки. Наприклад, Рада безпеки ООН в умовах блокування з боку Росії не могла прийняти жодної резолюції, яка примушувала б центральну владу Югославії припинити етнічні чистки й вивести регулярні військові частини з території Косово, незважаючи на різке зростання кількості албанських біженців у кінці 1998го – на початку 1999 року, що кваліфікувалося як гуманітарна катастрофа. І знову перед очима образи. Цього разу Віталій Чуркін – постійний представник при ООН, який ветує всі рішення Радбезу щодо України.\nТа чому жертвою цього протистоянні стала саме Україна?\nЗахідний напрям розбудови Російської імперії завжди був пріоритетним для тамтешніх самодержців, оскільки після завоювання Сибіру й Далекого Сходу нападати просто не було на кого. Усі спроби просунутися на південь (Близький Схід) через Кавказ закінчувалися фіаско – Росія витрачала купу ресурсів і солдатських життів на війну з народами, яких ніхто й ніколи не завойовував, при тому перспективні матеріальні здобутки та політична вигода в цих протистояннях ніколи не змогли б перекрити військових витрат. У новій історії прикладом може слугувати експансія СРСР в Афганістані, де спочатку також поставили кишеньковий уряд, а потім за запрошенням ввели війська.\nГеополітичні інтереси Росії на Близькому Сході в новітній історії здебільшого мотивувалися змаганням з реалізацією інтересів США у цьому регіоні. Та коли видимих дивідендів не одержали, почали реалізацію іншого плану, до якої на території України підготувалися заздалегідь і ретельно. І тому сподівалися на «бліцкриг».\nПісля Революції гідності, коли зусиллями простих людей вигнали кремлівського ставленика (а його поплічники зумисно руйнували вітчизняну державність, економіку та армію) і Україна як держава зійшла з орбіти Москви, російський «збирач» не зміг змиритися з поразкою. Той ставленик, до речі, нагадує одного з численних фаворитів Катерини II, якого вигнали із жалуваних царицею земель. До теми варто згадати ще одного «наказного» президента на Кавказі, який час від часу погрожує знищити Україну і, наче з вогнем, грається зі своїм народом. Все пішло як за відпрацьованим планом. Найперше, Крим – ключ до панування в Чорному морі, перевалочний пункт на шляху до Балкан, де вже є своя невеличка база у Придністров’ї. До речі, в історії створення цієї невизнаної республіки також простежується знайома схема. Окрім того, Крим – база Російського флоту, який після неконтрольованої і непередбачуваної зміни влади могли б попросити переїхати, або, і гірше того, поставити на її місці натівські судна. Відпустити стратегічний півострів у вільне плавання з Україною – це вище путінського сприйняття світу, тим паче якщо уявити, що він рівняється на апетити Катерини II, одним з головних досягнень якої було завоювання Криму.\nДалі – Схід України. Без нього Крим у нинішньому стані, якщо відкинути політичну складову, не більш ніж зайве навантаження на бюджет. Проте тут усе виявилось не так просто, українським силовиками вдалося частково локалізувати російських бойовиків та озброєних Росією сепаратистів і не дати їм просунутися далі. «Душу й тіло ми положим за нашу свободу» – такі слова гімну – не пустий звук для народу, яким уже й так захоплюється увесь світ. Люди досить швидко зрозуміли, що краще сьогодні підтримати свою армію, хоч би в якому жалюгідному стані вона була, ніж завтра годувати чужу.\nПротистояння триває, ворог не подоланий. Росія продовжує свою підступну гру, в якій має більш як 400літній досвід, постачає сепаратистам гроші і зброю, придумала міф про фашизм, від якого рветься «захищати» росіян і українців на Донбасі. Та є певні зрушення. День у день дедалі більше мешканців шахтарського краю звільняються від уже згаданої старої фіктивної вірусної ідеї «велікава рускава міра» і розуміють, що краще самим бути господарями у власних хатах, ніж запрошувати сусідів з автоматами і жагою крові.\nНаш народ кілька тисяч літ живе на благодатній землі, та цю перевагу з лишком компенсують сусіди, котрі споконвіків так і норовлять потоптати її військовими чобітьми. Це треба пам’ятати і закарбувати в генетичному коді для прийдешніх поколінь, які повинні вчитися на помилках своїх предків і не повторювати їх. У нас спочатку віроломно забрали землю, вкрали історію, зазіхали на мову і культуру, тих, хто чинив опір, знищили або вивезли в Сибір, на Далекий Схід, а після цього посміли називати себе старшими братами і спробували змусити все це забути. Та стерти народну пам’ять неможливо.\nСкажу відверто, з подивом сприймаю думку про те, що Росія веде проти України якийсь новий тип війни. Це неправда. Росія так діяла завжди, починаючи від батька Московського царства Івана Грозного, який наче з молоком матері всмоктав жагу Темуджина до підкорення світу і передавав її наступним російським правителям як заповіт. Про це свого часу влучно сказав Карл Маркс, щоправда, цю пророчу науку ідеолога комунізму в Радянському Союзі чомусь не друкували. «Росія стала сильною, бо в майстерності рабства стала віртуозом. Навіть коли вона здобула незалежність від монголів, вона не кинула традиційної ролі раба. Петро І поєднав хитрість монгольського раба з жорстокістю монгольського володаря, що йому Чингісхан заповів підкорити увесь світ. Росія зайшла далеко на шляху до світового панування. Вона стоїть у самому центрі Адріатики. Пізніше кордони Росії простягнуться від Данцига до Трієста. А оскільки завоювання йде за завоюванням, анексія за анексією, можна вважати, що підкорення Туреччини буде лише вступом до завоювання Угорщини, Пруссії і Галичини. Зупинення московських завойовницьких планів є вимогою часу».\nТой факт, що в Росії споконвіків нічого не змінюється, підтверджують актуальні й нині думки члена французького Конвенту Буасі д’Англя ще 1795 року: «Вже 60 років минуло, як Московщина поневолила Україну, згодом підкорила Грузію, Крим, поділила Польщу. Кажуть, що Московська імперія – це велетень на глиняних ногах, що корупція роз'їдає її, що рабство позбавляє її всякої енергії. Погоджуюся з усім цим. Але чи ця потвора не знищить нас раніше, ніж сама загине? Час минає. Московська орда готується. Невдовзі новий Атілла рушить на Європу, якщо не зупинимо його вчасно».\nЗ цього напрошується висновок: відповіді на дії Росії варто шукати в підручниках історії, щоправда, не тих, які видавалися в часи винищення нації. Також слід запам’ятати, що межу, де зупиниться Росія, прокладати саме нам, народові, котрий, натерпівшись стільки лиха за ці століття, не раз побував розмінною монетою у грі за світове панування.


Церква Святого Магна- євангелічно-лютеранський храм\nДомашня Німеччина Брауншвейг\nЦерква святого Магна (Magnikirche) - євангелічно-лютеранський храм і одна з визначних пам'яток старовинного німецького міста Брауншвейг.\nПарафіяльна церква Святого Магна була побудована в 1252 році на фундаменті старого храму, зведеного на початку XI століття. Небесним покровителем храму був вибраний Святий Магн, шанований у Німеччині за свою місіонерську діяльність і проповідування християнства. Вперше церква Святого Магна згадується в літописах, що оповідають про освячення храму в 1031 році.\nВпливи Реформації, яка розпочалася у Німеччині в XVI столітті, торкнулися і церква Святого Магна - у 1528 році церква прийняла протестантизм.\nУ 1873-1877 рр. в церкві Святого Магна під керівництвом міського архітектора Брауншвейга Людвіга Вінтера (Ludwig Winter, 1843-1930), автора проекту реконструкції замку Данквардероде, були проведені реставраційні роботи. За проектом архітекторів Макса Остерлоха (Max Osterloh) і Адольфа Квинсена (Adolf Quensen) фасад церкви був оформлений у стилі історизму.\nУ роки Другої Світової війни будівля церкви, як і весь історичний центр Брауншвейга, значно постраждало під час бомбардування міста авіацією союзників. 23 квітня 1944 року церква була сильно пошкоджена вибухом бомби. В ході післявоєнного відновлення, історичний вигляд церкви значно змінився: церква була відновлена в сучасному архітектурному стилі, що викликало в суспільстві хвилю критики.\nУ 1958 році на фронтоні хору була встановлена фігура «Вісник» (Rufer), виконана скульптором Бодо Кампманном. Вісник символізує ангела Апокаліпсису, возвестившего про початок Страшного Суду.\nДо нашого часу в інтер'єрі церкви збереглися бронзова купіль 1458 року і Головний вівтар (Hochaltars) в стилі бароко, створений в 1730-1734 рр. німецьким скульптором з Брауншвейга Мэтьюсом Генріхом Виттеном (Matthäus Heinrich Vetten). В день освячення храму в 1964 році церква Святого Магна отримала сучасне розп'яття роботи німецького майстра Ульріха Хенна (Ulrich Henn).\nЦерковний орган був створений органної фірмою Альфреда Фюхрера (Alfred Führer).\nНа дзвіниці церкви Святого Магна знаходиться п'ять дзвонів, найстаріший з яких - дзвін Магна (Magnusglocke) вагою 2000 кг, був відлитий і встановлений в храмі в 1335 році. Цей дзвін вважається найстарішим дзвоном в Брауншвейгу. Найважчим з дзвонів є дзвін Світу вагою 3000 кг, відлитий в 1643 році. Найменший дзвін вагою 23 кг був відлитий в 1445 році. Інші два дзвони - вагою 1000 кг і 58 кг - були відлиті в 1406 і 1630 роках.\nУ церкві Святого Магна проводяться концерти органної музики.\nТелефон: 0531-4 68 04\nОфіційний сайт: www.magni-kirche.de/


розглянути характерні риси розвитку землеробства та скотарства, схарактеризувати трипільську археологічну культуру, розглянути спосіб життя носіїв землеробських та скотарських культур за часів енеоліту; формувати в учнів уміння створювати колективні творчі проекти;розвивати предметні компетенції, виховувати інтерес до історії давнього часу\nНа урок історії 6 класу з теми: «Трипільська культура на землях України».\nКонспект уроку розроблено відповідно навчальної програми «Історія України. Всесвітня історія. 5-9 клас» наказ МОНУ від 06.06.2012 р. №664, відповідає передбаченій програмою темі курсу історії 6 класу (інтегрований курс). Конспект передбачає глибоке засвоєння учнями матеріалу теми «Життя людей за первісних часів на теренах України», акцентує увагу на давній історії нашого краю. Кожному етапу роботи передує цільова орієнтація вчителя на те основне нове, що можна дізнатись з різних джерел інформації. В текстівках подано додаткову інформацію для вчителя. Особливу увагу звернено на інструктаж до випереджальних завдань учнів, використовується наочність, інтерактивні вправи, ІКТ.\nТема уроку: Трипільська культура на землях України\nМета: розглянути характерні риси розвитку землеробства та скотарства, схарактеризувати трипільську археологічну культуру, розглянути спосіб життя носіїв землеробських та скотарських культур за часів енеоліту; формувати в учнів уміння створювати колективні творчі проекти;розвивати предметні компетенції, виховувати інтерес до історії давнього часу.\nНазивати найвідоміші стоянки в Україні на різних етапах кам’яного та мідно-кам’яного віку;\nПоказувати на карті території розселення племен землеробських та скотарських культур;\nРозкрити поняття «трипільська культура», описувати життя її носіїв;\nРозкрити господарство трипільців та їх культуру.\nОбладнання: підручники, настінна карта «Найдавніші поселення на території України», презентації учнів, набір ілюстрацій.\nЯк відбувалися події стародавньої історії на території сучасної України? Чи жили тут люди в найдавніші часи? Чим вони займалися? Чому українці від діда-прадіда люблять і вміють працювати на землі? У чому проявляється для нас «магія землі»?\nВиконати вправу на с.37 підручника (параграф 7. Всесвітня історія. Історія України під ред. О.Г.Бандровського, В.С.Власова). Бажано використати прийом «Кейс».\nТрипільська археологічна культура. Доба неоліту та енеоліту.\nМісце проживання трипільців.\nЖитло трипільської культури.\nГосподарство і ремесла трипільців.\nКультура і вірування.\nІV. Контроль і закріплення знань.\nV. Використання набути вмінь.\nДосягнення людей в добу неоліту та енеоліту.\nЗ настанням неоліту життя первісної людини змінювалось дуже повільно.\nНеоліт – це новий кам’яний вік. Хронологічно він іде за мезолітом і передає добі перших металів. Неоліт датується кін VІ-ІІІ тис. до н.е. Неоліт характеризується зрушеннями в розвитку економіки та соціальних відносин. Саме в неоліті людини приходить до виключно при власницьких способів форм господарської діяльності. Тільки техніка кам’яних знарядь дає підстави відокремити нову добу від попередньої. Зміни насамперед полягли в тодішніх умовах життя. Змінився клімат, льодовики відступали на північ, змінилися флора та фауна, які наближалися до сучасних. Мамонтів, печерних левів, бізонів заміняли ведмеді, вовки, лисиці, дикі кабани, зайці. У зв’язку зі зміною зовнішніх умов змінювався і побут людини. Вона вже не мала потреби ховатись, як раніше, в печерах. З’явилися наземні будинки, халупи.\nЗ’ясуємо, які були досягнення людей в добу неоліту та енеоліту.\nВ землеробстві – навчилися обробляти землю і вирощувати рослини для їжі – ячмінь, пшеницю, просо, овес, жито, бо рослин, яких збирали, не вистачало. Клімат був сприятливий для землеробства.\nВ скотарстві – так як полювати було важко – це займало багато часу, почали поступово привчати і розвивати домашніх тварин – свиней, кіз, овець, биків, собак.\nВодночас доба неоліту та енеоліту характеризується удосконаленнями.\nВ ремеслі – навчилися виготовляти тонкокісний посуд, з плоским дном та орнаментом. Виготовляли глиняну пластику, сокири, зернотерки з каменю, серпи. З’являється ткацький верстат. Опанували ткацтво.\nВ мистецтві – удосконалюється зображення на камені, розпис на глиняному посуді.\nВ суспільному устрою – діє матріархат, відбувся демографічний вибух.\nНа зміну неандертальцю приходить кроманьйонець. Відбувається подальше розселення первісних людей.\nРозповідь учителя, демонстрація портрета археолога В.В.Хвойка.\nНаприкінці ХІХ ст. видатний український археолог В.В.Хвойко відкрив і почав досліджувати поселення давніх людей поблизу с. Трипілля на Київщині. Згодом подібні селища почали знаходити і в інших районах України. Численні пам’ятки трипільської культури займали в ІV – першій половині ІІІ тис. до н.е. все лісостепове Правобережжя й Придністров’я, а на пізньому етапі існування культури поширилася на Волинь і в Степове Причорномор’я.\nХарактер будівель доби енеоліту був стисло пов’язаний з розвитком землеробства та скотарства (умови їх виникнення ми вже з’ясували). В цей період з’являється культура хліборобів – Трипільська культура. Межі цієї культури поширювались від Слобідської України до Словаччини, від Чернігівщини до Чорного моря та Балканського півострова. (Іде розповідь учителя, він показує на мапі кордони Трипільської культури). Далі дається завдання за допомогою атласів та контурних карт замалювати межі Трипільської культури.\nЧисельні пам’ятки Трипільської культури, які даються ІV-І пол. ІІІ тис. до н.е., займали все Подністров’я, а на пізньому етапі існування культури – поширювались на Волинь і Степове Причономор’є. Трипільська культура існувала від VIII тис. до н.е. до І тис. до н.е. В трипільській культурі вирізняємо три етапи:\nРанній – ІV-ІІІ тис. до н.е.;\nСередній – ІІІ до н.е. – 2250 р.,\nПізній – 2250 р. до н.е.\n(Це діти зафіксовують у зошитах).\nІсторики вважали, що трипільці – це племена, які прийшли на Укарїну з Балкан. Від Дністра трипільці просунулись до Прип’яті, Прикарпаття і частково – на Переяславщину. Інші історики вважають, що трипільці – це автохтонні племена, тобто такі, які споконвіччя жили на Україні і виділились в Буго-Дністровську культуру.\nГосподарство і ремеслі трипільців.\nЦі питання розглядаються шляхом демонстрації учнівських творчих проектів, виконаних як випереджальні завдання. Інструктаж до завдань у додатку № 1.\nТаким чином, існує суперечлива точка зору щодо виникнення Трипільської культури. Суспільний лад трипільців характеризувався переходом від матріархально-родових до патріархально-родових відносин. Трипільці підтримували стосунки з племенами Східного Середземномор’я та Малої Азії (вчитель показує на мапі). Людяність культури мешкала селами на берегах рік. У селах були розташовані хати прямокутної форми з чотирисхилим дахом, дерев’яними стінами, обмащеними глиною з обох сторін. Підлога була з дерев’яних плит, складених помостом і обмащених глиною. Розмір будівель складав від 6 до 150 кв. м. Стіни будівель були розписані. Житла трипільці будували з лісу, глиняних вальків. Житла були багатокамерними. Крім житлових будинків, були й будинки ритуального характеру. Підлога їх теж була обмащеною глиною. Трипільці жили поселеннями. Забудова поселень здійснювалась по колу із загоном для худоби в центрі. (учитель використовує наочність).\nЗапитання до ілюстрації.\nЧим відрізняється розповідь про життя трипільців, про яке ви сьогодні почули, від зображення на малюнку?\nЩо нового ви розповісте, дивлячись на картину?\nЧи уявляєте ви себе жителем містечка? Для чого потрібно було будувати житла колом?\nРозповідь учня (додаткове завдання).\nНаселення трипільської культури було хліборобським. Воно займалось сільським господарством на відносно високому рівні, користувалося кам’яними серпами з дерев’яними держаками, зернотерками, сохами, ралом. Трипільці вирощували такі рослини, як: пшеницю (декілька сортів), жито, просо, ячмінь, овес. Поряд із землеробством трипільці займались скотарством. Розводили таких тварин, як: коней, свиней, кіз, велику рогату худобу, від яких отримували продукти харчування. Трипільці користувалися кам’яними знаряддями праці – сокирами, долотами, ножами, серпами. У ІІІ тис. до н.е. люди винайшли спосіб виготовляти бронзу, і трипільці з нього скористалися. Трипільці першими на території України почали використовувати мідь для виготовлення знарядь праці і прикрас. Трипільці займалися ремеслом, зокрема, гончарством. Винайшли гончарне коло, виготовляли посуд, а також глиняні статуетки, жіночі прикраси з кісток та інші предмети побуту.\nНа завершення розповіді учні під керівництвом учителя заповнюють таблицю:\nВид господарської діяльності трипільців\nДосягнення у ньому\nІV. Контроль і закріплення.\nКлас об’єднується в чотири малі групи, кожна з яких одержує ілюстрацію із завданням. Через 5 хвилин група звітує і представляє результати своєї роботи.\nГрупа 1. Житло трипільців.\nІз чого споруджували будинки?\nЯк здійснювалася забудова поселень?\nПротоміста у трипільців.\nГрупа 2. Господарство трипільців.\nЩо становило основу господарського життя трипільців?\nЯкі знаряддя праці використовували трипільці?\nГрупа 3. Ремесла трипільців.\nЯкі ремесла були поширені в трипільців?\nПластика трипільців – поєднання ремесла і мистецтва.\nГрупа 4. Культура трипільців.\nРелігійні вірування трипільців.\nТварини – трипільські тотеми.\nМистецтво та ювелірна справа.\nУчні дають відповідь на питання вікторини. Вправа «Ланцюжок».\nКоли на території України існувала найдавніша цивілізація?\nЧому відкрита вченими культура була названа трипільською?\nЯкі заняття були головними в трипільців?\nЯкими були знаряддя праці?\nУ чому особливість їх кераміки?\nЩо собою являли їхні житла?\nЧи можна поселення назвати містечком?\nЧому бик вважався священною твариною?\nЧим був викликаний занепад трипільської культури?\nЧи вчені вважають трипільців предками українців?\nУже в ІV тис. до н.е. на території України існувала трипільська культура, яка , за оцінкою вчених, «мало в чому поступалася раннім цивілізаціям давнього сходу».\nУчням пропонується скласти невеличку розповідь (3 речення) про самобутність трипільської культури, використовуючи нові терміни, вивчені на уроці.\nПроводиться бліц-конкурс на краще складення вірша про життя трипільців (4 строчки).\nОголошення оцінок, само оцінювання та коментар до нього.\nДомашнє завдання: вивчити параграф 7, знайти цікаву інформацію з теми в мережі Інтернету.\nУрок "Житомирщина за доби Середньовіччя"\nУрок "Галицько-Волинська держава за Данила Романовича та його нащадків".\nУрок "Київська Русь за Володимира Мономаха та його сина"\nДодаток до уроку "Робочий лист з історії України. 7 клас"


Блоґ - Beglaryan.net\nДомівка Категорія: Блоґ\n23.09.2017 Степан Бегларян\n11.09.2017 Степан Бегларян\n31.08.2017 Степан Бегларян\nВисипки у дітей трапляються нерідко. І деякі з захворювань можуть заплутати навіть досвідченого лікаря. Щоб неприємності ставалися рідше, щоб частіше був встановлений вірний діагноз, зібрав на цій сторінці алгоритм диференціальної діагностики дитячих екзантем. Перед вами розгорнута схема з Paediatric Handbook...\n23.07.2017 Степан Бегларян\n07.06.2017 Степан Бегларян\nКоли приходить час вакцинувати дитину, у батьків виникає маса питань. Факт, що в дитину будуть вводити ослаблену інфекцію або компоненти інфекцій, часто навіює страх.\n06.05.2017 Степан Бегларян\n21.04.2017 Степан Бегларян\n17.04.2017 Степан Бегларян\nБезпідставні методи лікування ГРВІ з нульовим ефектом – чому деякі з них такі популярні?


Ще кілька днів тому у соцмережі «Facebook» почали поширювати фото знайденого в лісопосадці тіла чоловіка. Припускали, що це може бути український заробітчанин, оскільки чоловік був в робочих рукавичках.\nНевдовзі знайомі опізнали його, як 36-річного Василя Чорнея – мешканця Снятинського району, пишуть «Версії».\nЗаробітчани, які в той час такого були в цеху, звернулися до роботодавців з проханням викликати лікаря. Однак «пані» повідомила, що зараз вже неробочий час - було близько 17 години вечора і вона сама вирішить проблему.\nНаразі справу розслідує польська поліція. Роботодавці затримані, однак вони стверджують, що Василь в них не працював і вони взагалі не знають українця. Поліціянти розшукують ще одного українця, який, ймовірно, був свідком, а, можливо, і співучасником злочину.\nА рідні тим часом збирають кошти, щоб перевезти тіло Василя додому. Адже вдома в нього залишилась дружина та троє дітей.


✔ Косметичка - розмальовка "My Color Case" | Kids.MamaTato.Org\nГоловна Дитячі речі та іграшки >Дитячі іграшки >Ігрові набори >Косметичка - розмальовка "My Color Case"\nКосметичка - розмальовка "My Color Case".\nКод товару: DI2025DV2728\nДівчинка власноруч створить яскраву косметичку.\n- фарби (6 кольорів);\nКосметичка запакована у гарну подарункову коробочку.\nКосметичка - розмальовка "My Color...


Вікторія Трофіменко: «Шведській публіці фільм сподобався»\n24 вересня у вітчизняний прокат вийшов довгоочікуваний фільм режисера Вікторії Трофіменко "Брати. Остання сповідь".\nАнтон Філатов, «Дзеркало тижня. Україна»\nЦя стрічка брала участь у кількох престижних кінофестивалях, серед яких і три кінофоруми класу А в Індії, Шанхаї та Москві. На останньому фесті стрічка здобула призи кінокритиків, а також нагороду за найкращу жіночу роль, яку зіграла львів'янка Наталія Половинка.\nВ інтерв'ю DT.UA Вікторія Трофіменко розповіла про те, як скандинавський сюжет був перенесений в українські Карпати, про талановитих молодих акторів, котрих відкрив цей фільм, а також про нинішню символічність "Братів".\n— Вікторіє, у вашого фільму цікава доля: зйомки почалися кілька років тому, прем'єру планували вже давно, потім фестивальний успіх… І тільки тепер — офіційна прем'єра.\n— Так, у нашої стрічки справді цікава доля. Спочатку участь у фестивалі. Потім прем'єру переносили у зв'язку з ситуацією в країні. До того ж на повноцінній підготовці стрічки до прокату позначилися й особисті матеріальні труднощі. Після України фільм буде в прокаті у Казахстані, Німеччині та ще в кількох країнах.\n— Коли показували "Братів" у нього на батьківщині, то йому, на жаль, не вдалося приїхати. Але самі шведи сказали, що "роман повернувся на батьківщину", а міністр культури Швеції після перегляду зазначив, що це "найтемніший бік Бергмана". Одне слово, шведській публіці фільм сподобався, адже він точно передає атмосферу книжки. Хтось навіть сказав: "Вас треба поставити на екранізацію всіх книжок Торгні Ліндгрена".\n— Так сталося, що у 2013 р. вийшло зразу два ігрових українських фільми, через сюжет яких наскрізною лінією проходить легенда про святого Христофора. По-перше, була ваша стрічка. А по-друге, "страшилка" "Синевир" братів Альошечкіних. Знаю, що творців цих двох стрічок практично ніщо не поєднує. Але чому раптом у такий важливий і поворотний для нашої країни рік так знаково прозвучало ім'я саме цього святого?\n— Спеціально для зйомок ви побудували гуцульський хутір. Для цього знесли старі напівзруйновані хатки з вибитими вікнами й побудували нові. Але спочатку місцеві жителі не хотіли вас пускати, думаючи, що ви заберете землю. Тому зустрічали знімальну групу з вилами. Однак домовитися з ними все-таки вдалося. А в результаті, ви залишили їм повноцінні будинки та господарські споруди. З часу завершення зйомок минуло два роки, — що тепер із цими будинками? Що ж так ревниво відстоювали місцеві жителі з вилами?\n— Особисто я не була там після зйомок, але з розповідей знаю, що все знову руйнується, а будинки — розкрадено. На гору, на якій стоять ці будиночки, ми побудували східці, якими місцеві ходили, доки вони не зруйнувалися. Ремонтувати їх ніхто не став, вирішили за краще ходити стежками...\n— Вероніка Шостак, яка зіграла Ївгу, після нашого фільму знялася в "Поводирі". Актор Роман Луцький — у "Параджанові" Олени Фетисової й Сержа Аведикяна. Микола Береза — у фільмі "Синевир". Тобто молоді актори почали активно зніматися, але раптом заглухнув великий кінематограф…\n— Спільно з драматургом Романом Горбиком я написала перший варіант сценарію повнометражного фільму. Це буде дуже умовна екранізація "Щоденника сатани" Леоніда Андрєєва, швидше — за мотивами. Хоча цей твір занадто літературний, у нас виходить цікава кінематографічна історія. У майбутнього фільму не буде практично нічого спільного з "Братами". Хочу зробити глядацьке кіно з насиченим сюжетом.\nАнтон Філатов, «Дзеркало тижня. Україна», 11 вересня 2015 року, №33


Підсумковий урок. Урок-подорож океаном Знань - Посібник\nПідсумковий урок. Урок-подорож океаном Знань\nУрок 238 (письмо)\nТема: Підсумковий урок. Урок-подорож океаном Знань\n- Ми закінчили вивчати всі теми, заплановані програмою. Тож настав час повторення всіх вивчених тем. Сьогодні ми проведемо урок-огляд ваших знань. Ваше завдання - пригадати все, що вивчали протягом навчального року. Моє завдання - перевірити ваші знання, зробити висновки: які теми вивчили добре, а над якими слід буде краще попрацювати у другому класі, підбити підсумок нашої роботи за навчальний рік.\nНа уроці підсумковім Треба дружно працювати,\n- А щоб повторення було цікавішим, я пропоную вам здійснити подорож океаном Знань. Звичайно ж, подорожувати зможе лише той, хто не боїться показати звої знання та вміння, напрацьовані протягом навчального року. Серед нас немає боягузів? Тоді вперед! Ми з острова Гімназійного відправляємося в путь!\nЗвучить музика, учитель переставляє кораблик на мапі маршруту до першого острова на шляху - Каліграфічного.\n- Ось перша наша зупинка на острові Каліграфічному.\nЗгадай і запишіть по три буквоз'єднання:\no з нижнім з'єднанням літер;\no з верхнім з'єднанням літер;\no із середнім з'єднанням літер.\no Перша літера складається з двох елементів: прямої похилої із заокругленням угорі і внизу і довгої прямої похилої, заокругленої внизу ліворуч. Це велика літера. (У)\no Друга буква складається з трьох елементів: прямої короткої лінії і двох кривих, (к)\no Третя літера складається з двох елементів: довгої прямої лінії і короткої прямої лінії, заокругленої вгорі і внизу, (р)\no Четверта буква складається з двох елементів - лівого півовала і прямої лінії, заокругленої внизу праворуч, (а)\no П'ята літера складається з трьох елементів: короткої прямої лінії, заокругленої внизу праворуч, і двох крапок над нею, що не поєднуються з першим елементом. (ї)\no Наступна буква складається з трьох елементів: двох прямих коротких ліній, з яких одна заокруглена внизу праворуч, і прямої горизонтальної короткої лінії, (к)\no Остання літера складається з двох елементів - лівого півовала і прямої лінії, заокругленої внизу праворуч, (а)\n- Вирушаємо далі.\n- Діти, океан Знань дуже великий. Щоб не заблукати у ньому, нам необхідно користуватися нашою мапою. Який же наступний острів на нашому шляху? (Звуко-буквениїї)\n2 Звуко-буквений, складовий аналіз слів\n- Як по-іншому можна назвати Україну? (Діти записують слова "Батьківщина", "Вітчизна", "рідний край", "рідна земля")\n- Вирушаючи у подорож, ви завжди повинні пам'ятати, що ваша Батьківщина - Україна. Це ваш рідний дім, земля, де ви народилися, виросли. Саме тут ви зробили свій перший крок, сказали своє перше слово, перший раз посміхнулися, заплакали, розсердилися, зраділи. Ви повинні пам'ятати, що тут вас люблять і чекають. Любіть свою рідну Батьківщину всім серцем, будьте справжніми українцями!\n- Прочитайте вірш. Випишіть слова-родичі до слова Україна.\nУкраїнська наша мова Завжди в Україні.\nВ українців у пошані Здавна і донині.\n- А ми вирушаємо далі маршрутом мапи. Наступна зупинка - на острові Словниковім.\nЗ Словниковий диктант\n1) 3 поданого вірша випишіть словникові слова. Підкресліть букви, правопис яких необхідно запам'ятати.\no Я взяв лінійку й олівець,\nЗамалював весь папірецьі Посередині їжак...\no Ганна ґудзик на ґанку Пришивала на світанку.\n- Молодці! Наша подорож триває і наступна зупинка - на острові Предметів.\n4 Робота із словами, що позначають предмет або істоту\n- На які питання відповідають ці слова? (Хто? що?)\n- Які слова відповідають на питання хто? (Ті, що позначають істот)\n- Які слова - назви предметів відповідають на питання що? (Ті, що позначають неживі предмети)\n1) На картці обведіть олівцем слова, що відповідають на питання: І варіант - хто?; II варіант - що?\nІ варіант - хто?\nМісто, ставок, сонячний, лижник, олень, година, вітрильник, подруга, вилітає, молоко, кішка, кухар, рибка, ведмежа, поле, тополя, писати, сірник\nII варіант - що? Школяр, дерев'яний, шубка, білка, приїздити, зайчик, синій, мороз, зимувати, весна, проліски, цукор, цуценя, садок, перлина, весело, сніг\n2) Робота у парах змінного складу. (.Рухається другий варіант.)\n- Запишіть подані слова так, щоб вони означали один предмет.\n1 Рибки, озера\n2 Хмарки, книжки\n3 Метелики, горобці\n4 Очі, кущі\n5 Проліски, тролейбуси\n6 Садки, чижі\n3) Гра "Знайди пару"\n- А ми продовжуємо нашу подорож. Наступна зупинка - на острові Ознак.\n5 Робота зі словами, що означають ознаки предметів\n- На які питання відповідають слова, що означають ознаки предметів?\n- Наведіть приклади таких слів.\n- Мешканці цього острова приготували для вас завдання.\n- До поданих слів доберіть слова, що означають ознаки.\nНаприклад: м'яч - гумовий м'яч.\n- А ми продовжуємо нашу подорож. Наступна зупинка - на острові Дій.\nб Робота над словами, що позначають дії предметів\n- На які питання відповідають слова, що означають дії предметів?\n1) Гра "Навпаки".\n- Мешканці цього острова люблять грати. Давайте і ми зараз пограємо.\nУчитель кидає м'яч, учень ловить і повертає його вчителю, називаючи слово, що означає дію предмета і є протилежним за значенням до названого.\n- А ще чоловічки з цього острова люблять збирати квіти. Ось яку квітку вони приготували для нас.\n- Відриваючи пелюстки, складіть слова, які б відповідали на питання що робити?\nЗ'їхати (звернути увагу на правопис апострофа), під'їхати (звернути увагу на правопис апострофа), переїхати, поїхати, заїхати, від'їхати (звернути увагу на правопис апострофа), виїхати, доїхати, приїхати, наїхати.\n- Молодці, ви впоралися із завданнями! Наша остання зупинка - Гімназійна. Ми повернулися до стін рідної гімназії.\n- Чого ви навчилися під час нашої подорожі?\n- Але наша подорож океаном Знань незабаром продовжиться і триватиме все ваше життя!\nПереглядів: 1176 | Рейтинг: 0.0/0


Вибори в Раду - у Слуги народу більшість у новому парламенті | РБК-Україна\nВибори в Раду: хто пройде в парламент за списками партій\nНовини » Вибори 2019 21.07.2019 - 20:52 Новость на русском\nНайбыльше місць у новій Раді у "Слуги народу"\nУ Верховній раді дев'ятого скликання найбільше місць буде за "Слугою народу" - 127 місць. Про це свідчать результати екзит-полу виборів у Раду станом на 18:00, повідомляє РБК-Україна.\nТак, Національний екзит-пол визначив п'ятірку лідерів - партії, які зможуть подолати п'ятивідсотковий бар'єр:\n"Слуга народу" (43,9%) - 127 місць.\n"Опозиційна платформа - За життя" (11,5%) - 33 місця.\n"Європейська солідарність" (8,9%) - 26 місць.\n"Батьківщина" (7,6%) - 22 місця.\n"Голос" (6,3%) - 18 місць.\nЯк очікується, сьогодні о 22:00 Національний екзит-пол оприлюднить попередні результати вже станом на 20:00.\nНагадаємо, сьогодні, 21 липня, в Україні відбулися позачергові вибори в Раду. Згідно з даними Центрвиборчкому, станом на 16:00 явка на виборах склала майже 37%. За даними ЦВК, найвища явка зафіксована в Чернігівській області - тут на виборчі дільниці прийшли 41,69% виборців.\nЗазначимо, що перші результати голосування на виборах у Раду Центрвиборчком має намір оголосити завтра на 10 ранку. Всього ж у ЦВК є два тижні для того, щоб підрахувати і оголосити офіційні результати виборів у Раду. Як очікується, офіційні дані з'являться до 5 серпня.\nОпубліковано дані екзит-полу ТСН З'явилися перші результати Національного екзит-полу\nНовини України Порошенко Зеленський выборыВерховна РадаСлуга народа


Європейці виступають на захист циган - 24 Канал\nЄвропейці виступають на захист циган\nФінансові ринки 20:25, 4 вересня 2010 -\nТисячі людей вийшли на вулиці Парижа, щоб висловити своє невдоволення урядовою програмою, яка передбачає депортацію ромів із Франції.\nДемонстранти принесли на акції протесту плакати, на яких - знаменитий лозунг Французької революції : "Свобода, рівність, братерство". Організатором акцій є французька Ліга прав людини. Активісти намагаються довести уряду, що громадяни Франції ніколи не підтримають прояви ксенофобії на своїй батьківщині.\n“Ми обрали Саркозі, щоб він поважав Конституцію, а не знущався над нею. Ситуація стає загрозливою”, - заявив президент Ліги прав людини Жан-П'єр Дюбуа.\nПо всій країні заплановано понад 130 мітингів на підтримку циган. Акції відбулися і в сусідній Бельгії, де у Брюсселі до посольства Франції прийшли десятки осіб з наміром захистити ромів.\n“Імідж Франції є таким, яким його створює французький уряд. Колись це була країна, у якій поважали права людини, але зараз усе по-іншому. Такого у Європейському Союзі ми ще не бачили”, - каже Філіп Кордері (Партія європейських соціалістів).\nНагадаємо, що програму, в результаті якої у серпні було вислано у Східну Європу понад тисячу циган, гостро розкритикувала світова громадськість. Зокрема, масове вигнання ромів засудили Ватикан та Організація Об'єднаних Націй.


Школи зможуть розробляти свої навчальні плани – Освіта.UA\nШколи зможуть розробляти свої навчальні плани\nШколи зможуть розробляти свою освітню програму для 5-9 класів на основі типової програми\nУкраїнські школи зможуть розробляти свою освітню програму для 5-9 класів на основі типової освітньої програми, що нещодавно затверджена Міністерством освіти.\nПро це йдеться у роз'ясненні відомства для освітянської та батьківської громадськості щодо практичного застосування нової типової освітньої програми.\nЗокрема, у Міністерстві освіти зазначають, що освітня програма закладу освіти має містити навчальний план, що ґрунтується на одному з варіантів типових навчальних планів.\nНа основі визначеного в освітній програмі закладу освіти навчального плану педагогічна рада складатиме, а його керівник затверджуватиме річний навчальний план.\nУ річному навчальному плані будуть конкретизовані перелік навчальних предметів або інтегрованих курсів, обов’язкових для вивчення, перелік вибіркових (за вибором учнів) освітніх компонентів, а також кількість навчальних годин на тиждень.\nТакож у Міністерстві освіти, посилаючись на закону «Про повну загальну середню освіту», повідомляють, що структура і тривалість навчального року, навчального тижня, навчального дня, занять, відпочинку між ними, форми організації освітнього процесу визначаються педагогічною радою закладу освіти у межах часу, передбаченого освітньою програмою відповідно до обсягу навчального навантаження, встановленого відповідним навчальним планом.\n«Відтак розклад уроків складається закладом освіти самостійно на підставі річного навчального плану, що був розроблений педагогічною радою закладу освіти і затверджений керівником закладу освіти», – підкреслили у відомстві.\nЯк відомо, Міністерством освіти і науки затверджена затверджена типова освітня програма для 5-9 класів закладів загальної середньої освіти, якою, зокрема, визначено навчальне навантаження учнів.\nУ нас все так.Старі назви змінили і оголосили інновацією. Була фронтальна перевірка,став аудит.Суть і стиль ті ж,додали купу анкет,все решта-один в один. Було наставництво,стала перагогічна інтернатура!!!! Новизна!!!! на новизні!\n24.02.2021 в 11:25 Відповісти\nРозробити освітню програму і скласти навчальний план (предмети - години) - це є синонімами? Ну-ну...\n23.02.2021 в 12:25 Відповісти\nТак а до цього хіба не складали? Освітню програму з 2018р. І пісні навчальні плани складали завжди. Називалися тільки робочі. В чому тут новизна? Аби написати\n22.02.2021 в 19:41 Відповісти


Як полагодити відеокарту, Корисне про компютери і програмах — цифра\nСтаття створена: 2013-04-07. оновлено: 2015-07-29\nВи працюєте на своєму ноутбуці, і раптом екран стає темним або зображення спотворюється? В чому може бути проблема? Проблема через відеокарти.\nЯк ми знаємо, відеокарта на ноутбуці і відеокарта на звичайному персональному комп’ютері відрізняються один від одного. Яка ж різниця між ними і чому вона має місце? Ноутбук розміром набагато менше комп’ютера, тому і відеокарта, яку вбудовують в нього, повинна бути відповідного розміру. В основному, використовується або інтегрована відеокарта, або дискретна. Інтегровану вставляють в материнську плату, і оперативна пам’ять, яка потрібна їй для роботи, витягується з материнської плати безпосередньо. У дискретної відеокарти своя пам’ять, а це значно збільшує загальну продуктивність ноутбука.\nМожливі причини поломки відеокарт\nІ в ноутбуці, і в комп’ютері зіпсується може будь-яка деталь, і відеокарта не виняток. Які ж причини можуть вивести з ладу ваш улюблений ноутбук?\nПерша проблема, з-за якої відеокарта може зіпсуватися, — це бракована модель. При купівлі ноутбука неможливо заздалегідь дізнатися, чи є шлюб на відеокарті чи ні. Також нереально вгадати причини, за яких вона вийде з ладу. Це все виявляється згодом, вже після придбання і використання ноутбука, точніше, коли відеокарта «полетить» під час роботи (статися це може, в основному, відразу після покупки).\nБуває, що мікросхему і плату неякісно спаяли, в результаті контакти між ними погані (заводський шлюб). Можливо окислення на контактних майданчиках, погано припаяних до плати, при перегріві. Або ж повне роз’єднання контактів.\nТакож відеокарта може зламатися, якщо ноутбук сильно перегріється. Кристалик відеочіпа з-за високої температури і розширюється, відбувається відходження контактів від своїх контактних майданчиків — от і несправність.\nА якщо впав ноутбук або його вдарили чимось дуже тяжким, або, може, вилили чашку чаю або кави, тут вже можна нічого не говорити, все і так зрозуміло.\nЯк зменшити ймовірність поломки відеокарти\nЯк можна уникнути перегріву ноутбука, щоб у ньому не зіпсувалася відеокарта? Так як він невеликих розмірів після вбудовування материнської плати в ноутбуці практично не залишається місця, щоб помістити необхідну систему охолодження, добре раз в 6 місяців (хоча б), чистити кулери від пилу, так як вони дуже сильно її втягують.\nТакож відеокарта може перегріватися, якщо немає достатньої кількості повітря для циркуляції і для потрібного охолодження корпусу всередині. Подача повітря перекривається, якщо користуватися ноутбуком на колінах, класти його на покривало або ковдру, а також при поломці «ніжок» ноутбука. Зараз існує багато різних підставок і столиків для ноутбуків. Деякі з них оприлюднені кулерами, які забезпечать охолодження.\nЯкщо тривалий час користуватися ноутбуком, який працює на налаштуваннях по максимуму, тепловий удар відеокарті забезпечений в незалежності від пори року.\nЩо вказує на те, що в ноутбуці не працює саме відеокарта?\nПерше, на екрані починають з’являтися смуги — вертикальні. Друге, зображення спотворюється: або розтягнуто або більше розмірів самого екрану. Можуть з’являтися квадрати. Третє, зображення може не бути взагалі. Ще буває, що ноутбук при включенні видає сигнали: 2 коротких і 1 довгий.\nСпособи ремонту відеокарти\nнайпростіший і надійний спосіб це звернутися до фахівця, який здійснює ремонт комп’ютерної техніки.\nСамостійний ремонт відеокарти. Існує 2 способи ремонту відеокарти: реболлинг і заміна чіпа (повна). Замінювати зіпсований чіп краще на новий, так надійніше.\nА що ж таке реболлинг? Це коли відновлюють кулькові висновки електронних компонентів BGA, що знаходяться на нижній частині мікросхеми відеокарти, яка складається з підкладки (текстолітової) з майданчиками (контактними) і кремнієвим кристалом відеопроцесора. При перегріванні відеокарти їх з’єднання пошкоджуються, і, щоб відновити їх функціонування, застосовують реболлинг. В основному, цю операцію використовують, якщо ноутбук дуже дорогий і міняти відеокарту цілком обходиться недешево. Виробляти її повинні тільки фахівці з великим навичкою роботи і з потрібним обладнанням.\nЯкщо ноутбук впав і кути контактних майданчиків відламалися разом з контактами, це можна відремонтувати. Але пам’ятайте, що кожен випадок індивідуальний. Головне, не намагатися виправити самому те, що ще можна відремонтувати.\nЯкщо не працює порт USB, то самостійно визначаємо причину несправності порту, поки це не привело до відмови і інших пристроїв\nКороткий опис статті: як полагодити відеокарту чи Можливо уникнути перегріву відеокарти і як її відремонтувати в разі поломки несправність відеокарти\nДжерело: Як полагодити відеокарту — Корисне про комп’ютери і програмах


На Херсонщині суд відправив за грати серійного крадія - Мій Херсон - Новини твого міста\nГоловна/Новини/На Херсонщині суд відправив за грати серійного крадія\nНа Херсонщині суд відправив за грати серійного крадія\nНа початку лютого цього року працівники Олешківського відділення поліції затримали зловмисника, який скоїв розбійний напад на місцевого мешканця. Під час досудового розслідування з’ясувалося, що підозрюваний причетний ще до грабежу та серії крадіжок. Нині суд визнав чоловіка винним і відправив його за грати.\nУ лютому цього року приблизно о 18:00 в Олешківське відділення поліції звернулася місцева мешканка. Жінка розповіла, що бачила, як на території школи один чоловік вдарив іншого, забрав його речі та втік. На місце злочину негайно прибув екіпаж групи швидкого реагування районного підрозділу поліції і вже через 10 хвилин правоохоронці затримали зловмисника неподалік від школи.\nПоліцейські з’ясували, що зловмисник декілька годин потому познайомився з потерпілим та запропонував розпити пляшку горілки, яку приніс з собою. Під час розпивання алкоголю підозрюваний побачив у нового знайомого мобільний телефон та вирішив його забрати. Спочатку він наніс потерпілому удар кулаком в голову, а після того, як чоловік упав, кривдник почав бити його ногами. Далі зловмисник зняв з побитого куртку, забрав мобільний телефон і пішов додому.\nРаніше чоловік у поле зору правоохоронців не потрапляв. Але під час досудового розслідування поліцейські з’ясували, що затриманий причетний ще до серії майнових злочинів. Сліди його пальців рук збіглися з тими, що поліцейські вилучили на місці скоєння 6 крадіжок та грабежу неповнолітнього.\nПід час судового засідання зловмисник свою провину повністю визнав. Суд призначив йому покарання у вигляді 4 років та 7 місяців позбавлення волі.\nНа Херсонщині поліцейські оперативно затримали грабіжника\nСкільки коштів витратять у Херсоні на спилювання аварійних дерев\nЯк депутати Херсонської обласної ради наживаються на оздоровленні дітей\nХерсонський завод “Судмаш” продають за 67 мільйонів гривень\nНовокаховчанин поскаржився на отруйні кавуни


Україна профінансує новий транспортний коридор Go Highway | Na chasi\nМіжнародне транспортування вантажів суходолом, морем та залізницею набуває все більшого значення із розвитком торгівлі та транспортних хабів в окремих країнах Європи. Поєднати ці локації накопичення вантажів та пасажирів мають новітні транспортні автомобільні та залізничні шляхи. Українська сторона задекларувала готовність надати кошти на створення новітнього міжнародного транспортного коридору для пасажирських та вантажних перевезень. Go Highway – це проект транснаціонального транспортного коридору. Запропонована конфігруація його має на меті повністю з’єднати українські чорноморські порти Миколаєва та Одеси з польським Гданськом у Балтійському морі.\nСкільки виділили коштів на Go Highway\nНагадаємо, раніше ми повідомляли вам, що в Україні завершили Будівництво Бескидського тунелю завершене будівництво Бескидського тунелю. Це – другий за довжиною залізничний тунель в Україні. Він знаходиться між станціями Бескид і Скотарське в Карпатах і входить в п’ятий пан’європейський транспортний коридор.


Як зрозуміти, чого хоче хлопець |ЯкПросто\nІ хлопець, і дівчина у відносинах прагнуть до однієї мети — порозумінню і любові, тільки шляхи їх досягнення у них розходяться. Те, що подобається хлопцеві, може не влаштовувати дівчину і навпаки. За деякими простим ознаками можна точно визначити, чого хлопець хоче, що йому подобається, а що не подобається зовсім.\nСпробуй поставити себе на його місце перш, ніж зробити якийсь вчинок. Уяви, що ти — це він. Цей простий прийом вбереже тебе від необдуманих вчинків, які згодом можуть відштовхнути хлопця від тебе. Якщо щось не подобається тобі, то йому це теж, швидше за все, не принесе задоволення. Слід лише враховувати, що смаки у всіх різні.\nПоговори з хлопцем. Поцікався, чи подобається йому те, що ти робиш, і як ти це робиш. Спробуй з’ясувати його ставлення до конкретних твоїм діям. Обговорюй всі питання в м’якій, ненав’язливій формі. Пам’ятай, що ти не повинна різко реагувати на його фрази чи ображатися без причини, інакше розмова зайде в глухий кут, а у хлопця надалі пропаде бажання розмовляти, щоб не допустити повторення подібної реакції.\nПрислухайся до його слів. Не будь егоїстичною, хлопцю важливо, щоб до нього прислухалися. Слухай його дуже уважно і вчися робити висновки, щоб зрозуміти чого він хоче. Прислухайся до його точки зору з різних питань і в різних ситуаціях, і постарайся не робити того, що йому не подобається.\nЯкщо хлопець схвалив якийсь твій вчинок і сказав, що він йому сподобався — значить, його можна повторити. Якщо промовчав або не схвалив — зроби вірні висновки і намагайся його більше не повторювати. Якщо він не висловлює явно своєї думки — краще його уточнити, щоб уникнути непорозумінь. Якщо у своїх повсякденних діях враховувати ці чотири простих правила, можна легко навчитися розуміти, чого хоче хлопець.


Ще один доказ того, що підсолоджені продукти та напої насправді вбивають вас\nНове дослідження, показує що цукор в таких продуктах, як безалкогольні напої , каші і тістечка не просто допомагає нам набрати пару зайвих кілограмів, але і значно збільшує ризик смерті від серцево-судинних захворювань.\nЯкщо ви отримуєте більше 25 % щоденних калорій з їжі та напоїв з додаванням цукру, ризик смерті від серцево-судинних захворювань збільшується в три рази. Навіть помірне вживання таких продуктів істотно шкодить здоров'ю: від 10 % до 25 % добового споживання калорій збільшує ризик на 30 % - іншими словами, достатньо всього однієї банки газованої води в день.\nЗа даними Всесвітньої організації охорони здоров'я, не слід споживати більше 10 % калорій від добового раціону з підсолодженою їжі. Проте, такими продуктами зловживає близько 71,4 % дорослих .\nШкідливими визнані всі продукти, при виробництві або обробці яких використовується цукор: підсолоджені цукром напої, солодощі на основі злаків, фруктові напої, молочні десерти, цукерки, готові до вживання каші і дріжджовий хліб. При цьому цукру, що містяться у фруктах і натуральних фруктових соках, шкідливими не вважаються .\nНайбільш шкідливими визнані безалкогольні напої ( 37 %), торти і пудинги ( 14 %), фруктові напої ( 9 %), молочні десерти ( 6 %) і цукерки ( 6 %)\nВ банці кока-коли, наприклад, міститься 35 грамів цукру і 140 калорій.


ChipsAway отримала друге дихання - Franchising.ua - франчайзинг, франшиза\nChipsAway отримала друге дихання\nПісля двохрічної перерви компанія знову розвиватиме мережу сервісних центрів по франчайзингу\nСвою діяльність в Україні "ChipsAway International" розпочала в 2006 році. Компанія, технології якої використовувалися у більш ніж 1,5 тис. сервісних центрах у світі, вирішила розвивати в Україні мережу власних та франчайзингових точок. В 2010 ChipsAway відійшла від франчайзингової схеми та взялася за вдосконалення концепції і реструктуризацію мережі. Після двохрічної роботи над оптимізацією внутрішніх процесів франчайзер знову націлений на пошук потенційних партнерів: франчайзингові центри ChipsAway відкриватимуться у всіх регіонах країни.\n"Зараз сервісні центри ChipsAway працюють в Києві, Львові та Запоріжжі. В перспективі ми плануємо вдвічі збільшити кількість столичних представництв та вийти на інші регіональні ринки, - розповідає директор мережі ChipsAway Антон Ващенко. - Потенціал наших послуг дуже великий, і нам є куди розвиватися. Адже лише у Великобританії, звідки концепція родом, кількість сервісних центрів сягає 350, тоді як в Україні їх поки що 7".\nЯк стверджує франчайзер, в 2006, коли ChipsAway з'явилася в Україні, в неї зовсім не було конкурентів. Проте з цього часу ринок значно розширився, поповнився невеликими майстернями та крупними компаніями, які теж спеціалізуються на локальному ремонті автівок. "Не зважаючи на розширення економічної ніші, компанія все ж таки зберегла за собою ряд переваг, які вигідно вирізняють її з-поміж конкурентів, - стверджує Антон Ващенко. - Адже ремонт автомобілів у центрі ChipsAway відбувається з допомогою використання SMART технологій, завдяки яким ліквідувати невелике пошкодження можна і без зйому деталі. Крім цього, ChipsAway - це завжди помірні ціни. Усунути локальне пошкодження можна всього за 700-800 грн, тоді як в інших сервісних центрах ця необхідність коштує 1,5-2 тис. грн. Скориставшись нашими послугами наші клієнти отримують швидкий результат (менше доби потрібно для здійснення ремонту) та гарантію на цілий рік".\nДля того, щоб відкрити сервісний центр ChipsAway, необхідно володіти особистими інвестиціями в розмірі від $3.000 до $10.000, а також - сплатити паушальний внесок у сумі від $20.000. Майбутній партнер повинен мати досвід ведення власного бізнесу, а також - бажання та можливість протягом першого року особисто супроводжувати роботу сервісного центру.


В’ячеслав Рукоманов привітав жителів Єланця з подвійним святом | rp.mk.ua\nВ’ячеслав Рукоманов привітав жителів Єланця з подвійним святом\n21 вересня за участю заступника голови – керівника апарату облдержадміністрації Вячеслава Рукоманова єланецька громада святкувала подвійне свято – Різдво Пресвятої Богородиці та 210-ту річницю з дня заснування селища.\nРозпочався святковий день з сільськогосподарського ярмарку, на якому за помірними цінами можна було придбати м’ясо, рибу, овочі, фрукти та багато чого іншого.\nДалі відбувся урочистий молебень у церкві Різдва Пресвятої Богородиці. Службу проводив єпископ Вознесенський і Первомайський владика Олексій. Він привітав прихожан зі святом і побажав Божого благословення.\nО 10.00 розпочалось дитяче свято «У колисці рідного Єланця». Знаковою подією стало відкриття шахового клубу – третього в області! Клуб має три ігрові зали, розраховані і на дорослих гравців, і на дітей.\nУ відкритті взяв участь президент федерації шахового клубу Миколаївської області О. Мартинюк, директор Миколаївської обласної ДЮСШ з шахів Р. Хамзин, віце-президент федерації шахового клубу Миколаївської області Д. Горощенко, голова Єланецької райдержадміністрації А. Добровольський, селищний голова Л. Баденко, голова ініціативної групи Н. Чернетченко.\nЗвертаючись до присутніх, голова райдержадміністрації наголосив, що відкриття шахового клубу та інших спортивних об’єктів у районі – це практичне виконання нових соціальних ініціатив Президента України Віктора Януковича. Відтепер єланецькі любителі шахів, які постійно беруть участь в обласних змаганнях, зможуть вдосконалювати свою майстерність у комфортних умовах.\nЦього дня відбулась ще одна радісна подія – відкриття дитячого майданчика в мікрорайоні Бантишево. Разом з дітками червону стрічку перерізав голова районної ради О. Москаленко. Вагомий внесок в облаштування майданчика зробили працівники Єланецького лісового господарства, за що отримали Подяки райдержадміністрації та районної ради.\nСвято продовжувалось. Діти повсякчас демонстрували свою талановитість, всебічну розвиненість – малювали на асфальті, презентували творчі вироби на виставці «Краса руками єланчан», співали та танцювали на концерті дитячої творчості. Відпочити та порозважатись діти могли на атракціонах, які запросили на День селища з м. Херсона.\nО 13.00 любителі спорту зібралися на стадіоні «40 років Перемоги», де на них чекала захоплююча гра в рамках Чемпіонату області з футболу між командами «Вікторія» Єланець – «Автолокомотив» м. Южноукраїнськ. Матч закінчився перемогою господарів поля з рахунком 2:0.\nНайбільш масовим заходом став парад організацій. Усі трудові колективи на чолі з керівником урочисто пройшли центральною площею селища. Кожен керівник мав змогу зі сцени звернутися до всіх гостей та мешканців Єланця зі своїми привітаннями.\nУрочистості тривали – вшановували почесних жителів Єланця, матерів-героїнь, ветеранів Великої Вітчизняної війни. За дорученням голови облдержадміністрації Миколи Круглова його заступник В’ячеслав Рукоманов привітав жителів Єланця з подвійним святом та вручив кращим із них Почесні грамоти Миколаївської облдержадміністрації та Подяки голови Миколаївської облдержадміністрації.\nВ. Рукоманов наголосив на тому, що місцева влада на Єланеччині активно працює над створенням якісних та комфортних умов життя для людей – саме такі вимоги до влади ставить Президент України В.Ф. Янукович.\nДо слова були запрошені і інші поважні гості свята – народний депутат України Ю. Гержов, депутат обласної ради Т. Демченко, голова Братської райдержадміністрації Т. Підборська, голова Новобузької райдержадміністрації В. Сербін. Вони щиро вітали єланчан зі святом, бажали розвиватись та квітнути і надалі.\nЯскравим сюрпризом став виступ артистів Миколаївської обласної філармонії, які подарували глядачам святкову програму.


Білорусь проведе з Росією "антитерористичні навчання" на тлі протестів\nсереда, 25 листопада 2020, 22:31\nБілорусько-російсько-сербські тактичні навчання "Слов'янське братство - 2020" пройдуть під керівництвом командувача силами спеціальних операцій Збройних Сил Білорусі.\nЯк передає Укрінформ, про це повідомляє телеграм-канал Міноборони країни.\nПрибуття учасників навчань у Білорусь заплановано з 10 по 15 вересня.\nУ навчаннях, які відбудуться на полігоні "Брестський" 38-ї окремої десантно-штурмової бригади, візьмуть участь підрозділи збройних сил Білорусі, Росії та Сербії, які складуть багатонаціональну тактичну групу.\nНа навчаннях військовослужбовці відпрацюють питання спільних дій підрозділів при виконанні завдань по боротьбі з тероризмом.\nЗазначається, що торік маневри проходили в Сербії, в цьому році вони пройдуть у Білорусі.\nЧитайте також: Лінкявічюс каже, що Білорусь може піти війною на Литву\nЯк повідомляв Укрінформ, у Білорусі тривають протести проти фальсифікації результатів президентських виборів 9 серпня, на яких, за офіційними даними, Олександр Лукашенко, який керує країною з 1994 року, набрав 80,1% голосів виборців, опозиційний кандидат Світлана Тихановська - 10,1%. Тихановська була змушена переїхати до Вільнюса.\nЗ початку протестів було затримано понад 10 тис. осіб. До лікарні потрапили щонайменше 250 осіб, повідомлялося про кількох загиблих.\nБілорусь Тероризм Росія Військові навчання


Тема російської етнічної групи населення України доволі делікатна, оскільки її активно використовує у своєму наративі Кремль. Саме “захист росіян і російськомовних” часто використовується Путіним і його поплічниками як виправдання для анексії, війни та подальшої агресії. Тому було б добре детальніше розглянути це питання, максимально відсторонившись від емоцій і політичної заангажованості.\nРосійськомовні та росіяни\nПерший важливий параметр – це розрізнення цих двох понять, які Кремль намагається злити в одне. Не всі російськомовні – це росіяни, і, що дуже здивувало б Кремль, не всі росіяни – російськомовні.\nРіч у тім, що через русифікацію Російської імперії, а згодом СРСР, чимало етнічних українців перейшли на російську. Цей перехід не спричинив безповоротної та повної втрати етнічної ідентичності, просто значна частка українців змінила мову.\nНайкраще це видно за результатами перепису населення України 2001 р. Тоді 77,8% населення визначили власну ідентичність як “українську”, а 17,3% – як російську. Натомість українську мову як рідну вказали 67,5% респондентів (на 10% менше, ніж ідентичність), а російську аж – 29,6% (на 13% більше). Окрім того, показник “рідна мова” не завжди збігається з показником “мова щоденного спілкування”. Отже, можна припустити, що станом на 2001 р. російськомовних етнічних українців було значно більше.\nІз 2001-го минув 21 рік. На жаль, новий перепис ми ніяк не проведемо, але можна з певністю сказати, що через війну та інші фактори на українську переходять не тільки російськомовні українці, але й етнічні росіяни. Сам знаю особисто кількох.\nАле чи перетворює російська мова українців на росіян, а українська – росіян на українців? Відповідь: так само, як англійська перетворює ірландців на англійців, німецька – австрійців і швейцарців на німців і т. д. Так, без сумніву, мова – це приналежність до певного культурного простору й інструмент потенційної акультурації, але не обов’язково політичний маркер. Конфлікт в Ольстері точився переважно між англійськомовними, але їхні погляди та ідентичність кардинально відрізнялися, тому варто відмежуватися від мови як від ненадійного маркера.\nРосійська етнічна група України\nОтже, далі мова піде не про російськомовних українців, а саме про російську етнічну групу. Як уже було сказано, станом на 2001 р. в Україні таких нараховувалось 17,3% населення, або 8,3 млн осіб. Переважно російське етнічне населення концентрується в Криму та на Донбасі. Багато росіян також на півдні Запорізької області, є анклави в Бессарабії, на півночі Сумщини та Чернігівщини і на Харківщині. Найбільш густонаселені території зі значним компонентом російського етнічного населення зараз окуповані Росією (бл. 50% етнічних росіян України), однак можемо припустити, що навіть сьогодні під юрисдикцією Києва перебуває бл. 4 млн етнічних росіян, якщо користуватися цифрами 2001 р.\n4 мільйони – це доволі значна цифра, майже як Словаччина. Однак чи присутні етнічні росіяни у суспільно-політичному дискурсі України? Найчастіше вони виступають об’єктом, а не суб’єктом. Про них говорять інші (Кремль та прокремлівські не конче етнічно російські політичні сили), а вони про себе мовчать. У росіян України нема своєї політичної партії, нема своїх потужних культурних організацій, ми навіть не знаємо, що вони думають про потенційну ескалацію війни.\nКлючове питання, яке стоїть перед етнічним росіянином в Україні – це вважати себе росіянином “на Україні” чи українським росіянином.\nРосіянин “на Україні” (саме “на Україні”, а не в Україні, і йдеться не про граматику, а про світогляд) – це дрейф постколоніального статусу “господаря на підкорених землях”, за якого твоя мова і культура вважаються найпрестижнішими, тобі не треба ні для чого докладати зусиль, бо про тебе дбає метрополія, це вороже ставлення до будь-яких ініціатив нової столиці, якщо вони підважують постколоніальний статус-кво, врешті, це невизнання нової столиці як такої, ностальгія за минулим.\nУкраїнський росіянин, натомість, визнає нові політичні реалії та кордони, інтегрується в політичне життя своєї країни, пам’ятає про історичну батьківщину, але зважає на реалії Батьківщини сучасної, відстоює у ній свої права за загальноприйнятими законами.\nПерша група природним чином домінує, бо саме її століттями формувало колоніальне минуле, і саме на неї спирається грошима і підтримкою неоімперська Росія. Розвиток і нарощення другої групи ускладнюється тим, що в умовах гібридної війни усе російське сприймається як кремлівське.\nАле якби з кількамільйонної групи етнічних росіян України, що не живе під окупацією, вийшов чітко проартикульований рух під гаслом “Ми росіяни України, і нам не треба ніякий захист від Кремля”, то це свідчило б про те, що українські росіяни, нарешті, перейшли від поодиноких прикладів самоусвідомлення у нових реаліях до рівня активного життя в українському суспільно-політичному дискурсі.\nДля ілюстрації до цієї статті використано фото п’єси Вільяма Шекспіра “Гамлет” / britishtheatreguide.info


Учора, 11 вересня, у Львові пройшла урочиста академія з нагоди відкриття ХХ Форуму видавців. А вже сьогодні, 12 вересня, у місті на багатьох майданчиках презентували нові книги, письменники роздавали автографи, експерти говорили про майбутнє книговидання, переклади тощо. На урочистості до Львова з’їхались польські та українські дипломати, а також письменники та поети з різних країн світу.\n«Книга завжди була об’єктом любові, але часами і ненависті. Тому тоталітарні режими перш за все руйнували книги, намагались нав’язати єдину точку зору на різні аспекти нашого життя. Ми пройшли разом з книгами випробування минулого століття. Свобода, в тому числі і свобода творчості, є єдиним способом розвитку суспільства і нашого майбутнього. В майбутньому книги можуть бути різні: можуть бути електронні, не обов’язково на папері, але все одно це буде книга, вона буде мати своїх авторів, буде надихати нас так само, як і сьогодні», – сказав Костянтин Грищенко.\nТим часом президент Форуму видавців Олександра Коваль на відкритті заходу висловила сподівання, що колись на найбільшу книжкову подію року до Львова приїде і міністр культури. 11 вересня на урочистій академії з нагоди відкриття ХХ Форуму видавців, вона подякувала віце-прем’єру Костянтину Грищенку, що він приїхав, і сказала: «Сподіваюся, тепер ви будете постійним гостем і привезете з собою можливо ще колись і міністра культури».\nОлександра Коваль повідомила, що цього року вперше на Форумі видавців у Львові є країна-почесний гість. «Звичайно ж, це Польща. Бо хто б це ще міг бути крім Польщі? Це тільки ви є найближчими, найзрозумілішими і найдоброзичливішими. Це саме польські книжки я прочитала, ще маючи сім років, і відтоді польська література стала моєю найулюбленішою», – сказала вона.\nПрезидент Форуму видавців зауважила: «Думаю, моїй мамі сподобалось би те, що зраз відбувається… Вона і не думала, що завдяки читанню, замість того, щоб прибирати квартиру, я виступатиму на сценах міста Львова ще й за диригентським пультом».\nЗамість підведення підсумків 20 років роботи Форуму видавців, Олександра Коваль поділилась своїми мріями: «Я хочу стати молодшою на 20 років. А що, хтось з вас про це не мріє? Важити на 20 кілограмів менше. Нарешті навчитися носити «шпильки». А також, щоб всі люди читали. Щоб з ними було про що поговорити.Але це всі ми тут – читаємо. Ми розуміємо, наскільки це важливо і як без цього жити неможливо, особливо в теперішньому світі.Мене соціологи спитали, навіщо читати. Ви задумувалися? Я вперше задумалася, коли мені це питання поставили гостро. Я відповіла: «Щоб жити».\nТакож Олександра Коваль процитувала філософа Віктора Франкля: «Справи кепські, але вони погіршуватимуться й далі, якщо ми не зробимо все, що в наших силах, аби вони покращилися».\n«Цією цитатою ми відкривали перший Форум видавців 1994 року. На жаль, ця цитата актуальна і досі. Але вона надихає, і ми робимо…»\nОкрім того пані Олександра вкотре відзначила, що люди читають дедалі менше, це – загальноукраїнська тенденція. Щоб кількість читачів залишилась принаймні такою, як була, і почала зростати до рівня європейських країн, зусиль самого Форуму видавців замало.\n"Всі повинні об'єднати свої сили, щоб люди читали більше. Щоб батьки читали дітям. Щоб в бібліотеках було достатньо книжок. Щоб книга стала популярною і доступною", – сказала Олександра Коваль.\nНа запитання, що треба зробити, аби в Україні видавали сім книг на рік на громадянина, як це є у європейських країнах, а не 1,4 книги, як є зараз в країні, Коваль відповіла: "Швидких рецептів не буде. Це наполеглива праця різних людей та інституцій. За це мають дбати батьки, навчити дітей читати, зробити читання способом життя".\nПОпри те, Олександра КОваль висловила упевненість, що книжка, де б вона не була, чи кам'яною, чи паперовою, чи в онлайні, все одно залишається тим, що найбільше потрібно людям. Таку думку висловила 12 вересня президент Форуму видавців у Львові Олександра Коваль.\n"Наше життя змінюється, бо книжка щораз більше переходить у віртуальний простір. Ніхто не в стані передбачити, як це відіб'ється на літературних і культурних подіях" , – сказала вона.\nЩодо цьогорічного Форуму, Олександра Коваль запевнила, що на кожен смак, на кожну кишеню є книжка, автор та подія.\n"Для пенсіонерів – безкоштовний вхід на форум, купон-знижка на купівлю книг та шість подій-зустрічей з улюбленими письменниками", – розповіла вона.\nЗагалом у програмі форуму видавців цього року, за її словами, – сотні письменників, 20 країн.\n«Зовсім інший якісний рівень... На початку Форуму участь в ньому брало 47 активних видавців України. Зараз їх є 250 та ще 150 книготорговельних компаній, 362 автори. Це – зовсім неспівмірні речі», - наголосила Олександра Коваль.\nТакож вона зазначила, що в межах Форуму цього року пройде 800 подій, серед яких політичні дискусії депутата Європарламенту Павла Коваля, презентація українського перекладу книги Сіддгартхи Мукерджі "Імператор усіх хвороб: Біографія раку", вечір Тетяни Толстої тощо.\nВодночас міський голова Львова Андрій Садовий заявив на книжковому форумі, що при формуванні державного бюджету на 2014 рік уряд і депутати Верховної Ради мали б передбачити і фінансування Форуму видавців у Львові.\n«Оскільки Форум має статус національного і 20-річне існування є дуже серйозним випробуванням, я думаю, що усі депутати Верховної Ради, всі члени Уряду погодяться зі мною і при формуванні бюджету на 2014 рік передбачать стрічку в державному бюджеті про фінансування книжкового форуму», – зазначив він.\nЗа його словами, Форум видавців, як громадська організація, виконує дуже важливе соціальне завдання: «Стільки акцій, скільки проводять тут, не проводить жодна громадська організація – це і дитячі читання, і читання в садочках, і в школах, цілий рік діти читають книжки, приїжджають з інших міст. Одна гривня з державного бюджету, якщо вона буде, принесе 100 гривень. Ми можемо ініціювати це самі і, я думаю, що влада мене підтримає».\nТакож мер закликав письменників приїжджати до Львова й писати про місто: «Ця ініціатива є суто львівською. В нас є така традиція, якщо мудрий письменник пише книжку, і події цієї книги відбуваються у Львові, ми з радістю вітаємо його. Ми надаємо письменнику проживання та харчування». Так з’явилися книги польського письменника Марека Краєвського та Андрія Куркова про Львів.\nВодночас міністр культури і національної спадщини Польщі Богдан Здроєвський, який також взяв участь у відкритті Форуму у Львові, вважає, що дуже важливо, аби бібліотеки не перетворились у музеї, у місця збору експонатів.\n«Книга буде, я переконаний в цьому. Вона буде змінюватися, еволюціонуватиме, але буде. Цивілізаційно змінюється світ у документах, у цих носіях думки і знання. Папіруси стародавнього Єгипту живуть досі. Папір Середньовіччя вимагає консервації (збереження) кожні 500 років, папір з ХІХ століття – уже кожні 100 років, дискети витримують максимум 10 років, а фіскальні документи ледве витримують тиждень», – сказав міністр культури і національної спадщини Польщі.\n«Але поки багато видавців і авторів присвячують свій час і долучаються до цього бізнесу, то буде книга, буде думка, – те, що має цінність, яку переказують від покоління до покоління, цінності, до яких ми повертаємося. Буде Шекспір, Мольєр, Достоєвський і багато авторів Старого світу, бо їхні думки універсальні. Справжньої освіти без книжки і авторів бути не може», – додав Здроєвський.\nВін також подякував перекладачам, які «з мови на мову переносять ті цінності, які в решті решт нас усіх зближують».\nА ще польський міністр заявив, що книга – це можливість зрозуміти інших, пізнати інші думки. Не може бути жодної держави і народу без книги. У цьому переконаний міністр культури і національної спадщини Республіки Польща Богдан Здроєвський.\n"Книга – то космос, свобода, можливість рухатись світом, інтерпретувати світ. Це – можливість зрозуміти інших, інші думки. Дуже важливо, що заходи у Львові стосуються не лише книговидання, але й тих, хто має стосунок до якості книги, цього важливого продукту – вчителів, перекладачів, ілюстраторів...", – сказав Богдан Здроєвський.\nБогдан Здроєвський також наголосив, що дуже важливою є роль родини як місця, де починається читання.\nВіце-прем'єр-міністр України Костянтин Грищенко у своєму виступі на відкритті Форуму зазначив, що цього року Україна відзначатиме 400 років від заснування у Львові першої друкарні Івана Федорова, "який зрозумів, що завдяки друкованій книзі кардинально зміниться хід історії".\n"Книговидання в усьому світі переживає непрості часи, книга зіткнулась з викликами... Але такі масштабні події, як Форум видавців, показують, що підтримувати інтерес до читання книг, можна і в умовах розвинутих інформаційних технологій", – сказав Костянтин Грищенко.\nВін також звернувся до міських голів: "Якщо у вашому місті немає книгарні – немає розвитку мислення".\nСвоєю чергою, президент Форуму видавців у Львові Олександра Коваль висловила сподівання, що за підтримки влади Україна наблизиться до стандартів книговидання і читання Польщі. Крім того, вона зауважила, що наступного року на Форумі можу бути уже 14 почесних гостей.\nБитва за тарифи на тепло між львівськими можновладцями триває\nПорівняльний аналіз рівня розрахунку мешканців при одно- і двоставковому тарифах свідчить, що за двоставковим тарифом за теплопостачання мешканцям краще розраховуватися, повідомили у ЛМКП «Львівтеплоенерго».\nЛьвівські політтехнологи тепер найпросунутіші!\nДо початку навчального року львівський політолог Юрій Шведа видав навчальний посібник "Технологія виборчої кампанії. Основи електорального маркетингу та менеджменту".


Оператори зв'язку та інтернет-провайдери у м. Миколаїв : відгуки, офіційні сайти, адреси, перелік, телефони українських gsm операторів, телефонні коди мобільних операторів в 2021\nОператори зв'язку та інтернет-провайдери у м. Миколаїв\nДовідкова інформація -оператори зв'язку та інтернет-провайдери у м. Миколаїв : адреси, телефони, офіційні сайти, відгуки\nпр-т. Богоявленський, 338\nпр-т. Миру, 2/3\nвул. Потьомкінська, 52\nвул. Прикордонна, 69-А\nвул. Адміральська, 23\nпр-т. Центральний, 23/11\nпр-т. Миру, 1/1\nпр-т. Центральний, 70\nпр-т. Миру, 56\nпр-т. Миру, 2-В\nвул. Соборна, 12-В\nвул. 3-тя Слобідська, 50\nвул. Велика Морська, 67/1\nвул. Потьомкінські (Соборна), 65/69\nпр-т. Богоявленський, 311\nпр-т. Центральний, 52\nпр-т. Миру, р-к Колос №24\nпр-т. Леніна, 171 (ост. Комплекс Дзержинського)\nпр-т. Центральний, 78-А\nпр-т. Леніна, 135 (ост. Комплекс Садова)\nпр-т. Богоявленський, 315\nпр-т. Богоявленський, 19-А\nпр-т. Леніна, 63\nвул. Макарова, 58-А\nвул. Чигрина, 242\nвул. Пушкінська, 6-А\nвул. Велика Морська, 61\nпр-т. Центральний, 78\nвул. Космонавтів, р-к Площа Победи№79\nпр-т. Богоявленський, 342/1\nвул. Океанська, 41\nпр-т. Леніна, 140\nпр-т. Центральний, 23\nвул. Адмірала Макарова, 60-Г\nпр-т. Центральний, 71/1\nпл. Миколи Леонтовича, 7-3-А\nпр-т. Миру, 21\nвул. Курортна, 6-А\nвул. 6-а Слобідська, 11\nвул. 8 Березня, 51\nпр-т. Богоявленський, 340/2\nвул. Космонавтів, 89\nпр-т. Героїв України, 13\nвул. Космонавтів, 152\nвул. Крилова, 13\nвул. Озерна, 17-Г (Траш)\nвул. Чкалова, 82 (Сільпо)\nпр-т. Богоявленський, 21 Автовокзал (EVA)\nпр-т. Корабелів, 14 (Depo't Center)\nпр-т. Центральний, 159\nЯкщо ви шукаєте оператори зв'язку та інтернет-провайдери в м. Миколаїв, пропонуємо ознайомитися з актуальною базою компаній. Тут зібрані всі оператори зв'язку та інтернет-провайдери, які пропонують послуги населенню і бізнесу у цьому місті. На цій сторінці довідника зібрана контактна інформація про компанії - оператори зв'язку та інтернет-провайдери в м. Миколаїв у вигляді таблиці: назва організації, адреса і номери телефонів. Крім того, ми створили спеціальні фільтри, які дозволяють здійснити пошук по мережах компанії.


«Шешори» вмістили всіх\nКількість гостей фестивалю «Шешори’2008» сягнула близько 50 тисяч людей\nС 12 по 14 липня в маленькому селі Воробіївка Вінницької області відбувався фестиваль етнічної музики та лендарту «Шешори Подільскі. Багатоголосся». Цьогорічний фестиваль став наймасштабнішим за всі шість років існування «Шешор». Близько 50 тисяч гостей фестивалю танцювали під музику колективів з України та Європи, вчилися гончарству, розпису по склу та мистецтву створювати ляльки-мотанки, співали пісні, водили хороводи, милувалися об’єктами ленд-арту, купляли сувеніри та етнічну одежу, дивилися вистави та кінофільми.\nВихідними на Вінниччині вдруге пройшов фестиваль «Шешори Подільські», хоча в історії фестивалю цей рік – вже шостий. Перші чотири роки фестиваль «Шешори» відбувався у карпатському однойменному селищі, а потім керівництво вирішило змінити концепцію і зробити фестиваль пересувним. Такий крок був дуже ризикованим, адже мальовнича карпатська природа додавала фестивалю неабиякої популярності. Але, незважаючи на скептичні прогнози, фестиваль «Шешори Подільські» вже в минулому році зібрав вдвічі більше гостей, ніж останній із «карпатської серії» – понад 15 тисяч людей замість 7 тисяч. А в 2008-му році кількість гостей навіть перевищила очікування керівництва – до Воробіївки приїхало загалом за три дні близько 50 тисяч людей, 5 тисяч з яких жили в наметовому містечку.\nЗвісно, не всі гості були фанатичними шанувальниками етнічної музики, але такий ажіотаж навколо «Шешор» робить фестиваль найпопулярнішим з українських аналогічних свят. Конкуренцію йому становить тільки свято Олега Скрипки «Країна Мрій», яке проходить напередодні «Шешор» у Києві. Тим не менш, «Країна Мрій» в цьому році скоротилася з трьох днів до двох через брак коштів. А «Шешори», за словами директорки фестивалю Ольги Михайлюк, вперше за шість років став самоокупною та прибутковою акцією, незважаючи на доволі великий бюджет у 300 тисяч доларів. «Для України фестиваль «Шешори» – рідкісний приклад вдалої співпраці українського культурного фонду, міжнародних культурних структур, місцевої адміністрації та спонсорів», – каже Ольга Михайлюк. До речі, позитивні зміни торкнулися і самого культурного фонду. Якщо раніше засновником фестивалю була благочинна організація «Інформаційний центр «Зелене досьє», то зараз культурологічна її частина відокремилася в фонд «Арт поле» і, окрім власне «Шешор», почала займатися культурними проектами — організовувати концерти (наприклад, виступ гурту «Даха Браха» у Вінниці), видавати диски («Карпатський диск» з піснями трьох українських гуртів і трьох іноземних). А другим за масштабністю проектом «Арт Поля» після «Шешор» став фестиваль української музики «Уніж» у Закарпатті, проведений цього року на свято Трійці.\nВід 5 до 75 гривень за мистецтво\nНезважаючи на величезну кількість народу, керівництву фестивалю все ж таки вдалося пристойно вирішити організаційні питання. Якщо починати критику з Вінницького вокзалу, звідки прибували гості, організаторів можна пожурити за недостатню кількість маршрутних таксі, що їхали на «Шешори Подільскі», але похвалити за розставлені по дорозі до фестивалю вказівники для машин. За 50 гривень реєстраційного внеску гості могли розташуватися на території «Шешор» у наметі (своєму, або орендованому за 25 гривень у туристичних компаній, що працювали на фестивалі), вільно відвідувати численні майстер-класи музикантів і майстрів, дивитися вистави і кіно. За 75 гривень гостям дарували шешорський диск, а також перепустку на всі заходи фонду «Арт поле» протягом року. Наметове містечко розтягнулося аж до лісу, але місця вистачало усім зареєстрованим гостям. Туалети і душ, організовані Вінницькою облрадою, не виблискували ідеальною чистотою, але, принаймні, їхня кількість дозволяла не створювати черг. Щоб потрапити на фестиваль лише на один концертний день без поселення, треба було заплатити лише 5 гривень.\n«Шешори Подільські. Багатоголосся» мали потужну музичну програму. Окрім зірок української етно-сцени — музикантів «Даха-Браха», «Перкалаба», «Пропала грамота» — на фестивалі виступило багато іноземних гуртів із Франції, Великобританії, Швеції, Чехії, Польщі, Грузії, Росії, Німеччини та Білорусі, – загалом 10 ансамблів із 23-х гуртів-учасників фестивалю.\nУ перший день публіку вразили темношкірі хлопці з франко-сенегальського гурту Nourou, які грали африканський фолк, змішаний з реггі та фанком. Вразили професійністю, музичним драйвом та інтерактивом: «Слава Україні!», — запально викрикував українською соліст гурту Еладж Ембодж у перервах між піснями.\nХедлайнером першого дня був гурт «Пропала грамота», соліст якої — Павло Нечитайло працював ведучим на сцені протягом всіх фестивальних днів. На виступ він вдягнувся в траурно-чорний балахон, і міцним, дуже щирим вокалом заворожував публіку, майже як Володимир Висоцький у свій час.\nДругий день запам’ятався вдалим спільним виступом німецько-естонського «Харків Клезмер бенду» та українця Тимура Фішеля, які доволі жваво зіграли декілька старовинних клезмерських мотивів. Взагалі єврейська музика на Шешорах вже отримала обов’язкову «прописку» — минулого року тут виступала єврейська капела Мерліна Шепарда, дружина якого проводила майстер-клас з виконання наспівів-нігунів. А в цьому році до майстер-класу по нігунах додалися уроки по єврейських танцях та навчання охочих витинанки рейзеле.\nНа третій день виступали гурти «Даха Браха» та «Перкалаба», які вже давно працюють із фестивалем. Під етно-барабани «Дахи Брахи» та гуцульський ска «Перкалаби» зазвичай проходять найенергійніші танці й найчисленніші хороводи. «Даха Браха» виступила добре, але традиційно, а от «Перкалаба» здивувала новою програмою та новим іміджем соліста Андрія Федотова. На сцену він вдягнув костюм від Hugo Boss замість звичних цвітастих штанів. Музика «Перкалаби» стала більш спокійною і дуже стильною. Публіка, що чекала на звичний ска-етно-панк, спочатку трохи розгубилася, але все одно сприйняла зміни добре.\nМузичну частину фестивалю цього року суттєво доповнювала частина театральна. На «Шешорах’2008» театрів було три — у перший день виступав фольклорно-етнографічний центр Дербенівка із Росії, із Чехії заради виступу в другий день приїхав театр «Лишень», а третій день віддали театральним хедлайнерам «Шешор» — центру сучасного мистецтва «Дах». Щоправда — «день» — це умовно, тому що насправді вистави проходили вже за північ, коли закінчувалися концерти. Актори виступали на окремій сцені, а на основній у той час грали етно-діджеї у супроводі фаєр-шоу.\nЗ театральної складової фестивалю найнеочікуванішою видалася лялькова вистава Savitri чеського театру маріонеток «Лишень», зроблена в манері театру абсурду на вічні теми сексу та грошей. Театр Дах заради виконання свого спектаклю побудував ціле дерев’яне містечко, в якому під час вистави відбувалося вогняне шоу. Музичний супровід вже традиційно склали барабани «Даха Брахи».\nЗ’явився на «Шешорах» і кіно-напрямок. По-перше, у вигляді кліпів, які знімали режисери Олесь та Андрій Санін за допомогою гостей фестивалю, які пробували себе у ролі акторів, операторів, декораторів чи стилістів. Зняте відео демонстрували на концертах під час виступів аутентичних колективів. А в останній день шешорська публіка зняла фільм про саму себе, присвятивши її Артуру – символу цьогорічного фестивалю (символом Артур став, тому що один з гостей цілу ніч викрикував на весь наметовий табір «Арту-у-ур!», і дістав всіх так, що цей викрик пішов у маси, а самому Артуру навіть поставили імпровізований пам’ятник).\nПо-друге, на фестивалі працював кінозал, що розташувався у клубі села Воробіївка. У кінозалі показували документальні стрічки, мультфільм «Злидні» режисера Степана Коваля, що переміг у «Берлінале 2006». Показали й тільки-но знятий фільм польського режисера Яна Сосінського про гурт «Перкалаба».\nОкремий вид мистецтва на «Шешорах» — ленд-арт, з якого власне все і починалось. На цьогорічному фестивалі арт-об’єкти розмістили за течією річки Південний Буг. З галереї просто неба виділялася робота аргентинського художника Алехандро Гузетті «Літаючи риби», зроблена зі звичайного повсякденного сміття. До слова, художник також провів три майстер-класи, показуючи всім бажаючим, як перетворювати сміття на витвори мистецтва. Ще один цікавий арт-об’єкт зробили художники Дмитро Матюхін та Влада Сошкіна. Роботу «Світоч», виконану із листя латаття та 3,5 тисяч зубочисток, вони розмістили прямо на воді. Простий, але метафоричний витвір під назвою «Споглядання» вийшов у молодої художниці Анастасії Скорикової. Віконце, що висіть під вербою біля річки, символізувало життя природи зсередини.\nТоргівля за межами музики\nОкрім культурологічної частини, фестиваль широко розгорнув розважальну та інтерактивну складові. Найпопулярнішою з розваг став ярмарок. Причому одна частина торговців вирішила чесно і законно торгувати в межах фестивалю і платила щоденний внесок 300 гривень, а інша розмістилася за межами фестивалю і підпорядковувалася лише обладміністрації Вінниччини. Продавали традиційно етнічний товар, який вже встиг трохи наскучити: вишиванки, дерев’яні прикраси та кухонне начиння. Цікавою пропозицію було хіба що взуття із конопляної тканини, яке також продається в Києві на Андріївському узвозі. Поряд із цим торгівці привезли вже зовсім неформатні дешеву біжутерію, пластмасові іграшки та інший непотріб. Тим не менш торгівля йшла жваво і продовжувалася до глибокої ночі.\nХарчовий ярмарок теж розмістився більшою частиною за межами фестивалю, але це вже було за проханням організаторів. За словами директора Ольги Михайлюк, керівництву дуже б не хотілося перетворити фестиваль на пікнік, «де музика обслуговує торгівлю», тому й пішли на таке рішення. Тут продавали всі види шашликів, недорогу смажену й копчену рибу (5 гривень за 100 грамів), якої на Поділлі вдосталь, та медовуху — вино із меду, що користується популярністю на всіх етнічних фестивалях України.\nА на території фестивалю функціонувала козацька кухня зі смішними цінами за обід (5 гривень за порцію), а також Чайна, з уже несмішними цінами на чай – (50 гривень за літр). Тим не менш тібетський, алтайський та індійський чай із молоком та спеціями, зібраний командою «Масала клубу», користувався популярністю і за ним на годину вперед розписувалася черга.\nЩе однією розвагою на фестивалі став пляж. Через велику кількість людей вода у Південному Бузі швидко змішувалася із річковим мулом, тому купатися гості фестивалю намагалися ходити якнайдалі. Після купання пропонувалося розфарбувати тіло крішнаїтським боді-артом та вплести собі в волосся хіппівську «расточку».\nЯкщо торік після підбиття підсумків керівництво фестивалю постало перед гамлетівським питання щодо існування «Шешор», і тодішній фінансовий директор фестивалю Тамара Малькова розповідала, що «Шешори» працюють собі в мінус, то зараз точно можна сказати: «Шешорам’2009» — бути!». Залишилось вирішити — де бути. Директор Ольга Михайлюк виокремлює два варіанта: провести ще один фестиваль на Вінниччині або переїхати в Полісся. Остаточну відповідь агентство «Арт Поле» дасть восени цього року.\nМарина АРСЬОНОВА. Володимир ШЕСТАКОВ (фото)\n18/07/2008 | Неллі Фуртадо сховали від киян. Співачку на столичному концерті розгледіли не всі охочі


Путін доручив главі ФСБ знайти спосіб отримання ключів шифрування в Мережі / Новое Время\nПутін доручив главі ФСБ знайти спосіб отримання ключів шифрування в Мережі\n07 липня 2016, 16:49 0 коментувати\nФСБ протягом двох тижнів має знайти спосіб дешіфровивать повідомлення в Інтернеті\nУ зв'язку з прийняттям у Росії так званого пакету законів Ярової, що значно розширює повноваження силовиків, президент Володимир Путін доручив ФСБ знайти спосіб отримання ключів шифрування в Мережі, в тому числі й електронних повідомлень\nВідповідно до пункту 3 в роз'ясненні прес-служби Кремля, відповідальним за виконання цієї ініціативи Путін призначив голову ФСБ Олександра Бортнікова.\nРішення повинне бути реалізоване протягом двох тижнів.\nПри цьому, про шифрування яких саме видів повідомлень в Інтернеті, в прес-службі не уточнили.\nУ той же час пакет Ярової зобов'язує операторів зв'язку півроку зберігати зміст повідомлень користувачів і надавати держорганам кошти для декодування зашифрованого листування.\nНагадаємо,7 липня Путін підписав так званий диктаторський пакет Ярової. Він набуває чинності з 20 липня 2016 року.\nЗ новим вас, товариші, 37-м: соцмережі відреагували на підписання Путіним "диктаторського пакету Ярової" 07 липня 2016 14:12\n6 липня російський бізнес-омбудсмен звернувся до президента РФ з проханням не підписувати "диктаторський пакет Ярової".\nЗакон спрямований на посилення контролю за громадянами і збільшує сроки покарань. Так в Кримінальний кодекс Росії додана стаття про недонесення, згідно з якою обвинуваченому загрожує тюремний термін до одного року.


Kadebostany квитки на концерт у Львові 23 листопада 2018 року\nВся Україна Вінниця Дніпро Житомир Запоріжжя Здолбунів Івано-Франківськ Київ Кременчук Кривий Ріг Луцьк Львів Маріуполь Миколаїв Одеса Переяслав-Хмельницький Полтава Рівне Родатичі Тернопіль Трускавець Харків Херсон Хмельницький Чернівці\nголовна/ концерти/ KADEBOSTANY\nЛьвів, Малевич концерт арена\nСправжній фурор: швейцарський гурт «KADEBOSTANY» виступить у Львові з грандіозним прем'єрним концертом\nВперше місто Лева зустрічатиме не просто зірковий гурт зі Швейцарії, а KADEBOSTANY – цілу поп-імперію у світі сучасної музики.\nВирушивши у світове турне, KADEBOSTANY зараз активно гастролюють Європою, а восени відвідають Україну, де дадуть всього два концерти – у Києві та Львові. Тож 23 листопада в нічному клубі «Malevich» очікується вечір шаленства і драйву – швейцарці розпалюватимуть публіку улюбленими хітами та своїми музичними новинками.\nНова ера поп-музики починається з KADEBOSTANY\nТериторія абсолютної свободи, що на музичній карті розташована на перетині культур десь між Європою та Азією, 10 років тому оформилась у самостійну «країну», де панують свої закони і звичаї, де «громадяни» мають свою систему цінностей і живуть відповідно до неї, де є своя «державна символіка», без використаня якої не можна уявити жодне свято.\nKADEBOSTANY – це абсолютно новий вимір музичного простору, повний розрив стереотипів і класичних стандартів. З ініціативи «президента» цієї неординарної «держави» та підтримки її «громадян» на даному етапі відбуваються доленосні для світової музичної спільноти події, твориться історія, виникає нова музична формація, покликана змінити весь хід розвитку сучасної поп-культури. І на абордаж пішли найкращі професійні музиканти, феноментально обдаровані особистості, яким під силу побудувати потужну модерну поп-імперію.\nМузичний простір, де панує новаторство й еклектика\nУ творчому доробку гурту «KADEBOSTANY» – 4 студійні альбоми та понад 10 синглів. Їхніх виступів чекають в усіх куточках світу мільйони шанувальників. Часто гастролюючи, музикантам вдалось побувати в багатьох країнах і дати більше сотні концертів за рік, однак у розмові вони з приємністю зазначають, що їм особливо імпонує увага та щира любов саме української публіки. На думку учасників зіркового швейцарського гурту, це абсолютно закономірно, адже українці мають відмінний музичний смак.\nKADEBOSTANY – феноменальне явище у світовій музичній культурі, бо їхня музика не ділиться на стилі, вона їх об’єднує. У їхній музиці кожен знайде для себе своє. Прото в ній можна знайти все!\n«Мене не турбує стиль тієї чи іншої пісні, а лише її емоційна складова і магія моменту її створення. Мені важливо, щоби люди відчували свою цінність, були героями пісень – оце і є основна місія поп-музики нової ери», - підкреслює «президент» KADEBOSTANY Вільям Джеремія.\nДолучіться до розбудови новітньої поп-імперії! Придбайте квитки на вражаючий концерт гурту «KADEBOSTANY» у Львові!\nЦе буде просто неймовірний вибухово емоційний яскравий перфоманс! Потужний саунд, шалена енергетика, феєричне світлове шоу… Хочете вживу відчути силу драйву від виступу швейцарських музиканів-колоністів, де емоції просто зашкалюватимуть? Лише тому, кому вдасться придбати квиток, пощастить особисто потрапити в епіцентр музичного буйства і відірватись на повну зі славнозвісним гуртом «KADEBOSTANY».\nСкористайтесь унікальною пропозицією - купіть квитки чи замовте їх на нашому сайті без переплат!\nГостинно приймає готель "Нота Бене" http://notabenehotel.com/\n23.11.201819:00 Львів Малевич концерт арена\nСольний концерт PALINA (Республіка Поліна)\nОрфей та Евредіка\nПалац культури залізничників "Рокс", Львів\nStereo Plaza, Київ\n!FEST REPUBLIC, Львів\nПК Машинобудівників, Дніпро