Особисте життя і біографія Алсу\nКорисні поради на всі випадки життя » Цікаве » Особисте життя і біографія Алсу\nОдна з найуспішніших співачок у вітчизняному шоу-бізнесі - чарівна Алсу. Біографія, сім'я цій знаменитості є предметом загального обговорення. Не так часто нам зустрічаються люди, яким все вдається. Алсу – з їх числа. Вона успішна артистка, чудова дружина і мати, талановита співачка і просто дуже красива дівчина. Про її долю і кар'єру піде мова в нашій статті.\nБіографія Алсу почалася в 1983 році. Майбутня співачка народилася 27 червня в місті Бугульма Татарської АРСР в досить відомою (на сьогоднішній день) сім'ї. Батько дівчини - Раліф Сафін Рафілович – зараз займає пост сенатора в Раді Федерації Росії від Республіки Алтай, а мама – Сафіна Разія Ісхаковна – архітектор. Крім Алсу, батьки дівчинки виховували двох її братів – старшого, Марата (тезка знаменитого тенісиста), і молодшого - Ренарда. До дев'ятирічного віку майбутня знаменитість разом зі своєю сім'єю проживала в місті Когалимі (Тюменська область). Погодні умови в цьому північному місті суворі. У холодну пору року мороз досягає 45-градусів, а влітку стовпчик термометра піднімався до тієї ж величини, тільки зі знаком плюс. Доросла співачка згадувала, що разом зі своїми рідними нерідко їла старі яблука та картоплю з пророслими корінням. У дитячому садку дівчинці під Новий Рік дарували паперовий пакет з шоколадками і апельсинами, які вона їла кілька місяців помалу, розтягуючи задоволення.\nУ 1992 році приїхала до Москви співачка Алсу. Біографія дівчини пішла дещо іншим сценарієм – тепер вона відвідувала столичні музичної та загальноосвітньої школи. Ледь звикнувши до нового життя, дівчина знову змінила місце проживання. На цей раз вона перебралася в США. Потім (через півроку) пішов Копенгаген в Данії, де майбутня співачка жила протягом півтора років. Далі, в 1995 році, Алсу поступила на навчання в британський коледж MPW, який знаходиться в Лондоні. Там вона вивчала основи ведення бізнесу, математику і малювання.\nЩе в ранньому дитинстві майбутня співачка почала займатися музикою. У п'ять років біографія Алсу відзначилася доленосною подією - їй купили фортепіано з умовою, що вона неодмінно навчитися на ньому грати. Дівчинка стримала дану обіцянку і наполегливо відвідувала музичну школу на іншому кінці міста. Пізніше вона займалася музикою в Москві і досягла на цьому шляху певних успіхів.\nБіографія Алсу зробила новий виток у 1993 році. У швейцарському літньому таборі вона вперше виступила на сцені. Подруга співачки переконала дівчину виконати знамениту пісню «I Will Always Love You», яку в свій час геніально співала Whitney Houston. Виступ мав успіх, однак тоді майбутня артистка не надала цьому значення. Вона ніколи не думала про кар'єру співачки і не планувала займатися шоу-бізнесом, так як була вкрай сором'ясливою і сором'ясливою.\nБагатьох цікавить біографія Алсу. Деякі пов'язують її успіх в шоу-бізнесі з тим, що її кар'єрою займався батько, який став до того часу багатим і впливовим людиною. Зрозуміло, на перших парах тато допомагав дівчині, чим міг. Однак для всенародної кохання цього явно недостатньо, а у Алсу вона є. І всього цього співачка досягла власною працею і талантом.\nУ 1998 році на весіллі у брата Алсу знову публічно виконала «I Will Always Love You». Одна із запрошених на цей захід порадила батькам показати доньку відомого продюсера Білоцерківському Валерію. Так дівчина потрапила на прослуховування до одного з провідних метрів вітчизняного шоу-бізнесу. Чоловік швидко переконається, що перед ним талановита співачка. Він познайомив Алсу з Вадимом Байковим та Олександром Шевченком, які написали для неї чимало проникливих пісень.\nАлсу, біографія, обличчясте життя якої знаходяться під постійним прицілом фотокамер, швидко стала популярною. У 1999 році, взимку, на екранах з'явився дебютний кліп дівчата на пісню «Зимний сон». Ця композиція вмить стала хітом. Продюсер зробив ставку на кліп, знятий за мотивами «Лоліти» Набокова, і це був правильний вибір. Після трансляції цього відео співачку дізналися і запам'ятали всі. За першим послідували нові кліпи на пісні «Іноді» і «Весна». Успішний початок увінчалося у вересні 1999 року виходом дебютного альбому співачки. Далі юна зірка вирушила на свої перші гастролі. Було вирішено, що всі свої пісні вона буде виконувати без фонограми, тому з неї подорожувала ціла команда музикантів.\nБіографія Алсу в юні роки була надзвичайно насиченою. У 1999 році вона уклала контракт з компанією Universal, який передбачає випуск семи англомовних альбомів. Крім того, дівчина постійно гастролювала і навчалася в англійській школі, де їй ніхто не робив поблажок. У 2000 році юній співачці довірили виступ на конкурсі «Євробачення». За право представляти країну на цьому престижному заході боролися самі імениті артисти Росії. Однак саме 16-річна Алсу зуміла здобути симпатію та любов європейської публіки. У Стокгольмі вона виконала композицію «Solo» і посіла почесне друге місце. Вперше в історії конкурсу російський представник досяг такого високого результату. А чарівна Алсу стала наймолодшою учасницею за все багаторічне існування цього заходу. Дівчина довела всім, що є артисткою світового рівня.\nПісля тріумфу знову поринула з головою в роботу і навчання співачка Алсу. Біографія дівчата продовжувала розвиватися в шаленому ритмі. У Лондоні співачка успішно склала іспити і негайно вирушила на гастролі. Крім того, вона встигла записати свій перший дует з світовою знаменитістю - Енріке Іглесіасом. У 2001 році дівчина удостоїлася своєї першої нагороди. Причому не де-небудь, а на пафосному World Music Awards. Співачку визнали самої продаваної артисткою року в Росії. Далі побачив світ англомовний диск Алсу під своїм ім'ям «Alsou». Потім, у 2001 році, співачка отримала другу престижну нагороду. На MTV її назвали самої знаменитої російської виконавицею. Примітно, що на цьому терені вона обійшла групи "Бі-2", "Тату", "Мумій Троль", а також усіма почитаемую Земфіру. До того часу Алсу вже успішно закінчила лондонський художній коледж і вступила в РАТІ на акторський факультет.\nАзи лицедійства співачка вирішила осягати у вітчизняному вузі у кращих російських майстрів. Свій вибір вона мотивувала тим, що російська театральна школа - найсильніша і відома у світі.\nВ музичній і артистичній кар'єрі Алсу було ще чимало значних досягнень. Однак у квітні 2005 року її життя безповоротно змінилася. Дівчина зустріла свого майбутнього чоловіка. З ним познайомила її подруга - співачка Аріана. Зараз відомо всім, що бізнесмен Ян Абрамов - чоловік Алсу. Біографія артистки змінилася після цієї зустрічі. Молоді люди з першого погляду сподобалися один одному. Ян зробив всі зусилля, щоб сподобатися співачці, і вже через пару місяців запропонував їй вийти за нього заміж. Пара одружилася в березні 2006 року. Церемонія відбувалася не в Загсі, а на території ГЦКЗ «Росія». До цієї знаменної події готувалися півроку. Алсу взяла на себе творчі питання, а Ян - всі інші турботи. На торжестві було близько 600 гостей. Рівень цієї весілля вразив усіх присутніх. Концертний зал «Росія» змінився до невпізнання. Фойє було задрапіровано ліловою тканиною, на стінах висіли портрети молодих в різні роки. Всюди були квіти, а стіл молодят стояв у великому квітці лотоса. Молоду сім'ю вийшов привітати навіть мер столиці Юрій Лужков, а гостей розважали своєю творчістю Al Jerreau і George Benson.\nЗ тих пір Алсу, біографія, національність якої - ні для кого не секрет, що багато часу приділяє домашнім турботам. Вони їй тягарем, адже до своїх 23 років дівчина вже стала відбулася артисткою і мріяла про подружні стосунки. Крім того, співачка за національністю – татарка, а за віросповіданням – мусульманка, тому свято шанує національні та родинні традиції. Втім, обличчясте життя анітрохи не завадила творчій кар'єрі дівчини. Чоловік Алсу, Ян Абрамов (біографія цієї людини – привід для написання окремої статті), у всьому підтримує кохану. Дівчина продовжує активно працювати і записувати нові пісні.\nУ 2006 році стало відомо, що співачка вагітна. 7 вересня того ж року вона народила доньку Сафіну. Проте вже через кілька місяців Алсу з'явилася в новорічних програмах і вразила глядачів своїм приголомшливим зовнішнім виглядом – співачка виглядала такою ж юної, свіжої і стрункою, якою була до вагітності. Через півтора року, у 2008 році, 28 квітня, артистка народила свою другу дочку - Мікеллі. Сімейні турботи трохи охолодили запал співачки, і тепер вона багато часу присвячує чоловікові та дітям. Однак і зараз вона продовжує радувати шанувальників своєю творчістю. Так, у 2010 році Алсу записала одразу дві композиції: «Спи, моє сонечко» і «Я тебе не придумала».


Випуск ТСН.14:00 за 11 лютого 2021 року - ТСН. 14:00 - TCH.ua\nВипуск ТСН.14:00 за 11 лютого 2021 року\nОжеледиця на дорогах, заборона вакцини, локдаун у Європі та інше, - у випуску ТСН.14:00 за 11 лютого 2021 року\nПогода в Україні: ожеледиця та крижаний дощ випробовують регіони\nПогода в Україні: у кількох регіонах обмежили проїзд вантажівок та автобусів\nПогода в Україні: у Києві приготувалися до нового циклону\nНовини України: назвали ймовірну причину вибуху запорізької інфекційної лікарні\nНовини України: Кабмін заборонив реєструвати російську вакцину від коронавірусу\nНовини світу: у Німеччині щонайменше на місяць подовжили локдаун\nНовини світу: в Австралії коала спричинила ДТП та ледь не викрала авто\nНовини України: в Одесі реанімують "живий" пам'ятник\nНовини України та світу онлайн | Випуск ТСН.14:00 за 11 лютого 2021 року (повна версія)\nЇхати не проїхати. У кількох регіонах на траси не пропускають вантажівок та автобусів. Такі обмеження ввели для того, щоб там без перешкод могла працювати снігоприбиральна техніка. Так, великоваговикам - зась у Львівській, Рівненській області, Прикарпатті та Закарпатті. Не пропускають фури ще й до Києва. А для тих, хто застряг - на під'їздах до столиці працюють пункти обігріву.\nЗакриті школи та дитсадки, скасовані ярмарки, великовантажний транспорт не пускають до міста: у Києві приготувалися до нового циклону. У столиці вже сніжить: і, як очікують синоптики, замітатиме до 12 ночі.\nСпричинила ДТП й ледве не викрала авто. Коала паралізувала рух транспорту в австралійському місті Аделаїда. Спершу тварина вирішила перейти дорогу у шість смуг зі жвавим рухом. Водіям довелося екстрено гальмувати, щоб не збити її. У результаті чого зіткнулися 5 машин. З дороги коалу забрала місцева мешканка. Вона помістила тварину у багажник. А коли жінка зупинилася на заправці - тварина перелізла за кермо.\nІнтенсивна терапія для ще живого пам'ятника. В Одесі почали реанімувати так звану Пушкінську тополю, яку восени обрізали місцеві комунальники. Дерево віком майже два століття є пам'яткою природи місцевого значення, тож за свої дії ті, хто його сплюндрував, отримали чималий штраф.


НАБУ завершило розслідування “справи ВіЕйБі Банку” - Центр Протидії Корупції\nГоловна Новини НАБУ завершило розслідування “справи ВіЕйБі Банку”\nНАБУ завершило розслідування “справи ВіЕйБі Банку”\nНАБУ та САП завершили розслідування за підозрою 14 осіб у заволодінні 1,2 млрд грн стабілізаційного кредиту, наданого Нацбанком “ВіЕйБі Банку”.\nРозслідування за підозрою ще трьох осіб – фактичного власника “ВіЕйБі Банку” Олега Бахматюка, ексголови правління Дениса Мальцева та ексголови спостережної ради Наталії Василюк – виділене в окремі провадження, які зупинені через їх розшук.\nУ жовтні 2014 року “ВіЕйБі Банк” попросив надати йому стабілізаційний кредит під заставу нерухомого майна, але не надав усіх необхідних документів. Правління Національного банку України вирішило закрити на це очі й перерахувати “ВіЕйБі Банку” 1,2 млрд грн кредиту терміном на два роки. Незабаром банк визнали неплатоспроможним, а гроші ніхто не повернув.\nЯк виявилося, вартість нерухомості, яку передали в заставу, завищили майже в 25 разів.\nСправа пройшла тернистий шлях до завершення розслідування. Сам власник “ВіЕйБі Банку” Бахматюк переховується за кордоном. Тим не менш Офіс Ірини Венедіткової вже рік блокує підписання документів для його екстрадиції з Австрії.\nДнями Верховна Рада зробила Бахматюку й іншим банкірам подарунок. Парламент зіпсував законопроєкт 4547.\nЯкщо початкова редакція законопроєкту передбачала право Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подавати цивільні позови в інтересах тих вкладників, які висунули вимоги щодо повернення своїх активів із збанкрутілого банку, то до другого читання була врахована поправка, яка дозволяє Фонду пред’являти такі позови лише “за дорученням таких осіб”.\nЦе означає, що для пред’явлення цивільного позову у кримінальному провадженні ФГВФО має спочатку отримати доручення від вкладника, який висунув вимоги щодо повернення наявних у збанкрутілому банку активів. Лише після цього ФГВФО зможе подати цивільний позов про відшкодування завданих збитків. В результаті у виграші власники банків, а не ошукані вкладники.


Інвертор для сонячної батареї - купити в Україні за найкращою ціною з доставкою, замовити в інтернет магазині інвертор для сонячних батарей (панелей) | Теплорадость\nЦіна 55557 - 82964 грн\nКількість МРП трекерів\n1540 1 2050 1 2560 1 3070 1 3300 1\n3770 1 4100 1 5110 1 6130 1\nчугунные батареи харьков\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 6000/1 400V (0010024729)\nЦіна : 82963.50 грн\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 5000/1 400V (0010024728)\nЦіна : 75934.50 грн\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 4000/1 400V (0010024727)\nЦіна : 68586.00 грн\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 4000/1 230V (0010024756)\nЦіна : 74621.00 грн\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 3000/1 400V (0010024726)\nЦіна : 63367.50 грн\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 3000/1 230V (0010024755)\nЦіна : 66811.00 грн\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 2500/1 230V (0010024754)\nЦіна : 61450.50 грн\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 2000/1 230V (0010024753)\nЦіна : 58362.00 грн\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 1500/1 230V (0010024752)\nЦіна : 55557.50 грн\nОдноконтурний газовий котел Baxi ECOFOUR 1.140 i (CSE461143540)\nІнвертор для сонячної батареї\nСонячні батареї - один з найбільш популярних альтернативних способів отримання електроенергії, що не вимагає використання палива, відрізняється екологічністю, високою ефективністю. Панелі виробляють постійний електричний струм, але з огляду на те, що більшість електричних приладів споживають змінний струм, виникає необхідність у його перетворенні, для чого використовується інвертор. Інвертор для сонячної панелі, яка виробляє постійний струм з напругою від 12 до 48 Вольт, перетворює його на змінний з напругою 220В, необхідний для роботи електроприладів та подачі в електромережу.\nАвтономні інвертори встановлюють у системах автономного електропостачання, завдяки чому забезпечується подача електроенергії незалежно від централізованої електромережі. Автономні пристрої можуть мати різну потужність, яка може становити від 100 до 8 кВт.\nМережеві (синхронні) інверторні пристрої встановлюють між сонячними батареями та електромережею. Ці прилади працюють синхронно з централізованою системою електропостачання, при цьому виконують не лише функцію перетворювача, а й згладжують перепади амплітуд, показники частоти.\nІнвертор для сонячних батарей доведеться замовити та купити незалежно від його вартості, а також того, якого типу електростанція буде побудована.\nЯк підібрати та замовити інвертори для сонячних панелей, яка їх вартість?\nВибираючи інвертори для сонячних батарей враховують їх технічні характеристики, такі як потужність, тип, форма сигналу на виході. Геометрія сигналу на виході може бути:\nсинусоїдальний - такий пристрій підходить для роботи практично всіх побутових електроприладів, захищає їх від перепадів напруги, але має досить високу вартість;\nпрямокутної - використовується для підключення освітлювальних приладів та пристроїв, що не чутливі до стрибків напруги, перевагами такого виробу є невисока ціна, компактність, надійність.\nПрилади можуть бути однофазними та трифазними. Також при виборі враховується ККД пристрою та споживана потужність без навантаження.\nІнвертори для сонячних батарей краще замовити і купити з таким розрахунком, щоб їхня потужність була вищою від сумарної потужності навантаження на 25-30 відсотків.\nДе придбати інвертор для сонячних батарей в Україні?\nЧастка зеленої енергії в Україні неухильно зростає, що пов'язано з економією засобів та природних ресурсів, доступністю якісного обладнання для створення домашніх електростанцій. Купити інвертор для сонячних панелей за вигідною ціною можна в інтернет-магазині компанії Теплорадість (Україна, Київ), яка спеціалізується на постачаннях опалювального обладнання, в тому числі обладнання для альтернативних джерел енергії. Ми пропонуємо продукцію відомих європейських виробників за розумною ціною з гарантією якості.\nЧасто задавані питання про Інвертори для сонячних батарей\n🎨 Консультації по товарах категорії Інвертори для сонячних батарей?\n💎 Які Інвертори для сонячних батарей відносяться до преміум сегменту?\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 6000/1 400V (0010024729);\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 5000/1 400V (0010024728);\nІнвертор для фотоелектричних систем Vaillant VPV I 4000/1 230V (0010024756);\n✅ Умови оплати, повернення і гарантії товарів?\nІнвертори для сонячних батарей найчастіше купують разом з товарами з розділів:\nІнвертори для сонячних батарей з доставкою по Україні


Татуаж брів - плюси і мінуси, види, вартість процедури у майстрів перманентного макіяжу на barb.ua - Газета "Наш День"\nТатуаж – вид перманентного макіяжу, за допомогою якого можна змінити форму, яскравість і густоту брів. Майстер вводить пігмент під шкіру клієнтки голкою. Відмінність татуажу від татуювання – глибина введення фарби. Фарба проникає менше ніж на 1 мм під шкіру, не змивається водою, але поступово блідне через відновлення епідермісу.\nЕфект від якісної процедури помітний як мінімум протягом року. Клієнтки вдаються до процедури, щоб поліпшити зовнішній вигляд і перестати користуватися косметикою для брів.\nЗнайти майстра татуажу можна на сайті barb.ua. На сторінці https://barb.ua/tatuazh/broviможна подивитися приблизну вартість перманентного макіяжу брів в Києві, а також записатися на процедуру. Попередньо рекомендуємо подивитися фото робіт і відгуки про майстра.\nЯкі є види татуажу\nТехніки татуажу відрізняються способом нанесення і розтушовування пігменту, ціною, складністю, використовуваним обладнанням. Їх кількість зростає, так як постійно з’являються нові модні течії.\nВолосковий метод зараз найбільш популярний. Майстер заштриховуєш зону, імітуючи природне волосся. Тільки професіонали здатні домогтися ефекту натуральних брів.\nЄ два різновиди методу. Східна техніка складніше, косметолог повинен малювати волоски, різні за формою, розміром і напрямку. У європейській штрихи однакові.\nБільшість любительок методу – володарки рідкісних брів. Спосіб ідеальний для досягнення густоти. Ефект триває від півроку до року. Чим жирніше шкіра, тим швидше знадобиться повторна процедура.\nТіньовий метод потрібен для досягнення яскравості і насиченості. У нього є три підвиди, що відрізняються по техніці нанесення:\nШотування. Застарілий тип, використовується рідко, так як брови виглядають неприродно.\nТіньовий пігмент. Майстер затемнює деякі ділянки шкіри.\nМ’яка растушевка. Закрашуються просвіти між волосками.\nРезультат після тіньового татуажу більш довготривалий – до трьох років.\nІнноваційний вид татуажу. Природність обумовлена відсутністю контуру.\nВаріант для модниць, які не готові до такої серйозної процедури, як татуаж голкою. Майстер забарвлює волоски хною, ледь зачіпаючи шкіру. Колір збережеться на 6 тижнів.\nПудровие брови з’явилися недавно. Навіть поблизу брови виглядають, як злегка підведені тінями. Абсолютно безболісний спосіб. Процедура швидка, а результат протримається до 3-х років.\nТехніка нова, знайти вмілого майстра вдасться не відразу. Якісні послуги здійснюють тільки першокласні салони і кращі майстри татуажу в Києві. Це найдорожча з існуючих методик. Майстер повторює природну форму і створює об’ємний малюнок.\nТатуаж – складна косметологічна процедура. Спочатку клієнтка повинна поговорити з професіоналом. Він підбирає метод нанесення, колір і форму, розповідає, як доглядати за шкірою в період реабілітації.


Ефірні і базові масла від целюліту: тонкощі вибору і застосування » журнал здоров'я iHealth\nДля посилення ефекту масажу та інших процедур проти целюліту косметологи часто застосовують різні маслянисті речовини. Вони можуть використовуватися в натуральному вигляді або входити до складу косметичних засобів. Ефірні масла від целюліту в невеликій кількості додають у суміші для масажу. Їх можна застосовувати не тільки в салонах краси, але і в процедурах, що проводяться в домашніх умовах.\nЯкі масла найбільш ефективні для корекції проявів целюліту?\nПеревагу слід віддати готових косметичних продуктів з натуральними добавками чайного дерева, ялівцю і розмарину.\nЦелюліт утворюється жировими клітинами, розташованими під шкірою і затримують рідину. Вони формують скупчення, які здавлюють дрібні венозні судини, перешкоджаючи кровообігу. Харчування тканин страждає, обмінні процеси в них сповільнюються, утилізація жирових відкладень припиняється. Так формується своєрідний порочне коло, який досить важко розірвати.\nДля усунення такої проблеми застосовується антицелюлітний масаж. Посилює антицелюлітну дію суміш ефірних масел і інших активних жиросжигающих компонентів. Якщо одночасно налагодити правильне харчування і зайнятися спортом, ступінь прояву гиноидной ліподистрофії значно зменшиться.\nпокращує лімфовідтікання, знижуючи кількість рідини в жировій тканині і зменшуючи набряклість підшкірного шару;\nзапалення чи пошкодження шкіри. У цих випадках краще використовувати базові масла, наприклад, оливкова або лляне.\nХоча використання цих засобів для боротьби з целюлітом менш популярне, ніж, наприклад, обгортання або спеціальний масаж, в комплексній терапії вони можуть бути дуже корисні.\nЦе одне з кращих протицелюлітних речовин. Воно проникає в дерму і активно посилює мікроциркуляцію крові. Це зупиняє накопичення жиру в тканинах стегон і сідниць.\nРослина застосовується в народній медицині вже багато століть. Відомі його сечогінні та протинабрякові властивості. Ялівець очищає тканини й детоксицирует їх. Його ефірний компонент покращує кровообіг, і в поєднанні з іншими ефектами дозволяє домогтися гарних результатів у боротьбі з целюлітом.\nЗа темою: Фотоепіляція – підготовка, проведення, протипоказання, ефект\nДіє на мікроциркуляторне русло, змушуючи капіляри розкриватися і активніше забезпечувати тканини кров’ю. Його додатковий ефект – вплив на венозні стінки, попередження тяжкості, набряклості ніг.\nРецепт приготування сумішей антицелюлітних\nДля того, щоб приготувати найкраще, що підходить саме для вас, засіб від целюліту самостійно, потрібно взяти:\n50 грамів дрібно подрібненого фундука;\nВсі інгредієнти поміщаються в темну скляну пляшку і добре перемішуються. Такий склад можна зберігати протягом півроку в прохолодному затемненому місці, використовуючи при необхідності. При використанні другого рецепта рекомендується уникати попадання на шкіру прямих сонячних променів, оскільки активні речовини цитрусових підвищують її чутливість і можуть викликати появу гіперпігментації.\nм’яко розтерти сизалеві або інший грубої мочалкою ноги знизу-вгору, сідниці, потім інші місця жирових відкладень до почервоніння шкірного покриву, уникаючи ділянок з варикозно розширеними венами;\nВанни з ефірними маслами приймаються для лікування целюліту першого-другого ступеня після очищення шкірного покриву під душем і розтирання. Для цього вибираються 3 — 4 олії з наступних:\nВ теплу воду додається по 3 краплі кожного компонента, тут же можна розчинити морську сіль. Приймати ванну слід 1 — 2 рази на тиждень.\nДля основи береться базове масло, наприклад, мигдальне, кокосове або рицинова. До нього додається кілька крапель ефірного (мандаринове, лимонне, кедрову або інші). Процедуру проводять 2 — 3 рази в тиждень протягом місяця.\nНа очищену шкіру наносять приготовану суміш.\nши: пом’якшує шкіру, зволожує поверхневий шар епітелію, покращує колір обличчя, відновлює харчування, сприяє утворенню молодих клітин;\nкамфорне: видаляє плями, покращує зовнішній вигляд в’ялою і тьмяної шкіри, має протизапальні властивості;\nобліпихова: гіпоалергенна основа для косметичних засобів, має омолоджуючий ефект, швидко загоює ранки завдяки посиленню обміну речовин в шкірі.\nДодавати ці речовини в суміші для боротьби з целюлітом можна, враховуючи особливості їх дії. Всі вони, крім камфорного, не дратують шкіру і можуть застосовуватися практично без обмежень.\nЦе серія, що включає термоактивне масажне масло від целюліту. До його складу входить мінеральне і соєве масляні основи, пропіленгліколь, екстракти перцю, ананасів, цитрусових, винограду, ялиці, бергамоту, сечовина, вітамін Е. Більшість з цих компонентів зарекомендували себе як хороші схуднення. Вони прискорюють кровопостачання в шкірі і активують в ній обмінні процеси.\nБерезове масло від целюліту Веледа в своєму складі має ефірні компоненти абрикоса, жожоба, пшеничних паростків, розмарину, березового листя та інших активних речовин. Під його дією в шкірі активується кровообіг. У результаті вона стає більш гладкою, а зовнішні прояви целюліту зменшуються. Виробник стверджує, що ефект при регулярному застосуванні добре помітний вже через місяць використання. Наносити засіб потрібно двічі на день масажними рухами.\nРозігріваючу олія ПОЛОТНО SNELLENTE, додає шкірі пружність. Засіб стимулює відновлення і оновлення клітин, зменшує жирові відкладення, бореться з набряками, допомагає запобігти розтяжки і обвисання шкірних покривів. Відноситься до серії натуральних продуктів італійського виробництва. Використовувати його треба щодня, завдаючи м’якими круговими рухами на проблемні зони.\nАктивні компоненти: базові (оливкову і мигдальну), а також ефірні (гаультерії лежачою, кориці, апельсина, розмарину, шавлії, чебрецю, майорану, орегано, імбиру) масла, екстракт зародків пшениці, перцю чилі та вітамін Е. Як видно, у складі є практично всі найбільш дієві антицелюлітні речовини.\nМасло для схуднення (Slimming Oil) популярної індійської торгової марки, створене для боротьби з целюлітом. Стимулює обмін речовин, збільшуючи швидкість розщеплення жиру. Також є хорошим знеболюючим засобом для м’язів і суглобів. Є антивікову дію, шкіра стає більш гладкою і пружною.\nЗа темою: Нитки Силует Ліфт і Силует ліфт Софт – інноваційна методика ліфтингу\nЦя косметична серія підходить для прихильників не екзотики, а звичних трав. Антицелюлітне масло для корекції фігури «Лимонниковый масаж для тіла» створено на основі лимонника, що росте в північних і далекосхідних краях Росії. Його суттєва перевага – низька вартість. «Лимонниковый масаж» — один з лідерів рейтингу олійних препаратів проти целюліту.\nФранцузький бренд. У складі є такі антицелюлітні компоненти, як масла винограду, лимонних кірок, ялівцю, пеларгонії, розмарину, кипариса, соняшнику, і лікувальні речовини.\nРосійське підприємство представляє дуже цікаве косметичний засіб – масло бурих водоростей (ламінарії і фукуса). Ці натуральні компоненти не тільки відмінно стимулюють обмінні процеси в тканинах, але і скорочують венозні і лімфатичні стінки, сприяють зникненню набряклості, відновлюють колір шкірного покриву і насичують його корисним йодом. Низька вартість і унікальний склад препарату роблять його гарним доповненням до антицелюлітних процедур\nУ серії представлено масажне масло з ефектом схуднення. Основна дія – дренажне. У складі є масляні витяжки безсмертника, кедра, грейпфрута, макадамії, іланг-ілангу, кунжуту, фундука, какао, розмарину, кипариса, соняшнику.\nПрепарат слід наносити на шкіру двічі на день. Серед його переваг – відсутність липкою плівки і необхідності змивати засіб після застосування. У відгуках зазначено, що ефект проявляється вже через 2 тижні за умови регулярного застосування у поєднанні з фізичними вправами.\nТакож варто внести в список дієвих засобів від целюліту наступні продукти:\nМасажне масло «Цитрусова свіжість» від Levrana;\nМасло №15 – двофазне масажне з антицелюлітним ефектом Зейтун;\nРозігріваючу засіб для масажу «імбирне Масло Тонус + Антицелюліт» від бренду Beauty Style.\nЕфірні масла для омолодження шкіри обличчя, рецепти\nКосметична глина: корисні властивості, правила застосування та вибору


Survey results - Використання ІТ технологій в начально-тренувальній діяльності фахівців з фізичної культури та спорту | pollmill.com\nСучасні тренери готуються в спеціальних вищих навчальних закладах. Більшість тренерів, як правило, мають неабиякий досвід спортивної діяльності та великий багаж теоретичних знань з різних галузей науки: теорії спорту, медико-біологічних дисциплін, гуманітарних наук тощо. Всі ці знання необхідно систематизувати та надати необхідній кількості спортсменам. Для цього тренер має оперувати великою кількістю інформації та знань з формуванням необхідної документальної бази. На сучасному рівні глобалізації та інтенсифікації спортивної діяльності, ефективна робота тренера без допомоги інноваційних інформаційних технологій. Саме тому метою нашого дослідження є визначення пріоритетних напрямів використання інформаційних технологій в начально-тренувальній діяльності фахівців з фізичної культури та спорту\nЯк довго ви працюєте тренером?\nЯка ваша кваліфікація?\nЯкі ІТ програми ви частіше використовуєте в тренерській діяльності?\nЯкщо ви використовуєте спеціальні програми, то які?\nЧи використовуєте ви програми для ведення документації?\nЧи використовуєте ви ІТ технології для побудови програм підготовки спортсменів?\nViews 0 146


З ОБДАРОВАНИМИ ДІТЬМИ ТА ТАЛАНОВИТОЮ МОЛОДДЮ\nУ відповідності з Указом Президента України «Про Програму роботи з обдарованою молоддю на 2001—2005 роки» від 8 лютого № 78/2001, реалізація якого передбачає переорієнтацію вітчизняної системи освіти на гуманістичні, індивідуально орієнтовані та розвивальні освітні технології, змінюється ставлення до учнів, які виявляють неординарні здібності. Одним з пріоритетних напрямків в системі роботи освітянських установ та закладів є виявлення, навчання та розвиток обдарованих дітей.\nУ рамках реалізації програми адміністрація школи запланувала на 200 / навчальний рік здійснення таких заходів:\n• переглянути та поновити шкільний інформаційний банк даних про учнів школи «Обдарованість»;\n• оформити профілі для роботи з обдарованою та талановитою молоддю;\n• поновити методичними рекомендаціями науково-методичну базу даних з формування психолого-фізіологічної стійкості, профілактики стресів, розумових, емоційних перенавантажень учнів;\n• провести шкільний етап предметних олімпіад із базових дисциплін;\n• сприяти підготовці та участі переможців шкільних предметних олімпіад в олімпіадах районних (міських), обласних та всеукраїнських рівнів;\n• сприяти підготовці та участі учнів школи в районній, міській та обласній науково-практичній конференції Малої Академії Наук;\n• проводити шкільні конкурси та виставки творчих робіт учнів школи, спрямовані на виявлення та самореалізацію обдарованих дітей;\n• забезпечити роботу гуртків та факультативів за бажанням учнів;\n• забезпечити умови для художньої самодіяльності учнів;\n• продовжити роботу «Літературної вітальні» з метою налагодження творчих зв'язків із колективами міських театрів та музеїв;\n• забезпечити інформування про всі досягнення учнів школи;\n• поповнювати банк даних з кращих науково-практичних робіт учнів;\n• подати до відділу освіти _________райдержадміністрації список кандидатів з числа обдарованих учнів на виплату щомісячної стипендії міського голови.\nРобота шкільного колективу, проведена за програмою виявлення та підтримки талановитої молоді, створення умов, необхідних для розвитку індивідуальності та неординарних здібностей учнів, має свої позитивні результати. Це — призові місця у Всеукраїнському конкурсі «Таланти твої, Україно!» всіх рівнів (____призових місць в обласному турі), численні перемоги в конкурсах дитячих малюнків «Дякуємо — ні», «Наркотикам — ні», конкурсі з правил дорожнього руху, затвердженого Національною теле-радіокомпанією України. Шкільна команда учнів\nотримала___призових місць на II районному рівні Всеукраїнських учнівських олімпіад з української та російської мов, ___учнів школи стали призерами міського рівня предметних\nолімпіад,____учнів перемогли в НІ обласному турі, а___посіли призові місця у Всеукраїнській\nолімпіаді з_________мови і підвищили рейтинг області з цього предмета.\nШкола має переможців конкурсів з української мови всіх рівнів: «Знавці української мови», «Срібне слово», а учениця___класу ___________стала переможцем в обласному турі\nконкурсу творів «Моя правова освіта».\nШкола отримала___призових місць у районному турі захисту науково-дослідницьких робіт МАН за 200 / н. р., а в цьому навчальному році за кількістю переможців МАН вийшла на ____ місце серед усіх навчальних закладів__________району.\nНаші талановиті учні щорічно беруть участь у Всеукраїнській інтелектуальній грі «Кенгуру». Так, у минулому році _____ учнів брали участь у турнірі та___стали переможцями цього змагання.\nЩорічно в школі проводяться естетичні тижні, які допомагають учителям та адміністрації виявляти та розвивати обдарованих, творчо мислячих дітей; спільно з дитячими музичними школами, училищами, лауреатами __________філармонії наші діти розвивають у собі почуття прекрасного, вчаться бути гідними своєї Вітчизни, беруть участь у благодійних концертах при дитячій музичній школі імені________та №___, ізостудії «Лукомор'я» на базі Будинку культури імені___________.\nРезультатом індивідуального підходу до талановитої дитини та розвитку її здібностей є успішне складання іспитів на володіння французькою мовою відповідно до європейських стандартів, які щорічно проводяться Посольством Франції в Україні на базі школи та Французького культурного центру міста.\n1. Усім учителям школи продовжити роботу з метою виявлення та розвитку творчого потенціалу та здібностей обдарованих учнів школи.\n2. Завідуючим кафедрами із базових дисциплін розробити методичні рекомендації та навчальний матеріал із урахуванням індивідуальних здібностей учнів.\n3. Заступникам директора школи з НВР __________під час проведення нарад та засідань постійно контролювати роботу вчителів школи з обдарованими дітьми, практикувати виступи про досвід роботи найрезультативніших з них.\n4. Заступнику директора школи з виховної роботи________рекомендувати і надалі залучати талановиту молодь школи до участі в різноманітних конкурсах, змаганнях, турнірах, контролювати роботу позакласних гуртків та шкільних секцій.\n5. Відповідальність за виконання цього наказу залишаю за собою.


Боєць 13-го окремого десантно-штурмового батальйону Сергій Назаренко: В новому терміналі Донецького аеропорту ми знайшли багато делікатесів. А хліба не було. І чорна ікра на армійській галеті мала досить екстравагантний вигляд (30.04.18 11:25) « Общество | Цензор.НЕТ\nВсе про:герой (195) Антитеррористическая операция (15787) Виолетта Киртока (174)\n30.04.18 11:25 30.04.18 11:24\nЗвання Народного героя України житомирянин отримав за те, що 20 січня 2015 року важко контужений пішки вивів групу десантників з-під обстрілу після підриву броньованої машини, на якій вони їхали на допомогу тим, хто залишався під завалами у новому терміналі Донецького аеропорту.\nЦя розмова відбулася неподалік від лінії фронту. Сергій – старший на одній з позицій поблизу Авдіївки. Для нього війна як почалася у 2014 році, так тягнеться до цього дня. Вирішивши у 2005 році піти в армію, він навіть не розглядає можливість залишити службу. Для нього справа честі завершити війну перемогою, показуючи приклад своїм підлеглим. Під час спілкуваня з Сергієм неодноразово я думала про те, що бачу перед собою того самого нового військовослужбовця, на яких і має спиратися наша нова армія. Він думаючий, постійно вивчає військову справу, аналізуючи найвідоміші баталії з давнини і до сьогодення. Ерудований, начитаний, розумний, зважений. До таких потрібно прислухатися, на таких варто рівнятися. А беручи до уваги його бойовий досвід, у нього є чого і повчитися.\n"З БОКУ ПРОТИВНИКА ПОЧУВ ЗВУК ПОСТРІЛУ. І ПОДУМАВ: ОСЬ І ТВІЙ СНАРЯД ЛЕТИТЬ"\n-20 січня наша ротно-тактична група 13-го окремого десантно-штурмового батальйону отримала завдання здійснити деблокування Донецького аеропорту, - розповідає Сергій Назаренко. - Але група не доїхала... Мій "Спартан" до цих пір стоїть неподалік від терміналу, ржавіє. Начальник штабу нашого батальйону нещодавно, отримавши відео з БПЛА, добре роздивився машину, і мені показав… У аеропорт вийшла наша ротно-тактична група. "Спартан" їхав першим. Був сильний туман. Бокове скло та й лобове не давали оглядати все, що відбувається навкруги. Все було в грязюці і конденсаті. Тому я відчинив двері, став на підніжку, щоб бачити все. Ми виїхали на територію летовища, на дорогу для обслуговуючого персоналу. І буквально відразу "Спартан" підірвався на двох протитанкових мінах. Одна розірвалася під заднім колесом, від вибуху здетонувала друга. Мене відкинуло вибуховою хвилею. Мотор машини розірвало…\nЦей знімок зроблено з БПЛА нещодавно. На ньому добре видно той самий "Спартан", який підірвався 20 січня 2015 року\nОтямившись після "польоту", я ніяк не міг зрозуміти, чому навкруги все чорне. Подумав, що зараз ворожий навідник відкорегує і наступний снаряд влучить прямо в нас. Тому віддав наказ особовому складу залишити автомобіль та переміститися в укриття. Але один військовослужбовець лежав на спині, казав, що не відчуває ніг. Я провів рукою під його броніком, обдивився його – крові не було. Наче не поранений. Але при падінні він міг наштовхнутися на уламок і цього вистачило для важкої травми. Віддав наказ його евакуювати у безпечне місце для огляду медичним фахівцем. А сам повернувся до "Спартана", щоб вийняти із нього радіостанцію. Я розумів, що машина вже небоєздатна і поки є можливість, поки вона не загорілася, потрібно все дістати. Але радіостанція під час вибуху розпалася. Я продовжував шукати тепловізор – річ не дешева, та й не настільки багато у нас їх було, щоб так просто залишити…\nУ цей час з боку противника почув другий постріл. Тоді вже подумав: ось і твій снаряд летить. Повернувся, щоб подивитися, звідки ж його випустили. Боковим зором побачив - наближається червона точка. Стріляли з СПГ. По чому ж вони цілять? Продовжив траєкторію польоту гранати і побачив, що вона чітко летить в "Спартан", повернутий задньою частиною до ворога і яскраво горять стоп-сигнали. Чудова мішень! Але ж у нас все завжди було заліплено, щоб ворог нас не бачив. А ночами переміщалися, використовуючи прилади нічного бачення. Через сиру погоду скоч відклеївся. Граната влучила точно між фарами. Туди якраз завантажували травмованого військового. Одного розірвало навпіл. Мого стрілка-снайпера відкинуло вибуховою хвилею всередину машини, де він серйозно поранив голову, загинули два військовослужбовці: Володимир Марковський та Олександр Атаманчук. Той, кого вантажили, можна сказати, народився в сорочці. Я заборонив знімати з нього шолом і бронежилет, тому основний удар отримали бронік та каска. Множинні осколки поранили стегна, низ живота і нижню частину обличчя. Але цього бійця врятували. Він продовжує службу.\nПісля цього пострілу почався масований обстріл зі стрілецької зброї. Було зрозуміло, що цю дорогу для підходу до аеропорту використовувати не можна, а по польовим ми б не доїхали, вони розмокли, "Спартани" по ним пройти не могли. Було прийняте рішення відійти на вихідний рубіж.\nГрупа прикриття подавлювала вогонь противника. Тіло одного військового, якого розірвало навпіл, тоді не вдалося винести. Після бою сепаратисти знайшли цього нашого хлопця, обшукали його кишені, знайшли документи і розмістили у соціальних мережах військовий квиток і посвідчення учасника бойових дій… Пізніше тіло все ж забрала пошукова група, особу загиблого було встановлено за ДНК...\nЙдучи з місця бою, ми вирішили знищити підірваний "Спартан", щоб він ні в якому вигляді не дістався противнику.\nКоли поранених і вбитих погрузили, нам запропонували причепитися зовні до "Спартана" і таким чином виїхати. Я відмовився. Розумів, що по дорозі по машині будуть вести вогонь і не буде можливості контролювати, якщо хтось відірветься. Як його потім шукати? Я сказав, що ми вийдемо самі, я проведу, бо добре вивчив місцевість. Нам треба було пройти півтора-два кілометри.\n- Мабуть, це був досить довгий шлях…\n- Але, як виявилося, він таки був найбільш безпечним. Ворог активно обстрілював дану ділянку, прилітали і ВОГ, і міномети відпрацювали. Він нас більше не бачив, але розумів, що ми будемо іти по дорозі. А ми залягли. Хвилин тридцять вичікували. І от тоді виявилося, що я не повною мірою можу нормально переміщатися. Був сильно контужений… Особливим випробуванням став залізобетонний паркан біля Пісків, який потрібно було перелізти. Інші підходи були заміновані. Оце було найважче, бо коли я підіймав голову, все починало крутитися. Сідав і "любувався" тим, що бачив. Мені все ж вдалося перелізти через паркан, але це останнє, що я вже міг. Нам залишалося пройти метрів двісті. Власне, їх я уже майже не пам’ятаю.\nСергій Назаренко, який має позивний Лис, за чотири роки війни здійснив не один героїчний подвиг. І тому був відзначений високим недержавним званням Народний герой України\n- Скільки вас вийшло пішки?\n- П’ятеро разом зі мною. Контужений був тільки я. Разом з пораненими мене відвезли у Водяне. Пам’ятаю як магнезію кололи. Було не боляче, а гаряче. Настільки, що здавалося, волосся на голові дибки ставало. Швидко до тями привело. Але у мене ще й тиск був 210 на 190. Тому мене відразу евакуювали далі - в Селідово. Там я почав дивуватися, чому це мене називають танкістом. Бо всі, починаючи з Пісків, тільки так до мене і зверталися. Коли я спитав, чого це всі вирішили, що я танкіст, мені порадили подивитися в дзеркало. Тільки після того, як мене прокапали, я зміг встати і глянути на себе. Я весь був у маслі, блищали тільки очі, як із кадру радянського кіно. Пам’ятаєте, відкривається люк, а звідти вилазить танкіст довольний і грязний – тільки очі світяться. Оце я таким був. Хоча намагався відразу після вибуху снігом обтертися. Але ж масло так просто не змиєш.\nВід реабілітації та ВЛК я відмовився. Зустрівся з нашим тодішнім комбатом Олександром Порхуном, який в той день виписувався після лікування, і готовий був повернутися в батальйон. Але прийшло повідомлення, що підрозділ виходить в ППД. Повернулися в АТО ми в квітні. Наступним бойовим завданням, що довелося виконувати, було відновлення контролю над населеним пунктом Мар’їнка 4 червня 2015 року. Запланували три етапи. Перший – пройти та зачистити все по центральній вулиці Леніна, потім вийти до окраїни Мар’їнки на сході, а третій етап - зачистити містечко на протилежному березі водосховища, де знаходяться дачні садові ділянки. Ми виконали перший етап, опору не зустріли. Єдине намагання нас зупинити зробили із приміщення райвідділу. Нас обстріляли, а коли ми спробували підійти для зачистки, почали відбиватися гранатами. Вирішено було дочекатися танка. Влучним пострілом він вразив місце, де залишалися троє сепаратистів. Так вони там і залишилися. Коли над райвідділом замайорів український прапор, бійці Нацгвардії, які мали підтримати наші подальше дії, сказали: ми на сьогодні своє завдання виконали, всьо, спасібо. Ми пішли далі. Другий етап зробили. Після цього перегрупувалися і досить швидко зачистили дачні поселення.\n"РИБОК З ВЕЛИЧЕЗНОГО АКВАРІУМУ ВІП-ЗАЛУ СТАРОГО ТЕРМІНАЛУ КОМАНДИР НАШОЇ ГРУПИ НАКАЗАВ ПРИЙНЯТИ НА ОБЛІК І ГОДУВАТИ"\n- Ви були у складі офіцерського спецназу, який брав участь у першому бою в Донецькому аеропорту 26 травня 2014 року… Як ви потрапили у цю групу?\n- Ситуація у 2014 році склалася таким чином, що значна кількість управління офіцерів 95 бригади не могла бути задіяною за прямим призначенням, вони не вели прямі бойові дії, тому що мали управляти, контролювати. Але багато хто хотів саме воювати. Тому рішенням командира бригади із офіцерів управління було сформовано офіцерський спецназ. Я не входив до складу саме цього спецназу. В той час я був командиром розвідувального взводу, у мене був свій "власний спецназ". А потрапив я туди, тому що для польоту в ДАП групі не вистачало чотирьох чоловік. Тому цей спецназ доповнив я, старший прапорщик Мазур і два моїх розвідники. Пізніше, уже разом із цими бойовими офіцерами я курсував на БТРі,прокладав шляхи, їздив на першій машині, забезпечуючи безпеку командира бригади.\n- Який вигляд мав аеропорт, коли ви туди прибули? Чого очікували?\n- Всі подробиці завдання знав тільки заступник командира бригади - на той час це був полковник Олег Григорович Гуть, який зараз командує нашою 95-ою бригадою. Я, як командир розвідвзводу з відкритих джерел інформації знав, що новий термінал аеропорта захоплений. І коли нас зібрали в штабі АТО, зрозумів, що скоріш за все будемо летіти саме туди. Коли командир бригади почав розподіляти наші групи по напрямках дій, у нього в руках була впізнавана схема терміналів...\nНас висаджували на пінічному сході Донецького летовища. Саме там знизилися наші вертоліти. Ми десантувалися по-афганські – як тільки переднє колесо торкалося злітної смуги, ми починали виплигувати. Коли крайній військовослужбовець залишав борт, той відразу злітав, щоб уникнути нанесення ворогом удару. Наша група відразу ж ввійшла в координацію з представниками 3-го полку спецназу та 79-ої бригади – там були її водії на "Уралах". Ми закріпилися в старому терміналі та очікували розпоряджень із сектору.\nНаша група 95-ої бригади зайняла оборонні позиції на першому поверсі. 3-ій полк розмістився на другому. Бій почався після нанесення ракетного удару нашими штурмовиками по даху нового терміналу, щоб прибрати звідти наявних сепаратистів, які вже обладнали там вогневі позиції для СПГ, АГС, також там були розрахунки ПЗРК. Сепаратисти не очікували настільки радикальних дій з нашого боку.\n- Ви їх бачили?\n- Так, вони були в полі зору. Після бомбардування по новому терміналу почали працювати ЗУ, снайпери, і в цей час від захопленої будівлі вирушили два автомобілі – ГАЗ-66 та КамАЗ. Ми через фойє контролювали вулицю. Для нас було неочікувано бачити цю панічну втечу. Вони виїхали, навіть не дочекавшись сутінків, щоб хоча б трохи приховатися. ГАЗ-66 проскочив майже неушкодженим. А от КамАЗ, який їхав за ним, отримав з усіх одиниць зброї. Потім вони наголошували, що в цій вантажівці були поранені, на машині були знаки міжнародних організацій, це був медичний автомобіль… Нічого такого не було. Ні прапора з червоним хрестом, ні навіть білого прапора не було.\nІз кузова стріляли по нам, ми відповідали. А потім із новин дізналися, що й самі сєпари зустріли цей КамАЗ снарядами із ЗУ-23. Після цього активність дій у новому терміналі зменшилася. Наскільки я зрозумів, командування прийняло рішення використати нічний час для накопичення військовослужбовців, як ввійдуть до штурмового загону. В той же час прибували наші вертольоти, підвозилися боєприпаси. На вертолітній площадці вантажі розвантажувалися, а звідти "Уралами" підвозилися до старого терміналу. До ранку до нас приєдналися ще дві групи головного розвідуправління. Вони вирушили для контролю зовнішнього кільця аеропорту. Також прибула штурмова група управління держохорони і представники Нацгвардії - спецгрупа "Омега".\nСам аеропорт був обшитий досить якісними склопакетами. Куля 5.45 просто падала, вдарившись об скло, а 7.62 наколювала його, іноді пробивала перше і падала між склопакетами. Єдине, що могло ефективно пробивати оболонку, це снаряди, випущені із ЗУ-23.2\nОсвітлення в старому терміналі на ніч ми повністю вимкнули. Новий термінал був освітлений, як новорічна ялинка. Фойє світилося, але там нікого не було. Кулеметне гніздо ворог зробив на першому поверсі між коридорами посадки пасажирів. Воно було за межами нашої досяжності. Не було зрозуміло, куди вони звідти стріляють. Два снайперських гнізда були розташовані на даху. Після атаки літаками, звідти всі пішли… В нічний час вогонь вже не вівся.\nЗранку група УДО здійснила розвідку шляхів підходу до нового терміналу, уточнювала наявність вибухових пристроїв та інших загороджень. Після прибуття "Омеги" ми визначили бойові завдання для всіх, і десь об 11 ранку відбулася зачистка. Противника вже не було ніде. Жодного трупа не було нами виявлено. Але красномовні сліди говорили, що поранених звідти відтягували. Перев’язочні матеріали, шприци із знеболюючим, - все це вказувало, що завдання нами уражень було результативним. Ми зрозуміли, що ворог евакуювався через підвальне приміщення і далі через гаражі. Ми взяли під контроль новий термінал, де розмістилася "Омега". Наша група 95-ої бригади залишилася в старому терміналі, диспетчерську вишку зайняла група снайперів. Власне на цьому історичні бойові дії закінчилися.\n-Для вас це був перший бій?\n- У повному розумінні цього слова, так. На близьких дистанціях це дійсно був перший бій. До того під час супроводів нас обстрілювали, але це були не прицільні бої. Скоріш за все ворог намагався нас деморалізувати. Коли ми перебували в базовому таборі біля Добропілля, неодноразово здійснювалися вилазки місцевих ополченців без конкретної мети. Вони просто підходили, стріляли кудись і зникали. А це був перший бій з широким застосуванням різної зброї. Власне, тоді я вперше познайомився з такою зброєю як "Шмель". З таких установок по нам вистрілили двічі. Перша ракета влучила в стелю холу. Площа була значна, тому ефекту вона не дала. Але звук був досить гучний. Другий постріл вони здійснили по кімнаті на другому поверсі, гадаючи, що там розташувалися снайпери. На щастя, там нікого не було. Все скло в цій кімнаті було винесено і все приміщення вигоріло. Застосування такої зброї нас не дивувало. Ми розуміли, що у них таке є, і вони будуть використовувати все за призначенням.\nПісля втечі на вулиці навпроти старого терміналу з’явився інший КаМАЗ. Наші снайпер з кулеметником його зупинили, вивівши з ладу. Вогонь на враження ми відкриваємо тільки тоді, коли людина має в руках зброю і направляє її безпосередньо на нас. До цього моменту людина не вважається комбатантом. Водій залишив КамАЗ, його не чіпали. Пасажир виліз з автомобіля, направив на старий термінал автомат. Це ще стримувало снайпера, але після першої черги, яку він зробив, його знищили. Після цього сєпари намагалися дістатися КамАЗу, вночі підігнали швидку. Ми думали, для надання допомоги, але це виявилося не так. Вони залишили автомобіль з ввімкнутими проблисковими маячками та дальнім світлом у нашому напрямку. Це сліпило снайпера, заважало контролювати ситуацію. Таким чином вони підігнали близько семи автомобілів. Водій залишав машину і втікав. Снайпер вимушений був знищувати фари. Наступного дня після того як був взятий під контроль новий термінал, до цих машин була відправлена розвідгрупа. Вся вантажівка була завантажена "Шмелями" та ПЗРК. Частину ми забрали, іншу знищили, бо контролювати підходи до машин було досить важко.\nПісля цього транспортна авіація приземлялася біля старого терміналу, вивантажували сухпаї, воду, боєприпаси. Відбувалося накопичення ресурсів. Ми гадали, що звідси і розпочнеться операція по зачистці Донецька. Стільки привозилося.\n31 травня в ДАП прибули три літаки Іл-76 з військовослужбовцями, здається, 72-ої бригади. Доставили бронетехніку, відбулася ротація. І ми літаком вилетіли з ДАПу. Ніяких перешкод для цього не було. Всі ці дні противник не вдавався ні до яких дій. Через місцевих жителів ми знали, що серед ополченців панує страх. Вони очікували, що буде штурм міста із ДАПу.\n-Як ви спілкувалися з місцевими?\n-На парковці аеропорту були залишені автомобілі з ключами всередині. Ми використовували їх, їздили по Донецьку, здійснювали розвідувальні заходи. Ніякого контролю, блокпосту чи ще чогось не було. Сепаратисти утримували центральні органи самоврядування: СБУ та міську адміністрацію. І все. Місто було нічиїм.\n- Наскільки вас вражав аеропорт?\n- Моя позиція в старому терміналі була у ВІП-залі. Найбільше там вразив величезний акваріум з екзотичними рибами – тропічними, яскравими. Ми годували їх кожного ранку і доповідали про це командиру бригади, тому що рибки були прийняті на облік. Ще там був бар і кавовий апарат. Саме біля нього зранку проводилися наради. Всі пили каву, спілкування, ставилися завдання.\nМи підключили 55-дюймовий телевізор "Самсунг". З українських каналів дуже низької якості приймався "5 канал", а чудово – "Россия 24". От ми його і дивилися для розуміння загальної ситуації. Всі п’ять днів, що ми там перебували, ранкові новини розпочиналися з того, що "українська армія знищує ополченців в ДАПІ, він охороняється нацгвардією". На третій день з’явилися дані, що дії здійснюються найманцями з Америки. Ми жартома ставили самі собі запитання: а ми точно той ДАП звільнили? Он якійсь хлопці обороняють щосили, воюють з американцями, а ми тут сидимо, каву п’ємо, дивимося новини, а там десь бій ведуть.\nУ першу ж ніч нашого перебування в терміналі виявилася проблема – відсутність сигарет. Коли ми летіли, було сказано: дві-три години там повоюєте і назад. Тому боєкомплект брали по мінімуму, сухпай, сказали, вам не потрібний, як і вода. Але ж трішки ми затрималися. У новому терміналі ми дізналися, що у всіх торгових точках "великі знижки" і перше, що ми знайшли і взяли - це цигарки. А ще… Там було багато делікатесів. А хліба не було. І чорна ікра на армійській галеті – це досить-таки красиво.\nУ старому терміналі уже був відкритий холодильник з величезними запасами продуктів. На другому поверсі була кухня з електроплитами. Там ми і готували собі їжу. Старший прапорщик, царство йому небесне, в цьому питанні був досить різносторонній, балував нас різними стравами. Пам’ятаю, яким смачним був суп з креветками.\nНа той час внутрішніх пошкоджень у новому терміналі не було. Навіть дах не був пробитий. Штурмовики змели звідти противника, щоб не міг з вищої точки завдавати удар по нам. Але будівля була ціла. Тільки на східній частині, що виходила на старий термінал, вже було збито зовнішній шар скла. Щоб сказати, що ми завдали значних пошкоджень – це неправда.\n"ПАМ’ЯТНИК ЛЮДСЬКОМУ ТУПІЗМУ"\n-Куди ви повернулися з ДАПу?\n-Літаком нас забрали в Дніпро. А звідти, також літаком, ми прибули в Чугуїв, потім в центр АТО, після чого вирушили в напрямку Семенівки під Слов’янськом. Там дочекалися основних сил – батальйонно-штурмову групу 13-го батальйону, приєдналися до них і брали участь у боях там. У цей час група 79-ої бригади пішла на Красний Лиман.\nПротивник намагався створити хаос, залякував і намагався перетягувати на свій бік військовослужбовців, щоб можна було їх використовувати у своїх пропагандистських цілях. Перший випадок - з 25-ою бригадою у Краматорську. Потім ті, хто перейшов на бік противника, дзвонили своїм знайомим, однокурсникам, агітували, пропонували зробити те саме. Обіцяли високу зарплатню, високі посади. Тоді ж терористам вдалося забрати броньовану техніку, установку "Нона", яка потім щоранку нас "вітала", посилаючи снаряди на гору Карачун, де ми стояли. Удари концентрували по телецентру.\nСитуація в селі Андріївка стала переламним моментом, який зняв морально-психологічні запобіжники з українських військовослужбовців. Наші почали стріляти. Тоді в 1-му батальйоні, який заблокували сєпари, прикриваючись місцевими жителями як живим щитом були перші загиблі. До того у багатьох існував психологічний бар’єр - як можна вистрілити в живу людину? Терористи в Андріївці намагалися зробити те саме, що відбулося з 25-ою бригадою в Краматорську. Зламати десантників морально. Коли нас направили на підмогу, наказ був чіткий: жодної одиниці зброї та техніки не має бути залишено противнику. Коли ми прибули на місце, велися перемовини, ті зволікали. Було багато представників засобів масової інформації, які все знімали. Розуміючи, що час працює в даному випадку на противника, було прийнято рішення здійснити заходи деблокування і виведення особового складу. Коли в БТР 1-го батальйону було кинуто пляшку з запалювальною сумішшю, вискочив водій БТРа зі шматком брезента, щоб загасити полум’я, яке охопило моторний відсік, і в цей час прилетіла граната. Уламками смертельно було вражено водія. Полетіли гранати, пляшки, нас почали обстрілювати із підствольних гранатометів. Добре, що не прицільно. Але в той момент психологічний бар’єр було знято. Вогонь вівся у відповідь. І вдалося колону вивести.\nМайже так само відбулося пізніше з групою 1-го батальйону, яка потрапила у засідку біля Семенівки, коли загинув командир батальйону Тарас Сенюк. Ворожий снайпер, гадаю, професійний, тому що зміг визначити командира по радіостанціях, які були на ньому, свідомо стріляв саме по ньому. Куля пробила бронежилет і влучила в серце. Було втрачено зв’язок з командуванням. Хаос внесла і Національна гвардія, яка йшла між нашими групами. Не знаю, як їх готували у базових таборах, але вони не розуміли, як діяти всім разом. Їх навчили, що зельонка це зло, зельонку треба зачистити, от вони і зупинилися, коли зав’язався бій, почали стріляти по всіх кущах навкруги. Я висунувся вперед, щоб зрозуміти, з ким іде перестрілка…\nТам противник дав масовану і сильну відсіч, швидко зорієнтувався і почав застосовувати ручні протитанкові гранатомети. Зрозумівши, що сильний опір чинить противник, прикриваючись місцевим населенням, було прийнято рішення відійти. Пізніше ми дізналися, що район біля Семенівки використовувався Гіркіним як база з підготовки "ополченців", також там була база з озброєнням, харчуванням, вище по дорозі були організовані польові табори, де проводили вишкіл. Саме там у нас були значні втрати авіації. Три вертольоти було пошкоджено. Мі-8 і два Мі-24. Обидва пілоти зуміли посадити машини.\n4 червня 2014 року нас відправили зачищати Красний Лиман. Майже цілий день там пропрацювали і повернулися на Карачун, у базовий табір. Це було необхідно для подальшого блокування Слов’янська. 19 червня виїхали на чергову задачу. Піднімалися по серпантинному крутому підйому. А нас там чекала засідка – обстріляли з зельонки. Наш БТР при цьому не міг використовувати своє озброєння – незручне для цього місце... Ворожа протитанкова граната влучила в башту і рикошетом вразила начальника розвідки бригади. Від вибуху особовий склад скинуло з броні. Багато хто відразу отримав поранення уламками, контузії, переломи. Тоді загинув Олексій Крементарь… Мій БТР здійснював їх евакуацію. Добре, що ми заздалегідь отримали димові гранати, які дуже допомогли. Обстріли з вогневої засідки тривали. Вона була добре організована. Снайпери працювали. Це не була хаотична стрільба. Постріли були короткі, виважені, прицільні. Працювали професіонали.\nСпочатку ми здійснювали вогневе прикриття з постановою димової завіси, щоб медики могли надати першу допомогу. Ми вивезли поранених. І Мі-24 завдали удару. В цей час ми перегрупувалися, вийшли на перехрестя, де поєднуються Рай-Олександрівка з Кривою Лукою та Миколаївка з Ямполем. Почали організовувати систему оборони, проводили розвідку в усіх напрямках, щоб виявити противника і зрозуміти, як себе поводить. В напрямку Ямполя знаходилася 79-а бригада. Так ми поступово просувалися до Слов’янська. Ми оточували і брали під контроль населені пункти та важливі точки. Після нас підходили інші підрозділи, робили блокпости, залишалися для контролю, а ми йшли далі.\nПісля того як ми взяли станцію перекачки води, почали контролювати підходи до Миколаївки і Семенівки. Нам потрібні були ще доба-дві, щоб перерізати трасу. Тоді місто було б у повному оточенні. Розуміючи це, сепаратисти вийшли вночі самі. Я спостерігав цей рух. В напрямку Бахмута рухалася колона з легковиків. Фари світилися через два-три автомобілі. Точно не було встановлено, хто там пересувається, тому артилерійського удару ми не завдавали. Вони також вогонь не вели. Арта працювала по тій колоні, що йшла по трасі Слов’янськ-Краматорськ. Від’їхавши від міста кілометрів два з половиною, колона звертала праворуч і йшла також в сторону Краматорська.\n-Чому ви випустили ці машини? Чому не розбили цю колону?\n- У легковиках могли бути беззбройні місцеві жителі. Ті, хто пересувався в цій колоні, не відкривав вогонь. Отже, у нас не було підстав стріляти. Крім того, згідно з "Мистецтвом війни": ніколи не заганяй противника в глухий кут, дай йому шлях для відходу.\nКоли ми зайшли в Слов’янськ, зрозуміли: якби здійснювали зачистку безпосередньо в місті, були б дуже важкі бої. Фортифікаційно все було добре обладнано. Час допоміг нашому противнику це зробити. Мене вразив бункер поблизу школи. Отже, вони розуміли, що по школі ми бити не будемо. Спочатку на території учбового закладу був викопаний котлован. В ньому зроблені перемички із залізобетонних блоків, потім покладено залізобетонні плити у три шари. І зверху це все зашили деревиною. Власне, цей бункер контролював всі підходи. Також були зроблені шляхи сполучення між декількома позиціями. І повірте, це все робилося не шахтарями.\nКоли говорять, що не треба було випускати Гіркіна із Слов’янська, я з цим не погоджуюся. Ми не могли евакуювати з міста цивільне населення. Був високий ризик великої кількості жертв. Але те, що увага всієї країни і ворога також була прикута до Слов’янська, допомогло українській армії взяти інші міста під свій контроль. Хоча тоді ще сил не вистачало. Бо звільнити населений пункт - це ще не все. Необхідно залишити за собою тилові підрозділи, тих, хто буде забезпечувати бойові підрозділи, убезпечити шляхи підвезення боєприпасів та необхідного. В армії НАТО існує таке поняття як "критична точка". Цей термін означає рубіж, після проходження якого бойові спроможності наступаючих стають меншими від спроможностей тих, хто обороняється. В математичному виразі: час, необхідний для доставки "вантажу" (це і боєприпаси, і продовольство, евакуація поранених та підтягування резервів) має бути меншим, ніж час, протягом якого такий же об’єм буде використано. З досягненням її воєначальник має призупинити просування вперед та подбати про "підтягування тилів". Дуже важливо не допустити проходження цієї точки. Це й забезпечують тилові служби.\nНаступне рішення, яке було прийняте після звільнення Слов’янська: взяти під контроль кордон, аби призупинити можливість доставки техніки та добровольців з боку Російської Федерації. Знову ж на це все у нас тоді не вистачало сил. Ізварино – це степ, який добре проглядається. Чому Савур-Могила була стратегічно важливим об’єктом? Бо це висота. Але у нас в той час недостатньо засобів було для розвідки, особливо для контролю території в нічний час. А всі переміщення ворог здійснював саме в нічний час. Тим добровольцям, які прийшли в армію, був необхідний час, щоб відновити свої знання, бойовий досвід. Але як би там не було, кордон ми майже закрили. Противник просто вів і веде дійсно гібридну війну, широко застосовуючи сучасні надбання: соціальні мережі, інтернет, розгалуження телеканалів, величезну кількість друкованих видань, обманюючи і діючи підступно.\nУ командування явно був план накопичити сили у Луганському аеропорту, звідти ударити по Краснодону і взяти його під контроль. Це був єдиний шлях сполучення сепаратистів з Росією. Всі інші шляхи контролювалися українською армією. Дрібні групи могли просочуватися, але широке логістичне забезпечення можна було робити тільки по єдиній дорозі. Цю загрозу зрозуміли російські куратори. В Краснодоні після 18.00 будь яке переміщення каралося вогнем на ураження. В Ізвариному були заміновані всі мости. Була підготовлена багатошарова система вогню – можна було вражати ворога і за 15 кілометрів. Ворог робив те саме. Наш танк був підбитий з відстані в п’ять кілометрів.\nКоли ми прибули південніше населеного пункту Краснодон, я зустрів заступника командира розвідувальної роти 79-ої бригади Євгена Жукова, позивний Маршал. Спитав його: а що це за спалений танк на вершечку єдиної висоти? Він пояснив: це пам’ятник людському тупізму. Танкіст вважав, якщо він туди виїде, для нього це буде непогана вогнева позиція. Все ж танковий снаряд дозволяє вести вогонь на велику відстань. Але як тільки він виїхав, отримав з боку сепаратистів постріл протитанкової керованої ракети. Бо танк, виїхавши наверх, став чудовою мішенню: непорушний на фоні неба!\nОсновною проблемою наших груп, які блокували кордон, було забезпечення боєприпасами. На шляхи сполучення досить часто почали здійснюватися диверсійні вилазки.\n"НАСТУПНОГО ДНЯ ПІСЛЯ ПЕРЕМОГИ ПОЧИНАЙ ГОТУВАТИСЯ ДО НОВОЇ ВІЙНИ. БО ВОНИ НІКОЛИ НЕ ПРИПИНЯЮТЬСЯ"\n-Ви бачили як артилерія стріляла з боку Росії?\n- Я особисто бачив, як по нашому вертольоту з медичними ознаками на борту з російської території випустили ракети. Досвічений пілот зміг уникнути попадання, йому вдалося врятуватися. Пізніше я неодноразово з ним літав. Він здійснював проліт під високовольтними проводами. Якось він прилетів за нашою групою під Амвросіївку, ми кинулись до нього, а він: почекайте, у мене тут проблеми. Пролітаючи над лісопосадкою, налякав ворону і вона розбила йому лобове скло. Так він картонкою з-під сухпая затулив цю діру. Там, в районі Зеленопілля він літав один, без правого пілота та механіка. Казав: краще більше поранених візьму.\nДійсно, в той час, влітку 2014, противник почав використовувати "Гради", а на дорогах закладувалися фугаси, на яких підірвалися декілька наших машин, що везли боєприпаси. Противник почав широкомасштабну роботу…\n3, 4 та 5 вересня 2014 року я брав участь у звільненні Тельманового (в ці дні був 2 рейд, Тельманове звільнили і залишили 5 вересня). Противник ввів вісім тактично-батальйонних груп. І тут вже виникла проблема у росіян. Їм ніким було наповнювати пустоту. Більшість територій українськими підрозділами було залишено. Значна територія стала сірою. Вони масово почали набирали добровольців, заманювати і наповнювати цю порожнечу. І водночас виникла загроза на маріупольському напрямку. Наше керівництво розуміло, що російські підрозділи не будуть тут знаходитися довго. І хотіли використати цей момент, коли росіяни будуть відходити, щоб на їх плечах зайти в Новоазовськ і відновити там українську владу. Для цього було створено дві рейдові групи – перша 79-ої бригади та друга – нашої, 95-ої. З маріупольського напрямку через Саханку на Новоазовськ по трасі мав іти полк "Азов" . Ми мали змусити противника перемістити резерви нам назустріч. І як тільки вони починають переміщення, це використовує полк "Азов" і здійснює захід у Новоазовськ.\nНа заваді цьому стала відсутність координації з підрозділами Нацгвардії. Саме вони мали брати під контроль Тельманове. Ми йшли з півночі, переходили біля Гранітного річку Кальміус. Вже на території, яку займав противник, біля населеного пункту Сонцево, розходилися на два потоки з півночі на південь. 79-а йшла ближче до кордону. Вони мали більше артилерійське озброєння і бронетехніку. За Тельмановим ми мали об’єднатися з 79-ою бригадою і зібраним кулаком показати, що ми штурмуємо Новоазовськ, викликаючи на себе наявні резерви противника.\nКоли 1-му батальйону 1-ої бригади Нацгвардії запропонували, щоб 95-та бригада взяла селище і їм передала, щоб іти далі виконувати своє завдання, ті відмовилися. Сказали, що вони візьмуть Тельманове штурмом самі. Я бачив сам, як вони намагалися це робити. Одноманітність дій без використання тактичних маневрів, обходу, створення оманливого напрямку. Все було тупо. В цей час артилерія ворога вела просто загороджувальний вогонь. Об нього і розбивалися нацгвардійці, розверталися, навіть не перегруповувалися і знову в тому ж напрямку йшли. Десь три години вони так ходили.\nПісля цього було прийняте рішення, що заходити і штурмувати місто будемо все ж ми. Ми здійснили оманливий удар з північного сходу, викликали вогонь на себе. І в цей час наш артилерійський підрозділ здійснив контрбатарейний вогонь, завдав ураження російській артилерії. О 15.15 на районній адміністрації Тельманового вже майорів наш прапор. Тельманове - це вузол доріг. Через них можна іти напряму на Маріуполь, Новоазовськ, Донецьк, Старобешеве. Досить серйозне розгалуження. Він був нам дуже потрібним.\nУ цей же час 13-ий батальйон нашої бригади здійснив зачистку міста з флангу. Мені вдалося приховано висунутися в приватний сектор, вийти на водонапірну вежу – найвищу точку, звідти організувати спостереження і, власне, наведення артилерійських ударів по вузлах концентрації противника. Було видно, що противник почав тікати, зрозумівши, що ми увійшли. Вони зрозуміли, що резону оборонятися їм немає.\nВся операція зайняла 30-40 хвилин. Незначний супротив був з боку ворожих снайперів. З будівлі райвідділу міліції якийсь фанатик спробував вистрілити в нас з РПГ із кімнатки розміром два на три метри. Його оглушило самого від пострілу. У кімнаті ми знайшли відстріляний тубус, автомат, який він кинув. Його дуже контузило пострілом, але він втік. На території райвідділку було виявлено значні запаси боєприпасів – 120-міліметрові міни і постріли до РПГ. Два гаражі були повністю забиті, до самого верху. Командир бригади вийшов на зв'язок з АТЦ: "Тельманове під нашим контролем. Зачищено. Хай Нацгвардія заходить бере під контроль". Але ті відмовилися: там сєпаратисти.\nА о 18-ій годині 5 вересня ми дізналися, що оголошено перше перемир’я. Вимушені були повернутися під Гранітне і звідти вже в Слов’янськ. Ми й хотіли взяти Новоазовськ під перемир’я. Мовляв, місто вже наше, що ж робити… Так потім зробив путін, взявши Дебальцево і на наступний день оголосивши перемир’я. Війна – шлях обману.\n- Зараз характер війни зовсім інший, позиційний…\n- Один з мінусів такої війни – втрати від снайперського вогню. Такі реалії, починаючи з 1915 року, коли була введена практика широкого застосування снайперів, а потім і снайперських пар. Зараз нашу війну можна порівняти з західним фронтом 1-ої світової. Воюють штурмові загони та снайпера. Позиції знаходяться близько. Ворог наскочив - і втік. Це створює паніку у тих, хто обороняється. І тоді збільшується витрата боєприпасів, бо боєць починає стріляти у свій страх. Десь у кущах гілочка обламалася, десь якийсь шурхіт – і давай туди стріляти…\nЦя позиційна війна має також політичне забарвлення. Не можна весь час керуватися емоційними і політичними аспектами, а не військовою доцільністю. Бо це досить скоро призводить до того, що доводиться розраховуватися життями військовослужбовців.\nРесурс людського організму обмежений. У передовій армії світу – американській – ротація безпосередньо в зону бойових дій становить 45 діб. І я думаю, що це правильно. Необхідно надавати особовому складу можливість відпочити. Чому люди звільнюються? Коли починаю розбиратися, з’ясовувати причину, дізнаюся, що річ не в ставленні або в паперовщині, як зараз часто говорять. Основна проблема – обмеженість у спілкуванні з родиною. Та й нашим сім’ям важко там без підтримки.\nСергій із сином\n- Ви давно в армії?\n- З 2005 року. До цього працював у недержавній охороні. Колеги, колишні військові, весь час мене питали: "Сергію, що ти робиш у цивільному житті? Ти за всіма рисами військова людина". І коли я таки пішов на службу, мій дідусь, який мене виховував, дуже цим пишався. Я відразу потрапив у 13-ий окремий десантно-штурмовий батальйон 95-ої бригади. І не залишаю його. Взагалі у мене освіта педагогічна. Я вчитель фізичної культури. Але ж війна і спорт ідуть поряд, починаючи з древніх греків. На час Олімпійських ігор зупинялися війни і питання вирішувалися у змаганнях атлетів. Розвиток озброєння почав вимагати ще й інтелектуального росту. Військовий - це така цікава професія, що ти ніколи не знаєш, коли тобі знадобляться отримані знання. І коли вони вже дійсно тобі знадобляться, часу надолужити втрачене не буде. Тому потрібно весь час готуватися, навчатися, бути в тонусі. Всі війни закінчуються. Але, незважаючи на нові методи їх ведення, гібридність, сучасну зброю, все одно - висота вважається зайнятою, якщо на неї ступила нога солдата.\n- Як вважаєте, миротворці можуть допомогти вирішити ситуацію?\n- Останній раз вони показали себе у 1999 році в Югославії. І виявилося, що вони не здатні щось зробити в політичному аспекті контролю впливу безпосередньо на місцях. Для мене перемогою буде підняття українського прапору над Донецькою адміністрацією. Так, це емоційна перемога, але, як кажуть військові, наступного дня після перемоги починай готуватися до нової війни. Бо вони ніколи не припиняються.\nЧе сказать... Только низко поклониться...\nДякую тобі Воїне\nКакой идиот в Минобороны придумал держать годами солдат в окопах или на ротации? У мужиков семьи, дети, дом, дела. Нужно максимум полтора месяца - и на месяц к жене под бок. Отдохнул - и к своим. Зачем эти ротации? Люди приходят на новые позиции и не знают, где чьи мины - подрываются на своих\nПривіт 13-му батальйону !\nСергію, у Вас дуже мирне і спокійне обличчя, навіть у формі.\n"Для нього справа честі завершити війну перемогою, ... "\nЯ бажаю, Вам, Офіцере, повернутися з перемогою. І усього доброго в житті, щастя в родині.\nПані Віолетто, Вам окрема подяка за ось це, з маленької літери, як і має бути: Так потім зробив путін, ...\nЦензор.НЕТ › Резонанс › Общество › Боєць 13-го окремого десантно-штурмового батальйону Сергій Назаренко: "В новому терміналі Донецького аеропорту ми знайшли багато делікатесів. А хліба не було. І чорна ікра на армійській галеті мала досить екстравагантний вигляд"


Салат Цезар на Новий рік 2019\nПропонуємо одну з кулінарних варіацій формування салату Цезаря з використанням курки і пекінської капусти. Інгредієнти подрібнені чудово сусідять один з одним, а пікантна заправка зробить Цезар одним з «помітних» страв на новорічному бенкеті!\nМасло оливкове – 6 столових ложок;\nКуряче філе (підморожене) – 250 г;\nБатон (або хліб білий) – 50 р;\nМайонез – 2,5 столові ложки;\nПекінська капуста (або салат Айсберг) – 100 г;\nГірчиця – 1 чайна ложа;\nЯйце (потрібно варений жовток) – 1 штука;\nЯк приготувати на Новий рік 2019 смачний салат Цезар з куркою\nОтже, познайомившись з переліком необхідних для салату Цезар продуктів, приступаємо до готування страви. Відразу відваріть круто одне куряче яйце. Воно піде для реалізації соусу для салатного страви, але тільки не всі, а його частина – жовток. А поки займемося сухариками. З батона (або ж білого хліба) зрізаємо тонко скоринки. Батон натираємо очищеним зубком часнику і злегка скроплюємо маслом оливи. Нарізаємо батон у формі кубиків. Відправляємо кубики батона на оптимально прогріту сковороду. Підсмажуємо до рум'яної оболонки.\nНаступний компонент Цезаря на новорічний стіл – куряче філе. Воно повинно бути для зручності його нарізки трохи подмороженным. Подрібнюємо на обробній поверхні філе невеликими співмірними шматочками, які викладаємо на сковороду. У сковороді прогріти попередньо приблизно 2-3 столові ложки оливкової олії. Підрум'янюємо курячу нарізку на сковороді до готовності.\nСир (перевагу краще віддати сорту Пармезан) натираємо, використовуючи тертці з дрібними отворами.\nЗробимо для салату пікантну заправку наступним чином: в невелику миску викладаємо майонез, вливаємо пару десертних ложок олії оливи, додаємо розтертий курячий жовток. Підсипаємо орегано, кидаємо сіль за смаком і присмачую чорним меленим перцем.\nВведені інгредієнти соусу гарненько перемішуємо. Соус для новорічного Цезаря готовий!\nПриступаємо до формування салату. Листя пекінської капусти нарізаємо невеликими шматками. Дозволяється порвати їх чистими руками в миску.\nВикладаємо в миску подрумянившиеся на сковороді курячі шматочки.\nІнгредієнти різноманітимо натертим сиром (використовуємо тільки 2/3 частини, що залишилася, потрібно потім).\nВикладаємо приготовлену раніше пікантну заправку.\nСалат перемішуємо, перекладаємо в підходящу для подачі ємність.\nЦезар посипаємо сирної чіпсами, сухариками.\nАпетитний салат Цезар на Новий рік 2019 рік готовий!\nДомашній салат Цезар з куркою і сухариками


Добрі рецепти » Смачні статті » Котлети з крохмалем\nДавайте розглянемо з вами як посмажити і неймовірно смачні ароматні котлетки з крохмалем. Завдяки додаванню крохмалю, вони добре прожариваются і виходять дуже соковитими. І неважливо, з якого м'яса будуть приготовані: курка, свинина, індичка або яловичина!\nКотлети з крохмалем і майонезом\nМ'ясний фарш змішуємо з яйцями, додаємо крохмаль і кладемо домашній майонез . Потім підливаємо холодну воду і гарненько все перемішуємо. Після цього приправляємо масу спеціями за смаком і ретельно збиваємо блендером до отримання однорідної пишної маси. Далі підготовлений фарш прибираємо приблизно на 6 годин в холодильник.\nПісля закінчення часу смажимо котлети з фаршу з крохмалем, викладаючи їх столовою ложкою на добре розігріте рослинне масло, з обох сторін. Потім акуратно викладаємо їх на паперовий рушник, щоб позбутися від зайвого жиру і подаємо на стіл.\nРубані котлети з крохмалем\nСвинину промиваємо, даємо воді стекти і нарізаємо м'ясо маленькими кубиками. Цибулю очищаємо від лушпиння і дрібненько шаткуємо. До м'яса додаємо сіль, цукор, перчик, крохмаль і перемішуємо всі інгредієнти. Потім розбиваємо яйця і висипаємо подрібнену цибульку. Ретельно перемішуємо і даємо масі постояти хвилин 30.\nРозігріваємо сковорідку, змащуємо маслом і викладаємо ложкою м'ясний фарш. Обсмажуємо котлетки на повільному вогні з двох боків до золотистої скоринки. Після цього перекладаємо їх у глибоку сковорідку, додаємо пів склянки води і тушкуємо котлети 10 хвилин.\nРецепт курячих котлет з крохмалем\nКуряче філе дрібно ріжемо, додаємо яйце, додаємо крохмаль, спеції і дрібно нарізану цибульку з зеленню. Потім кладемо сметану і ретельно перемішуємо. Готовий фарш відставляємо в бік хвилин на 20 а цим часом розігріваємо сковорідку, наливши в неї трохи масла. Далі ліпимо невеликі кульки, сплющує і трохи обсмажуємо з двох боків до золотистої скоринки. Готові курячі котлети з крохмалем подаємо з будь-яким гарніром.


„Не завжди чорне є насправді чорним”\nУ черговий раз переконуємось у цьому вислові, коли перечитуємо інформацію прес-служби прокуратури Калинівського району „Через неналежне виконання службових обов’язків податківцями Козятинської ОДПІ, у держказну не сплачено 326 тис грн. податкового боргу”.\nСтає прикро, що інколи наші державницькі структури надто поспішають із висновками. Відтак, викладають «сирий» матеріал перевірок в ЗМІ, присвоюючи їм гучні назви. Якщо це журналістський хід, то він виправданий – чим кричуща назва – тим більше читачів. Але ж якщо йдеться про інформацію від державної структури – то тут правило дещо інше. На наше переконання, тут головним має бути ретельний аналіз інформації, підтверджений зібраними доказовими матеріалами.\nЩо ж до повідомлення прес-служби прокуратури про неправомірні дії Козятинських податківців, то нам здається, що це попередні особисті висновки фахівця, який проводив перевірку. Адже вже сьогодні можна стверджувати про неоднозначність визначення тих «порушень», які висвітлені в публікації. Це і не дивно, так як юридичне трактування дій податківців складно оцінити без фахової економічної та практичної підготовки, а також відсутності всіх матеріалів, які могли б допомогти дослідженням у ході перевірки.\nНаразі можемо запевнити, що Козятинською інспекцією було здійснено всі необхідні дії, передбачені алгоритмом стягнення податкового боргу, в тому числі і подання до Калинівського підрозділу Державної виконавчої служби у серпні 2012 року листа. Процедура списання була проведена у повній відповідності до ст. 101 Податкового кодексу України після закінчення процедури судового стягнення, в якій, до-речі, брала участь і прокуратура Калинівського району та представники Генеральної прокуратури України. Підсумовуючи викладене дуже шкодуємо, що такі необачні висновки кидають тінь на чисельний колектив Козятинської ОДПІ, який в умовах скрутного сьогодення, забезпечує фінансову безпеку держави шляхом виконання індикативних показників надходжень як до Державного, так і до місцевих бюджетів.\nКалинівське відділення Козятинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області


Video: Пенсіонерам підвищать пенсію вже з 1 грудня\nПенсіонерам підвищать пенсію вже з 1 грудня. Таку заяву зробив віце-прем'єр-міністр України Павло Розенко.\nЗа його словами, пенсії підвищать відразу на 10% - причому всім, навіть тим, у кого розмір пенсій мінімальний. А ось питання про збільшення пенсійного віку, стверджує віце- прем'єр-міністр, на сьогоднішній день не розглядається.\nICTV / Ранок / Пенсіонерам підвищать пенсію вже з 1 грудня / 17.10.2016 17:00


Розробка котловану екскаватором » Все для дачників і городників, поради та рекомендації\nОдним з важливих етапів будівництва різних споруд є підготовка місця будівництва, а саме, копка котловану під фундамент, прокладка траншей для водопроводу і комунікацій, риття колодязів. Сьогодні немає необхідності виконувати такі роботи за допомогою ручної праці, бо їх можуть виконувати спеціальні технічні одиниці, такі як, наприклад, екскаватори.\nТипи екскаваторів і ціни\nДля риття котлованів зазвичай застосовують три типи екскаваторів:\nЕкскаватор із зворотною лопатою володіє гранично простою конструкцією і невисокою ціною і здатний розробляти котловани невеликої глибини лобовим і бічним забоєм. Ціна на такий екскаватор може варіюватися в залежності від глибини ковша, приблизно вона становить 1-1,3 мільйона рублів.\nЕкскаватор-драглайн. Його головна перевага полягає в тому, що він здатний розробляти досить глибокі (до 12 метрів) і широкі (до 10 метрів без пересування) котловани. Розробка котловану екскаватором-драглайн може здійснюватися поперечно-човниковим або поздовжньо човниковим способом, що скорочує час навантаження. Основними ценоопределяющим факторами є довжина стріли і об'єм ковша, приблизна вартість таких машин може становити від 1 до 4,5 мільйонів рублів.\nЕкскаватор грейфер. Цей тип екскаваторів добре підходить для риття колодязів та інших глибоких виїмок, його особливістю є те, що за допомогою нього можна розробляти котловани точно заданої глибини з похибкою два сантиметри. Незважаючи на всі його переваги, ціна знаходиться на прийнятному рівні від 1 до 5 мільйонів рублів.\nВажливим моментом є вид передачі (приводу робочого обладнання) екскаватора. Він може бути механічним, електромеханічним і гідравлічним. Найбільш сучасною і довговічною є гідравлічна передача, вона володіє декількома перевагами:\nАвтоматизація робочого процесу,\nРозробка котловану екскаватором не є важкою і стомлюючої для оператора,\nПідвищені ходові якості екскаватора.\nРозмірні групи екскаваторів\nВсі екскаватори діляться на 8 розмірних груп в залежності від розміру ковша і потужності двигуна. У перші чотири групи потрапляють легкі, особливо легкі і середні екскаватори з розмірами ковша від менш ніж 0,1 до 1,6 кубічних метрів, і потужностями двигунів від 10 до 130 к.с. У наступні чотири групи потрапляють важкі та особливо важкі екскаватори з розмірами ковша від 1,6 до 10 кубічних метрів і потужностями двигунів від 130 до 800 к.с.\nУ зв'язку з цим перед придбанням екскаватора рекомендується зробити оцінку того, які роботи планується виконувати даній технікою.


Visit Ukraine - Чи підуть діти до школи восени? Коментар Міністерства освіти і науки\nГоловна / Блог / Чи підуть діти до школи восени? Коментар Міністерства освіти і науки\nSun, 12 Jun / 11:56\nНовий навчальний рік розпочнеться 1-го вересня в очному форматі. Про це повідомив заступник міністра освіти та науки Андрій Вітренко під час всеукраїнських новин 7 червня.\n"Хочу повідомити батькам, учням, студентам: 1 вересня освітній процес в Україні буде відновлено в режимі офлайн, і всі діти, студенти, учні мають піти до шкіл, університетів, коледжів, закладів профтехосвіти", – зазначив Вітренко.\nВодночас Сергій Шкарлет, Міністр освіти й науки України, наголосив, що тільки створивши максимально безпечні умови, може відновитися очне навчання. За його словами, рішення про відновлення навчання залежатиме від безпекової ситуації конкретного регіону. Головною умовою старту навчального процесу є наявність облаштованих приміщень для тимчасового перебування дітей та педагогів під час повітряних тривог.\nЗ цією метою, Міністерство освіти і науки розпочало перевірку місць, які можна використовувати під бомбосховища для учнів у разі небезпеки. Також Міністерство розробить відповідні вимоги щодо укриттів та шляхів евакуації до них.\nЧастина шкіл в Україні мають бомбосховища; якщо будівля не має сховку, його повинні обладнати. Безпечні маршрути для евакуації до сховищ, які знаходяться поза навчальним закладом, прокладатимуть ДСНС.\nОстаточне рішення щодо онлайн чи офлайн навчання будуть ухвалювати органи місцевої влади, адже Міністерство не має прямого менеджменту над закладами освіти. Міністерство закликало місцеві влади перевірити наявність укриттів, систем сповіщення, маршрутів евакуації в освітніх закладах перед прийняттям рішення.\nШкарлет також повідомив, що учнів не відраховуватимуть, якщо вони не відвідуватимуть заняття офлайн. Таким дітям буде забезпечена можливість відвідувати заняття дистанційно.


Опис: Новизна готелю Febeach Resort & Spa 5 видна у всьому - в єдиному, до найдрібніших деталей, стилі його будівель, в акуратній, немов на картинці, території, в обробці номерів і ... в НЕ занадто великий обізнаності про нього туристів. І якщо відпочиваючі з Німеччини і деяких інших європейських країн вже встигли оцінити цей готель, що відкрився в 2008 році, і охоче приїжджають сюди на відпочинок, то наші співвітчизники частіше потрапляють сюди волею випадку або навмання. І не виказують при цьому ні найменшого розчарування, оскільки сучасний комфортний готель Febeach Resort & Spa хороший для відпочиваючих всіх вікових категорій і практично будь-яких запитів. Затишні номери з новими меблями та обладнанням, якісне різноманітне харчування, бездоганний сервіс, чудовий пляж, чисте море і чудовий клімат Белека - все це забезпечує приємне і безтурботне проведення часу щохвилини від посадки на турецькій землі до зльоту в зворотний шлях.\nFebeach Resort & Spa знаходиться в 25 кілометрах від анталійського аеропорту і в 4 кілометрах від Белека. Ще один невеликий курортне селище Кадрі і зовсім поруч - в якихось парі кілометрах. Вирушаючи на відпочинок в Белек потрібно знати, що тут немає якихось історичних пам'яток, це суто курортне містечко і при цьому ще визнаний світовий центр гольфу, але до Сіде, Анталії та інших туристичних центрів турецького Середземномор'я добиратися звідси дуже зручно і не так далеко, тому особисту екскурсійну програму можна виконати без всяких труднощів. Що ж до розваг, їх можна знайти в самому готелі або в довколишніх селищах.\nНомери: У п'ятиповерховому житловому корпусі готелю Febeach Resort & Spa 315 номерів, з яких 197 - це двомісні "стандарти" з можливістю поставити додаткове ліжко. У 80 номерах категорії "фемілі" два спальні, розділені дверима, і тут вже можуть розміститися чотири людини. Є ще 28 Сюїт, що вдвічі перевищують за площею стандартні номери, у двох спальнях яких з комфортом можуть відпочивати п'ять осіб. У всіх номерах центральне кондиціонування, супутникове телебачення, сейф, в день заїзду наповнюється міні-бар.\nПляж: У 900 метрах від готелю знаходиться громадський пляж, на якому Febeach Resort & Spa має власну територію. Шатлбас доставляє туристів на пляж кожні десять хвилин. Шезлонги, парасольки, рушники, снек-бар - все безкоштовно.\nХарчування: У головному ресторані Emerald відпочиваючі обслуговуються за системою AI за принципом "шведського столу". Закладу "а-ля карт" - середземноморський Aquamarine і далекосхідний Ruby - працюють вечорами, відвідати їх можна, попередньо записавшись. Є п'ять барів, в одному з яких - Garnet - звучить жива музика.\nДодаткова інформація: У розпорядженні гостей "Фебіч Резорт енд Спа" є шість басейнів з водними гірками, великий вибір спортивних ігор на повітрі і на морі, тенісні корти, боулінг, більярд. У готельну інфраструктуру входять магазини, перукарня, інтернет-кафе, фітнес-центр, хаммам і сауна. У сучасному Turquaise спа-центрі відпочиваючим пропонують найширший спектр процедур, спрямованих на оздоровлення і омолоджування шкіри тіла та обличчя, пілінги, лікування водоростями, бальнеотерапію, різні види масажу та інші послуги. Протягом усього дня з дорослими і дітьми працює команда аніматорів, що влаштовує спортивні змагання та рухливі ігри, а ввечері організовуються розважальні заходи, шоу-програми та конкурси.\nДайджест : Як вже згадувалося , російськомовних туристів в цьому готелі буває не так багато, тому відгуки про нього знайти непросто. Можна орієнтуватися на думку європейців, яких, за великим рахунком, все тут влаштовує, хоча відомо, що смаки тих же німців і наших співгромадян дещо різняться. Втім, відсутність претензій - вже рекомендація, а в тих нечисленних відгуках, які можна знайти, містяться, як правило, тільки позитивні або нейтральні оцінки. Можна зробити висновок, що Febeach Resort & Spa надає істинно турецька відпочинок, про особливості якого основна маса туристів знає якщо не все, то основне.


Кутовий диван Каре • фабрика Daniro, купити в Києві. Фото та відгуки на DDN.UA\nУвага! Дивани на фото можуть відноситися до різних категорій тканини. Базова ціна на Кутовий диван Каре вказана для категорії тканини "А", яка може відрізнятися від представлених на фотографіях (відео) або в інтер'єрі!!\nКод товару: D06-01008\nВиберіть розміри: (Д × Ш): 196 x 134 мм.\nОпис Кутовий диван Каре\nДиван-кут Каре приверне до себе увагу своєю екстравагантністю і сподобається вам своїм комфортом і практичністю. Зручні місця для сидіння, стильні підлокітники, переходять у спинки, диван стійко розташовується на стильних ніжках-колонах, виконаних з хромованого металу. Підставка каркаса куточка виготовлена з натурального дерева, матеріал корпусу - високоміцне ДВП. Наповнення - якісний безпечний пінополіуретан. Завдяки своїй формі, куточок стане чудовим місцем для відпочинку і проведення сімейного дозвілля.\nДиван-кут Каре вдало впишеться в інтер'єр кухні або їдальні, відмінно буде виглядати у вітальні, декорованій в стилі модерн. Диван стане чудовим рішенням при комплектації вашого заміського будинку. Також добре буде виглядати в оформленні кафе у закладах відпочинку.\nХарактеристики Кутовий диван Каре\nНазва / артикулD06-01008\nВиберіть розміри (Ш×Г)196 × 134 мм.


Стратегія етномережі «Третій Гетьманат» 2010–2011 | Народний Оглядач\n12 April 2021 р., Monday, Київський час 00:36\nСтратегія етномережі «Третій Гетьманат» 2010–2011\nНа Третьому зібранні засновників ТГ 26 вересня 2010 р., а також протягом двох наступних тижнів відбулось активне обговорення досвіду розгортання Етномережі. Завдяки колективному осмисленню напрацьовано просту і зрозумілу схему подальшого розвитку.\nПерший етап: «РОЗШИРЕННЯ І ПРОНИКНЕННЯ»\nГоловне завдання Етномережі – оновлення свідомості українців і формування протягом 19 років нового покоління Української нації. Цей процес починається зі світлих українців, готових до сприйняття ідей Великого Переходу. Такі світлі люди є всюди, тому просування ідей Третього Гетьманату відбувається в усіх доступних середовищах: громадських організаціях, політичних партіях, державних структурах – незалежно від території проживання українців і мови спілкування. Ми здійснюємо «українізацію українців»: через те, що половина українців внаслідок трьох століть мовного терору спілкується російською мовою, Етномережа активно сприяє природному процесу повернення етнічних українців до батьківської мови і рідних звичаїв.\nДля успішного проникнення в різноманітні організаційні форми Етномережа сама повинна бути «без форми». В термінології ТГ це називається «Стратегія води». Тому Етномережа не ідентифікує себе з жодною громадською організацією, партією чи іншою організаційною формою. ТГ – це духовний потік, рух оновлення українців і України. ТГ підтримує всіх світлих українців, незалежно від їх організаційної приналежності.\nЗ цією метою початкова організація Етномережі суттєво спрощується:\n1. Кожний активний українець, який бажає стати засновником Третього Гетьманату, може створити свою групу або приєднатися до будь-якої існуючої групи, яка йому подобається. Для входження до групи заповнюється підписний лист, дані якого заносяться в електронний реєстр групи ТГ і сплачується вхідний внесок 100 грн.; половина суми залишається на розвиток групи, а решта передається для розвитку всієї Етномережі (просування інформації, навчання, проведення зібрань тощо). При внесенні 1000 грн. людина отримує статус «почесний засновник ТГ», що відображається в посвідченні засновника ТГ, яке є додатком до існуючого паспорта чи іншого посвідчення особи.\nГрупа чисельністю 10 і більше засновників називається «роєм ТГ», чисельністю 31–99 засновників – «стартовою сотнею ТГ», 100 і більше – «сотнею ТГ» (повною сотнею). Територіальна прив’язка групи визначається місцем постійного проживання її керівника. Засновник ТГ може стати членом будь-якої кількості груп Етномережі, незалежно від їх територіальної прив’язки. Кожна група має Керівника (сотника або ройового) і призначеного ним Скарбника.\n2. Взаємодія членів Етномережі відбувається за допомогою всіх доступних засобів комунікації, зокрема популярних соціальних мереж та інтернет-форумів. Чотири рази на рік – у першу неділю після рівнодення та сонцестояння – керівники груп беруть участь у Конституційних Зборах засновників ТГ для безпосереднього знайомства, навчання і вільного спілкування. Конституційні Збори є вищим органом Етномережі, вони розробляють Конституцію ТГ і визначають стратегію розвитку Етномережі.\n3. Для задоволення поточних і майбутніх потреб Етномережі розробляється спеціальне програмне забезпечення – «Соціальна мережа ТГ», що дає можливість в Інтернеті створювати групи, знайомитися, спілкуватися, робити публікації в особистих та групових блогах і на оновленому «Народному Оглядачі». Засновники ТГ, що долучилися до соціальної мережі, набувають статусу «активні засновники».\nАктивні засновники здійснюють щомісячні внески в розмірі приблизно 1% від місячного доходу, розмір якого визначається самим засновником. Половина внесків залишається на розвиток групи, решта йде на розвиток всієї Етномережі. Члени групи мають можливість бачити внески членів своєї групи (інформація відкрита тільки для членів групи) – чим більший внесок у спільну справу зробила людина, тим вищий її суспільний авторитет, «харизма». Всі активні засновники можуть також відслідковувати сумарні внески інших груп у розвиток Етномережі – це дозволяє бачити реальну потужність кожної групи та її конкретний внесок у спільну справу.\nЧлен групи має право спілкуватися з усіма членами соціальної мережі, брати участь у внутрішніх обговореннях і проектах своєї групи, отримувати інформацію про всі грошові внески членів своєї групи до скарбниці групи та про витрати з неї, публікувати на особистому відеоблозі свої повідомлення (тексти, зображення, аудіо, відео), коментувати всі публікації на блогах соціальної мережі, добровільно виходити з групи, самому засновувати групи і ставати їхнім керівником.\nКерівник групи має право приймати до групи нових членів або виключати з групи її членів (з обов’язковим поясненням на блозі групи), публікувати на блозі групи кращі публікації своїх членів, призначати свого помічника – Адміністратора групи, призначати Скарбника групи та його помічників, витрачати за допомогою Скарбника зібрані вхідні і щомісячні внески, повідомляючи на блозі групи (особисто або за допомогою Скарбника) про кожну витрату. Для посилення довіри до своєї діяльності керівник групи може ініціювати обрання членами групи Радника (наукова підтримка) і Аудитора (правова підтримка).\nСкарбник групи зобов’язаний отримувати вхідні та щомісячні внески, оперативно повідомляти на блозі групи інформацію про всі надходження і витрати, передавати на розвиток всієї Етномережі половину зібраних коштів.\n4. Після досягнення соціальною мережею ТГ достатнього рівня розвитку, на її основі створюється Інформаційно-фінансова система ТГ. Вона передбачає: внутрішні віртуальні гроші, систему висування авторитетних лідерів, системну підтримку української культури та позитивної інформації, інтернет-торгівлю, позичкові товариства, комерційні та некомерційні проекти активних засновників.\n5. Заключним етапом розвитку Етномережі буде Глобальна корпорація ТГ – всесвітня українська духовно-економічна громада: електронний документообіг, повноцінна внутрішня сотенно-полкова структура, підрозділи наукового та інформаційного забезпечення, чіткі бізнес-процеси, цілісна Конституція ТГ, прозора система формування органів влади, ухвалення рішень та контролю їх виконання.\nДругий етап: «СТРУКТУРУВАННЯ І КОНЦЕНТРАЦІЯ»\nВихід Етномережі на рівень Глобальної корпорації ТГ означатиме завершення етапу «Розширення і Проникнення» (етап Руху) і початку нового етапу – «Структурування і Концентрація». Він полягає у творенні в Україні масової суспільно-політичної структури нової цивілізації та заснування нею в законний спосіб нової Української держави – Гетьманату «Вишня Борія». Це буде перша держава інформаційної епохи, основана на новітніх досягненнях науки і технологій.\nТретій етап: «ДЕРЖАВА-КОРПОРАЦІЯ»\nЗасновником нової української держави буде глобальна національна корпорація (всесвітня українська громада) з напрацьованим досвідом організованої діяльності. Взаємопроникнення і взаємопоєднання традиційної форми національної держави і новітньої форми глобальної національної корпорації дозволить створити передову форму етнічної самоорганізації – Українську національну духовно-економічну державу-корпорацію (державу-громаду). Її народження знаменуватиме кінець старої цивілізації («кінець світу») і початок нової епохи. Хай Буде!\nРух Третій Гетьманат: основні принципи\nТретій збір засновників ТГ (відео)\nВідбулося Третє зібрання Конституційних зборів України (фоторепортаж)\nВара – герб Третього Гетьманату\nФорма електронного реєстру підрозділу ТГ (xls)\nМандат делегата Конституційних Зборів України (doc)\nМандат делегата Конституційних Зборів України (pdf)\nPermalink Submitted by Сергій Ждан on 1 September, 2020 - 12:16\nСудячи з того, що матеріал з'явився не 10 років тому, а лише тепер, то щось пішло не так? Чи то була вимошена призупинка?\nЩо скажуть засновники ТГ?