На приватні компанії не можна перекладати компенсацію за зростання тарифів населення, – энергоексперт - новини ZIK.UA\nНовини » Економіка четвер, 23 травня, 2019, 14:59 Читать эту новость на русском\nТаку думку висловив Директор енергетичних програм Центру світової економіки і міжнародних відносин НАН України Валентин Землянський, передають «Економічні новини».\n«Приватні компанії та спецзобов’язання – це абсурд. Давайте почнемо з газового ринку, де приватників вистачає – приватні трейдери, приватні видобувні компанії – це все правила гри, які має встановити держава. Є ринковий механізм, є програма соціального захисту, і вони між собою повинні бути синхронізовані», – пояснив енергоексперт.\nНа його думку, покладання спецзобов’язань щодо компенсації тарифів для населення на приватників призведе до того, що почнуть скорочуватися інвестиційні програми, а також програми з модернізації.\n«Компенсація тарифів – це питання держави, а не бізнесу. Натомість бізнес повинен брати участь у виробленні загальних правил, де арбітром виступає держава. Міненергетики, НКРЕКП, Мінсоцполітики, Мінрегіонбуд – всі повинні брати участь, а не говорити «це не наше, ми не знаємо, як з цим працювати», – зазначив Землянський.\nЕксперт також підкреслив: якщо держкомпанія «Енергоатом» готова брати участь в механізмі PSO, і якщо є розуміння, як все реалізувати, то можна сміливо застосовувати таке рішення.\n«Державний монополіст зобов’язаний на першому етапі нести ризики щодо соціального захисту громадян. Якщо зараз» Енергоатом» зазнає витрат за механізмом PSO і не отримає належного рівня прибутку, то я не бачу в цьому нічого страшного. Адже це держкомпанія, яка сплачує податки до держбюджету і управляється державою, а тому зобов’язана займатися питаннями субсидування», – вважає Валентин Землянський.\nЯк повідомлялося, напередодні Кабінет міністрів на засіданні в закритому режимі прийняв цілу низку документів, що регулюють роботу енергетичної галузі.\nСтало багато складних випадків, перебіг хвороби почав змінюватися, - МОЗ про COVID-19 пʼятниця, 7 серпня, 2020, 11:41 В Україні планують робити до 25 тис. ПЛР-тестів на добу вже у вересні четвер, 6 серпня, 2020, 19:26 У МОЗ розповіли, чи заборонять в Україні роботу церков на карантині четвер, 6 серпня, 2020, 18:14 Тернопільська область може бути переведена в "зелену зону", – МОЗ середа, 5 серпня, 2020, 10:38


У Києві 46 нових випадків коронавірусу, 20 людей доправили у лікарні - Вечірній Київ\n8 травня 2020, 12:23\nКількість киян, у яких за минулу добу підтвердили захворювання на коронавірус, – 46 людей.\nВперше зафіксували три летальні випадки протягом доби. Про це мер Києва Віталій Кличко заявив під час онлайн пресконференції.\n– Ситуація з розповсюдженням вірусу – невтішна. Вперше за час боротьби Києва з пандемією, минулої доби в столиці – три летальних випадки від коронавірусу. Лабораторно підтвердили захворювання ще в 46 людей. Серед них – один медик. На сьогодні в столиці вже 1 721 підтверджений випадок захворювання на COVID-19. 32 людини померли, – сказав Кличко.\nСеред тих, хто захворів: 18 жінок віком від 26 до 81 року і троє дівчаток – двох, восьми та тринадцяти років. 21 чоловік від 31 до 79 років та четверо хлопчиків, яким 9 місяців, 4, 7 та 9 років. До лікарень столиці госпіталізували 20 пацієнтів. Інші – лікуються на самоізоляції, під контролем лікарів.\nЗагалом у лікарнях Києва зі всіх пацієнтів з коронавірусом – 44 у важкому стані. 5 із них підключені до апаратів штучної вентиляції легень.\n– Одужали в столиці за минулу добу 17 людей. Усього подолали хворобу за цей час 127 мешканців Києва, – повідомив Віталій Кличко.


Повір у себе - BIBLIO-NIVKI\nМарія Лафіна – в свої 23 роки: майстер спорту України міжнародного класу. Займається плаванням у Київському регіональному центрі з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт». Дворазова чемпіонка та триразова бронзова призерка чемпіонату Європи 2014 року. Срібна призерка чемпіонату світу 2015 року.\nНа нашій зустрічі в Міському центрі реабілітації дітей з інвалідністю, всі мали змогу поспілкуватися з цією людиною, запитати як вона прийшла у спорт, що більше всього вразило в інших країнах, про що мріє, чого бажає.\nОсобливо вразила присутніх срібна медаль чемпіонки, яку можна біло не тільки потримати, а й сфотографуватись з нею.\nАвтор: Библиотека имени Н. Костомарова на 20:37\nТеги: Марія Лафіна-Здорик, Паралімпійські ігри, паралімпійські чемпіони, спорт\nДієта з ризиком для життя


Ми до такого не були готові: Цьогорічна осінь буде не такою як зазвичай, замість неї буде.. – Лайк Україна\nПро це передавати в інтерв’ю виданню “РБК Україна” директор Українського гідрометцентру Микола Кульбіда.\nPrevious PostПів годuнu тому! Українським пенсіонерам назвали дату щомісячних доплат: хто отримає по 500, 400 і 300 грн.\nNext PostМалюк не винен! Фото Петра Порошенка з дитиною на руках у Дніпрі викликало ажіотаж у Мережі


В США лікар таємно запліднював жінок | Новини здоров'я, лікування та здорового харчування та очищення\n→ Новини → В США лікар таємно запліднював жінок\nГоловна / Новини / В США лікар таємно запліднював жінок\n07:00, 04 Лист 2019 · Категорія: Новини · Переглядів 2391 ·\nПро неймовірний випадок розповіли західні ЗМІ. Мешканка штату Колорадо поскаржилася до суду на лікаря, який використовував свій біологічний матеріал замість зразка анонімного донора.\nМешканка Колорадо Черіл Еммонс зробила процедуру штучного запліднення в 1980 і 1985 роках, тоді у неї народилися дві прекрасні доньки - Майя і Таня.\nЧеріл і її чоловік тримали в таємниці те, що дівчатка були зачаті неприродним шляхом. Однак через багато років Майї написав незнайомець на генеалогічному сайті, зазначивши, що вона дуже схожа на нього. Інтернет-користувач припустив, що його батько був донором сперми в тій самій клініці в Колорадо. Також він повідомив, що знає ще трьох жінок і одного чоловіка, чиї батьки теж використовували матеріал з цієї клініки і які теж підозріло схожі на нього.\nТоді Черіл і її чоловікові довелося зізнатися дочки, що вона була зачата шляхом штучного запліднення. Але Майя пішла далі і з'ясувала, що ДНК її самої і сестри збігається як мінімум з вісьмома незнайомими людьми, народженими в період з 1976 по 1997 роки.\nСім'я звернулася з питаннями до того самого лікаря Полу Джонсу. Той відмовився відповідати на звинувачення, після чого Черіл і її чоловік подали на медика в суд. Американка вважає, що лікар використав свою сперму для запліднення жінок, пише газета The Mirror.\nМітки: штучне запліднення, новини\nвиды 5, залежність 69, напої 268, тіло 416, Ефіопія 1, хвороба 208, рак 846, хвороби 634, поради 8126, кесарів розтин 4, антисептики 3, ходьба 29, молодість 217, гіркота у роті 4, паразити 11, забруднення 7, мінеральна 5, робота 253, коронавирус 1, повітря 25, зелений 33, советы 261, серце 436, головний біль 110, коронавірус 40, сидіння 8, підготовка 11, новини 443, криза 25, лікування 5668, відпочинок 77, захворюваність 22, ліжко 19, заміна 11, женщины 5, легені 53, діти 393, кроки 9, захист 57, выбор 83


Blackview BV8000 Pro: відгуки про моделі\nКоли мова заходить про неубиваемых смартфонах, напевно, кожному видається такий собі «цеглинка» з характеристиками п'яти-, а то і десятирічної давності. Частка правди в такий упередженості дійсно є: багато виробники роблять наголос саме на виживання гаджета, а набором чіпсетів комплектують за залишковим принципом.\nНовенький девайс від Blackview геть руйнує стереотипи і модель BV8000 Pro можна назвати проривом в сегменті захищених мобільних девайсів. Апарат отримав на борт привабливу і потужну «начинку», а його можливості порівнянні із звичайними смартфонами преміум-класу.\nОтже, герой сьогоднішньої статті – смартфон Blackview BV8000 Pro. Відгуки користувачів, переваги і недоліки гаджета, а також доцільність його покупки будуть розглянуті в цьому огляді.\nДевайс йде в коробці білого кольору з щільного картону. Оформлення ніяк не можна назвати оригінальним, тому як весь дизайн впирається в суцільний білий колір зі скромними синіми вставками в куточках упаковки. Тут немає ні гарної дівчини, що тримає телефон, ні морських заходів – тільки голий білий фон. На зворотному боці є убога специфікація, іконки нагород на якихось виставках і пара замовних відгуків власників на Blackview BV8000 Pro у вигляді дифірамбів. І знову-таки все зроблено «чорним по білому», без натяку на інші кольори. До чого така убогість, не зовсім зрозуміло, але нас все-таки більше цікавить вміст коробки, а не обгортка.\nсам смартфон Blackview BV8000 Pro;\nвідгуки та інша рекламна інформація на буклетах;\nмережевий зарядний пристрій на 2А;\nUSB-кабель для зарядки і синхронізації з ПК (тип С);\nадаптер типу USB -> мікро-USB;\nінструмент для установки sim-карти і зовнішнього СД-носія;\nмануал, в тому числі російською мовою;\nКомплектацію можна назвати повною, тобто за принципом – дістав і користуйся. Власники в своїх відгуках на Blackview BV8000 Pro особливо були раді наявності рідкісного OTG-кабелю USB перехідники, які, як правило, доводилося докуповувати окремо. Інструмент в особі невеликої викрутки виглядає переконливо і не скидається на черговий китайський ширвжиток. Єдине, інструкція вийшла якоюсь заплутаною і з занадто вже оригінальним оформленням, тому вивчати її доведеться серйозно і ретельно.\nГоловне завдання подібних пристроїв – це приємно виглядати і працювати там, де іншим смартфонам це не під силу. Наш респондент цілком і повністю відповідає цій вимозі. По дизайну помітно, що конструктори намагалися надати гаджету зовнішню подібність преміум-апаратів. Якщо судити з відгуків власників на Blackview BV8000 Pro (IP68), то добра половина користувачів вважає смартфон брутальним і дорогим на вигляд девайсом.\nКорпус пристрою виконаний з металу в поєднанні з якісним пластиком. Практично всю лицьову частину займає п'ятидюймовий дисплей, захищений міцним склом третього класу від маститою «Горили». Знизу розташувалися звичні для платформи «Андроїда» кнопки: «Назад», «Додому» і «Меню». Там же можна побачити фронтальний вічко камери і датчики освітлення з наближенням.\nДевайс має металевий периметр, а на кутах знаходяться прогумовані вставки. Останні з належною надійністю захищають апарат від падінь. На правому торці можна побачити кнопку включення пристрою, дактилоскопічний датчик і клавішу затвора камери. Радує, що виробник прислухався до побажань користувачів і відгуків на минулі покоління гаджетів і переніс сканер відбитків пальців на бічну грань. З одного боку, це незвично, але, судячи з відгуків на Blackview BV8000 Pro, дуже зручно в експлуатації. Також слід зауважити, що датчик працює швидко, коректно і практично моментально дає своєму користувачеві доступ.\nНа протилежній грані знаходиться гойдалка гучності і функціональна кнопка, яку можна налаштувати практично на будь-яку дію, за що велике спасибі конструкторам.\nДевайс захищений від вологи і пилу по класу IP68 тобто апарат буде цілком нормально себе почувати і працювати на глибині до трьох метрів, причому без обмежень по часу. Крім того, смартфону не страшні падіння на голий асфальт з висоти людського зросту і різка зміна температурних умов. Користувачі у своїх відгуках на водонепроникний Blackview BV8000 Pro (IP68) особливо вдячні конструкторам за відсутність заглушок із збереженням захисних особливостей. Запровадивши технологію Capless USB, виробник повністю позбувся цих вічно отрывающихся і заважаючих елементів.\nМініджек для гарнітури також не має заглушок. Боятися потрапляння вологи в цьому випадку не варто: технологія пройшла ретельну перевірку і польові випробування, тому причин для хвилювання немає жодних. Подібні рішення можна часто зустріти в смартфонах А-групи, таких як «Галаксі» серії S8 від «Самсунга», Xperia XZ від «Соні» і LG G6.\nДевайс отримав розумну IPS-матрицю, яка легко справляється з високим дозволом на розверстці 1920 на 1080 пікселів (Full HD). Прийнятна щільність 440 пікселів на дюйм дозволяє видавати непогану картинку, а також хорошу контрастність. Запас яскравості досить значний, тому в сонячний деньок інформація легко читається з екрана. Крім того, порадували і кути огляду: максимальний для IPS-матриць кут дозволяє спокійно погортати фото або подивитися відео в компанії кількох однодумців. Взагалі, судячи з відгуків на Blackview BV8000 Pro (IP68), користувачі задоволені наявними можливостями екрану. Результати смартфона (за бенчмарками і візуально) нітрохи не гірше моделей преміум-сегменту з тією лише різницею, що останні не володіють таким захистом. Як вже говорилося вище, дисплей отримав надійне і непробивна скло від «Горили» третьої серії укупі з непоганою олеофобним покриттям. Крім самого скла, зверху ще є заводська плівка: зайвою вона не буває, так і яку-ніяку, але захист надає. Тим більше що останній багато не буває.\nЗа продуктивність відповідає свіженький процесор «Медіатек» серії Helio Р25 а графічна складова лягла на плечі такого ж сучасного прискорювача «Малі» Т880 МР2. Оперативної пам'яті для девайса виробник не пошкодував (6 Гб), так само як і внутрішньої – 64 Гб.\nЯкщо хочете заощадити, то можна прикупити більш скромну версію з 4 Гб, але воно того не варто. Судячи з відгуків на Blackview BV8000 Pro, 4 м игабайта вже мало для сучасних додатків і смартфон на деяких особливо «важких» додатках починає фризить, просідати і лагают. Тому краще не поскупитися і взяти нормальну, а не урізану версію гаджета. Що стосується швидкості, то тут питань немає ніяких: інтерфейс блискавичний, програми встановлюються і запускаються за лічені секунди, а додатки функціонують без проблем.\nГаджет отримав незнімну акумуляторну батарею на 4180 маг. Навіть при самій активній експлуатації смартфона вистачить практично на весь день, і це незважаючи на ненажерливу платформу Android. Якщо ви любитель тривалих походів та іграшки для вас не головне, то можна виставити режим максимального енергозбереження, де час автономної роботи збільшиться мало не в три рази.\nВідгуки на Blackview BV8000 Pro суцільно позитивні. Виробнику нарешті вдалося сконструювати не тільки надійно захищений мобільний гаджет, але і зробити його технічно підкованим. Модель вийшла красивою у всьому – починаючи від зовнішнього вигляду і закінчуючи начинкою. В результаті ми отримали не тільки хороший смартфон з вражаючими технічними можливостями, але і повністю захищений гаджет. Blackview BV8000 Pro є унікальним апаратом, аналогів якому поки немає, тому вердикт однозначний – рекомендовано до купівлі.\nСмартфон Nokia 5: відгуки власників


Укрзалізниця: Грошей на нові локомотиви немає - LDaily\nГлавная › Новини › Укрзалізниця: Грошей на нові локомотиви немає\nВ УЗ заявили, що не вистачає коштів на закупівлю нових локомотивів. Для продовження контракту з General Electric потрібно підвищувати тарифи на вантажоперевезення.\nУкрзалізниця поки не знайшла фінансування для продовження контракту з постачання локомотивів TE33A серії Evolution з американською General Electric, а також для закупівлі нових електровозів. Про це повідомив директор з економіки та фінансів УЗ Андрій Рязанцев.\n“Ми отримуємо за контрактом 30 локомотивів GE і поки що немає продовження цієї програми. Щоб продовжити закупівлю, далі потрібні гроші. У нас має бути фінансування достатню, щоб платити по $4 млн за кожен наступний локомотив. Чому? Тому що змінилася наша маржа від підвищення тарифів на 15% в 2017 році. За цей час всі товари подорожчали на 25% і більше. Якщо ми не зробимо нормальне, адекватне коригування тарифу, цього не матимемо ніколи”, – сказав він.\n“Я можу планувати все що завгодно. Але для того, щоб прийти до китайців, я повинен їм сказати, хлопці, я у вас в наступному році хочу купити 100 машин. Але для цього потрібно ввести автоматичну індексацію тарифу, щоб я розумів, що я виконаю свої зобов’язання перед цими людьми. Ми готові з усіх точок зору. Але нам необхідний справедливий економічний тариф, тоді ми зможемо купувати нові локомотиви, в тому числі і електровози”, – сказав топ-менеджер.


Опубліковано: Скряга Наталія Пт, 2018-05-04 23:09\nМета: узагальнити знання дітей про дарунки осені: овочі, фрукти, гриби;\nвправляти в умінні називати пору року, осінні місяці, дні тижня;\nзакріпити знання дітей про склад чисел 3 – 6 з двох найменших;\nзакріпити вміння дітей розв’язувати приклади та порівнювати числа між собою в межах 6;\nвправляти дітей у називанні слів – антонімів;\nспонукати дітей відповідати на запитання повними реченнями, вступати в діалог з вихователем;\nдомагатися чіткої вимови сонорних [р, л];\nвправляти в умінні робити звуковий аналіз слів;\nЗаняття з валеології з дітьми старшої групи «Як ми дихаємо?»\nОпубліковано: Скряга Наталія Пт, 2018-05-04 22:36\nМета: закріпити знання дітей про органи дихання, визначити їх важливе значення для людини; на практиці показати процес дихання, пояснити значення дихання через ніс; закріпити уявлення про те, що корисно і шкідливо для органів дихання; продовжувати роботу по формуванню культурно-гігієнічних навичок, вміння бережливого ставлення до органів дихання і правильного догляду за ними; формувати прагнення вести і підтримувати здоровий спосіб життя і викликати негативне ставлення до шкідливих звичок; розвивати логічне мислення, кмітливість, вміння уважно слухати.\nОпубліковано: Moskovchenko Пт, 2018-05-04 13:34\nОпубліковано: Moskovchenko Пт, 2018-05-04 13:30\nпро результати дослідження учнів 10 класів\nкомунальних закладів освіти\nза методикою «Діагностика структури навчальної мотивації школяра»\nН.П.Фетискин, В.В.Козлов, Г.М.Мануйлов.\nОпубліковано: Moskovchenko Пт, 2018-05-04 13:24\nдіагностичного обстеження педагогів\nза методикою «Тест життєстійкості»\nДата проведення: жовтень, 2017р.\nМета дослідження: оцінити здатність та здібності педагогів активно діяти в ситуаціях стресу, оптимально переживати невизначеність і тривогу.\nПроблема: емоційне вигорання педагогів як представників професії, що потребує довготривалого емоційного навантаження.\nПсиходіагностичний інструментарій: Тест життєстійкості В,О. Олефір, М.А. Кузнєцов (українська версія, адаптація Д. О. Леонтьєва, О.І. Расказової)\nОпубліковано: Moskovchenko Пт, 2018-05-04 13:18\nЯкщо Ви сумніваєтеся у виборі правильного шляху, і Вам потрібні слушні підказки щодо подолання труднощів, що виникають в результаті виховання дітей, то ми зібрали для Вас найкращі поради фахівців.\nОпубліковано: Moskovchenko Пт, 2018-05-04 13:09\nТренінг «Секрети дружби»»\nТема: Умій дружити\nМета: дати уявлення про значення і функції дружби. Обго¬ворити і усвідомити поняття «друг», «надійний друг». Створити умови для залучення дітей – аутсайдерів до спільної діяльності; формувати навички групової роботи; виховувати доброзичливе ставлення одне до одного. Знижу¬вати імпульсивність, розвивати навички стриманості у процесі комунікації.


Міністерство енергетики та вугільної промисловості України :: Міненерговугілля провело урядову пряму телефонну лінію\nМіненерговугілля Прес-центр НОВИНИ Міненерговугілля провело урядову пряму телефонну лінію\nМіненерговугілля провело урядову пряму телефонну лінію\n16.10.2018 | 20:58\n16 жовтня згідно з графіком Кабінету Міністрів України Міненерговугілля провело пряму телефонну лінію.\nНа запитання громадян відповідав заступник Міністра Корзун Анатолій Васильович. Також консультації надавали фахівці галузевих департаментів.\nУ телефонному режимі на гарячу телефонну лінію звернулося 13 заявників.\nПершочергово запитувачів цікавила тарифна політика оплати послуг газопостачання. Актуальним для споживачів є установка індивідуального опалення та зменшення тарифу оплати в опалювальний період.\nЗверталися з цих питань переважно споживачі Дніпропетровської та Харківської областей, міста Києва.\nВодночас заявники вносили пропозиції в частині розбудови електроенергетики шляхом впровадження нетрадиційних джерел енергії, які покликані замінити традиційні енергоносії.\nДерженергонагляд: що варто знати про гідравлічні випробування теплових мереж


Міжнародна зустріч Pro Bono 2018 | Україна без тортур\nГоловна › Події › Новини › Міжнародна зустріч Pro Bono 2018\nМіжнародна зустріч Pro Bono 2018\n24 березня 2018 року відбувся великий захід приурочений діяльності Pro Bono у 2018 році. На зустрічі обговорили та прийняли спільне рішення щодо подальшого розвитку #pro_bono в Україні. Приєдналась велика кількість учасників – партнерів, колег та друзів Фундації, зокрема “Україна без тортур”. Також долучились представники Рад адвокатів Національна асоціація адвокатів України /Ukrainian National Bar Association із практично усіх регіонів України, що говорить про зацікавленість адвокатів надавати правову допомогу Pro Bono та розвивати цю діяльність на містах.\nДовгий час для активної взаємодії Адвокатури з представниками громадського сектору на умовах Pro Bono не було відповідних можливостей. Але ситуація змінилась і сьогодні кожен адвокат може публічно заявити про свою соціальну відповідальність та готовність надавати правову допомогу Pro Bono, поставивши відповідну відмітку у своєму особистому профайлі на сайті ЄРАУ. Про це та про готовність НААУ діяти для розвитку культури Pro Bono в Україні говорив на заході голова Комітету з питань БПД Сергей Вилков (Sergey Vilkov).\nПро громадський сектор і якої юридичної допомоги потребують громадські організації, та як співпраця із юристами підтримує розвиток організації презентувала промграмна директорка “Україна без тортур” Марина Гоменюк.\nТакож приєднались партнери Дмитрий Шабельников (Dmitry Shabelnikov) з PILnet: The Global Network for Public Interest Law та Filip Czernicki з Centrum Pro Bono. Колеги розповіли про свій досвід розвитку Pro Bono культури та успіхи, яких досягли. Модерував зустріч Директор Української фундації правової допомоги Kola Sioma, залучаючи всіх учасників до активної взаємодії.\nДіяльність із розвитку культури Pro Bono серед адвокатів України проходить за підтримки Програмної ініціативи «Права людини та правосуддя» Міжнародний фонд “Відродження”.


Що потрібно знати батькам про психоактивні речовини - Усе про Перехідний вік Дитина старша 7 років\nДіти Перехідний вік Що потрібно знати батькам про психоактивні речовини\nЩо потрібно знати батькам про психоактивні речовини\nВівторок, 07 червня 2011, 14:22\nМожливі ознаки вживання наркотиків\nБагато батьків вважають, що в ситуації, коли їх дитина почала вживати наркотики, винні всі і вся, але тільки не вони самі. Тут і виникає розумне питання: "А чи володіє сьогоднішнє покоління молодих батьків знаннями, які можуть допомогти вчасно побачити небезпеку, що наближається і попередити її?" У всьому цьому спробувала розібратися науковий співробітник ННЦ Наркології МОЗ РФ, дитячий психолог О.В. Пентус, чиї рекомендації ми і пропонуємо вашій увазі.\nПсихоактивна речовина - будь-яка речовина, яка при введенні в організм людини може змінювати сприйняття, настрій, здатність до пізнання, поведінку і рухові функції. До психоактивних речовин відносяться не тільки наркотики, але і алкоголь, тютюн (нікотин), кофеїн і ін\nВплив психоактивних речовин може бути як безпосереднім, що виникає відразу після прийому речовини, так і довготривалим, що виявляється у вигляді ураження різних органів і систем організму, формування психічної та фізичної залежності, порушення соціального функціонування людини, руйнування її особистості та зв'язків з іншими людьми, а також антисоціальної поведінки, яка є невід'ємною частиною поведінки, пов'язаної з придбанням, зберіганням та вживанням наркотику, і за яку людина несе юридичну відповідальність.\nПоширеними причинами вживання наркотиків є низька самооцінка, труднощі в спілкуванні з однолітками і дорослими, відсутність навичок вирішення особистісних проблем, невміння протистояти тиску оточуючих.\nЖиттєві стреси сприяють невблаганному зростанню наркотизації серед молоді, це відбувається по ряду причин. Вживання наркотиків створює ілюзію подолання стресів і багатьох проблем; сприяє зняттю напруги і тривоги; змінює емоційний стан і підвищує настрій.\nЯкщо вчасно не звернути уваги на зміни, що відбуваються з дитиною, у неї може закріпитися нездоровий стиль поведінки, прагнення до регулярного вживання наркотиків і інших психоактивних речовин. Після первинних проб психоактивних речовин ще не виникає фізичної залежності, тому легше всього зупинити захворювання, роз'яснивши дитині наслідки вживання наркотиків чи алкоголю. Якщо цього не відбувається захворювання переходить на наступну стадію, коли у дитини виникає усвідомлене бажання отримати "кайф".\nМаленький агресор. Частина 2\nПочаток Як поводитися батькам, якщо дитина агресивна? Для початку необхідно точно визначити причину і витоки агресивності вашого...


Жартівливі привітання з ювілеєм 60 років | Поради для дому\nЖартівливі привітання з ювілеєм 60 років\nДе жарти, там і весело. А де весело, там і гарний настрій. І хіба не гарного настрою шукає ювіляр під час святкування свого шістдесятиріччя? Саме його. Причому знайти його у цей день буває досить складно, адже над тобою в цей момент нависає сумне усвідомлення того, що молодість вже й говорити не доводиться, як і про зрілість. Попереду лише старість. Але старість може бути різною. Тут все залежить від того, як людина на цю старість дивиться, і наскільки багато енергії у собі відчуває. Скажімо, закордоном у віці 60 років люди тільки починають жити!\nТому цілком доречно в цей день буде піднести жартівливі привітання з ювілеєм 60 років. Неважливо, хто його святкує, неважливо, який у нього характер і неважливо, що він думає з цього приводу. У ваших силах розсмішити його, розвеселити, привнести позитив не тільки в свято, але й у його душу. Повірте, це краще, що можна зробити в такій ситуації. А щоб бути впевненим в успіху задуманого, ми радимо взяти готові варіанти поздоровлень прямо у нас.\nВ цьому розділі Влио зібрані класні жарти, здатні подарувати іменинникові масу незабутніх емоцій та приємних вражень. Просто візьміть кілька з них, і у вас все вийде!\nБадьорий, свіжий і всіх модней –\nЮвілей у шість десятків – зовсім ще не року,\nАдже ти і тілом, і душею, і настроєм ще молода.\nМоже видати тільки мудрість, ну і сивина,\nАле тобі, чертовка наша, йде навіть вона!\nЯ тобі сьогодні від усього серця вітаю,\nІ щасливою жінкою бути тобі бажаю,\nЩоб чоловік любив і ніколи не зраджував,\nЩоб на руках носив, балував і поважав.\nТобі сьогодні виповнилося шістдесят!\nНедочудили ми ще з тобою…\nШістдесят, чимало в минулому,\nЄ що згадати, розповісти\nТи батько, здавати не думай –\nЄ що тобі показати.\nТи нам потрібен, хто ж буде\nНам копати Грядки навесні.\nТак що бій, він тільки розпочато\nБагато буде попереду\nНа заслужений настільки відпочинок\nТи ще не йди.\nЯ бажаю, щоб ти пам’ятав –\nТи мій найкращий тато,\nТак що швидко не старей.\nМудрей чоловік і сильніше,\nГорить упевненістю погляд,\nУ всьому успішніше, красивіше\nІ елегантніше в шістдесят,\nЛюбові, родинного тепла,\nНа ювілей для Вас сьогодні\nІ молодість від такої жінки не відвернеться,\nВи залишайтеся красунею і хохотушкой назавжди,\nНехай Вам, кожного ранку світить яскраве сонце,\nНехай удача зберегтися і сила духу на роки.\nШістдесят років, хто б міг подумати!\nТи про вік свій не смій навіть погано думати,\nЦе самий чудовий вік у тебе зараз,\nЩе вселить в тебе життя блиск красивих очей.\nПозаду турботи про дітей давно вже,\nТепер ти можеш вдома ходити в негліже,\nА можеш на все літо поїхати на півдня,\nА можеш цілими днями отлеживать свої боки!\nМісячний гороскоп за місячним календарем сьогодні 24 Лютого 2017\nВітаємо з днем народження сьогодні вас,\nШістдесят років поважний вік для нас,\nВи дуже мудра, розумна, терпляча і добра,\nДо того ж дуже сучасна і дуже модна.\nСьогодні в ювілей, все у ваших ніг,\nА ви для нас спечете свій фірмовий пиріг,\nВи найкраща, ще раз з ювілеєм вітаємо,\nВиконання всіх ваших мрій бажаємо.\nТакі от справи, братці:\nРоку не біжать – летять.\nЛягаєш В ліжко – вісімнадцять,\nПрокинешся вранці – шістдесят.\nВін секрет вічної юності.\nВін до жіночих не забув сердець.\nНе обділений він і здоров’ям,\nТа він будь-якого зріже словом,\nА якщо треба – кулаком.\nНе варто навіть сумніватися –\nЛише для інших роки летять.\nПрокинешся вранці – шістдесят,\nА він прокинеться – вісімнадцять.


Будь ласка, дуже потрібна ваша допомога! У ніч з середи на четвер сниться мені, що я лежу в лікарні, хоча приміщення не особливо і схоже на палату, але все-таки. Потім відчиняються двері і в кімнату заходить молодий хлопець і везе дуже дорогу, імпортну інвалідну коляску, за хлопцем йде моя троюрідна сестра і теж везе коляску, але тільки за зовнішніми даними, видно, що набагато дешевше, за неї заходять мої батьки і тато теж везе коляску, а та ще простіше і дешевше, вся якась стара.\nЯ розумію, що мене зараз будуть пересаджувати і мені дуже хочеться, щоб це зробив той хлопець, хоча я його не знаю і на яву, і в сні жодного разу не бачила. Вообщем, так і вийшло, він везе мене по коридору, а я раптом побачила у нього на правій руці два срібних, дорогих кільця, на одному з кілець навіть камінь є.\nЯ цілу хлопцеві цю руку, ще, і ще раз, і мені так добре, що він поруч. Потім ми починаємо подніматся по ескалатору, а прохід дедалі вужчим, і потім мені довелося встати з коляски і самої рачки пролізти через те отвір. Ніг не відчуваю, але йду! Обертаюся, а хлопця немає.\nАле найцікавіше сталося вже через кілька днів після цього сну. Якось я приходжу до подруги, а вона в мене від якоїсь групи початку фанатіти, заходжу до неї в кімнату, а у неї вся кімната їх плакатами обвішана, придивилася, а на одному з плакатів красується той хлопчина з сну. Дивно якось все дуже вийшло, але якщо хтось допоможе розібратися в цьому сумбурі буду дуже рада.


Втягнути Україну в Митний союз для Путіна – питання особистого престижу – російський експерт\n05 грудня 2020, Київ 02:16\n16 серпня 2013, 08:16\nВід середи українські товари, що прямують до Росії, проходять прискіпливу перевірку. Це сталося через рішення федеральної митної служби Росії, яка включила всіх без винятку експортерів з України до категорії «ризикованих», чим фактично заблокувала весь український експорт до цієї країни. Російські експерти пояснюють такі безпрецедентні дії тиском Росії на українську владу з метою не допустити підписання Україною угоди про асоціацію з Європейським Союзом.\nУ Росії пояснюють зміни тим, що Україна не входить до Митного союзу, а отже – бюрократія складніша. В Україні експерти вказують на те, що серед усіх країн, які не входять до Митного союзу, особливі правила зачепили лише Україну. А з усього списку експортерів близько 40 компаній належить впливовим українським бізнесменам, чий зв’язок з владою очевидний: Петру Порошенку, Дмитру Фірташу, Ігорю Коломойському, Борису Колесникову та Андрію Клюєву.\nПрофесор факультету світової економіки та світової політики Вищої школи економіки Олексій Портанський вважає, що Кремль вживає щодо України безпрецедентні заходи, не дбаючи про правдоподібність своїх пояснень.\n«Запроваджена заборона не має прецедентів. Якщо ми згадаємо, що було відносно грузинських вин і «Боржомі», молдавських вин в 2006 році, то там це стосувалося обмеженого списку продукції. Тут же в «зону ризику» потрапляє весь український експорт. Але для цього мають бути якісь серйозні підстави – наприклад, факти зараження продуктів якимись бактеріями або радіоактивне зараження. Термінові заходи можуть бути виправдані тільки такими причинами», – пояснює московський експерт.\nРосія блокує українську євроінтеграцію?\nПрофесор Олексій Портанський говорить, що Росія використовує найсильніші заходи з свого арсеналу, щоб не допустити її просування до Європейського Союзу, ба більше – для президента Росії Володимира Путіна це може бути питання особистого престижу.\n«Тепер, очевидно, російська сторона більш конкретно дає зрозуміти, яким чином будуть будуватися торгово-економічні відносини з Україною, у разі якщо вона дійсно піде у бік ЄС. Мабуть, ціна питання успіху чи неуспіху інтеграційного об'єднання у вигляді Митного союзу для Москви дуже велика. І це дійсно вірно, оскільки без України весь проект інтеграційного об’єднання Митного союзу залишиться слабким. Україна тут абсолютно необхідна, і в Москві це чудово розуміють. Я б навіть сказав більше – ціна питання дуже велика і для Володимира Путіна, тому що у разі успіху це, за великим рахунком, може служити виправданням його 12-річного перебування при владі», – переконаний російський експерт.\nАле, як вважає професор Портанський, зусилля президента Путіна, швидше за все виявляться марними, а суворість короткостроковою.\n«На мій погляд, кардинально змінити позицію України вже не вдасться. Європейський вибір, зближення з ЄС закріплені в Конституції України, всі українські політичні сили цей вибір підтримують. Тому нинішньому українському керівництву доведеться продемонструвати найвищий і небувалий клас політичної віртуозності для того, щоб утримати і свою співпрацю з Москвою, і не ухилитися від курсу на зближення з ЄС», – вважає російський аналітик.\nВін додає, що економічні збитки від «торговельної війни» зазнають обидві сторони. А тому, вони не зможе протривати більше, ніж кілька тижнів.\nГромадянський рух «Відсіч» закликає бойкотувати російські товари\nДії Кремля треба сприймати як безпрецедентну загрозу – Ющенко


Астрапія білохвоста — Вікіпедія\nРід: Астрапія (Astrapia)\nВид: Астрапія білохвоста\nВікісховище: Astrapia mayeri\nВіківиди: Astrapia mayeri\nАстрапія білохвоста (Astrapia mayeri) — вид горобцеподібних птахів родини дивоптахових (Paradisaeidae).\nЕндемік Папуа Нової Гвінеї. Поширений у горах Бісмарка від річки Стрікленд до вулкану Гаген та гори Гілуве. Місце проживання цього виду представлене ділянками тропічних лісів та субальпійських та гірських хмарних лісів, інколи трапляється у вторинних лісах.\nТіло завдовжки 32–35 см, вагою 102—157 г. Хвіст у самиць близько п'ятнадцяти сантиметрів завдовжки, але у самців від дуже довгий і може сягати до 90 см. У виду спостерігається чіткий статевий диморфізм. Самиця має темно-коричневе оперення у верхній частині тіла із зеленкуватим відтінком на голові, а живіт і груди мають мармуровий візерунок з жостого, помаранчевого та коричневого кольорів. У самців оперення рівномірно чорне, за винятком обличчя та горла блискучого зеленого кольору, верхньої частини грудей та щоки блискучого блакитного кольору і двох дуже довгих кермових стрічкоподібних пір'їн на хвості білого кольору із закругленим і чорним кінчиком. У обох статей дзьоб і ноги чорні, а очі карі.\nПтах живе під пологом лісу. Трапляється поодинці. Живиться плодами дерев, зрідка урізноманітнює раціон комахами та іншими дрібними безхребетними. Сезон розмноження триває з травня по вересень. Самці токують перед самицями, стрибаючи вперед-назад уздовж ретельно підібраної та очищеної гілки показуючи блискуче розпушене пір'я. Після спарювання самець не цікавиться потомством. Самиця сама піклується про будівництво гнізда, висиджування яєць та вирощування пташенят. Вона відкладає 2-3 яйця. Інкубація триває три тижня. Пташенята стають самостійними через місяць.\n↑ BirdLife International (2016). Astrapia mayeri: інформація на сайті МСОП (версія 2021-1) (англ.) 16 квітня 2021\nClifford B. Frith, Bruce M. Beehler: The Birds of Paradise — Paradisaeidae. Oxford University Press, Oxford 1998, ISBN 0-19-854853-2.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Астрапія_білохвоста&oldid=32073432\nПтахи, описані 1939\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 17:45, 24 травня 2021.


Технологія пошуку інформації в мережі Інтернет. Можливості спеціальних служб, індексів. Інформаційні ресурси у каталогах. Системи мета-пошуку, пошуку в конференціях Usenet, пошуку людей. Знаходження інформації із застосуванням серверів глобального пошуку.\n. ТЕХНОЛОГІЯ ПОШУКУ ІНФОРМАЦІЇ В ІНТЕРНЕТ\n. ПОПУЛЯРНІ ПОШУКОВІ СЛУЖБИ\n. ПРИЙОМИ ЕФЕКТИВНОГО ПОШУКУ\nСпілкування через Інтернет в реальному часі


PressReader - Dzerkalo Tizhnya: 2018-10-13 - Тарас Возняк: «Прокладаємо дороги Пінзелю у Європу»\nТарас Возняк: «Прокладаємо дороги Пінзелю у Європу»\nDzerkalo Tizhnya - 2018-10-13 - ТИТУЛЬНА СТОРІНКА - Василь МИЦЬКО\nМандрівників зі Сходу і Заходу вабить Львівщина, адже левова частка пам’яток архітектурного, образотворчого мистецтва України саме в області, тут же найбільший музейний комплекс — Львівська національна галерея мистецтв імені Бориса Возницького (вона складається з 16 музеїв).\nУ вересні 2016 року відомий культуролог, політолог, редактор часопису «Ї» Тарас Возняк очолив цей заклад. В один з найбільших музейних комплексів України з новим керівником прийшла й нова команда, яка, прагнучи зацікавити нових і старих відвідувачів, почала ремонтувати, реставрувати приміщення, по-новітньому подавати експозицію.\n— Пане Тарасе, як починалася\n— Починати було важко, особливо, коли в країні котрий рік війна, особливо, коли на війні можна спекулювати, мовляв, не до культури зараз. Та у кожного свій фронт. З мертвої точки зрушили, навіть з добрячим прискоренням.\nІз досвіду власного керівництва посада буцімто не нова, здавалось би — культура, Галичина; але ця установа масштабна, під 300 працівників, тут і наука, і творчість, і технічні, й економічні питання.\nЦе не чиновницький відділ із чіткими приписами, не команда часопису, не громадська організація з «однодумцями-добровольцями» — тут багато людей і багато думок. І дуже часто зміни на краще гальмуються, власне, думками в стилі «совок».\n— Про кількість із якістю, будь\n— Статистика — це річ уперта — початок діяльності приніс нове виставкове життя в зали галереї, та не лише її зали. Нове керівництво потроху підвищило частоту відкриттів виставок, ось поетапно: 22 виставки за вересень–грудень 2016 року, 19 виставок за перше півріччя 2017 року, 21 виставка за друге півріччя і 24(!) виставки за перше півріччя 2018-го.\nТепер про якість. Моя вимога — максимально залучати багатющі власні фондосховища. А це значить, що перед відкриттям добираються експонати, вони реставруються, опрацьовується література, архіви, публікується каталог з текстами та ілюстраціями, втілюється інший «прикладний креатив» — тоді 1–3 місяці демонстрації, і знов щось нове — немало зусиль. Ще до якості: виставки перетворились із сухого показу предметів на інтерактивні події. Першою бомбою позитиву стали «Скарби Підгорецького замку». Такого у галереї ще не було: ілюстрована історія родів-господарів замку, інтер’єри, живопис його каплиці, — все оживало на трьох екранах після дотиків пальців гостей події.\nВідкриття часто супроводжуються невеликими класичними концертами, завдячуючи співпраці з львівською філармонією. А от виставка «Венеція як стан душі» розпочалася з палацового карнавалу, запрошені були в масках і костюмах. Регулярно відчиняються ворота двору перед відвідувачами музичних фестивалів Львова.\nСпівпраця у спільних проектах з Одеським музеєм західного та східного мистецтва та Київським національним музеєм мистецтв імені Богдана та Варвари Ханенків дозволила раритетам мандрувати у спільних виставках. Зараз у турне Україною галерейні скульптури американського українця Михайла Дзиндри (Одеса, Дніпро, Харків, Київ).\nІ, звісно ж, суперзірки галереї, яких побачила Європа, — Іван Георгій Пінзель (Париж, Відень, Антверпен, Мілан) та Жорж де Ла Тур (Мілан і Лозанна).\nЩе один важливий момент — під більшість виставок самостійно друкуємо кольорові каталоги. Чому це важливо — бо кожна така подія неповторна: особливий добір експонатів, особливе оформлення, подача, а потім раптом усе це розформовано, розійшлось по фондах чи роз’їхалося по містах до своїх господарів. У цьому сенсі це важливий елемент архівування на майбутнє.\n— А звідки діставати гроші?\n— Спочатку треба зректися традиційної «совкової» думки, що музей — це повністю бюджетна, скромно існуюча установа. Знову вперта статистика про дохід ЛНГМ: 2016 рік — 7 мільйонів гривень, 2017 рік — 12,5 мільйона гривень. Отже, майже вдвічі більше завдяки різним методам, не в останню чергу й через «переспрямування потічка грошей» з приватних кишень до бухгалтерії установи. Ще запрацював новостворений відділ фаундрайзингу та промоцій — рух до залучення коштів від грантодавців та партнерів. І, звісно, ж цей відділ став добрим піар-посередником між музейниками й відвідувачами, зав’язалася дружба, скріплена Фейсбуком, журналістами та іншими медіа.\n— Як же добрати і втримати такі кваліфіковані кадри — знову гроші?\n— Так. Запросити спеціалістів, яких не вистачає, і вимагати від колег більшого складно, коли ті живуть на мізер, — банальна констатація, безперечно. Та вихід, про який ніхто раніше не говорив, знайшовся — це похід на Київ. Уряд дослухався, і тепер завершується перерахунок зарплатні за новим коефіцієнтом. Коефіцієнт — це така цифра, яка може зробити працівника з базовою ставкою у сфері культури в рази щасливішим і продуктивнішим, від двох до п’яти разів.\n— Які заміські філії найбільше\n— На щастя чи на жаль, самі слова «замок» або «палац» ваблять відвідувачів більше, ми й не проти. Але боремося за увагу й до інших наших заміських музеїв: поблизу Львова є мальовнича локація Музею модерної скульптури Михайла Дзиндри, також окрема заміська гілка: Музей-заповідник Маркіяна Шашкевича, Музей гетьмана України Івана Виговського, Музей-заповідник «П’ятничанська вежа», Музей Жидачівської землі.\nПопит зростає — тепер мусимо думати більше про перерозподіл руху гостей філій поіншому. До прикладу, Олеський замок перевантажений, і така, до речі, проблема у багатьох відомих європейських музеїв. Попри те, що там працює максимальна кількість персоналу з максимальною кількістю робочих годин, потік туристичних груп не сповільнюється. Тож ми відкрили для відвідувачів після косметичного впорядкування частину залів Підгорецького замку, вперше майже за 80 років! Там зараз діє виставка репродукцій живопису, що колись висів на його стінах, демонструються фотографії колишніх розкішних інтер’єів. На жаль, не можемо запропонувати більшого, адже реставрацію, повернення раритетів, забезпечення температурно-вологісного режиму для них гальмує невизначений статус палацу.\n— Реставрація замків — як упоратися з цим випробуванням?\n— Нагадаймо, як з нашими замками сьогодні. Золочівський замок у доброму стані, можна, звісно, щось добудовувати-дореставровувати, але комплекс загалом презентабельний.\nОлеський — у задовільному стані, основні роботи проводилися ще давно за радянської влади, коли після пожежі туди ввійшла галерея. Якби тут при проведенні робіт прагнули більшої візуальної автентичності, але тоді вибирати не доводилось. І третя перлина — величезний і занедбаний «за совка» Підгорецький комплекс. Попередня оцінка його повної реставрації — від 20 до 40 мільйонів євро — для державного фінансування сума непідйомна. Вже давно ведуться перемовини про масштабну підтримку з різними організаціями: благодійними фондами, меценатами або навіть посольствами держав, з чиєю історією пов’язаний палац, — географія найрізноманітніша. Вони готові допомагати і дарувати у великих масштабах — проте традиційно є одне «але». Допоки не впорядковано майновий стан споруд та територій наших музеїв у області, починати робити будьяку серйозну реставрацію неможливо. Цей дуже вартісний процес будь-який солідний грантодавець чи то меценат не захоче починати, якщо ми, музей, не маємо документів оренди або власності на об’єкт реставрації. Підгорецька перлина сьогодні найпроблемніша, її «історична територія» загалом поділена на чотири зони у різному підпорядкуванні, тож тут питання не лише про фінанси.\nУпорядкування документації на замки залежить зараз від Львівської обласної адміністрації, а інакше — об’єкти у підвішеному стані, немає відповідності до сучасного значно зміненого законодавства. Якщо раніше, за часів світлої пам’яті Бориса Возницького, отримати будівлі для збереження будьякими паперовими засобами було явищем прогресивним, то тепер цього замало. Тепер ці пам’ятки треба далі зберігати і «музейно розвивати», і це на основі правильно розробленої документації.\n— У чому переваги музейної опіки над пам’ятками перед концесійною опікою?\n— Тут треба сказати про кілька чинників. Десь у цивілізованій Європі, де працює продумане законодавство про концесію, де є кому контролювати і вживати заходів, якщо концесіонер не дотримується обіцяного, десь там таке явище позитивне — не в нас. Створення відповідного законодавства лобіюється скоробагатьками, які не знають, як легалізувати накрадене. Окрім того, сьогоднішнє покоління бізнесменів не звикло інвестувати у щось довгострокове, йому хочеться швидких грошей, адже «косити бабло» звикли одразу, і ще невідомо, хто буде «на коні» після чергових виборів. До того ж у разі порушень умов концесії — хто серйозно проконтролює або вживе відповідних заходів? Найімовірніше, все «парішаєтца», якщо взагалі до того дійде.\nОт і маємо, до прикладу, замок у Старому селі — концесія з 2010 року. Фактично нічого не робиться і триває руйнування. Печальний випадок з Поморянським замком — від коментарів можна утриматись, побачивши свіжообвалену стіну на фото. Там не було концесії, проте була громадська організація. Також громадська організація фактично закріпила за собою Свірзький замок, і розраховувати на фахову реставрацію їм з вищезазначених причин не вдасться. А час минає — Свірж теж не в найкращому стані. Ми могли б включити і його у свої відділи. Він не зберігається зараз правильно, і хоча є в терпимому стані, проте не відкритий для якісного показу відвідувачам.\n— Наскільки активно галерея намагається вирішити питання з упорядкуванням документації на замки?\n— Активно, в межах правового поля. Це не одне звернення до Львівської обласної державної адміністрації, Міністерства культури України, до голови Львівської облдержадміністрації О.синютки, до голови Львівської обласної ради О.ганущина. І, нарешті, з огляду на відсутність суттєвих відповідей, до президента України П.порошенка листом від 16.04.2018 № 188. Ми у повній бойовій чи радше робочій готовності до розвитку замків-музеїв, чекаємо на дії влади.\n— Пальцями на опонентів вкажемо?\n— Уже вказували — не секрет. Розгорнуто дезінформаційну кампанію щодо статусу та долі кільця замків, чітко окреслилася російська п’ята колона, яка складається з медведчуківських політичних та медіа-проектів, а також проектиків ВО Свободи.\nЧим ближче до виборів, тим більш очевидним стає, що вони чітко працюють у зв’язці. Окремі депутати блокують усі зусилля з упорядкування правового статусу замків і штучно утримують їх у підвішеному стані — а раптом при черговій зміні влади «відіжмуть» собі кілька. Хотілось би помилятись...\n— Ще про крапки над «і» у скандально-проблемних питаннях: крадіжки з фондів та доля полотен Альтамонте, які сталися ще до вашого вступу на посаду.\n— Отже, стисло. 2017-го комісія з-поміж наших працівників з ініціативи міністерства культури провела звірку фондів, було виявлено значну нестачу музейних предметів різних груп зберігання: стародруки, рукописи, графіка, нумізматика, кераміка та ін. Загалом близько 500 одиниць творів. Галерея звернулася з відповідними заявами до правоохоронних органів — результат на сьогодні — два кримінальних провадження у віданні Галицького та Кам’янкабузького відділів нацполіції Львівської області. На мою думку, фонди могли розкрадатися ще з радянських часів, систематично, але хай останнє слово буде за поліцією.\nПро Альтамонте. Практика дарування іншим державам власних музейних перлин, шедеврів не передбачена українським законодавством. Чотири «скандальних» полотна (які насправді не всі пензля Альтамонте) належать лише українській державі і нікому іншому належати не можуть, крапка!\n— Які проекти реалізовуються\n— У співпраці з Lvivmozfest підготовлено потужну виставку, що стосується музичного життя у Львові, коли тут проживав Франц Ксавер Вольфганг Моцарт.\nУ спільному проекті «Нова реальність Пінзеля» з ГО Мистецька рада «Діалог» почали інтенсивне сканування та фотографування робіт майстра, аби потім споглядати тривимірні проекції скульптур Пінзеля, навіть кам’яні, які є частиною оздоблення будівель — такого в музеях України ще не було. У Львівській галереї мистецтв перебувають приблизно 90 відсотків відомих робіт майстра — є що оцифровувати, проект розтягнеться в часі, але «перші квітки» розквітнуть у наших залах до початку зими. Цей процес скрупульозний, технічно складний, та він відкриває перед нами можливості, про які ми й самі можемо не підозрювати. Тривимірні голограми зможуть «експонувати Пінзеля дистанційно», зберегти його неторканим для дослідників і реставраторів, можливо, урізноманітнять подачу його у навчальному процесі.\nІ надалі прокладаємо дороги для Пінзеля у Європу — узгоджуються плани на Лозанну (Швейцарія) і Ватиканський музей.\nОдеситів, харків’ян та киян просимо не пропустити наші виставки у місцевих партнерських музеях, наша співпраця надовго.\nРозробляється можливість використовувати Qr-коди для компонування власної екскурсії: маєш смартфон — і ти сам собі гід. Є програми з дитячими майстер-класами, а також квестами для будь-якого віку, лекції про окремі наші шедеври на вихідних у дружній атмосфері.\nЩе до нововведень — впроваджуємо Pos-термінали, для оплати карткою безпосередньо в музеї, паралельно впроваджуємо електронний квиток, який відвідувачі зможуть купувати онлайн. Почнемо з найпопулярніших філій, у музеях поза Львовом — складно, бо немає інтернету, тож закуповуємо модеми. До зими все має бути, як кажуть галичани, — хоч кров з носа, але буде!\n— Для того, щоб бути задоволеним, роботи ще багато… — Дуже... Та задоволеність — поняття відносне, можна кайфувати і від процесу, зрештою, багатьма речами вже можна пишатись. Усвідомлюємо, що є й зовнішні перепони, і купа проблем у своїй хаті. Оптимізація передбачає і непопулярні методи, але «назвався грибом (гендиректором) — лізь у кіш. «Лупати сю скалу» постсовкової музейщини нелегко — щоденно вирішуються питання, які доти не ставились: від смішної закупівлі мітел, необхідних працівникам комп’ютерів — до галерейно-наполеонівсько-світової експансії. Але музеї тепер не самі, а з новими відвідувачами, вірними відвідувачами, 16 локацій установи відкриті для дружби.


Завантажити Кращий Web для забезпечення безпеки ::: сторінка 7\nSimpli Secure дозволить вам легко створювати знамениті HTAccess файли, які завжди були занадто складні для більшості, щоб з'ясувати. Це безпечний сценарій Simpli тільки один файл, і все, що необхідно, щоб завантажити його в каталог, який ви хочете...\n14 Dec 14 в для забезпечення безпеки, Програмне забезпечення корпоративної безпеки\nЧи є ваша обчислювальна середовище є одним сервером скромною або інфраструктурний комплекс, SafeStor UbiStor є розроблений, щоб забезпечити міцну основу для аварійного відновлення і забезпечення безперервності бізнес-процесів за рахунок використання...\n18 Jun 16 в для забезпечення безпеки, Програмне забезпечення корпоративної безпеки\nTD Шифрування являє собою додаток для шифрування простий у використанні для компаній, великих і малих. Скористайтеся оптимізованої установки, яка прискорює час прийняття для адмінів. Стороні клієнта вимагає мінімального втручання користувача, збільшуючи...\nданого веб дозволяє створювати надійний пароль прямо в браузері. Ви можете генерувати паролі с до 524 287 символів, які можуть включати в себе малі та великі літери, цифри і деякі інші символи. Корисна функція в тому, що ви можете вибрати свої власні...\n23 Nov 14 в для забезпечення безпеки, менеджери паролів


Приречена верства? | Газета «День»\n22 вересня, 2021 - 14:09\nМасштабне святкування 30-річчя державної незалежності раз за разом повертало нас у нещодавню історію. Щоправда, часом ці ретроспекції мали надміру парадний характер. Але все ж вони змушували замислитися над феноменом схвалення «Акта проголошення незалежності України» 24 серпня 1991 р. переважно прокомуністичною Верховною Радою УРСР. Як сталося, що в одній із найконсервативніших республік СРСР із ортодоксально комуністичною номенклатурою здійнявся демократичний рух, що допровадив до відновлення національної держави?\nВідповіді ми зазвичай шукаємо в суспільній ситуації повоєнної доби. Ми схиляємося перед життєвим подвигом ветеранів Української Повстанської Армії і громадянською мужністю дисидентів. Ми віддаємо шану самовідданій боротьбі проти радянського режиму обох відламів ОУН – на вигнанні й у підпіллі - та першому досвіду парламентської боротьби «Народної Ради». Але на цьому героїчному тлі ми не помічаємо дуже істотну верству, без якої розрив із пострадянською Росією навряд чи став би можливим.\nЦя верства частіше стає об’єктом кпинів і нарікань, ніж похвали, – і переважно цілком заслужено. Вона уникала будь-яких демонстрацій опору владі, воліючи виявляти взірець поміркованої лояльности. Вона смішить нас і відштовхує від себе анахронізмом і одноманітністю представлюваних текстів. Та ось парадокс – саме вона, ця верства, стала за умов асиміляційних атак на українську культуру наймасовішим середовищем збереження національної ідентичності.\nЦе філологи, вчителі української мови та літератури.\nЯк зараз, так і в радянські часи, ця верства не відзначається ані активною суспільною позицією, ні здатністю захищати свої права. Вона радше конформістська. І все ж таки сам фах філологів-україністів неминуче робив їх найстійкішими носіями рідної мови й охоронцями тяглости національної традиції.\nПригадую, якою подією була для мене, учня російської школи, перша вчителька української мови – Р.І. В початкових класах, – а вони в ті часи тривали чотири роки – всі предмети, зокрема й українську мову, викладала одна вчителька. Нашою вчителькою була Н.С., абсолютно радянізована татарка, дружина завідувача відділу партійного контролю Балаклійського райкому КПРС. Вона нещадно калічила українську мову (українська мова вивчалася, починаючи з 2 класу) й усім своїм виглядом демонструвала зневажливе ставлення до вимушеного викладання цього пережитку капіталізму. Бо саме таким пережитком виглядала мова, яка мала б зникнути в безкласовому й безнаціональному комуністичному майбутті. І ти, вихований у все ще україномовному куточку старої Балаклії, відчував себе теж шматочком такого пережитку. Дуже рідного, привабливого пережитку, за який було кривдно, але вголос сказати цього не дозволяла з дитинства вросла в єство обережність.\nТа ось у 5 класі з’являється Р.І. – і ти неначе духовно випростовуєшся! Вона несе в собі аромат живої мови, яка не збирається відмирати. Вона розгортає перед тобою тексти, про які ти, виховуваний досі на російській літературі, і не здогадувався. Це вже потім, дорослішаючи, усвідомлюєш, що й сама Р.І. вийшла з комсомольського середовища, освіту здобула заочно, предмет знає не вельми певно. А згодом із нею ще доведеться сперечатися, коли в період дискусій над програмою Народного Руху України та сама Р.І. ловитиме тебе в автобусі й викривально порівнюватиме «рухівців» із нацистами. Однак доки це настане, ти вже самостійно поринеш у національний метатекст і виходитимеш за межі шкільної програми достатньо для суперечок про «Хмари» Івана Нечуя-Левицького з учителькою російської літератури.\nР.І. не належала до моїх улюблених учителів. Але вона й десятки тисяч її колег були верствою, яка оприявнювала присутність національної мови й культури в живій, реальній дійсності, а не лише в далекому минулому та ще в маргінальному секторі медійного простору. На сході й півдні України за радянських часів лише вчитель-україніст міг собі дозволити зберігати літературну мову в повсякденному вжитку й не ставати об’єктом звинувачень у буржуазному націоналізмі. Вважалося, що для вчителя це складник фахової зрілості, а не маніфест політичних переконань. Для тисяч же випускників шкіл із загостреним почуттям національної гідности вступ на філологічний факультет був прихованим викликом державній політиці розчинення «національних меншин» у жорстокому тиглі «єдиного радянського народу». Принаймні такими згадуються мені власні юнацькі мотиви.\nЧас гласності й перебудови струснув філологічну верству. Центром формування Товариства української мови імені Тараса Шевченка (нині «Просвіта») природно стали філологічні факультети університетів і педінститутів. Київський осередок Народного Руху України створювався насамперед завдяки Спілці письменників України та Інститутові літератури імені Т.Г.Шевченка. В авдиторіях нашого філологічного факультету Харківського університету (тоді ще імені О.М.Горького) збиралися редакційні групи для розробки статутів перших громадсько-політичних організацій Харкова. Наші студенти-філологи, серед них Марійка Бурмака, були центром організації в місті акції солідарности з «Революцією на граніті». Страх відступив. З’явилася надія, що разом із старим віджилим світом комуністичної утопії винародовлення України безповоротно відійде в минуле. Адже хто-хто, а філологи-україністи переживали це винародовлення на власній шкірі і не вважали його за вигадку буржуазної пропаганди.\nТа роки незалежності раптом поставили цю верству перед новими, несподіваними й небезпечними викликами. Суспільний престиж учительської професії продовжив невпинно падати. Надії на свободу педагогічної творчості поволі руйнувалися репродукуванням у програмах і підручниках старих стереотипів та розмноженням різного роду наглядових інстанцій. Обіцяні підвищення платні зазвичай оберталися фікцією. Найталановитіші випускники філологічних факультетів обминали школу; навчання української мови та літератури стало триматися на пенсіонерах. Зрештою, невтомні псевдореформатори перейнялися ідеєю взагалі скасувати українську мову й літературу як окремі предмети, поєднавши їх із зарубіжною літературою в якийсь етнічно безбарвний навчальний курс.\nПідвалиною суспільної словесної свідомості здавна була академічна наука. З середини 1980-х рр. україністика переживала злет. Відкриваються нові текстові масиви, зникають старі заборони й обмеження, опановуються сучасні методології, налагоджуються неможливі доти міжнародні контакти. Змагаючись із економічною скрутою, науковці з академічних інститутів і вищих навчальних закладів активно розробляють нові теми, істотно розширюють коло досліджень, залучають до студій молодь.\nТа поступово стало зрозумілим, що для нової кланово-олігархічної системи, формованої в посткомуністичній Україні, мовознавча, а тим паче літературознавча освіта, не входить до системи пріоритетів. Стара практика матеріального заохочення академічного зростання скасовується; надбавки за вчений ступінь, звання, стаж викладацької праці перетворюються на сміховинні; припиняється надання наукової пенсії. Університетський професор став одержувати заробітну платню не вищу за кваліфікованого вчителя й меншу за касира в супермаркеті. Треба мати неабиякий фанатизм, щоби присвятити роки навчанню, праці над дисертацією, її захистові, а потім опинитися в становищі малооплачуваного й соціально безправного службовця. Загальною картиною останніх років є відмова найбільш талановитих студентів іти в аспірантуру або докторантуру, загалом – присвятити себе науці.\nДля наукових досліджень у галузі українознавства нищівним стало запровадження обов’язкових вимог публікації у виданнях, індексованих у системі SciVerse Scopus. Адже серед цих видань немає жодного – жодного! – фахового журналу або збірника з проблем української мови чи літератури. Отже, щоби захистити дисертацію, мати право керувати аспірантом або докторантом, виступати опонентом на захисті необхідно шукати можливості за солідну платню надрукувати іноземною мовою статтю на дотичну тематику у виданні, яке навряд чи читатимуть твої колеги. Під виглядом інтеґрування в світову науково-інформаційну мережу фактично було створено бар’єр для оприлюднення в зацікавленому середовищі наслідків українознавчих студій. А водночас – бар’єр для фахового зростання учених-україністів.\nРейтингова система оцінювання науково-педагогічних працівників нині побудована так, що в ній справжні академічні здобутки поступаються звичайним актам лояльності до працедавця. Ця система виштовхує поза свої межі талановитих дослідників, які не вміють підлаштовуватися під кон’юнктуру. Влітку 2020 р. філологічна спільнота України пережила шок від звільнення з Житомирського університету імені Івана Франка професора Петра Білоуса – одного з трьох (усього трьох на Україну!) докторів наук, що спеціалізуються в галузі літератури княжої доби, автора 18 монографій і семи університетських підручників. Для філологів-україністів Житомирський університет уже зо три десятиріччя асоціювався з професором Білоусом! Він же мусив залишити кафедру… А вже розгортається повсюдна хвиля скорочень, коли українознавчим кафедрам приписується звільнити до третини викладачів. Підставою є успадкований з СРСР принцип співвідношення викладача та кількості студентів. І ніхто не враховує, що з втратою фахівців університет збідніє інтелектуально, буде змушений згортати вже затверджені програми навчання, скорочувати навчальні курси або й виводити деякі з них поза програму. Іншими словами, позірне заощадження коштів обертатиметься неминучим зниженням рівня викладання і підготовки майбутніх учителів, редакторів, письменників, сценаристів – тієї культуротворчої верстви, завдяки якій значною мірою плекалася досі національна культура.\nПрирікаючи цю верству на деградацію і повільне вимирання, держава повторює в гуманітарній сфері ту трагічну помилку, якої припустилася індустріальна цивілізація в захопленні викопними видами палива, готуючи собі техногенну катастрофу. Бо без реальної, ефективної, компетентної програми захисту й розвитку українознавчих студій в університетах та навчання української мови й літератури в школі годі мріяти про дерусифікацію національного культурного простору, як і про формування гідного свого походження українця, здатного виступати повноправним учасником світового цивілізаційного процесу.\nАрхиєпископ Ігор ІСІЧЕНКО (Харків), проф., д-р філолог. наук


Водяна рушникосушка Сунержа Ренесанс - новинка під старовину | Опалення та водопостачання\nРенесанс: нова лінійка водяних рушникосушок від Сунержа\nНезвичайний дизайн лінійки водяних рушникосушок Сунуржа Ренесанс привернув велику увагу і викликав гучний ажіотаж у забудовників в 2019 році. З часом інженери конструкторського бюро виробника довели нову модель до ще більшої досконалості.\nТехнічне доопрацювання приладу, підбір складових елементів, перевірка надійності і загальний контроль якості пройшли бездоганно. Як і всі інші моделі, «Ренесанс» виконаний з нержавіючої сталі AISI 304L з застосуванням аргонно-дугового зварювання. В комплекті йдуть вентилі в тому ж стилі, що і сама рушникосушка для ванної кімнати. Таким чином, це перший дизайн-радіатор Сунержа, до якого при покупці вже надана стильна запірно-регулююча арматура.\nІ ось після вдалого завершення конструкторських доробок Сунержа з гордістю оголосила старт продажів нашумілої новинки!\nМодель «Ренесанс 1304» отримала ім’я на честь Франческо Петрарки – родоначальника епохи Відродження, великого поета, мислителя і політичного діяча, який народився в 1304 році в Італії. Спеціально розроблена модель виглядає найбільш стильно в кольорах «під старовину» або «під золото», щоб створити антураж епохи Ренесансу у ванній кімнаті. Втім, для несподівано сміливих рішень нова модель доступна у всіх кольорах фірмової палітри Сунержа і в кольорах каталогу RAL Classic.\nЗовсім скоро лінійка «Ренесанс» буде доповнена новими моделями, які сподобаються навіть найвибагливішим покупцям!\nВідео про рушникосушки Сунержа:


Профспілки вимагають звільнити Юлію Тимошенко з-під арешту – Тернопільська обласна організація Батьківщина\nПрофспілки вимагають звільнити Юлію Тимошенко з-під арешту\nКонфедерація вільних профспілок України та Незалежна профспілка гірняків України вимагають від Печерського суду столиці змінити запобіжний захід для Юлії Тимошенко та звільнити її з-під арешту.\nПро це під стінами Печерського суду заявив керівник цих організацій Михайло Волинець.\n«Від цих двох профспілкових органів я уповноважений представити в Печерському суді клопотання про зміну запобіжного заходу для Юлії Тимошенко. Крім того, в цих листах ми чітко виклали, яка ситуація була в тій же вугільній промисловості, медицині, освіті – і що відбувається зараз», – повідомив Михайло Волинець.\nЗвернення від профспілок продемонстрував Віктор Трифонов – депутат Дімітровської міськради Донецької області, голова місцевої організації Незалежної профспілки гірняків, кавалер «Шахтарської слави».\n«Я є депутатом міста, яке в свій час висунуло Віктора Януковича на звання почесного жителя міста. Я б хотів сказати своєму земляку, щоб він подумав, що він є президентом не якоїсь окремої області чи регіону, а президентом України. І переслідувати свого політичного конкурента-жінку, я вважаю, принаймні непорядно», – заявив Віктор Трифонов.\n«Ми будемо все робити для того, щоб Юлія Тимошенко мала законне право на захист, а вся країна прекрасно розуміє: якщо такого права у неї не буде, значить ніхто не повірить у вирок, якими б красивими фразами він не був викладений», – повідомив Віктор Трифонов.\nТернополяни бажають здоров’я та перемоги Юлії Тимошенко, а владі та Кірєєву втікати з України, поки не пізно


Про Волинську трагедію: а коли поляки вибачаться перед українцями? - 24 Канал\n22 липня 2016, 13:24 Читать новость на русском\nПрапори України та Польщі / Донецька обласна державна адміністрація\nНе десь у кулуарах парламенту, а в обгрунтуванні ухвали йдеться про "злочинну українську націоналістичну ідеологію", яку нині просувають в Україні! Польські депутати переконані, що українці не мають права вважати героями членів ОУН і УПА. Це так само, як би Німеччина сьогодні заявила, що поляки не мають права героїзувати учасників польського Руху опору.\nТепер чекаю, коли польський парламент так само дружно вибачиться перед українцями за пацифікацію, яка власне й спричинила Волинську трагедію, та операцію "Вісла".\nА пан Качинський, який підтримав ідею саме в такий спосіб висловити солідарність Україні, коли намагався стримувати Росію на своїх східних (а не західних рубежах), вибачиться перед лемками за те, що у них вкрали батьківщину, за знищені під корінь українські церкви та будь-які пам'ятки старовини, які б нагадували, що східна частина Польщі колись була Україною.\nА ще чекаю, коли президент Дуда покладе вінок до пам'ятника жертвам "операції Вісла". І може навіть стане на коліна. До речі, а де в Україні є такий пам'ятник?\nАвтор: Наталія Філіпчук\nЧитайте також: У Варшаві затримали українця, якого звинувачують у масштабних інтернет-махінаціях


Біржі Європи закрилися зниженням услід за ринками Азії | Финансовые новости Украины\nБіржі Європи закрилися зниженням услід за ринками Азії\nБіржові індекси Європи закрилися торги вівторка негативною динамікою, підтримуючи песимізм на біржах Азії на тлі статистики з Китаю; негатив обмежує очікування внутрішніх статданих, свідчать дані торгів.\nСтаном на 11.08 мск британський індекс FTSE 100 знижувався на 0,2% — до 6210,8 пункту, німецький DAX 30 — на 0,1%, до 10881 пункту, французький CAC 40 — на 0,1%, до 4749,79 пункту.\nНа біржах Азії у вівторок зафіксовано зниження індексів у середньому на 1% на тлі статистики з Китаю. Зокрема, учасники торгів звернули увагу на дані про те, що профіцит торгового балансу КНР в листопаді склав 54,1 мільярда доларів, хоча аналітики чекали його значення на позначці в 64,15 мільярда доларів. Обсяг експорту знизився у звітному місяці на 6,8% в річному вираженні, хоча експерти чекали скорочення всього на 5%.\nУ той же час, більш оптимістичними виявилися дані з Японії, згідно з якими зростання ВВП країни в липні-вересні, за остаточною оцінкою, склав 0,3% проти зниження на 0,2% у другому кварталі. У річному вирахуванні ВВП країни показав зростання на 1% проти зниження на 0,8% раніше. Аналітики очікували нульового показника в квартальному вираженні і зростання на 0,1% — у річному.\nПісля статистики з Азії в центрі уваги ринків виявляться внутрішні статдані Європи, які будуть оприлюднені в перші години торгів. Так, аналітики прогнозують, що Євростат повідомить у вівторок про те, що зростання ВВП 19 країн єврозони, за другою оцінкою, склав в третьому кварталі 2015 0,3% в квартальному вираженні і 1,6% — у річному.\nТакож з оптимізмом очікується статистика за обсягом промислового виробництва у Великобританії в жовтні. За прогнозами аналітиків, показник виріс на 0,1% в порівнянні з показником попереднього місяця і на 1,2% — в річному вираженні.\nМетки записи: Біржі Азії, Біржі Європи


"Супряга не продається". Президент "Дніпро-1" хоче за футболіста 15 мільйонів євро - Спорт - TCH.ua\n"Супряга не продається". Президент "Дніпро-1" хоче за футболіста 15 мільйонів євро\nСпорт 7 серпня, 15:09\nГравця пов'язують з переходом у склад "Динамо".\nПрезидент СК "Дніпро-1" Юрій Береза спростував чутки щодо можливого продажу талановитого нападника команди - Владислава Супряги.\nЗа словами Берези, у клубі не розглядають можливості трансферу цього виконавця, і це попри зацікавленість з боку "Динамо", "Манчестер Сіті" та "Аякса".\nОкрім того, він навіть назвав ціну, яку потенційним клубам доведеться викласти за Супрягу.\n"Останнім часом ходе багато чуток про те, що наш Влад Супряга , форвард СК "Дніпро-1", проданий за 1 мільйон євро. Інтернет мерехтить новинами про його трансфер, і що "Динамо", купивши його, випередило "Манчестер Сіті", "Аякс", "Лейпциг", "Рому" тощо. Кажуть, що йдуть якісь факси, що вже на рахунок гроші прислали або що ми підписали якісь документи. Це все – брехня.\nХочу наголосити з залізною впевненістю: Супряга не продавався і не продається. А кому дуже цікаво, відкрию таємницю – його ціна не нижча за ціну реалмадридівського Луніна! І це - не три, шість або 10 мільйонів євро. Ціна Влада Супряги – 15 мільйонів євро, а з кожним днем вона може зростати ще на кілька сотень тисяч!\nЯкщо хтось зможе і здатен запропонувати саме таку ціну – будь ласка, почнемо перемовини. А всі плітки про те, що ми його вже продали – нехай залишаться здогадками фейсбучних тролів", - написав на своїй сторінці у Facebook Береза.


«Бюджети деяких громад зростуть вдвічі після впорядкування земельних ресурсів», - Юрій Ройко\n«В громадах немає земель, які облогують, практично усі ділянки зайняті, інше питання, чи укладені договори про оренду», - про це розповів радник голови Луцької районної ради Юрій Ройко в ефірі телеканалу «Аверс».\nГоловна тема розмови - управління землею громад та як не втратити бюджетний ресурс, - йдеться на сайті райради.\n«Зазвичай реформи стартують, а нормативно-правова база їх наздоганяє. Це у тому числі стосується і земельної реформи. Менше як за два тижні буде впроваджений ринок землі. Пригадую, як напередодні реформи експертно-фахові кола, громадськість, високопосадовці, представники місцевого самоврядування пропонували провести тотальну інвентаризацію земельних ресурсів. Логічно, бо треба знати, чим завтра оперувати», - сказав Юрій Ройко.\nВін також нагадав, що два тижні тому Луцька районна рада запропонувала громадам геоінформаційну систему або електронний реєстр управління земельними ресурсами для наведення ладу із земельними ділянками.\n«Громадам Луцького району, які мають землю, чи не мають її, яким буде передаватися земля, важко орієнтуватися у тому ресурсі, які вони мають. До нас звернувся геоінформатик Назарій Поліщук і запропонував громадам геоінформаційну систему, яка вже впроваджена у 15 громадах Рівненської області. Її суть у системному управлінні земельними ресурсами. Система включає інформацію про земельні ділянки конкретної громади в розрізі конкретних старостинських округів за майже 20 показниками: від форми власності до землекористувачів.\nТішуся, що вже дві громади погодилися працювати у цьому напрямку – це Мар’янівська та Берестечківська. Геоінформаційна система дасть можливість громадам суттєво наповнити місцеві бюджети. Система чітко показує, які площі сільськогосподарських угідь не обробляються або їх обробляють незаконно, без заключення договорів, відповідно не сплачуються податки. Бюджети деяких громад зростуть вдвічі після впорядкування земельних ресурсів», - зауважив радник голови Луцької районної ради.\nЮрій Ройко каже, що мова йде про колосальні кошти, які особливо необхідні для спроможності громад, а питання їхньої спроможності рано чи пізно постане.\n«Давайте будемо відвертими: в громадах немає земель, які облогують, практично усі ділянки зайняті чи приватником, чи сільськогосподарським підприємством, орендарем», - наголосив він.\nКрім того, на думку Юрія Ройка, ця геоінформаційна система – тест на совість та порядність керівників громад, які, отримавши повну інформацію про земельні ресурси, використають її або на благо громади та бюджету, або у власних цілях.\nВсе про: Луцька районна рада, луцьк, Волинь, бюджет, земля