Вагнергейт. ДБР шукає, хто «злив» журналістці Соколовій секретні документи про спецоперацію - Главком\nВагнергейт. ДБР шукає, хто «злив» журналістці Соколовій секретні документи про спецоперацію\n19 Листопада, 11:42 glavcom.ua\nДердбюро розслідувань відкрило справу про розголошення відомостей, що становлять державну таємницю\nНапередодні відома журналістка опублікувала засекречені документи української розвідки\nДержавне бюро розслідувань перевіряє джерела витоку документів щодо діяльності спецслужб у затриманні членів ПВК «Вагнера». Напередодні журналістка Яніна Соколова опублікувала документи Міноборони та української розвідки. Про це повідомляє пресслужба ДБР.\nУ відомстві вказують, що 18 листопада в інтернеті опублікували документи з даними щодо планування та виконання Головним управлінням розвідки Міноборони та Службою безпеки затримання «вагнерівців» в Україні.\nДБР відкрило кримінальну справу за ч. 1 ст. 328 Кримінального кодексу – розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, людиною, якій ці відомості були довірені. У межах розслідування слідчі перевірять автентичність документів та шукатимуть військових, які мали доступ до документів і можуть бути причетні до витоку.\nПокарання за цією статтею передбачає позбавлення волі від 2 до 5 років із позбавленням права обіймати певні посади до 3 років або без нього.\n18 листопада журналістка Яніна Соколова опублікувала внутрішні документи Міністерства оборони та української розвідки щодо «вагнерівців». Зокрема, у них ідеться, що дату вильоту найманців, яких за легендою спецслужби «наймали» для роботи, перенесли після рішення вищого воєнно-політичного керівництва України.\nНатомість в Офісі президента відповіли, що тепер противники знають найважливіші нюанси того, як розвідники збирали докази винуватості росіян.\nЗгодом у коментарі ЗМІ Соколова зазначила, що її інформація лише підтверджує розслідування журналістського проєкту Bellingcat та є цінною для суспільства.\nЗрада «воєнно-політичного керівництва»? Документи про «Вагнергейт», які публікуються вперше\nАрестович запропонував відомій журналістці «застрелитися»: усе через «вагнергейт»\nТеги: розвідка Міноборони документи Володимир Зеленський розслідування Державне бюро розслідувань Андрій Єрмак Офіс президента Ірина Венедіктова Яніна Соколова ПВК Вагнера вагнергейт Михайло Подоляк\nСправа «вагнерівців». «Слуга» Тищенко взявся агресивно відбілювати Єрмака (відео)


Інформаційні технології як фактор суспільних перетворень в Україні - презентація з інформатики\nАналітична доповідь Структура І. Вступ. ІІ. Інформаційні технології як фактор впливу на суспільні процеси в Україні Ринок інформаційних технологій в Україні та його вплив на сфери освіти й науки. Конструктивні та деструктивні впливи ІТ на сучасний стан та перспективи розвитку українського суспільства.\nАналітична доповідь Структура ІІІ. Україна на шляху до «розумного суспільства». Основні параметри розвитку «розумного суспільства». Нова філософія побудови організаційних структур, урядування та управління. Висновки та пропозиції.\nЦентральне питання Чи є Україна інноваційною державою та інформаційним суспільством? Інформаційно-інноваційна держава — це держава, яка створює для кожного громадянина необхідні й достатні передумови для реалізації ідей, скерованих на впровадження у всі сфери життя новітніх технологій.\nЯкісні характеристики інноваційної держави та суспільства Нова людина як носій й виразник певного типу цінностей й ціннісних орієнтацій; Новий тип влади та владних відносин; Оновлення соціальних інститутів та процесів; Оновлення соціальної та економічної структури; Нова соціальна динаміка.\nІнформаційна геополітика Інновації – це привілей країн «першого світу» ? Країни першого світу отримують до 25 відсотків ВВП від іноваційного продукту. Україна – не більше 5 відсотків. Структура ВВП не орієнтована на модель інноваційного розвитку; інноваційні фактори мають слабкий вплив на економіку країни\nУкраїна: розвиток людського потенціалу 69 місце із 170 країн (2010 – ООН). Цей потенціал не може реалізуватися через різке майнового розшарування, яке породжує проблеми бідності, відсутності соціальних ліфтів.\nУкраїна: рейтинг розвиненості інформаційно-комунікативних технологій Дані експертів Світового економічного форуму (квітень 2011). Україна: серед 138 країн - 90-місце. Значно поступилась сусідам по СНД: РФ (77 позиція); Казахстан (67-ма). Очолюють список: Швеція, Сінгапур і Фінляндія. Даний рейтинг співпадає з рейтингом «мережевої готовності», тобто вказує на те, наскільки та або інша країна світу готова використовувати в реальному житті інформаційні технології\nДокорінне протиріччя: «розумним машинам» не відповідає «розумність» людей Впровадження ІТ робить очевидними вияви «нерозумності» людської поведінки на рівні фіктивної освіченості, чиновницької корумпованості й некомпетентності, свідомого чи несвідомого відсторонення компетентних людей від управління. Загроза використання передових ІТ не на благо людині, а для тотального контролю за людською поведінкою й навіть задля її модифікації у «бажаному напрямі».\nІнтернет-користувачі в Україні: хто вони? Яким є число “юзерів” (за різними підрахунками – від 6 до 17 млн.). Яким є число “неюзерів” За даними Інституту соціології НАНУ 54,7% українців досі не користуються комп'ютерами (а це близько 18 млн. громадян(!). Проте, 8 років тому компютерно-неграмотних було аж 79,8%. Для порівняння: у Південній Кореї користувачами Інтернету нині є 45 млн. від 48-млн. населення.\nІнтернет-трафик Ємність та швидкодія Інтернету оціночно зростуть до 2015 року у 48 разів. При цьому, уже на сьогодні, за даними вимірювань компанії Pando Networks, Україна входить до першої десятки країн з найбільшою швидкістю Інтернет-трафіку (1190 кб/с при середньосвітовій швидкості 580 кб/с). Україна обійшла за швидкістю Інтернету Росію й США.\nНапрями використання громадянами ІТ Розваги, Новини, Робота, Спілкування, Сплата послуг (Інтернет-банкінг), Шопінг: більше 10 млн. українців як мінімум один раз на рік купували товари чи послуги у віртуальних магазинах\nІнформатизація держави й інформатизація суспільства – паралельні процеси? Більшість інфопроектів, які на сьогодні реалізовані державою, практично не мають відношення до реальних щоденних потреб людини (принаймні – українського громадянина).\nЕлектронне урядування в Україні є фрагментарним та відірваним від реальних потреб людей: замість електронізації найбільш затребуваних державних послуг, електронізуються лише ті, які цікаві самим держустановам; невтішні тенденції засвідчують перші результати впровадження недавно ухваленого Закону України «Про доступ до публічної інформації».\n“Цифрове провалля” між поколіннями: проблема “інклюзії” Число “юзерів” суттєво вирізняє молодь від старших поколінь, приналежних до певних соціальних груп, створює між цими групами «цифрове провалля» Лише 3% з людей, старших 60 років мають доступ до мережі Інтернет\nРеальні успіхи: Е-освіта Проект “Конкурс”; Проект “Єдиний світ”\nСоціальні мережі (медіа) За результатами дослідження компанії «InMind», вітчизняна аудиторія соціальних медіа у травні 2011 року склала 81% активних користувачів за середньосвітового показника у 61%. Негативний тренд стрімкого формування груп людей, для яких характерна залежність від Інтернету.\nБлогосфера в Україні Популярність блогерства в Україні відповідає середньосвітовим показникам (відповідно – 63 % і 65 %); Блогери – і в Україні і в світі – це, в основному, молодь (до 75 % користувачів у віці 16-34 роки). В цілому характерна певна соціальна апатичність та переважання розважального контенту. Не стала фактором формування громадянського суспільства.\nПрограмний аутсорсінг – єдина сфера ІТ, яка динамічно розвивається Річна частка України у світовому експорті програмних продуктів аутсорсінгу склала в 2010 році майже $1 млрд., тоді як індійський експорт ПЗ в 2010 році оцінювався в $34 млрд., китайский – в $28млрд., а російський в $2,65 млрд. (дані агенції «Gartner») Глобальний ринок експорту ПЗ оцінюється в $90 млрд., а до 2013 року може зрости до $120 млрд. 60-70 % вітчизняного програмного ринку перебуває «в тіні»; 9 з 10 українських програмістів працюють на зовнішні ринки.\nКардинальні запитання в «розумному суспільстві»: як працювати з великими за обсягами та впливом групами населення, які працюють у сферах старих технологій й не хочуть чи неспроможні опановувати новітні ІТ; як культурно "поховати" старі технології та все, що їх супроводжує (суспільну підтримку, системи навчання, матеріально-технічну базу), не нехтуючи при цьому людським чинником, не вдаючись до «шокової терапії», антигуманної боротьби з «зайвими людьми», їхньої насильницької маргіналізації;\nКардинальні запитання в «розумному суспільстві»: як визначити пріоритетні напрямки створення ресурсів для модернізації на засадах використання технологій п’ятого технологічного укладу (ІТ-технологій), забезпечивши водночас умови для «модернізації на випередження» із ефективним та результативним використанням технологій шостого технологічного укладу (нанотехнології, біотехнології, робототехніка тощо); як вибрати найбільш адекватну для «розумного суспільства» систему управління та організації.\nПропозиції щодо стимулювання в Україні сучасного ІТ-ринку забезпечити розгортання процесів зворотного зв’язку шляхом сприяння підприємницькій діяльності в ІТ-галузі, гнучкого реагування на новітні тенденції її розвитку та на зовнішні впливи на цей розвиток; створити українські «Силіконові долини та «Сколково» для достойного легального працевлаштування в Україні ІТ-фахівців, розширення «коридору їх можливостей» через збільшення державних замовлень, запуск спеціалізованих проектів у сфері ІКТ, запровадження системи грантів тощо.


Шоу повинно... триматися. Чому українська музіндустрія чекає нового парламенту - Культура - dt.ua\nШоу повинно... триматися. Чому українська музіндустрія чекає нового парламенту\n19 жовтня, 2007, 13:44 Роздрукувати Випуск №39, 19 жовтня-26 жовтня\nНевже почули «на горі»? Руслана пропонує Тимошенко боротися з піратами у стилі Саркозі До проблем української музичної індустрії і колективного управління правами різні ЗМІ зверталися не раз...\nЩе гучніше! Музична індустрія України: як забудувати фундамент? У теперішні «гучні» часи, коли схрещуються мечі над питаннями дубляжу іноземних фільмів у вітчизн...\nГарсоне, кухоль мелодій! У меню — саунд по-українськи В Україні ще досить часто дивуються, коли дізнаються: попиваючи каву за п’ять-десять гривень у тій...\nМузичний ринок України — ніби мурашник під збільшувальним склом. Кожен бачить щось дрібне й метушливе...\nМузичний ринок України — ніби мурашник під збільшувальним склом. Кожен бачить щось дрібне й метушливе. Проте суть основних формотворчих процесів помітна небагатьом. Цим пояснюється брак досліджень економіки вітчизняного музичного шоу-бізнесу, украй розпливчате розуміння державою й недержавними інститутами дорожньої карти розвитку галузі. А тим часом «шоу повинно триматися»... на ефективних економічних важелях і на стабільних правових засадах...\nПро три стовпи музичного ринку\n«Сякий-такий» шоу-біз в Україні виник незадовго до розпаду Радянського Союзу, коли паралельно із загальносоюзними монополістами з’явилися й незалежні організатори концертів, а у продаж потрапили аудіозаписи неофіційних музикантів.\nПроте більш-менш цивілізованих обрисів українська музична індустрія стала набирати з початку XXI ст. Тоді отримали поштовх до розвитку легальна рекордингова індустрія, концертна індустрія, а з 2003 р. — і колективне управління майновими суміжними правами. Тож, попри численні проблеми на кшталт розквіту аудіопіратства, низької капіталізації ринку тощо, слід констатувати, що музичний ринок України на сьогодні склався і продовжує розвиватися.\nОскільки будь-яка індустрія неможлива без надходжень, варто зупинитися на основних джерелах доходів музичної індустрії, що годують її учасників.\nЄ «три стовпи» музичного ринку, без яких неможливо уявити музичну економіку. Це передусім концертна діяльність. Сюди входять не тільки сольні концерти чи участь музикантів у великих концертних програмах, а й робота «зірок» на корпоративних вечірках, днях народження заможних співвітчизників, політиків та комерсантів.\nДругий стовп — збір винагороди за публічне використання аудіозаписів (тобто за трансляцію фонограм у радіоефірі, відеокліпів — на телебаченні, «звучання» фонограм у кав’ярнях, барах, ресторанах, дискотеках, супермаркетах тощо). Учасники ринку називають збір такої винагороди «публічкою». Практично завжди цю винагороду «збирають» профільні організації (а саме організації колективного управління майновими авторським і суміжними правами).\nНарешті, третім стовпом доходів учасників музичного ринку є запис виконання музичних творів, їх популяризація та продаж примірників фонограм, що загалом становить рекордингову діяльність (а професійним жаргоном запис і розповсюдження примірників фонограм іменується як «механіка»).\nКрім переліченого, учасники музичної індустрії заробляють на синхронізації фонограм із аудіовізуальними творами, рекламними роликами, розповсюдженні фонограм як рінгтонів для мобільних телефонів, продажу образу артистів для рекламних потреб, розміщенні аудіозаписів у мережі Інтернет тощо. Ці джерела доходів незначні. Притому використання фонограм у рінгтонах дедалі набирає обертів.\nНа сьогодні в українському музичному шоу-бізнесі більш-менш повноцінно діє концертна індустрія. Це подекуди дає левову частку доходів музичного ринку. «Механіка» традиційно підвладна згубному впливові аудіопіратів, у тому числі їхніх представників з Інтернету. Звідси — і проблеми охорони авторського права та суміжних прав у музичній індустрії України.\nУсі проблеми — поза текстом\nПарламентські слухання на цю тему відбулися не так давно — під час роботи Верховної Ради попереднього скликання. Було озвучено чимало думок, деякі виступи (зокрема від Р.Лижичко та С.Вакарчука) стосувалися саме проблем української музичної індустрії. На жаль, не обійшлось без прикрих інцидентів: в останні хвилини було скасовано виступ п. Стефана Кравчика, представника Міжнародної федерації фонографічної індустрії (ІFРІ) — найпотужнішої міжнародної організації, яка з 1931 року є центром координації зусиль сотень музичних компаній із 75 країн світу.\nПрацюючи над проблемами піратства, захисту прав та стимулювання інвестицій у музичну сферу, ІFРІ на сьогодні є рупором музичної індустрії. Наприклад, експертна думка ІFРІ впливає на статус України в сумнозвісному «Списку 301», що виливається у прямі економічні наслідки для вітчизняних експортерів. Більше того, пан Кравчик мав анонсувати створення в нашій країні Асоціації музичної індустрії України — організації, яка на локальному рівні проводитиме аналіз ефективності музичного ринку, пропонуватиме необхідні законодавчі зміни для розвитку вітчизняного шоу-бізнесу і спільно з правоохоронними органами працюватиме над підвищенням рівня захисту законних прав та інтересів правовласників. Такі Асоціації ефективно діють під егідою ІFРІ у 49 країнах світу. І поява такої організації в Україні — свідчення поступального розвитку національної музичної індустрії, а також уваги до цих процесів із боку міжнародної спільноти. Однак думка провідного фахівця глобального музичного ринку була проігнорована.\nЗа результатами парламентських слухань і розпочалася розробка проекту їх рекомендацій. Вносилися різні пропозиції. Редагувався текст. Утім, як відомо, невдовзі Верховну Раду було розпущено. Депутати опозиційних фракцій склали свої повноваження (у тому числі склав депутатські повноваження і п. Полохало, голова підкомітету з питань інтелектуальної власності, який, нагадаємо, фактично й ініціював проведення слухань). І аж 27 червня 2007 р. Верховною Радою України було прийнято постанову Про Рекомендації парламентських слухань «Захист прав інтелектуальної власності в України: проблеми законодавчого забезпечення та правозастосування».\nЗвичайно, пікантним моментом є більш ніж сумнівна легітимність таких рекомендацій. Адже самі рекомендації прийнято значно пізніше, ніж голова Верховної Ради зачитав заяви про складення повноважень ста п’ятдесяти народних депутатів.\nВтім, навіть беручи до уваги всю неоднозначність чинності Рекомендацій, гадаємо, варто розглянути їх зміст.\nОдразу слід зазначити, що практично всі проблемні питання вітчизняного музичного ринку залишилися поза текстом цих рекомендацій.\nЩо стосується «публічки», то збори за публічне використання фонограм дуже динамічно зростають. Втім, загальний обсяг зборів нині відносно невеликий, з огляду на незначний термін практики збору цієї винагороди. Окрім того, збір винагороди безпосередньо пов’язаний як із наявністю уніфікованого, логічного й ефективного законодавства, так і з практикою його дотримання.\nМайже всі ці надходження збирають в Україні. Хоча вітчизняна музична індустрія демонструє чудові перспективи експорту української сучасної музичної культури, передвісниками чого може служити успіх Руслани на Євробаченні-2004, таких гуртів, як «Океан Ельзи», «ВВ» — у Російській Федерації, гурту «Гайдамаки» — у Польщі, гурту «ВІАГРА» — в Російській Федерацій та в Японії.\nДалеко не кожна країна (тим паче з такою короткою історією державності й усіма наявними фінансово-культурними проблемами) має всі шанси експортувати сучасну музичну культуру за кордон.\nСлід розуміти, що «кров’ю» будь-якої музичної індустрії (мається на увазі, звісно, легальна індустрія, аудіопіратство індустрією називати не випадає) є авторське та суміжні права. І від рівня їх дотримання, чинного правопорядку в державі, від рівня правової культури влади і громадян у першу й головну чергу залежить рівень розвитку музичної індустрії, капіталізації музичного ринку.\nШоу-бізнес — це завжди комерційна діяльність. Тож без забезпечення дотримання прав інтелектуальної власності все це втрачає сенс. Це неначе фінансовий ринок без фінансових операцій.\nОхорона авторського та суміжних прав може й повинна здійснюватись приватноправовими засобами — самими учасниками ринку. Втім, без ефективних публічно-правових, адміністративних важелів держави, істотної державної підтримки захисту прав учасників ринку дотримання музичних прав приречене.\nА ось держава повинна виступати активним охоронцем авторського й суміжних прав у будь-якій індустрії, пов’язаній із використанням об’єктів таких прав (зазначимо, індустріями, що принципово не можуть існувати без дотримання авторського й суміжних прав, є передусім індустрія музична, а також кінематографічна індустрія та індустрія програмного забезпечення і комп’ютерних ігор). Ця теза інколи зустрічає розуміння у впливових високопоставлених чиновників. Не даремно свого часу при Міністерстві освіти і науки України було створено Державний департамент інтелектуальної власності, покликаний реалізувати державну політику в однойменній сфері. У складі комітету з питань науки і освіти Верховної Ради України донедавна діяв підкомітет із питань інтелектуальної власності. У Вищому господарському суді України створено судову палату з розгляду справ у господарських спорах, пов’язаних із захистом права на об’єкти інтелектуальної власності.\nВ очікуванні консенсусу\n«Активність» держави має бути осмислена. Адже бездумний адміністративний тиск на суб’єктів ринку може поставити під загрозу розвиток саме легальних підприємців, не надто стримуючи розповсюдження контрафактної продукції. Не слід недооцінювати можливість побудови саморегулюючої структури розвитку музичної індустрії. Адже сам собою легальний музичний ринок — досить ліберальний і, як і в інших державах, не потребує тотального адміністративного контролю. Притому далеко не останню роль у підтримці музичного ринку відіграє побудова ефективної системи законодавства щодо охорони прав інтелектуальної власності.\nУ цьому ключі важливу роль могли б відіграти й парламентські слухання «Захист прав інтелектуальної власності в Україні: проблеми законодавчого забезпечення та правозастосування», що відбулися з ініціативи підкомітету з питань інтелектуальної власності комітету з питань науки і освіти Верховної Ради України ще 21 березня 2007 р. Тоді вперше в історії України на такому високому рівні обговорювалися перспективи розвитку системи охорони прав інтелектуальної власності. Цим парламентським слуханням передувало проведення низки круглих столів... Але рекомендації парламентських слухань стосовно подальшого розвитку охорони авторських і суміжних прав не збіглися з баченням представників української музичної індустрії, що викликало обурення українських артистів.\nПарламент не звернув уваги на проблеми сплати роялті бюджетними організаціями, критерії визначення уповноважених організацій колективного управління, захист прав ліцензіатів, відповідальність користувачів за несплату суб’єктам авторського та суміжних прав належної винагороди, вдосконалення режиму оподаткування організацій колективного управління, хоча ці питання могли б істотно вплинути на наведені на початку цієї статті доходи музичного ринку, істотно поліпшити захист прав його учасників.\nНатомість у Рекомендаціях акцентується на інших питаннях. Так, комітету з питань науки і освіти Верховної Ради України пропонується вивчити питання доцільності розробки проекту закону про колективне управління майновими правами на твори, виконання, фонограми, відеограми.\nСвітовий досвід практично ніколи не допускає винесення правового регулювання колективного управління в окремий закон, адже всі проблеми колективного управління легко вирішуються в аналогах вітчизняного Закону «Про авторське право і суміжні права». Окремий закон про колективне управління справді є в Німеччині. Але, ознайомившись із його змістом, неважко пересвідчитися, що він присвячений не так проблемам правового статусу організацій колективного управління, порядку їх створення, як процедурним питанням арбітражу між організаціями колективного управління або між ними та користувачами об’єктів авторського і суміжних прав, і переважно щодо ставок винагороди.\nУ вітчизняній правовій системі, де питання ставок винагороди чітко визначене законодавством, немає жодного сенсу множити закони, що регулюють одні й ті самі відносини, створюючи колізії і проблеми у правозастосуванні.\nЗ-поміж усіх проблем колективного управління чомусь виділено проблеми неукладення договорів між організаціями колективного управління, невитребування такими організаціями звітності з деяких категорій користувачів. В умовах, коли деякі найбільші користувачі взагалі ухиляються від сплати винагороди за використання об’єктів авторського та суміжних прав, коли окремі телеканали воліють, радше, «домовлятися» з судами, ніж виплачувати правовласникам належну винагороду, коли зібрана окремими організаціями колективного управління винагорода таємничо зникає й не виплачується продюсерам та виконавцям, — порушені у парламентських рекомендаціях питання видаються елементарним продуктом лобізму окремих організацій.\nНе менш дискусійною є рекомендація підготовки щорічної (sic!) «Білої книги» щодо стану забезпечення правової охорони та захисту прав інтелектуальної власності в Україні. Адже, йдучи за європейськими стандартами, варто було б глибше вивчати значення таких правових інструментів Європейського Союзу, як «Біла книга» і «Зелена книга», що за своєю природою не можуть бути щорічними, оскільки безпосередньо передують (особливо «Біла книга») прийняттю галузевих законодавчих актів.\nТаким чином, попри всі сподівання, Рекомендації парламентських слухань не стали поштовхом до подальшого розвитку української музичної індустрії. Пропозиції учасників ринку, організацій колективного управління та міжнародних організацій залишилися непочутими. Непокоїть і доручення Кабінетові міністрів України «до 1 січня 2008 р. проінформувати Верховну Раду України про стан виконання даних Рекомендацій»...\nВиправити такий прикрий розвиток подій і забезпечити суттєве вдосконалення Рекомендацій парламентських слухань, перетворивши їх із сумнівного папірця на справжній план розвитку системи охорони прав інтелектуальної власності, міг би новий склад Верховної Ради України. Втім, для цього слід сподіватись на консенсус або принаймні на певний modus vivendi між вітчизняним політикумом і музичною індустрією.\nАндрій Даховський — Директор компанії «Український звукозапис», якій передано майнові суміжні права на використання фонограм та зафіксованих у них виконань українських виконавців: Катя Чілі, «Табула Раса», «Стереоліза», Леона, а також іноземних виконавців із каталогу UNIVERSAL INTERNATIONAL MUSIC BV, зокрема: Elton John, Eminem, Sting, Stevie Wonder\n— Будь-які слухання важливі передусім своїми практичними наслідками. А їх втілення можливе на підставі формального документа, яким повинні були стати Рекомендації парламентських слухань. Нинішній текст Рекомендацій, на жаль, не дав відповіді на жодну з наших проблем, насамперед проблему «аудіопіратства», проблему колективного управління; рівень Рекомендацій не дає підстав сподіватися на прискорення розвитку вітчизняного шоу-бізнесу.\nОлег Михайлюта — фронтмен гурту «Танок На Майдані Конго»\n— Одне з питань, що майже не висвітлювалось у ході слухань, — це протекціонізм національних артистів, національної музичної культури. Але ж для розвитку української музики саме це питання є чи не найголовнішим. Саме вітчизняний музикант повинен мати переваги як податкові, так і адміністративні.\nОлег Долінський — директор компанії «Комп мюзік», якій передано майнові суміжні права на використання фонограм та зафіксованих у них виконань українських виконавців: Руслана, «Гайдамаки», Євгенія Власова, «Крихітка Цахес», «Таліта Кум» а також іноземних виконавців із каталогу EMI MUSIC INTERNATIONAL SERVICES LIMITED, зокрема: The Beatles, Queen, Kylie Minogue, Robbie Williams\n— Важливо налагодити струнку систему протидії аудіопіратству, нормальну роботу організацій колективного управління, цивілізовану концертну діяльність для піднесення вітчизняної музичної індустрії. Досягнути цього неможливо без надійного захисту авторського права та суміжних прав. Пропозиції щодо покращення ситуації, особливо в галузі музичного шоу-бізнесу, на парламентських слуханнях звучали. Їх висловлювали і Руслана, і Святослав Вакарчук. Проте у тексті Рекомендацій парламентських слухань їх не відбито. Залишається сподіватися, що новий парламент перегляне чинні рекомендації і включить до них пропозиції українських артистів та продюсерів.\nВіктор Заєць — директор найбільшої в Україні мережі дистрибуції аудіо- та аудіовізуальної продукції Eurostar.\n— Проблеми захисту інтелектуальної власності лежать глибше, ніж заведено вважати. Нагадаю, що в СРСР де-факто не реалізовувалось і право приватної власності, а право власності інтелектуальної — поготів. Тож чи слід дивуватися, що сьогодні проблеми з дотриманням прав інтелектуальної власності є наслідком браку фактичної державності, суспільної культури? Певно, саме це заважає адекватно оцінити глибину проблеми. Одним із аспектів охорони авторського права та суміжних прав є механізм контрольних марок, що наклеюються на компакт-диски. З одного боку, скасовувати цей інструмент правової охорони явно зарано. Ринок не готовий до такого ліберального підходу, з огляду на надвисокий рівень піратства. З іншого боку, всі процеси, які відбуваються навколо контрольних марок, свідчать, що цей механізм потребує істотного вдосконалення. Проте прийняті за результатами парламентських слухань рекомендації не показали нам шлях такого вдосконалення.\nДо Реєстру виробників органічної продукції ще не включено жодного вітчизняного виробника, ба більше — такого реєстру в Україні ще й досі не існує.\nНіна Следзь Читати статтю Стаття 19.07 16:14


Як розшифровується WPT (ВПТ)\nГоловна / Довідник / Як розшифровується WPT (ВПТ)\nЯкщо ви не знаєте, як розшифровується WPT, швидше за все, ще не знайомі з покером або робите перші кроки в цій сфері. Всі поціновувачі гри в курсі, що мова йде про абревіатуру від World Poker Tour, тобто Світовий тур покеру.\nЩо таке Світовий тур покеру\nWPT - серія покерних турнірів міжнародного рівня. Примітна зоряними учасниками, адже щорічно випробувати сили з'їжджаються знамениті профі. Традиційно фінальні столи транслюють по телебаченню, такі програми б'ють рекорди в американських рейтингах.\nПевного місця проведення Світового туру покеру немає. Щороку визначаються з містом. Це може бути як США, так і інша країна.\nЯк з'явився WPT\nВважається, що World Poker Tour «народився» у 2001 році. Ідея прийшла в голову телепродюсеру Стівену Ліпскомбу. Він вирішив, що з покерних турнірів вийде захоплюючий серіал. До першого змагання у 2002 році підійшли як до створення шоу, працювало 16 телекамер, чого раніше не було. Знімали вираз облич учасників, яскраві та емоційні моменти, захоплюючі роздачі.\nЗавдяки допомозі спонсорів, в т.ч. Лайла Бермана, а також контрактом з Travel Channel, нове покерне шоу прогриміло хітом. Першим переможцем став Гус Хансен, який обійшов 146 суперників і заробив трохи більше 550 тисяч доларів. Тоді про нього ніхто не знав, але зараз це один з найбільших хайроллерів в онлайн-покері.\nЗ роками успіх Світового туру покеру продовжував зростати. Проведення вийшло за рамки США. Учасників приймали такі країни, як Канада, Італія, Кіпр, Іспанія, Марокко, Словаччина. Сьогодні захід збирає в середньому 5 тисяч гравців. Участь досить дорога, тисячі і десятки тисяч доларів. Але кілька квитків зазвичай розігрують покер-румами і отримати їх можна практично безкоштовно.\nПоло з вишитим логотипом PokerStars\n100% пластикові гральні карти Copag EPT Pokerstars (синя сорочка)


Охорона навколишнього середовища і Сучасний стан\nПлоща лісового покриву\nВ останні роки Китай досяг помітних успіхів в галузі захисту лісів і лісопосадок. У 2002 році загальна площа лісопосадок перевищила 46 млн. гектарів. За площею штучних лісових масивів Китай займає перше місце у світі. За останні роки в Китаї спостерігається тенденція збільшення зелених насаджень. Площа лісових масивів в 2002 році склала 16,55% від загальної площі всієї країни, що на 2,55% більше в порівнянні з аналогічним показником 1998 року. Загальна площа лісів досягла 158 млн. гектарів. Відповідно до плану поступального розвитку Китаю і стратегією «зеленого Китаю», додаються всі зусилля для збільшення показника площі лісових масивів до 20% до 2010 року.\nКитай є країною, перед якою стоїть серйозна проблема опустелювання. В останні роки Китай досяг помітних успіхів у сфері впорядкування ситуації щодо запобігання піщаних бурь. Проте негативні тенденції у зв'язку з цим продовжують рости. Безперервно зростає ерозія ґрунтів і площа пустель. Згідно другого кадастрового підрахунку пустельних земель в Китаї, що відбувся в 1999 році, загальна площа пустельних земель в країні перевищує 1 млн. 740 тис. кв. км, що складає близько 20% від загальної площі. Швидкість опустелювання становить 3 тис. 400 кв. км. на рік. В даний час 170 млн. китайців безпосереднім чином постраждали від опустелювання. Прямий економічний збиток від опустелювання перевищив 54 млрд. юанів.\nОпустелювання земель та вивітрювання ґрунтів\nОпустелювання земель та вивітрювання ґрунтів є одним із серйозних геологічних лих і однією з важливих проблем навколишнього середовища Китаю, особливо в районах лісового плато. Загальні причини цієї проблеми в Китаї полягають в тому, що в окремих районах цю ситуацію впорядковують, а загалом проблема стає все більш нагальною. В даний час третина китайських орних угідь страждає від опустелювання земель і вивітрювання ґрунтів. Щорічно втрати ґрунту в цілому становлять 5 млрд. тонн, поживні речовини ґрунту дорівнюють 40 млн. тоннам стандартних добрив. Головні причини цього лиха полягають у нераціональних методах обробки і порушення екологічного балансу. У гірській і горбистій місцевості Китаю налічується близько 400 млн. му землі, серед якої терасові поля становлять 100 млн. му, а інше в різному ступені схильне до опустелювання земель і вивітрюванню ґрунтів.\nПлоща боліт в Китаї складає 66 млн. гектарів (не враховуючи території річок і озер), і становить 10% від заболоченій площі всього світу. За цим показником Китай посів перше місце в Азії і четверте місце в світі. З 90-х років китайський уряд вживає ряд ефективних заходів для захисту і використання заболочених територій. У цій сфері Китай досяг певних успіхів. Однак, у міру збільшення населення і розвитку економіки, з огляду на розширення масштабів виробництва і життєдіяльності людини, біологічне різноманіття боліт істотно знижується. За останні 40 років близько 50% боліт, розташованих по береговій лінії Китаю, 13% озер і 78% природних боліт на рівнині "Саньцзян" (три річки) в провінції Хейлунцзян, зникли. У деяких озерах спостерігається зникнення 24 видів рослин або 50 порід риб. Серйозне скорочення заболоченої місцевості ставить під загрозу місцевий економічний розвиток і життєве середовище проживання людини. Ця ситуація викликає неабияке занепокоєння у китайського уряду і народу.


Дорогі танкісти і пристрасні любителі халяви, в мережі з’явився новий ресурс WOTKIT, що пропонує азартних людям вигравати преміумного техніку і ігрову валюту. Щоб розбагатіти, необхідно поповнити баланс сайту на будь-яку суму, після чого, за все (!) За 149 гривень випробувати удачу, відкриваючи пропоновані кейси. У мережі вже з’явилися залиті відео від досить відомих вододіл, які просто розхвалюють сайт WOTKIT, щедро розподіляючи зароблену Голду між глядачами цього захоплюючого дії.\nТим, кому цікаво, можуть знайти на Ютуб відео від Бомбілкі, який запевняє, що сайт чесний і виграші нечувані. Давайте розберемося, чи так це насправді.\nЩо не так в WOTKIT?\nВідразу відзначимо, що ми не стали вірити на слово, тому особисто відвідали ресурс і навіть взяли участь у безкоштовній грі. Інтерфейс сайту здався на подив знайомим, тому трохи покопавшись в мережі, ми з’ясували, що:\nПо суті є клонами, піднесений під різними соусами. Головна сторінка сайту оформлена в стилі танкової тематики, є закладки не тільки на «Світ танків», а й «Тундру», «Варфейс» і «Танки онлайн». Популярні ігри, які збирають велику аудиторію.\nОтже, ви поповнюєте рахунок, вибираєте вашу гру і відкриваєте кейси, орієнтуючись на власну інтуїцію. У верхній частині вказані ники гравців, яким вже посміхнулася удача і вони стали щасливими володарями деякої кількості голди. Будь-якому бажаючому пропонується спробувати гру, безкоштовно вибравши будь-який кейс. Ми скористалися цією можливістю і відразу виграли 7 500 золота. Правда, отримати виграш без реєстрації не змогли. Однак таким чином, сайт нібито підтвердив свою благонадійність і натякнув, що пора вливати реальні гроші. В якості призів пропонується ігрові набори, преміумна техніка, Голда.\nРеєструватися ми не стали, тому що насторожили кілька моментів. Отже, ім’я домена на якому знаходиться WOTKIT існує вже давно, але активна робота тільки почалася. Крім того, на сайті взагалі немає контактної інформації розробника, тому в разі виникнення проблем допомоги буквально чекати нізвідки. Хоча й існує клавіша «Допомога», якою можна скористатися, але ось чи прийде відповідь?\nЦікавим виявився і питання, виявлений в розділі FAQ. Звучить він так: «Не забанити мене в WoT?». Наведений відповідь просто вбив. Виявляється, система на власні кошти купує техніку і ігрове золото і відправляє подарунком виграв приз щасливчику. Про те, що гравці вливають купу грошей, щоб щось виграти, сором’язливо замовчується.\nЯкщо неупереджено оцінити сайт і почитати відгуки про WOTKIT виявлені в мережі, можна зрозуміти, що це чергова спроба розвести гравців на гроші. Зазначені у верхній частині ники переможців із зазначенням суми виграшу не існують. Це можна перевірити на офіційному сайті гри. Цікаво, але попався навіть нікнейм містить символ «-», хоча в «Світі танків» допускаються тільки нижні підкреслення. Для чого потрібні фейки? Щоб потенційні учасники зрозуміли, що на ресурсі дійсно можна виграти.\nТепер про суми виграшу. Якщо звернутися до офіційного курсу голди по відношенню до рубля, можна з’ясувати, що на сьогоднішній день 100 одиниць грального золота можна придбати за 22 гривень. Місяць прем аккаунта обійдеться в 2 500 голди або в 550 гривень за поточним курсом. У чому фішка?\nОдна гра з кейсами на сайті обійдеться вам в 149 гривень, за які можна цілком отримати 50 золота (мінімальний виграш), що трапляється досить часто. Нижче буде відео, де наочно видно, що серед різних призів, мінімально можливий випадає з вірогідністю близько 90%. У цьому творці WOTKIT переплюнули навіть звичайну рулетку, де ймовірність нормального виграшу становить близько 60-70%. Зрозуміло, сайт віддає частину вкладених коштів, але загальна сума призу ніколи не покриє понесених витрат.\nКрім цього, в кейсах є прем техніка, але ніде в мережі немає відео залитого щасливчиком, якому вдалося її виграти. Отже, перевірка WOTKIT показала, що виграти тут дійсно можна, але отримані призи інакше як відвертим обдіраловом назвати складно.\nАктуальна перевірка сайту wotkit ru\nПо всій видимості, творці WOTKIT розраховують на певну категорію – школярів, які в гонитві за можливістю отримати техніку, цілком здатні спустити всі заощадження. Відзначимо, що на прикладі Бомбілкі можна побачити, що йому вдалося підняти непогану суму, проте, йому жодного разу не випав мінімальний приз, що вже насторожує. Оптимальний варіант отримання голди і преміумних танків – це покупка в ігровому магазині. Повірте, так буде набагато простіше і дешевше, і ви не будете шкодувати про даремно витрачені гроші.\nНЕ РЕКОМЕНДУЄМО сайти від WOTKIT RU, WOTKING COM, TANKIKIT COM!\nWOTKIT RU, WOTKING COM, TANKIKIT COM – ВІДГУКИ і що потрібно знати, перед тим як зайти на ці сайти! Ссылка на основную публикацию\nЯк працюють режими оновлень в програмі Windows Insider\nЕнтузіасти програми Windows Insider, які беруть участь в програмі ...\nАктуальність у введенні до диплома\nАктуальність у введенні до диплома Обов'язкова вимога, яка пред'являється ...\nКористувачі Рунету зможуть протестувати і оптимізувати сайт за допомогою Toolsion.com\nКористувачі Рунету зможуть протестувати і оптимізувати сайт за допомогою ...\nMoodStream – музика під настрій\nMoodStream - музика під настрій Online програвачів музики вже досить ...\n8 порад про те, як раціонально використовувати Google Now\n8 порад про те, як раціонально використовувати Google Now Google Now - це ваш ...


Євротекс ПП, Київ. Інформація про компанію Євротекс: продукція, адреси офісів, контакти Труба.ua\n+380 Показати телефон +380 44 205 3615\nТеплоносії ТІ - 14\nЗначним відкриттям останніх роки стали котли високої потужності і ефективності, використовувати які б було неможливе без\nкерамічного заповнення - пористих кульок з корундової кераміки. Теплоносій `Oxal` ТІ-14 зарекомендував себе в такому устаткуванні\nяк матеріал, що не має конкурентів\nПровідники текстильних волокон\nВисока твердість, механічна міцність і надзвичайно гладка поверхня кераміки `Oxal` забезпечує виняткові властивості провідників\nдля різних видів текстильних волокон, оброблюваних на текстильних верстатах різних моделей. Провідники текстильних волокон приводяться в широкому асортименті форм, рубінового або білого кольору з корундової кераміки із змістом 95% і 99,7% оксиду алюмінію.\nЕлектроди запалення застосовуються для запалювання газового палива в газовому устаткуванні. Вони працюють на основі принципу запалення за допомогою пробою іскри високої напруги. Тут центральний електрод не повинен постійно знаходитися в зоні полум`я.\nЕлектрод запалення і іонізаційний зонд іноді розміщують разом в камері згоряє газового устаткування - газових казанів,\nпроточних обігрівачів води, газових плит, газових плиток і т.п. Електроди запалення можуть бути використаний і як іонізаційний зонд, і навпаки. Але завжди слід дотримувати умови їх розміщення, тобто електрод запалення повинен знаходитися зовні полум`я,\nтільки центральний електрод іонізаційного зонда знаходиться в зоні полум`я. Електроди запалення і іонізаційні зонди виготовлені\nз матеріалів дуже високої якості.\nІзолятор виготовлений з керамічної маси `Oxal` з високим змістом Al 2 Про 3 . Характерною властивістю даної кераміки є висока механічна міцність і стійкість по відношенню до температурних і електричних навантажень\n(електрична міцність ізолятора складає 18 кВ). Центральний електрод виготовлений із спеціального вогнетривкого матеріалу\n– стійкого до високих температур і електрохімічної корозії.\nІонізаційні зонди використовуються як датчики горіння в газовому устаткуванні. Центральний електрод постійно знаходиться в зоні полум`я. Решта частин зонда повинна бути в просторі пальника розміщені так, щоб відбувалося їх природне охолоджування.\nКиїв, вул. Червонозаводська 7 оф.3 03062\n521 позиція в рейтингу сторінок


Лобанов Павло Павлович — Вікіпедія\nЛобанов Павло Павлович\n15 січня 1902(1902-01-15)\nс. Старо Московської губернії, тепер Дмитровський район Московської області\n13 серпня 1984(1984-08-13) (82 роки)\nУ Вікіпедії є статті про інших людей із прізвищем Лобанов.\nПавло Павлович Лобанов (2 (15) січня 1902 року, с. Старо Московської губернії, тепер Дмитровський район Московської області — 13 серпня 1984 року, Москва) — радянський державний і господарський діяч. Депутат Верховної Ради СРСР 4—5 та 7-9 скликань. Голова Ради Союзу Верховної Ради СРСР (1956—1961). Член Центральної Ревізійної Комісії ВКП(б) (1939—1952). Кандидат у члени ЦК КПРС (1956—1961). Академік ВАСГНІЛ (1948), доктор економічних наук (1967). Герой Соціалістичної Праці (31.12.1971).\nНародився у селянській родині. З 1920 року навчався на робітничому факультеті, а потім на агрономічному факультеті Московської сільськогосподарської академії. У 1925 році закінчив агрономічний факультет Московської сільськогосподарської академії імені Тимірязєва.\nУ 1925 році працював агрономом Шаховської дільниці Волоколамського повіту Московської губернії.\nУ 1925—1926 роках — служба в Червоній армії.\nУ 1926—1927 роках — агроном з хлібної інспекції елеватора Московсько-Казанської залізниці.\nУ 1927—1929 роках — агроном Костромського повітового земельного управління. У 1929—1930 роках — агроном Костромського окружного земельного управління.\nУ 1930—1931 роках — технічний директор радгоспу «Заветы Ильича» Івановсько-Промислової області.\nУ 1931—1935 роках — аспірант Всесоюзного науково-дослідного інституту радгоспів.\nУ 1936—1937 роках — завідувач кафедри Московського інституту інженерів землеустрою.\nУ 1937 році — директор Воронезького сільськогосподарського інституту.\nУ листопаді 1937 — травні 1938 року — заступник народного комісара землеробства РРФСР.\nУ травні — грудні 1938 року — народний комісар землеробства РРФСР.\n10 грудня 1938 — 19 березня 1946 року — народний комісар (міністр) зернових і тваринницьких радгоспів СРСР.\nУ березні 1946 — березні 1947 року — заступник міністра землеробства СРСР.\nУ березні 1947 — березні 1953 року — 1-й заступник міністра сільського господарства СРСР — голова Технічної ради Міністерства сільського господарства СРСР.\nУ 1953 році — помічник голови Ради Міністрів СРСР.\nУ березні — серпні 1953 року — 1-й заступник міністра сільського господарства і заготівель СРСР — голова Технічної ради Міністерства сільського господарства і заготівель СРСР.\n15 серпня 1953 — 20 лютого 1955 року — міністр сільського господарства і заготівель (з грудня 1953 року — сільського господарства) РРФСР. Одночасно, 15 серпня 1953 — 28 лютого 1955 року — 1-й заступник голови Ради Міністрів РРФСР.\n28 лютого 1955 — 9 квітня 1956 року — заступник голови Ради Міністрів СРСР.\nУ квітні 1956 — серпні 1961 року — президент Всесоюзної академії сільськогосподарських наук імені Леніна (ВАСГНІЛ).\nОдночасно, 14 липня 1956 — 23 квітня 1962 року — голова Ради Союзу Верховної Ради СРСР.\nУ серпні 1961 — лютому 1965 року — заступник голови Державного планового комітету СРСР.\n10 лютого 1965 — серпень 1978 року — президент Всесоюзної академії сільськогосподарських наук імені Леніна (ВАСГНІЛ).\nЗ серпня 1978 року — персональний пенсіонер.\nПохований у місті Дмитрові Московської області.\nГерой Соціалістичної Праці (31.12.1971)\nдва ордени Леніна (10.09.1945, 31.12.1971)\nорден Трудового Червоного Прапора (28.01.1952)\nорден Дружби народів (1.08.1978)\nГосударственная власть СССР. Высшие органы власти и управления и их руководители. 1923—1991 гг. Историко-биографический справочник / сост. В. И. Ивкин. М., 1999. — ISBN 5-8243-0014-3\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Лобанов_Павло_Павлович&oldid=23297678\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 19:04, 9 вересня 2018.


Російські офіцери на Донбасі дідовщиною розлякали всіх найманців - Останні новини Донбасу. Найголовніші події Донбасу.\nРосійські офіцери на Донбасі дідовщиною розлякали всіх найманців\nНаростає напруга у відносинах між командним і рядовим складом підрозділів і частин 1, 2 АК\nПовідомляється, що відбувається це здебільшого внаслідок призначення на керівні посади з присвоєнням офіцерських звань військовослужбовців, призваних з числа колишніх прапорщиків і мічманів.\n"Вони намагаються нав'язати особовому складу традиції і правила, що потурають честь і гідність підлеглих: примушення виконувати завдання не пов'язані з військовою службою, хабарництво, рукоприкладство тощо", - йдеться у повідомленні.\nЗазначається, що з цієї причини військовослужбовці одного з вузлів зв'язку 2 АК подали рапорти на дострокове розірвання контракту про проходження військової служби.\nНагадаємо, що на початку травня відзначалося зростання конфліктів між кадровими російськими військовослужбовцями та військовослужбовцями з числа місцевих мешканців, що нерідко призводить до збройного протистояння.\nМітки: російські офіцери, Донбас, дідовщина, найманці


Форум 50theme > Оптоволокно перетворили в датчик руху\nПолная Версия: Оптоволокно перетворили в датчик руху\nАпр 25 2018, 21:30\nКитайські інженери розробили оптичний датчик рухів для переносної електроніки. В його основі лежить спеціальний оптоволокно, чия светопропускающая здатність залежить від розтягування. Стаття опублікована в журналі Optica.\nЯк правило, для вимірювання рухів людського тіла використовуються акселерометри і гіроскопи, з високою точністю відстежують найменші переміщення в просторі. У випадку з більш складними рухами, такими, як жести пальців, використовуються і інші підходи, наприклад, вимірювання опору. Основою деяких з таких датчиків служать еластичні провідники, опір яких залежить від ступеня їх деформації. Але такі сенсори мають недоліки, наприклад, на їх електричні властивості можуть впливати оточуючі електронні пристрої.\nІнженери з Китаю вирішили використовувати для вимірювання рухів сенсор на основі оптоволокна. Сама по собі така ідея не нова, раніше аналогічні датчики використовували для вимірювання невеликих розтягнень, наприклад, для відстеження змін в будівлях або мостах. У випадку з рухами тіла розтягнення відбувається постійно, а його величина може доходити до десятків відсотків від початкової довжини, тому зазвичай скловолокно для цього не підходить.\nНещодавно американські дослідники представили технологію створення гнучкої переносної електроніки за допомогою 3D-друку. Вони продемонстрували технологію на кількох пристроях, в тому числі і датчиках розтягування, заснованих на еластичному електропровідному полімері.\nОкт 23 2018, 11:46


Як зіграла б Україна на чемпіонаті світу-2010 - Спорт - TCH.ua\nЗбірна України © ФФУ\nСпорт 23 червня 2010, 11:14\nА як виглядала б наша збірна у на чемпіонаті світу в ПАР? Свої думки висловили футбольні експерти.\nОпинившись за бортом чемпіонату світу, ми все одно подумки уявляємо - а як виглядала б наша збірна у ПАР? Краще греків чи гірше? Чи повторила б минуле досягнення - вихід до чвертьфіналу? Зараз, після вильоту греків, вже можна порівнювати їх з Україною і аналізувати наші шанси (якщо таке теоретичне питання взагалі піддається аналізу). Опитані фахівці розійшлися в думках.\nЙожеф САБО, екс-головний тренер київського "Динамо" і збірної України: "Сенсацією чемпіонату не стали б"\n- Ми не були б чужими на цьому святі футболу. Інше питання - як оцінили б нашу гру. Давайте не будемо витати в хмарах, Україна не входить до числа провідних футбольних держав світу, і наш результат у ПАР - це рівень середняків чемпіонату. Тобто, на межі виходу або невиходу з групи. Так, ми добре обороняємося, і якщо б українцям пощастило, як швейцарцям з Іспанією, то нам би навіть вдалося створити сенсацію в окремому матчі. Але не в чемпіонаті в цілому. Для цього потрібна сильна атака, потрібно забивати м'ячі, а з цим у нас ще проблеми. Хоча потенціал у збірної України є, і на домашньому Євро ми просто зобов'язані виходити з групи!\nОлександр ГОЛОВКО, головний тренер юніорської збірної України (U-18): "Ми вийшли б з групи"\n- Думаю, збірна України точно б не загубилася на цьому чемпіонаті. А якщо взяти середній рівень всіх груп, то і в 1/8 фіналу ми б пробилися. Виходячи з класу наших футболістів, нам, звичайно, було б важко конкурувати з грандами. Але завдяки добротного контратакуючому футболу, українцям вдалося б зачепитися за непоганий результат в цілому. Я був не згоден з жорсткою критикою збірної Михайличенка у відбірковому турнірі. Та команда грала, як їй дозволяли обставини і кадрові ресурси, при цьому на рівних боролася з Англією та Хорватією.\nОлександр ІЩЕНКО, заслужений тренер України: "Україна була б цікавіше Грецію і не гірше Нідерландів"\n- Гадаю, наша збірна у ПАР вийшла б з групи, показавши гідну гру. Ну, в усякому разі, виглядала б цікавіше Греції. У нас більше талановитих молодих гравців, які дуже добре проявили б себе на турнірі. Причому я впевнений, Михайличенко дав би шанс як раз тим, хто закріпився у збірній вже при Маркевичу. Подивіться на Словенію. Ця команда приблизно нашого рівня і стилю, коли все підпорядковано результату, а організацією контратак і стандартів займаються не більше 4-5 чоловік, інші лише руйнують. Ось побачите, вона ще покаже себе в матчі з Англією. Точно так само і українська збірна могла б добре попсувати настрій грандам на цьому Мундіалі. Скажу більше, якщо судити по перших іграх Нідерландів, ми б виглядали не гірше!\nВіктор ВАЦКО, телекоментатор: "Наш рівень - це збірна Словенії"\n- Сьогодні Україна - типова східноєвропейська збірна, яка вміє здорово битися і захищатися, але не здатна перемагати, коли потрібно зламувати оборону суперника. Ось Словенія - це ж копія команди Михайличенка. Ті ж міцні футболісти середнього рівня, та ж відсутність "зірок", дисципліна біля своїх воріт і відсутність ідей в атаці. Так от, не думаю, що про Словенію багато хто буде пам'ятати після чемпіонату. Її гра просто загубиться на тлі фаворитів і тих, хто піднесе сенсації. Так само і про наш виступ в ПАР через півроку згадали б одиниці. Причому неважливо, вийшли б ми з групи чи ні. Просто футбол нашої збірної, яка прагнула на Мундіаль, був прісним, без свого обличчя.\nШановні читачі, якщо ваші думки не збігаються з думками експертів, висловлюйте їх у коментарях.\nІталія купить матч зі Словаччиною на чемпіонаті світу\nПАР познущалась над Францією у останньому матчі на Мундіалі (відео)\nШвейцарія побила 20-річний рекорд чемпіонатів світу\nУругвай і Мексика вийшли у 1/8 фіналу чемпіонату світу (відео)