«2020-й став ефективною» «вакциною» проти лідерів-популістів»\nКатерина СМАГЛIЙ, начальниця відділу міжнародного співробітництва Дипломатичної академії України, дослідниця:\n1. Я б порівняла 2020 рік з Великою депресією 1933 року. Зупинка виробництва, закриття банків, втрата роботи кожним четвертим американцем — це були, на правду, буремні часи, які дуже нагадують виклики сьогодення.\nЦя планетарна криза примусила багатьох усвідомили колосальне значення відповідального та ціннісного лідерства. Виклики 2020 року стали справжнім іспитом для політичних лідерів. Через надмірну самовпевненість, брак досвіду, егоїзм та звичайну некомпетентість багато з них виявилися неспроможними дати відповідь кризовим викликам. Тож, 2020 рік став ефективною «вакциною» проти лідерів-популістів та політичних партій-»мильних бульбашок».\n2. 2020 рік пройшов для мене під знаком жіночого лідерства. Героїні демократичного протесту в Білорусі — Світлана Тихановська, Марія Колеснікова, Вероніка Цепкало та тисячі білоруських жінок, які стали а на їхню підтримку, — надихають своєю цілеспрямованістю, витримкою, силою духу та вірою. Якщо колись Україна була прикладом для білоруської опозиції, то сьогодні Білорусь править прикладом тим українцям, в кого опустилися руки, хто розчарувався або втратив надію на перемогу ідеалів Революції Гідності.\nДивовижно, але саме очолювані жінками країни також дали найкращу відповідь на виклики пандемії. Журнал «Форбз», газета «Нью-Йорк Таймз» та інші світові ЗМІ звернули увагу на те, що саме завдяки своїй розвинутій емпатії, здатності вгамовувати своє еґо та забезпечувати командне лідерство, очільниці урядів Німеччини, Фінляндії, Ірландії, Норвегії, Данії, Нової Зеландії та Тайваню вдалося подолати спричинену КОВІДом кризу набагато швидше та вправніше за інші країни.\nАнтигероями року для мене залишаються Путін, Лукашенко та усі ті, на кому тримаються їхні авторитарні режими.\n3. Вважаю, що у 2020 році найсильнішою була стаття «Фактор морального розкладання» авторства Івана Капсамуна. Приурочена двадцятій річниці вбивства Георгія Ґонґадзе, стаття дала оцінку причин неспроможності України поставити юридичну крапку у судовій справі та назвати імена замовників. Автор дуже гостро підняв питання імітації «боротьби за справедливість», дав доволі жорстку оцінку стану громадянського суспільства та якості українських політичних еліт.\n4. В Україні мене найбільше надихають волонтери та засновники нових громадських ініціатив. Наприклад, Олена Розвадовська, засновниця та голова благодійного фонду «Голоси дітей», з початком збройної агресії проти України переїхала на Схід і реалізувала низку програм із захисту дітей, які стали жертвами конфлікту. Ганна Гопко, яка залишається неймовірно надихаючим прикладом ціннісного лідерства, заснувала громадську Мережу захисту національних інтересів «АНТС» («Мурахи») та працює над розбудовою нової генерації політичної еліти в регіонах, просуванням реформ, адвокацією інтересів України за кордоном. Ці неймовірні жінки дають мені надію, що наступні президентські вибори в Україні пройдуть під знаком жіночого лідерства.\n5. Цей рік для багатьох пройшов під знаком опірності, тобто спроможності лишатися цілеспрямованим у ситуації фрустрації та не втрачати оптимізму. Це був рік, коли відповіді на наші життєві невдачі важили значно більше за самі невдачі, коли наша здатність залишалися людяними, відповідальними, сумлінними, згуртованими громадянами слугувала ключем до подолання кризи. Попри всі складнощі, це був неймовірний рік відкриття нових сенсів та переосмислення життєвих пріоритетів. Я вдячна 2020-му за уроки людяності, самовідданості та доброти.\n6. Я не можу уявити своє життя без газети «День». Дуже добре пам’ятаю її появу на «ринку» українських друкованих ЗМІ. «День» був і залишається для мене основним джерелом збалансованої інформації та прикладом інтелектуальної журналістики. З яким теплом я згадую дебати на гострі суспільно-політичні теми, що точилися на її шпальтах між публічними інтелектуалами, економістами, митцями та громадськими діячами. Статті та проєкти «Дня» примушували думати та шукати власне призначення. Без перебільшення, це газета, що сформувала мене і як читача, і як громадянина, і як історика.\nРедакція «Дня» та Головний редактор Лариса Івшина є для мене уособленням усього найшляхетнішого, що є в Україні, високого професіоналізму та глибокої любові до України.\nДякую «Дню» за його високу планку та самовіддану розбудову нації та держави!


ferrari museum rome | Туристический портал\nType 64 Berlin-Rome Car на виставці у High Museum of Art, США\nШтутгарт. Музей компанії Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG, Штутгарт відправляє легендарний Type 64 Berlin-Rome Car у довгу подорож. Алюмінієвий кузов Type 64 буде представлений з 21 березня до 20 червня 2010 року в музеї High Museum of Art в Атланті, штат Джорджія (США). Подія співпадатиме з 60-ю річницею Porsche в Америці. Перший та найбільш визначний експонат музею Porsche в Цуффенхаузені вперше буде презентуватись за межами Німеччини.\nМузей High Museum of Art – один з провідних мистецьких музеїв світу. Своєю спеціальною виставкою “The Allure of the Automobile” («Шарм автомобілю») музей виражає своє розуміння динамічного розвитку автомобільного світу в період 1930-1960 рр. Особлива увага приділяється розбіжностям розвитку американського та європейського дизайнів. Type 64 буде презентуватися разом з іншими знаками автомобільного світу: Bugatti, Duesenberg, Ягуар, Феррари, Pierce Arrow, Packard, Cadillac та Tucker. Загалом, це все уособлюватиме синтез інноваційних конструкцій, виняткового дизайну та першокласної автомобільної майстерності.\nType 64 має неабияке значення в історії бренду Porsche. Сконструйований в 1938-39 рр. під керівництвом Фердинанда Порше, цей унікальний автомобіль одразу ж мав усі риси, що роблять спортивні машини з Цуффенхаузена такими особливими у всьому світі і до сьогодні: полегшена конструкція, неперевершена аеродинаміка, виняткові технічні свойства, надійні технології та унікальний дизайн, такий характерний для Porsche. Із самого початку ідея створення такового автомобіля полягала у тому, що Type 64 братиме участь у перегонах на довгі дистанції, відрізок Берлін – Рим, проте, через війну автомобіль так і не побачив жодних перегонів за своє існування. Але у той самий час автомобіль став суттєвим поворотом долі для першого Porsche, Type 356, розробленого у 1948.\nЧитайте также: вакансии в музеях и галереях москвы\nАлюмінієвий кузов автомобіля з гладкими лініями мав однозначний натяк на те, що у майбутньому усі спортивні автомобілі Porsche пишатимуться ним. ДНК автомобіля передавалася з покоління у покоління Porsche – від Porsche 356 до Porsche 911 і отдалі до Panamera. Виробництво технологічно досконалого автомобіля із рисами гоночних авто у итогі отдало відмінний автомобіль класу Gran Turismo, що міг ще у 1939 році розвити середню швидкість на громадських трасах до 130 км/год або 80 миль/год. Не дивує, що і Фердинанд Порше використовував саме Type 64 для довгих подорожей.\nОдночасно з будівництвом нового музею Porsche в Цуффенхаузені експерти переробили і алюмінієвий кузов Type 64, що стало результатом кропіткої роботи протягом років. З часу відкриття музею в січні 2009 року Type 64 притягує відвідувачів з усього світу завдяки своїй унікальній культурній спадщині.\nПоки Type 64 експонуватиметься в Атланті, музей Porsche Museum виставлятиме каркас кузову Type 64 до кінця червня 2010 року. Каркас зроблено з дерева з алюмінієвими вставками, товщиною 1,2 мм.\nМузей Porsche Museum відкритий з вівторка по неділю з 9:00 до 18:00. Подальшу інформацію Ви сможете знайти на веб-сайті www.porsche.com/museum .


Чи винні заробітчанки, що закохуються за кордоном | | Прикарпаття Online\nДев’ятирічний Денис нe любить шкільної писанини. Зате часто пише листи матері. І просить тата, аби відіслав їх у далеку євpoпeйську країну, де працює мама.\nЗеник xoває синові послання. Їх уже назбиралася чимала купка. Бо Наталці вони нe потрібні. Нe чекає звісточки з дому.\n«Мамо, тато каже, може, листи загубились. То я пишу тобі знову. Ми cумуємо за тобою. Тато цілі дні на роботі. А я з Ілоною на канікулах.\nЯ допомагаю Ілоні прибирати в квартирі. Ми разом ходимо до магазину і на ринок. Я вже не б’юcя з Мaкcoм. Тато сказав, якщо я буду чемний, то листи нe будуть губитися…»\nЗеник пробіг очима списаний аркуш зі шкільного зошита. Cтиcнув кулaки. Тяжкo зiтxнув…\nНаталка, дружина, втративши роботу, вирішила поїхати до Італії. Там працювала її подруга-однокласниця.\nОбіцяла допомогти влаштуватися дo xopoшиx ceньйopiв.\n– Зенику, ти маєш гарну роботу. Треба її триматися. Ілона допоможе доглянути за Денисом. Хоча їй десять років, проте серйозніша, ніж деякі старші дівчата. Мої і твої батьки будуть нaвiдувaтиcя. Рік-два попрацюю, трохи грошей зароблю й повернуся додому, – пepeкoнувaлa дружина.\n– Катя, однокласниця, по тиcячi євpo щомісяця має. Тут про такі зapoбiтки годі мріяти. Навіть не знаю, куди влаштуватися, аби хоча б тиcячa плaтні кaпaлa. Ти ж знаєш: ремонт у квартирі треба зробити. Діти з одяганок швидко виростають. Подумай…\nНаталка дoмучувaлa щоденними вмовляннями-переконаннями. Не хотів, аби про нього говорили, як про інших чоловіків, мовляв, випpoвaдив дружину нa зapoбiтки, а сам…\nЧитайте також Дружина дізнавшись, що у чоловіка є кoхaнкa влаштувала йому незабутній день народження\nІ дітям бeз матері буде нe легко. Ось Іванові дiтлaxи, який живе поверхом вище, зовсім від рук вiдбилиcя, відколи дружина подалася на зapoбiтки.\nТа й Іван почав дo чapки зaглядaти. І дуже вродлива й розумна його Наталя, аби cтapим ceньйopaм дoгoджaти. Двох дітей нapoдилa, а виглядає наче дiвчиcькo. Розповідають, надто вибaгливi цi iтaлiйцi. Нe легко тиcячi євpo дaютьcя.\nБiдкaвcя Зеник. А його батьки й чути нe хотіли пpo зaкopдoннi зapoбiтки своєї невістки. Нe одна жінка казала, що рік-два попрацює й повернеться. Проте багато ociли нa чужині нa довгий час, а дехто й нaзaвжди.\n– Мамо, нe xвилюйтecя, – втішала cвeкpуxу Наталка. – Ви ж знаєте, як я люблю дітей. Нe зможу довго poзлуку витepпiти. І за Зеником cумувaтиму. Він у мене найкращий чoлoвiк у світі. Ілонка татові допомагатиме й буде cлуxнянa.\nНаталка днями й ночами caмoтужки вчила італійську мову. А згодом правдами і нeправдами виїхала зaкopдoн. Подруга справді допомогла знайти роботу.\nНаталка часто телефонувала додому. Передавала гpoшi, oдяг, взуття, iтaлiйcькi смаколики і листи, в яких розповідала про тaмтeшнiй пoбут, ціни, людей, роботу…\nІлона з татом писали листи в Італію. А Денис обмальовував на папері свою руку і друкованими літерами виводив: «Мaмi».\nМинув рік, другий… Зеник кликaв дpужину додому, мoвляв, ремонт у квартирі завершив. Ще й гpoшi залишилися. Всіх євpo все одно нe заробиш, а діти дужe cумують.\nІлона xoчe oбpiзaти довге волосся, бо нe встигає щоранку заплітати до школи. А Денис знoву вiдлупцювaв oднoклacникa Максима (і в кого такий вдався?). Вчителька каже, цe «cиндpoм зapoбiтчaнcькиx дітей». Бо їх виxoвують нe батьки, а вулиця.\nЧитайте також Це була квартира цiєї гидoти: Помітила, щo чоловік мене oбмaнює і вирішила виcтежити його кoханку\nНаталка щоразу обіцяла попрацювати то до весни, то до літа, то до осені…\nЗа роботою та домашніми клoпoтaми Зеник і нe пoмiтив, щo дpужинa пoчaлa piдшe cпiлкувaтиcя й нaдcилaти пepeдaчі. Поволі звик давати всьому раду. Трохи пiдcoбляли бaтьки. Ілоні вже тринадцять, Денисові – дев’ятий рік.\nДонька навчилася готувати, прибирати. Для братика вона – немов маленька мама. Денис може вчительку нe послухати, а зaпepeчити cecтpi нe cмiє.\n– Привіт, Зенику. Діти сплять? Маю до тебе cepйoзну poзмoву. Спершу вислухай, а потім poбитимeш виcнoвки. Хотіла раніше все розповісти, пpoте щойно нaбpaлacя дуxу. Краще, коли дізнаєшся пpaвду від мене, а не від чужиx людей. Я зуcтpiлa тут iншoгo чoлoвiкa. Італійця. Зaкoxaлacя в нього. Живeмo paзoм більше poку. «Нa вipу» поки що. Додому нe пoвepнуcя. Тільки нe пpoклинaй мeнe. Дiтям дoпoмaгaтиму.\nМожливо, кoлись приїду в гості. Думаєш, я нe cумую за Ілоною і Денисом? Але в житті piзне тpaпляєтьcя. Цe кoxaння, Зенику. Просто кoxaння…\nВін oшeлeшeнo мoвчaв.\n– Зенику, ти мене чуєш? Скажи що-небудь. А дітям, думаю, наразі нe треба нiчoгo говорити.\nПізніше. Вони щe малі, аби зрозуміти справи дopocлих.\nАлло! Зенику?! Поклав слухавку. Відкрив холодильника. Після свят залишилося пiвпляшkи гopiлки. Пpocтягнув руку…\nЗaкaшляв Денис. У сина другий день тeмпepaтуpa. Pвучкo зачинив холодильника. Навшпиньки підійшов до синового ліжка. Пpиклaв pуку дo лoбa. Гapячкa, нaчe, тpoxи спала. Але завтра все одно зателефонує двоюрідній сестрі. Вона лiкap. Бо молоденька дільнична, може, щocь нaплутaлa з дiaгнoзoм.\n…Діти oчiкувaли подарунків від мами. А їх нe було. І телефонних дзвінків нe було. І листів.\nЗеник викpучувaвcя, мoвляв, зaпpaцювaлacя мама, нe має часу. І дopiкaв собі, щo oбмaнює дiтeй.\nЧитайте також Лідер паpтії “Гoлос” Святослав Вакарчук зізнався, чому приховує свою дружину Лялю Фонарьову\nНe дочекавшись мaминих пocлaнь, Денис почав писати сам. Віддавав татові, аби той надіслав їх до Італії. А він cклaдaв синові листи. Спочатку хотів пopвaти й викинути.\n«Мамо, Ілона зварила перший борщ. Тато її xвaлив, що дуже смачно. І мені борщ сподобався. Завтра ми підемо на дитячу виставу. Я розкажу тобі…»\n«Мамо, ми билиcя з Мaкcoм і та футболка з Мікі-Маусом, яку ти мені прислала, трохи пopвaлacя. Тато cвapивcя. А Ілона нe купила мені морозива…»\n«Тато запитав, що я хочу на день народження. Мамо, я хочу, щоб ти пpиїxaлa додому…» Зеник нe раз хотів розповісти дітям і батькам новину про Наталку. Нe нaвaживcя. Та й тесть з тещею нічого нe знають.\nА Наталка телефонувала знову.\nСказала, нe oбpaзитьcя, якщо він зуcтpiчaтимeтьcя з якoюcь жiнкoю, бо італієць нapeштi пoпpocив вийти зa ньoгo зaмiж. Пoтpiбнe poзлучeння. Тo хaй Зеник все oфopмить.\nВін не просив гостинців для дітей. І Наталка пpo цe пpoмoвчaлa.\nПісля розмови з уже майже кoлишньoю дружиною знову прочитав останнього Денисового листа: «…тато каже, може, листи зaгубилиcь… якщо я буду чeмний, тo листи нe будуть губитиcя…»\nУ неділю Зеник пішов на ринок, де тopгують пpoдуктaми з Італії. Купив coлoдoщiв, мaкapoнiв, іншої вcячини. Пocклaдaв у «iмпopтний» пaкeт. Написав свою адресу, ім’я. Обмотав пакета cкoтчeм.\nСкаже – пepeдaчa вiд мaми.\nОсь тільки листа нe має. Синові й доньці пояснить: Наталка, мабуть, була втoмлeнa й зaбулa покласти пocлaння. Кapтaє сeбe зa цю бoжeвiльну витiвку. І випpaвдoвує: xaй дiти пoтiшaтьcя, щo у ниx щe сьoгoднi є мaмa…\nдумка, життя, заробітчани\nЗ Інною знайомлюся у вбиральні перед зйомками новорічного випуску “Вечірнього …\nДві любові… Нелегко, кажуть, жити на дві хати, а ще нелегше – жити на дві душі…\nЯ ніколи не бачила її, хоча знала, що вона існує. …\nЦя історія про те, що не можна когось даремно осуджувати. …\nОльга й Тарас любилися зі школи. Батьки відразу зрозуміли, що …\nІвано-Франківські новини | "Прикарпаття Online" © 2021 Загальний рейтинг 10 з 10. Всього 103056 переглядів Вгору ↑


В Україну прибув глава Пентагону - Главком\n19 Жовтня, 2021, 11:25 glavcom.ua\nПісля перемовин із міністром оборони України відбудеться спільний брифінг\nОчікується, що в Україні глава Пентагону зустрінеться з президентом Володимиром Зеленським і міністром оборони Андрієм Тараном. У ході зустрічі Остін підтвердить незмінну підтримку суверенітету та територіальної цілісності України.\nНа зустрічі українського міністра оборони та голови Пентагону обговорюватимуть «порядок практичної реалізації досягнутих домовленостей і перспективи двосторонньої співпраці, прогрес імплементації оборонної реформи в нашій державі, покликаної на реалізацію євроатлантичних прагнень України, та питання безпеки в Чорноморському регіоні».\nНагадаємо, раніше стало відомо, що Остін незабаром здійснить робочий візит до Європи. В рамках візиту він планує відвідати Україну.\nЧитайте також: Пентагон оцінив військові загрози з боку Росії та Китаю\nТеги: США міністр НАТО Міноборони військові Україна Пентагон\nПентагон замовив ще шість катерів Mark VI для України


Життєвий і творчий шлях – Дмитро Васильович Павличко - журнал для школярів Fable.in.ua\nГоловна ⇒ 📕Твори до ЗНО ⇒ Життєвий і творчий шлях – Дмитро Васильович Павличко\nЖиттєвий і творчий шлях – Дмитро Васильович Павличко\nДмитро Васильович Павличко (Нар. 1929 р.)\nБіографія Дмитра Пав-личка – у його віршах. З його творів можна дізнатися про життєвий шлях, становлення характеру, про погляди та переконання.\nНародився Дмитро Васильович Павличко 28 вересня 1929 р. в селі Стопчатові Яблунівського району Івано-Франківської області (територія тодішньої Польщі) в багатодітній селянській сім’ї.\nЗ поезії “Мені приходять телеграми” можна дізнатись, що майбутньому поетові “тверда земля була за ліжко, шорсткий кептар за пелюшки”.\n/> Батько – Василь Миколайович – був чоловіком освіченим, працелюбним та енергійним. Згодом осів на землі, працював усе життя і помер на роботі.\nМати – Параска Юріївна Бойчук – була жінкою неписьменною, але багато знала з “Кобзаря” та Франкових творів, залучала до читання цих творів дітей. Мала чудову пам’ять і любила поезію. Померла 1955 р. від тяжкої праці.\nВ одному з ранніх віршів “Дві ялинки” йдеться про те, як у передноворічний вечір хлопчик продає ялинку, бо ж “Треба купить\nбараболі Матері хворій своїй”.\nДмитро Павличко почав ходити до польської школи в Яблунів, де зневажалася і заборонялася українська мова. Про це теж поет згодом згадає в одному із своїх творів: “За мову мужицьку не раз на коліна довелося у школі ставати мені…”. Дмитро Павличко вивчив і полюбив мову Міцкевича, в Коломийській гімназії опанував німецьку мову та латинь, усе життя знайомився з духовними скарбами інших народів та епох. І все це допомогло йому утвердитися у трепетному, бережливому ставленні до рідного слова. Захисті розвиток рідної мови став для Д. Павличка справою обов’язку й честі.\nВересень 1939 р. “син простого лісоруба” зустрів з радістю й надією. Безумовно, тоді ніхто не міг передбачити, що возз’єднання принесе Західній Україні й депортації, і арешти, і колгоспи. Дмитро Павличко теж відчув “зміни” на власній долі.\nВ тимчасово окупованій Коломиї одразу за парканом гімназії, де на той час навчався поет, фашисти розташували єврейське гетто. Звідси бранців партіями вивозили на розстріл, а ті, що лишилися, пухли від голоду. Темними ночами гімназисти прив’язували тягарі до привезених матерями паляниць, і, розкручуючи такий молот із хліба й каменю, перекидали його на територію гетто. Вдень їх зустрічали вдячні погляди зчорнілих бранців. Ці І очі болю і сподівання запам’ятались поетові на все життя.\nУ 1944 році серед інших заручників німці розстріляли брата Петра. Тоді вперше, схилившись на віко труни, Д. Павличко вилив свою любов і ненависть у ще Дитячі, незграбні, та виболені рядки. Згодом цей трагічний епізод знайде свій відбиток у поемі “Вогнище”. Та реальність – гірка й правдива – вже стала на порозі. Вона завжди притягатиме митця – уперед всіх фантазійних злетів та романтичних вигадок.\nЗ осені 1945 р. до весни 1946 р. Д. Павличко був ув’язнений у Станіславі за сфабрикованим звинуваченням у приналежності до УПА. Комісія з Москви визнала безпідставними висунуті проти групи підлітків звинувачення, але посидіти у в’язниці все-таки довелось.\n1948 р. Д. Павличко закінчив десятирічку і вступив на філологічний факультет Львівського університету, який закінчив у 1953 р.\nЩе студентом Дмитро Павличко очолює літературну частину Львівського ТЮГу, а у 1953 р. навчається в аспірантурі під керівництвом академіка М. Возняка. Однак поетична творчість відсунула наукову роботу на другий план, і дисертації він так і не захистив, хоча написав сотні блискучих літературознавчих і критичних праць. Перша збірка поезій “Любов і ненависть” з’явилася у 1953 р. Пізніше побачили світ поетичні книги “Моя земля” (1955 р.), “Чорна нитка” (1958 р.), “Бистрина” (1959 р.), “Днина” (1960 р.) та ін.\n3 1957 по 1959 pp. Д. Паличко керує відділом поезії журналу “Жовтень”, наступні п’ять років займається творчістю.\nДіалектичність думки, наявна в низці творів 50-х років, стала визначенням зрілості майстра. Але навіть ранні вірші Дмитра Павличка вражають щирістю і людяністю, а це ті риси, які сам автор шанує більше, ніж майстерність.\nУ 1958 p., аналізуючи поезію 50-х pp., Павличко зазначив, що біда поетичного покоління 50-х у тому, що воно “ніяк не може знайти свою тему”. Тоді ж він накреслив свою поетичну програму: “блискавкою-мислею своє життя я висловлю”.\nВизначальною особливістю творчості Д. Павличка цього періоду була підкреслена публіцистичність, громадянська напруга художнього слова, хоча, звичайно, молодий поет вимушений був іти й на певні компроміси з пануючою тоді ідеологією. Та вже збірка “Правда кличе!” (1958 p.), яка побачила світ на самому початку хрущовської “відлиги”, засвідчила, що він був сповнений віри в можливість появи в тогочасних суспільних умовах справді вільної, духовно багатої людини. Проте вісімнадцятитисячний тираж збірки було вилучено з обігу й знищено. А сама вона не згадувалася як неіснуюча.\nЗбірка містила в собі правду про сталінську добу, про бюрократизм, ідеологічне фарисейство, лицемірство. Це була гірка правда, покликана до життя XX з’їздом КПРС, але вона виявилася передчасною. Досі сонет Д. Павличка “Коли помер кривавий Торквемада” лишається неперевершеною й унікальною за своєю соціально-філософською проникливістю алегорією:\nТвір написано зрілим поетом, який вже знав про депортації, табори… І в час, коли багато хто боявся повороту до старого й обережно промовчував, Павличко у вірші відтворив дух страху, непевності, нерішучості, який панував у країні. В образі Іспанії часів середньовічної інквізиції вгадується “великий, могучий Радянський Союз”.\nПодальші збірки “Бистрина” (1959 p.), “Днина” (1960 p.), “Пальмова віть”, “Жест Нерона” (1962 p.) зазначили творче зростання письменника, а вибрані поезії “Пелюстка і лоза” (1964 р.) дають можливість окреслити основні параметри його поетичного обдаровання.\nПереїхавши до Києва 1964 р., поет якийсь час працює в сценарній майстерні кіностудії ім. Довженка (за його роботами поставлені фільми “Сон” – у співавторстві з В. Денисенком, та “Захар Беркут”).\n1966-1968 pp. віддані роботі в секретаріаті правління СПУ, а потім знову творча робота, після чого Дмитра Павличка (1971-1978 pp.) призначають на посаду редактора журналу “Всесвіт”.\nДмитро Павличко – один із тих поетів, який ні за яких обставин не скотився в багно кон’юнктурщини, прислужництва, він завжди залишався вірним і відданим Україні:\nДеякі з творів поета оцінювались неоднозначно. Проте він одним із перших розібрався в складних і політичних, і літературних перипетіях після-сталінського періоду.\nЕтапною для Д. Павличка стала збірка “Гранослов” (1968), в якій автор утверджував ідею незнищенності національної культури. У поезіях “Ти зрікся мови рідної”, “Якби я втратив очі, Україно…”, “О рідне слово, що без тебе я?!”, ” Лист до одного знайомого в справах філологічних” поет звертається до значущості рідного слова для людини.\nДля Павличка мова – то найцінніший скарб, найвищий критерій моральності, взагалі вартості людини. З рівною пошаною ставиться він до кожної мови, бо знає, що вона – “Як дерево, з якого буде Колиска чи труна – залежно, хто що подарувати хоче Своєму братові”. Що вона – як вогонь, котрий може “спалити або зігріти дух”. Та перевертень, що рідну мову забув і зрадив, – не зігріє душі чужою мовою, не здатен ні до чого світлого, доброго (” Лист до одного знайомого в справах філологічних”).\nЗбірки “Сонети подільської осені” (1973 р.), “Таємниця твого обличчя” (1974 p., 1979 p.) стали помітним явищем в українській літературі другої половини XX ст. Традиції пристрасного слова І. Франка продовжують книги поезій “Спіраль” (1984 p.), “Поеми й притчі” (1986 p.), “Покаянні псалми” (1994 p.). Перу Д. Павличка належить також антологія перекладів “Світовий сонет” (1983 р.) літературно-критичні праці, зібрані в книжках “Магістралями слова” (1978 р.), “Над глибинами” (1984 p.), “Біля мужнього слова” (1988 p.).\nДмитро Павличко завжди в шуканнях, він звертається до багатющої спадщини попередників, особливо І. Франка, М. Рильського, з котрими його єднає громадянське звучання поезії, прагнення пронести свої ідеали крізь все дрібне, буденне, вимушене. Його поезії містять філософську заглибленість у сутність вічних, загальнолюдських проблем.\nПодорожі світом (Куба, Канада, Америка та інші країни), поглибили його ознайомлення зі світовою літературою, наблизили до нього поезію Заходу і Сходу, збагатили художню палітру. Так, він блискуче оволодів такою складною віршовою формою, як сонет, зробив чималий внесок у його цікавий різновид – білий сонет, увів в українську літературу поширені в поезії Близького Сходу рубаї, відродив у сучасній поезії жанр притчі.\nТреба відзначити його збірки “Гранослов” (1968р.) і “Таємниця твого обличчя” (1974 p.), а також вибрані твори в двох томах (1979 p.). З них підноситься постать мудрої людини, зрілого поета, якого добре видно навіть на тлі світової літератури. Поетичне мислення Павличка характеризується синтезом глибокого ліризму та інтелектуальності, поєднанням конкретної художньої деталі з образами широкого узагальнюючого значення, які здебільшого виходять на обшири загальнолюдських, світових проблем.\nТак, в одній з кращих збірок “Гранослов” є однойменний цикл, присвячений пам’яті Максима Рильського.\nУвесь цикл сповнений болем утрати. А разом з тим вимальовується збірний образ великого митця, смерть якого є втратою всієї людськості. Персоніфіковані образи природи вказують на її глибину: “Голосить в Голосієві земля: Ой синку мій, велика в мене рана…”\nДругий сонет – це зойк і біль самої України – “Не плачте, Ярославно, їде князь – Тепер його вже не беруться стріли”. В образному розмаїтті вимальовується постать поета-сподвижника, вірного сина України, якому судилося пройти тернистим шляхом, таким звичайним для всіх геніїв, що не зреклися своєї віри і любові, як-от Шевченко, Міцкевич, Франко, Петефі, Байрон.\nВ майбутнє сонце нашої Вітчизни.\nЙого поезія сповнена суперечностей, контрастів: добро і зло, любов і ненависть, пелюстки і леза, світло й пітьма. Як філософ, Павличко розмірковує над цими вічними темами, осмислює й розповідає про них у вишуканих і точних образах. Так, у сонеті “Погляд у криницю” поет розмірковує над значенням світла:\nВеселощі трави. Автор розуміє, що життя зіткане з протиріч: темнота й світло, добро й зло, радість і горе завжди йдуть у парі. Але, не пізнавши темного, людина, можливо, не могла б оцінити світлого. Проте авторові чужі темнота, заздрощі й злоба.\nМіцною внутрішньою ниттю поєднання конкретики із глобальними, світовими мотивами пов’язані сонети “Коли умер кривавий Торквемада…”, “Погляд у криницю”, “Крила”, “Нетерпеливість”, “Міст”таще цілий ряд інших творів високого філософського та громадянського звучання. У них через алегоричні образи ясно проступають реалії часів тоталітаризму, недовгої відлиги, жорстоких репресій, облудної перебудови.\nПриголомшливо сильно звучить сонет “Голгофа”, в якому з глибини віків проступають трагічні долі Бога і людських геніїв:\nНе знявши віри їй, що Бог вона;\nМученицька смерть – це, звичайно, страшно. Але страшніше – байдужість людей, які “в темряві не розпізнали”, де злочинець, а де геній.\n…як знімають ката\nТа ще більша ганьба, коли іменем мертвого ката чиняться нелюдські злочини – а його колишні підручні намагалися реанімувати якщо вже не його, то хоч його справи, в пітьмі видати чорне за біле. Вражаюче звучать рядки вибухової узагальнюючої сили:\nПід віршем підкреслено стоїть дата: 1969 р. Йдеться про трагедію чеського і словацького народів 1968 року. Цікаво, що й тут продовжується філософське осмислення образів світла й пітьми, розпочате в “Погляді з криниці”.\nЯк і кожен поет, Д. Павличко, звичайно ж, звертався до інтимної лірики, де талант його розкрився на повну силу. Чудові вірші про кохання, що ввійшли до збірки “Таємниця твого обличчя” (1974 p., 1979 p.), з повним правом можна зіставити зі славнозвісним “Зів’ялим листям” І. Франка.\nЛіричний герой збірки Дмитра Павличка – то наш сучасник, духовно багата людина, що вміє бачити й тонко відчувати красу. Його кохання чисте й щире, а разом з тим – суто земне, поєднане із здоровою пристрастю. В інтимних поезіях Павличка криється глибинний прихований зміст. “Ти – як дощ, а я – мов явір. Хочу листям тебе зловить”. Та повне глибинне осягнення – кохання в поєднанні духовного й тілесного, проглядається в цікавому образі: “Ти повинна приходити двічі”: “Спершу – з неба, а потім – з землі”.\nКохання – почуття багатогранне, і Павличко, не повторюючись, відображає в стислих, але ємних віршах якусь одну виразну грань: “Не бійся сивини моєї”…, “Ми вийдем з тобою на листя опале”, “Зеленим вогнем береза”, “Горить суницями поляна”, “Дівочих непорочних ліній”, “Ніч була ясна, я стежками біг” та інші.\nМаленькі (за розміром), але величні за змістом твори підносять прекрасне людське почуття, таке знайоме всім – і таке неповторне.\nСвоєрідна, що перегукується з фольклором, прекрасна поезія “Я стужився, мила, за тобою”, де закоханий юнак перетворюється в явора, стала для багатьох улюбленою піснею.\nБагато поезій Павличка покладено на музику, а славнозвісна пісня “Два кольори” така ж популярна, як “Пісня про рушник” Малишка.\nД. Павличко відомий і своїми епічними творами. Його поеми “Земля”, “Вогнище”, “Поєдинок” – то широкі картини життя земляків поета, то реалістичні, то романтичні, багаті на образи-символи.\nДмитро Павличко – автор дослідницьких статей не лише про українських, а й про багатьох польських, білоруських, російських письменників.\nДмитро Павличко відомий і як політик, він – один з організаторів Народного руху України, Демократичної партії України.\nНа всіх ланках своєї діяльності Дмитро Павличко пристрасно й рішуче відстоює інтереси суверенної України, її народу.\nРубаї – чотиривірш, як правило, філософського змісту за схемою римування: аа-а (різновид монорими).\nРубаї як викінчений мініатюрний віршовий твір, що виражає певну думку, підкреслену в останньому рядку строфи, є однією з найпопулярніших версифікованих форм у ліричній поезії народів Сходу. Ця форма сягнула своєї досконалості в тюркомовному літературному середовищі (Захіреддін Бабур) та іранському (Омар Хайям).\nРізновид рубаї у казахській поезії називається ельон (одинадцятискладник з медіаною після шостого складу).\nЗвертаються до вишуканої віршової форми рубаї й українські поети. Так, Д. Павличко у 1987 видав збірку “Рубаї”:\nСписати неможливо до кінця. ?


Дипіридамол (Dipyridamole) - Medcolifes\nФормуляр лікарських засобів / Гематологія. Лікарські засоби / Антитромботичні засоби / Антиагреганти / Дипіридамол (Dipyridamole)\nСпосіб застосування та дози ЛЗ: дорослим та дітям віком від 12 років в/м або повільно в/в вводять по 1-2 мл 0,5 % р-ну на добу; тривалість лікування визначається індивідувально і залежить від ступеня ризику тромбоемболічних ускладнень; для прийому внутрішньо дози встановлюють індивідуально, залежно від тяжкості захворювання і реакції хворого; для профілактики та лікування тромбозів у вигляді монотерапії, а також в комбінації з пероральними антикоагулянтами або з ацетилсаліциловою кислотою призначають внутрішньо, по 75 мг, 3-6 р/добу; добова доза становить 300-450 мг, за необхідності дозу підвищують до 600 мг; при дисциркуляторній енцефалопатії - 75 - 225 мг/добу; за необхідності дозу можна збільшити до 600 мг/добу; добову дозу розподіляють на декілька прийомів; курс лікування залежить від характеру і тяжкості захворювання і продовжується, як правило, від кількох тижнів до кількох місяців.\nПобічна дія ЛЗ та ускладнення при застосуванні ЛЗ: короткочасна гіперемія шкіри обличчя, тахікардія, брадикардія, головний біль, АР, загострення ІХС, тромбоцитопенія, зниження АТ при швидкому в/в, с-м коронарного обкрадання.\nПротипоказання до застосування ЛЗ: гіперчутливість до препарату; поширений атеросклероз коронарних артерій, г. ІМ, декомпенсована серцева недостатність, аритмії, артеріальна гіпотензія; ниркова недостатність; БА, обструктивні захворювання легень; вагітність; дитячий вік до 12 років; в/в - преколаптоїдний стан, колапс.\nФорми випуску ЛЗ: табл. по 0,025 г, по 0,075 мг; драже по 25 мг; р-н для ін'єкцій 0,5 % (5 мг/мл) по 2 мл в амп.\nІ. Дипіридамол, ВАТ "Лубнифарм"\nДипіридамол, Філія ТОВ "Дослідний завод "ГНЦЛС" для ТОВ "Дослідний завод "ГНЦЛС"\nДипіридамол, ЗАТ НВЦ "Борщагівський ХФЗ", ТОВ "Агрофарм"\nДипіридамол-Дарниця, ЗАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця"\nІІ. Курантил® 25, BERLIN-CHEMIE AG (MENARINI GROUP), Німеччина


Швидка і якісна доставка У Самвела Одеса\nУ Самвела замовити додому і в офіс Одеса!\nКухні: Армянська, Восточна, Гречеська, Грузинська, Європейська, Кавказька, Російська, Українська\nСамий соковитий шашлик в місті з доставкою У Самвела\nЗ приходом весни одесити починають потихеньку вибиратися на вулиці, влаштовувати шашлики і пікніки, і звичайно ж, шашлик є невід'ємним атрибутом подібних посиденьок. І навіть якщо Ви не хочете бруднити руки і витрачати свій час на маринування м'яса, то можете замовити доставку свіжого шашлику на будинок. У знаменитому ресторані у Самвела є дуже великий вибір справжніх шашликів з самих різних видів м'яса, а також інших гарячих закусок, напоїв, перших страв і навіть десертів. Вам в лічені хвилини привезуть гарячий замовлення в будь-який з районів Одеси, і Ви зможете насолодитися незабутнім смаком грузинської їжі великою компанією без готування і інший кулінарної рутини. Це дуже зручно в тих випадках, якщо у Вас велика компанія друзів і потрібно дуже багато їжі.\nПозбудся від потреби перемивати гори посуду, замовивши їжу на svitresto\nКожній господині знайоме те почуття, коли свято наближається до кінця, і ти знаєш, що скоро тобі належить захоплюючий вечір з посудомийкою або губкою. Гори посуду - це єдиний негативний момент у всіх застіллях і великих свят, коли потрібно мити тарілки не тільки за гостями, але також і каструлі, сковорідки, миски і інші кухонні приналежності. Саме тому набагато зручніше замовляти їжу в Інтернеті, наприклад, на сайті svitresto. Тут є великий вибір ресторанів і кафе, в яких можна замовити напої та частування для гостей, не докладаючи зусиль і залишивши кухню недоторканою. Наприклад, в ресторані у Самвела, Ви можете замовити повний комплект закусок для вечері, сніданку або обіду: перші страви, гарячі закуски, напої, десерти, гарніри, салати, соуси і багато іншого. Замовляти все страви в одному місці дуже зручно, і набагато дешевше, навіть ніж готувати самостійно.\nВеликий вибір м'ясних страв в ресторані У Самвела\nРесторан У Самвела спеціалізується в основному на східній кухні, такий як азербайджанська, грузинська, вірменська. Це особливе заклад завдяки різноманітному і цікавого меню, а також дивовижному смаку страв. Така висока якість шашлику і інших блюд досягається за рахунок свіжих інгредієнтів, так як в основному тут готують шашлик. різноманітності цієї страви У Самвела немає рівних в інших закладах, і тут Ви зможете спробувати телятину, баранину, свинину, птицю і інше м'ясо, підсмажене на мангалі зі спеціями і секретними інгредієнтами від шефа. Завдяки сервісу svitresto Ви маєте можливість замовити доставку шашликів з ресторану у Самвела додому в режимі онлайн.


Мініцех із виготовлення сухого борщу: як волонтерки на Львівщині готують для бійців - leopolis.one\nУ Городоцькій громаді, що у Львівській області, волонтерки об’єдналися, аби годувати наших захисників. Будинок однієї городоччанки перетворився на мініцех із виготовлення сухих обідів для військових.\nРозпочалося все з трьох небайдужих жінок – Наталії Підлісної, дружини її брата – Альони Підлісної – та подруги – Альони Нагуляк. Спершу вони плели маскувальні сітки, а потім вирішили змінити формат роботи й готувати сухі борщі.\nНаприкінці березня вони оголосили про збір продуктів. Городоччани принесли буряки, моркву, картоплю, капусту, томат, кетчуп, сушений кріп та петрушку. Дещо пізніше вони отримали також сушарки для овочів.\nЯк розповідає для Городок.City Людмила Підлісна (мама Наталії), поки одні доставляли продукти, інші городоччанки об’єдналися та стали майстринями із виготовлення сушених наборів. Жінки збиралися вдома у родини Підлісних і працювали до пізньої ночі. Там варили овочі, різали та сушили їх, а потім фасували й упаковували. Більше на leopolis.one.\nПершу партію відправили 8 квітня\nПерша партія сухих борщів на фронт попрямувала 8 квітня – 450 однопорційних пакетиків борщової заправки для запарювання. Через тиждень відправили ще 400. Потім ще 550 порцій…\nГородоцькі господині готують не пісний борщ: до борщової заправки додають сушене куряче м’ясо. Пакують усе в зіп-пакети, на яких клеять вкладки.\nПані Людмила зізнається, що за ці дні переконалася в тому, що українці – неймовірні. Наприклад, якось їй подзвонили з незнайомого номера і сказали: «У мене є сушарка, розкажіть, як мені вам допомагати, я хочу бути корисною». Або ще один приклад: якось було потрібно отримати терміново два мішки столового буряка. Через 5 хвилин одна городоччанка вирішила це питання. Або ж, наприклад, через пів години після оголошення в Інтернеті про друк вкладок до сухих борщів телефон «розривався», бо почали запитувати, куди принести роздруковане і чи не буде пізно.\nНатхненні працею, городоччанки щотижня відправляють від 400 до 500 порцій сухих борщів. Загалом вже відправили майже 2500 пакетів.\nВолонтерки кажуть, що найбільше гріє душу вдячність солдатів на передовій.\nНагадаємо, працівники Львівського академічного обласного музично-драматичного театру імені Юрія Дрогобича з перших днів повномасштабної війни забезпечують воїнів харчами. У перервах між репетиціями та виставами актори й технічний персонал за власні кошти купують продукти та готують страви для українських бійців. Зокрема, роблять копченості.\nPrevious articleКрапка у справі Романа Кулика\nNext articleГотель «Жорж» – жива легенда Львова


Ковель - офіційний сайт міста - Ковель відвідав голова облдержадміністрації Юрій Погуляйко\nКовель відвідав голова облдержадміністрації Юрій Погуляйко\nНа свято з нагоди Дня святого Миколая голова облдержадміністрації Юрій Погуляйко завітав у Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей, що у м.Ковелі, аби привітати тих, хто тимчасово опинився без батьківського піклування. Окрім того, участь у робочій поїздці на Ковельщину взяла заступниця голови Світлана Мишковець. У Ковелі представників обласної влади зустріли міський голова Олег Кіндер та його заступник Ігор Прокопів.\nДо різдвяно-новорічних свят, а зокрема до Дня святого Миколая, вихованці центру готувалися ретельно та підготували художні номери, розповіли педагоги\n. Відтак, гостей, що завітали з подарунками, запросили розділити радість свята до актового залу, де з нетерпінням чекали усміхнені діти.\nУ Ковельському історичному музеї представлено виставку новорічно-різдвяних ретролистівок\nУ Ковелі головна ялинка міста засяяла новорічними вогнями


Як Єнс Столтенберг пройшов шлях від пацифіста до генсека НАТО\nVideo: Як Єнс Столтенберг пройшов шлях від пацифіста до генсека НАТО\nЙого вербувало КДБ, але він співпрацював із норвезькими спецслужбами. Він став наймолодшим прем’єром своєї країни на тричі очолював її уряд. У молодості був противником НАТО, а нині – його генсек – Єнс Столтенберг.\nЄнс Столтенберг походить з відомої сім’ї норвезьких політиків. Його батько, Турвальд Столтенберг, був дипломатом – працював послом у Югославії, міністром закордонних справ та міністром оборони Норвегії. А от Єнс після строкової служби в армії вступив на економічний факультет університету Осло. Наприкінці навчання подався у політику. Спершу працював журналістом у газеті, що була офіційним рупором лівих сил Норвегії. Вже у 26 років очолив молодіжне крило Норвезької робітничої партії – найстаршої та найбільшої партії у країні. Примітно, що у молоді роки Єнс Столтенберг – майбутній генсек НАТО – був затятим противником Альянсу, утім, протягом політичної кар’єри кардинально змінив думку.\nНаприкінці 80-х, перед розпадом СРСР, Столтенберга намагалася завербувати радянська розвідка. Про це майбутній генсек Північно-атлантичного альянсу розповів у автобіографічній книзі. У 80-х Столтенберг підтримував контакти зі співробітниками посольства СРСР, спілкувався із радянським аташе по культурі Борисом Кириловим. Разом вони вечеряли та обговорювали політику. Як виявилося, Кирилов служив у КДБ. І радянські спецслужби завели на Столтенберга особисту справу під кодовим іменем Стєклов. СРСР сподівалося виманити у молодого лівого норвежця конфіденційну інформацію. Утім, на той час Столтенберг не знав жодних держтаємниць, а про свої зустрічі із Кириловим доповідав Службі поліцейської розвідки Норвегії. Для обох спецслужб ці контакти скінчилися нічим.\nРаніше ми писали, що НАТО збільшує дипломатичну присутність в Україні\nУ 1993-му Єнс Столтенберг отримав свій перший міністерський портфель – торгівлі та енергетики, а в наступному уряді очолив Міністерство фінансів. У 2000 році, отримавши підтримку серед однопартійців, Столтенберг став наймолодшим прем’єр-міністром Норвегії. На той момент йому було 40. Політик пробув на цій посаді лише 7 місяців – на наступних виборах Норвезька робітнича партія зазнала поразки. Незважаючи на поразку, Столтенберг очолив партію в умовах кризи і знову здобув прем’єрське крісло, на якому пробув із 2005 по 2013 роки.\nОдним із найбільших випробувань для Єнса Столтенберга став теракт 2011 року в Осло. Тоді терорист Андерс Брейвік розстріляв 77 чоловік у молодіжному таборі Норвезької робітничої партії. Прем’єр мав заспокоїти суспільство та об’єднати народ перед обличчям тероризму. Після трагедії прем’єр Столтенберг суттєво збільшив фінансування оборони держави та підтримав війну з терором Сполучених Штатів Америки.\n1 жовтня 2014 року Єнса Столтенберга призначили генсеком НАТО замість датчанина Андерса Фога Расмуссена. Тоді багато хто називав норвежця проросійським: на посаді прем’єра Новрегії Столтенберг підписав із Медведєвим угоду про російсько-норвезький кордон та стверджував, мовляв, НАТО необхідно товаришувати з Росією. Утім, вступивши на пост, генсек Альянсу одразу заявив: пріоритетним для нього є саме українське питання. Столтенберг неодноразово вказував, що російські війська необхідно вивести з Донбасу, а Крим – повернути Україні. За час роботи Столтенберга в НАТО для України відкрили низку трастових фондів допомоги. Окрім того, натівські інструктори проводять навчання українських військових за західними стандартами.\nДехто називає Столтенберга пацифістом та шукачем компромісів. Утім, він виступає за збільшення видатків на оборону країнами НАТО та зміцнення захисту від Росії.\nДивіться також: Політолог розповів, чи захистить Україну членство в НАТО\nICTV / Ранок / Як Єнс Столтенберг пройшов шлях від пацифіста до генсека НАТО\nЖорстокість зруйнувала футбольну кар’єру Зінедіна Зідана


Дмитро Кулеба заручився підтримкою Норвегії в ООН і НАТО - Лента новостей Житомира\nМіністр закордонних справ України Дмитро Кулеба та міністр закордонних справ Норвегії Іне Еріксен Сьорейде провели телефонну розмову.\n“Час мобілізувати всі ресурси. Я сподіваюся, що світ зможе за кілька місяців подолати пандемію. Втім, реалістично розумію, що треба готуватися до її наслідків для економік і суспільств, які можуть бути гіршими за вірус як такий”, - заявив Дмитро Кулеба.\nІне Еріксен Сьорейде поінформувала про вчорашню зустріч міністрів закордонних справ країн НАТО, на якому вони надали додаткову підтримку нашій державі. Вона запевнила, що Україна залишається високо на порядку денному Альянсу. Дмитро Кулеба подякував за непохитну підтримку України.\nМіністр Іне Еріксен Сьорейде запевнила Дмитра Кулебу, що санкційний тиск на РФ буде зберігатися до повного виконання нею Мінських домовленостей. Вона підтвердила незмінність позиції Осло щодо підтримки суверенітету й територіальної цілісності України, європейських та євроатлантичних прагнень нашої держави.\nДмитро Кулеба також подякував за запрошення відвідати Норвегію, щойно мине пандемія, та прийняв його. У свою чергу, він запросив норвезьку колегу відвідати з візитом Київ. Вона також з радістю прийняла запрошення.\nСпіврозмовники погодилися надалі наповнювати українсько-норвезьке міждержавне партнерство, обговорили перспективи українсько-норвезької торгівлі та інвестицій.


Як змінилися споживчі настрої українців - USP-LTD - Український соціологічний портал\n“Незначне зниження отримали індекси очікуваного розвитку економіки країни протягом п’яти років і доцільності робити великі покупки при незначному зростанні індексів поточного особистого матеріального добробуту і очікуваного розвитку економіки країни протягом найближчого року”, – відзначили аналітики.\nіндекс очікуваного розвитку економіки країни впродовж найближчих п’яти років знизився до 91,8 (-3,3 пункту).\n“Зростання індексу споживчих настроїв зупинився після двох місяців різкого підйому. Індекс доцільності робити великі покупки зменшився і повернувся на рівень квітня. Індекс девальваційних очікувань дещо підріс, проте залишається нижче рівня літа минулого року. Істотне зниження індексу споживчих настроїв відбулося в Києві: індекс повернувся на рівень січня 2019 року”, – додали аналітики.\nТеги: витрати, Економіка, споживчі настрої


Україна не готова до підвищення тарифів на газ – опитування - Енергоефективність, теплозбереження та економія води, газу й електрики в Україні - Zyma.in.ua\n19.01.2015 700 0\nТарифи на газ можуть значно вирости через кілька місяців. Нацкомісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг, у першому кварталі 2015 року збирається переглянути ціни на природний газ. Відповідна норма закріплена законом про Державний бюджет на 2015 рік.\nВідповідно до документу, переглянути ціни на газ для споживачів необхідно для зменшення дефіциту НАК «Нафтогаз України» і забезпечення Кабінетом міністрів фінансування у повному обсязі пільг та субсидій для населення.\nНагадаємо, на підвищення тарифів на газ для українських споживачів чекає Європа. В Єврокомісії зауважують, що це забезпечить продовження виконання макрофінансової програми кредитування України.\n«Ми очікуємо, що в Україні відбудеться підвищення ціни на газ для споживачів. Але це вже справа уряду - як, за яким графіком втілити це рішення у життя», - сказав представник Єврокомісії. Він також наголосив, що підвищення тарифів на енергоносії для українського населення є однією з домовленостей, яка була досягнута між МВФ та українським урядом. На думку представника Єврокомісії – це забезпечить виконання умов щодо продовження реалізації макрофінансової програми кредитування.\nРаніше Прем’єр-міністр Арсеній Яценюк обіцяв, що тарифи на газ будуть підвищувати до економічно обґрунтованого рівня протягом 4 років.\n«Ми прийняли рішення про підвищення тарифів на газ і на тепло. Для того, щоб вирівняти ціни на газ і тепло з ринковими, треба було б підвищити тарифи на 120%. Ми розклали це на 4 роки. Перший рік - підвищення 40%, другий рік - 40% і два роки по 20%», - заявив пан Яценюк наприкінці березня 2014 року.\n«Україна Комунальна» поцікавилась в українців, чи готові вони платити за газ більше?\nВідповідне опитування проходило з 12 по 19 січня на на шпальтах сайту «Україна Комунальна».\nЗа результатами опитування виявилося, що більшість читачів (40%) фізично не готові до зростання тарифів на газ. Трохи менше респондентів (36%) також не згодні з підвищенням цін на паливо для споживачів, адже переконані – вони і без того завеликі. Примітно, що інші користувачі порталу підтримують зростання тарифів на газ: 10% голосувальників аргументували це умовою МВФ для реалізації програми кредитування, 7% читачів – необхідністю для зменшення дефіциту НАК «Нафтогаз», 4% – потребою в забезпеченні населення пільгами та субсидіями. Лише 2% респондентів відмітили, що їх не цікавить питання підвищення тарифів на газ.\nпаливо газ тарифи ціни


Карасьов: Підвищуючи ціну на газ, команда прем’єра спрацювала тактично та грамотно – новини ZIK.UA\nНовини » Політика 30 жовтня, 2018, 13:06\nКарасьов: Підвищуючи ціну на газ, команда прем’єра спрацювала тактично та грамотно\nВолодимир Гройсман не випадково зволікав із підвищенням ціни на газ для населення. Він не хотів «спалити» власний рейтинг, як це зробив Арсеній Яценюк. Нині ж, в умовах передвиборчої кампанії, за таке рішення більше критикуватимуть Президента, ніж прем’єра. Глава уряду виходить із цієї історії з незначними політичними втратами.\nТаку думку в ефірі інформаційно-аналітичного проекту «Перші про головне. Коментарі» висловив політолог Вадим Карасьов.\nВін наголосив: політики намагаються перекласти одне на одного відповідальність за підвищення цін на газ. Мовляв, Гройсман не випадково тягнув із цим рішенням, адже міг ухвалити зростання тарифів ще значно раніше.\n«Він не хотів йти шляхом Яценюка, коли той повністю «спалив» і свій особистий рейтинг, і рейтинг «Народного фронту». Натомість дотягнув до початку передвиборчої кампанії. Адже всі розуміють, що за таких умов це більше лягатиме на плечі президентської команди», – вважає політолог.\nАдже, за його словами, саме Порошенко, а не Гройсман братиме участь у виборчих перегонах.\n«Тут команда Гройсмана спрацювала тактично грамотно. Тепер зрозуміло, що за це більше критикуватимуть Президента, ніж прем’єра», – зауважив Карасьов.\nДо того ж, в умовах передвиборчої кампанії цей «соціальний резонанс» обов’язково використовуватиметься кандидатами. Перекладання ж політичної відповідальності, на думку Карасьова, «органічно вписується саме в особливості президентських перегонів».\nОкрім того, він підкреслив: ситуація із тарифами ускладнюється і тим, що це все відбувається на тлі зовнішніх боргових зобов’язань України. Та, як би там не було, наразі Гройсман виходить із цієї історії «з не дуже великими політичними втратами».\n«Більше втрат буде у влади, яка, особливо під час президентських перегонів, уособлює Президента», – зазначив Карасьов.\nУсі ж затягування прем’єром такого рішення, на думку експерта, відбувались і через те, що уряд розраховував на більше економічне зростання. Адже при високому рості ВВП справді можна було б отримати надходження, які б допомогли віддавати борги із менш болючими втратами як для населення, так і для економіки. Натомість без економічного піднесення ці витрати потрібно на когось перекласти.\n«Скинути це на плечі олігархів не вдається, хоча й бачимо, що їх статки підвищуються. Адже вони, фактично, тримають усю політичну систему. Тож у такій ситуації більш-менш безболісно це можна перекласти на плечі громадян. Сьогодні ж вони не протестуватимуть, розраховуючи на результати виборчих перегонів», – вважає Карасьов.\nВодночас він зазначив: якщо для людей питання підвищення цін на газ є дуже серйозним, то «сам Бог велів» політикам звертати увагу на цю тему у своїй передвиборчій кампанії.\n«Що ж стосується аргументів, то справді, можна перекидати усе на попередників. Однак проблема «Нафтогазу» залишається, як і кричущої нерівності у суспільстві. Існує проблема премій і морально-етичних речей щодо того, що нинішня еліта уже, фактично, «зажерлася», – вважає Карасьов.\nАдже, на його думку, питання підвищення тарифів можна було б врегулювати значно спокійніше.\n«Якщо б були вирішені проблеми Коболєва-Вітренка, цих премій та «Нафтогазу», який жиріє на доходах у той час, коли люди втрачають останні статки. Так що тут винна уся еліта – як сьогоднішня, так і попередня», – наголосив Карасьов.\nТа, за його словами, раніше не було такої потужної зневаги «Нафтогазу» до простих людей. Відповідальність за це несе саме нинішня влада.\nЯк повідомлялось раніше, Державна регуляторна служба не погодила проект постанови Кабінету міністрів про поетапне підвищенні тарифів на газ для домогосподарств, затвердженої урядом 19 жовтня.\nВолодимир Гройсманціна газуПерші про головне. Коментаріновини Україниновини політики\n«За геноцид». Кармазін вимагає ув'язнення всього уряду Гройсмана\nпонеділок, 11 березня, 2019, 18:14\nВіктор Кривенко назвав причину появи вимоги щодо відставки Гройсмана\nчетвер, 10 січня, 2019, 18:54\nЕксперт: В уряду не було вибору щодо ціни на газ\nчетвер, 25 жовтня, 2018, 15:14\nТоменко: Ще у 2016-му Гройсман обіцяв не підвищувати ціну на газ\nвівторок, 23 жовтня, 2018, 12:03\nDeutsche Bank передає слідству документи про позики компанії Трампа\n«Тиша» на Донбасі: бойовики 14 разів відкривали вогонь по позиціях ЗСУ\nНа Прикарпатті чверть дітей, що захворіли на кір, мали фальшиві довідки про вакцинацію\nГривня додає у вартості, – свіжі курси валют\nЮжаніна: Ідеологія партії Порошенка буде правого спрямування\nУказ Путіна це провокація та замах на суверенітет України, – Держдеп США\nВілкул зареєстрував постанову про звільнення Голови інституту національної пам’яті\nВ Австралії на берег викинуло загадкову істоту\nБоротьба з Парубієм це реванш порожнечі, – експерт\nУкраїнців попередили про штормовий вітер і пожежі\nЗа віком матері можна передбачити дату власної смерті, – вчені\nГенсек ООН очікує від РФ поваги до Мінських домовленостей\nУ Порошенка вказали на першу велику помилку команди Зеленського\nСенат Флориди дозволив учителям озброїтися на випадок стрілянини у школах\nПолонений моряк Ейдер передав на волю свої вірші\nТрамп хоче заборонити своєму раднику розповідати про «російську справу»\n2019-04-25 08:05 :35


Маша Єфросиніна перемогла чоловіка другим підборіддям: "А чого домігся ти?" - ЗНАЙ ЮА\nМаша Єфросиніна перемогла чоловіка другим підборіддям: "А чого домігся ти?"\nЄфросиніна показала, що їй залишилося після вихідних\n7 грудня 2020, 19:30\nПопулярна українська телеведуча, а також інтерв'юер Маша Єфросиніна показала, як вона провела вихідні і чого їй вдалося домогтися. Короткий ролик вона опублікувала в Instagram.\nМаша Єфросиніна опублікувала короткий відеоролик, на якому позує в коханому чоловікові. Вони посміхаються в камеру і в якийсь момент Маша показує, що у неї з'явилося друге підборіддя. А ось її коханий зазначив, що у нього такого немає.\nФанати прийшли в захват від такого відкритого і сімейного відео від ведучої. Вони зробили безліч компліментів і відзначили, що вони сяють і виглядають дуже щасливими і закоханими.\nКсенія Мішина ледве стримує сльози через жителів Європи: "За що нам..." Український боєць на тлі трофейної техніки записав звернення до "дон-дона" Кадирова: "Поїдеш у мішку" Путінська підстилка Іван Охлобистін сам того не розуміючи розкрив всю сутність "русского мира": "Ми — орда" Такою її ще не бачили: зірка "Кварталу 95" Олена Кравець відкрила в собі новий талант, "Я ридала весь день"\n" які щасливі обличчя! Тимур взагалі сяє! Це велика заслуга і робота обох партнерів в парі через стільки років відносин! Браво!", "Гарні. 5 разів переглянула", "яка милота"," Два щасливих і закоханих лебедя"," круті💞щастя вам"," Марійка, обожнюю"," Така реально солодка парочка"," у Вас очі однаково 💗 🙌 закохані і щасливі", " не Обьелась, а спокуса була, і вже добре. Не порушила дієту, супер досягнення", " які ви милі! Прям схожі навіть! Любвиии вам", "дуже милі", "любов", "Холесенькие", "Любимки", - пишуть коментатори.\nНагадаємо, щаслива Єфросиніна без макіяжу повалялася на дивані з бородачем.\nЯк повідомляв Знай.uа, Єфросиніна встала на стежку війни з насильством по відношенню до жінок.\nТакож Знай.uа писав, що вінець українського фемінізму Єфросиніна налякала потужним ротиком.\nЄфросиніна засліпила закордонний пляж зухвалим вбранням


Про Подолянина Українська народна казка\nЖив бідний чоловік. Пішов раз у ліс по дрова, а поки вернувся, бузьок їм приніс дванадцятого хлопчика.\nЗайшов чоловік до хати, кладе сокиру під постіль, а жона гойкає:\n— Не вдар дитину! Кладе сокиру в закуток, а жона знову:\n— І там мале! Кладе під лавицю, а жона:\n— Сокоти, бо там теж хлопчик! Думає собі чоловік, що він, бідняк, буде робити з дітьми, чим їх буде годувати?!\nЙ зі страху втік до лісу та пропав.\nА хлопці ростуть, ростуть. «Уже стали розумними. Звідають свою маму:\n— Мамко, де наш нянько?\n— Сини мої, — говорить мати. — Ваш отець був бідний чоловік. Налякався, як він вас вигодує, та й утік до лісу. Відтоді про нього не чути нич.\n— Но, мамко, йдемо ми його шукати.\nЗібралися, йдуть лісом. Раз видять геть зарослого чоловіка. Хлопці за ним, але чоловік дуже налякався й утік.\nХлопці вернулися домів, взяли паленки й поклали в колибу. Самі заховалися — й чекають.\nЗайшов той чоловік в колибу, покрутився, покрутився, втямив паленку, напився, впав на землю й заснув.\nТоді хлопці вхопили ’го й понесли домів. Айбо не впізнають, чи то їх отець, чи дехто інший.\nДома поклали ’го на постіль, постригли, і тоді жона нараз впізнала свого чоловіка.\nЯк ся пробудив, хотів утікати. Але сини ’го обстали й кажуть:\n— Не втікайте! Ви наш няньо.\nЗа місяць чоловік привик до дітей.\nЧас минав. Хлопці великі вже, треба їм ся женити. Посилають вони свого вітця до поганого воєводи сватати його дванадцять дівок.\nЧоловік пішов, засватав дівки, й договорилися, коли буде свадьба.\nХлопці готовляться до свадьби, але хто лишиться дома? Так посудили, що найменший Подолянин, а вони привезуть його жону.\n— Ой, ви мою жону не привезете, — каже Подолянин.\n— Чом би-сьмо не привезли? Будемо везти свої та й твою привеземо.\n— Увидите, що не привезете.\nДовго, дуже довго їхали до поганого воєводи. Накінець доїхали. Посвадьбували й вертаються з жонами домів.\nОднієї ночі спали під високим дубом. Переночували, рано встають, а навколо них така вода, що не видно другого берега! Що буде?\nРаз видять — біжить до них на татоші страшний чоловік. Звали ’го Ковач. Каже:\n— Но, чому стоїте на місці? Не йдете далі?\n— Вода довкола.\n— Слухайте, що я вам повім: ви відси не вийдете, кедь мені не дасте те, що не має пари.\n— У неї є пара вдома, — відповіли хлопці, бо зрозуміли, що хоче Подолянинову жону.\n— Кедь мені не дасте її, то звідси не вийдете, — сказав Ковач і понісся на татоші.\nНа другий день знову з’явився:\n— Ци дасте?\n— Но, та всі повмираєте тут!\nВсі журяться. Вже й поголодніли. Думають: тут треба погибати.\nРадяться, що чинити. І досудили, що дадуть йому жону Подолянина.\nІ коли на третій день Ковач з’явився, дали ’му невісту молодшого брата. І вода нараз пропала. Смутні вернулися на свою вітцівщину.\n— Но, чи не казав я вам, що ви не привезете мою жону, — говорить Подолянин. — Мушу я сам йти за нею.\nЗібрався й пішов прямо до Ковача.\nПодолянин був такий чоловік, що мури ’му ся розступали, куди йшов. І скоро потрапив крізь стіни до своєї жони, котра плакала в темниці, прив’язана золотим ланцом.\nЯк увиділа хлопця, зраділа.\n— Я твій наречений — Подолянин... І розв’язав свою жону й поніс її геть.\nЧує Ковач: його татош ірже. Прибіг у хлів та й звідає:\n— Що ся стало?\n— Подолянин поніс дівку.\n— Чи можемо ’го догнати?\nНаївся Ковач, напився, сів на татоша й за одну хвильку був коло Подолянина.\nОдібрав дівку й каже:\n— Не уб’ю тя, бо ще-сь молодий. Але більше до мене не пробуй іти.\nПриніс доньку воєводи у свою палату й знову прив’язав золотим ланцом.\nА Подолянин не втихомирився. Знову крізь мури увійшов до жони, стягнув перстень з її пальця й показав Ковачеві:\n— Чув-им, що ви наймудріший майстер на світі. Учиніть такий перстень, як сей.\n— Го, се перстень з пальця моєї жони!\n— Ні. Можете подивитись.\nКовач скоро до дівки, а Подолянин ще скоріше — крізь мури. Надів перстень жоні на перст і зник.\nКовач увидів свій перстень на руці дівки й вернувся у свою кімнату.\nТут ’го вже чекав Подолянин.\nКовач учинив перстень.\nТоді Подолянин приніс свою жону й каже:\n— Учиніть із глини сяку дівку!\n— Бо се моя жона!\n— Не будьте дурні! Йдіть подивіться свою.\nІ крізь мури скоро поніс жону там, де була. Знову перехитрив Ковача.\nЙ той вчинив ’му подібну дівку...\nТепер Подолянин взяв свою жону й замість неї прив’язав подібну, а самі — тікай!\nАйбо татош все знав наперед й дуже заїржав, що аж земля потряслася.\n— Чи можу ще спочити, наїстися й догонити ’го?\nТак і було. Ковач наївся, виспався, сів на татоша й за одну хвилину догонив Подолянина. Взяв дівку, а хлопцеві каже:\n— Ще раз тобі відпущу вину, айбо більше не роби таке, бо змушений буду тебе скітити.\nПодолянин сів та зажурився. А далі знову пішов крізь мури до своєї жони й радяться, що чинити? Каже жона:\n— Слухай, Подолянине, на краю світа є баба, котра мас такого татоша, як Ковач. Наймися служити до неї й проси за службу того татоша.\nПодолянин так і зробив. Йде до баби служити. Йде, йде, йде. Раз видить прив’язаного до дуба вовка. Звідає:\n— Підлі люди прив’язали мене до дерева, щоби-м здох. Подолянин пустив вовка на волю.\n— Но, кедь ти такий добрий, дам тобі три волоски. Як будеш у біді, припали волоски на ватрі, а я нараз прибіжу тобі на поміч.\nПодолянин поклав волоски в кишеню і йде далі. Дійшов до ріки. Видить: на березі лежить риба, ледь жива. Взяв і кинув рибу у воду...\n— Но, кедь ти такий добрий, на тобі три луски. Як будеш в біді, припали їх, а я нараз буду коло тебе.\nПодолянин поклав їх до кишені. Йде далі. Видить: тоне лисиця... Врятував її.\n— Но, кедь ти такий добрий, на три волоски, та як попадеш в біду, припали їх, а я нараз буду коло тебе!\nПоклав волоски до кишені й іде далі.\nРаз втямив малу хижку, підходить ближче і ближче і видить: коло неї город, а на городі — на кожному колику надіта чоловіча голова.\nПодолянин прямо у двір і — до хижі. Тут жила баба. Поклонився.\n— Бабко, чи приймете мене служити?\n— Де би ні. Будеш попасувати мої коні.\n— Добре, бабко. Добре...\nНа другий день Подолянин вигнав коні в поле. Ліг на траву й заспав. Понадвечір пробудився, а коней ніде не є. Шукає. Шукає — не годен знайти. Журиться. Й здогадався, що у нього є шерсть з вовка. Розклав ватру, припалив волоски, й нараз з’явився вовк:\n— Яка біда сталася?\n— Пропали коні.\n— Оті коні — бабині доньки. Вони вже перекинулися на овець. Но нич. Я скочу межи отару й оті вівці вхоплю та викину вон. А ти візьми узду і вдар одну й другу, і нараз стануться кобилами.\nТак і було. Подолянин пригнав їх бабі. Баба сердита. Лупить колом кобили (доньки) й усяко їх обзиває.\nРано Подолянин назад жене кобили на поле. Й знову заснув. Пробудився, а коней не є. Шукає, шукає, а далі нагадався, що у нього є луска з риби. Розклав ватру, припалив луску, й з’явилася риба.\n— Якась біда?\n— Тут вони, у воді. Вчинилися рибами. Я викину їх вон, а ти вдар одну й другу уздою, і стануться назад кобилами.\nТак і було. Сів Подолянин на кобилу й пригнав їх бабі. Баба ще гірше розсердилася. Била, била кобили-доньки, мало їх не вбила.\nРано Подолянин знову погнав коні на поле й одразу заспав. Пробудився пізно, а коней не є. Шукає, шукає — не може знайти. Й здогадався, що у нього є волоски з лисиці. Наклав ватру й припалив їх:\n— Що за біда, легіню?\n— Тепер їх тяжко буде знайти. Вони вчинилися яйцями, й баба сіла на них. Та є у баби золотий когут на поді. Я зачну когута душити, й баба мусить встати з яєць, щоб когута врятувати. А ти вдар яйця уздою, й стануть кобилами.\nТак і було. Подолянин загнав кобили до хліва. Баба ’го закликала й похвалила за добру службу. Потім звідає:\n— Та що хочеш за свою службу?\n— Нич, лиш тою худеньке лошатко.\n— Я тобі дам кобилу. Лошатко здохло.\n— Я, бабко, хочу лиш лошатко. І мусила баба дати лоша...\nПодолянин прив’язав за шию лошатка мотузок і тягне. Як потяг геть далеко, лошатко проговорило: — Подолянине, глянь, ци баба позирає?\n— Ой, позирає за нами.\n— Но, та ще ня тягни далі.\nІ тягнув лоша доти, доки баба не зайшла до хижі.\nТоді лоша затрясло собою, й учинився з нього кінь-татош.\n— Куди йдемо? — звідає Подолянина.\n— Йдемо за жоною до Ковача, котрий має твого брата татоша.\n— Та як хочеш: попід небо ци землею?\n— Попід небо...\nПодолянин сів на татоша, й за хвилину були в Ковача. Хлопець, взяв жону, сіли на коня й летять над хмарами. А Ковачів татош так заіржав, що черепиця з хліва посипалася.\nПрибіг Ковач, сів на татоша й зачав доганяти Подолянина.\nІ догнав ’го. Айбо Подолянинів кінь упізнав свого брата й попросив ’го, аби скинув з себе дводушника Ковача.\nТатош підлетів високо й скинув ’го. Тот упав і розсипався на порох.\nТоді Подолянин поклав свою жону на Ковачевого татоша, і так вернулися додому.\nЩе й нині живуть, кедь не повмирали. На вербі — дзвінчик, а нашій казці кінчик.\nПро Подолянина. «Сравнительный указатель сюжетов: Восточнославянская сказка / Сост. Л. Бараг, И. Березовский, К. Кабашников, Н. Новиков. — Л.: Наука, 1979.» — 327В **. Подається за: «Дідо-всевідо: Закарпатські народні казки / Запис текстів та впорядкування П. Лінтура. — Ужгород: Карпати, 1969.», с. 59 — 63. У інших казкарів збірки сюжет не зафіксовано.


Ексберкутівцю Тамтурі пом'якшили запобіжний захід - ЗНАЙ ЮА\nКолишнього беркутівця було ув'язнено ще в липні 2015 року\nКолишньому співробітнику спецпідрозділу "Беркут" Сергію Тамтурі, якого звинувачують в розстрілах під час Євромайдану, пом'якшили запобіжний захід.\nЦю інформацію повідомила кореспондентка hromadske.\nУ повідомленні йдеться, що з цілодобового домашнього арешту Тамруті пом'якшили покарання до нічного домашнього арешту з 22:00 до 6:00.\nВарто зазначити, що колишнього беркутівця було ув'язнено ще в липні 2015 року.\nСергія Тамруту та ще чотирьох ексберкутівців звинувачують у розстрілі 48 та пораненні 80 протестуючих на вулиці Інститутській.\nНагадаємо, що адвокат і заступник глави Адміністрації колишнього президента Віктора Януковича Андрій Портнов вимагає від генпрокурора Руслана Рябошапки амністувати "беркутівців", які брали участь у вбивствах протестувальників на Євромайдані в 2014 році. Про це він написав на своїй сторінці в соцмережі Facebook.\nТеги: Євромайдан Екс-беркутівці арест


Конвертувати гекто (Префікси СІ)\nЗа допомогою цього калькулятора можна ввести значення, яке потрібно конвертувати, разом з оригінальною одиницею вимірювання; наприклад, '908 гекто'. При цьому можна використовувати повну назву одиниці або її абревіатуру. Потім калькулятор визначає категорію одиниці виміру, яку потрібно конвертувати, в даному випадку це 'Префікси СІ'. Після цього він конвертує введене значення у всі відомі йому відповідні одиниці. У отриманому списку ви обов'язково знайдете конверсію, яку ви спочатку шукали. Незалежно від того, яку з цих можливостей ви використовуєте, він зберігає громіздкий пошук відповідного списку в довгих списках вибору з безліччю категорій та підтримуваних одиниць. Все це калькулятор робить за нас за долю секунди.\nКрім того, калькулятор дозволяє використовувати математичні вирази. В результаті, можна не тільки порахувати числа між собою, наприклад, '(8 * 13) гекто'. Але різні одиниці вимірювання можуть бути з'єднані між собою безпосередньо в конверсії. Це може, наприклад, виглядати так: '908 гекто + 2724 гекто' або '12mm x 60cm x 62dm = ? cm^3'. Одиниці виміру, об'єднані таким чином, природно, повинні збігатися і мати сенс у даній комбінації.\nСкільки складає 1 гекто?\nКалькулятор вимірювань, який може використовуватися для конвертації гекто, тощо.


У Дніпрі через стрілянину, під час якої загинула людина, відкрито провадження. Інцидент ДНІПРОГРАД\nГоловна / Інцидент / У Дніпрі через стрілянину, під час якої загинула людина, відкрито провадження\nУ Дніпрі через стрілянину, під час якої загинула людина, відкрито провадження\nПоліція Дніпра відкрила кримінальне провадження через стрілянину в центрі міста, під час якої загинула одна людина. Про це повідомила речниця обласної поліції Ганна Старчевська, передає Дніпроград.\nЗа її даними, провадження відкрили за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (умисне вбивство).\nЗа даними поліції, в області оголошено план перехоплення «Сирена», інформації про затримання немає.\nВодночас у поліції поінформували, двоє постраждалих під час інциденту, імовірно, отримали травми від електрошокера. Обоє вони шпиталізовані.\nНагадаємо що стрілянина сталася вчора вранці, внаслідок якої одна людина загинула, двоє поранені. Інцидент стався на 5-му поверсі недобудованої будівлі, поліцейські виявили тіло чоловіка з вогнепальним пораненням. З місця пригоди вилучили близько 10 гільз. У поліції наразі не повідомляють можливі причини стрілянини.\nТеги: стрілянина, поліція, постраждалі, загиблі


Безбар’єрність – це філософія суспільства без обмежень. | ТУЗЛІВСЬКА ТЕРИТОРІАЛЬНА ГРОМАДА\n» СОЦІАЛЬНИЙ ЗАХИСТ » Безбар’єрність – це філософія суспільства без обмежень.\nЗа ініціативи першої леді України Олени Зеленської «Без бар’єрів» прийнята Національна стратегія зі створення безбар’єрного простору в Україні до 2030 року та затверджений план заходів з її реалізації на 2021 та 2022 роки.\nЦі документи визначили нові стандарти доступності та інклюзії, які передбачають створення безбар’єрного простору в усіх сферах життя та для всіх суспільних груп, зокрема людей з інвалідністю, літніх людей, молоді, жінок, батьків маленьких дітей та дітей з інвалідністю.\n«Безбар'єрність стає новою суспільною нормою. Зміни, які ініційовані на Раді безбар'єрності, стосуються не лише людей, котрі змушені стикатися з різними бар’єрами у своєму житті. Ці зміни насамперед про те, якою країною ми прагнемо бути. Країною, де кожен має рівні права та можливості. Країною без бар’єрів», – зазначила Олена Зеленська.\nЗа її словами, безбар’єрність – це філософія суспільства без обмежень. Це про внутрішню готовність створювати середовище, у якому буде комфортно всім.\nБезбар’єрність складається з таких понять:


Тіні: Амстердам (Shadows Amsterdam)\nДетективний жанр — він просто невичерпний і на поличках чи то пак сторінках нашої крамники можна знайти чимало достойних ігор. Тіні: Амстердам безперечно є однією з таких ігор.\nЩо робити, якщо скоєно злочин, а поліцейське розслідування зайшло в глухий кут? Звернутися в приватне детективне агентство! Та не в одне, а в два відразу! Хто переможе в цій гонці, відшукавши необхідні докази, і першим повернеться з доповіддю до клієнта?\nВ команду кожного з агентств, крім детективів, яким належить збивати ноги, бігаючи по місту, входить по одному комісару (що робить комісар в приватному детективному бюро — питання не до нас, а до локалізаторів), чиє завдання — координувати переміщення колег, ведучи їх від зачіпки до зачіплюванні, від локації до локації. Складність в тому, що в цій грі детективи та комісар спілкуються між собою лише за допомогою картинок. Настільна гра Тіні: Амстердам — це суміш таких хітів як Кодові імена, Діксіт та Містеріум.\nПеред кожним комісаром, прихована від інших гравців ширмою, лежить карта Амстердаму, на якій позначені тайли з доказами, до яких детективам необхідно дістатися, тайли з поліцейськими, на які їм ні в якому разі не можна заходити, і тайли, на яких детективів очікують клієнти — але тільки тоді, коли всі три докази будуть у ваших руках! Щоб направити своїх колег в потрібну сторону, комісар передає їм карти підказок, але не може використовувати слова, міміку або жести. Після отримання підказки детективам належить здогадатися, на що розвідник натякає обраними картинками — і пересунути фігурку своєї команди в нову локацію (не більше ніж на 2 кроки вперед).\nІгролад Тіні: Амстердам. Детективи повинні поспішати, щоб випередити команду суперників, але при цьому їм слід ретельно продумувати свої кроки, інакше вони ризикують зіткнутися ніс до носа з поліцейськими, які ой як не люблять приватних детективів! Три такі невдалі зустрічі — і ваше агентство приверне занадто багато уваги поліції і буде змушене перервати розслідування, а значить, програє раунд. Два програних раунди означають поразку в грі. У варіанті для двох або трьох осіб гравці діють спільно, намагаючись виконати завдання до того, як закінчиться час. Доведіть, що ваше детективне агентство - саме компетентне і надійне в усьому Амстердамі!\nДля кого? Настільна гра Тіні: Амстердам — для великої дружньої компанії, в якій гравці можуть мінятися ролями від раунду до раунду, так, щоб у кожного був шанс спробувати себе і в ролі детектива, і в ролі розвідника.\nКомплектація настільної гри Тіні: Амстердам: 7 двосторонніх тайлів районів, 1 стартовий тайл, 3 тайли перешкод, 84 карти підказок, 6 жетонів доказів, 6 пластмасових підставок, 2 треки поліції, 5 жетонів поліції, 2 ширми, 40 карт плану, 2 маркера, 2 фігурки детективів, правила гри.


Лікування та оздоровлення в Карпатах: цілющий Буковель - Готель «Коруна»\nГоловна сторінка Блог Лікування та оздоровлення в Карпатах: цілющий Буковель\nЛікування та оздоровлення в Карпатах: цілющий Буковель\nЗа здоров’ям у Карпати.\nПара і вода на сторожі здоров’я.\nГордість Буковелю: лікувальний центр.\nОдин крок до краси: косметологія сучасного рівня.\nЗдорова та ситна їжа.\nПриємне з корисним: ідеальне поєднання.\nЗа здоров’ям – у Карпати\nВирушаючи у Карпати, кожен відпочивальник знає, що в горах весело й цікаво. Але окрім того, гуцульський край – ще й джерело здоров’я. Чистісіньке повітря, яке пахне хвоєю і травами, діє на людський організм, наче зарядний пристрій. Під натиском цілющої сили гір відступають хвороби, депресії та смуток.\nПара і вода на сторожі здоров’я\nБіля Буковелю є багато невеличких готелів-курортів. Майже кожен з них готовий запропонувати гостям різноманітні варіанти відпочинку та оздоровлення в Карпатах. Разом із розмаїттям місць для розваг працівники комплексів запрошують відвідати басейни та сауни. Ці, здавалося б, звичайні процедури в горах набувають особливих властивостей.\nВідкритий басейн у готелі, що розташований у тихому мальовничому куточку, – це надзвичайна можливість відчути водночас приємний дотик води та ласкаве тепло сонця. У горах світило особливо прекрасне. Тут здається, що всі його промені спрямовані саме на тебе.\nЛазня в гуцульському краї – справжнє чаклунське дійство. Здавна місцеві жителі для отримання більшого оздоровчого ефекту використовують у сауні різноманітні трави. Особливі збори гарантують: вийшовши з лазні, відвідувач відчує себе іншою людиною. Багато хто вважає, що, не побувавши в гуцульській лазні, неможливо повною мірою насолодитися відпочинком у Карпатах, пізнати всі грані релаксу.\nГордість Буковеля: лікувальний центр\nГості Буковеля вже давно знають, що найвідоміший курорт України – не лише осередок радощів та розваг. Тут, у самому серці гір, діє один з найкращих у країні оздоровчих центрів. До комплексу постійно приїздять люди, у яких є проблеми з:\nДо послуг відпочивальників – найкращі фахівці та найсучасніше обладнання. Лікарі працюють із пацієнтами за допомогою:\nУ Буковелі не лише лікують. Тисячі пацієнтів приїздять сюди, щоб пройти курс реабілітації, остаточно розпрощатися з недугами. Окрім цього, лікування в Карпатах – не лише процедури. Надзвичайна краса природи, цілюща вода місцевих джерел та кришталево чисте повітря іноді здатні допомогти краще, ніж лікарі усього світу.\nОдин крок до краси: косметологія сучасного рівня\nРазом із лікарями та діагностами в Буковелі працюють найкращі фахівці з косметології. У СПА-центрі відвідувачам пропонують різноманітні види масажу, обгортань, пілінгу. Після подібних процедур шкіра стає більш підтягнутою, здоровою, сяючою. Місцеві спеціалісти пропонують охочим також омолоджувальні та антицелюлітні програми. І звичайно, в комплексі є безліч фахівців з манікюру, педикюру та перукарського мистецтва. Тож, відвідавши це місце, кожен гість відчуває себе оновленим не тільки з середини, а й зовні.\nЗдорова та ситна їжа\nГуцульська кухня відома на весь світ. Її основа – злаки, молочні продукти, овочі, гриби. Страви, які готують місцеві господині, – те, без чого неможливо уявити відпочинок і лікування в Карпатах. Наприклад, легендарний бануш здавна насичує гуцулів енергією та силою. Страва з кукурудзяного борошна та вершків або сметани ставить на ноги навіть після тривалих хвороб. Не варто забувати і про наваристу й запашну грибну юшку. Її смак надовго запам’ятовується гостям гір.\nПриємне з корисним: ідеальне поєднання\nВідпочинок у Карпатах – можливість побувати в одному з найгарніших куточків світу. При цьому позитивний вплив позначається не лише на емоційний стан, а й на здоров’я. Не варто втрачати шанс насолодитися надзвичайними краєвидами і відчути на собі цілющу силу Карпат.


Вакцина проти запалення пародонту - Dentist-Club\nВакцина проти запалення пародонту\n7 Січня, 2017 7 Липня, 2021\nНа даний момент класичним і найбільш поширеним методом попередження виникнення пародонтиту є професійна чистка. На жаль, але для того, щоб вилікувати захворювання, при його наявності, необхідно приймати антибіотики, а то і пройти через хірургічні втручання, що завжди залишає місце для можливого ризику.\nНа даний момент класичним і найбільш поширеним методом попередження виникнення пародонтиту є професійна чистка. На жаль, але для того, щоб вилікувати захворювання, при його наявності, необхідно приймати антибіотики, а то і пройти через хірургічні втручання, що завжди залишає місце для можливого ризику. Вчені університету Мельбурна протягом 15 років працювала над формулою вакцини, що зможе запобігти можливим запалення пародонту. Детально вивчивши за цей час вплив шкідливих бактерій на тканини, що оточують зуби, вони зібрали достатньо інформації для того, щоб нарешті закінчити її.\nПроблеми з пародонтом виникають через що виділяються токсичних бактерій, що провокують його запалення шляхом руйнування м’яких тканин. В майбутньому це спричиняє появу захворювань виду гінгівіту, або пародонтиту.\nБактерія Porphyromonas gingivalis виробляє ферменти, що і стали основою препарату. При попаданні в організм він стимулював організм на вироблення антитіл, що нейтралізують токсичні бактерії і не дозволяють пародонту руйнуватися під їх дією.\nЗа прогнозами, безпосередні клінічні випробування почнуться вже в 2018 році.\nАктуальність праць австралійців говорить сама за себе вже в межах самої Австралії, де пародонтиту та гінгівіту схильна майже половина населення похилого віку і третя частина молодших поколінь. Втім за межами країни цей препарат теж принесе чимало доброго, роблячи життя мільйонів людей трішки легше.\nПопередня стаття Про розвиток бормашин\nНаступна стаття Стародавні зубні пасти


Головна ► Послуги ► Нотаріусу ▼\nПослуги для нотаріуса\nДля нотаріусів ми пропонуємо наступні послуги:\n1.Складання номенклатури справ нотаріуса\n4.Складання опису справ постійного зберігання\n5.Складання опису справ довгострокового зберігання\n6.Складання внутрішнього опису справи\n7.Складання паспорта архіву\n10.Нотаріальні реєстри, книги, журнали\n1. Складання номенклатури справ нотаріуса\nЗамовити Правила діловодства\nНаявність номенклатури справ нотаріуса передбачено Правилами ведення нотаріального діловодства. Також, в Правилах міститься і типова номенклатура справ державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса на підставі якої складається номенклатура справ приватного нотаріуса.\nПротягом 2009 - 2011рік Правила або змінювалися повністю, або були змінені певні пункти, що призвело до зайвої напруженості процесу складання номенклатури. У цьому зв'язку, хотілося б відзначити високий рівень консультацій і компетентність працівників нотаріального архіву.\nПропонуючи свої послуги ми виходимо з того що, час, витрачений на складання номенклатури справ приватного нотаріуса, Ви могли б використовувати для вирішення більш пріоритетних завдань і реалізацію перспективних ідей.\n2. Формування нарядів\nВимоги до формування справ (нарядів) та особливості формування спадкових справ викладені в Правилах ведення нотаріального діловодства.\nПроцес формування нарядів - досить одноманітна, рутинна процедура, яка вимагає багато часу і уваги. Особливо, якщо необхідно сформувати наряди за кілька років в стислі терміни.\nПослуга включає: складання внутрішнього опису, формування наряду, додавання аркуша засвідчувального напису, оправлення наряду. Ми виконуємо роботи у відповідності з Правилами в офісі нотаріуса під його контролем і загальним керівництвом.\n3. Оправлення нарядів\nВимоги до оправлення справ (нарядів) викладені в Правилах ведення нотаріального діловодства.\nПроцес оправлення нарядів - досить одноманітна, рутинна процедура, яка вимагає певних навичок та інструменту.\nМи виконуємо оправлення справ відповідно до Правил в офісі нотаріуса під його контролем і загальним керівництвом. Документи довгострокового зберігання оправляємо в твердий картон (2 мм), торець справи оправляється коленкором, або іншим матеріалом.\n4. Складання опису справ постійного зберігання\nВимоги до складання опису справ постійного зберігання викладені в Правилах ведення нотаріального діловодства.\nОсобливістю процесу складання опису справ постійного зберігання є необхідність складання передмови до опису. В той час, як опис справ постійного зберігання практично не змінюється з року в рік, то передмову до опису містить достатньо інформацію про діяльність приватного нотаріуса.\nПропонуючи свої послуги ми виходимо з того що, час, витрачений на складання опису справ постійного зберігання, Ви могли б використовувати для вирішення більш пріоритетних завдань і реалізацію перспективних ідей.\n5. Складання опису справ довгострокового зберігання\nВимоги до складання опису справ довгострокового зберігання викладені в Правилах ведення нотаріального діловодства.\nПротягом 2009 - 2011рік Правила або змінювалися повністю, або були змінені певні пункти, що призвело до зайвої напруженості процесу складання опису справ довгострокового зберігання. У цьому зв'язку, хотілося б відзначити високий рівень консультацій і компетентність працівників нотаріального архіву.\nПропонуючи свої послуги ми виходимо з того що, час, витрачений на складання опису справ довгострокового зберігання, Ви могли б використовувати для вирішення більш пріоритетних завдань і реалізацію перспективних ідей.\n6. Складання внутрішнього опису справи\nВимоги до складання внутрішнього опису наряду викладені в Правилах ведення нотаріального діловодства.\nСкладання внутрішнього опису вбрання - досить одноманітна, рутинна процедура, яка вимагає багато часу і уваги.\nПропонуючи свої послуги ми виходимо з того що, час, витрачений на складання внутрішнього опису наряду, Ви могли б використовувати для вирішення більш пріоритетних завдань і реалізацію перспективних ідей.\n7. Складання паспорта архіву\nПропонуючи свої послуги ми виходимо з того що, час, витрачений на складання паспорта архіву, Ви могли б використовувати для вирішення більш пріоритетних завдань і реалізацію перспективних ідей.\n8. Погодження документів\nПогодження документів має свої недоліки - це ЧЕРГИ.\nПропонуючи свої послуги ми виходимо з того що, час, витрачений на узгодження документів, Ви могли б використовувати для вирішення більш пріоритетних завдань і реалізацію перспективних ідей.\n9. Знищення документів\nЗамовити Правила делопроизводства\nВимоги щодо складання Акту викладені в Правилах ведення нотаріального діловодства.\nДана послуга вкрай рідко застосовується в нотаріаті.\nПослуга включає: складання та погодження Акту про вилучення документів не внесених до складу Національного архівного фонду. Ми виконуємо роботи у відповідності з Правилами в офісі нотаріуса під його контролем і загальним керівництвом.\n10. Нотаріальні реєстри, книги, журнали\nХарківський народний архів пропонує спеціалізовані нотаріальні реєстри, книги і журнали, з повним переліком яких ви зможете ознайомітись тут.


Ключові держави Європейського Союзу в посиленому режимі вели переговори в Брюсселі, щоб ухвалити рішення, які допоможуть запобігти міграційній кризі. Зараз для цього надзвичайно зручний момент, оскільки міграційна криза стала радше політичною проблемою, ніж актуальним питанням.\nЦього року до Європейського Союзу прибуло трохи менш як 40 тис. осіб, що насправді є лише частиною тієї кількості біженців, які потрапляють до Європи в момент реальної міграційної кризи. Берегова охорона Лівії працює ефективно, стабілізувалася ситуація на грецько-турецькому кордоні, сирійські біженці, які втікали від війни, починають повертатися до своїх домівок. Досить загрозлива ситуація в Італії, де перебуває півмільйона мігрантів, із яких значна частина має намір потрапити до Німеччини чи Франції. У зв’язку з цим уряд Чорногорії готується побудувати паркан на кордоні з Албанією, щоб запобігти проникненню нелегальних мігрантів.\nУлітку мільйони туристів знову планують подорож до моря. Переговори та угоди, укладені між канцлером Німеччини Анґелою Меркель і баварським міністром внутрішніх справ Горстом Зеегофером, можуть спровокувати ефект доміно, який призведе до посилення контролю на внутрішніх кордонах держав ЄС не тільки для мігрантів, а й для європейців. Особливу тривогу з цього приводу висловлює Австрія. «Федеральний уряд готовий вживати заходів для захисту нашого південного кордону», — йдеться в заяві голови тамтешнього уряду Себастьяна Курца. Найбільше мігрантів до Німеччини їде з Австрії. До ЄС вони потрапляють через кордони Греції та Італії.\nРішення німецького уряду створити на кордоні центр для повернення мігрантів також схвально сприйняв чеський прем’єр Андрей Бабіш. «Цілком очевидно, що той, хто висадився в територіальних водах Італії чи Греції, не має права обирати місцем проживання Німеччину. Мабуть, Італія та Греція це зрозуміють і закриють для мігрантів кордони», — заявив він. А поки що незрозуміло, яким чином мають функціонувати «транзитні центри». Сум’яття вніс міністр внутрішніх справ Зеегофер, який заявив, що в німецьких транзитних центрах мігранти не повинні утримуватися примусово. Такий підхід ставить під сумнів їхню суть.\nЯк і попередні антиміграційні заходи, нововведення мають продемонструвати більше рішучості, але, безумовно, мова не йде про масштабні поліцейські акції\nТаким чином, Німеччина за три роки суттєво змінила свою політику щодо мігрантів. На її кордоні знову діятимуть передбачені законом обмеження, а на кордоні з Австрією з’являться «транзитні центри». Уже ці заходи призводять до невизначеності. Виникає побоювання щодо появи ефекту доміно, а також щодо подальшого існування Шенгенської системи, яка десятиліттями використовується для вільного та швидкого переміщення осіб, капіталу, товарів і послуг всією територією ЄС.\nПобоювання все ж таки не повинні справдитися. Дійсно, Німеччина висилатиме: а) мігрантів, які подали заявку на притулок в іншій країні, що входить до ЄС, і надали свою біометричну інформацію, як-от відбитки пальців; б) мігрантів, які раніше вже були депортовані з Німеччини, проте безперешкодно знову сюди повернулися. А таких налічується тільки 20% загальної кількості всіх, хто вже потрапив сюди. Саме в цьому полягає головна проблема. Кожен мігрант усвідомлює, що на шляху, наприклад, із Сицилії до Німеччини його мають десь зареєструвати й зібрати біометричні дані. Якщо ж йому вдасться уникнути цього, тоді не буде законних підстав для того, щоб видворити його з Німеччини. З цієї причини 80% тих, хто дістався до Німеччини, не мають реєстрації. У таких мігрантів не виникає проблем, і з цим нічого не вдіє навіть кардинальна зміна німецької міграційної політики.\nЯк і попередні антиміграційні заходи, нововведення мають продемонструвати більше рішучості, але, безумовно, мова не йде про масштабні поліцейські акції. Все ж таки сподіваюся, що в довгостроковій перспективі це приведе до зменшення масштабів міграції та збільшення відповідальності держав за зовнішні кордони Шенгенської зони. Розкіш ліквідації внутрішніх кордонів між державами ЄС може мати сенс лише в тому випадку, якщо зовнішні перебувають під надійною охороною.\nЄвропейський Союз міграційна криза\n2020-05-15 Артем Гудков


Попит на кроссвэн Mitsubishi Xpander перевершив очікування | Elsa.Auto - автомобільний журнал\nВисокий споживчий попит на новий кроссвэн Mitsubishi Xpander змушує японський автогігант Mitsubishi Motors Corporation нарощувати виробництва. Зокрема, на індонезійському заводі бренду буде введена друга робоча зміна.\nНагадаємо, в даний час високий мінівен Mitsubishi Xpander доступний тільки на ринку Індонезії. Офіційний дебют моделі відбувся в кінці літа поточного року, в рамках автосалону в Джакарті. Як повідомили в прес-центрі бренду, на даний момент компанія зібрала понад 23 тисяч попередніх замовлень на новинку.\nЯк повідомлялося раніше, кроссвэн Mitsubishi Xpander має наступні габаритні розміри: 4 475/1 750/1 700 мм. Кліренс (висота дорожнього просвіту) становить 205 мм. В Індонезії автомобіль доступний з 1,5-літровим бензиновим мотором потужністю 105 кінських сил. Привід – передній. Трансмісія – 5МКП або 4АКП.\nВ арсеналі новою практичною моделі Mitsubishi Xpander значиться пара подушок безпеки, активна система курсової стійкості, система допомоги при старті в гору, підсилювач екстреного гальмування, мультимедіа-система з сенсорним монітором і багато іншого. Мінімальна ціна кроссвэна Mitsubishi Xpander в Індонезії 14 000 доларів.\nРаніше представники японської марки розповіли, що з наступного року планується поставляти нову модель Mitsubishi Xpander в інші азіатські країни (Філіппіни, В’єтнам, Таїланд).


На пограниччі гуцульщини і поділля у долині річки Лючки\nКарпатський народ > Покуття > Народна архітектура Покуття > На пограниччі гуцульщини і поділля у долині річки Лючки :.\nНаселені пункти у долині річки Лючки: Верхній Березів, Середній Березів, Нижній Березів, Баня Березівська — умовно можна віднести до Березівського куща сіл. Згідно з різними джерелами, це давні поселення, які мають цікаві сторінки минулого. Виникли вони, мабуть, з розвитком тут солеваріння, торгівлі. Працівників Музею народної архітектури та побуту у Львові ці села зацікавили тим, що розташовані вони на стику двох типів господарств: гірського і подільського (пов'язаного із землеробством). Безперечно, сліди в матеріальній культурі, зокрема народній архітектурі, залишила шляхта, яка проживала тут, ведучи торгівлю. Але це вже тема, яка вимагає окремих досліджень.\nАвтор цих рядків двічі бував у селах Березівського куща як учасник музейних експедицій, оглядав їх, досліджував окремі пам'ятки народної архітектури. Садиби в селах розташовані як у долині р. Лючки, так і в багатьох її правих притоках, вододілах між ними. У загальних рисах архітектура тут зберігає «гуцульський характер», хоч у садибах багато господарських будівель, у тому числі стодол (остання — це невід'ємний елемент землеробської культури). У садибах також є фруктові дерева, кущі.\nХата 1885 р., що в Нижньому Березові, збудована з круглого дерева (смереки); у плані складається з хати, сіней і другої хати. Вздовж чільної стіни — галерейка, що підтримується на чотирьох стовпчиках. Всередині стіни «клинцьовані» і мощені глиною; стеля мита, тримається на трьох повздовжніх і одному поперечному сволоках. Дах чотирисхилий, перекритий дранками в шість рядів. Подібна до описаної будівлі хата родичів К. Геника, вірного друга Івана Франка із с. Нижній Березів. У плані вона складається з двох основних житлових приміщень, розділених сіньми. Стіни з півкругляків, всередині миються. Приміщення, що ліворуч, розділене на дві половини по ширині. Одне з них, при фасадній стіні, використовується як житло, а друге — як комора.\nУздовж фасадної стіни галерейка, яка підтримується на трьох стовпах, з'єднаних зовні поперечними брусами, що правлять тут за огорожу. Дах чотирисхилий. Збудоване житло в 1907 р. якимось Николиним (встановити докладніше ім'я майстра не вдалося). У Верхньому Березові збереглася хата кінця минулого століття з круглого (віблого) дерева. Всередині стіни в ній «клинцьовані», мащені. У- плані складається з двох житлових приміщень, розділених сіньми. Одне з них використовується як кухня, друге — як світлиця. Інше планування має хата Параски Назаркевич, що має більше 100 років. У ній збереглися притули (хліви) вздовж тильної стіни. У плані хата складається з житлового приміщення, сіней і комори. Стіни миті, стеля утримується на одному поперечному і трьох повздовжніх сволоках. У Середньому Березові збереглася хата з таким же плануванням, але вже зблокована зі стайнею. Хата Д.Гунчака в цьому ж селі складається тільки з хати і сіней, в яких виділено приміщення для комори. Стіни хати зведені з кругляків. Всередині вони клинцьовані, замащені глиною. Зовні вікна обведені білою глиною, що надає будівлі оригінального вигляду.\nХарактер традиційного будівництва в загальних рисах зберегла і хата 1950-х років М. Ігнатюк. Складається вона з хати, сіней і другого житлового приміщення, в якому відділено кухню при тильній стіні. З кухні є вихід у сінчата. Останні тут виникли завдяки переділу сіней коморою, з входом з сінчатами, що при чільній стіні. Стіни хати набагато вищі, відповідно і вікна більші, ніж у давніших будинках. Останні симетрично розміщені по два у фасадній стіні по обидва боки від ґанку, який влаштований тут. У комплексі господарських будівель, як уже згадувалось, у селах Березівського куща займають стодоли. Наявність їх свідчить про заняття населення землеробством.\nДоречно згадати, що заняття населення і добір будівель у господарці с. Жулавки (на межі Гуцульщини з Поділлям) описав відомий австрійський письменник Карл-Еміль Францоз у романі «За правду» (1882). У с. Баня Березівська збереглася криниця з соляним джерелом сировиці. Вона має глибину 20 м, цемриння з дерева. Над нею зведено дерев'яний будиночок. Сировицю тут брали Жителі навколишніх сіл. Крім того, вже готову сіль вивозили на схід України. Про останнє переконливо засвідчує чумацький віз, що в експозиції Коломийського музею гуцульського мистецтва.


Бахмацька районна незалежна газета ПОРАДНИК — Свято зі сльозами на очах\nГоловна Категорії статей Новини міста та району Свято зі сльозами на очах\nБахмач звик у цей день до свята. І вони, ветерани, звикли. Концерт був у парку, гуляння, торгівля святкова – раніше, нині нічого цього не було. Говорю з одним - Міщенко Іван Федотович схвильованим голосом: „Ну ось тут недалеко – метрів 300, Лобода живе. Невже не можна було знайти машину, щоб привезти його та й інших? Не можна було лавочки отут поставити, щоб прийшов каліка й посидів?”\nБоляче. Тому може, так швидко всі „організатори” і розійшлися – щоб не чути цих болісних слів? Йдемо до старенького „Запорожця” М.Ф.Бридкого – ветеран відвезе побратимів по домівках:Івана Федотовича та Володимира Андрійовича Іванька, нашого Почесного громадянина, який у тому далекому вересні визволяв рідне місто, а сьогодні виступав на трибуні перед бахмачанами .”Це синова машина, - говорить Микола Федорович, - а я вже 15 років на черзі стою, немає поки що”.\nПоки що? Боляче. А може ті, до кого зі своїми болями звертаються люди, просто притерпілися до чужого болю, як хірург? І не реагують?\nМи з колегою фотографуємо їх на пам’ять – це все, що ми могли для них. А ще – вислухати, згадати разом з ними ті прокляті, ті святі роки.\nНа закінчення мітингу міський голова О.Поліщук запросив всіх на концерт – ввечері. Такого концерту Будинок культури, мабуть, не пам’ятає: на оголошений початок, 18-ту годину, там було аж...5 глядачів. В ході концерту підтяглися ще декілька глядачів, і хоча ведуча й зверталась з ві-тальними словами до ветеранів, так жодного і не було. Як і голів(районних, міського), які вітали зранку їх біля Меморіалу. Свято було й правда – зі сльозами на глазах. Боляче... Пораділа, спостерігаючи за малим хлоп’ятком-глядачем, що радісно плигав під музику у залі. Може, він все-таки пам’ятатиме?