Новоспечені матусі зустрічаються з багатьма проблемами, що виникають при народженні малюка. Однією з таких проблем є проблема, при якій лущиться шкіра у новонародженої дитини. Вирішення цього питання полягає в з’ясуванні причин і їх усунення.\nПеребуваючи в утробі матері, тіло немовляти покривається первородним мастилом. Вона являє в’язкий секрет сіруватого кольору.\nПервородне змащення виконує кілька функцій:\nзахисну функцію шкіри немовляти, адже вона ще дуже ніжна;\nпри пологах допомагає полегшити проходження крихти по родових шляхах.\nЗахисний шар слизу видно в післяпологовий період на тілі малюка. У минулі часи грудничка обтирали ніжними рухами. Сьогодні деякі педіатри схиляються до думки, що мастило допомагає адаптуватися шкіри малюка до середовища, де малюк починає жити. Раніше немовля знаходився в «водної» середовищі, зараз перейшов до «повітряному» образу.\nУтроби покриття допомагає попередити пересихання шкірного покриву. Процес поглинання первородного мастила триває протягом трьох днів.\nСліди мастила прибираються в третій день життя. Вони можуть знаходитися в складочках, що утворилися на ніжках, за вушками, шиї. Видаляється вона за допомогою звичайного олії. Воно підлягає обов’язковому кип’ятіння, бажано використовуючи повітряну баню. Під час застосування воно повинно бути теплим.\nУ немовляти лущиться шкіра в тому випадку, коли первородна мастило не пішла з шкіри, а навпаки вбралася. Може виникнути пересихання шкіри, іноді починає облазити. Потрібно стежити за реакцією шкіри немовляти після водних процедур.\nЧому у новонародженого лущиться шкіра на тілі? Існує багато різних причин, через які лущиться шкіра.\nЛущення шкіри на тілі може відбуватися через:\nрізні захворювання, наприклад, діатез;\nпри ускладненнях кишечника;\nУ дитини лущиться шкіра на животі, це означає, що потрібно замінити засоби по догляду. Для чутливої ??шкіри потрібно стерилізоване оливкова олія, можна використовувати рослинне масло.\nДругорядні причини лущення\nДалі розглянемо інші причини лущення шкіри у новонародженого на тілі.\nАдаптація до навколишнього середовища. Протягом дев’яти місяців малюк мав тільки комфортний мікроклімат. З’явившись на світло, йому доводиться пройти процес адаптації. Цей період включає і систему організму, і шкіру.\nНа ніжну шкіру впливають такі чинники:\nзіткнення з повітрям;\nрізний тип одягу.\nЯкщо у малюка не виникає дискомфорту і на шкірі не виявляється ніяких змін, то особливо не потрібно переживати. Лущення з часом пройде.\nНизька вологість повітря. Другою причиною лущення є сухе повітря. Дитині не рекомендується знаходитися в кімнаті, де дуже сухе повітря. Норма вологості становить 55 – 70%. В таких умовах шкіра новонародженого матиме найбільший комфорт. Перевіряється волога гидрометром. Прилад ставиться біля дитячого ліжечка. Сухе повітря запобігає увлажнителями, як в літній, так і в зимовий період.\nРеакція на навколишнє середовище. Перші місяці для дитини є дуже важкими. Сонячні промені, вітер, холодне повітря – чинники від яких відбувається лущення шкіри.\nДогляд за шкірою немовляти повинен виконуватися правильно. Як відомо крихту слід щодня купати. Щоб шкіра дитинку не страждала, купати треба правильно. Раніше при купанні в воду додавали розчин марганцю. Сьогодні до такої точки не відмінюються, тому що марганцівка сушить шкіру. Тому марганцівку застосовують в крайніх випадках, коли виконується місцева ванночка.\nКупати немовляти в перші тижні слід в кип’яченій воді без добавок. Потім можна додавати лікарські трави. Мильні засоби використовувати тільки дитячі, один раз на тиждень.\nВажливо спостерігати за шкірою малятка, щоб не з’являлося почервоніння, і не лущиться шкіра. Якщо виникають подібні ознаки, варто змінити засоби гігієни.\nЧому у новонародженого лущиться шкіра на обличчі?\nПісля народження шкіра малюка адаптується до нового середовища. Перші кілька днів цей процес супроводжується лущенням, а в деяких випадках і почервонінням шкіри. Зазвичай лущення не потребує будь-якого лікування і проходить самостійно. Але буває, що даний стан є сигналом про порушення в функціонуванні організму дитини. Лікування в таких ситуаціях може призначити тільки фахівець.\nПричини, за якими лущиться шкіра на обличчі у новонародженого немовляти:\nреакція на погодні умови, такі як низька температура повітря, сильний вітер. Негативний вплив на шкіру малюка надають і прямі сонячні промені;\nалергічні реакції. Якщо дитина перебуває на грудному вигодовуванні, то можливо, що алергію викликає продукт, що вживається в їжу його матір’ю. Алергією організм малюка може зреагувати і на засоби гігієни та догляду за речами;\nнеправильний догляд. При частому застосуванні косметичних засобів або підсушують трав при купанні шкіра малюка стає сухою. Їх використання необхідно обмежити одним разом на тиждень. Засіб має точно підходити дитині, не викликати алергії і роздратування.\nЯкщо лущиться шкіра навколо очей у новонародженого, слід негайно звернутися до лікаря. Слизові малюків легко травмуються і запалюються. Будь-які лущення або почервоніння можуть бути причиною серйозного захворювання.\nЧому у грудничка лущиться шкіра на голові? Основною причиною лущення на голові є активне вироблення жиру. Також, у багатьох дітей до двох місяців виявляється захворювання себорейний дерматит. Через лущення з’являються скоринки. Зазвичай, вони проходять самостійно, але в деяких випадках педіатри рекомендують розм’якшувати їх вазеліновим маслом і вичісувати під час купання.\nЛущення шкіри на лобі\nЯкщо у новонародженого лущиться шкіра на лобі, батькам потрібно звернути увагу на такі фактори як зволоженість повітря в приміщенні, в якому він знаходиться і на харчування дитини. При недостатній волозі в повітрі шкіра немовляти підсихає, а під бровами утворюються скориночки. Лущення і скоринки також можуть бути ознаками алергії на той чи інший продукт.\nУ деяких випадках суха шкіра на лобі у грудничка не є показником порушень у функціонуванні організму. До народження звичним середовищем для існування дитини є вода. При народженні вологе середовище змінюється сухий. Ніжна шкіра малюка адаптується до нових умов і реагує лущенням на зовнішні подразники.\nІснують деякі рекомендації, які потрібно виконувати в разі, якщо лущиться шкіра на лобі у грудничка.\nЩо робити, якщо лущиться шкіра на лобі у новонародженого:\nпри першій появі сухості на шкірі необхідно наносити на неї зволожуючі креми і масла;\nвиключати алергени. Уважно ставитися до харчування малюка і вибору засобів гігієни;\nпісля купання насухо витирати шкіру дитини;\nдавати більше рідини, особливо в жарку погоду;\nзастосовувати спеціальні захисні засоби від обвітрювання, холоду.\nДля того щоб почати лікування, в першу чергу варто визначити, чому у новонародженого лущиться шкіра на обличчі. Для цього потрібно зіставити тривалість лущення з введенням будь-якого нового продукту, суміші або засоби гігієни.\nЯкщо самостійно виявити причину не вдається, а лущення і сухість шкіри посилюються, необхідно звернутися до фахівця.\nПротягом 2 – 3 тижнів у немовлят відбуваються зміни зі шкірою. Якщо у новонародженого суха шкіра лущиться, слід дізнатися причину і запобігти цьому процесу. Після купання можна зволожувати шкіру, але використовувати тільки дитячі серії лосьйонів і кремів.\nЯкщо у новонародженого на шкірі немає ніяких почервонінь, і вона не свербить, а просто облазить і лущиться, турбуватися не варто. Через деякий час ці симптоми зникнуть.\nПри сухому повітрі в кімнаті слід робити вологе прибирання, вішати мокрі речі по кімнаті. У морозну і вітряну погоду використовувати захисний крем.\nЧим мазати суху шкіру новонародженого? Шкірі необхідно отримувати правильний і ретельний догляд. При невеликому лущенні краще помазати лупиться шкіру у грудничка дитячим кремом або олією.\nДуже сильно лущиться шкіра у переношених новонароджених. У таких діток часто вона піддається подразнень. Згодом лущення зникає самостійно. Суха шкіра, що лущиться дитини вимагає постійного догляду. Можна протирати пошкоджені ділянки спеціальним маслом для немовлят.\nЦвітіння новонароджених – це вугрі. Вона характерна для раннього віку. За допомогою слід звертатися до педіатра.\nКоли лущиться шкіра у грудничка і не допомагають жодні кошти, краще проконсультуватися з лікарем.\nУ новонародженої дитини лущиться шкіра не завжди. Це тимчасове явище. Щоб не виникало проблем необхідно стежити за шкірою дитини.\nПідвищені тромбоцити в крові у дитини: причини високого рівня тромбоцитів\nПоказники аналізу крові важливі для оцінки здоров'я дітей, тому їх зміна завжди ...\nЧому дитина розмовляє сам з собою?\nРідко який малюк у віці 4-8 років мовчки грає. Часто буває навпаки - ...\nЗвіробій дітям: чи можна давати малюкам і з якого віку, корисні властивості і протипоказання\nБільшість батьків абсолютно впевнені в тому, що народні засоби, особливо трави, ...\nЯк розвинути пам’ять у дитини (28 фото): розвиток пом’ятий і уваги дітей, ігри на розвиток\n"В одне вухо влетіло, в інше вилетіло" - так часто говорять про дітей, які ...


Поширення і поглиблення євроінтеграційних процесів в сучасному українському суспільстві не можуть бути оцінені однозначно. До позитивних ефектів глобалізації можна віднести: – процес розвитку процесу реформування економічної, фінансової і соціальної політики ...\nНа сьогоднішній день так склалася соціально-економічна ситуація в країні, що колосально збільшилася кількість людей, які не можуть платити за власними кредитами. Як результат більшість банків прийняло рішення продати право вимоги ...\nНа сьогоднішній день набуття права власності на землю іноземними юридичними особами є досить актуальним питанням. Насамперед, чи може іноземна юридична особа набувати земельну ділянку на праві власності? Так, дійсно згідно ст. ...\nДля ведення бізнесу в Україні багато суб’єктів підприємницької діяльності зіштовхуються з купівлею або орендою землі. Перш ніж побудувати будівлю, спочатку необхідно оформити права на земельну ділянку, а вже потім будувати і ...\nPatriot.Legal27 червня 2017\nВсе частіше на дорогах ми зустрічаємо автомобілі на європейській реєстрації. За кермом такого автомобіля у дев’яносто дев’яти випадках із ста знаходиться не іноземець, а громадянин України. Виникає просте питання: чи ...\nБогдан Сидор9 жовтня 2016\n< Попередня 1 2 3 4 … 7 Наступна >


Київ, легенда про походження назви міста Київ\nУ давні часи жило плем'я полян, а правили ними три князі-брати: Кий, Щек і Хорив, а сестра їхня звалася Либідь. І збудували поляни город й нарекли його на честь свого князя старшого брата Щека і Хорива — Києвом. А навколо города був ліс і пуща велика, і поляни ходили на лови і полювали там звірів, рубали ліс, розбудовували город.\nКий довго княжив у роді своєму, ходив походами в інші землі, і навіть до самого Царгорода. Великі почесті віддав йому правитель Царгорода.\nКоли ж Кий повертався з далекої мандрівки, то, пливучи Дунаєм, уподобав місце і збудував невеликий город, і хотів осісти в ньому з родом своїм, та не дали йому навколишні мешканці. Отож і донині називають придунайці те городище Києвець. Кий же повернувся у свій город Київ і правив ще багато років зі своїми братами Щеком та Хоривом.


У Кременчуці невідомі підпалили автомобіль «Toyota Camry» - 05366.com.ua\nУ Кременчуці невідомі підпалили автомобіль «Toyota Camry»\n4 січня о 19:22 по вулиці Переяслівська, 83, що в Крюківському районі, невідома особа підпалила верхню частину заднього правого колеса легкового автомобіля марки «Toyota Camry» 2012 року випуску.\nЦей автомобіль належить 43-річному тимчасово непрацюючому кременчужанину.\nПід час цієї події ніхто з людей не постраждав, але пожежею пошкоджено: покришку заднього правого колеса, лакофарбне покриття правого заднього крила та правої задньої дверки.\nКримінальне провадження відкрито за частиною 2 статті 194 Кримінального кодексу України (умисне знищення або пошкодження майна, вчинене шляхом підпалу).\nКременчуцька поліція звертається до громадян та просить повідомити інформацію про осіб, що можуть бути причетними до скоєного, а також звернутися до Кременчуцького відділу поліції свідків пригоди.\nЗа матеріалами прес-центра Кременчуцького відділу поліції та інформацією начальника Кременчуцького міськрайонного відділу управління ДСНС України в Полтавській області.\nпідпал колесо автомобіль toyotacamry дснс поліція кримінальнепровадження


Ми можемо пережити Боже милосердя на собі, а що далі? | Духовні роздуми на сайті: www.rozdum.org.ua _†_\nРозділ: Проповіді. Написав о.Віталій ~ 3 Вересня, 2016. Видрукувати цей допис\nУ притчі про милосердного Царя ми зустрічаємо дивну поведінку чоловіка, що пережив мить тому помилування, про яке просив, але з якоїсь причини не виявив милосердя до свого друга. Защо і зазнав справеливого покарання.\nІсус завершує висновком: Отак і мій Отець небесний буде чинити вам, якщо кожний з вас не прощатиме братові своєму з серця свого.\nКожного дня ми просимо про милосердя Боже над нами, бо усвідомлюємо свою грішність, немічність, недосконалість. Як дитина не може без батьків, так і людина не може без Божої Батьківської опіки. Чим більше ми наповнюємося даром смирення, тим більше усвідолюємо нашу неміч і Божу доброту до нас.\nАле це не у всіх випадках… Бо інколи ми стаємо жорстокими, надто справедливими і прискіпливими за дурниці у відношені до наших ближніх, особливо до найближчих, найрідніших. Дехто вважає основною причиною такої поведінки – брак любові. Коли серце наповнене любов’ю, воно хоче прощати і милувати, але коли наповнене гріховними пристрастями, тоді воно стає “кам’яним”.\nОсь так, люди із кам’яним серцем зверхньо ставляться навіть до Бога. Подібно у притчі розказано, що той благав про помилування, але чи це було із щирого серця, чи просто наіграна сцена?\nАдже коли приймаєш милосердя до серця, тоді воно стає милосерднішим! А якщо це лише зовнішня фальшива поведінка, то ніяких перемін не стається.\nЩодня Бог проявляє своє помилування над людством, але не всі стають милосерднішими. Якби всі до серця приймали цей дар, тоді би серце сокрушувалось і ставало добрішим до іншим. Скільки би було багато доброти?!\nДорогі браття і сестри у цей рік милосердя, Свята Церква нам дає нагоду звернути особливу увагу на Боже милосердя! Маємо можливість скористатися цією спільною ласкою, коли будемо допомагати один одному збагнути і пережити на собі Божу доброту, а відтак дарувати її іншій людині, щоб і її серце сокрушилось, щоб і вона пережила на собі, що це означає бути прощеною, помилуваною.\nКоли відчуємо на собі людське милосердя, тоді і легше буде розпізнати Боже, ось так від видимого дійдемо до невидимого, від матеріального до духовного.\nІ Ів 4.20-21 Коли хтось каже: «Я люблю Бога», а ненавидить брата свого, той не правдомовець. Бо хто не любить брата свого, якого бачить, той не може любити Бога, якого він не бачить.\nКлючові слова до цього допису: Неділя 11-та


Етапи розвитку сучасної логіки - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Логіка → Етапи розвитку сучасної логіки - Реферат\nЕтапи розвитку сучасної логіки - Реферат\nУкраїні" у 3-х томах.\nПисемні пам'ятки другої половини XV ст. (серед яких були й книги науково-природничого змісту: трактати з метафізики та логіки, астрономічна та астрологічна література) свідчать про культурно-літературне пробудження в Україні. Саме в той час завдяки старанням київських книжників-вільнодумців з'являються переклади книг науково-енциклопедичного характеру під загальною назвою "Аристотелевы врата", або "Тайная тайных", логічних трактатів арабського філософа XI - початку XII ст. Аль-Газалі (так звана "Логика Авиасафа"). Тоді ж у Києві була здій-снена компіляція староукраїнською мовою логічних праць середньовічного єврейського вченого Мойсея Маймоніда. Вона відома під різними назвами "Речі Мойсея Египтянина", "Словесница Мойсея Египтянина", "Книга, глаголемая логика" тощо. "Логика Авиасафа" та "Речи Мойсея Египтянина" відіграли важливу роль у поширенні логічних знань, оскільки ґрунтовно знайомили читачів з основним змістом "Органону" Арістотеля. Крім цих праць, в Україні на той час був відомий трактат І. Дамаскіна "Диалектика" (де розглядалися такі логічні питання: співвідношення універсального і одиничного; визначення роду, виду й індивіда; власної і випадкової ознак; тлумачення арістотелівських категорій; діалектичні методи: підрозділ, визначення, розв'язання (аналіз) і доведення).\nУ XVI ст. Україна зазнала впливуРеформації. Зростала мережа протестантських навчальних закладів. Особливий вплив мала Раківська академія, де навчалося близько тисячі студентів, серед яких було чимало українців. Логіку і метафізику там читали відомі вчені X. Стегман та X. Остородт.\nКурс діалектики та риторики читали в братських школах на рубежі XVI-XVII ст., зокрема у львівській школі, організованій Львівським Успенським братством. Щоправда, в цей час спостерігалось негативне ставлення до "языческих любомудрцев" та їх творів, особливо філософських та логічних. Це виявилось у порадах І. Вишенського Львівському братству (не вдаватися до зовнішньої філософії, поганських Арістотелів і Платонів), в "Алфавіті духовному" І. Копинського та інших тогочасних авторів.\nПоширенню логічних знань сприяла діяльність вченого гуртка друкарні Києво-Печерської лаври. У цей час сп остерігався рух від патристики до схоластики і гуманістичних ідей. До речі, схоластику не пот-рібно розглядати як цілковито негативне явище, оскільки вона, абсолютизуючи духовність, була "гімнастикою розуму", забезпечувала той розвиток абстрактного мислення і логічного виведення, без якого неможливо було перейти до вищих етапів історико-філософського прогресу, в тому числі й гуманізму.\nЛогіка була обов'язковим предметом вивчення в Києво-Могилянській академії. Щоправда, оскільки вона скомпрометувала себе в середні віки слугуванням теології, то як у Західній Європі, так і в Україні (в Києво-Могилянській академії) якийсь час було модно підпорядковувати логіку риториці. Причому,! кожен викладач риторики складав власний курс. Та зрештою логіка посіла одне з провідних місць у системі лекційних філософських курсів Києво-Могилянської академії. Про її високий авторитет у цьому навчальному закладі свідчать численні висловлювання, наявні у фі-лософських курсах, логіку називали "очима розуму", "зорею мислення", "оракулом істини", "дорогою до мудрості". Великого значення надавали логіці вітчизняні просвітники. Вони розрізняли логіку "приходну" і "штучну", тобто логіку як науку.\nНаприкінці XVIII - на початку XIX ст. проблеми логіки вивчав П. Лодій, який опублікував результати своїх досліджень у працях "Логические наставляння" і "Теория общих правил". Значний внесок у розвиток логіки зробив О. Потебня.\nУ період радянської влади в Україні формальну логіку тривалий час ігнорували, а то й критикували як основу метафізичного методу. Тільки в другій половині 40-х років за таємничих обставин її було реабілітовано ("мовчки"), і курс формальної логіки введено до програм не лише вузів, а й середніх шкіл та деяких спеціальних середніх закладів освіти (крайнощі тоді були нормою життя). А через якийсь час курс логіки вилучили з програм середніх навчальних закладів і більшості вузівських1. Сучасну ж логіку, зокрема логіку висловлювань і логіку предикатів, зневажливо називали логістикою. Лише у 1961 р. Є. Войшвілло прочитав у Київському державному університеті для викладачів логіки курс лекцій з логіки висловлювань і логіки предикатів. У той самий час в Інституті філософії АН УРСР розпочинали свою роботу М. Попович і С. Кримський (а в Одесі - А. Уйомов). Ці київські вчені та їх учні - С. Васильєв та Є. Ледніков - зро-били певний внесок у розвиток символічної логіки, логічної семантики та семіотики і пробудили цікавість до цієї сфери знань.


Виховання підростаючих поколінь в умовах боротьби за виживання | Довідник з педагогіки\nВиховання підростаючих поколінь в умовах боротьби за виживання\nАрхеологічні пам’ятки засвідчують, що навіть у льодовиковий період землі сучасної України були зручними для проживання людей. Тут знайдено й досліджено чимало пам’яток раннього, середнього та пізнього палеоліту, які дають змогу уявити соціальну організацію прадавнього суспільства.\nОсновною соціальною одиницею тоді була дородова община з невпорядкованими\nшлюбними відносинами. Діти знали лише матір. Це й зумовило її первісну роль у вихованні дітей. Можна уявити, що саме вона як природна вихователька свідомо чи підсвідомо привчала дітей виживати за складних і досить несприятливих природних умов.\nЗасоби існування давала природа: тваринний і рослинний світ. Спочатку основним способом добування їжі було збирання плодів, ягід, їстівних коренів, полювання на тварин та риболовля. Очевидно, дітей змалку навчали розрізняти рослини та їхні\nплоди за формою, запахом, смаком, від-різняти їстівні від отруйних, користуватись лікувальними властивостями рослин тощо. Малята збирали їстівних черепашок, слимаків, хробаків, яйця птахів. Підлітків навчали робити пастки, вистежувати й ловити звірят, птахів, риб. А юнаки брали участь у групових полюваннях (жінок і чоловіків) на диких, дужих або хижих тварин. Діючи, як дорослі, діти зростали кмітливими, сміливими, спритними, витривалими. Сама природа була першим неписаним навчальним посібником. Від пізнання її залежало й продовження роду. Отже, період привласнювальних способів добування засобів існування (мисливство, рибальство, збиральництво) можна кваліфікувати як “природну школу” виживання.\nЗа пізнього палеоліту відбувається перехід до родової організації суспільства. Спорідненість у роді визначалася за материнською лінією, оскільки панував груповий шлюб і діти не знали батька. Але шлюби між членами одного роду заборонялися. Жінка виступала у ролі берегині родинного вогнища, відала харчовими запасами. Переважне становище жінки у первісному суспільстві зумовило виникнення матріархальних відносин. На чолі роду, родової общини, куди входили десятки, а то й сотні людей – родичів, стояли жінки.\nМатеринська родова община як суспільна організація виникла близько 30 000 років тому. В науці вона дістала назву матріархату (від лат. “шатер” – мати і грец. “архі” – влада).\nМатріархат відбився на релігійних уявленнях та в культі богині-матері. На це вказують знайдені археологами численні фігурки жінок, вирізьблені з бивня мамонта чи м’яких порід каменю. Зображення являють собою узагальнений образ матері-прародительки.\nРід був універсальним колективом, він виконував шлюбні, господарські, релігійні, виховні, а згодом – військові та охоронні функції. Праця мала колективний характер, її результати розподіляли між усіма членами роду. У процесі трудової діяльності розвивалися мислення, мова, набувались позитивні знання. Дітей змалку готували до життя в родовому колективі: передавали їм трудові навички, вчили дотримуватись обрядів, слухатися старших, шанувати матір, коритися її автори-тету.\nУ вихованні враховували стать і відповідні соціальні та господарські функції. Дівчаток готували до ролі матері, годувальниці, володарки, правительки. Хлопчиків знайомили з тими видами діяльності, які виконували чоловіки (полювання, виготовлення зброї, знарядь праці), та залучали до посильної праці. У період матріархату та екзогамії дітей до п’яти – шести років виховувала мати. Потім хлопчиків передавали в суспільні чоловічі житла, дівчаток – у жіночі. Там їхніми наставниками ставали відповідно брати й сестри по матері.\nЗначні зрушення в розвитку господарства і соціальних відносин ха рактеризують епоху неоліту. Унікальний природний комплекс степової, лісостепової, лісової смуги, гори, повноводі ріки, найкращі в світі чорноземи, Чорне та Азовське моря, помірний клімат сприяли зародженню скотарства та землеробства. Вчені вважають, що саме на теремі України був один із центрів окультурення диких тварин, приручення людиною собаки, бика, свині, а після приручення коня тут було створено воза й колесо. Розвиток скотарства зумовив потребу опанувати нові способи добування засобів існування, а саме: догляд за свійською худобою, заготівлю кормів, переробку продуктів скотарства. Мати чи за її дорученням старші діти залучали молодших до випасання худоби, догляду й вигодовування свійських тварин, птиці. Набуваючи трудові навички, діти одночасно вивчали поведінку тварин, сприятливі умови їх існування та розмноження, способи запобігання захворюванням та лікування, дізнавалися, як зберігати та переробляти залишки м’ясо – молочних продуктів. Посильна виробнича праця стає чинником навчання й виховання поряд з природою.\nНа територію України культурні злаки – пшениця, ячмінь – по трапили через Балкани. Так само, як і скотарство, землеробство було для людини джерелом господарських та природничих знань і вмінь, до якого її долучали змалку.\nВажливе історичне значення для розуміння характеру образотворчого мистецтва, вірувань населення неоліту, а можливо, й витоків праписемності, має так звана Кам’яна Могила поблизу Мелітополя. Тут знайдено виконані первісними митцями на камені численні сцени полювання на диких тварин, а також різноманітні геометричні композиції: прямі та звивисті лінії, трикутники, кола, ромби. Усі фігурки тварин зображені “пораненими” і зберегли сліди вохри. Схоже, тут було святилище. З навколишніх поселень, сліди яких виявлено поблизу Кам’яної Могили, сюди приходили служителі культу для здійснення мисливського ритуалу, аби реальне полювання було успішним.\nПотреби, пов’язані з розвитком виробничого скотарства, землеробства, ремісництва, з використанням досконаліших знарядь праці, зокрема металевих, поступово висували на перший план чоловічу працю як більш продуктивну. Відповідно на заміну материнській владі прийшла батьківська, або патріархат (від грецьких слів “патер” – батько, “архі” – влада). Панівне становище у господарському та суспільному житті роду, племені і в сім’ї посіли чоловіки.\nЗ утвердженням патріархату відбувається перехід від безладних шлюбів до одношлюбної сім’ї – моногамії. Рід втрачає своє значення. Він розпадається на окремі родини, кожна з яких має власне житло, худобу, поле тощо, і самостійно веде своє господарство. У громадському користуванні залишаються тільки луки, ліси, водойми.\nВиховання дітей відбувалося в будинках молоді. Там старші члени роду допомагали їм оволодівати господарськими навичками, передавали заповіти предків, знайомили з родовими віруваннями та звичаями. Завершувалось виховання ініціаціями – системою випробувань на фізичну зрілість та готовність до участі в господарському житті колективу.\nВідтворити уявлення про народно – педагогічні традиції прадавніх українців допомагають досягнення археології, мовознавства, історії.\nДосить добре вивчена поширена на території сучасної Правобережної України трипільська культура (IV – III тисячоліття до н. е.). Вона позначилась на розвитку слов’янських племен – пращурів українців.\nОсновним заняттям трипільців було землеробство. Вирощували кілька сортів пшениці, ячменю, просо. Землю обробляли мотикою з кам’яним чи кістяним наконечником. Злаки жали серпом, за допомогою зернотерок виробляли борошно і крупу. Займалися і скотарством. Мисливство, рибальство й збиральництво відігравали допоміжну роль. Розумілися трипільці й на обробці міді. Мали досить високий рівень домобудування. Знахідки залишків ткацького верстата свідчать про розвиток прядіння і ткацтва. З трипільських часів збереглося багато ке-рамічних виробів високого гатунку з орнаментами на побутові та релігійні теми.\nНаселення мало певну суспільну організацію. Родовід трипільці вели по лінії батька. Початковою ланкою була моногамна сім’я, яка згодом стала самостійною господарською та виховною ланкою трипільського суспільства. Дві-чотири сім’ї створювали великосімейний колектив, який шляхом розподілу обов’язків забезпечував рентабельне господарство, володів знаряддями праці, худобою, домівкою, земельною ділянкою і розподіляв вироблені продукти. Для виконання великих робіт кілька сусідніх колективів гуртувалося в общину (350 – 550 осіб). З общин утворювалось плем’я, яке налічувало до 4500 осіб.\nОсередком виховання виступала індивідуальна сім’я, потім великосімейний колектив, община, плем’я. Навчання найпростіших способів обробітку землі, гончарного виробництва, ткацтва, декоративного розпису, обробки дерева, металу відбувалося у процесі виробничої діяльності. Засвоюючи уміння і навички, якими оволоділи дорослі, підлітки в міру своїх можливостей були допоміжною силою в господарських справах.\nСтарі члени родини вже не могли працювати. Вони виконували функцію “соціальної пам’яті й совісті” колективу. Передаючи свій досвід і знання, вони знайомили молодь з легендами, ритуалами, звичаями племені, роду. Старійшин поважали і саме вони найчастіше управляли колективом.\nУ чоловічих похованнях виявлено кам’яні та кістяні клини, сокири, бойові топірці, точильні бруски, шила, серпи, мідні кинджали. У похо ваннях хлопчиків також чимало крем’яних ножів, наконечників стріл, сокир, кам’яних скребків чи зброї. Очевидно, підростаюче покоління вчили користуватися цими знаряддями. Іноді трапляються мініатюрні посудини, амулети, мідне намисто й інші прикраси.\nУ жіночих похованнях виявлено крем’яні ножі, ретушери, прясла, посуд, прикраси. Те саме, але в меншому асортименті, знайдено в похованнях дівчаток. Побутова праця жінок була посильна дівчаткам, які досить рано прилучалися до неї шляхом практичного навчання.\nВажливою складовою виховання прадавніх українців були розповіді про минуле свого краю, роду, племені, про визначні події та людей, які прислужилися товариству. Молоді також розповідали про звичаї, правила, яких дотримувалися старші, про повагу до ватажків та старшини. Сім’я та інші суспільні організації пильнували, щоб ці оповідання передавалися з роду в рід правильно й незмінно, щоб підлітки та молоді люди вивчали їх і пам’ятали. У такий спосіб закладались основи моральності наших попередників.\nЗрештою для передавання інформації створили вузликове письмо, яке відоме у слов’ян і балтів. Вузликами та кольором ниток спочатку позначали чари, замовляння у язичників. Далі вузликові позначки стають мовби грамотою на вивезення певної кількості дерев чи дров з лісу, бочок риби. Кінці нитки скріплялись печаткою, щоб більше не можна було в’язати.\nРазом з культурним розвитком людства еволюціонувало й письмо, допоки не виникло алфавітне, яке виявилося найзручнішим. На відміну від малюнкового за допомогою алфавітного письма можна записати будь-що і зберігати відомості будь-який строк. Письма навчали підростаючі покоління. Саме завдяки цьому написами на камені, металі, глині чи цеглі стало можливим передавати пам’ять про події через довгий ряд поколінь незміненою. Тогочасні записки та написи дали основу сучасникам для відомостей про давнину.\nЗа деякими іноземними джерелами, у пониззі Дніпра, Причорномор’ї та приазовських степах у III – І тисячолітті до н. е. існували войовничі общини давньоукраїнського жіноцтва. Є гіпотеза, що стародавня жіноча вольниця утворилася як опозиція патріархатові, що змінив матріархат. Давньогрецькі вчені, зокрема, Гіппократ (470 – 356 р. до н. е.), зазначають, що жінки виховували тільки дівчаток. Обізнані з народною медициною, вони ще з дитинства дівчаткам накладали на праву грудь розігрітий мідний інструмент, аби випалити її безболісно. Внаслідок цього вся сила переходила до правого плеча і правої руки, що дозволяло вправно стріляти з лука. Звідси назва “амазонки”, що означає “безгруді”.\nФранцузький географ А. Таве (1502 – 1592) писав, що амазонки відігравали значну роль у розвитку давньоукраїнської культури. Згідно з метою й суспільною організацією амазонок принципово різнилося виховання дівчаток і хлопчиків. Дівчатка отримували військово-фізичне виховання, з малолітства опановували бойові прийоми, вчилися володіти зброєю. їх виховували хоробрими, мужніми, вольовими й навіть жорстокими, владними. З хлопчиків готували робітників на рівні того часного ремісничого виробництва. До того ж виховували у них покірливість, формували психологію неповноцінного члена суспільства. За Гіппократом, амазонки калічили народжених хлопчиків, аби вони не могли потім воювати проти жінок. За Геродотом, хлопчиків убивали або віддавали скіфам (їхнім батькам).\nВажливий вплив на становлення й розвиток педагогічних уявлень праукраїнців справили активні контакти з іншими племенами й народами, з якими їх зводила доля протягом тисячоліть. Зокрема, історичні й археологічні матеріали засвідчують майже тисячолітній період співіснування в Північному Причорномор’ї засновників античних міст – держав Ольвії, Тіри, Херсонеса, Боспорського царства грецьких колоністів зі скіфами й сарматами.\nЦентри давньогрецької цивілізації виникли на Чорноморському уз бережжі в VII – V ст. до н. е. Основу їхньої економіки становили землеробство, рибний промисел, ремесла, торгівля. У грецькому суспільстві повноправними були чоловіки. Жінки та іноземці були безправними. Втім до певної міри це були демократичні держави. Вища державна влада у разі потреби скликала народні збори для прийняття важливих рішень.\nРізні документи вирізали письменами на камені, який виставляли на площі, щоб усі могли з ними ознайомитися. Знайдено такі написи, датовані V ст. до н. е. “Рада і народ постановили…”, “За пропозицією такого-то чи таких – то…”, – зазначено в них. Поряд з грецькими написами археологи знаходять написи, зроблені праслов’янським письмом.\nНаселення Причорномор’я було повсюдно письменним. Про це свідчать численні графіті на керамічному посуді: різні присвяти, побажання, набори літер, складів, що являли собою шкільні вправи. У Березані та в Ольвії знайдено написи на свинцевих пластинах. У них йдеться про повсякденні справи, містяться різні вказівки адресатам тощо. Найцікавіший – лист Ахіллодора, в якому, зокрема, є відомості про соціальну структуру населення Нижнього Побужжя і про зв’язки між Березанським поселенням та Ольвією.\nОсобливо популярними були змагання з п’ятиборства, до якого входили біг, стрибки, метання списа, диска, боротьба.\nРівень науки серед колоністів загалом відповідав рівневі тогочасної науки Греції. Населення причорноморських міст добре знало системивимірів. Це були міри довжини, рідини, сипких речовин, міри ваги й грошей. Рахунок здійснювали за десятковою системою. В іонійській системі для позначення цифр першого десятка використовувались перші десять літер із штрихами справа й угорі. В античній системі цифри позначалися за допомогою п’яти літер.\nПодібно до Греції в Причорномор’ї знали скульптуру, живопис, ар-хітектуру, театр, музику. В інтер’єрах багатих будинків і в розписах склепів відкрито зображення музикантів та їхніх інструментів – кіфар, флейт, лір, труб. Літературні пам’ятки представлені графіті та віршованими епітафіями. Написи на постаментах статуй зберегли імена скульпторів.\nПевне уявлення про виховання дітей на терені причорноморських степів дають археологічні знахідки, зокрема іграшки. Попри війни, суспільно-політичні зміни батьки виховували дітей, виготовляли чи купували для них іграшки. Здебільшого іграшки робили з випаленої глини. Знайдені брязкальця VI ст. до н. е. і подібні до них іграшки І – II ст. н. е. мали форму двостулкової мушлі або колиски, на якій зображена дитина, що лежить із перехрещеними ніжками. Ляльки з підвішеними ногами й руками відомі у похованнях Північного Причорномор’я з V ст. до н. е. Дерев’яна іграшка, теракотові візки, запряжені бичками, датуються І – II ст. н. е. У дитячих похованнях еллінів знаходять іграшкових птахів, баранців, собак, півнів, теракотових коників на колесах.\nІграшковий набір свідчить, що в іграх переважала побутова темати ка: забавляння немовлят брязкальцями, ігри в сім’ю з лялькою, догляд за свійськими тваринами, яких вирощували, використовували в упряжках візків. Рибальство представлене іграшковими рибами та відповідними іграми. Гральні кості, очевидно, служили забавкою не лише для дітей, а й для дорослих.\nАнтичні міста – держави, підтримуючи міцні економічні й культурні зв’язки з сусідніми народами, позитивно вплинули на їхній побут і культуру. У скіфів формується своя державність, виникають міста, по селення, дещо подібні до грецьких. Ймовірний і грецький вплив на письменність, освіту, а також взаємозбагачення культур народів, які проживали на сусідній території.\nПро ранніх східних слов’ян початку І тисячоліття н. е. та їхні зв’язки з населенням сусідніх земель відомо з писемних джерел. Візантійські автори називали східних слов’ян антами. Вони займали лісостепове межиріччя Дніпра і Дністра з виходом на землі Верхнього Подніпров’я і Прип’ятського Полісся. Вважають, що предками слов’ян були осілі племена доби енеоліту і раннього залізного віку.\nЗ антами пов’язують значну частину археологічних пам’яток черняхівської культури. Основна галузь господарства антів – орне земле-робство. Вони мали залізні плуги, серпи, коси. Для переробки зерна використовували млини. Анти добре знали різні ремесла: залізоробне, гончарське, ювелірне, будівельне, бондарське. Вміли обробляти дере-во, кістку, камінь, скло. Ремесла сприяли розвитку зовнішньої торгівлі, яка велася у кількох напрямах: Північне Причорномор’я, Центральна Європа, Римська імперія, інші віддалені країни.\nЕкономічні й культурні зв’язки антів із зовнішнім світом сприяли розвиткові математичних та інших знань, писемності. Зокрема, на черняхівській кераміці знайдено прокреслені давньогрецькі та латинські літери. Водночас відкритий Б. Рибаковим землеробський календар, який узагальнював спостереження ранніх слов’ян за природними явищами, являв собою символічний орнамент на ритуальних керамічних виробах, виконаний “чертами і резами”.\nЯк свідчать писемні історичні джерела, розвиток економічної, соціальної та політичної консолідації антів відбувався у рамках загальноєвропейської традиції, яка полягала в остаточному переході від первіснообщинного ладу через використання елементів рабовласництва до організації ранніх напівдержавних феодальних утворень. Анти мали сильне військо. їхній напівдержавний військово-політичний союз, що грунтувався на монолітності матеріальної і духовної культури лісосте-пових племен, був одним із зародків майбутньої східнослов’янської державності.\nПоступальний розвиток східнослов’янських племен середини І тисячоліття загальмували навали гунів та аварів.\nПісля розпаду антського союзу сформувалися окремі племінні князівства та нові політичні об’єднання. Русь-Україна є безпосередньою наступницею і спадкоємницею антів.\nНинішня територія України майже повністю збігається із землями праслов’янських племен. За літописом, у середній течії Дніпра жили поляни, у басейні Південного Бугу і Дністра – уличі й тиверці, у вер хів’ях Західного Бугу та у верхній течії Прип’яті – дуліби, деревляни (поліщуки) – в басейні Прип’яті; над Десною і Сеймом – сіверяни.\nДослідники слов’янських племен майже одностайно відзначають їхню свободолюбність, щирість і привітність, мудрість, мужність та енергійність. Безумовно, такими виховували і підростаючі покоління. Дітей вчили поважати старших та шанувати богів.\nУкраїнський народ є автохтоном на своїй території. Протягом тисячоліть праукраїнці заселяли її шляхом природної колонізації безлюдних місцевостей, не витісняючи інші племена, не загарбуючи окультурений іншими народами край. Історичне життя, природні умови, гос-подарська й торговельна діяльність створили єдиний етнічний тип населення, якому властиві певна зовнішність і психологія. У процесі розвитку української нації сформувалися родинні та суспільні відноси-ни, принципи особистого і громадського життя, власна культура та її складові – мова, фольклор, етнографія, образотворче мистецтво, система виховання й навчання.\nНазва “Русь” являє найбільшу загадку історії України, яка до цього часу не може вважатися цілком вирішеною (Н. Полонська-Василенко). Є багато підстав вважати, що назва “Русь” має місцеве походження. Назви Київської землі “Поле” і населення її – “поляни” пов’язані з поняттям осідку у горах, у лісі, у великому бору: “е полі сідяху”, тобто там, де населення полює на звіра.\nУ писемних пам’ятках назви “поляни”, “Поле”, “Київ”, “кияни” вжито раніше за назви “Русь”, “Україна”.\nУ Київському літописі вказано: “поляне, іже нині зовомая Русь”, тобто ті, що нині Русь, були до того поляни.\nПро Русь з’явилися відомості у зв’язку з походом 750 – 760 рр. на Сурож (Судак у Криму) з князем Буравлином, тобто за 100 років до легендарного Рюрика. Появу назви “Русь” відмічено початком царювання у Візантії Михайла (852).\nВізантійці називали росами, або скитами, війська князя Аскольда, які у 860 р. взяли в облогу Царгород. У 944 р. літопис називає Русь окремо від полян. Візантійському й римському світу відома була назва “Русь”, яку вони вживали щодо Київських земель. Врешті вона закріпилася за державою, яка в цьому місці витворилася.\nНазва “Україна” – стародавня, народна, вживалася ще в докняжі часи – десь від VII ст. Дехто вважає, що вона означала поняття пограничне.\nСлово “край” – давнє народне, а українці – народ, що живе у краю, в державі. Від II тис. н. е. назва “Україна” застосовується літописцями до значної частини території, що входила до Київської держави. У грецькій хроніці Георгія Арматоли вживається старослов’янське слово “кра” у розумінні “окремий шматок землі, уділ, край, країна, Вкраїна, Україна”. Подвійна форма назви “Україна” і “Вкраїна” також вказує на місцеве походження слова. Назва “Україна” пішла від слова “Вкраїна”, яке означає окрему землю, частину території в посіданні народу, що украяв її собі та обороняє її для себе збройною силою свого меча (Сергій Шелухін).\nІпатіївський літопис згадує назву “Україна” у зв’язку зі смертю ( 1187) переяславського князя Володимира Глібовича: “О нем же Україна много постона” (плакала, журилася, жалкувала).\nНазва “Україна” вживається стосовно різних південних і південно-східних частин давньоруських земель у значенні “край”, “країна”. В татарському літописі (1241) серед завойованих країн, земель, держав згадується Україна. Пізніше ця назва закріплюється в офіційних актових матеріалах відносно більшої частини України, швидко поширюється і стає етнонімом українського народу. Водночас майже до XVII ст. продовжують побутувати загальні для всіх східнослов’янських земель назви “Русь”, “Руська земля”.\nЗа часів первісного розвитку й суспільної організації слов’ян виховання дітей, молоді полягало у формуванні в них умінь, навичок і рис, необхідних для того, щоб вижити, щоб бути готовими до: нелегкої трудової діяльності; безперервної боротьби з силами природи; опору набігам ворожих племен.\nПоступальний економічний, суспільний розвиток зумовив появу початків писемності, культури, мистецтв. Оформлення моногамної сім’ї, сімейних стосунків, звичаїв і традицій сприяло виникненню сімейної педагогіки як важливої складової і первинного осередку народної педагогіки.\nЗ найдавніших часів праслов’янська писемність є свідченням освітянських складових культури давніх цивілізацій на терені України. У південних регіонах України знайдено зразки дохристиянської писемності, залишені на камені. Ці та інші відомості про наші пріоритети допомагають зрозуміти нинішнім поколінням, що їхні пращури були свого часу чи не найосвіченішим народом серед європейців.\nВи зараз читаєте: Виховання підростаючих поколінь в умовах боротьби за виживання\n« КРЕДИТ ДОВІРИ\nСТАН МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ »


Чоловіче взуття | Брендове, елітне чоловіче взуття купити в Києві, Україні!\nШКІРЯНІ ЧОЛОВІЧІ КЕДИ KADAR 32-3814956\nСАНДАЛІ NIK 06-0351-2-8-01-03\nСАНДАЛІ IKOS 3825-1/BLACK/LICO\nСАНДАЛІ IKOS 3828-1/BLACK/LICO\nКЕДИ GOODBOOTS 21054-5P\nКЕДИ IKOS 1851-4/NIBIESKI/NUBUK\n₴1895 ₴ 1450\nТУФЛІ IKOS 6007-5/BRAZ/LICO\nКЕДИ GEOX U15BLA/0NB22/C4002\nСАНДАЛІ GOODBOOTS 12126-40 GB\n₴1850 ₴ 1595\nСАНДАЛІ GOODBOOTS 12124-7/GB\nШКІРЯНІ ТУФЛІ IKOS 3834-8/BRAZ/LICO\nТУФЛІ RIEKER 05286-64\nСЛІПОНИ RIEKER B4550-14\nКЕДИ IKOS 1725-1/BLACK LICO\nПобутує думка, що стежити за фешн - новинками і оновлювати гардероб ультрамодними речами - прерогатива жінок. Проте багато чоловіків люблять красиву стильну одяг і стежать за модою. Те, у що взутий чоловік дуже важливо, так як це перше, на що падає погляд і звертається увагу. Це його візитна картка, характер, уподобання, його обличчя й дуже важлива частина образу.\nТакий елемент гардеробу, як чоловіче взуття, Україна, купити легко - Вам потрібно просто зайти на наш сайт і вибрати модель у відповідності з розміром і Вашими вподобаннями. У нас дуже різноманітний асортимент: туфлі, черевики, мокасини, кеди. Всі моделі відповідають останнім віянням чоловічої моди.\nЧоловіче взуття, Київ, повинна відповідати стилю, який воліє чоловік. Деякі люблять лаконічність і строгість, інші вибирають спортивний стиль. Сьогодні стилісти рекомендують змішувати стилі: приміром, завужені класичні джинси будуть ідеально виглядати з мокасинами, а замшеві туфлі підійдуть до штанів. Головне з розумом підійти до цієї справи і не переборщити.\nБрендовий чоловічий взуттю таких фірм як: Badura, Rulko, Rieker, Merrell представлена в каталозі нашого сайту. Ці бренди відомі своєю якістю, практичністю і надзвичайно красивим дизайном.\nНайрізноманітніші туфлі, мокасини, гумові чоботи можна запросто купити в різних бутиках нашої країни, але не завжди якість відповідає ціновій політиці. Наша чоловіча взуття (інтернет магазин Good Boots) відрізняється сертифікованим товаром і доступною ціною.\nТе, у що Ви взуті, є показником Вашого добробуту і заможності, тому чоловіки трепетно ставляться до вибору туфель, черевиків або кросівок.\nНа сьогоднішній день чоловіче взуття в Києві продається в багатьох бутиках і магазинах. Але не всі хочуть віддавати значну суму за взуття від невідомих виробників, нам потрібна гарантія якості і комфорту. Потрібно пам'ятати, що добротні туфлі або черевики не можуть бути дешевими. Іноді і дорогі моделі не дуже міцні, проте в нашому інтернет – магазині, Ви зможете придбати вишукані, стильні і високоякісні моделі.\nЕлітне чоловіче взуття, яку ми раді Вам запропонувати, це поєднання благородних ліній, нестандартного фешенебельного дизайну, зручною колодки, тонкої роботи і зносостійкості товару. Це ті фактори, які очікує побачити будь-який чоловік в брендовому виробі.


Компанія Facebook винайшла нову програму для відеоконференцій | Новини на Gazeta.ua\nСубота, 25 квітня 2020 11:49\nПісля запровадження карантину зріс попит на відеодзвінки. Фото: unsplash.com\nУ Facebook з'явився новий продукт - Messenger Rooms. Завдяки сервісу можна влаштовувати відеодзвінки за участю 50 осіб.\nОсобливість нової програми в тому, що немає обмежень за часом спілкування у відеочатах, пише "Інтерфакс-Україна".\nВідеоконференцію можна створити за допомогою облікового запису в Messenger або Facebook. Брати участь у ній можуть тільки зареєстровані. Водночас увійти чи вийти з конференції можна у будь-який час.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: У Києві карантин контролюватимуть за допомогою Telegram\nТой, хто організував відеочат, може обмежувати доступ до нього або видаляти користувачів. Програма запрацює за кілька тижнів.\nПредставити Messenger Rooms планували пізніше. Однак терміни довелося змінити через запроваджений карантин.\nПісля запровадження карантину зріс попит на відеодзвінки. У такий спосіб часто проводять робочі конференції. Популярним став сервіс Zoom. У квітні кількість активних користувачів за добу досягла 300 млн.\nЗараз ви читаєте новину «Не Zoom єдиним: винайшли нову програму для відеоконференцій». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Дієта при лямбліозі — чим харчуватися і які продукти виключити | Дієта і харчування | Здоровий спосіб життя\nДієта при лямбліозі — чим харчуватися і які продукти виключити\nЛямбліоз — широко поширене паразитарне захворювання, з яким стикаються, як діти, так і дорослі. Та й як інакше, якщо ці жгутикові Найпростіші (найпростіші організми) під назвою лямблії, можна виявити практично скрізь — в забруднених водоймах, в піску, на немитих фруктах і овочах.\nІ немає нічого дивного, що з брудною водою або немитими руками паразити потрапляють в організм, де розмножуються з неймовірною швидкістю, викликаючи токсичне ураження.\nБоротьба з лямбліоз — це, перш за все, прийом антипаразитарних препаратів, а також лікарських засобів, покликаних поліпшити відтік жовчі, нормалізувати обмін речовин і боротися з токсичним ураженням. Правда одними медикаментами комплексне лікування лямбліозу не обмежується. В обов’язковому порядку хворому з такою інфекцією призначають дієтичне харчування, яке створює нестерпні умови для Найпростіші і, разом з тим, підвищує імунітет. Що являє собою дієта при лямбліозі? Слід розібратися.\nНауково доведено, що сприятливим середовищем для лямблій, є легкозасвоювані вуглеводи. У цьому плані з раціону потрібно прибрати:\nбудь-які хлібобулочні вироби, здобу і солодощі;\nтістечка, торти і печиво;\nсолодкі фрукти (банани, дині, виноград, сливи і персики).\nКрім того, з харчування слід видалити і інші продукти:\nсосиски та інші ковбасні вироби;\nбудь-які гострі продукти;\nстрави з високим відсотком жирності;\nпродукти, оброблені «рідким димом»;\nдеякі овочі (хрін, редьку, цибулю, редиску і часник, а також білокачанну капусту);\nбобові продукти (горох, сочевицю, квасолю).\nВсі продукти, які дратують шлунковий тракт або сприяють розвитку лямблій всередині організму, слід виключити.\nЗ огляду на, що кисле середовище є для цих найпростіших організмів несприятливою, раціон хворого лямбліоз слід урізноманітнити наступної їжею:\nкисломолочні продукти (вони не тільки виганяють найпростіших паразитів, але і сприяють відновленню нормальної кишкової мікрофлори);\nкислі ягоди і фрукти (вживати їх можна як в свіжому вигляді, так і вигляді морсів або компотів);\nпідкислювачі (для посилення ефекту приймати їх слід за 30 хвилин до прийому їжі);\nгречані, вівсяні, кукурудзяні та інші каші (приготовані на воді);\nсирі, відварні або тушковані овочі (томати, морква, кабачки, буряк і огірки);\nбудь-які фрукти (бажано, щоб вони були кислими);\nнежирні бульйони з птиці або овочів;\nбринзу, сири, несолодкий йогурт або сир.\nДієта при лямбліозі має на увазі харчування дрібними порціями, але не менше 5-6 р / добу. Причому бажано вживати їжу по режиму, а значить в конкретний час. Це допоможе швидше нормалізувати мікрофлору і стане важливим фактором одужання. Як правило, тривалість дотримання дієти варіюється в межах 3-5 місяців, після чого поступово можна повертатися до звичайного раціону харчування.\nКрім того, не слід забувати про правила гігієни, адже це найважливіший захід профілактики паразитарного захворювання. Перед їжею, слід ретельно вимити руки, а перед приготуванням їжі — не тільки руки, але і продукти, а також обробну дошку. Для того щоб паразити не потрапили в організм із зараженою водою, задумайтеся про придбання фільтра для води.\nЯкщо хтось із вашої родини захворів лямбліоз, необхідно провести дезінфекцію всіх предметів побуту, щоб запобігти зараженню інших домочадців. Бережіть себе!


Герой футбольного дня. Олександр Шовковський | 19-27\nГерой футбольного дня. Олександр Шовковський\nДинамо Київ 12 Березня, 14:54 967\nЗвісно, в свої 41 Олександр Шовковський не є бездоганним в воротарській роботі, але роль, яку ветеран відіграє в розвитку київського «Динамо», переоцінити неможливо.\nОлександр, крім своїх прямих обов’язків на полі, відіграє роль зв'язкового між тренером та польовими футболістами під час матчу; Олександр – той, хто в потрібний момент здатен твердим словом урегулювати неконтрольовані емоції «гарячих» хлопців; Олександр – той, хто в будь-який момент здатен заступитися за честь клубу, партнера чи окремого вболівальника. Олександр Шовковський – жива легенда не тільки для «Динамо», а й для всього українського футболу.\nЗрозуміло, що в кар’єрі Олександра Шовковського були не лише світлі періоди, але й темні плями. Та з урахуванням часу, протягом якого Шовковський знаходиться у великій грі, інакше бути не могло апріорі. Починаючи з 1993-го року, Олександр пережив з «Динамо» період великого піднесення і тріумфу, період затухання, глибокої кризи і, нарешті, ренесансу. Деякі матчі за його участю увійшли до архіву безсмертних футбольних шедеврів, деякі – до архіву гіркого досвіду.\nЗгадувати віхи його кар'єри, мабуть, не час. Рано чи пізно настане хвилина, коли Олександр Володимирович оголосить про своє рішення припинити активну гру. Тоді на світ з'являться десятки, сотні, а можливо навіть тисячі статей, заміток, дописів, які зі скрупульозністю передадуть всі моменти, - величні і ганебні, приємні і сумні, - які у футболі пережив Шовковський.\nНині більш доцільно оцінювати реальну роль ветерана в грі сучасного «Динамо». Олександр Шовковський до приходу Сергія Реброва на тренерський місток киян переживав складний період простою. Олег Блохін вкрай рідко знаходив ветеранові місце в основній обоймі команди, що вилилося у геть скромні показники виступу Шовковського: за два сезони (2012/13 та 2013/14) голкіпер відіграв в чемпіонаті України лише 14 матчів. Шовковському було складно пережити не лише особисту кризу, але й кризу команди, якій віддав усю свою кар'єру, всі свої роки трудової діяльності. Шовковський перетерпів – витримав, не зламався, не піддався на спокусу повісити рукавички на цвях, за що був нагороджений новим періодом розквіту.\nЗ приходом Сергія Реброва на тренерський місток Олександр повернувся до обойми, хоча спочатку безальтернативним першим номером «Динамо» не був. Ребров, вперто сповідуючи принцип ротації та конкуренції, в сезоні 2014/15 довіряв місце у воротах як Шовковському, так і Рибці. За таким сценарієм, власне, почався й поточний сезон, але помилки Рибки в домашньому матчі Ліги чемпіонів проти «Порту» остаточно схилили шальки терезів на користь ветерана. Шовковський міцно прописався в основному складі, допомігши «Динамо» встановити особистий лігочемпіонівський рекорд – зіграти на «нуль» пропущених в чотирьох матчах групового етапу найпрестижнішого клубного міжнародного турніру.\nА вчора Олександр Шовковський максимально близько наблизився до гвардійського рекорду чемпіонату України: поєдинок проти «Карпат» став для ветерана 412-м в еліті українського футболу. Ще один поєдинок в національній першості – і Шовковський стане абсолютним рекордсменом.


Принцеса, яка порушувала правила - BBC News Україна\nВід "сором'язливої Ді" в сукнях з широкими рукавами в пастельних тонах, до розкішної, визнаної в усьому світі ікони стилю - життя принцеси Вельської було дивовижною подорожжю. Як з точки зору еволюції її гардеробу, так і особистісного шляху.\nТой факт, що Діана й досі - через два десятиліття після своєї трагічної смерті - залишається зразком стилю, говорить про величезний вплив, який вона справила на суспільство.\nНевибагливість її раннього гардеробу, яку в британських модних колах охрестили "Sloaney" (від Слоун-сквер - лондонського району магазинів, де одягалася "золота" молодь - Ред.), тобто "пересічний", поступово перетворилася на елегантність - саме втілення поняття моди.\nДо 20-ї річниці трагічної загибелі принцеси в Кенсінгтонському палаці відкрилась виставка "Діана: історія її модного стилю".\nImage caption Невибагливість раннього стилю Діани в британських модних колах охрестили "Sloaney", тобто "пересічний"\nХоча принцесу часто зображують жертвою обставин, експозиція показує нам її зовсім іншою - вольовою, незалежною жінкою, яка точно знає, чого прагне, і активно добивається своїх цілей.\nЇї вбрання свідчить, що вона не боялася експериментувати, виходити зі звичних рамок і змогла перетворити свій образ у власний бренд.\nДіана швидко усвідомила помилки свого юного стилю (зокрема ту знамениту спідницю, яка на фотографії виявилася напівпрозорою) і засвоїла правила того, як повинна одягатися публічна персона. А головне - навчилася ці правила безстрашно порушувати.\nСукні в квіточку, жорсткі комірці, джинси з високою талією і блузки з бантом на шиї, які Діана носила в ранній період свого життя в королівській родині, тепер вважаються модними і сучасні дизайнери наслідують їх.\nЧому стиль "рання Діана" раптом став нам близьким? "Мода розвивається циклічно, і ті самі тренди виникають знову і знову", - пояснює Елері Лінн, кураторка виставки.\nImage caption Виставка "Діана: історія її модного стилю", яка відкрилась у Кенсінгтонському палаці, досліджує еволюцію гардеробу Леді Ді\n"Сила впливу Діани, принцеси Вельської, була такою, що коли вона щось надягала, її одразу починали копіювати, наслідувати її, і цей аксесуар або предмет одягу назавжди входив в історію моди як "Діанин", - пояснює Лінн.\nЗвичайно, Діана не була першою з королівської сім'ї, хто встановлював тренди і диктував моду. Як пояснює Лінн, для королівської сім'ї це давня, багатовікова традиція - бути в авангарді моди, оскільки вищий світ завжди наслідував їхній стиль.\nВона швидко навчилася використовувати свій імідж для досягнення власних цілей і передачі зрозумілого всім меседжу\n"Принцеса Маргарет, приміром, була великою модницею, і преса часто писала про її гардероб. Але справа в тому, що леді Діана Спенсер вийшла на міжнародну арену тоді, коли стали змінюватися самі засоби масової інформації - усі ці термінові новини, таблоїдна, "жовта" журналістика, які виникли на світанку цифрової доби".\n"Тому вплив стилю Діани на модні тренди всього суспільства був безпосереднім і набагато сильнішим, ніж будь-коли раніше. Вона навчилася використовувати свій імідж для досягнення власних цілей і передачі зрозумілого всім меседжу".\nВиставка в Кенсінгтонському палаці досліджує саме цей процес. "Це дуже захопливо - виявляти, на які ризики йшла Діана в своєму одязі, - зазначає Лінн. - Вона засвоїла неписані правила королівського дрескоду, але охоче порушувала їх, іноді одним маленьким, але сміливим штрихом".\n"Вона стала першою жінкою в історії королівської родини, яка прийшла на вечірній захід у штанях. Їй подобався смокінг, і вона часто одягалася в чорне - колір, який члени королівської сім'ї зазвичай носять тільки на похоронах".\nЦе була тиха диверсія. З одного боку, твідовий костюм, у якому Діана позувала для офіційної фотографії під час свого медового місяця в шотландському замку Балморал, цілком відповідав прийнятому вбранню королівської родини на відпочинку в сільській місцевості.\nImage caption Твідовий піджак, який вона носила під час свого медового місяця, відповідав вимогам королівського дрескоду тканиною, але його фасон був ультрамодним\nАле традиційними були лише колір і фактура тканини, а не ультрамодний об'ємний фасон жакету, що явно порушував ті самі правила. Він ніби подавав сигнал: ця принцеса не дотримуватиметься "застебнутого на всі ґудзики" суворого королівського стилю.\n"За часів Тюдорів призначенням одягу було демонструвати статус і велич, - каже Лінн. - Королівська родина наших днів за допомогою одягу передає дипломатичне послання".\nДіана знала, що від неї вимагалося, і за допомогою дизайнерів виконувала цю королівську дипломатичну функцію "м'якої сили".\nНайбільш тривала співпраця склалася в Діани з дизайнерською фірмою Catherine Walker and Co, яка створила багато суконь для неї. Саїд Сайрус, який очолив будинок моди після смерті Кетрін Вокер, розповів, як створювалося вбрання для Леді Ді.\n"Ми надихалися витоками королівської моди XX століття, - розповідає Сайрус. - Стиль королеви Марії і королеви Олександри та їхня доба й досі випромінюють елегантність та розкіш".\nТрадиції та історія, безумовно, мали значення, але Діана та її дизайнери продовжували вдосконалювати королівський стиль і таким чином просувати британську моду в усьому світі.\nВ середині 1980-х принцеса вступила в нову фазу своїх модних звичок, яку тепер називають "Династія Ді". У її стилі з'явились риси "гламурної амазонки" - силуети з акцентом на плечі і декоративними деталями.\nНаприклад, зелена з блискітками вечірня сукня від Кетрін Вокер, яку Діана надягала в 1986 році.\nКураторка Елері Лінн додає: "Їй безумовно подобалося, виражати свою особистість за допомогою одягу, і вона додавала грайливі деталі, які свідчили про почуття гумору і задоволення, яке вона отримувала від моди".\nImage caption "Плаття Елвіса", яке створила для Діани Кетрін Вокер, яскраво відбиває гламурний стиль Принцеси середини 1980-тих\nДизайнер Девід Сассун згадує, що у Діани в очах часом запалювався пустотливий вогник, коли вона приміряла наряди, і тоді вона казала: "О, їм це дуже сподобається!"\nТак зване "плаття Елвіса", також створене Кетрін Вокер, яке Діана надягала в 1989 році, було ще сміливішим і абсолютно гламурним. Сліпучо біла сукня без бретелей, розшита блискітками і перлинами, в поєднанні з коротким жакетом з високим коміром своїм шиком нагадувала костюми короля рок-н-ролу.\n"Гарне плаття - це не тільки шедевр моди, - додає Саїд Сайрус. - Це також харизма жінки, яка його надягає. Роль дизайнера - надати жінці необхідні інструменти, щоб реалізувати цей союз жінки та сукні - ось так ми працюємо".\nВона казала, що хоче бути робочою конячкою, а не цирковою\nУ 80-ті Діана часом виглядала навіть надто гламурно - але це було цілком доречно.\n"Така розкіш в одязі була дуже популярною у той час, - розповідає Лінн. - Було модно одягатися так, щоб твій одяг випромінював впливовість. Жінки почали очолювати корпорації і діловий костюм став символом їхньої нової влади".\n"Саме тоді Діана почала набувати впевненості в своєму розумінні моди і розумінні того, що пасує саме їй", - пояснює Лінн.\nЩе один ключовий момент в історії модної еволюції принцеси Уельської - 1985 рік: прийом у Білому домі, на якому Діана у розкішній вечірній сукні з темно-синього оксамиту від британського дизайнера Віктора Едельштейна, станцювала з Джоном Траволтою.\nЗнімки цього знаменитого танцю розлетілися по всьому світу. І це також було сміливим посланням принцеси: шарм, впевненість, незалежність.\nImage caption Сукня з темно-синього оксамиту від Віктора Едельштейна, в якій Діана станцювала з Джоном Траволтою на прийомі в Білому домі, сміливо демонструвала впевненість і незалежність її власниці\nПісля того, як Діана розлучилася з принцом Чарльзом, і літери HRH ("Її королівська високість") більше не прикрашали її титул, вона змогла експериментувати й з іншими дизайнерами, не тільки британськими.\nНа фотосесію з фотографом Патріком Демаршельє для обкладинки журналу Harper's Bazaar 1991 року вона одягла блакитну, розшиту бісером сукню Versace.\nУ цей період життя Діана остаточно знаходить свій власний стиль - шикарна, елегантна жінка, зосереджена на тому, чим вона займається. Вона створила собі нову публічну роль, почавши активно співпрацювати з благодійними кампаніями і гуманітарними місіями.\n"Вона казала, що хоче бути робочою конячкою, а не цирковою, - розповідає Лінн. - Вона спростила свій зовнішній вигляд, щоби преса звертала більше уваги на її діяльність, а не вбрання".\nЇї новий гардероб став відображенням професіоналізму - плаття-футляр, прості елегантні костюми або класична комбінація білої сорочки з брюками чінос.\nУ 1997-му Діана пожертвувала 79 своїх найрозкішніших суконь аукціону Christie's в Нью-Йорку, зібравши таким чином 3,4 мільйона фунтів стерлінгів для благодійних фондів, які допомагають хворим на рак та СНІД.\nImage caption Класична комбінація білої сорочки з брюками чінос символізувала професіоналізм\n"Вона назавжди змінила ставлення суспільства до хворих на СНІД, - підкреслює Лінн. - Бо спілкуючись з ними вона ніколи не одягала рукавичок, а в тому відомому всім випадку, коли вона це зробила, вона дуже швидко зняла їх, щоб взяти пацієнта зі СНІДом за руку, таким чином порушивши табу, яке оточувало тоді цю хворобу ".\n"Вона використовувала одяг для того, щоб підкреслити свою місію. Перед офіційними заходами Діана дуже ретельно обмірковувала те, з ким вона зустрінеться і як її сприймуть".\nЇї одяг транслював відкритість і тепло, заохочував неформальність у спілкуванні, приміром, під час відвідування дитячих лікарень. Синє плаття в квіточку від Девіда Сассуна вона називала своєю "турботливою сукнею", бо воно дуже подобалося дітям.\nДизайнер розробив до цієї сукні капелюх, але вона так і не замовила його, тому що, за її словами, "в капелюсі неможливо обіймати дитину".\nІ хоча Леді Ді була і залишається безперечною іконою стилю, пам'ятатимуть її, напевно, не за фасони блузок та блискучі сукні.


Індія повністю перейде на електромобілі - Індійські електромобілі - одні з найдешевших у світі | СЬОГОДНІ\nІндія повністю перейде на електромобілі\n6 червня 2017, 03:03\nІндійські електромобілі - одні з найдешевших у світі\nMahindra Е20: найдешевший  електромобіль. Фото: Terra-Z\nДо 2030 року всі автомобілі, зроблені в Індії, будуть електричними. Уряд країни схвалив план переходу на виробництво електромобілів, – передає "Популярная Механика".\nПроблеми з якістю повітря в Індії величезні. У 2014 році Всесвітня організація охорони здоров'я зробила висновок, що з 20 міст з найбруднішим повітрям 17 – це індійські мегаполіси. Зараз в Індії від захворювань, викликаних високим вмістом забруднювачів в атмосфері, вмирає щорічно 1,2 мільйона осіб. Індійські чиновники розраховують, що переведення вітчизняного автопрому на виробництво електромобілів дозволить знизити цей показник.\nКрім того, індійський уряд розраховує на економічні вигоди. Сьогодні країна є третім у світі імпортером нафти, і витрачає на неї до 150 мільярдів доларів на рік; за розрахунками економістів, перехід на електромобілі індійського виробництва дозволить витрачати на вуглеводні на 60% менше. Шкідливі викиди дорого обходяться індійській економіці і з інших причин: за деякими оцінками, через забруднення атмосфери країна втрачає 3% ВВП на рік.\nУ перші два-три роки модернізація автопрому буде підтримуватися урядом, проте індійці розраховують, що після закінчення цього терміну державні субсидії підприємствам галузі не знадобляться.\nІндійські електромобілі – одні з найдешевших в світі; в 2013 році компанія Mahindra випустила найдешевший в світі електричний автомобіль e-20 – хетчбек за 2000 доларів.\nІндія автомобілі електромобілі\nTruCam в дії: близько тисячі водіїв подали в суд на поліцейськихУкраїна


Глава МЗС Польщі – Україні: З Бандерою в Європу не увійдете. ОНОВЛЕНО - Новинарня\nHome / Світ / Глава МЗС Польщі – Україні: З Бандерою в Європу не увійдете. ОНОВЛЕНО\nЯкщо Україна прагне зближення з ЄС, то Польща вимагатиме від Києва перегляду історичних питань, зокрема питання Степана Бандери і “проблеми з правами меншин”.\n“Наше послання дуже чітке: з Бандерою в Європу не ввійдете. Ми говоримо про це і голосно, і тихо. Ми не будемо повторювати помилок 1990-х років, коли були певні проблеми у відносинах з Німеччиною і Литвою. Я маю на увазі статус польських меншин у цих країнах. Вже маючи такий досвід, ми будемо твердо вимагати від України, щоб всі справи були улагоджені до того, як Київ буде стояти біля воріт Європи з проханням про членство. Ми будемо такі ж категоричні, як, наприклад, категоричною є Греція щодо Македонії в питанні назви”, – сказав він.\nВащиковський фактично повторив дослівно повторив відповідну заяву лідера правлячої в Польщі партії “Право і справедливість” Ярослава Качинського, який де-факто є фактичним очільником польського уряду.\nНа думку дипломата Маркіяна Лубківського, слова глави МЗС Польщі щодо Бандери шкодять відносинам між нашими країнами. У коментарі телеканалу “112 Україна” Лубківський також заявив, що Україна має офіційно відреагувати на таку заяву.\n“Висловлювання міністра закордонних справ Польщі Ващиковського є несвоєчасними, недружніми і шкідливими для двосторонніх українсько-польських відносин. Без всякого сумніву такі слова вимагають реакції українського МЗС, я сподіваюся, що наше зовнішнє політичне відомство викличе посла республіки Польща для пояснень з приводу висловлювань глави зовнішньополітичного відомства цієї країни, або ж наш посол Дещиця здійснить візит в міністерство і теж вимагатиме відповідних пояснень”, – сказав Лубківський.\nУ Міністерстві закордонних справ України висловили розчарування послові Польщі в Україні Яну Пєкло у зв’язку з нещодавніми висловлюваннями польського міністра закордонних справ Вітольда Ващиковського щодо України.\n“У ході зустрічі польському дипломату було наголошено, що в Україні з розчаруванням сприйняли нещодавні висловлювання глави зовнішньополітичного відомства Польщі стосовно нашої держави на тлі триваючого активного діалогу на високому рівні”, — сказано в коментарі.\n“Українська сторона переконана, що спільними зусиллями, в тому числі з дружньою Польщею, ми маємо будувати спільне європейське майбутнє, а не ставити один одному умови. Для України європейський вибір – це не тільки зовнішня політика, а й щоденна кровопролитна боротьба і копітка наполеглива праця”, – наголосили в МЗС.\n“У цьому зв’язку звернено увагу на некоректність висловлювань Міністра В.Ващиковського стосовно ситуації на Сході України. Було зазначено, що саме український народ платить надзвичайно велику ціну – ціну сотень життів кращих своїх представників за незалежність, за цивілізаційний вибір розвитку, а також за те, щоб не допустити на територію Польщі та інших країн ЄС російські війська.\nПривернуто також увагу до необхідності більш стриманого підходу польського політикуму до чутливих історичних питань та згадано про неодноразові заклики не політизувати чутливі сторінки спільного історичного минулого, що може використовуватися третьою стороною на шкоду інтересам України та Польщі. Українською стороною було вкотре наголошено, що оцінка тих чи інших історичних подій – це завдання істориків, а у контексті українсько-польських відносин цими питаннями займаються Форум істориків та Форум партнерства”, – зазначається в заяві.\n“У політиці кожне порівняння має свій зміст, і, враховуючи взаємовигідне стратегічне партнерство та довірливі відносини між нашими країнами, не зовсім тактовним було порівняння з Грецією та Македонією. З боку МЗС України було підтверджено готовність до подальшого розвитку рівноправної і конструктивної взаємодії з Польщею у дусі взаємного розуміння та поваги”, – додали в зовнішньополітичному відомстві України.


Урочиста лінійка «День Гідності й Свободи – крок у Європу»\nГоловна » Сьогодення » Архів 2015-2016 » Урочиста лінійка «День Гідності й Свободи – крок у Європу»\n23 листопада у спеціалізованій школі №304 відбулася урочиста лінійка «День Гідності й Свободи – крок у Європу» з нагоди відзначення Дня Гідності і Свободи, започаткованого Указом Президента України 21 листопада 2014 року.\nПід час заходи учні читали вірші, зі сцени звучали пісні «Разом і до кінця», «Нехай квітує Україна», «Україна», українські козацькі композиції. Під час заходу в річницю подій на Майдані, учні школи схилили низько голови перед пам’яттю людей різного віку, яких було вбито у мірний час ХХІ століття. Школярі запалили свічки пам’яті, світло в яких стало даниною тим, хто навічно пішов від нас, хто заради торжества справедливості жертвував собою.\n«Ми з вами вшановуємо пам'тяь героїв різних історичних подій. Тепер ми стали сучасниками ще однієї трагедії і водночас пам’ятної події для нашої країни. Ця подія сколихнула весь світ, не залишила байдужою жодної душі. Ніколи не забувайте ці сумні сторінки нашої історії, бо хто не знає минулого – той не буде мати майбутнього. Лише з Україною в серці ми досягнемо свободи і гідного життя в нашій державі», - звернулася до присутніх директор спеціалізованої школи Г.Є.Шуть


Порошенко розповів, коли буде радий зупинити закон про воєнний стан — Ukrainci\nHome Политика Порошенко розповів, коли буде радий зупинити закон про воєнний стан\nНе лише справа України: мілітаризація Криму РФ загрожує безпеці Європи — Єльченко\nГенасамблея ООН розгляне проект резолюції про мілітаризацію Азовського моря\nРосія має звільнити українських моряків, інакше "наслідки і біль" для неї зростатимуть — Держдеп США\nПарубій письмово звернувся до віце-президента США з проханням про антиросійські санкції\nЯк Польща переманює українських студентів\nВипуск ТСН.Ніч за 5 грудня 2018 року (повна версія)\nГарант вимагає звільнення українських моряків.\nПрезидент України Петро Порошенко в інтерв’ю France 24 назвав умову припинення закону про запровадження в Україні воєнного стану.\nЗа його словами, РФ має забрати свої війська, які перебувають на українсько-російському кордоні, прибрати з Азовського моря велику кількість військових кораблів, адже саме через це у прикордонних з Росією областях був оголошений воєнний стан.\n«І ми будемо раді зупинити закон про воєнний стан, коли відбудеться деескалація ситуації», — цитує слова президента його прес-служба.\nОкрім цього, Порошенко заявив про готовність до зустрічі в Нормандському форматі на рівні політичних радників.\n«Ця пропозиція попередньо була погоджена зі мною як президентом України під час телефонної розмови з канцлером Німеччини, і ми, безумовно, візьмемо участь у зустрічі Нормандського формату на рівні політичних радників, на яку ми ставимо термінове питання – вимогу до РФ повернути наших військових, кораблі та відкрити Керченську протоку», — відзначив український лідер.\nПорошенко наголосив, що зустріч сама собою не є позитивним результатом в цій справі. Він підкреслив, що агресія РФ у Керченській протоці – «брутальне порушення міжнародного права», що може мати подальші наслідки.\nНагадаємо, воєнний стан оголошений в Україні на 30 діб — до 14.00 26 грудня. Відповідний указ президента був затвреджений Верховною Радою 26 листопада. Для його подовження необхідно буде повторити всю процедуру знову, включно з голосуванням у парламенті.\nВоєнний стан діє на території Вінницької, Луганської, Миколаївської, Одеської, Сумської, Харківської, Чернігівської, а також Донецької, Запорізької, Херсонської областей та у внутрішніх водах України Азово-Керченської акваторії. На життя громадян поза межами цих областей ухвалене рішення практично не впливатиме.\nВідеоПорошенко підписав указ про введення воєнного стану\nВіце-прем’єр Розенко зізнався, чи готовий одружитися з відомою телеведучою


Steven Slate Drums оголосили про випуск SSD5 FREE – безкоштовної версії свого флагманського програмного забезпечення з ударними SSD5 в форматах плагінів VST, AU і AAX для сумісних програм DAW.\nХоча SSD5 FREE дійсно легка версія SSD5, це повністю функціональний віртуальний інструмент. Основним обмеженням в порівнянні з повною версією програмного забезпечення є той факт, що SSD5 FREE поставляється тільки з одним набором акустичних барабанів. Проте, він не обмежує кінцевого користувача будь-яким іншим способом, на відміну від більшості інших вільно розповсюджуваних продуктів конкурентів. Він також не вимагає облікового запису iLok, який є обов’язковим для активації повної версії SSD5.\nЗа функціональністю, безкоштовна версія практично ідентична комерційної. Вона оснащена тими ж настройками мікшера і барабанів, ADSR для кожного каналу, гідним вибором попередньо записаних барабанних пазів в чотирьох різних стилях (Jazz, Pop, RnB, Rock), повністю настроюються MIDI з корисним вибором пресетів і ряд інших коригувань продуктивності для тонкої настройки. Інтерфейс інтуїтивно зрозумілий і легко звикнути, частково завдяки тому, що SSD5 не намагається заходити за межі доступних опцій.\nЩоб завантажити безкоштовну копію інструменту, перейдіть на сторінку продуктів, зазначену нижче і перейдіть до розділу SD5 FREE. Натисніть кнопку «Спробувати SSD5 Free Now» і введіть свої облікові дані коли з’явиться відповідний запит. Дотримуйтесь інструкцій на цій сторінці, щоб завершити процес установки. Після установки програмне забезпечення не потрібно активувати, і на вашому комп’ютері не потрібно стороннє ПО для його використання. Майте на увазі, що підтримуються тільки 64-розрядні цифрові DAW станції.\nЗавантажити безкоштовно на сайті Steven Slate Drums.


Як жив і творив Прінс: в мережі опублікували раніше невідомі знімки - Showbiz\nЯк жив і творив Прінс: в мережі опублікували раніше невідомі знімки\n6 вересня 2017, 19:20 Читать новость на русском\nПрінс / www.independent.co.uk\nУнікальні фотографії Прінса тепер можна побачити в мережі. Відтак знімки з'явилися в новій біографічній книзі про музиканта, написаною Стівом Парком.\nПро це пишуть на Independent.\nСтів Парк був колишнім арт-директором співака Прінса, який працював з виконавцем протягом 13 років починаючи з 1988 року. Він відібрав для книги десятки унікальних фотографій, створених в перервах між зйомками кліпів і записами альбомів.\nЧитайте також: За що світ любив екстравагантного Прінса\nУнікальні раритетні фото займають 16 сторінок книги. Підписи до них склав сам Парк, розповівши, наприклад, про нічні дзвінки співака з проханням роздобути верблюдів та про мрії Прінса про шоколадну фабрику Віллі Вонкі посеред Paisley Park.\nСама книга починається фразою Прінса: "Серйозно, я нормальний. Чуть-чуть напружений, може бути. Але нормальний".\nНагадаємо, музиканта не стало 21 квітня, йому було 57 років. Тіло легенди знайшли у його домашній студії у Мінесоті. Протягом останніх тижнів Прінс хворів на грип, але вже начебто одужував. Результати розслідування показали, що співак помер через передозування сильних знеболюючих ліків.


Микита Сергійович Хрущов — біографія, політика, правління | Історичний документ | Історія\nМикита Сергійович Хрущов — біографія, політика, правління | Історичний документ\nПлан розміщення ядерних ракет\nІм’я: Микита Сергійович Хрущов\nРоки життя: 15 квітня 1894 року – 11 вересня 1971 року\nДержава: Союз Радянських Соціалістичних Республік\nНайбільше досягнення: у часи його правління з в’язниць і таборів випущені політв’язні сталінських репресій, запущений перший штучний супутник землі і здійснений перший політ в космос, активний розвиток житлового будівництва для населення\nДід Хрущова, Никанор, мав міцне господарство і вважався заможним селянином. У вісімнадцять років, старший син Сергій, приводить у дім наречену Ксенію. Батько виганяє з дому без пояснень. Можливою причиною стала бідність дівчата і те, що її батько був однополчанином Никанора, і вони недолюблювали один одного. Щоб утримувати молоду сім’ю, Сергій відправляється на заробітки шахтарем у донбаський місто Юзівка. Пекельні умови праці, супроводжувалися крайньою бідністю і антисанітарією.\n15 квітня 1894 року в Калинівці Ксенія народжує хлопчика. Йому дають ім’я Микита. Взимку він навчався у сільській школі, влітку заробляв для сім’ї пастухом. У п’ятнадцять років він здійснив свою мрію і став учнем слюсаря, а з 1912 року сам працював слюсарем на шахті. У 1918 році він вступив в Комуністичну партію і воював у Червоній Армії під час російської революції. Після війни він отримав технічну освіту і став щирим прихильником комунізму.\nВлітку 1920 року стає політичним керівником, заступником керуючого Рутченковсого рудника в Донбасі. У 1922 році Микита Сергійович призначений директором Рутченківської копальні і навчається на робітфаку Донтехникума, там він стає партсекретарем. У липні 1925 року його призначають партійним керівником Петрово-Мар’їнського повіту Сталінського округу. Хрущов швидко піднявся по партійних рядах, став членом ЦК в 1934 році і переміг на виборах у Політбюро через кілька років. Під час Другої світової війни Хрущов працював з військовими, щоб посилити радянський контроль над Польщею і Україною.\nПісля смерті Йосипа Сталіна, в 1953 році Хрущов спритно використовував свої набуті навички, щоб ізолювати політичних ворогів, які загрожували його становленню партійним лідером. 7 вересня 1953 року, на пленумі ЦК, Микита Сергійович Хрущов був обраний першим секретарем ЦК КПРС. 24 лютого 1956 року, він виступив з доповіддю, в якій засудив масові репресії і культ Сталіна, приголомшивши делегатів, присутніх на XX з’їзді Комуністичної партії. Його політика десталінізації викликала рух проти радянського контролю в Польщі і в Угорщині. Щоб уникнути повалення, Хрущов, тим не менш, використав деякі сталінські методи, щоб розділити і переграти супротивників.\nВ роки керівництва країною Хрущовим, почався період, названий хрущовської «відлигою». Він спробував гуманізувати радянську систему, послабивши обмеження на свободу вираження думок і випустивши хвилі політв’язнів з сумнозвісних таборів Гулагу.\nЦе призвело до повільного народження дисидентського руху. І все ж Хрущов також поставив перед собою сміливі, але недосяжні сільськогосподарські завдання, збільшити виробництво в районах, не придатних для вирощування сільськогосподарських культур. Він послабив виробництво військової продукції і збільшив випуск споживчих товарів лише для того, щоб нав’язати скорочення під час гонки озброєнь.\nКерівнику країни було необхідно займатися політикою, економікою, культурою. Недолік знань і упертий, запальний характер позначалися на його діяльності досить серйозним чином. З 1954 року і до 1965 року країна ударними темпами освоює цілину в Казахстані, Поволжі, на Уралі, в Сибіру і на Далекому Сході. Одним з провалів була «кукурудзяна епопея». У 1955 році Хрущов впроваджує вирощування кукурудзи по всій країні, навіть у кліматично не відповідних для даної рослинної культури районах.\nУ 1958 році починається політика «Розкріпачення колгоспників»: видача паспортів сільським жителям, а разом з цим, йде заборона, спрямований на ведення особистого підсобного господарства — жителям міст і робочих селищ заборонено тримати худобу.\nХолодної війни Микита Хрущов міг бути чарівним, добродушним, грайливо бойовим або войовничим, в залежності від його аудиторії. Публічно він закликав до мирного співіснування із Заходом, а потім попередив: «Ми вас поховаємо!».\n1957 рік ознаменувався проведенням Всесвітнього фестивалю молоді та студентів. Хрущов особисто курирував підготовку до його проведення. У столиці СРСР з’їхалися учасники з 131 країни.\nСвітова громадськість побачила радянської людини в іншому ракурсі і змінила своє ставлення до СРСР. Але фестиваль не зміг зняти напруження у відносинах з США, які значно погіршилися після збитого над Свердловськом американського літака-шпигуна U-2 в 1960 році.\nНа початку 1962 року Микита Хрущов розробив план розміщення ядерних ракет на Кубі. У жовтні Сполучені Штати виявили ракети і встановили морську блокаду навколо острівної нації. Почалася Карибська криза, який ледь не спровокував Третю світову війну, виникла загроза ядерної війни. Після 13 днів інтенсивних переговорів криза закінчилася тим, що Росія погодилася видалити ракети. Сполучені Штати погодилися вивести свої ракети «Юпітер» з Туреччини та Італії і не вторгатися на Кубу.\nХоча угода уникнуло ядерного зіткнення, на превеликий полегшенню більшої частини світу, високопоставлені чиновники Комуністичної партії вважають його втратою престижу для Радянського Союзу. Це, поряд з двома роками слабкого економічного зростання і напруженими відносинами з Китаєм, дало політичним ворогам Хрущова в Кремлі достатньо підстав, щоб відсторонити його від влади.\nВ результаті змови, не задоволених правлінням Хрущова, під керівництвом Леоніда Брежнєва, 14 жовтня 1964 року Микита Сергійович змушений піти у відставку через його похилий вік і слабке здоров’я». Після відходу з поста він впадає в депресію і проживає на дачі, в Жуковському.\nОсобисте життя Микити Хрущова теж була не простою. Його перша дружина Єфросинія Іванівна Писарєва, зробивши його батьком двох дітей, під час Громадянської війни заражається тиф і вмирає. Другою дружиною стала сімнадцятирічна Маруся, прізвище якої не відома. Шлюб тривав недовго і під тиском матері Микита розлучається з дівчиною. Третьою дружиною Хрущова стала Ніна Петрівна Кухарчук. З нею він перебував понад 40 років у неофіційному шлюбі, і тільки в 1965 році вони узаконили свої стосунки. Від цього союзу у сім’ї народилося троє дітей. Ніна Петрівна була вірною подругою Микити Сергійовича до кінця його днів.\n11 вересня 1971 року Микита Сергійович Хрущов помер від серцевого нападу. На той момент йому було 77 років. Його тіло покоїться на Новодівичому кладовищі.


Страсті Христові – Ганс Мемлінг\nHome ⇒ 💗Мемлінг Ганс ⇒ Страсті Христові – Ганс Мемлінг\nКомпозиція Страсті Христові являє собою детальне і ретельно розроблене художнє оповідання. Всі сцени розгортаються в середньовічному місті. Навіть такий драматичний сюжет, як Мучеництво св. Себастьяна, майстер перетворює в ясний і безтурботний спосіб.\nСтрасті Христові – Ганс Мемлінг.\nPrevious Святі проповідники Гурій, сам він і Авів, в рамі з житієм в 10 клеймах\nNext Тавромахія – Франсіско де Гойя


Hostinger Обзір |\nHostinger ідеально підходить для користувачів, які хочуть створити і розмістити домен і сайт WordPress, які не є висококваліфікованими кодерами або дизайнерами веб-сайтів. Hostinger-це преміум-сервіс веб-хостингу для тих, хто хоче спробувати веб-дизайн WordPress і відточити свої навички веб-майстра. Він рекламує 99,9% uptime, який ідеально підходить для веб-сайтів з високим трафіком, стурбованих збоями в обслуговуванні.\nВідвідайте Сайт Hostinger\nНеобмежений диск і пропускна здатність\n3 плани – загальний, платний або безкоштовний\nБезкоштовні шаблони і конструктор сайтів\nДосить заплутана, зайнята приладова панель і інтерфейс для початківців\nСкарги на повільний час завантаження\nПриладова панель для служби хостингу досить зайнята і складна, хоча з невеликою практикою навіть новачки повинні мати можливість освоїти її, і вони можуть легко зв’язатися зі службою підтримки, якщо це необхідно. Конструктор веб-сайтів-це інша історія—у нього є проста настройка перетягування, яка робить створення веб-сайту легким навіть для початківців.\nHostinger рекламує свої плани як дешеві, як $ 2.15 / місяць для одного веб-хостингу-до $ 7.95 для бізнесу веб-хостингу, але ви повинні прочитати дрібний шрифт. Ціна $ 2.15 доступна тільки при замовленні 36-місячного плану для одного пакета веб-хостингу. В іншому випадку, це коштує $3.99/місяць, і ви повинні придбати мінімальний 3-місячний пакет. Також преміум веб—хостингу на веб-сайті компанії рекламує 3.49 $/місяць, але цей тариф діє тільки при замовленні 48-місячний пакет. Для менш 3-місячного пакету, платний хостинг коштує $8.84/місяць, більш ніж в 2,5 рази ціна рекламується на головній сторінці.\n3 плану хостингу є загальними, преміум і бізнес. З загальним планом Ви отримуєте тільки один веб-сайт і один електронний лист, 10 ГБ дискового простору і пропускну здатність 100 ГБ. Як з преміум, так і з бізнес-планами, ви отримуєте необмежену кількість веб-сайтів, дисковий простір, облікові записи електронної пошти та пропускну здатність, безкоштовне доменне ім’я і кращу потужність і швидкість.\nДля доменних імен, той, який закінчується .xyz — це лише $.99 центів на рік, в той час як .com-це $8.99, .обсяг становить $9.99, а також .biz-це 11.99 $/рік.\nHostinger має сотні шаблонів, згрупованих за темами. Платформа рекламує, що всі веб-сайти, створені з допомогою Hostinger site builder, є 100% SEO-дружні і працюють на всіх екранах мобільних пристроїв. Будівельник може включати функції електронної комерції для малого бізнесу, включаючи інтернет-магазин і віджети paypal.\nШаблони редагуються за допомогою простого інтерфейсу перетягування.\nHostinger має 24/7 чат варіант обслуговування клієнтів. На два питання було дано швидкий відповідь—один був відправлений пізно ввечері, і протягом 8 хвилин представник увійшов в систему і відповів на запит, хоча система сказала, що є черга. Сайт також має велику базу знань, і якщо питання не можуть бути дані відповіді там або живий чат не реагує, квиток служби можуть бути представлені. Hostinger явно пишається своїм живим чатом, який часто з’являється в нижній частині екрана. Хоча це може бути неприємністю для деяких глядачів, сервіс чуйний і корисний.\nVPS і хмарний хостинг\nHostinger описує свій «хмарний VPS» як має «блискавичну швидкість» і політику без простоїв, яка повинна тримати ваш сайт працює швидко і онлайн в будь-який час. Його система VPS має власну панель управління і легко налаштовується.\nНайдешевший план сервера VPS доступний за $ 4.95 / місяць, в той час як найдорожчий план Hostinger працює за $75.95/місяць. Різниця, звичайно, в швидкості, зберіганні і пропускної здатності. З найдешевшим планом ви отримуєте 1 ГБ оперативної пам’яті, 20 ГБ дискового простору і пропускну здатність 1000 ГБ. За $ 75.95 / місяць ви отримуєте 8 ГБ оперативної пам’яті, 160 ГБ дискового простору і 6000 ГБ пропускної здатності.\nVPS хостинг є гарною ідеєю, якщо вам потрібно більше швидкості, щоб мати справу зі збільшенням трафіку, і ви хочете більше контролю над веб-хостингу. Якщо це не пріоритети, і ви запускаєте базовий веб-сайт зі скромним або низьким трафіком, віртуального хостингу повинно бути достатньо.\nHostinger в даний час не пропонує ніяких варіантів виділеного хостингу. Єдиними варіантами є shared або VPS.\nІнші хостинг-компанії мають кращі імена і більш очевидні і гнучкі варіанти ціноутворення. Тим не менш, Hostinger є доступним веб-хостинг, який має ряд масштабованих варіантів для веб-сайтів. Це обіцяє велику швидкість і майже ідеальний рейтинг безвідмовної роботи. У поєднанні з надійним обслуговуванням клієнтів, Hostinger відповідає потребам більшості веб-майстрів.\nHostinger була заснована в 2004 році як литовська компанія під назвою » Hostinger Media.»Сьогодні компанія має 39 локалізованих сервісів по всьому світу і більше 29 мільйонів користувачів. Hostinger зріс з сайту 000webhost.com, який як і раніше пропонує повністю безкоштовний веб-хостинг, хоча і без багатьох функцій, що надаються платним сервісом Hostinger.\nОктябрь 14, 2018 admin Обзір Hostinger, Hostinger Обзір\n« Лучшие способы монетизировать ваш блог\nВопросы веб-хостинга для начинающих — операционные факторы»