Платити за російський газ у рублях, ймовірно, погодилися компанії восьми країн Європи - Економіка\nЕкономіка Новини економіки Платити за російський газ у рублях, ймовірно, погодилися компанії восьми країн Європи\nПлатити за російський газ у рублях, ймовірно, погодилися компанії восьми країн Європи\n23:05, 7 червня Читать новость на русском\nЯкі компанії ймовірно платять за російський газ у рублях / Колаж 24 каналу\nЗ 31 березня Росія вимагає від іноземних компаній сплачувати за поставлений газ у рублях. Чимало європейських трейдерів відмовились йти на ультиматум Кремля, через що "Газпром" припинив постачати їм енергоресурс.\nРазом з тим низка компаній із щонайменше 8 країн Європи й далі отримує поставки російського газу, що може свідчити про їхній перехід на "нову схему", продиктовану Кремлем. Платіжні механізми наразі не є публічними, тому чи порушують такі транзакції напряму введені ЄС проти Росії санкції – невідомо.\nЧитайте також Імпорт російського газу та нафтохімічної продукції: що Польща пропонує внести у 7 пакет санкцій\nЯкі компанії продовжили отримувати російський газ після ультиматуму Кремля\nЗа російським наказом від 31 березня, іноземні підприємства повинні оплачувати поставки природного газу у рублях. Для цього потрібно відкривати у "Газпромбанку" два рахунки – в євро або доларах, а також у рублях.\nЗа схемою, спершу компанії вносять кошти у європейській або американській валютах, після чого відбувається конвертація у російську. Після цього ці кошти вносять на відкритий компанією рахунок у рублях, і вже звідти здійснюють транзакцію зі сплати за газ російському "Газпрому".\nЯк відомо, багато європейських компаній продовжили платити "Газпрому". Незрозуміло, чи використовували вони для сплати рублеві рахунки, втім, постачання російського газу триває й досі для таких компаній:\nVNG, RWE, Uniper (Німеччина);\nЗауважимо, що Велика Британія, своєю чергою, дозволила компаніям укладати угоди з "Газпромбанком" до 31 травня цього року, тобто сплачувати за російський ресурс через банк, що потрапив під санкції країни (на відміну від ЄС, у британському санкційному списку "Газпромбанк" уже присутній).\nКомпанії, що офіційно відмовились платити за газ у рублях\nДо слова, ті компанії, які офіційно відмовились сплачувати за поставки російського газу у рублях, перестали отримувати ресурс від "Газпрому". Продавати газ Кремль припинив таким європейським підприємствам:\nPGNiG (Польща) – з 27 квітня;\n"Булгаргаз" (Болгарія) – з 27 квітня;\nGasum (Фінляндія) – з 21 травня;\nGasTerra (Нідерланди) – з 31 травня;\nShell Energy (Німеччина) – з 31 травня.\nДодамо, що компанії країн Балтії – Amber Grid (Литва), Eesti gas (Естонія) та JSC Conexus Baltic Grid (Латвія) – самостійно прийняли рішення припинити закупівлю газу у Росії, попередньо забезпечивши ресурс у своїх сховищах на два місяці.\nЗверніть увагу – Росія поспішає компенсувати збитки через часткове нафтове ембарго: дивіться відео


Реферат: Німецька класична філософія - BestReferat.ru\nРеферат: Німецька класична філософія\nНазвание: Німецька класична філософія\nТип: реферат Добавлен 00:10:22 27 августа 2005 Похожие работы\nПросмотров: 5277 Комментариев: 4 Оценило: 9 человек Средний балл: 4.6 Оценка: 5 Скачать\nНімецька класична філософія . Загальна характеристика.\nНімецька класична філософія. Загальна характеристика .\n2. Відбиток політичної ситуації на поглядах німецької класичної філософії.\n3. Метод та система Г.Гегеля.\n4. Основоположник неокласичної філософії – Кант.\n5. Постгегельянство Фейєрбаха.\n6. Діалектика Г.Фихте.\n7. Філософія Шеллінга.\n8. Підсумок досягнень німецької класичної філософії.\nНімецька класична філософія XIX століття не тільки підвело підсумки розвитку європейської думки, але і запропонувала свої шляхи і методи рішення традиційних проблем буття, співвідношення світу і людини, теорії пізнання, моральності. Особливо плідні ідеї висловлювалися німецькими філософами в області розвитку. Були систематизовані попередні погляди і положення з питань протиріччя, взаємоперехіда протилежностей, створена цілісна теорія загального зв'язку і розвитку — діалектика . Велике значення, у розглянутий період, надавалося однієї з фундаментальних проблем раціоналізму — тотожності об'єкта і суб'єкта. Кант, Фіхте, Шеллінг, Гегель через діалектику суб'єктно-об'єктних відносин розглядали і вирішували онтологічні, гносеологічні, ціносно-смислові й інші питання філософського знання.\n2. Відбиток політичної ситуації на поглядах німецької класичної філософії .\nНімеччина кінця XVIII – початку XIX століття являв собою досить відсталу країну в порівнянні з передовими європейськими державами. Назріла необхідність подолання феодальної роздробленості і кріпосництва, демократизації суспільства. Однак, німецькі буржуа, налякані кривавим терором Великої французької революції, не прагнули до радикальних перетворень. Невдоволення городян, народні повстання в різних районах не привели до загальнонімецької революції й об'єднання країни.\nЯк наслідок, така політична ситуація наклала відбиток на ідеї класиків німецької філософії. Незважаючи на те, що И. Кант, И. Фіхте, Ф. Шеллінг і Г. Гегель продовжують розвивати ідеї лібералізму і правової держави, їхнього добутку не містять полум'яних закликів до перетворення суспільства, який можна зустріти в ідеологів французької революції. Зате німецька класична філософія відрізняється академічною стрункістю і строгістю побудов у питаннях обґрунтування правової державності, волі, рівності людей. Німецька класична філософія створила необхідну базу для подальшого розвитку ліберально-правових ідей у Європі.\n3. Філософія Гегеля.\nВищим досягненням німецької класичної філософії з'явилася філософія Георга Вільгельма Фрідріха Гегеля (1770-1831).\nСвітовий розум і абсолютна діалектика . За словами В. Соловйова, Гегель може бути названий філософом по перевазі, тому що з усіх філософів тільки для нього одна філософія була усі. В інших мислителів вона їсти старання осягнути зміст сущого, у Гегеля ж, навпроти, саме суще намагається стати філософією, перетворитися в чисте мислення. Інші філософи підкоряли свій умогляд незалежному від нього об'єктові: для один цей об'єкт був Бог, для інших - природа. Для Гегеля, навпроти, сам Бог був лише філософствує розум, що тільки в зробленій філософії досягає і своєї власної абсолютної досконалості. На природу ж у її незлічимих емпіричних явищах Гегель дивився як на свого роду “луску, що скидає у своєму русі змія абсолютної діалектики”. Гегель розвив навчання про закони і категорії діалектики, вперше в систематизованому виді розробив основні принципи діалектичної логіки. Кантівській “речі в собі” він протиставив діалектичний принцип: ость виявляється, явище істотне. Гегель, вбачаючи в житті природи і людини іманентну силу абсолютний, рушійний світовий процес і розкриваючий себе в ньому, затверджував, що категорії суть об'єктивні форми дійсності, в основі якої лежить “світовий розум”, “абсолютна або “світовий дух”. Це — діяльний початок, що дав імпульс до виникнення і розвитку світу. Діяльність абсолют ідеї полягає в мисленні, мета — у самопізнанні. У процесі самопізнання розум світу проходить три етапи: перебування абсолютної ідеї, що самопізнає, у її власному лоні стихії чистого мислення (логіка, у якій ідея розкриває се зміст у системі законів і категорій діалектики); розвиток ідеї у формі “інобуття” у виді явищ природи (розвивається сама природа, а лише категорії); розвиток ідеї в мисленні історії людства (історія духу). На цьому останньому етапі абсолютна ідея повертається до самої себе й осягає себе формі людської свідомості і самосвідомості. Ця позиція Гегеля відбиває його панлогізм (від греч. раn — всі і logos — думка, слово), що сходе до Б. Спінози і тісно зв'язаного з визнань буття Бога. За словами Гегеля, “половинчата філософія відокремлює від Бога, щира ж філософія приводить до Бога”. Дух Бога, по Гегелю, не є дух над зірками, за межами світу, але Бог присутній скрізь. У своїх працях Гегель виступає як біограф світового духу. Його філософія не претендувала на передбачення того, що почне в майбутньому цей дух: про його дії можна довідатися лише після їхнього здійснення, філософія не в змозі передбачати майбутнє.\nВеличезна заслуга Гегеля полягає у встановленні у філософії і загальній свідомості щирих і плідних понять: процесу розвитку, історії. Усе знаходиться в процесі, — не існує ніяких безумовних границь між різними формами буття, немає нічого окремого, не зв'язаного з усім. Філософія і наука придбали у всіх сферах генетичний і порівняльний методи.\nФілософські погляди Гегеля пронизані ідеєю розвитку, вважав, що неможливо зрозуміти явище, не усвідомивши всього шляху, що воно зробило у своєму розвитку, що розвиток відбувається не по замкнутому колу, а поступально від нижчих форм до вищих, що в цьому процесі відбувається перехід кількісних змін у якісні, що джерелом розвитку є протиріччя: протиріччя рухає світом, воно є “корінь усякого руху і життєвості”, складає принцип усякого саморуху. У філософській системі Гегеля дійсність представлена як ланцюг діалектичних переходів.\nОднак гегелівська філософія перейнята глибоким внутрішнім протиріччям. Що ж це за протиріччя? Метод, розроблений Гегелем, спрямований на нескінченність пізнання. Оскільки ж об'єктивною основою його є абсолютний дух, а метою -самопізнання цього абсолютного духу, остільки пізнання звичайно, обмежено, тобто система пізнання, пройшовши цикл пізнавальних ступіней, завершується останньою ступінню — самопізнанням реалізацією якого є сама філософія Гегеля. По Гегелю його філософська система — вище одкровення людського і божественного духу, останнє й остаточне слово всесвітньої історії філософії.\nРозум в історії. Пошуки цього розуму привели Гегеля до виявлення історичної закономірності, у якій реалізується діалектика необхідного і випадкового. Як розгортається ця діалектика в реальному історичному процесі? Відповідно до Гегеля, історія розвивається не як автоматичний процес; історія людства складається з дій окремих людей, кожний з яких прагне реалізувати свої власні інтереси і мети. Пафос гегелівського розуміння історії полягає у твердженні активності людини, тому що ніщо велике не відбувається без пристрасті. Однак у результаті дій людей, що переслідують свої мети, виникає щось нових, відмінне від їхніх первісних задумів, з чим у своїй подальшій діяльності люди змушені вважатися як з об'єктивною передумовою. Так, по Гегелю, випадковість стає необхідністю. У цьому нескінченному діалектичному процесі їхнього взаємного переходу здійснюється те, що Гегель назвав хитрістю історичного розуму. Вона полягає в “ діяльності, що опосередковує, що, давши об'єктам діяти один на одного відповідно їх природі і виснажувати себе в цьому впливі, не втручаючи разом з тим безпосередньо в цей процес, усе-таки здійснює лише свою власну мету”.\nТому розум у Гегеля з'являється як над індивідуальне, всесвітньо-історичний початок, що здійснюється в історії як розвиток світового духу, або абсолютної ідеї. Вся історія власне кажучи, історія думки, історія саморозвитку розуму. Звідси історія у своїй основі виявляється логічним процесом, суть лити реалізація логіки. У цьому виразився загально панлогічний погляд Гегеля. Ціль всесвітньої історії, по Гегелю, полягає в пізнанні світовим духом самого себе. У цьому пізнавальному процесі він проходить ряд конкретних ступіней, втілюючи в понятті народного духу ( що полягає в єдності конов; державних установ, мистецтва, релігії і філософії). Носієм світового духу є щораз дух якогось одного конкретного народу, у той час як інші народи вже пройшли етап свого найвищого розквіту, вичерпавши свої можливості, і хиляться до заходу, а інші ще тільки народжуються, знаходячи по історичних масштабах, у дитячому віці. Відповідно до Гегеля, розум в історії здійснюється таким чином, що кожний одержує право внести свою лепту в процес висхідного самопізнання світового духу. Але процес цей не хаотичний. Гегель установлює чіткий критерій періодизації всесвітньої історії, яким є прогрес у свідомості волі. Йому відповідають чотири етапи в цьому сходженні: східний світ; грецький світ; римський світ; німецький світ. У східних народів не було волі; вільним визнається лише один — деспот, тому воля тут — сваволя, розгул пристрасті, з однієї сторони іншої — сліпа покора як характерна риса народно духу: Греко-римському світові властивий наявність волі, але вона усвідомлювалася лише в обмежених межах — для деяких. Тому державний устрій грекоримського світу не виключало рабства. Але народний дух грецького і римського світів мав різну орієнтацію. Якщо для грецького світу характерним було здійснення принципу “прекрасної індивідуальності”, то для римського — “абстрактної загальності”. Повна воля, по Гегелю, знайшла втілення лише в німецьких народів, що у своєму історичному розвитку, успадкувавши плоди Реформації і Французької революції, досягли загальної цивільної політичної волі. Таким чином, відповідно до Гегеля, всесвітня історія є утілення волі в реальному житті народів, що представляє собою великий хід світового духу по своєрідних ступінях безперервного історичного процесу. Дійсну історію Гегель зв'язує з державно-правовою організацією життя народу, а прогрес убік розумного державного устрою — з історичним прогресом узагалі. “У наявному бутті народу субстанціальна мета полягає в тому, щоб 6ыть державою і підтримувати себе в якості такого. Народ без державного устрою (нація як така) не має власне ніякої історії, подібно народам, що існували ще до утворення держави, і тим, що ще і понині існують як дикі нації”. В остаточному підсумку Гегель прагнув обґрунтувати думка, що саме німецький народ, що нібито вже установив розумний державний устрій і є дійсний носій всесвітньо-історичного прогресу. Таким чином, історія, представлена як саморозвиток світового духу, є вищий етап об'єктивно-ідеалістичної філософії. Слід зазначити, що в рамках ідеального, держави Гегелем знімається антиномія волі і необхідності. Держава, по його представленню, є божественна ідея в її земній оболонці , ціль всесвітньої історії, де воля одержує свою об'єктивність, розумна необхідність, світовий дух знаходять у ньому своє здійснення. Тут розумне затверджує себе як необхідне субстанціональне; воля стає загальною, об'єктивною вимогою, а людина — воістину невільним, оскільки він визнає це необхідне як закон і випливає йому як “субстанція нашого власного існування”.\nСила гегелівського генія дала йому можливість проникнути в розуміння глибокої сутності праці і його значення для становлення людини і суспільства. Лише шляхом праці, відповідно до Гегеля, людина створює засобу для задоволення своїх потреб. Так виникають економічна система і відносини. Вони ж у свою чергу лежать в основі соціальної диференціації людей.\nОтже, свою концепцію філософії історії Гегель вибудовує на основі принципів історизму, об'єктивності (закономірності) і монізму, що склали золотий фонд скарбниці світової філософії.\nПодібно тому, як Абсолютний розум царює у світі, Гегель духовно царював у Німеччині, залучаючи і захоплюючи своїми лекціями і працями. Він царює і понині у світовій філософії. Його критикують, але його вивчають і перед ним схиляються, як перед найбільшим генієм. Він входить у четвірку самих великих мислителів в історії людства: Платон, Аристотель, Кант і Гегель. Його добутки складні для читання. Але якщо поглибитися в цю безодню геніальних думок, то від читання важко і навіть неможливо відірватися. У туманності його викладу раз у раз блискають золото і діаманти найглибших і найтонших думок, а вони скоряють. Не можна не оцінити думка Гегеля, що він любив повторювати усе своє свідоме життя: “Я говорю завжди — прагнете до сонця, друзі, щоб незабаром поспіло щастя людського роду”.\n4. Основоположник неокласичної філософії – Кант .\nОдним з найбільших розумів людства, основоположником неокласичної філософії є Імануіл Кант (1724 - 1804) — воістину титанічна фігура. Саме з його зайнялася зоря філософії Новітнього часу.\nНе тільки у філософії, а й у конкретній науці Кант був глибоким, проникливим мислителем. Розроблена ним гіпотеза походження Сонячної системи з гігантської газової туманності дотепер є однієї з фундаментальних, наукових ідей астрономії. Крім того, він висунув ідею розподілу тварин один по одному їхнього можливого походження, а також ідею родинного походження людських рас.\nФілософські погляди Канта істотно мінялися в міру його духовного розвитку. Якщо до початку 80х рр. XVIII в. його цікавили головним чином природничонаукові питання, то потім його дух занурюється в так називаної метафізичної, загальнофілософські, проблеми буття, пізнання, людини, моральності, держави і права, естетики, тобто всієї системи філософії.\nЛюдина, етика і право -від альфа й омега усього філософського навчання великого мислителя.\nПро буття і пізнання . Кант вважав, що рішенню таких питань філософії, як проблеми буття людини, душі, моралі і релігій, повинне передувати дослідження можливостей людського пізнання і встановлення його границь. Необхідні умови пізнання закладені, відповідно до Канта, у самому розумі і складають основу знання. Вони те і додають знанню характер необхідності загальності. Але вони ж суть і не перехідні границі достовірного знання. Відкидаючи догматично прийом пізнання, Кант вважав, що замість нього потрібно взяти за основу інший — метод критичного філософствування, що складає в дослідженні прийомів самого розуму, у розчленовуванні загальної людської здатності знання й у дослідженні того, як далеко можуть простиратися його границі. Кант розрізняв сприймані людиною явища речей і речі, як вони існують самі по собі. Ми пізнаємо світ не так, як він є насправді, а тільки так, як він нам є. Нашому знанню доступні тільки явища речей (феномени), що складають зміст нашого досвіду: світ пізнається нами тільки у своїх виявлених формах. У результаті впливу “речей собі” на органи почуттів виникає хаос відчуттів. Ми приводь” цей хаос у єдність і порядок силами нашого розуму. Те, що ми вважаємо законами природи, насправді є зв'язок, внесений розумом у світ явищ, тобто наш розум пропонує закони природі. Але світові явищ, відповідає незалежна від людського із сутність речей “речі в собі”: абсолютне пізнання їхній неможливе. Вони для нас тільки ноумени, тобто зрозуміла, дана в досвіді сутність. Кант не розділяв безмежної віри в сили людського розуму, називаючи цю віру догматизмом, принципової обмеженості людського пізнання він бачив визначений моральний зміст: якби людина була наділена абсолютним знанням, то для нього не було б ні ризику, ні боротьби при виконанні морального боргу.\nКант був переконаний, що ідеї простору і часу людині відомі раніше сприйнять. Простір і час ідеальні, а не реальні, тобто не особлива, самостійна реальність. Почуттєві враження зв'язуються між собою за допомогою суджень, в основі яких лежать категорії, тобто загальні поняття, а вони, по Канті, суть “чисто логічні” форми, що характеризують тільки рої мислення”, а не його предмет. Категорії дані людині до всякого досвіду, тобто апріорі . У своєму навчанні про пізнання Кант велике місце відводив діалектиці: протиріччя розглядається їм як необхідний момент пізнання. Але діалектика для Канта лише гносеологічний принцип, вона суб'єктивна, тому що відбиває протиріччя не самих речей, а тільки протиріччя розумової діяльності. Саме тому, що в ній протиставляються зміст знань і їхня логічна форма, предметом діалектики стають самі ці форми.\nУ логічному аспекті теорії пізнання Кант ввів ідею і термін “синтетична сила судження”, що дозволяє нам здійснити синтез розуму і даних почуттєвого сприйняття, досвіду.\nКант ввів уяву в теорію пізнання, назвавши це коперніканським переворотом у філософії. Наші знання — не мертвий зліпок речей і їхніх зв'язків. Це духовна конструкція, зведена уявою з матеріалу почуттєвих сприйнять і каркаса апріорних логічних категорій. Допомога уяви людина використовує в кожній ланці своїх міркувань. До своєї характеристики людини Кант додає: ця істота, наділення продуктивною здатністю уяви. Але будучи великим конструктором, уява не всемогутня. Логічний каркас категорій, по Канті, апріорний. Трансцендентальна філософія це, по Канті, не теорія “уроджених ідей”, оскільки в такому випадку вони були б позбавлені пізнавальної сили. Людина, що приступає до пізнання, уже має сформованими до нього пізнавальними формами. Кант розрізняє апріорній і апостеріорне (на основі досвіду) походженні понять і категорій. Обоє ці джерела дозволяють уяві і мисленню здійснювати збагнення сущого.\nУ своїй теорії пізнання Кант часто розглядає і власне антропологічні проблеми. Він виділяє в пізнанні такий феномен духу, як трансцендентальна апперцепція, тобто єдність свідомості, що складає умову можливості всякого пізнання. Ця єдність є не результат досвіду, а умова його можливості форма пізнання, що корениться в самій пізнавальній здатності. Кант відрізняв трансцендентальну апперцепцію від єдностей характеризуючого емпіричне Я и складного комплексу станів, що складається у віднесенні, свідомості до нашому Я як його центрові, що необхідно для об'єднання всього різноманіття, даного в досвіді й утворюючому змісті всіх переживань Я. Це геніальна ідея великого мислителя:\nКанта справедливо критикують за те, що він відмовляється визнати адекватність нашого знання речам. Відповідно до Канта, ми знаємо тільки явища — мир речей, самих по собі, нам недоступний. При спробі осягнути сутність речей наш розум впадає в протиріччя. Варто сказати: у міркуваннях Канта є частка правди, тому що пізнання і справді невичерпне. Це нескінченний процес усе більш і більш глибокого проникнення в об'єктивну реальність, а вона нескінченна. Але це не дає підстави відриватися світ явищ від світу “речей у собі”. Між ними немає непрохідної прірви. Нехай навіть, по Канті форми і створюються цілком творчістю духу, усе-таки важко допустити, щоб предмети, до яких постійно застосовуються ці форми, не офарблювали них у свій власний колір. Адже тією чи іншою мірою сутність “речі в собі” так чи інакше висвічується в явищі, При цьому ми не повинні забувати, що наші знання, при всій їхній глибині, все-таки в цілому відносні. Скрупульозно розробляючи свою концепцію про “речі в собі”, Кант мав на увазі, що в житті виду, у нашому відношенні до світу і людини є такі глибини, такі сфери, де наука неспроможна. Прикладом цього є, зокрема, поведінкові акти людини, його вчинки, що відповідають принципові детермінації, причинної залежності. Але, по Канті людина живе в двох світах. З одного боку, він частина світу, де усе детерміновано, де характер людини визначає схильності, пристрасті й умови, у яких він діє. Але з іншої, крім цієї емпіричної реальності в людини є ще надточуттєвий світ “речей у собі”, де неспроможні привхідні, випадкові, незбагненні й імпульси, що ні непередбачаються, у самої людини, ні збіг обставин, що ні диктує волю моральний борг. Звідси Кант робить висновок: воля і є і її немає. Це вірно. Таке протиріччя Кант іменує антиномією волі. Він говорить і про інші антиномії, наприклад про антиномії кінцевого і нескінченного. У результаті він дійде висновку: Бог — “абсолютно необхідна сутність”. Щиро вірити в Бога — значить бути добрим, значить бути взагалі істинно моральним.\nПро людину. Фахівці (саме по творчості Канта) вважають доцільно починати виклад філософії цього мислителя з його навчання про людину. Кант виклав свої погляди по питанню в книзі “Антропологія з прагматичної точки зору”. Головна її частина підрозділяється на три розділи відповідно до трьох здібностей людини: пізнанням, “почуттям задоволення і невдоволення” і здатністю бажання. Людина, по Канті — це “самий головний предмет у світі”. Над всіма іншими істотами його піднімає наявність самосвідомості. Завдяки цьому людина являє собою індивідуальність, тобто особистість. З факту самосвідомості випливає егоїзм як природна властивість людини. Егоїзмові Кант протиставляє напрям думок, при якому людина розглядає своє Я не як увесь світ, а лише частина його. Людинознавство — це в сутності разом з тим є світоведення. Мислитель вимагає приборкання егоїзму і повного контролю розуму над щиросердечними проявами особистості. Він підкреслює продуктивну силу уяви. По Канті, одна справа коли ми самі викликаємо і контролюємо наші внутрішні голоси інше — коли вони без заклику є до нас і керують нами: отут уже в наявності ознаки щиросердечних відхилень або схильності до них.\nАле природу душі Кант не вважав об'єктом наукового пізнання, опис щиросердечних явищ — не справа природознавства.\nКант порушує питання: чи може людина мати представлення і не усвідомлювати їхній? Такі представлення, відповідно до Канта, є темними”. Але їхня роль велика у творчості. У повному мороці свідомості може протікати такий складний процес, як художня творчість. Уявіть собі, говорить Кант музиканта, що імпровізує на органі й одночасно розмовляє з людиною, що коштує поруч нього; один помилковий рух, невірно узята нота — і гармонія порушена. Але цього не відбувається, хоча граючий не знає, що він зробить у наступну мить. Розум часом не в змозі позбутися від впливу представлення навіть у тих випадках, коли вважає їх безглуздими і намагається протиборствувати ім. Так, наприклад, обстоїть справа із сексуальним почуттям, коли від пристрасті каламутиться розум. На великій карті нашої душі, говорить Кант, освітлені тільки деякі пункти —и ця обставина може збуджувати в нас подив перед нашою природною істотою, адже якби якась вища сила сказала: так буде світло!”, те це відбулося б без найменшого сприяння нашої сторони. Перед нашими очима відкрилося б як би пів-світа (якщо, наприклад, ми візьмемо письменника з усім тим, що він має у своїй пам'яті).\nКант аналізує такі здібності людини, як талант геній. Талант до винаходу і відкриття — це вищий рівень дарування. Такий геній.\nАналізуючи суть людини, Кант розглядає природу почуттів. Наприклад, почуття задоволення в загальному сприяє життя. Але в людини на тваринний інстинкт насолоди накладена моральна і культурна вузда. Кант говорить: один спосіб задоволення є в той же час культура, а саме, збільшення здатності випробувати ще більше задоволення — таке задоволення від наук і образотворчих мистецтв, інший же спосіб — виснаження, що робить нас усе менш здатними до подальшої насолоди.\nГоворячи про необхідність самовдосконалення людини, його душі Кант підкреслює: “Розвивай свої щиросердечні і тілесні сили так, щоб вони були придатні для всяких цілей, що можуть з'явитися, не знаючи при цьому які з них стануть твоїми”.\nМоральне навчання і проблема релігії . Кант негативно відносився до мнимої моралі, заснованої на принципах корисності діяльності, на інстинкті, зовнішньому авторитеті і на різного роду почуттях. Ні розсудливість, ні уміння ще не складають моральності. Як говорив Соловйов, аналізуючи моральні ідеї Канта, людина, з технічною спритністю вдало діючий у якій-небудь спеціальності або розсудливо улаштовує своє особисте благополуччя, може, незважаючи на це, бути зовсім позбавлений морального достоїнства. Таке Достоїнство приписується лише тому, хто не тільки які-небудь приватні і випадкові інтереси, але і все благополуччя свого життя безумовно підкоряє моральному боргові або вимогам совісті. Лише така воля, що бажає добра заради нього самого, а не заради чого-небудь іншого, є чиста, або Добра, воля, що має мета сама в собі. Її правило, або моральний закон, не будучи обумовлений ні якою зовнішньою метою, є категоричний імператив, що виражає абстрактний обов'язок.\n“Надходь тільки відповідно до такої максими, керуючись якої ти в той же час можеш побажати, щоб вона стала загальним законом... надходь так, щоб ти завжди відносився до людства й у своїй особі, і в особі всякого іншого так само, як до мети, і ніколи не відносився б до нього тільки як до засобу”.\nМаючи у виді саме категоричний імператив, Кант із пафосом говорить:\n“Дві речі наповняють душеві всі новим і наростаючим подивом і благоговінням, чим частіше, ніж триваліше ми міркуємо про них — зоряне небо треба мною і моральний закон у мені”.\nКант призиває: визнач себе сам, переймися свідомістю морального боргу, випливай йому завжди і скрізь, сам відповідай за свої вчинки. Така квінтесенція кантовської етики, строгої і безкомпромісної. Саме борг перед людством наперед своєю совістю змушує нас поводитися морально.\nУ філософії Канта моральне злитно з ідеєю релігійного, божественного. По Канті, відповідно до ідеалу віри, церква є загальне і необхідне моральне єднання всіх людей. Вона являє собою царство Боже на землі. З погляду релігійного розвитку людства в історії, панування морального мирозладдя в земному, почуттєвому житті, є вище благо. При цьому в досвіді ідеал церкви перетворюється в емпірично з'ясовні форми, що виступили в історії.\nЗаперечення божественного існування, відповідно до Канта, цілковитий абсурд. “...Космологічний доказ, як здається, — писав він, — настільки ж старо як і людський розум. Воно так природно, так переконливо і до такого ступеня здатно розширювати коло міркувань разом з розвитком наших поглядів, що воно повинно буде існувати доти, поки у світі залишиться хоч одна розумна істота, схильне взяти участь у цьому шляхетному розгляді, щоб пізнати Бога з його створінь”.\nІдея права і держави . Кант розробив філософське навчання про право і державу, а також про відносини між державами, тобто міжнародному праві.\nУ своєму навчанні про право Кант розвивав ідеї, висунуті французькими просвітителями. Це насамперед визнання необхідності знищення усіх форм особистої залежності, тверджень особистої волі і рівності всіх людей перед законом, ліквідації всіх юридичних привілеїв. Юридичні закони він виводив з моральних, а ті й інші носили в нього апріорний характер, підкорялися чистому практичному розумові.\nКант визначає держава в широкому змісті як об'єднання безлічі людей, підлеглих правовим законам. У кожній державі існують три влади, тобто об'єднана воля в трьох особах: верховна влада в особі законодавця, виконавча влада в особі правителя ( що править відповідно до закону) і судова влада в особі судді (присуждаючого кожному своє відповідно до закону). Законодавча влада може належати тільки об'єднаній волі народу. Тому що всяке право повинне виходити від неї, вона неодмінно повинна бути не в змозі надійти з ким-небудь не по праву.\nУ своєму навчанні про державу Кант розвивала ідеї Ж.Ж. Руссо, зокрема ідею народного суверенітету. Джерелом суверенітету він вважав не народ, а монарха, заперечуючи право судити главу держави, що “не може надходити не по праву”. Дотримуючись теорій Вольтера (прихильника освіченого абсолютизму). Кант визнавав право на вільне висловлення своєї думки, обмежуючи його, однак, необхідністю цивільної і політичної покори владі, без чого немислимо саме існування держави: “Міркуйте скількох завгодно і про що завгодно, але коріться”.\nПідходячи до державного устрою історично, Кант вважав, що воно не може залишатися незмінним: ті або інші форми правління існують доти, поки вони необхідні. Республіка — це єдиний правовий державний лад, якого відрізняється міцністю: тут закон не залежить ні від якої окремої особи. Щира республіка, по Канті, є система, керована уповноваженими депутатами, обраними народом.\nВ поглядах на відносини між державами Кант виступав проти неправового стану цих відносин, проти панування на міжнародній арені права сильного. Вихід з такого стану він бачив у створенні рівноправного союзу народів, за який — робити допомога державам при нападі ззовні. Існування такого союзу — застава життєздатності людства в цілому.\nНевід'ємною частиною усієї філософської системи Канта є ідея вічного світу. Хоча цю ідею сам він вважав нереалізованої, однак думав, що союз держав може наблизити людство до здійснення такого ідеалу. Погляди Канта на проблеми війни і світу пронизані ідеями гуманізму. Він різко негативно відносився не тільки до самої війни, але і до постійної підготовки до неї: тягар озброєнь часто робить світ більш важким, чим сама війна. Спроба європейських держав досягти рівноваги в області озброєнь Кант назвав найчистішою химерою, “подібно будинку Свіфта, що був побудований з таким строгим дотриманням усіх законів рівноваги, що негайно звалився, як тільки на нього сіл горобець”.\nНаука про право, писав він, є частина філософії. Вона повинна тому розвити ідею, що представляє собою розум самого предмета.\nЦікаво, що Кант звертає свій погляд на Схід,. убік гігантської Російської імперії, де народ позбавлений елементарних прав (кріпосне право), і задається питанням: “Не має бути чи нам ще одна революція, що здійснить слов'янське плем'я?” Що це? Пророцтво генія!?\nПро кінець усього сущого . Коли Кантові було 70 років (цей вік він вважав своїм творчим розквітом), він написав статтю в “Берлінському щомісячнику” (червень 794 т.), помітивши, що читати її “смутно і смішно”. У той час, можливо, це було “і смішно”, а от нині — це “не смішно”, а смутно і повинно бути попередженням для всього людства. Ця стаття — зразок іронічної і меланхолійної філософської публіцистики, що має в наш час особливу актуальність і глибокий моральний зміст. Ідея кінця всього сущого породжена в міркуваннях не про фізичний, а про моральну сторону справи. У статті говориться про кінцеву мету людського буття, або, скоріше, про долю всього людства. Якщо ця мета виявляється недосяжної, то в очах простих людей “створене буття втрачає зміст, як спектакль без розв'язки і задуму”. По іронічному, але прозорливій думці Канта, кінець усього сущого може бути троякого роду: 1) природним, відповідним моральним цілям божественної мудрості; 2) надприродний — під впливом причин, нашому розумінню недоступних; 3) протиприродний, котрий “ми викличемо самі внаслідок неправильного розуміння кінцевої мети”.\nНа закінчення необхідно підкреслити, що Кант уплинув на розуми всього мислячого людства: багато філософських напрямків, школи і навчання так чи інакше сходять до нього. Його ідеї, піддаючи постійному осмисленню і переробці, продовжують своє плідне життя. Геній цього мислителя, виражений у його утворах, — це такий храм духу, повз якого не проходив і не може пройти жоден з тих, кому дорога широка мудрість. И.В. Ґете уловив у кантовських антиноміях “шахрайську іронію”, з яким Кант те переконує читача в чому-небудь, то призиває взяти під сумнів свої ж положення. Ґете говорив і так: коли прочитаєш сторінку Канта, почуваєш, що ввійшов у світлу кімнату.\n5. Філософія Фейєрбаха.\nЛюдвіг Фейєрбах (1804—1872) — німецький філософ, творець одного з варіантів антропологічного матеріалізму. У молодості — учень і жагучий шанувальник ідей Г. Гегеля, згодом— його непримиренний критик, особливо поглядів Гегеля релігію. Будучи матеріалістом, він відстоював принцип сходження від матеріального до ідеального, тобто він розглядав ідеальне як щось похідне, від визначеного рівня організації матеріального. Парадокс, однак, полягає в тім, що Фейєрбах, будучи матеріалістом, не вважав себе матеріалістом.\nФейєрбахові імпонувала ідея “реального людини, що почуває,”. Характерною рисою його матеріалізму був антропологізм, що полягає в розумінні людини як вищого продукту природи, розгляді людини в нерозривній єдності з нею. Природа - основа духу. Вона ж повинна стати основою нової філософії, покликаної розкрити земну сутність людини, якого так наділила почуттями і розумом і психіка якого залежить тілесної організації, володіючи разом з тим якісною специфікою, незвідної до фізіологічних процесів. Однак природна” сторона в людині Фейєрбахом гіпертрофувалася, а соціальна — недооцінювалася.\nЗ усіх людських почуттів Фейєрбах виділяв почуття любові, маючи у виді моральну любов. Не вникаючи в усі тонкості гносеології, він зосередився на проблемі моральної суті релігії, що знайшло своє вираження в його основній праці “Сутність християнства”.\nВихідним пунктом поглядів Фейєрбаха є ідея, виражена в концептуальному афоризмі: “Не Бог створив людину, а людина створила Бога”. Таємницю християнства Фейєрбах вбачав в об'ективному вимірюванні людиною своїх сил, додавши їм потойбічний, відчужений від самої людини зміст. По Фейєрбахові, релігія не просто продукт людського неуцтва, як думали деякі автори. Вона має безліч достоїнств: у релігії не можна не бачити розпорядження до побожного відношення людини до людини, у першу чергу до піднесеного почуття взаємної любові.\nЗосередивши на людині, на його почуттях дружби і любові, афористично яскраво характеризуючи любов, зокрема в шлюбних відносинах, Фейєрбах прагнув саме на цих морально-психологічних початках створити теорію творення суспільства, у якому царювали б любов і справедливість. Видимо, цим порозумівається те, що він вступив у ряди соціал-демократичної партії і проповідував ідеали соціальної справедливості, чим і підкупив своїх спочатку закоханих у його ідеї К. Маркса і Ф. Енгельса.\nНа закінчення необхідно сказати, що німецька класична філософія — це величезне досягнення в області філософії, досягнення, значимість якого важко переоцінити. Ми розглянули філософські ідеї кожного мислителя, що дозволяє побачити всі основні риси видатної індивідуальності. Разом з тим весь період розвитку класичної філософії з'являється як цілісний процес, що включає в себе взаємодія і протиборство різних концепцій, а також їхній взаємовплив.\n6. Філософія Фіхте.\nЗначне місце в розвитку німецької класичної філософії Слід Йоганну Готлібу Фіхте (762—84). У філософії И. Канта він намагався усунути ідею предметів самих по собі і діалектично вивести весь зміст знання, тобто теорію і практику, з діяльності нашого Я. Фіхте вказав на протиріччя поняття “предмета самого по собі”, тобто “речі в собі”, — непізнаваної, що не впливає на світ явищ і в той же час укладає в собі причину явищ.\nУсунувши це протиріччя, Фіхте прагнув перетворити критичний метод Канта в суб'єктивний ідеалізм, подібний ідеями Дж. Берклі. Для Фіхте справжня реальність — єдність суб'єкта й об'єкта; світ — це “суб'єкт - об'єкт, причому ведучу роль грає суб'єкт”. Фіхте конструює “суб'єктивний суб'єкт - об'єкт”. Спираючи на життєвий щоденний досвід людини, Фіхте пропонує відрізнити і протиставити реальна подія уявлюваному, існуючому лише у свідомості. Згідно Фіхте, увага свідомості може зайняти і факт, що вже зникли з безпосереднього споглядання, що був у минулому і тим самим? відбитий. Оскільки і при спостереженні реальної події; і при спогаді минулих дій у людини однаково проходить, зникає частина життя, частина часу, те Фіхте думає можливим обох явищ — уявлюване і реально існуюче — оголосити однаково реальними. А де ж критерій такої реальності? У суб'єкті — відповідає Фіхте. Отут мимоволі пригадуються слова Ф.И. Тютчева:\nПРО, нашої думки зваба, Ти, людське Я.\nСприймаючи предмет або задумавши про минулому, людина забуває себе. Самозабуття — це одна з особливостей людини, що переживає зв'язок з дійсністю. Звідси визначення дійсності: те, що відривається тебе від самого себе, і є дійсно відбувається і наповняє даний момент твого життя. Це і є, по Фіхте, початок і щирий фокус усієї філософії і життя. Прийшовши до такого загального визначення дійсності, не можна ототожнювати те, що зв'язано з дією людини в області уяви, з тим, що безпосередньо не залежить від нього. Таким чином, виходять два ряди дійсності: одна створює сама себе, інша виникає в результаті творчого акта свідомості того, кому потрібно її існування. Фіхте говорить: зверни увагу на цю дійсність, увійди з нею в зіткнення, і вона стане подією індивідуального життя, у якій як би утримується і зберігається життя об'єкта. Можливість такої залежності між реальним буттям і духовним життям суб'єкта Фіхте, як і Дж. Берклі, поширює і на ту дійсність, у відносинах, з яким людина не знаходиться. Звідси плин всієї об'єктивної реальності розглядається як її можливе усвідомлення людиною: реальне існує тільки в зв'язку з життям людини. Потім Фіхте вже зовсім відволікається від об'єктивної реальності, займаючись дослідженням “реального” тільки як факту свідомості, як “внутрішнього почуття” і “функції душі”. Його науковчення (так він іменує усю свою систему) має справу лише з визначеннями свідомості.\nБудучи обдарованою особистістю, Фіхте, висловив чимало коштовних ідей.\nІстотний інтерес представляють етичні погляди Фіхте. Виходячи з факту множинності істот, що самовизначаються, він сформулював умови їхнього спільного існування, що полягають у добровільному обмеженні волі кожної особи: це обмеження, можливо, насамперед, якщо кожному надані права вільного тілесного і духовного разячи і права власні, виведені з впливу волі на природу. Держава, по Фіхте, є гарант реалізації права. Надалі погляди Фіхте в багатьох пунктах зблизилися з навчанням соціалістів, зокрема він уплинув на Ф. Лассаля, німецького соціаліста, організатора і керівника Загального німецького робочого союзу.\nФілософія Фіхте вплинула на наступний розвиток німецької класичної філософії, особливо на його Ф.В. Шеллінга і навіть Г.Гегеля, а також на формування філолофсько-етичні погляди романтизму — своїми ідеями творчої активності духу, навчанням про генія, про іронію й ін.\nФілософію Фіхте гостро критикували і його сучасники (Кант, Гегель і ін.), і всі наступні філософи за суб'єктивізм і за надмірну самовпевненість автора в абсолютності своєї правоти. Порівнюючи свої погляди з поглядами своїх попередників і сучасників, Фіхте писав: “У мене настільки невтримна уява, що воно дозволяє всьому моєму духові незбагненно піднятися над усіма речами. Я прийняв більш шляхетну мораль і замість того, щоб займатися речами поза мною сущими, став займатися більше самим собою”.\nҐете писав з іронією про суб'єктивно ідеалістичний кредо Фіхте:\nОт призначення життя молодий:\nСвіт не був до мене і створений мною.\nЯскравим представником німецької класичної філософії є Фрідріх Вільгельм Йозеф Шеллінг (1775 — 1854), що став посередньою ланкою між И. Фіхте і Г. Гегелем. Зовсім юним (у 22 року) Шеллінг став професором. У творчості Шеллінга виділяється ряд етапів, що ми коротко розглянемо.\nНатурфілософія . Шеллінг почав спробу філософського узагальнення досягнень природознавства свого часу у всіляких областях. Природа, по Шеллінгу, є становлення духовного початку. Він, вважав, що якщо в людині духовний початок усвідомлює себе, то в природі воно несвідомо. Рух від несвідомої духовності природно-сущого до свідомості проходить ряд прогресуючих ступіней.\nПрирода, у розумінні Шеллінга, представляється як силова динамічна єдність протилежностей, при цьому на всіх ця розвитку спостерігається протилежність об'єкта і суб'єкта Прообраз цього — магніт як прояв універсального світового закону. В основі всякого роздвоєння сущого лежить споконвічно єдина сила, що мислиться Шеллінгом тільки як живаючи. Природа є космічний організм, що володіє “світовою душею”. По Шеллінгу, сходи буття з усіма її ступінями дані від століття. Усі ступіні абсолютно одночасні. Матерія для нього — загадка, що хвилює, манлива до себе, нерозв'язна. Вона не існує без духу, як дух без неї, — навіть у Богу.\nТрансцендентальний ідеалізм . Шеллінг задається питанням: як виникле в процесі розвитку природи суб'єктивне (несвідоме-духовне) стає об'єктивним? На це питання відповідає праця Шеллінга “Система трансцендентального ідеалізму”. Шеллінг виходить із суб'єктивного Я, думаючи його як щось первинне, а з нього виводиться об'єктивне. Внутрішнім актом суб'єктивного є “інтелектуальна інтуїція”. По Шеллінгу, форми розумного пізнання — не умовиводу і доказу, а безпосереднє збагнення в інтелектуальному споглядання-інтуїції. Але суб'єктом такого збагнення сущого може не просто розум, а лише філософський і художній геній.\nФілософія тотожності . Шеллінг затверджував тотожність духу і природи. Тут вихідним було поняття абсолютного розуму, у якому суб'єктивне й об'єктивне нерозрізнені. Абсолютне думає своєю діяльністю суб'єкт і об'єкт. Але те, що в Абсолюті тотожно, вічно і зовсім, у світі роздільно, незримо, множественно, розвивається в часі, представляється процес. Природа кожної речі визначається перевагою в ній суб'єкта або об'єкта; інакше кажучи, — ступенем, Абсолюту, цьому розвиток характеризується як доцільне: на одному полюсі — матерія, а на іншому — істина пізнання. По Шеллінгу ідея абсолютної тотожності тісно зв'язана з думкою про самосвідомість єдиного — Бога. Він і є розум.\nШеллінг велика увага приділяє ідеї волі, що погоджував з феноменами добра і зла. Та воля вільна, для якої однаково можливі те й інше: людина коштує перед виборі” Правомірне питання: як погодити існування зла з всемогутнім і благим Богом. Людина соціальна істота: у ньому зло перемагається добром.\nНа останньому етапі своєї творчості Шеллінг розглядав проблему одкровення і міфології.\nНа закінчення необхідно сказати, що праці Шеллінга зробили дуже великий вплив не тільки на німецьку філософію, але на філософські погляди мислителів інших країн, у тім всунув і діячів російської філософської культури. Він дружив з Ф.И. Тютчевим, листувався з П.Я. Чаадаєвим, його ідеями надихалися У.Ф. Одоєвський, Д.В. Веневітінов, Н.В. Станкевич, брати Киріївскі, А. П.. Григор'єв, В.С. Соловйов і ін.\nВ історії світової філософії етап, іменований «німецькою класичною філософією», звичайно оцінюється як грандіозний період у розвитку людського духу, вершина філософського світорозуміння.\nЩо дала принципово нового німецька класична думка?\n- Головне філософське досягнення німецької класичної філософії - діалектика. Хоча і на ідеалістичній основі, вона була розроблена настільки ґрунтовно, що відкрила перед людською думкою невідомі обрії. Історизм як принцип мислення міцно ввійшов у філософський побут: світ – суперечливе ціле, що розвивається. Нової була ідея побудови системи взаємозалежних категорій. Тим самим уперше була знайдена специфічна мова філософії як науки. Філософія оперує гранично широкими поняттями, що відбивають не тільки різні сторони дійсності, але їхні взаємні зв'язки, переходи. Такі поняття гнучкі, текучі, переходять друг у друга. Визначити їхній можна тільки через їхнє місце в системі.\n- У німецькій філософській класиці було радикально переглянуте відношення суб'єкта й об'єкта. Усі попередні навчання грішили споглядальністю: процес пізнання представлявся їм пасивним сприйняттям образів, що надходять ззовні. Німецькі мислителі вперше проголосили (в ідеалістичній формі) активність свідомості, вторгнення суб'єкта в об'єкт і їхню безперервну взаємодію.\n- Сфера свідомості стала в працях класиків німецької думки в більш широких масштабах. У неї включили і несвідомі, неконтрольовані процеси. Системність думки не виключає спонтанності, це дві взаємозалежні протилежності єдиного процесу. Несвідома робота думки присутня й в одиничному акті творчості, де вирішальна роль належить продуктивній уяві. Є і колективне несвідоме – міфологічне мислення, що являє собою необхідну ступінь у розвитку форм суспільної свідомості.\n- Німецька класична філософія обґрунтувала ідею суспільної закономірності, указавши на економіку як на сферу її найбільш яскравого прояву. Творення, праця, знаряддя праці стали як предмет філософського розгляду. Була почата спроба побачити в історії людства закономірні етапи прогресивного розвитку.\n- Новою наукою, що одержала в Німеччині ім'я і систематична розробка (у тому числі й у працях німецьких класиків) була естетика. Попередні навчання, що ідуть у стародавність, були уривчастими і не схоплювали діалектичний характер краси.\n- Німецької класичної філософії удалося сказати нове слово й у древній філософській науці етиці. Виникла ідея боргу як абсолютного спонукального мотиву морального поводження. Вперше у філософії була поставлена проблема ідеалу.\nТакі, сумарно, найбільш видатні досягнення німецької класичної філософії.\n9. Список використаної літератури .\n1. Гулига А.В. Німецька класична філософія. – М., Думка 1986.\n2. Рассел Б. Історія західної філософії. – К.,1995.\n3. Кант. Пролегомени. –М., 1934.\n4. Антологія світової філософії. У 4 т. –М., 1971. Т.3.\n5. Нарський І.С. Імануіл Кант. -М., Політіздат, 1976.\nЛопух 09:09:45 09 июля 2017\n14:15:00 24 ноября 2015\nда нормално поболше б таких\nwest 00:17:31 21 сентября 2007 Оценка: 4 - Хорошо\nРаботы, похожие на Реферат: Німецька класична філософія


Авіаквитки Гонконг - Дубай: купити квиток дешево - ціна від $42\nДешеві авіаквитки Гонконг — Дубай\nДешеві авіаквитки Гонконг Дубай Гонконг - Дубай\nРейси з Дубая в Гонконг\nІнформація про найдешевші рейси з Гонконгу в Дубай\nДешеві авіаквитки з Гонконгу в Дубай\nКоли найдешевші авіаквитки з Гонконгу до Дубая\nВизнач найкращий час для свого перельоту з Гонконгу до Дубая. Порівняй ціну на квитки залежно від сезону і температури повітря.\nКупити авіаквитки з Гонконгу в Дубай\nСайт вигідних подорожей tripmydream допоможе тобі знайти та купити квитки на літак з Гонконгу в Дубай по самій низькій ціні. За допомогою нашого сервісу ти можеш легко порівняти пропозиції від різних авікомпаній, знайти найзручніші та найвигідніші перельоти, а також дізнатися в якого онлайн-продавця буде дешевше всього купити обрані авіквитки.\nАвіаквитки туди й назад: Гонконг - Дубай - Гонконг\n$42 - це мінімальна ціна авіаквитка в обидві сторони, з Гонконгу в Дубай та назад, знайдена нашими користувачами за останній час.\nДізнатися напевно, скільки коштує квиток на літак Гонконг - Дубай можна, подивившись вартість вкитка на конкретні дати, а потім перейшовши на сайт онлайн-продавця. Ціни в нашому агрегаторі авіаквитків оновлюються з невеликою затримкою та можуть змінитися за цей час.\nТранзитні маршрути з Гонконгу через Дубай\nНаші користувачі також шукали складні маршрути з Гонконгу з пересадкою в Дубай. Найпопулярніші з них:\nГонконг - Дубай - Лондон: від $312\nГонконг - Дубай - Манчестер: від $325\nГонконг - Дубай - Цюріх: від $351\nГонконг - Дубай - Стамбул: від $363\nГонконг - Дубай - Лісабон: від $441\nМетапошуковик авіаквитків tripmydream допоможе тобі знайти найвігідніші перельоти з Гонконгу в Дубай!\nІнформація про рейс Гонконг - Дубай\nТаблиця з базовою інформацією про рейси за напрямком Гонконг – Дубай\nНайвигідніший час для покупки квитка на літак Гонконг – Дубай — за 42 дні до вильоту. А найдорожче купувати квиток — за 60 днів до вильоту.\nПідходь до планування поїздки з розумом і почни відстежувати вартість квитків заздалегідь. Так у тебе буде більше шансів знайти найвигідніший переліт з Гонконгу до Дубай.\nПопулярні авіакомпанії, які виконують рейси Гонконг - Дубай:\nПрямі рейси – найзручніший та найшвидший переліт у будь-яке місце. Але якщо для вас важливо знайти найдешевший авіаквиток, то рекомендуємо звернути увагу на рейси з Гонконгу в Дубай з пересадками: в більшості випадків непрямі рейси займають більше часу, але дозволяють суттєво зекономити.\nВсе що потрібно знати перед польотом. Корисна інформація для вашого перельоту з Гонконгу в Дубай\nКорисна інформація, статистика і факти про маршрут з Гонконгу до Дубая\nСкільки коштує найдешевший авіаквиток Гонконг – Дубай?\nНайдешевший квиток на літак з Гонконгу до Дубая, який знайшли наші користувачі за останні 48 годин, коштує $42 в обидва боки.\nКоли краще купувати авіаквитки Гонконг – Дубай?\nНайдешевші квитки на літак Гонконг – Дубай можна купити за 166 днів до вильоту.\nКоли авіаквитки Гонконг – Дубай найдешевші?\nСічeнь, Лютий, Березень – місяці, коли квитки на літак з Гонконгу до Дубая будуть коштувати дешевше за все. Найвигідніший день вильоту - Субота, а найдешевший час - вечір.\nЯкі авіакомпанії пропонують найдешевші авіаквитки Гонконг – Дубай?\nНайдешевші квитки на літак з Гонконгу до Дубая пропонують: Cebu Pacific Air.\nРейс з Варшави в Таїланд Рейс з Владикавказа в Баку Рейс з Франкфурта-На-Майні в Торонто Рейс з Познаня в Харків Рейс з Мінська в Лісабон Рейс з Катовіце в Аліканте Рейс з Узбекистану в Китай Рейс з Болоньї в Сімферополь Рейс з Мюнхена в Саратов Рейс з Волгограда в Корфу Рейс з Владивостока в Кемерово Рейс з Мінська в Палм Біч Рейс з Еркан в Венецію Рейс з Єкатеринбурга в Гамбург Рейс з Самара в Херсон\nРейс з Гонконгу в Тбілісі Рейс з Гонконгу в Пхукет Рейс з Гонконгу в Денпасар Рейс з Гонконгу в Харків Рейс з Гонконгу в Київ Рейс з Гонконгу в Мілан Рейс з Гонконгу в Бангкок Рейс з Гонконгу в Новосибірськ Рейс з Гонконгу в Тайбей Рейс з Гонконгу в Запоріжжя Рейс з Гонконгу в Москви Рейс з Гонконгу в Манілу Рейс з Гонконгу в Шанхай Рейс з Гонконгу в Кишинів Рейс з Гонконгу в Одесу\nРейс з Гданська в Дубай Рейс з Аммана в Дубай Рейс з Бахрейну в Дубай Рейс з Сінгапуру в Дубай Рейс з Новосибірська в Дубай Рейс з Братислави в Дубай Рейс з Ростова в Дубай Рейс з Лос-Анджелеса в Дубай Рейс з Дортмунда в Дубай Рейс з Сиктивкара в Дубай Рейс з Хабаровська в Дубай Рейс з Душанбе в Дубай Рейс з Анкари в Дубай Рейс з Брно в Дубай Рейс з Челябінська в Дубай\nЧорногорія Іспанія Тайвань Ісландія Непал Росія Перу Антигуа і Барбуда Великобританія Аруба Всі країни\nКолката Ростов-На-Дону Рієка Каракас Кінгстон Пуерто-Прінсеса Паланга Себу Дакар Бріндізі Всі міста\nВаршава - Таїланд Владикавказ - Баку Франкфурт-На-Майні - Торонто Познань - Харків Мінськ - Лісабон Катовіце - Аліканте Узбекистан - Китай Болонья - Сімферополь Мюнхен - Саратов Волгоград - Корфу Всі напрямки\nKLM Royal Dutch Airlines Мотор Січ Air India Qatar Airways Iberia Alitalia TAM Airlines Sky Airline Hahn Air Systems Egyptair Всі авіакомпанії


Нові сорти рослин та навчальні програми: оголошено переможців конкурсу інновацій Чернігівщини. ВІДЕО\nУчень 32 ліцею Микола Акулов пояснює роботу своєї навчальної програми, над якою він працював 2 роки. Застосовують його розробку вже у рідному ліцеї, а також у Чернігівській політехніці, повідомляє "Час Чернігівський".\nВосени юний чернігівець здобув визнання на міжнародному конкурсі винаходів у Хорватії. Не мав рівних Микола і на конкурсі інноваційних розробок, який вже втретє провели за підтримки Чернігівської облдержадміністрації.\nВ Агенції регіонального розвитку вітали усіх переможців і номінантів конкурсу інновацій. Серед них чимало розробок у сфері сільського господарства.\nВітав переможців та номінантів голова облдержадміністрації В'ячеслав Чаус.\nДетальніше про розробки у нашому відео:\nПрацівники садочку "Сонечко" ховають килими, дитячі іграшки та меблі, а також допомагають будівельникам демонтувати підвісну стелю. У п’ятницю буревій повністю зірвав дах з будівлі закладу. Вихователі у розпачі, адже такого лиха ніхто не очікував, повідомляє "Час Чернігівський".


Конгресмен назвав Росію “паперовим тигром” на слуханнях про конфлікти в Україні, Грузії та Молдові | NLight DC++\nКонгресмен назвав Росію “паперовим тигром” на слуханнях про конфлікти в Україні, Грузії та Молдові\nДата публікації 12.03.2020 | Автор Голос Америки\n“В конфліктах в Україні, Молдові. Грузії є один спільний знаменник – Росія”, наголосив конгресмен-республіканець Адам Кінзінгер виступаючи зі вступним словом на слуханнях Комітету Конгресу США з міжнародних справ на тему “Заморожені конфлікти Путіна та конфлікт в Україні”, що відбулись у середу.\nВони добре йдуть до цегляної стіни, але потім зупиняються, бо не здатні її пробити\nКонгресмен відзначив, що у військовій площині Росія відступає перед США і перед Туреччиною, і назвав Росію “паперовим тигром”. “У військовій площині, коли США протистоять Росії – ті замовкають, коли Туреччина протистоїть Росії,чесно кажучи, вони стихають. Вони добре йдуть до цегляної стіни, але потім зупиняються, бо не здатні її пробити”. Конгресмен закликав США та європейських партнерів допомогти Україні у протистоянні Кремлю.\nДо єдності позиції щодо стримування агресії Росії конгресменів як від Демократичної, так і від Республіканської партій, закликав і колишній посол США при ОБСЄ Ден Беєр, який виступив в якості співдоповідача під час слухань.\n“Члени цього комітету по-різному проголосували з імпічменту. Вони не мають займати різні позиції із загроз для національної безпеки”, – зауважив він.\nБеєр закликав США “залишатись відданим партнером України у її намаганнях побудувати більш потужну систему верховенства права та впровадити реформи, які український народ вважає обов’язковими для досягнення кращого майбутнього для їх дітей”.\nЩе один доповідач – Директор Міжнародного республіканського інституту США Стівен Нікс заявив конгресменам, що США мають зосередитись на трьох пріоритетах в стримуванні дії Росії в Україні:\nЕкономічні санкції. “Ми переконані, економічні санкції мають бажаний вплив, – говорить аналітик. – Ми виступаємо не лише за їх продовження, але і розширення санкцій до відновлення територіального суверенітету України”.\nРобота пунктів пропуску. На думку Нікса, те що мільйони осіб проходять через пункти пропусків між Україною та ОРДЛО за пенсіями, для відновлення документів, означає, що люди хочуть зберегти свій зв’язок з Україною\nЗбільшення інформування про життя в Україні для мешканців окупованих територій та подолання дезінформації.\nДивіться також: Студія Вашингтон. Українських ветеранів прийняли у Конгресі США


Головна сторінка » Цікаві факти » Ці таємні слова вимовляє екіпаж, щоб не викликати паніку в літаку\nЧи знаєте ви, що пілоти і бортпровідники в позаштатних ситуаціях користуються спеціальними кодовими словами, незрозумілими пасажирам, щоб не викликати паніку на борту? На сервісі питань-відповідей Quora користувачі обговорювали, чи варто хвилюватися, почувши такі слова від співробітників авіакомпанії. Ось як роз’яснює це питання бортпровідник Кевін Барретт, який пропрацював в авіації 20 років.\nФраза Easy Victor, сказана окремо або в складі пропозиції, означає необхідність термінової евакуації. Її не вимовляють по гучному зв’язку, це частина таємної мови спілкування між членами екіпажу. На практиці Кевін чув ці слова тільки на навчаннях і пише, що випадки екстреного покидання літака вкрай рідкісні. Дуже важливо, хто саме вимовляє код: він приймається до дії тільки від льотного складу. До речі, під час екстреної евакуації брати з собою ручну поклажу заборонено: сумки заважають проходу і дряпають надувний трап. Але ж у екіпажу є за регламентом лише 90 секунд для того, щоб вивести людей.\nЧи небезпечно літати над Бермудським трикутником? Думки пілотів і експертів\nЦя формула, відома як «крик», використовується в переговори пілотів з диспетчерами й служить сигналом про те, що літак був захоплений або виникла загроза викрадення.\nТак кажуть, коли на борту виникає небезпечна для життя надзвичайна ситуація, така як відмова двигуна або пожежа. Це похідне від французького «m’aidez», що означає «допоможіть мені», його повторюють три рази на початку виклику.\nЦей код має теж французьке коріння і походить від слова “panne” (“поломка”, “збій”, “несправність”), він вимовляється тричі при менш серйозних надзвичайних ситуаціях.\nПопередній записПравопорушників на Майорці штрафуватимуть на місці


Війна і мир у фотографіях / Державна підтримка видавничих проектів на Полтавщині / Видавничо-поліграфічна справа і книгорозповсюдження / Інформаційна політика / Департамент інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Полтавської облдержадміністрації\nКостянтин Бобрищев — відомий полтавський фотохудожник, лауреат міжнародних фотоконкурсів, журналіст і громадський діяч упорядкував збірку своїх унікальних світлин про війну і мир, героїзм простих українців, материнське горе і всеперемагаюче кохання.\nБільшість знімків у фотоальбомі є чорно-білими, що переломлює наші уявлення про навколишній світ і дає можливість по-новому поглянути на звичайні і раніше непомітні речі. На відміну від кольорових фото, тут немає відволікаючих кольорових плям, а видно тільки сюжет. Завдяки своїй двокольоровості чорно-білі фотографії мають кращу чіткість і контрастність зображення, при цьому глядач зможе повністю сконцентруватися на суттєвих елементах фотографії та художньої композиції.\nДосвідченому фотографу варто взяти в руки фотоапарат і весь світ для нього стає чорно-білим. Дехто вважає, що працювати з багатьма кольорами простіше, ніж з двома. Чорно-біла фотографія — складніша за кольорову, хоча з'явилась набагато раніше. Колір — це інструмент фотохудожника, а якщо інструментів менше, значить і працювати складніше. Донести ідею потрібно так, щоб глядач повірив, що троянда на чорно-білому знімку — червона, трава — зелена, а небо — блакитне.\nЧорно-білі фото поєднують у собі простоту і одночасно сильну емоційну виразність. Недарма художній портрет у чорно-білому фото вважається класикою у професійних фотографів, оскільки таке зображення допомагає не лише детально передати характер, настрій, особисті переживання та істинну суть людини, але й повною мірою відобразити особистий погляд фотографа та його емоційний посил.\nДвокольорові фото володіють власною аурою старовини, від якої віє таємничим сумом та теплом.\nФотоальбом «Війна і мир» К.Бобрищева обсягом 200 сторінок вийде у полтавському видавництві «АСМІ» у кількості 375 примірників.


Президент був змушений скликати позачергове засідання парламенту через земельний закон – Стефанчук — АГРОПОЛІТ\nПрезидент України Володимир Зеленський був змушений скликати позачергове засідання парламенту у середу через те, що Рада заблокована розглядом земельного закону № 2178-10. Так висловився перший заступник голови Верховної Ради України Руслан Стефанчук.\n«Президент України ініціював позачергове засідання Верховної Ради. Причина цьому одна – оскільки Верховна Рада фактично заблокована розглядом закону про ринок землі, але треба приймати нагальні рішення. В тому числі здійснювати парламентський контроль. Жодних перетягувань повноважень немає. Президент реалізував єдине процедурне і процесуальне повноваження оголосити про скликання позачергового засідання. І визначив той порядок питань, які він би хотів розглянути», – сказав Стефанчук.\nНагадаємо, 29 лютого у Кабміні сповіщали, що вечірня зустріч членів уряду з прем’єром Олексієм Гончаруком закінчилась анонсом останнього, що він напише заяву про відставку після цього Володимир Зеленський скликав позачергове засідання ВР. Прем'єр-міністр України Олексій Гончарук зранку 2 березня провів спілкування з пресою та відповів на запитання про можливі зміни в уряді. На засіданні Погоджувальної ради розглядають питання майбутнього Кабінету міністрів України.\nГончарук звітує перед журналістами про досягнення уряду та можливість відставки\nПрем’єр-міністр України Олексій Гончарук відзвітував перед журналістами про досягнення уряду. Під час брифінгу пообіцяв нові зустрічі з пресою....\n2020-03-02 11:45:072020-03-02 11:32:102020-02-29 10:00:07


10:09, 31 марта 2020 г.\nЗведення МОЗ щодо хворих на коронавірус\nЗа новими даними МОЗ, в Україні зафіксовано 549 випадків захворювання на коронавірус. З них 69 випадків було зафіксовано за останню добу. За весь час розповсюдження вірусу COVID-19 по Україні, вже 13 летальних випадків, але й 8 пацієнтів одужали! У Запорізькій області зафіксовано 13 хворих осіб. 9 у Запоріжжі, 2 у Мелітополі та по одному у Бердянську та Мелітопольському районі. Залишайтеся вдома та будьте здорові!


В Італії при в'язниці запрацював ресторан\nБаланда — не їхнє меню\nВ італійській в’язниці запрацював ресторан. Управління закладом, де можна спробувати вишукані страви, доручено в’язням.\nВ Італії відкрився ресторан в будівлі діючої в’язниці. Підприємство громадського харчування з’явилося в м.Болланте (провінція Мілан). Управління рестораном, який носить назву In Galera («На каторзі»), доручено в’язням.\nВ закладі працюють тільки троє не ув’язнених — два шеф-повари і метрдотель. Офіціантами трудяться арештанти, які не мають шкідливих звичок.\nУ прес-службі ресторану розповідають, що його працівники — це не просто ув’язнені. Всі вони мають відповідну підготовку в сфері обслуговування клієнтів. Місячна зарплата працівників In Galera залежно від кваліфікації складає від €600 до €1200.\nВарто відзначити, що меню в ресторані досить вишукане. Так, гостям пропонується спробувати каштани і паппарделле з олениною та соусом бренді, дичину в смородиновому соусі, а також рулети з маринованого лосося. Середня вартість однієї страви складає тут всього біля €13.\nГаслом закладу є фраза: «Місце, де можна не тільки гарно поїсти, але й зробити добру справу». Директор в’язниці Массимо Парізі розповів, що головна місія нового ресторану — надати ув’язненим можливість відновити контакт із суспільством.


IzabelBecker профіль | Free Live XXX Cams Sexy Girls\nВостаннє заходив(ла): 25.02.20 20:31:10\nНатиснувши кнопку, ви зможете підняти IzabelBecker на перше місце головної сторінки на 60 секунд. Протягом цього часу чат-рум моделі стане набагато більш помітним та надзвичайно популярним! Повідомлення про вашу дію з’явиться у чаті, і його зможе побачити модель та інші користувачі чату. IzabelBecker обов’язково оцінить цей жест та буде невимовно вдячною вам!\nI want to give you an sneak peek 5 фото 5 photos\nand more about me 5 фото 5 photos\nОсобиста інформація IzabelBecker\nГрафік роботи IzabelBecker\nЛюбительські відеоролики IzabelBecker\nСписок бажань IzabelBecker


Капітолійські музеї в римі, італія: адреса, час роботи, вартість квитка, офіційний сайт. музеї капітолійського пагорба - експонати і картини. musei capitolini на мапі рима. відгуки туристів. »Карта мандрівника\nwikiputesh.ru » Пам'ятки » Капітолійські музеї в римі, італія: адреса, час роботи, вартість квитка, офіційний сайт. Музеї капітолійського пагорба - експонати і картини. Musei capitolini на мапі рима. Відгуки туристів. »Карта мандрівника\nКапітолійські музеї в Римі - трохи історії\nВідео: Італія. Рим - Капітолійський пагорб і Форуми\nКапітолійські музеї Риму - спадщина античного Риму\nОпис музеїв на Капітолійському пагорбі\nДе знаходяться музеї та як до них дістатися\nВідео: Рим. Площа Торре-Арджентіна і Церква Іль Джезу ...\nАдреса: Piazza del Campidoglio, 1, 00186 Roma, Італія\nГодини роботи: Вт - Нд з 09:00 до 20:00\nвартість: 6 €, 4 € - пільговий\nОфіційний сайт: museicapitolini.org\nметро: станція Colosseo (лінія В)\nавтобуси: зупинка Teatro Marcello (№ 44, 781)\nЩоб подивитися всі визначні пам`ятки Рима, потрібен як мінімум місяць. Кожна вулиця, кожен провулок, кожен куточок, кожен пам`ятник - всі вони хранителі тисячолітньої історії.\nАле, на жаль, частіше за все мандрівник має в розпорядженні лише кілька днів. Тому складно однозначно відповісти які саме місця потрібно відвідати. І якщо ви обмежені в часі, ми радимо вам почати з відвідин капітолійських музеїв.\nКапітолійські музеї в Римі (Musei Capitolini) - найпопулярніші серед туристів, і найбільш важливі з точки зору історії, Капітолійські музеї в Римі. Монументальний корпус розташований на капітолійському пагорбі. Саме на ньому, за часів Римської Республіки розташовувався особливо шанований Храм Юпітера. Навіть сьогодні його стіни і фундамент можна побачити під палацом Консерваторів (Одне з приміщень музею капітолійського пагорба).\nПрийнято вважати, що музей заснували в 1471 році. Саме тоді Папа Римський Сикст IV подарував римському народу перші експонати - античні статуї з бронзи. Раніше вони знаходилися в розпорядженні Латеранського палацу. Приймачі Папи значно розширили колекцію, додавши масу археологічних знахідок, виписані експонати з Ватикану і безліч інших предметів.\nСьогодні Капітолійські музеї можуть показати величезні колекції, здобуті археологами. Тут можна побачити античні шедеври мистецтва:\nХлопчика, що виймає скалку,\nПозолочену статую Геракла,\nЦі експонати знаходяться в приміщенні Палацу Консерваторів. А пройшовши по коридору, розташованому біля стародавнього храму Вейове, можна насолодитися одним з найкращих видів на Римський Форум.\nНа Пінакотеку капітолійських музеїв Риму варто звернути максимум уваги. Її дуже просто і зручно сприйняти. Становили її, керуючись навчаннями шкіл живопису, в строгому хронологічному порядку. Найвідоміші з них:\nЦілий зал виділив під творчість П`єтро да Кортона. Його мистецтво особливо цінується в Пінакотеці.\nКапітолійські музеї Риму складаються з 3-х палаців:\nВсі вони пов`язані між собою підземними ходами.\nБільшість експонатів - античні предмети скульптурного мистецтва. Тут можна знайти бюсти всіх колишніх римських правителів, великих мудреців. Статую «Вмираючий Галл», отримане від клану Людовизи. На окрему увагу заслуговує постать Капітолійської Венери, яка була передана музею в середині XIVI століття Папою Бенедиктом XIIV.\nТут можна помилуватися колекціями нумізматів: рідкісними і неймовірно цінними монетами, коштовними каменями і орденами з медалями. Також тут розташовуються і сучасні шедеври.\nЦя будівля само по собі є витвором мистецтва - шедевром архітекторів і живописців тих часів. Палац повністю декорований фресками, які розкажуть безліч цікавих історій про минуле Риму. Будівля має кілька поверхів.\nНа першому можна помилуватися унікальною кінної скульптурою Марка Аврелія. Її репродукція розташувалася на Капітолійської площі. Ваблять і роботи Кастеллани, а також секції, де знаходяться експозиції, що розповідають про історію Храму Юпітера, починаючи від моменту закладки фундаменту, і закінчуючи практично нашими днями - початком розкопок на місці його руїн.\nДругий поверх вмістив цілу картинну галерею, яка містить роботи безлічі століть - починаючи від середньовічних полотен, і закінчуючи шедеврами XVIII століття. З авторів найбільш популярні Гвідо Рені, Караваджо, Гверчино.\nНавіть в підземних ходах можна стати ближче до витоків історії Риму. тут розміщується Галерея лапідарії, яка отримала величезну популярність серед туристів. Славиться вона колекцією епіграф. Вихід з галереї призведе до арок античного Табуларіума, пройшовши через які, можна вийти на Римський Форум.\nВідвідати знамениті музеї капітолійського пагорба можна, діставшись на площу П`яцца дель Капітолію, розташовану на Капітолійському пагорбі в Римі. докладний адреса: 186, Італія, Рим, 1 Piazza del Campidoglio.\nЧас роботи: З 09:00 до 20:00 з вівторка по неділю, вихідні дні: 1 травня, 1 січня.\nОфіційний сайт музею museicapitolini.org\nзвичайний квиток: 6 Euro,\nпільговий: 4 Euro.\nКапітолійські музеї на мапі Риму:\nСтатті за темою "Капітолійські музеї в римі, італія: адреса, час роботи, вартість квитка, офіційний сайт. Музеї капітолійського пагорба - експонати і картини. Musei capitolini на мапі рима. Відгуки туристів. »Карта мандрівника"\nЦерква сан п`єтро ін вінколі в римі, італія. Собор святого петра в…\nХолм квіринал і його визначні пам`ятки в римі, італія. Квіринальський…\nБазиліка сан джовані ін латерано в римі, італія. Латеранського…


“Чекає її заможний чоловік і двійко дітей, але ще не час. Ще будуть сльози і чиясь смepть”: У селі тільки й дивувалися, як такій сірій миші вдалось відхопити найбагатшого парубка в районі – Особлива\n“Чекає її заможний чоловік і двійко дітей, але ще не час. Ще будуть сльози і чиясь смepть”: У селі тільки й дивувалися, як такій сірій миші вдалось відхопити найбагатшого парубка в районі\nМашині батьки були глyxонiмими й разом виросли в одному з інтернатів. Отримавши допомогу від держави – невеличкий будиночок в передмісті, по-дитячому раділи, хоча двом інвaлiдам влаштуватися в селі на роботу було не легко. Тим паче, що жінка швидко зaвaгітніла і сиділа якийсь час із дитиною вдома – місця в садочку на той момент не було, а глядіти нікому.\nТож батько сам тягнув сім’ю, як міг, аж поки не отримав у слюсарні серйозну тpaвму – йому станком роздpoбило руку. Так і жили – перебиваючись тим, що самі виростили на город і наймаючись на будь-яку роботу, де хоча б щось платили. Джерело\nАле Маша зростала вдячною Всевишньому за те, що хоч могла чути і розмовляти, хоча була дуже сором’язливою, закомплексованою тихонею. З дитячого садочку до неї причепилося оте «миша» так і пішло.\nНавчалася дівчина добре – була відмінницею, бо не хотіла засмучувати батьків зайвими турботами і дуже тішилася з того, як вони раділи її успіхам. Після дев’ятого класу пішла на бухгалтерські курси до училища, а згодом – спромоглася закінчити виш – факультет економіки.\nАле друзів у дівчини не було. Вона їх сама певно відлякувала – настільки була тихонею і сором’язливою. Провчившись на стаціонарі п’ять років – деякі студент її навіть не запам’ятали в обличчя, не кажучи вже про її ім’я – миша і все тут.\nАле, повернувшись в село і влаштувавшись бухгалтером у фермерське господарство все змінилося – їй трапилася яскрава цокотуха – Юлька, що працювала з нею в одному кабінеті. На тому спокійне життя Маші скінчилося.\nЩо Юлька не вигадувала, аби тільки розкрити з сіренької мишки – привабливу молоду дівчину. Змінила їй зачіску і фарбувала волосся, возила в місто на шопінг, заставляла куштувати уші та донині незнані страви. Маша лише дивувалася – як-то стільки часу вона не могла собі дозволити елементарного! Трохи розслабитися і стати більш впевненішою. Юльки методи діяли й від того подруга плескала в долоні.\n– Машо! А ходімо в кіно! Машо! А поїхали на концерт! А на море?! – завжди вигадувала нові пригоди.\nМаша вперше побачила море в двадцять п’ять, а в двадцять шість тільки зважилася на спідницю – трохи вищу колін. До двадцяти восьми вона набула деякої впевненості, але тільки не тієї, що стосувалася чоловіків. Їх вона боялася, мов вогню. Більш за все її непокоїла думка – а як парубок посміється над батьками? Та буде критикувати їхню зовсім скромну домівку? Більш за все – дівчині хотілося радувати батьків і їм допомагати, а не влаштовувати незручності.\nЯкось Юлька потягла мишу до місцевої знахapки:\n– Бабусю, подивіться на нашу красуню – чи довго в дівках їй ще ходити? Це ж неподобство таке! Дівчині майже тридцять – а вона нецілована! – бентежилася подруга.\nДовго знахapка щось переливала в чашці а тоді подивилася сивими очима на Машу і відповіла:\n– Чекає її заможний чоловік і двійко дітей, але ще не час. Ще будуть сльози і чиясь смepть. А потім все складеться так, як і повинно!\nМаша вийшла від неї мов ошпapена – чиї сльози? Яка же смepть? Ті слова додали їй ще більше стpaхів та знову розбудили невпевненість.\nТієї осені, як їй виповнилося тридцять приїхав керувати справами батька молодий агроном, фермер хвoрів тяжко й вирішив передати синові товариство.\nГарний та міцний чоловік відразу кинув оком на Машу, але та тільки почервоніла – не звикла до таких відвертих поглядів. Тим паче, від такого гарного молодика.\n– Ось він! Твоя доля! – пошепки шпигонула її Юлька.\nАле Маші від тих думок ставало не по собі – знову згадувала слова знаxaрки і дуже їх боялася. Хоча тихенько милувалася Юрком – так звали того чоловіка, що відтепер був їхнім новим директором.\nЮрко й собі дуже вподобав дівчину, виділяв її поміж усіх і навіть не вагаючись зробив своєю правою рукою, довіривши важливі і відповідальні справи, з якими навіть не справлялися інколи чоловіки. Та Маша не підвела, все виконувала сумлінно і ретельно, адже відчувала, що довірив їй Юрко не просто так, а ніби до чогось готував. Вони мало розмовляли, але часто були поруч і ніби дихали однаково – ідентично дивилися і думали.\n– Ми немовби одне, але в різних тілах, – якось сказала Маша подрузі.\n– Ви й зовнішністю дуже стали зараз схожі, одним словом – паровані! – Юлька плескала в долоні.\nКоли він зробив їй пропозицію, Маша не могла вимовити жодного слова – їй забракло повітря і вона закривши обличчя руками лише кивала головою на знак згоди.\n– Ми ж зовсім не зустрічалися! – знайшла сили в собі сказати. – Не потрібно зустрічей, щоб і так зрозуміти – що ти моя доля! – цілував машині руки Юрко.\nЧитайте також: Світлана завжди була навіженою дівчинкою. Ще в школі дівчина почала бавитися cпиpтним, гуляти з хлопчиками і не тільки гуляти. А на 25 тижні вaгiтнocті напилася якоїсь гидoти і у неї почалися пepeдчасні пoлoги\nРодини готувалися до гучного весілля, як раптом зліг старий фермер, а через тиждень дуже занедужав і тато Маші.\nХoвали батьків із різницею в тиждень. Маша дуже тужила за батьком, ще більше їй було шкода матері… Як старенька тепер буде без свого лебедя, з яким вони виросли разом, із дитинства?\nРозписалися з Юрком тихенько тільки через рік, а ще через рік Маша дізналася що вагiтна. На УЗД її пригoлoмшили, повідомили що в них буде двійко хлопчиків.\n– Назвемо їх в честь дідусів! Наші дyші до нас повернулися! – сяяв від радощів Юрко.


Як вивчається робота вчителя? – Освіта.UA\nЯк вивчається робота вчителя?\nЯкщо вивчається система роботи вчителя, що атестується на вищу категорію, то скільки уроків повинна відвідати дирекція школи? Чи ці уроки повинні бути з однієї теми чи вибіркові?\n15.05.2013 в 16:58 > відповідей: 2\nНа розсуд адміністрації, немає жодних норматисних обмежень щодо відвідування уроків. У нас в школі педагоги знакють, що кожен урок - відкритий. Це не означає, що адміністрація має зловживати своїм правом. Проте бувають різні випадки. Наприклад, хтось з батьків прийшов з якоюсь скаргою (проблемою) і необхідно у зв"язку з цим щось перевірити, відвідавши урок. Що робити? Терміново телефонувати вчителю і казати: "Шановна М.П.! Оце до мене приходили і скаржилися на вас, що ви така і сяка, і тому я буду ходити до вас на уроки і перевіряти що ж там у вас робиться!" Після того М.П. ковтає 5 таблеток заспокійливих, обговорює з колегами, які падлюки, ті хто скаржився, всі заведені, але вчитель попереджений про те, що до нього прийдуть. Тому нікого ніколи не попереджаю про те, що прийду на урок. Я йду на уроки до своїх колег подивитися на те, як їм працюється з класом, які взаємини між вчителем та учнями, які форми роботи домінують на уроці...\n15.05.2013 в 18:18\nЩодо вчителів, які атестуються: у мене немає необхідності відвідувати багато уроків, оскільки не лише уроки свідчать про те, як працює вчитель. Наприклад, у цьому році атестувалсь вчитель укр.мови та літератури на присвоєння вищої категорії та звання "ст.вч." Учні під керівництвом вчителя підготували 9 МАНівськів робіт, які всі зайняли призові місця в районі, 3 роботи - зайняли призові місця в місті, одна робота представлена на рівні країни. Виникає питання, яке не потребує відповіді: скільки має уроків у такого вчителя відвідати адміністрація, щоб скласти думку про систему роботи цього вчителя...\nОтже, висновок: коли ставиться питання щодо присвоєння вищої категорії, не повинно бути жодних сумніві, і вже у жовтні директор школи, представляючи подання про атестацію на вищу категорію на засіданні атестаційної комісії має сказати: "Я знаю систему роботи цього вчителя, декілька років спостерігаю за її успіхами, і вже зараз можу сказати, що цей вчитель заслуговує на вищу категорію та звання".


Значення татуювання мозок - Тату-салон «Альянс»\nЗначення татуювання мозок\nHome Значення татуювань Значення татуювання мозок\nУ пошуку оригінальної ідеї для майбутнього тату, багато людей цікавляться символізмом найнесподіваніших зображень, які навіть дивно представляти як татуювання. Проте, саме з такими ідеями виходять найбільш нетривіальні, стильні і вражаючі малюнки на шкірі. Наприклад, дуже цікаве значення татуювання мозок.\nЗустріти такий натільний малюнок можна не так часто, і це робить його дуже оригінальним. Цю ідею обере людина з творчим підходом і впевненою натурою. Це — інтелектуал і мислитель, який завжди прагне дізнаватися щось нове і розвиватися.\nЗначення татуювання мозок-це звичайно ж, мудрість, інтелект і ерудиція. Для її власника саме саморозвиток в цьому напрямку — найголовніше в житті. При цьому, на значення тату буде впливати, як саме мозок буде зображений і які з ним будуть додаткові елементи.\nДуже цікава ідея — це мозок у формі лампочки, або з лампочкою зверху. Відомо, що такий образ означає виникнення хорошої ідеї. Таке татуювання допомагатиме знаходити вдалі рішення в будь-якій ситуації, розвивати кмітливість і “соображалку”.\nОригінально і вражаюче виглядають татуювання, в яких мозок, як маріонетка на ниточках, управляється чиєюсь рукою. Символізм такого зображення може бути подвійним. З одного боку, людина таким натільною малюнком може говорити про те, що всі ми не володіємо своїм життям, і є вищі сили, які вирішують за нас. З іншого боку, таким малюнком людина може підкреслювати своє особисте вміння керувати іншими людьми.\nЩе один цікавий варіант тату з мозком, коли ліва півкуля виконана у стриманій, графічній манері, а права навпаки — в яскравому, барвистому варіанті. Ми знаємо, що ліва півкуля мозку відповідає за аналітичне мислення, а права — за творчість. Саме такий символізм і буде нести дане тату.\nЧасто поруч із зображенням самого мозку в тату наносять написи, які символічно уособлюють думки. Таким чином, людина акцентує увагу на тому, що для неї найголовніше, про що вона зазвичай думає і концентрується.\nТакож іноді на шкіру наносять малюнки, із зображенням голови, у якої відкрита черепна коробка і в мозок щось сиплять або «пудрять». Цей образ буде говорити про те, як соціум намагається нав’язати людям свої ідеали, думки, прагнення, мрії і стереотипи. Звичайно, людина, яка обере таку ідею — як раз проти «запудрювання мізків», вона прагне бути вільною від цього і завжди мати свою думку.


«ВІТАЮ, САКАРТВЕЛО!» ВИЇЗД ЗІ ЛЬВОВА | Феєрверк мрій\nДля вакцинованих туристів: ПЛР-тест\nКраїни – Туреччина, Грузія\nЛьвів ( Рогатин, Івано-Франківськ, Коломия, Чернівці )\n10 днів у турі\nНічні переїзди: 3\nВартість від 8563 грн. на особу.\n– Проїзд автобусом єврокласу\n– Проживання по маршруту: готель 3*\n– Харчування: сніданки + дві вечері в Грузії (в подарунок!)\n– Оглядові екскурсії у Стамбулі, Батумі, Кутаїсі, Тбілісі, Мцхета та Боржомі\n– Тестування методом ПЛР у м. Львові\n– Страхування (Поліс доступний для звантаження в особистому кабінеті. Просимо видавати туристам перед виїздом!)\n– Депозит – 1386 гривень (на обрану суму необхідно замовити факультативні екскурсії під час туру)\n– Депозит є обов’язковим при бронюванні туру по акційній ціні. Якщо тур придбаний по стандартній ціні, депозит не оплачується\n– Вхідні квитки в екскурсійні об’єкти\n– Особисті витрати (обіди, вечері, та інше)\n– City tax – 308 гривень (місцевий податок, оплачується в автобусі керівнику групи за вимоги готелю)\n– Обов’язкова доплата за оренду радіоприймача з навушниками для екскурсій – 62 гривень/день (оплачується в автобусі керівнику групи)\nзбір групи на з/д вокзалі м. Львова.\nорганізоване взяття проб для тестування методом ПЛР у м. Львові (у вартості туру).\nМожлива підсадка на автобус в: Рогатин, Івано-Франківськ, Коломия, Чернівці\nОглядова пішохідна екскурсія по Стамбулу (у вартості туру).\nЗагадковий і величний, галасливий і казково красивий, Стамбул - це міст між Європою і Азією, між традиційним Сходом і сучасним Заходом. За всю свою багату історію він встиг змінити кілька імен і побувати столицею чотирьох імперій: Римської та Візантійської, Османської та Латинської. Під час нашої екскурсії ми познайомимося з цим чудовим містом і побачимо: Блакитну мечеть, римський іподром, турецькі лазні Роксолани, Айя Софію, палац Топкапи, площу Султанахмед.\nЕкскурсію «Український слід у турецькій історії» ( 465 гривень). На цій екскурсії ми поговоримо про українку, яка свого часу стала найвпливовішою жінкою Османської Імперії - Роксолану. Ми відвідаємо мечеть Сулейманіє – шедевр архітектури та мабуть, найкрасивішу мечеть в Стамбулі. Талановитий автор при будівництві особливу увагу приділяв витонченості її силуету, мабуть, у камені розповідаючи історію кохання Сулеймана Великого та Роксолани, що пов’язана з цією мечеттю. Біля мечеті розташоване кладовище, де у мавзолеях спочивають Сулейман і його кохана дружина.\nЕкскурсія районом Balat ( 558 гривень). Наступним нашим відкриттям в Стамбулі стане район Balat - найстаріший з чинних районів міста. Найменування «балата» сягає корінням латинської мови - "palatium" і в перекладі означає «палац», на честь Влахернського палацу візантійської епохи, який колись знаходився неподалік. Район має багату історію, де періоди розквіту та занепаду, змінюючи один одного, сформували його унікальний сьогоднішній вигляд. Балат – це нестандартна архітектура, різноколірні будинки, атмосферні кафе та цікаві фотолокації, це місце контрастів та натхнення, яке неодмінно варто побачити.\nВільний час в Стамбулі.\nПалац Топкапи ( 465 гривень + вх. квиток) - є найбільшим і найстарішим палацом у світі, що зберегся до наших днів. Палац розташований на місці першого поселення в Стамбулі, займає один з семи пагорбів міста, звідки відкривається чудовий краєвид на Золотий Ріг, Босфор і Мармурове море. Протягом 400 років цей палац був центром управління Османської Держави, однією з трьох найбільших імперій світу.\nКораблик по Босфору ( 619 гривень) - морська прогулянка по Босфору відкриє вам всю велич та пишність Стамбула. Ми побачимо з палуби корабля найвідоміші історичні пам'ятки колишньої столиці Римської, Візантійської та Османської імперій: Палаци Долмабахче и бейлербея, фортеці Румелі Хісар и Анадолу Хісар, острова Галатасарай, Кашик та Седеф.\nНічний переїзд до Батумі.\nПрибуття до Батумі.\nОглядова екскурсія «Перше враження про Батумі» (у вартості туру).\nТут тісно переплелися блиск і простота, нове й автентичне, західне та східне. Давайте разом спробуємо розплутати цей клубок і роздивитись справжній Батумі - такий, яким його знають місцеві жителі. Пройдемо по розкішній вулиці Руставелі і затишному турецькому кварталу, доторкнемось до повсякденного життя молодих та поважних батумців, зазирнемо в старі дворики і відшукаємо найсмачніші хачапурі по-аджарський. Залишимо осторонь монотонні факти й дати - ми вирушаємо туди, де живе душа Батумі!\nЕкскурсія «Знайомтесь - неперевершена гірська Аджарія!» ( 1342 гривень, у вартості обід). Гірська Аджарія - це одне з найкрасивіших місць на Землі, гірським кільцем вона оточує всю південно-західну частину Грузії. По дорозі ми побачимо чудові гірські ліси, найдовшу річку Аджарії - Аджарісцкалі, і звичайно арковий міст в Махунцеті. Гірської свіжості поїздці додасть Водоспад Махунцеті - найкрасивіший і найвищий водоспад у всій Аджарії. Температура води близько +16 градусів, так що, охочі можуть «освіжитися» в цьому мальовничому місці! Також відвідаємо Селище Сарпі – де знаходиться пам’ятник та водоспад Андрія Первозванного, просвітителя грузинського народу.\nЕкскурсія у фортецю Гоніо. Про яку вперше згадується ще в Греко-римських літописах, але свій нинішній вигляд фортеця придбала в XVI столітті, при турках. Тут знаходиться могила Апостола Матвія, одного з дванадцяти апостолів.\nІ яка екскурсія без обіду! Аджарський винний дім, який був заснований в стилі Шато у 2010 році на основі руїн 18-вікового винного заводу, запросить нас на маленьку екскурсію по заводу та дегустацію 5 сортів найкращих грузинських вин, серед яких гордість Кедского регіону – рожеве сухе вино – Porto-Franco.\nТакож, у вільний час пропонуємо факультативні екскурсії по Батумі на вибір:\nКраще роздивитись морську столицю Грузії вам допоможе прогулянка на кораблику уздовж набережної Батумі ( 312 гривень).\nБотанічний сад Батумі ( 312 гривень + вх. квиток) - райський куточок для любителів природи. Батумська перлина з'явилася на карті Грузії в 1892 році, коли географ і мандрівник Павло Татаринов заснував на узбережжі Батумі так званий «сад акліматизації», призначений для пристосування субтропічних рослин до місцевого клімату. Ландшафтний дизайн парку створено за аналогією з легендарними садами Семіраміди - у вигляді ярусів, які спускаються по горбах до берегів Чорного моря. Його дев'ять флористичних відділів уособлюють собою великі садово-паркові ділянки, де зосереджені трави, квіти, кущі та дерева різних регіонів і кліматичних поясів нашої планети.\nОдна з найяскравіших родзинок міста Батумі - це його канатна дорога - «Арго» ( 312 гривень + вх. квиток), що є до того ж однією з найтриваліших в Грузії. Незалежно від сезону, тут завжди можна побачити туристів, охочих оглянути курорт з висоти пташиного польоту. Більшість рекомендують кататися на канаті ввечері, а то і вночі, коли вмикають підсвітку і місто стає схожим на сучасний мегаполіс, що переливається тисячами вогнів. Ми ж вважаємо, що на його верхньому майданчику однаково красиво і цікаво в будь-який час доби.\nПереїзд з Батумі на ночівлю в м. Цхалтубо.\nнайвідоміший бальнеологічний курорт Грузії, який славиться своїми унікальними родоновими, хлоридно-гідрокарбонатно-сульфатними, натрієво-магнієво-кальцієвими водами. Природна температура води +33°C — +35CC, дозволяє використовувати її без попереднього підігріву.\nПо дорозі буде можливість відвідати Парк Музикантів в Шекветілі. На території декількох гектарів прекрасної евкаліптової рощі представлені скульптури світових музичних зірок - співаків, музикантів, композиторів, а також відомих грузинських виконавців, виконані в повний людський зріст. Кожен пам'ятник парку обладнаний колонками, що відтворюють музичний супровід.\nПереїзд до Кутаїсі.\nОглядова екскурсія по м. Кутаїсі (у вартості туру)\nмісто незвичайної краси в західній Грузії, розташований на двох берегах річки Ріоні. Свою історичну назву місто отримало від слова «куат», що перекладається з древнегрузинского як «кам'янистий» і характеризує розташування міста на крутий скелястій місцевості. Приїжджаючи до Грузії на відпочинок в Кутаїсі, ви не тільки потрапляєте в старовинний південне місто, ви потрапляєте в куточок давньої історії цієї гостинної країни. Кутаїсі є одним з найдавніших міст світу. Перші пам'ятки, які підтверджують його існування, відносяться до VI століття до нашої ери.\nКаньйон Мартвілі і печера Прометея ( 810 гривень + вх. квиток). Ми відвідаємо загадковий Каньйон Мартвілі, який перебуває у списку 10 пріоритетних місцевостей Грузії. На човнах зможемо заплисти досить глибоко в каньйон і своїми очима побачити дивовижну красу тутешньої природи. Ви розглянете Царську купальню з прозорою бірюзовою водою, яка ніколи не нагрівається. Корінні жителі називають це місце «царська купальня сім'ї Дадіани». Каньйон Мартвілі цікавий не тільки чудовими видами, а й знахідками археологів: в каньйоні і його околицях були знайдені скам'янілі кістки стародавніх тварин, відбитки лап динозаврів і сліди оселі первісної печерної людини. Мартвільскій каньйон можна оглянути, взявши на прокат човен, або з дерев'яного моста, звідки відкривається вид на каньйон зверху. Печера Прометея - справжнє царство сталактитів й сталагмітів, підсвічених яскравими квітами. Такої краси ви не зустрінете більше ніде! Ви зможете прогулятися по печері пішки (1,5 км) або проплисти під її склепіннями на човні.\nВечірня оглядова екскурсія «Ласкаво просимо в Тбілісі» (у вартості туру)!\nТбілісі - столиця, найбільше місто, а також адміністративний, культурний, науковий і духовний центр Грузії. Місто, що раніше звалося Тифліс, давно перевалило за свій 1500-тисячолітній ювілей, але все також молодою душею й привабливе. У перекладі з грузинської назви звучить як «тепле джерело», й воно справді зустрічає гостей душевно і радо. Місто класики і модерну, стародавніх стін та веж, блискучих висоток хмарочосів. Тбілісі - справжній хамелеон.\nФакультативно пропонуємо відчути усю повноту та щирість грузинської гостинності «Грузинський вечір!» ( 810 гривень).\nЗдача ПЛР тестів.\nУ вільний час пропонуємо факультативні екскурсії:\n«Прекрасна Кахетія» ( 1232 гривень, у вартості обід). Сьогодні ми відвідаємо одне з найромантичніших міст Грузії – Сігнагі. Його заснував у XVIII столітті грузинський цар Іраклій II, а назва пішла від перського слова «неприступний». Сігнагі розташоване на височині серед Алазанської Долини, де роблять знамениті грузинські вина. Ми помилуємося видами на фортечну стіну і сторожові вежі, які захищали місто протягом століть, і на дивовижної краси з засніженими вершинами Кавказькі гори. У Сігнагі, в місцевому музеї знаходиться експозиція картин відомого грузинського художника Ніко Піросмані (вхід платний). Сігнагі - це Бренд Грузії! «Містом закоханих» його називають тому, що на одній з головних площ міста розташований ЗАГС, що працює цілодобово. А не занудьгувати вам допоможуть знамениті кахетинські вина власного приготування: Сапераві і Кіндзмараулі, Ркацителі, Мцване... Які тут можна покуштувати в будь-якому кафе і ресторані. Якість завжди на вищому рівні! Також ми відвідаємо Монастирський і єпископальний комплекс Святого Георгія в містечку Бодбе - це загальнонаціональна грузинська святиня. Тут в кафедральному соборі Святого Георгія покояться останки рівноапостольської Ніно Каппадокійської - великої хрестительки Грузії - передвісниці християнської епохи. Також матимемо змогу відвідати винзавод корпорації Кінзмараулі - один з найстаріших і найбільших виноробних підприємств Грузії, де можна побачити різні методи виготовлення вина, а також спробувати деякі унікальні вина на дегустації! А далі познайомимось з Кахетією на смак!!! Нас чекає справжній грузинський обід з колоритною грузинською кухнею, яка славиться своїми стравами, в родинному будинку кахетинського винороба.\nПереїзд у колиску грузинської релігії – м. Мцхета.\nОглядова екскурсія по місту Мцхета (у вартості туру).\nДругий Єрусалим – де зберігається сорочка у якій бур розіп’ятий Ісус Христос! Давня столиця Грузії зі своїм знаменитим монастирем Джварі - справжнім символом становлення християнства на грузинській землі. Варто зазначити, що історичні пам'ятники Мцхета входять до списку Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Ще один центр тяжіння в цьому місті Собор Светіцховелі - один з головних соборів грузинської Православної церкви. Сучасний храм зведений на місці першої християнської церкви в Грузії (IV ст.). Яка своєю чергою, зводилася над могилою Св. Сидонії, яку тут поховано загорнутою в хітон Ісуса Христа.\nПереїзд до Боржомі.\nЕкскурсія по м. Боржомі (у вартості туру).\nМісто з живою водою, чудовим свіжим гірським повітрям та з геотермальними мінеральними джерелами. Його зручне розташування в красивих горах Малого Кавказу цілий рік дарує можливість насолодитись казковим пейзажам, відпочити та оздоровитися.\nАхалцихе - Південний Форпост Грузії ( 1076 гривень + вх. квиток). На невеликому пагорбі, біля самого берега тихої річки Поцхові, височіє головна визначна пам'ятка міста Ахалцихе - старовинна кам'яна фортеця Рабат. Її назва походить з арабської мови і означає «укріплене місце». Побудована фортеця в XIII столітті, тому побачила чимало на своєму віку, неодноразово руйнувалася, часто перебувала в облозі, і в підсумку ввібрала в себе сліди різних культур і релігій. У 2012 році тут пройшла масштабна реконструкція, після якої фортеця Рабат в Ахалцихе постала містом в місті. При цьому вона стала не тільки історичною пам'яткою, а й справжнім культурним центром міста. У стінах фортеці розташовані церква, мечеть, синагога, невеликий парк, історичний музей, різні магазини, готель і навіть ЗАГС.\nПереїзд в Батумі. По дорозі у нас буде можливість смачно повечеряти в колоритному ресторанчику сімейного типу на березі річки (вечеря у вартості туру).\nПеретин кордону та переїзд на узбережжя Чорного моря.\nТрабзон ( 326 гривень)\n- місто на північному узбережжі Чорного моря в Туреччині, столиця провінції. Опинившись на великій шовковій дорозі, образ цього міста все ще славиться своїм чарівним поєднанням багатьох релігій, мов і культур. Протягом історичних періодів Трабзон мав величезне значення для зовнішньої торгівлі та досі має величезне значення як торговий цент, а також привертає величезну кількість туристів його мечетями, музеями, унікальними історичними пам'ятками та багатою культурною спадщиною.\nПанагія Семела ( 489 гривень + вх. квиток) - один з найстаріших монастирів, розташованих на північному сході Туреччини, в 48 км від міста Трабзон. Унікальність комплексу в основному полягає в його багатовікової історії, що датується більш ніж 16 століттями. Сам спосіб побудови Панагія також має істотний інтерес: структура була висічена в скелях на висоті понад 300 метрів над рівнем моря. Крім того, протягом багатьох століть у стінах храму містилася чудодійна ікона Богородиці "Овірія Саблекая", в честь якої і був названий храм.\nПропонуємо екскурсію в місто Болу ( 489 гривень)\nвідомий гірськолижний і бальнеологічний курорт, що знаходиться на північному заході Туреччини, в оточенні гірського масиву Кероглу. Місто представляє величезний інтерес як в історичному, так і в природному плані. Тут є безліч унікальних пам'яток культури та архітектури різних епох, найбільш примітною серед яких є мечеть Ulu Camii, зведена ще в XIV столітті. А наявність гір, соснових лісів і чистих водойм створили тут унікальні умови для відпочинку і оздоровлення. Сьогодні вся територія Болу оголошена заповідною зоною і входить до складу Національного парку Кероглу.\nПереїзд до Стамбулу.\nЕкскурсія на мальовничі Принцові острови ( 978 гривень). Принцові острови – це невеликий архіпелаг островів у Мармуровому морі, де панує тиша та спокій на противагу галасливому Стамбулу. Острови стали відомими ще за часів Візантійської імперії, сюди засилали небажаних синів імператора або його родичів, звідси та назва архіпелагу. Сьогодні Принцові острови - це одне з улюблених місць відпочинку як для жителів Стамбула, так і для туристів, місце де ви збудите про галасливі мегаполіси і сучасні технології. Тут немає машин на бензині, поспіху, торгових центрів і натовпів. Зате є безкрає море, яскраве сонце, зелені пагорби, сосни, затишні вулиці, дерев'яні замки та вілли знаті. Одним словом, ідилія! Ви погуляєте затишними мальовничими вуличками, відшукаєте колоритні фотогенічні куточки, скуштуєте дуже смачне морозиво і дізнаєтеся, як змінювалася місцеве життя протягом століть.\nПішохідна екскурсія «Шарм нічного Стамбулу» ( 750 гривень). Мабуть, кожне місто у вечірній час не тільки міняє свій наряд у світлі кольорових вогнів, а й проявляє характер. Шарм нічного Стамбулу не можливо сплутати з жодним іншим містом. Величний та контрастний вдень, вночі Стамбул відкривається з нової сторони… На екскурсії ми побуваємо на площі Таксім, що вважається серцем сучасного Стамбула. Від неї відходить вулиця Істікляль – головна та найпопулярніша пішохідна вулиця міста, що не буває пустою в будь-яку пору року та доби. Тут знаходяться модні ресторани та бари, бутики відомих марок та популярні нічні клуби, саме по ній курсує яскравий червоний трамвайчик, або, як його ще називають, Nostalgic Tram. По Істікляль ми направимось в сторону бухти Золотий Ріг та кварталу Галата, де над вечірнім містом височіє найвища точка Стамбула і одна з найстаріших його пам’яток – Галатська вежа. І на завершення завітаємо район Каракей, з його численними вуличками, креативними кафе і барами, що є популярним серед стамбульської молоді.


10 червня у зв’язку із поривом на міському водогоні за адресою вул. Гудимівська, 64 перекрито водопостачання на вул. Гудимівська, вул. Новопостроєна, частково вул. Пилипінська, вул. Камая. Аварійна бригада КП “Водоканал” проводить ремонтні роботи, які планується закінчити у найкоротший термін. КП “Водоканал” просить вибачення у споживачів та сподівається на порозуміння.