19 травня 2013, неділя - знаменний день 2013. Календар :: Свята та події\nДілова мова → Календар 2013 → Свята на травень → 19 травня неділя\n→ 19 травня 2021 року → 19 травня 2022 року → в календарі 2020, 2019, 2018, 2017, 2016, 2015, 2014, 19 травня 2013, 2012, 2011, 2010, 2009 року\n19 травня 2013 рік, неділя. Перший Всесвітній День боротьби з гепатитом був ініційований у 2008 році. Ініціатором проведення Всесвітнього Дня боротьби з гепатитом виступив Світовий Альянс з проблем гепатиту або World Hepatitis All...\n19 травня 2013 рік, неділя. Піонер - досить поширене поняття. Цим поняттям користуються, щоб охарактеризувати деяких винахідників, чиє відкриття сприяло істотному внеску у розвиток деяких історичних, технічних чи наукових процесів...\n19 травня 2013 рік, неділя. Цей День пам’яті і скорботи про жертви, які загинули або постраждали в Україні в наслідок політичних репресій комуністичного режиму, спочатку з’явився в національному календарі країни наприкінці 90-х ро...\n19 травня 2013 рік, неділя. За даними ВОЗ, наприклад, в 2015 році 36,7 мільйона людей були інфіковані ВІЛ і 1,8 мільйона з них - діти. Переважна більшість людей з ВІЛ живе в країнах з низьким і середнім рівнем доходу. За оцінками,...\nПодії 19 травня в календарі здоров’я на 2013 рік →\nСвята 19 травня в календарі пам’ятних дат на 2013 рік →


Пабліш Україна\tНепізнане 19 жовтня 2020\t Перегляди: 44\nКанзава Сенсей - людина, відома не лише в Японії, але і у багатьох країнах світу. Майстер, практикуючий цигун, прославився абсолютно дивовижним умінням - своєю здатністю занурювати в гіпнотичний сон будь-яку тварину, будь то домашня несучка або африканський буйвіл.\nЯпонія - високорозвинена країна, але в ній сильні традиційні устрої життя, що займають не останнє місце в суспільстві. Батько Канзав Сенсея був фермером, вирощував мал. А коли в Японії і за її межами стало набирати популярність симофури - мармурове м'ясо, завів корів і биків. Його діти звикли з молодих нігтів доглядати за худобою - поїти, годувати, пащі. Але Канзаве завжди було жалюгідне бичків, коли приходив час забивати їх. Зазвичай за деякий час до забою бичків не випускають із стійла і щедро співають пивом, щоб отримати ніжну, м'яку і неймовірно дорогу яловичину. Канзава дуже переживав, знаючи, що бика або корову скоро заріжуть, прощався з ними, а потім, щоб не бачити, як їх відводять з ферми, втікав з будинку і ховався на покинутому млині.\nПройшов час. Канзава Сенсей виріс і поступив у внз. Вища освіта в Японії — своєрідний культ, який підтримується в державі, суспільстві і сім'ї. Починаючи з ранніх років, японці постійно вчаться. Найобдарованіші мають шанс поступити в престижну школу, після цього — в не менш престижний внз, а закінчивши його, влаштуватися на роботу у відому і шановану компанію. Великі компанії в Країні висхідного сонця — межа мріянь більшості молодих японців, особливо чеболи" — фірми, які належать одній сім'ї і нею ж і очолюються. Робота в такій компанії — це хороша зарплата, стабільність, можливість кар'єрного зростання. Сенсей тільки про це і мріяв.\nНавчання у внз давалося легко, і у вільний час Канзава вирішив зайнятися бойовими мистецтвами. Йому повезло: його учителем став знаменитий майстер караті, що спеціалізується на стилі сетокан. Цей вид традиційного японського єдиноборства вважається одним з найважчих, а майстри, що сповідують його, відрізняються високим рівнем інтелекту, великою фізичною силою, умінням концентрувати енергію. Учитель навчає своїх учнів умінню налаштовувати тіло і розум на сприйняття ци - тонкій енергії, що пронизує, як вважають японці, усе живе. На думку професіоналів, лише опанувавши це уміння досконало, можна добитися в караті видатних результатів. Канзава Сенсей знайшов в сетокане те, що відповідало його потребам: цей вид єдиноборств приділяє величезну увагу ритуалу, учить жити в гармонії з власним внутрішнім і оточуючим світом, розвиває швидкість, силу, спритність. Іншими словами, це ціла система духовного і фізичного виховання, справжня східна філософія.\nКанзава Сенсей виявився здібним учнем. Він відразу уловив основний сенс сетокана - не шліфовка технічних прийомів, а розвиток певного стану розуму(мидзу-но-кокоро). За допомогою свідомості він навчився домагатися високої координації роботи м'язів, суглобів і внутрішніх органів. Сенсей зміг направляти енергію ци в певну точку свого організму, а потім вмить розбивати нею булижники; фокусуючи ци в лобі, він головою розколював кам'яну плиту; а направляючи ци в окремі точки або області тіла, не боявся удару гостро вигостреного ножа.\nБачачи завзятість свого учня, майстер вирішив викласти йому уроки саймин-дзюцу - мистецтва гіпнозу. І в цьому напрямі Канзай Сенсей проявив себе самим кращим чином. З часом він добився ще більшого - уміння гіпнотизувати будь-кого, у тому числі потенційних супротивників, що високо цінується в Японії. Врешті-решт, став гіпнотизувати тварин - навичка, похвалитися яким більше не може ніхто у світі. Сенсей залишив інститут і присвятив життя новій справі, залучаючи до нього все більшу кількість людей і .тварин.\nМайстер Ци(так з деяких пір став називати себе Канзава Сенсей) заходить у вольєру, де містяться домашні тварини, а через декілька хвилин корови і бичків лягають на землю і засинають. На таке не здатний ніхто!\nВідеоролики з демонстрацією уміння майстра Ци незабаром сталі популярні в інших країнах. Канзаве почали поступати запрошення з Австралії, Нової Зеландії і, звичайно, США. Майстер Ци завів продюсера і відправився в круїз.\nСлід сказати, що в Сполучених Штатах всіляких шоу велика кількість. Люди прилюдно ковтають шпаги, перебираються з одного хмарочоса на інший по канату без страховки, сидять цілодобово у бочці з льодом. Здивувати американців неймовірно складно. Канзаве Сенсею це вдалося. На нього звернули увагу телевізійники, і незабаром на телеекрани країни вийшла передача про те, як майстер Ци відвідав ранчо альпак в Каліфорнії. Він не просто зайшов у вольєру, де містилися ці парнокопитні, він підпорядкував звірів своїй волі і відправив до гіпнотичного сну. Це було незабутнє видовище: великі альпаки, як одна, слухняно лягали на землю і засинали. Після закінчення зйомок майстер Ци зайнявся лікуванням одного пораненого тварини. Ось що написала хазяйка ранчо на своїй сторінці в соціальній мережі: Те, що він зробив після зйомок, було найбільш неймовірне. Одна з моїх альпак того ранку поводилася дуже дивно. У неї практично паралізувало задні ноги і щелепи, так що вона не могла ні рухатися, ні їсти. Я дала їй ліки в надії, що воно допоможе. Проте впродовж дня їй не стало краще. Я скористалася можливістю і розповіла про це містерові Сенсею. Він відправився подивитися на хвору тварину. Альпака як і раніше не могла їсти. Містер Сенсей почав працювати з нею, стоячи приблизно в півтора метрах, використовуючи свій розум і енергію ци. Через двадцять хвилин тварина піднялася на задні ноги, стала нормально рухатися, а потім підійшло до годівниці і почало їсти. Більше у неї ніколи не було подібних симптомів".\nУ різних країнах майстер Ци працював з різними тваринами. У Індії Канзава Сенсей легко знаходив спільну мову із слонами, в Австралії - із страусами, в Канаді - з оленями. Він також контактує з буйволами, попри те, що ці тварини вважаються дуже підступними і небезпечними. Буйволи уникають спілкування з людиною, втім, і люди намагаються обходити стороною місця, де водяться ці парнокопитні. У Африці, наприклад, із-за них людей загинуло більше, ніж із-за левів і леопардів. Взагалі буйвіл по мірі небезпеки стоїть на третьому місці після крокодила і бегемота. Проте Канзаву Сенсея ці небезпечні звіри визнають за свого. Майстер Ци без побоювання входить у вольєри з буйволами і спокійно вганяє їх в сон. Сильна і безстрашна тварина, як домашня кішечка, підкоряється владі японського майстра і дає собою маніпулювати. Канзава працював з цілим стадом буйволів. Ветеринар, що відповідає за здоров'я цілого стада буйволів в національному парку США, був приголомшений тим, як легко майстер Ци знаходить спільну мову з підступними звірами.\nЗа словами самого японця, він отримує енергію з космосу, пропускає її через своє тіло і направляє на тварин. Енергія, якою він обмінюється з ними, діє на братів наших менших благотворно. Але не усі глядачі сліпо довіряють чудесам майстра Ци. Багато хто не вірить в його таланти і вважає просто обманщиком і брехуном. Інші просто не бачать сенсу в його фокусах". Зате ветеринари і фермери вважають роботу японця безцінною. Завдяки гіпнотичному сну тварину можна спокійно обстежувати і лікувати.\nЯк би то не було, японець ще не завдав шкоди жодному звірові.


Новий продукт витісняє молочні вершки з ринку – AgroNews\nНовий продукт витісняє молочні вершки з ринку\n24 Травня, 2021 ВАЖЛИВО, НОВИНИ0\nПодружжя Осипенко, що живуть та працюють на Херсонщині, вже не один рік займаються проблемами збільшення біодоступності ягід, горіхів, зернових, та інших їстівних культур. І на сьогодні вони досягли таких успіхів, що продають власну розроблені продукти з 100-процентною засвоюваністю, які виробляються на основі дійсно органічної сировини. Про це повідомляє amaranth-association, пише agronews.ua.\nСьогодні асортимент компанії налічує до 80-и видів продукції, основою яких є горіхи, соєві боби, плоди фруктових кущів та дерев, зерно, насіння гарбуза та інше. А нещодавно з’явився й новий продукт – це амарантові вершки. І, що важливо, крім зерен амаранту й води до них нічого не додається. Амарант перетирається до дрібнодисперсної форми, тобто «наноподрібнений» в умовах без доступу кисню чи взаємодії з металами, як це буває при інших видах перемелювання. А потім додається артезіанська чиста вода. Тому ці вершки можна ще назвати «амарант у рідкій формі».\nЧи можна амарантові вершки додавати у каву чи какао? Звичайно, можна. Але ще раз нагадаємо, що у такому вигляді амарант краще вживати окремо у якості поживної консистенції з культури, що відома своїм унікальним хімічним складом. Насіння амаранту перетворюється на збалансований набір речовин, що вже так зачекалися наші тіла. Понад 10 мікроелементів амаранту переходять в хелатну форму, точніше таку, що якнайкраще і швидше засвоюється організмом. Окремо нагадаємо про сквален в амаранты, який має найвище співвідношення серед відомих продуктів харчування.\nОтже, амарант можна вживати досить різноманітними способами: варити кашу – з очищеного чи неочищеного зерна; приймати по кілька чайних ложок цілющої амарантової олії – як концентроване джерело сквалену; пекти випічку з амарантової муки; додавати в салати чи гарячі страви листя амаранту чи робити чаї з засушених; можна смажити поп-амарант та додавати зерно до домашніх кондитерських виробів; навіть – снідати амарантовою кашею з пластівців, просто заливаючи їх кропом. А тепер ви будете знати ще й про такий — один з найкорисніших варіантів вживання цінної культури XXI сторіччя. Який же смак у ніжних амарантові вершків? Він схожий на молочко молодої кукурудзи. Несподівано, правда ж? У природи все так – цікаво, несподівано й дуже корисно. Та не кожному вона довіряє розкрити свої таємниці. А от скористатися цими досягненнями може будь-хто. Треба лише бути допитливим та з розумом ставитись до збереження власного здоров’я.\nПоки що рослинні амарантові вершки можна купити на сайті компанії. Товар нішевий і щодо промислового виробництва у великих масштабах поки що мова не йде.\nНагадаємо, що у Німеччині розробляють інноваційний молочний білок.


Презентація до заняття "Глобальні проблеми людства, зумовлені використанням природних ресурсів".\nДана презентація готувалась як основа для проведення заняття у формі наукової конференції по глобальних проблемах людства і була одною з 7 подібних презентацій.\nНайрідкісніші тварини Червоної Книги України. Знай. Люби. Бережи.\nСьогодні в Україні їх живе не більше 300 особин. Основний ареал поживання – Карпати. За даними екологів близько 200 ведмедів живуть на територіях Івано-Франківської і Закарпатської областей, 50 у Львівській області і 20 – у Чернівецькій. Ще 24 – живуть у державних і приватних зоопарках. Причини змiни чисельностi: фрагментація ареалу, інтенсивна експлуатація та омолодження лісів і велике рекреаційне навантаження на них; високий рівень чинника непокою, браконьєрський відстріл тварин. Ведмідь бурий (Ursus arctos)\nВсього в Україні живе 250 особин. Живе на водоймах з добре розвинутою прибережною рослинністю. Цінний хутровий звір. Кубла влаштовує в прикореневих порожнинах, старих норах водяних тварин, дуплах дерев тощо. Добре плаває. Чисельність зменшується через витіснення завезеною американською норкою, осушення боліт, висихання плавнів і зникнення заплавних лісів. Норка європейська (Mustela lutreola)\nВсього на території України проживає не більше 10 особин таких їжаків. За останні 20 років відомо лише одна достовірна знахідка в окол. Луганська та по одній неперевіреній знахідці на Луганщині і Донеччині. Серед причини зміни чисельності — деградація степових екосистем, засадження ділянок псамофітного степу монокультурами сосни, поширення їжака білочеревого, тиск хижаків (лисиці, бродячі пси).Їжак вухатий (Hemiechinus auritus)\n50 років тому кількість степових тхорів складала 30 000 особин. Сьогодні даний вид під загрозою зникнення. Зааз кількість тварин в Україні зменшилась орієнтовно у 80-100 разів. Причини змiни чисельностi: землеробське освоєння залишків цілини та масове цільове винищення. Тхір степовий (Mustela eversmanni)\nЗгідно підрахунків екологів, на території України проживає приблизно 300 особин. Хохуля – тварина реліктова, сучасник мамонтів. Популяція хохулі знаходиться в пригніченому стані. Причини зміни чисельності: браконьєрство, деградація місць мешкання внаслідок діяльності людини та порушення гідрологічного режиму водойм через природні катаклізми.хохуля або Вихухіль (Desmana moschata)\nСьогодні на територіях заповідників України проживає близько 1300 особин. Причини змiни чисельностi: трансформація водно-болотних угідь. Суттєво погіршило ситуацію депресія популяцій водяної нориці — основної жертви хижака. На жаль, розростання людських міст і полювання на горностая найбільш вірогідна причина того, що популяція цього виду скорочується. Горностай (Mustela erminea)\nКількість рисей в Ук4раїні не перевищує 500. На сьогодні в Карпатах чисельність оцінюється в 350–400 особин. На території Полісся — до 80–90 особин. Причини зміни чисельності: деградація місць існування, фрагментація ареалу, збіднення кормової бази та браконьєрський відстріл. Рись (Lynx lynx)\nКількість особин даного виду за останні 25 років зменшилось з понад 700 до менше ніж 200. Чисельність зубрів в усіх країнах крім України, росте рік від року. Причини зміни чисельності: браконьєрство і недбале ведення мисливського господарства. Потребує спеціальної охорони, а також наукової програми відтворення, яка передбачала би поповнення українських популяцій. Зубр (Bison bonasus)\nВ межах України трапляється лише в Луганській області. Зараз єдина популяція налічує не більше 20 особин. Чисельність і причини її зміни: В Україні знаходиться західна околиця ареалу, тому в історичний час чисельність та поширення корсака не були значними. Охороняється в Луганському природному заповіднику (у відділеннях Стрільцівський Степ та Провальський Степ). Необхідно розширяти мережу степових резерватів. Корсак або степовий лис (Vulpes corsac)\nЦей вид хижаків зустрічається в Україні у Волинській, Вінницькій, Одеській, Закарпатській та Кропивницькій областях. Всього в Україні нараховується близько 500 особин; більшість облікованих тварин при цьому припадає на Закарпатську область. Причини змiни чисельностi: скорочення площ старих листяних лісів, зокрема дібров; відстріл тварин під час здійснення регуляції чисельності бродячих свійських котів та під час полювань, загибель у браконьєрських самоловах та від мисливських псів; рекреаційне та господарське навантаження на лісові та плавневі ділянки. Кіт лісовий (Felis sylvestris Schrebe)\nТи хочеш, щоб вони вижили?ДОПОМОЖИ!\nМаєвська Світлана Василівна\nПрезентація до лекції "Закономірність ритмічності процесів у географічній оболонці.".\nПрезентація "Ритмічні процеси географічної оболонки"\nПрезентація на тему "Інфекційні захворювання: туберкульоз"\nПрезентація на тему: "Інфекційні захворювання: кір"


Незаміжні дівчата носили корсетки, які тісно облягали стан спереду і ззаду | iVin новини\nУкраїнські жінки почали носити корсетки у ХІХ столітті. А шили їх з різних тканин. Використовували сукно, оксамит, шовк і подібні матеріали. Про це повідомляє «Інформаційна Вінниччина».\nКорсетки схожі на жилетку, яка спереду тісно облягала тіло жінки, а ззаду лягала красивими складками.\nКорсетка без рукавів та коміра. Застібалася зазвичай з лівого боку або спереду.\nЗа довжиною вони могли бути до поясу, або ж по коліна. Короткі носили в центральній Україні, а довгі – на заході.\nПошиття корсеток було класичне для всієї України. Спереду вона лягала по фігурі, а ззаду шили зі складками. Такі складки називали «вусами». Такий винахід як «вуса» був дуже практичним для жінок того часу. Одяг з «вусами» жінки могли носити як при вагітності, так і після пологів. Адже українки не могли собі дозволити мати одяг різних розмірів, тому вигадували щось універсальне.\nКорсетки, це верхній одяг. Виглядали вони пишно і святково, зазвичай одягалися до церкви чи в місто. Часто їх прикрашали аплікаціями, вишивкою, намистом та різним оздобленням.\nІсторики вважають, що такий елемент одягу як корсетки потрапив у гардероб українок у кінці першої половини ХІХ століття разом з вікторіанською модою, бо там був схожий предмет одягу.\nФото: skrynya.ua; theatrical.com.ua;


Сад здійснення бажань: серпня 2012\nА у нас є фонтан!!!\nЦього спекотного літа у нас з'явився фонтан. Тепер діткам є де заховатися від спеки, та і просто посидіти біля нього приємно.\nЦей фонтан ми зробили цього літа, але він не зовсім новий. Скульптура ведмедика з рибкою збереглася ще з часів старого садочку. Так, так тоді в садочку теж був фонтан, але з часом його занедбали, він перестав функціонувати, почала руйнуватися сама скульптура.\nІ от, через багато десятиліть, ми вирішили відновити фонтан.\nЦе майданчик першої молодшої групи "Живчики".\nПро відкриття цієї групи можете почитати тут, а інтер'єр групи подивіться тут.\nА тепер настала черга похвалитися новим майданчиком. Ще зовсім нещодавно на цьому місці була пуста галявина, а зараз тут є і шматочок Африки з пальмами, жирафом і зеброю, і чудернацький автомобіль, і човен, і лебеді. Все це зроблено руками вихователя групи "Живчики" Галини Сергіївни і помічника вихователя Олени Тимофіївни, звичайно, з допомогою батьків.\nНаша мрія !!!\nМи прагнемо створити в садочку належні умови для фізичного розвитку і зміцнення здоров'я наших малят, тому найбільша мрія нашого колективу зробити спортивну залу для наших діточок та відновити роботу басейну.\nОсь подивіться про що ми мріємо:


ОРГАНИ ТВАРИН | Плани-конспекти уроків по натурології\nГоловна ⇒ 📌Плани-конспекти уроків по натурології ⇒ ОРГАНИ ТВАРИН\nУРОК 4. ОРГАНИ ТВАРИН\nМета: актуалізувати поняття “організм”, “орган”; ознайомити із системами органів тварин; розвивати критичне мислення, уміння розпізнавати органи тварин та визначати їх функції, порівнювати будову рослин і тварин; виховувати спостережливість, любов до природи.\nОбладнання: таблиці “Будова тіла риби”, “Будова та різноманітність ссавців”, малюнки або фотографії різних тварин, фрагмент відео-сюжету “Життя тварин”, підручники, зошити.\nОсновні поняття: організм, орган, системи органів.\nЗавдання 1. Доведіть, що живий організм є системою.\nЗавдання 2. назвіть основні органи рослин та поясніть, які функції вони виконують.\nПеревірка домашнього завдання. Обговорення творчих завдань “Моя улюблена тварина”.\nВаші творчі роботи довели, що ви любите тварин, цікавитесь їхнім життям та спостерігаєте ними. Тварини, як і рослини, є тілами живої природи, тобто організмами. Однак світ тварин дуже різноманітний. Тому у багатьох\nіз словом “тварина” виникають різні асоціації. Давайте їх назвемо.\nЦю схему можна було б продовжувати й далі. Адже тваринами є й черви, молюски, павуки, ящірки, комахи, риби, жаби, а також ссавці – тварини, які вигодовують потомство молоком. Які ж органи мають тварини? Чи однакову будову мають риби й птахи, змії або ссавці? Дізнаймося про це детальніше.\n1. Органи тварин\nОргани тварин поєднуються в системи органів для виконання спільної функції. Системи органів взаємодіють між собою для забезпечення процесів життєдіяльності організму.\nЗавдання 2. Прочитайте текст параграфа, визначте органи, які утворюють певні системи, та занесіть їх у таблицю.\nЯкі органи входять\nРот, стравохід, шлунок, кишечник\n2. Відмінності органів тварин залежно від умов існування\nПристосування тварин до навколишнього середовища обумовлено відмінностями між органами, що виконують однакові функції.\nЗавдання 3. Наведіть приклади різних органів дихання у тварин залежно від умов існування. (Зябра у рака та риби, трахеї у комах, легені у ссавців)\nПорівняйте основні органи рослин та системи органів тварин. Визначте схожі та відмінні ознаки у функціях, які вони виконують.\n2. Скласти кросворд (10 запитань) “Органи рослин і тварин”.\n3. Продовжити роботу над реалізацією творчих проектів за темами:\n« ДОДАВАННЯ І ВІДНІМАННЯ ДРОБІВ\nПлоща трапеції »


Україна почала більше експортувати до Євросоюзу - ДФС - Korrespondent.net\nКорреспондент.biz, 5 жовтня 2018, 15:19\nЕкспорт українських товарів зріс\nЗ січня по серпень обсяг зовнішньої торгівлі товарами України зріс нас 14% і склав 66,545 млрд доларів.\nОбсяг зовнішньої торгівлі України з країнами Європейського Союзу за вісім місяців цього року склав 28,443 млрд дол., що на 14% більше, ніж за аналогічний період минулого року (24,992 млрд дол.). Про це повідомляє Державна фіскальна служба у п'ятницю, 5 жовтня.\nЗа інформацією ДФС, експорт товарів з України в країни ЄС за січень - серпень зріс на 18%, до 13,009 млрд дол., імпорт - на 10%, до 15,434 млрд дол. Негативне сальдо за 8 місяців становить 2,425 млрд дол.\nЧастка держав Євросоюзу в товарообороті становить 43%, в тому числі імпорту - 43%, експорту - 42%. Товарообіг з країнами СНД становить 20%, в тому числі імпорту - 24%, експорту - 15%.\nЗ січня по серпень обсяг зовнішньої торгівлі товарами України склав 66,545 млрд дол., що на 14% більше, ніж за аналогічний період минулого року 58,467 млрд дол.\nРаніше повідомлялося, що експорт українських товарів за перші сім місяців 2018 року зріс на 12,7%, порівняно з аналогічним періодом 2017 року, і склав 26,9 млрд доларів.\nТЕГИ: Украина, ЕС, Евросоюз, экспорт


Тяжкі випробування почалися для Геракла з самої його появи на світ. Батьки його — Амфітріон і Алкмена, обоє з роду славетного Персея, — володарювали в Тірінфі. Та сталося так, що Амфітріон ненароком убив свого тестя Електріона, Персеєвого сина, і рідний брат убитого Сфенел примусив Амфітріона з дружиною покинути Тірінф. Молоде подружжя оселилося в семибрамних Фівах, у гостинного царя Креонта.\n— Ти так впевнено кажеш, о Зевсе, а я не йму тобі віри. Поклянися великою клятвою богів, що той, хто з Персеєвого роду сьогодні народиться перший, стане володарювати над усім Аргосом і над усіма Персеїдами.\nВін вигнався високий, дужий і гарний — справжній син всемогутнього Зевса. Його рука ніколи не хибила, чи метав він важкий спис, чи стріляв із великого лука. А коли йому сповнилося вісімнадцять років, уже ніхто з-поміж смертних людей не міг здолати його в борні, в перегонах чи в інших змаганнях.


Коли «добрі» сусіди з димком | Світловодська Газета\nВи зараз тут: Home / Головна / Новини / Коли «добрі» сусіди з димком\nПам’ятаєте нещодавній переполох стосовно сильного задимлення міста через пожежі в лісових масивах країни та тління торф’яників на території Черкаської та Полтавської областей? Тема обговорювалася від центральних масмедіа, до бабусь на лавках кожного подвір’ї. Та піднятий ґвалт, майже не сколихнув мешканців приватного сектору Світловодська, адже більшість із них фактично весь час із ранньої весни до пізньої осені потерпає від задимленості, завдяки «добрим» і «чемним» сусідам.\nКоли раньою весною перші теплі сонячні промені починають прогрівати ще холодну землю, сонячні зайчики граючись зазирають у шибки і настрій піднімається вище неба – так хочеться відчинити наскрізь вікно і вдихнути на повні груди… диму від глухенької баби Каті через вулицю, яка з п’ятої ранку палить потроху все сміття, накопичене за зиму.\nА уявіть собі, що ситуація повторюється ледь не щодня… Після спекотного літнього дня хочеться вечірньої прохолоди? Нічого й мріяти, тьотя Лєна, дай їй Бог здоров’я і довгих років не кашляти, знайшла на городі десяток сухих бур’янинок і вже палить…\nА восени над приватним сектором взагалі стоїть смог – палять всі і все: ні вікно відчинити, ні білизну після прання висушити!!!\nВарто нагадати нам всім, що під час горіння листя й сміття вивільняються небезпечні, а часом і канцерогенні речовини, які викликають захворювання дихальних шляхів, знижують імунітет людини. Дим містить у собі небезпечні хімічні речовини, переважна частина яких – отруйні для людини. Це формальдегідні смоли, оксиди сірки, які спричиняють респіраторні захворювання. Уявіть, як почувають себе люди, які хворіють на легеневу недостатність, астму чи алергію.\nЗаконодавством України категорично заборонено спалювання рослинних залишків та сміття на території населених пунктів підприємств, установ, організацій.\nКеруючись ст. 50 Конституції України, яка гарантує кожному безпечне для життя й здоров’я довкілля, кожен з нас має законне право виступати проти спалювання сухотрав’я і рослинних залишків. Статтями 16 і 22 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» заборонено самовільне спалювання листя. Відповідальність за паління листя та сміття передбачена статтею 77-1, 78, 82 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За самовільне випалювання залишків рослинності передбачений штраф у розмірі від 170 до 1700 грн.\nНажаль, прості розмови із «добрими» і «чемними» нічого не дають: «всі палять, і я палю…» – Логіка проста і залізна, як рельса. Тому і залишається звертатися за допомогою до екологічної інспекції (тел.73642) – це їхня царина, санепідемічного закладу та звичайної міліції. Щоправда, радимо запастися терпінням, бо й там не завжди йдуть назустріч\nПопередня публікація «Цирк уєхал»… – стовп лежить\nНаступна публікація Дискотека в «Славутичі» дійсно є, тільки шуму немає\nвикликали поліцію – приїхали, оформили порушення на сусідів. дякую за статтю.\nЯкщо подолати корупцію: Бензин в Україні має подешевшати до 7,85 грн за літр


Роспис на озері | Готель "Дружба"\nГотель "Дружба" / Ресторан / Весільні церемонії / Роспис на озері\nРозпис на озері. Виїзна весільна церемонія\nГотельно-ресторанний комплекс з виходом на озеро прямо в Харкові! Це чудове рішення для романтичних весільних церемоній. Виїзна церемонія – нове віяння для України, яке прийшло з американської та європейської культури. Загалом, багато хто має уявлення про красивому урочистості з закордонним фільмам. Такий нетрадиційний підхід здається дуже дорогим. Ми пропонуємо сучасне рішення одруження зі зручним розташуванням недалеко від центру міста, за цілком адекватну суму. Територіальна перевага дає велику економію в транспортних і організаційних витратах. Кожна весільна церемонія на озері неповторна і унікальна.\nВиїзну реєстрацію ресторан «Дружба» здійснить не тільки у себе, а й в будь-якому місці Харкова – там, де ви забажаєте. Театри, парки, ліс, річки, офіси та інші варіації. Команда нашого комплексу виконає всі клопоти в організації торжества за прийнятну ціну. Незважаючи на видиму легкість і невимушеність, процес підготовки досить насичений. Всі етапи розглядаються і плануються заздалегідь. Під час виїзду за межі ресторану найпопулярніша форма устрою – фуршет. Також легко і професійно виконаємо банкет.\nПереваги весільної церемонії на озері\nБілосніжна весільна арка, урочиста доріжка, декоровані столи, композиції з квітів, оркестр. Кошики з пелюстками, повітряні кулі, голуби, конфетті. Все це може бути на вашому весіллі або весіллі ваших дітей.\nЛегка і приємна атмосфера розпису створить прекрасний початок сімейного життя. Такий спосіб проведення прибирає необхідність жорстких регламентів, нормованого часу в ЗАГСі.\nВідсутність дорогих перевезень гостей автобусами і елітними машинами молодят.\nДва зали нашого ресторану можуть прийняти від 2 до 300 чоловік гостей, весільний фуршет до 500 осіб. Природа, озеро, веранда, ресторан, вмістять необхідне для вас число запрошених. До того ж послуги готелю, для того щоб визначити гостей, у вашому розпорядженні.\nВеликий вибір стилістичного рішення торжества. Починаючи від тематичних сюжетів закінчуючи костюмованим святом. Співробітники ГРК допоможуть в організації шоу програми, декоруванні, музичному оформленні, підборі ведучих та інших моментів. Ми маємо великий досвід в організації урочистостей.\nОсоблива увага приділяється весільного меню. Детально розробляються шеф-кухарем страви тематичних урочистостей. Обов’язково присутній святкова сервіровка і прикраса страв. Ми приготуємо для вас найсвіжіші та смачні страви, а також відповідну карту напоїв.\nВесільний подарунок для тих, хто замовив послуги ГРК «Дружба» – кращий номер готелю молодятам в шлюбну ніч.


Діти влаштували небезпечні ігри: перебігали дорогу перед авто й кидали пляшки під колеса (ВІДЕО)\n14 квітня 2021, 13:23\nУ Черкасах діти влаштували небезпечні ігри: перебігали дорогу перед авто й кидали пляшки під колеса.\nПро інцидент, пише місцеве видання «Про все», який стався поблизу набережної Дніпра у мікрорайоні Митниця, повідомила черкащанка Леся Шевченко. Вона опублікувала відео, на якому діти влаштували небезпечні ігри з автівками, пляшками та власним життям.\nНа відео видно, що школярі розважалися двома методами: кидали під колеса автомобіля різні предмети, зокрема, й пляшки, та перебігали дорогу перед самою машиною, наражаючи на небезпеку себе й водія.\nРазом із сотнями черкащан відео побачив батько одного зі школярів. Наступного дня він опублікував відео, в якому попросив пробачення перед водіями й привселюдно вирішив покарати сина.\n«Я - батько того хлопця, який учора разом із друзями порушував правила дорожнього руху в мікрорайоні Митниця. Вони перебігали дороги, кидалися пляшками через суцільні смуги дороги. Я дуже вдячний людині, яка опублікувала відео й показала, що ми дійсно не знаємо, чим займаються наші діти. Прошу пробачення за такий вчинок сина. Відсьогодні він вивчатиме правила дорожнього руху, не торкатиметься гаджетів і не виходитиме на вулицю. Це правило діятиме до тих пір, поки ми разом не пройдемо тест ПДР», – наголосив батько черкаського\nШколяр також попросив вибачення у водіїв за небезпечні ігри.\n0 #2 Олександр К. 14.04.2021, 22:28\nПобічні наслідки карантину. Діти нудяться, нема чим зайнятися.\n0 #1 Сократ 14.04.2021, 14:23\nЯкі батьки такі і у них діти. Генетика. Закон природи.


#Басейн / Хештег - BetaProject.net\nХоча навколо Києва кількість баз відпочинку, готелів та пансіонатів зростає з кожним роком, як гриби після дощу, ми все ж таки знаємо гарні місця, які ще ніхто не прибрав до своїх рук. Виїжджаємо ми за межі Києва у вишгородському напрямку. Проїжджаємо Оболонь, Вишгород та #КиївськеВодосховище і одразу ж повертаємо на берег Дніпра. Тут є такі місця, де людей майже немає, а вхід у річку піщаний, поступовий. Берег, галявини та природа ....Читати більше\nЯке значення #спорт має у Вашому житті?\nВийшло так, що мої #батьки – спортсмени, хоч і не професіонали. Але колись маму запрошували у юнацьку збірну УРСР) В нашому містечку була #секція з баскетболу, в ній і розпочалося моє спортивне життя. Постійні #тренування , збори, потім 90-ті і невеличка перерва. Потім вже в універі грала за збірну, а вже коли й універ закінчила – то й на роботі теж подалася у спорт) Хоча вже не #баскетбол , а волейбол. Хто має ....Читати більше


Михайло Черенков: «Реформація — духовне вікно в Європу» - РІСУ\nМихайло Черенков: «Реформація — духовне вікно в Європу»...\nЦього року Європа та світ відзначають 500-річчя від початку Реформації. Що характеризує це явище в його релігійних, духовних та культурних виявах? Чому воно переломне для долі європейського суспільства?\n— Для долі європейської цивілізації Реформація була обов’язковим пунктом. Не можна було побудувати західний світ таким, як ми його знаємо сьогодні, перестрибуючи через це явище. Для України, як на мене, Реформація — духовне вікно в Європу. Долучитися до європейського шляху, оминувши згадане явище, нереально. І мова не суто про історичну, а про архетипічну подію. Усвідомлюю, що Реформація будувала світ або відкривала можливість для розвитку цього світу в усіх його суперечностях. Явище, про яке говоримо, не було однобоким, скажімо, лише позитивним і добрим. Але в тих процесах, повторюся, народився європейський світ, який ми знаємо тепер. Якщо Україна бачить себе частиною західного світу, для неї Реформація так само постає певною необхідністю, а не опцією. Реформація почалася з питання про церкву, а далі вже переходить до питання про зміну суспільства, переустрій світу як такого. Для церкви це означає, що вона не обмежується своєю конкретною епохою, а може існувати в майбутньому, може підлаштовуватися, адаптуватися під нього, відвоювати в ньому собі місце. У момент пізнього Відродження ми бачимо Реформацію як відповідь на запитання: чи є в новому світі місце для церкви? Церква для себе вирішувала, чи може вона адаптуватися до умов, що склалися, і зіграти на випередження, а не просто попросити собі місце в майбутньому, яке сформує хтось інший. Ренесансні, гуманістичні, дуже болючі для неї процеси, теми, техніки, ідеї адаптувала, вмістила у свою картину світу. І цю оновлену картину світу запропонувала і для кліру, і для миру.\nРеформація в дуже простому форматі відповідає на питання про долю церкви: чи має вона лишатися в середньовіччі на віки вічні, чи приречена розділити долю епохи, що минає, чи може поборотися за своє місце в майбутньому й навіть за той образ майбутнього. Реформація запропонувала свій образ майбутнього. Католицька церква довго трималася за образ минулого, намагалася його законсервувати. Згодом пішла на поступки, почала адаптуватися до нових умов. Але то не були радикальні зміни, як у випадку реформатів, що побудували й вибороли свою версію майбутнього. Світ досі рухається вперед за тим сценарієм, який вони запропонували в XVI столітті.\nХристиянство в моделі, початок якій поклав Лютер, постало у вигляді не однієї цілісної церкви, а радше в багатоманітті різних деномінацій, які принесли із собою ідейне різноманіття, своєрідну плюральність думок та інтерпретацій. Яким чином такий стан справ став можливим?\n— Плюралістичність походить принаймні з того, що реформаційний рух виникає в різних місцях Європи. Якщо мова про Ульріха Цвінґлі, то це Цюрих і Базель. Жан Кальвін експериментував у Женеві. Лютер — це Німеччина. Можна також згадати багатьох інших діячів, які жили до XVI століття, зокрема ранкову зірку Реформації Джона Вікліффа, Яна Гуса. Предтеч, сучасників та ідейних нащадків Лютера можна зарахувати до широкої когорти реформаторів, з-поміж яких важко виокремити першу особу, а решту підпорядкувати їй. Усі вони виконували кожен своє не тільки релігійно-церковне, а й національно-культурне завдання. Але всі вкладаються в певну матрицю, що стосувалася простої теми: як ми читаємо Біблію і як ми мислимо своє християнство, якщо узгодити його з біблійними засадами. Що залишається від нас, який вигляд маємо, якими повинні бути, як змінимося, якщо читаємо Біблію серйозно і якщо скоригуємо свій образ християнства відповідно до того, що прочитаємо у Священному Писанні? Усі реформатори починали з цих питань. Вони були і служителями церкви, монахами, і перекладачами Біблії, її проповідниками. У цьому спиралися на гуманістичні техніки, завдяки яким працювали з текстами в новий спосіб, критичніше. Джерелознавча техніка того часу давала змогу звертатися до тексту з власними питаннями, а не тільки читати в канонічний спосіб, дозволений церквою. Звернення до Біблії як до авторитету не лише для мирян, а й для церкви об’єднує всіх реформаторів і дає кожному з них власний шанс показати, як Біблію треба читати в цьому конкретному, сучасному контексті Швейцарії, Німеччини, Англії чи Франції. Звернення до Біблії в актуальний спосіб формує щось спільне для протестантів й уможливлює той плюралізм, який ми бачимо і в історичному, і в сучасному протестантизмі. Прочитання, інтерпретація, переінтерпретація Священного Писання контекстуальні, залежні від особи. Персональний, контекстуальний, культурний, політичний контексти — усе це впливає.\nПро прямий зв’язок і впливи доби Відродження на Реформацію мало хто говорить. Чому так відбувається?\n— Ця тема цікава тим, що з такого погляду Реформація не є радикальною новизною доби, яка починається, а вписується в контекст наукових, культурних, релігійних пошуків пізнього Середньовіччя. Таким чином ми бачимо, що вона не виникає на порожньому місці, є явищем підготовленим. У якомусь сенсі Реформація XVI століття, про яку говоримо, згадуючи Мартіна Лютера з його 95 тезами, 1517 рік як початок масштабних загальноєвропейських процесів, є продовженням низки реформацій середніх віків, однією з багатьох. Тут зв’язок не тільки з церковними процесами, а й із культурними. Доба Відродження — це той культурний ландшафт, на якому стала можливою Реформація Лютера. І Кальвін, і Лютер, і решта спиралися на потужну гуманістичну традицію. Навіть критикуючи панівний лад, опонуючи йому, вони використовували гуманістичні техніки. Реформація часів Лютера, що цікаво, була культурно зумовленою. Це вписує, споріднює і показує той факт, що церква в спробах змінитися знаходить себе в певному культурному контексті, може спиратися на нього й таким чином підніматися над собою. У цьому контексті культура Ренесансу не бачиться богоборчою, а є культурою різних, інколи конфліктних, образів, зокрема образів християнства. Реформація обирає свій шлях між цих багатьох образів культури, спирається на те в ній, що, як здавалося реформаторам, збігається з біблійними текстами. Тут ми бачимо вибірковість, але ту саму культурну традицію.\nСоціолог Макс Вебер писав про протестантську етику та дух капіталізму, прив’язуючи ці два поняття одне до другого. Але чи справді протестантизм у його різноманітті має підвалини для розвитку саме капіталізму як економічного порядку, а демократії як порядку політичного?\n— Тут більше йдеться не про Лютера, а про Кальвіна, радше про реформатську традицію, ніж лютеранську. Хоча Лютер так само освячує повсякденність, працю як таку. Цікаво подивитися, як це відбувалося в проповідях середньовічних містиків, на спадок яких спирався Лютер. У проповіді Майстера Екгарта про Марфу і Марію є виправдання першої. Він каже, що вона насправді зробила набагато більше, показавши Христові практичну любов. Ту, яка виявляє себе в піклуванні про іншого, яка не є просто слуханням чи спогляданням, вкляканням, а в дії для Бога. Цікаво, як Лютер, спираючись на такі містичні прозріння, стверджує, що різна праця є однаковою мірою святою. Не тільки священики, а й ремісники, навіть домашня господарка виконують певну священнодію для Бога. Макс Вебер спирається на іншу традицію, зокрема на кальвіністську. Питання про коріння новоєвропейського підприємництва, ініціативності, активізму, коли заохочують примноження, інновації, праця за покликанням, успіх як прояв Божого благословення. Сам Вебер писав про свій образ протестантизму як про ідеальний тип. Ми бачимо протестантизм різним. Не тільки таким, який заохочує активне преображення світу та діяльність у ньому, а й радикальним, таким, що каже: лютеранство і кальвінізм — це спроби пристосуватися до світу й не так його змінити, як знайти собі тепленьку місцину. Тому радикальні реформатори закликали до сектантської закритості, тобто зберігали свою громаду, церкву десь на маргінесах. Вони не були помічені в мейнстримі капіталістичного світу. Водночас протестантизм уможливлює таку картину світу, у якій постійний розвиток благословляється Богом. Середні віки — це життя перед обличчям смерті, на яку чекають і до якої готуються. Реформація і Новий час — схема прогресу. Бог благословляє працю людини та її активізм. І це більше, ніж добробут, науково-технічна революція, пізнання світу тощо. Таким чином Бог і далі працює у світі, й людина покликана співпрацювати з ним у тому, щоб продовжувати творіння. Тому мова не просто про заробляння грошей, а про формування світу або його реформування.\nІсторія боротьби за права людини та громадянина у ХХ столітті неможлива без баптистського проповідника Мартіна Лютера Кінґа, борця із сегрегацією в США, й англіканського єпископа Десмонда Туту, борця з апартеїдом у ПАР. Яким чином боротьба за політичні та громадянські права вкладається в загальну канву Реформації як процесу, що триває до нашого часу?\n— Протестантизм справді стосується не власного інтересу. Тому Вебер тут багато чого не розумів. Йому здавалося, що все обмежується власним добробутом людини й що вона працює на себе. Але людська діяльність є частиною чогось більшого, того, що Бог робить у світі. Навіть капіталізм як форма виробництва чи демократія як форма суспільної організації підпорядковані більшому, тобто місії Божій у світі. Людина не просто заробляє, щоб витрачати, вона зберігає дещо, щоб далі вкладати не лише у свій бізнес, а й у «бізнес Божий», тобто в добрі справи, справи місійні, громадські, благодійництво, освіту. Це інвестиції не у власну кишеню, а в культуру, структуру того, на чому тримається світ. Ми бачимо, як від самих початків протестантизм фокусувався не на індивідуальному збагаченні, а на перетворенні суспільства.\nСправді, є певний парадокс. Ми бачимо Мартіна Лютера у XVI столітті й Мартіна Лютера Кінґа у ХХ столітті. Це два великих реформатори, і їх варто порівнювати. Перший фокусувався на богословському виправленні церковного вчення та практики. Другий спирався на серйозну богословську традицію, де багато речей переосмислили й ще багато чого написали. Протестантизм долучився до створення нових теологічних систем у межах ортодоксального християнського теологічного мейнстриму. Також було створено багато контекстуальних версій, наприклад теології негритюду, фемінізму, революції, смерті Бога тощо. Мартін Лютер Кінґ побачив, що треба займатися трошки іншим. Річ не у виправленні богословських помилок, а в оновленні нашого каритативного руху, почуття суспільної справедливості. Він переходить від теоретичної праці до прямої дії. Протестантизм займається виправленням віровчення церкви (як вона себе бачить, як вона має вірити згідно з біблійними принципами) і водночас має змінитися у своєму впливі на суспільство, у своїй відповідальності за нього, у своїй місії як церковна практика. Мартін Лютер Кінґ фокусується на тому, що протестантське розвинене, серйозне, багате богослів’я значить для простої практичної поведінки, особливо в громадському вимірі. Як на мене, Мартін Лютер Кінґ є актуальною постаттю для українців і сьогодні, бо показав, як церква може бути в авангарді боротьби за майбутнє. Він не просто мріяв, а вірував, поклав своє життя за переконання. Сьогодні нам бракує саме такого типу реформатора, який на власному життєвому прикладі показує зв’язок між, умовно кажучи, правильним богослів’ям і громадянською відповідальністю.\nМартін Лютер Кінґ і Десмонд Туту були частиною церкви, яка підтримувала політичні інституції, була зацікавлена в статус-кво. Але як особистості вони були лояльними не тільки до церкви, а й до звичайних людей, свого народу. Це типовий приклад, як церква має зберігати готовність до радикальних змін, іноді на шкоду собі. Фактично то була форма її критики. Мартін Лютер Кінґ багато критикував своїх братів-одновірців, тому що їм сегрегація здавалася нормальним, навіть біблійно обґрунтованим станом речей. Іноді на шкоду церковним інтересам протестантські реформатори ставали на бік звичайних людей. Чому? Бо вони бачили більше, ніж церкву, знали, що Бог діє і поза її стінами. Тому думали радше про справедливість перед Богом. Цікаво, що протестантизм певною мірою показує відносність церкви як цінності для християнства. Іноді бути з людьми, послужити їм важливіше, ніж служити суто своїй церковній організації. Цікаво, що багато хто з людей, які не були революціонерами за покликанням, допомагали Кінґу, відчувши в ньому щось. Наприклад, Біллі Ґрем, який на той момент був проповідником вулиць, хіпі, груп ризику, а став проповідником американських президентів. Він активно долучився до звільнення Кінґа з в’язниці, особисто за нього поручився, підключив до цього процесу церковну дипломатію. Цікаво, що протестанти у своїй різноманітності побачили в Мартіні Лютері Кінґу революціонера й зрозуміли, що хоча вони самі не можуть бути такими, проте мають підтримати та допомагати йому. Так само сталося і в англіканській церкві, яка має свою історію. А історія ця працювала не на користь архієпископа Десмонда Туту. Але церква побачила в його діяльності та позиції знак часу, те, що вона має змінитися. Мова про людей, які підштовхнули церкву до того, щоб бути в авангарді суспільних змін іноді на шкоду власним церковним інтересам.\nВласне, звідси походить той потенціал протестантизму до перегляду як своїх панівних, так і суспільних практик? Як це було, наприклад, із питанням работоргівлі в Британській імперії?\n— Протестантизм формувався в контекстах, які певного часу виявлялися релевантними щодо сучасності, потім вони ставали компрометуючими. Він змінював їх, реформував. Бачимо, як колонізатори, а серед них і місіонери, торгівці та військові об’єднували світ під владою певних імперій. На початку ХІХ століття той самий Вільям Вільберфорс не тільки став церковним реформатором, а й доклався до скасування работоргівлі в Британській імперії. У парламенті він створив фракцію, яка працювала на це. Протестанти переглядали свої стереотипи, змінювалися. Був період, коли вони виправдовували рабство, але з часом критикують і цю практику, і своє минуле. Таким чином протестантизм показує, що необхідно рухатися далі власної історії, потрібно її щоразу переглядати, бути вільним від свого контексту.\nСьогодні ми бачимо нові виклики: кризу з біженцями до Європи, яка також потребує перегляду стереотипів щодо християнських країн, щодо світу нехристиянської більшості. Я бачу, що протестантське християнство здатне адаптуватися до цих змін. Воно рухається разом зі світом, рухає світ. Здатність переглядати свою історію, підкреслювати, що форми християнства не тотожні християнству як такому, а є лише шляхом до нього. У будь-якому разі воно відмовляється від свого контексту, перевизначає його і рухається далі. Мова про силу, яка не лише формувала колоніальний світ, а й спричинила процеси деколонізації.\nПротестанти, як випливає з усього сказаного вище, лишаються вельми чутливими до соціальних, економічних та інших процесів, які відбуваються в їхніх суспільствах. Чи є в них рецепт, як можна прагматично відреагувати на таке явище, як постправда?\n— Якщо мова про постправду, то ми сьогодні справді опинилися у світі, де не шукають правди. Чи то через те, що її немає, чи то через байдужість до неї, навіть якщо вона є і доступна тут і зараз. Вона не цікавить, бо обирають комфорт або комфортне незнання. Протестантизм у цьому сенсі багатоликий, бо спричинився і до релятивізації канонічних визначень того, чим є церква, у яких відносинах вона має бути з державою, що таке особистість, які її права тощо. Не можна сказати, що та релятивність мала лише негативний ефект, вона давала й своєрідне звільнення, була частиною ширшого емансипаційного руху. Геґель казав, що сенс реформації дуже простий: людина визначає себе у свободі. Добре, коли вона знає, на що їй орієнтуватися, і тоді визначає себе у свободі, спираючись на щось гідне. А якщо всі орієнтири втрачено, рівень самосвідомості є недостатнім, немає зрілості для того, щоб зробити згадане вище самовизначення? Релятивізація, про яку мова, з одного боку, приводить до звільнення особистості для творчості, реформації своєї віри та особи. З другого — цим скористалися ті, хто знав, як на тому можна заробити, маніпулювати, пригнічувати особистостей і цілі країни, нації, граючись постправдою. Протестантизм тримається того курсу, що немає жодних людських абсолютів, є тільки абсолюти божественні. При цьому дотримується того, про що Лютер сказав: «На цьому стою і не можу інакше». І тут ми доходимо до наріжного каменя того, чим є протестантизм як конфесійний рух. Своєрідний лютерівський пафос, що є щось дуже надійне, на що можна спертися, тобто Божа правда. І це протестантизму притаманно не менше, ніж релятивізм людських абсолютів.\nНе секрет, що Революція гідності торкнулася також порядку денного життя різних релігійних громад України. Якими є вітчизняні протестанти постмайданного часу?\n— Протестантизм в Україні після Майдану в якомусь сенсі показав суспільству й з’ясував для себе, що можна бути європейською країною, але водночас треба бути християнською країною. Поєднання елементів українськості, європейськості та християнськості можливе якраз завдяки включенню протестантизму в процеси в нашій державі. Протестантизм дає можливість зробити християнство не лише церковною практикою, а й силою соціальних трансформацій. Знову процитую Геґеля, який сказав, що революція без Реформації може лишень зруйнувати старі інститути, але не відкриває дорогу в майбутнє. Ідея Реформації в цьому контексті постає як ідея модернізації країни загалом, активації широкого громадського руху на євангельських принципах. Під час Революції гідності протестанти не кричали про єдину канонічну, помісну церкву, бо в них такої моделі немає, були громадянським суспільством у церкві. Мова про громадянську церковність, низовий рух, який показував, що немає церковних інтересів, а вони тут, щоб бути разом із людьми. Вони знаходили й утверджували себе як частину українського громадянського суспільства. Протестанти в Україні є частиною не титульного, інституційного, церковного, а церковно-громадянського руху. Саме там вони з ідеєю реформації є на часі для України, дають на що спиратися в її спробах реформ, які мають вкладатися в ширші рамки, зокрема й Реформації. Звичайно, протестанти також мають розібратися самі із собою, бо ставляться до Європи неоднозначно. Цінність Європи для них у тому, що вона християнська. Але християнська по-європейськи, коли в ній є місце для плюралізму.\nМихайло Черенков — український релігієзнавець, суспільний і релігійний діяч, доктор філософських наук, професор. Автор книжок «Європейська реформація та український євангельський протестантизм», «Баптизм без лапок», «Протестантська етика і дух постмодернізму».\n"Тиждень", 1 квітня 2017\nТеги: #Реформація #Історія протестантизму #Суспільство-дайджест #Реформація-500: український досвід #Михайло Черенков


Підсилювач класа АВ. / Музичні інструменти та звукове обладнання / Форум / minus.lviv.ua — Українські мінусовки\nГоловна сторінка » Список форумів » Музичні інструменти та звукове обладнання » Підсилювач класа АВ.\n14 Грудня 2021, о 22:59\nПідсилювач QSC pl серії АВ класа. Чим він відрізняється від класу D. Плюси та мінуси. Дякую.\n15 Грудня 2021, о 11:42\nAB клас відрізняється від D тим що він як то кажуть аналоговий в ньому стоїть трансформатор на відміну від D класу. В D класі стоїть імпульсний блок живлення. В AB класі буде мінімум спотворень, в D класі будуть спотворення але людське вухо їх не почує, синус класу D складається з маленьких синусів які ці спотворення дають, але в D класі буде максимальний ККД. Також перевага класу D у вазі, досить потужний підсилювач буде дуже легким. Мінус цього класу рекомендовано використовувати стабілізатор напруги. Якщо щось переплутав виправляйте)))\n15 Грудня 2021, о 19:52\n16 Січня 2022, о 09:51\nКлас Д це коли вихідні транзистори повністю закриті .Він економічний але великий рівень спотворень і для професійної музики взагалі негодятьсятому і використовують в активних пластикових моніторах.\n16 Січня 2022, о 09:54\nКлас АБ це транзистори вже мають незначну підпитку-струм спокою, клас А з великим струмом спокою,висока якість та мала економічність, використовують аудіофіли.\n16 Січня 2022, о 09:57\nЩодо класу АБ то підсилювачі можуть бути як із звичайними трансформаторами так і з імпульсними блоками живлення. За своє життя сконструював власноруч не один десяток підсилювачів.\n16 Січня 2022, о 13:02\n"Клас Д це коли вихідні транзистори повністю закриті .Він економічний але великий рівень спотворень і для професійної музики" - уточніть термін "професійна музика" щось недозрозумів...\n17 Січня 2022, о 11:37\nПрокат майже вже весь на D класах усілках, а от в студійній роботі звісно підсилювач клас АВ лібше буде. (Доречі ті спотворення які показує осилограф на усілках класу D на вухо взагалі не чутні, і то ці спотворення це специфіка складання сінусоїди з фрагментів у цілу) доречі якщо переглянути історії на форумах, то раніше всі писали що D клас на саби не годиться, а лише на топи. Так ось погляди всіх змінились, і зараз всі пишуть що D клас лібше на саби, а не на топи. Я особисто вже років 10 качаю ним саби, і довольний!\n17 Січня 2022, о 17:02\nТак от і про це, що такі "нещасні" фірми як QSC , Powersoft, і тому подібних грандів, давно працюють в класі "D", рідше в "H" (що теж балансує між "D" та "АВ), і якось живуть бідні виконавці з тими прокатами))) В студії звісно АВ має перевагу...\n17 Січня 2022, о 20:08\nМаю я такий нещасный QSC PLX 3402. Так проти парка S 2 то треба чути. Звук відрізняється я вам скажу зразу. Він класа Н. Дякую всім хко відгукнувся.


ПАВЕЛКО: ДОПОМОЖЕМО БАРАНЦІ ОЧИСТИТИ НАШ ФУТБОЛ ВІД ДОГОВІРНИХ МАТЧІВ – Херсонська обласна асоціація футболу\nПАВЕЛКО: ДОПОМОЖЕМО БАРАНЦІ ОЧИСТИТИ НАШ ФУТБОЛ ВІД ДОГОВІРНИХ МАТЧІВ\nadmin_2 Опубліковано 26.04.2017 Опубліковано в Новини\tНемає коментарів\nЕксклюзивне інтерв’ю президента ФФУ Андрія Павелка програмі “Профутбол” на каналі “2+2” щодо двох років діяльності оновленої ФФУ.\n– Нині у ФФУ є гарний тісний зв’язок з клубами, регіональними федераціями. Є нова відверта розмова про те, що відбувається в футболі, без мислення – хто президент, а хто підлеглий. Це, мабуть, головне досягнення, важливо відчувати правду і реальну ситуацію на місцях. Фінал ЛЧ-2018 в Києві – це досягнення. Завод з виготовлення штучних полів – це досягнення. Ми почали регіональним федераціям допомагати, теж досягнення.\n– А чому тоді стадіон Баннікова досі не введений в експлуатацію. На ньому ж можна грати матчі Прем’єр-ліги.\n– Там є питання до підрядників. Бо вони своєчасно не здали весь обсяг робіт. Це пов’язано в освітленням, з іншими питаннями, вони вже вийшли за всі терміни і наразі намагаються наздогнати та здати протягом 2-3 місяців у повному обсязі. Ми не хочемо зупиняти процес введення в експлуатацію, щоб зіграти там лише 2-3 гри. Бо так ми не закінчимо цей процес ніколи. Стадіон за багато років став непридатним, є питання щодо поля, обігріву, освітлення, трибун. Дати здачі вже всі спливли. Ми з усіх боків тиснемо на підрядника, щоб він здав в експлуатацію, і щоб в матчах ПЛ та молодіжних ми могли стадіон задіяти. Хоча в принципі, це не мій обсяг роботи. Тоді цим займався виконавчий директор Володимир Генінсон, зараз Юрій Запісоцький (генеральний секретар ФФУ) контролює це питання. Ту інформацію, яку мені сказали, це було здано неякісну роботу. І також в повному обсязі не була здана робота з освітлення, по підтрибунних приміщеннях і так далі. Зараз шукаємо компроміс. В ході роботи було дорахувано суму, яку треба доплатити. Підрядники виграли тендер, отримали об’єкт за однією ціною, а зараз хочуть додаткове фінансування. Ми не проти якості і готові за неї заплатити. Але якщо тендер був незмінний, а вже в ході робіт збільшилася вартість, ми знаємо що будівельники часто таким користуються. Але не хочеться, щоб це було в футболі.\n– Програма УЄФА, яка розрахована на інфраструктурні проекти. Вони чітко не прив’язуються до конкретних напрямів. Вони дають можливість національним асоціаціям куди їх спрямувати. За минулий рік ми збудували в Київській, Полтавській областях, в Черкасах великі стандартні штучні поля, за цією програмою, спільно з УЄФА. І до цього програми були, але ними не користувалися. І жодного повноцінного стадіону зі штучним покриттям в Україні ніколи не будувалося. Це вже плюс. Величезна кількість міні-майданчиків було побудовано. В Бердянську зараз побудовано, в Івано-Франківську закінчується підготовка і буде стелитися трава. Наступний етап – Чернівці та Рівне. Там вже повним ходом йдуть будівельні роботи. Те що не робилося за 25 років, робиться за 2 роки. І я вважаю це теж прогрес. І завод, який має забезпечити попит, який сьогодні є в нашій країні на якісні штучні поля.\n– В багатьох областях змінюються керівники обласних футбольних федерацій. Тернопіль, Житомир, Черкаси, Херсон, Харків, Дніпро. З чим це пов’язано?\n– Ви мене запитували 2 роки тому, які зміни будуть у всій країні? Так, вони будуть. Але я один не можу нав’язати, щоб ми всіх скрізь змінили. Та цього і не треба, в деяких регіонах є хороші менеджери, які здатні розвивати футбол на цій території. А є люди, які мали будь-яку можливість виявити свої найкращі якості і не проявили. І з’явилися нові люди, нові виклики. Хтось переобрався, хтось, на жаль, відійшов. За тією статистикою, що я бачу, реально відбувалися еволюційні процеси в регіонах. Десь приходили молоді амбітні менеджери, десь політики, десь спортивні менеджери, як от у Харкові, десь місцева еліта.\nЯ скажу так, моє завдання в жодному разі не зробити помилок минулих років. Щоб це не була миттєва емоція, симпатія, наближеність. Повинні прийти люди, які хворіють футболом, які мають можливості об’єднати. Разом зробити стратегію розвитку місцевого футболу, досягти щоб районні, міські, обласні ради приділяли футболу максимальну увагу. Всі мої дії спрямовані на те, що я не буду використовувати будь-які можливості зробити хоч трохи приватних інтересів. Такого не буде ніколи. Я буду максимально відкритим, щоб ФФУ комплектувала команду, всі інтереси якої належать їй.\n– Ось ви згадали Харків і керівника місцевої обласної федерації футболу – Євгена Краснікова.\nЙого дискваліфікацію та заборону займатися футбольною діяльністю до 2018 року підтвердив Спортивний арбітражний суд Швейцарії (CAS). Хто може порушити рішення найвищого спортивного органу світу?\n– Юридично, це не зовсім правильне рішення. Це було рішення все таки ФФУ, Лозаннським судом не спростоване. Першим джерелом рішення була українська федерація. І Лозаннський суд, він його не змінив ані на збільшення, ані на зменшення. Він просто сказав: “Ок, ФФУ ухвалила рішення, ми його залишаємо в силі”. Але це рішення ФФУ на той момент. І тільки вона могла ухвалити рішення через якийсь час, як, ця людина або будь-який менеджер, поводився упродовж цього часу, чи змінилася ситуація. Ми бачимо, що будь-хто в житті має можливість відстояти і виправдати своє чесне ім’я, довести свою правоту. ФФУ отримала запит від юристів, які представляли Краснікова, вивчила це питання і винесла рішення про пом’якшення вироку.\nЧитайте також: Екс-менеджер “Металіста” очолив федерацію футболу Харкова\nЧитайте також: Голову Запорізької облради засудили на п’ять років за розгін Майдану\n– Це рішення місцевих громад. Є територіальна футбольна сім’я Запоріжжя, області, вони приймають такі рішення. Я впевнений, там вдосталь людей, які пройшли Майдан, які знають всі реалії, що тоді відбувалися. І вдосталь людей, які на будь-якому конгресі могли встати і сказати: “Давайте висунемо замість Межейка, наприклад – Петренка. І підтримаємо його. І їхні аргументи так і повинні працювати. Сьогодні я не можу змусити місцеву громаду когось силоміць висунути і силою підтримати. Нові люди з’являються з активу.\n– Мене хвилює все. Тому що, я не можу сказати про те, що люди футболу, багато людей футболу потрапляють у різні ситуації. Ми бачили і по Закарпаттю було, з Михайлом Ланьо. Мені не може бути байдуже до цього. Бо я розумію, це люди які дуже багато вклали душі, сил, енергії в футбол. Але є ж іще нефутбольне життя, нефутбольні історії, яким я не можу давати оцінку. І звичайно ж у мене серце кров’ю обливається, через такі речі, на які я не можу безпосередньо вплинути. Сказати, мовляв ось я суддя, я даю моральну оцінку таку, я ніби цар приїжджаю і заявляю: “Цього прибираємо, цього ставимо”. Я хочу щоб це був еволюційний процес, де місцева футбольна громада поставила оцінку.\n– Можете отак “з розгону” відповісти, скільки отримує арбітр Другої ліги чемпіонату України за один матч?\n– Навіть вгадувати не буду. Коли я очолив ФФУ, у нас 1 і 2 Ліга катастрофічно зменшувалася. І у мене була відверта розмова з Сергієм Макаровим (керівник ПФЛ – ред.), що треба зробити. Він запропонував зняти навантаження з арбітражу 1 і 2 Ліг. Порахували, тоді це був бюджет близько 4 мільйони гривень на рік. Я сказав: “Це допоможе вижити 1 і 2 Лізі?”. “Так. Допоможе”. Ми ухвалили це рішення, зняли навантаження, врятували 1 і 2 Лігу. Сьогодні цей бюджет близько 8 мільйонів. Ми розуміємо, що цим ми врятували 1 і 2 Лігу.\n– І в Прем’єр-лізі треба підвищувати. Але говорити треба про підвищення всім арбітрам. Ну ось, в парламенті треба підвищувати зарплату? Подивіться реакцію людей на це питання? Вона дуже негативна. От, піднімемо арбітрам зарплати, а люди скажуть: “А точно ця сума їх убезпечить? Вони більше не будуть комусь допомагати?”. Але я приймаю це питання і ми з комітетом арбітрів будемо розглядати його.\n– Але вони й більше ігор отримують. Зауважте. Більша кількість клубів, отже більше ігор. Частіше судять. А ще вони працюють в своїх обласних федераціях, чемпіонатах міста, у них там потроху накопичується гідна сума. У нас буде відверта розмова з комітетом арбітрів, щоб арбітри відчули себе, що вони не “жебраки”.\n– Дайте характеристику 7-річній роботі куратора комітету арбітрів України – П’єрлуїджі Колліни.\n– Найперше, у нас дійсно є питання до комітету арбітрів, щоб він дав нам еліту арбітражу на топ-матчі в Європі та світі. Ми цього хочемо. На жаль, не все залежить від П’єрлуїджі. Я знаю, що в наших арбітрів були нагоди вийти на топ рівень. Але хтось англійську не вивчив, хтось кілька ігор провалив в Європі. І це було настільки прикро з їхніми можливостями. А чекати поки виросте наступне покоління дуже складно.\n– Добре. Ось Вам історія. Завершення сезону-2012/13. На два останні домашні матчу “Металіста” проти його прямих конкурентів за друге місце призначено одного і того ж арбітра поспіль. Як так?\nДругий плюс – наші арбітри стали набагато кращими фізично. Ми це бачимо, у нас відбулася зміна поколінь. Плеяді старих арбітрів довелося піти. Багато незадоволених, багато хто намагається дістати майданчик для критики. Ок, це правильно. Нехай критикують, критика має бути корисною. А молоді арбітри дістали шанс піднятися з нижчих ліг. А сам Колліна переживає за їхню роботу, він розуміє що його ККД має бути виражений в конкретному успіху. Я думаю, ще буде можливість нашим хлопцям себе проявити. Але є ще один плюс, у нас під керівництвом Колліни з’явилася найкращий арбітр світу – Катерина Монзуль . А це теж, свого роду, робота.\n– Але на грі 1/4 Ліги Чемпіонів ПСЖ – “Барселона” ми не бачимо Монзуль, а бачимо поляка – Шимона Марциняка.\n– Там теж своя конкуренція. Я вам скажу, серед жінок- арбітрів дуже велика конкуренція. І стати найкращою в світі, це теж велика робота. Сьогодні, нова плеяда, нова молодь має дістати шанс і зрозуміти, що Колліна не назавжди в Україні. Скористайтеся цим шансом, почуйте його як фахівця, отримайте ці знання і станьте кращими. Вас ніхто там за ручку вести не буде. Ви повинні показати це своєю роботою, своїми оцінками на міжнародному рівні, що ви кращі. Така нагода, працювати з керівником комітету арбітрів ФІФА і УЄФА. Будемо чекати, може виросте наш талановитий арбітр.\n* не вивів арбітра на топ рівень “ЕЛІТ”\n– Але зарплата в Колліни ви кажете чималенька…\n– Але останні кілька років всі кажуть, що зробив Колліна за його 7 років. От до вас, на вулиці людина підійде і запитає: “Де наш арбітр на Євро і ЧС?” Що йому відповісте?\n– Часто буває. Коли він прилітає, я завжди намагаюся з ним побачитися, підбити підсумки. Не було такого, щоб він якийсь матч не бачив чи не аналізував. Всі матчі Прем’єр-ліги він дивиться, знає всі моменти, по пам’яті може сказати кожен епізод. По ньому видно, що він живе цим питанням і в жодному разі немає такого, нібито він десь там далеко і не знає, що тут відбувається. По-перше, тут Лучіано Лучі, по-друге Колліна сам переглядає всі матчі і намагається на всі ключові ігри прилітати. Я бачу по П’єрлуїджі, він в жодному разі не економить на можливості прилетіти, фізично поспілкуватися з арбітрами і подивитися наживо матчі.\n– Можна зобов’язати Колліну спілкуватися з пресою?\n– А от Лучіано Лучі обзиває екс-арбітра Ігора Маковея “мудаком”. Реакції від ФФУ – нуль. Лучі все можна?\nЯ ж сам бачив ці семінари, я бачив, яка робота з арбітрами, як до своїх дітей вони (Лучі і Колліна – ред.) ставляться, як вони за них переживають, як відстоюють їхні позиції. 5 років їм ніхто не купував нову форму. Ані Коньков, ані всі хто до нього. Я прийшов і кажу: “Це ж обличчя українського футболу. Що ще потрібно? Давайте балончики, щоб допомогти”. Це була розмова і я одразу цим допоміг. Наші арбітри – обличчя українського футболу. Який вигляд має арбітр, наскільки він швидко ухвалює рішення, як він має право використовувати всі технологічні можливості.\n– Коли в нас з’явиться арбітр, який відсудить груповий турнір Ліги чемпіонів? Нам чекати ще 7 років роботи від Колліни та Лучі?\n– Моя мрія щоб наша збірна була успішною, успішні клуби ПЛ і успішні рефері, які обслуговують Прем’єр-лігу і міжнародні матчі. Це – наше обличчя. Хоча я вийшов з регіону, і я прихильник, того, що початок футболу має бути з масовості. З діток, з полів, з м’ячів. Буде звідти масовість, буде і результат. Але, на жаль, це такий фактор, що футбол оцінюють за підсумками цієї піраміди. І все, що вчора там здавалося другорядним, коли ми бачимо збірну, клуби, ми бачимо всю проблематику, недопрацювання внизу. Зокрема, і щодо рефері.\n– Ми теж повинні розуміти, яка кількість хлопців прийшла в той час. Хтось був футболістом, йому не вдалося. Так, в нього є приклад свого батька, чи в родині хтось працював як рефері. Це теж специфічна робота. Ми маємо розуміти, що такого мислення: “Я просто люблю футбол, але я піду в рефері”, такого не буває. Якщо ми пройдемося школами і запитаємо у хлопців, ким ви себе бачите в футболі – футболістом або рефері? 99% виберуть футболістом, навіть 100. Щоб у рефері прийти – це повинен бути порив внутрішній.\n– Але разом з тим є Юрій Грисьо, арбітр, який судив 1-шу Лігу. Щойно йому виповнилося 40 років і, згідно з регламентом 1-ї Ліги, він мав завершувати за віком кар’єру. А він дивовижним чином піднявся у Прем’єр-лігу, де можна судити до 45 років. І батько його – колишній арбітр, а нині голова федерації футболу Львівської області. А коли я запитав про це Колліну, він почав дуже нервувати і злитися на мене. І разом з тим ходять легенди, про безліч інших арбітрів, яких свідомо не підвищують в класі, бо хтось вже посів їхнє місце ось такими “договірняками”.\n– У мене були легенди, про нашого талановитого арбітра Кривоносова. Подейкували, він начебто не подобався комітету арбітрів і він ніколи в житті не потрапить в Прем’єр-лігу. Я нікому нічого не казав, просто спостерігав. І от бачу, він вже судить Прем’єр-лігу, хоча ніхто не тиснув. Зараз читаю, він перший матч вже відсудив і цілком гідно. Так що, десь ходять легенди, десь ходять розмови на кшталт: “Якщо у тебе футбольна династія, то ти матимеш найкращі можливості в суддівстві”. Повірте мені, коли Колліна очолює світовий арбітраж, йому байдуже, чий це родич. Так, є династія футболістів, арбітрів, ну є таке. Але це не має бути повальним. Для цього має бути ринок пропозицій. Якщо буде 10 талановитих арбітрів і один з них родич. Ну Ок, давайте з них вибирати.\n– Ні, повірте мені, він дуже переживає і він бачить всю проблематику футболу. Бачив її від першого дня. Він бачив, що деякі арбітри приїжджали на одних автівках, потім йшли пішки, щоб показати, що вони не такі багаті. Я пам’ятаю історії, що у них багаті родичі, у них є бізнес. Це теж наша історія і наш менталітет, і Колліна це теж розуміє. Він каже: “Давайте запровадимо футбольну прокуратуру”. Це він наполіг. Я кажу: “Як з цим боротися? Як в УЄФА, як в Італії?” Він відповів, що у них є відділ розслідувань, а у нас його немає. Колліна хоче, щоб футбол розвивався. Але він бачить, що роками вибудовувалася ціла стара система. І щоб прийшов чарівник і все поміняв, такого не буде.\n– Він поміняв багато, за перші 2 роки були зміни, але не змінилася ситуація. Потім були історії, де він вводив критерії – підвищення зарплат, наприклад. Щороку ставив нову мету: школу арбітрів, далі – Прем’єр-ліга, потім – Перша Ліга, потім регіональні федерації, він крок за кроком йшов у цю піраміду. От ми порівняли з Польщею, але у них суди інші. А наші суди? Ми живемо в різних реаліях.\n– Я цього дуже хочу і Колліна теж. Хочу, щоб у футболі щось змінилося. І сьогодні, коли ми йому даємо на допомогу Баранку на чолі комітету етики та чесної гри, ми підсилюємо цю можливість. Повірте, ми щиро хочемо говорити відверто на будь-яке питання. Щоб у нас не було на кшталт: “Ось, будь ласка, мені ці запитання не ставте”.\nЧитайте також: Франческо Баранка отримав посаду у Федерації футболу України і боротиметься за чесний футбол\n– От що я ще мав зробити? Вимоги до ФФУ, що має бути прогрес у зміні комітетів, він був мною підтриманий. Всю цю передісторію я розповів Франческо Баранці, він її всю знає. Після цього, я ухвалив рішення, переговорив з членами комітету, як знайти футбольного прокурора в Україні. Ми домовилися з Баранкою, що він візьме ці обов’язки на себе.\n– Оцініть ситуацію матчу 2015 року “Олімпік” – “Металіст”. Всі стрілки ведуть до того, що комітет етики та чесної гри, на чолі з тодішнім головою Ігорем Кочетовим, так і не передав матеріали цієї справи до КДК, щоб покарати винних.\n– У нас має все ж бути повага до будь-якої людини. Поки не буде доведено протилежне. У мене таких історій було багато і на інші клуби, я би хотів щоб ми подібне не прив’язували до імені, а до системи. Кілька розслідувань були доведені до суду. Але цього замало. Може, не в самому Кочетові справа, а в системі, в ментальності, в підходах… Я вдячний Ігорю Кочетову, він вихідець із правоохоронних органів. Він перші кроки зробив, об’єднав хороших хлопців з СБУ, прокуратури, міліції, хлопці там дійсно дуже розумні…\n– Ще раз хочу наголосити, становлення роботи, договірних матчів, необхідно цінувати роботу керівництва комітету. У становленні. Дуже багато було взаємозв’язків, скільки фахівців потрібно було об’єднати. Так, ми всі хочемо більшого, але це може було результатом перших років, першого становлення. Сподіваюся, час все розсудить, я б не хотів нікого ображати, але моє відчуття, нашій країні потрібні гучні розслідування, це питання болюче для всього світу.\n– Це різні питання. Він в цьому питанні не перетинався. Це – різні структури. Це якби я йому сказав: “Іди в менеджмент, в УФІ, щось поміняй”, – це безпосередньо стосувалося би. Але, прибери від нього прізвище, це – дві різні долі, особистості. Мені його рекомендували дві різні людини. Закінчиться фінал ЛЧ-2018, не факт, що він залишиться в футболі. Я йому подякую, не факт, що він спадково входить у Федерацію футболу.\n– Давайте про батька Сергія – Володимира Лашкула. Екс-голову правління УФІ. Компанії, яка займалася фінансовими махінаціями, що неодноразово було доведено розслідуваннями нашого каналу “2+2”. Він і директор УФІ Олег Шкреба досі серед членів виконкому ФФУ.\n– Ні, ну як сказати. Якби я чітко побачив позицію, що Шкреба сказав би наприклад: “Ні, ось ця система правильна, ось я її відстоюю”. Є адекватність сприйняття змін. Володимир Григорович (Лашкул) зараз більше займається ФК “Черкаський Дніпро”, він більше перемкнувся на свою батьківщину, де є авторитетним фахівцем, він теж міняється, тільки в цьому напрямі. Я єдине не сприймаю, коли людина вперто каже на біле – чорне. Це люди, які точно не можуть дати позитив футболу.\n– Перше, завод, з виготовлення футбольних полів, який би працював і дав можливість дітям грати на сучасних полях і розуміння місцевих рад, що це не тільки нам потрібно.\nPrevious Post is ‹ Федорчука визнано найкращим тренером 26-го туру Другої ліги\nNext Post is МАКСИМОВ: «Шевченко не боится ставить молодых игроков на важные игры» ›


ВСЕ ПРО ВСЕ » Архив сайта » Турботлива мама\nВСЕ ПРО ВСЕ | Жіночий сайт про дітей, дієтах, кулінарії\nОпубликовано: 26 Гру 2017\nРубрика: Жіночий розділ | Автор: andreymc\nМатеринство – це не тільки величезна радість, а й чималий щоденна праця. Крім турботи про здоров’я і правильне харчування малюка, необхідно розвивати в ньому усвідомлення краси. Учіть дитину бачити прекрасне в самих повсякденних речах: у відображенні сонця у весняній калюжі, в красі перших квітів. Навчіть свого малюка відчувати наповненість всесвіту ритмом життя і посилати свій душевний привіт всьому світу.\nВсі хочуть виростити дитину здоровою, розумною і самостійним, щоб він легко адаптувався в дитячому саду, в школі, а потім і в суспільстві в цілому.\nІноді, проблеми, з якими доводиться стикатися в вихованні дитини, призводять вас у відчай. Але труднощі, що виникли у вас, вже колись виникали у інших людей. Вони їх вирішували. Тому для кожної проблеми вже є розумне рішення.\nЛюбов до дітей – це спосіб життя, непомітний подвиг, метою якого стає чуйна, дбайлива допомога дитині в його пізнанні життя. Чим більше Ви віддасте свою любов йому, тим більше отримаєте її назад. Виріс дитина, якого любили в дитинстві, буде тягнутися до батьків завжди і повертатися в рідну домівку з величезним задоволенням.\nСКІЛЬКИ ЧАСУ ГУЛЯТЬ З ДИТИНОЮ ВЗИМКУ?\nБагато батьків думають, що взимку в погану погоду, досить погуляти годинку, і малюкові цього цілком вистачить. Тривалі прогулянки, мовляв, принесуть більше шкоди, ніж користі. Фахівці стверджують, що це не так.\nШКІРА ДИТИНИ ВЗИМКУ\nШкіра дитини відрізняється від дорослої тим, що має більш низьку кислотність, а жирова плівка її трохи тонше. Тому вона не так добре утримує вологу при морозній погоді. Відповідно, дитячим щічках в зимову пору потрібна спеціальна захист.\nЯк доглядати за волоссям ВЗИМКУ?\nЯк захистити волосся від холоду? А зберегти зачіску навіть під шапкою? Я пропоную відповіді на найнагальніші зимові питання.\nУ зимовий час в наших широтах настає сезон цитрусових, які в достатку з’являються на прилавках наших магазинів. Представники сімейства цитрусових стають незамінними вітамінними постачальниками.\nРОЗВИТОК ДІТЕЙ В ПЕРШІ МІСЯЦІ ЖИТТЯ\nМами маленьких діточок кожен день з величезним задоволенням виявляють у них нові вміння. Складається враження, що малюки ростуть самі по собі, ніби всередині у них природою закладена «пружина розвитку». І за цим процесом цікавіше спостерігати, коли уявляєш собі, який навик дитина має освоїти. А якщо раптом щось запізниться, можна вчасно зреагувати.\nДИТЯЧЕ ЗДОРОВЕ ХАРЧУВАННЯ\nКожна дитина має індивідуальну потребу в їжі. Якщо малюк багато гуляв на свіжому повітрі, то рівень його енерговитрат набагато більше, ніж дитини, який цілий день просидів вдома перед телевізором. Чим більше енергії витрачає малюк, тим більше він буде їсти. Є і генетична схильність – якщо батьки малюка дрібного статури, тобто він буде трохи менше, ніж дитина з родини великих батьків.\nДИТЯЧА МОДА 2017 року\nАктуальність дитячої моди нітрохи не менше дорослою. Кожен сезон дизайнери та стилісти пропонують маленьким модникам нові стилі і фасони одягу.\nДИТЯЧЕ ЛІКУВАННЯ НАРОДНИМИ ЗАСОБАМИ\nНаші бабусі краще всяких лікарів знають, як лікувати улюблених онуків. І що дивно, їх відвари і примочки ставили на ноги дітей набагато швидше, ніж таблетки і уколи. Хочу представити кілька найбільш відомих народних методу лікування дітей.\nЯК лікувати застуду У ГРУДНИХ ДІТЕЙ\nОзнаки простудного захворювання знають всі. У дітей утруднюється носове дихання, починаються слизові виділення з носа, кашель і навіть іноді підвищується температура.\nЗАСОБИ ДЛЯ ПІДВИЩЕННЯ ІМУНІТЕТУ У ДІТЕЙ\nІмунітет – це здатність організму протистояти всіляким інфекціям. Він формується в процесі взаємодії з різними мікробами і їх фрагментами.\nРано чи пізно, але малюк виростає, і завдання дорослих допомогти йому змінити «Малишкова» звички на дорослі.\nВідносини з мачухою\nПривчити дитину до горщика\nФінансові уроки для дитини\nЩо таке підліткова любовь\nЧому дитині важливо відвідувати дитячий садок\nЯк впорається з ревнощами дитини до інших дітей в сім’ї\nВажливі моменти у вихованні хлопчиків\nЯк виховати помічника\n9 ознак, що показують розпещеність дитини\nЯк правильно організувати підготовку до іспитів\nВплив домашніх тварин на дітей\nПоради в боротьбі із зайвою вагою\nРецепти солодощів для тих, хто не хоче товстіти\nДієти правильне пітаніе\nБулімія або чому організм не хоче худнути\nДієта «Чиста їжа»\nДієта – користь чи шкода?\nСтрункість – природний стан нашого тіла\nЧи реальна користь від рисової дієти\nКулінарія і дієти\nПерший дитячий альбом\nРобота і вагітність\nСпілкування батька з дитиною\nКризиз 3х років\nДієта на яблуках\nВага та харчування малюка\nЯк правильно укладати дитину спати\nЖитній хліб – обережно!\nТілесні покарання у вихованні дитини\nПрикорм дітей з 4 місяців\nВіртуальні гроші і діти\nВарикоз під час вагітності\nУ дитини лізуть зубки. перші ознаки\nАнглійські вікторіанські імена дітей\nВибираємо няню для дитини\nПравильна організація простору школяра


Процес справляння податкових платежів в Україні та його забезпечення - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Бухгалтерський облік, Податки → Процес справляння податкових платежів в Україні та його забезпечення - Реферат\nПроцес справляння податкових платежів в Україні та його забезпечення - Реферат\nпідлягає сплаті до бюджету;\nЗгідно з Законом України "Про погашення зобов'язань перед бюджетами і державними цільовими фондами" податкова звітність (декларація, розрахунок, звіт) - документи, які подаються платником податків до податкового органу у строки і за формою, встановленими законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування і сплата податків.\nЗагальні терміни подання податкової звітності до органів державної податкової служби України згідно з Законом України № 2181 визначаються відповідно до звітного (податкового) періоду. Якщо такий період дорівнює календарному місяцю, то податкові декларації подаються протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Це положення стосується також сплати місячних авансових внесків. Якщо ж звітний податковийперіод дорівнює календарному або півріччю (у т. ч. при сплаті авансових внесків за результатами кварталу або півріччя), то податкова декларація або розрахунок подається до податкового органу не пізніше 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу або півріччя. Платники податку з доходів фізичних осіб подають податкову декларацію до 1 квітня року, що настає за звітним. В інших випадках, коли податковий звітний період складає календарний рік, податкова звітність подається протягом 60 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного року. Якщо податкова звітність складається наростаючим підсумком з початку року, то податкова декларація або податковий розрахунок за результатами останнього звітного податкового періоду в році прирівнюється до річної податкової звітності, причому остання не подається. Якщо останній день подання податкової звітності припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем такого строку вважається робочий день, наступний за таким вихідним або святковим днем.\nВідповідно до Закону України "Про погашення зобов'язань перед бюджетами і державними цільовими фондами" податкова звітність приймається податковим органом без попередньої перевірки зазначених в ній показників. На практиці з цим положенням виникають певні проблеми. При поданні до податкового органу обов'язкова податкова звітність перевіряється працівником податкового органу щодо наявності відповідних реквізитів (повної назви, ідентифікаційного коду, місцезнаходження, статистичних кодів, підписів посадових осіб, печаток, одиниць виміру тощо), а також наявності відповідних додатків і розрахунків. Декларація, що не відповідає встановленим вимогам щодо оформлення, повертається платнику. Деякі з останніх заперечують цей факт, спираючись на вищевказане положення закону щодо відсутності попередньої перевірки при поданні звітності. Але в законі зазначено, що звітність приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників. Тобто без перевірки достовірності задекларованих показників і правильності їх нарахування, а не вимог щодо оформлення. Питання достовірності та правильності нарахування податкових зобов'язань платника є завданням камеральної перевірки.\nЗгідно з чинним законодавством в Україні податкові зобов'язання платника можуть визначатися як ним самим самостійно, так і податковим органом. У першому випадку платники податків несуть відповідальність за достовірність нарахування та повноту і своєчасність сплати такої суми, а у другому - тільки за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання. Податковий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків у разі, якщо:\n1) податкова звітність не подається платником податків у встановлені строки;\n2) на основі результатів документальних перевірок виявлено заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у декларації;\n3) податковим органом виявлено методологічні або арифметичні помилки в поданій податковій звітності, які призвели до заниження або завищення податкових зобов'язань;\n4) податковий орган є особою, яка відповідає за визначення податкового зобов'язання стосовно окремих податкових платежів, згідно з діючим податковим законодавством.\nАле незалежно від того, хто нараховує податкові зобов'язання платнику, платник повинен самостійно у повному обсязі та своєчасно сплатити їх до бюджету. Якщо інше не передбачено законами щодо конкретних податкових платежів, платник повинен сплатити свої податкові зобов'язання протягом десяти календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання відповідної податкової звітності. Причому сплатити платник повинен тільки узгоджену суму податкового зобов'язання. Якщо платник самостійно визначає своє податкове зобов'язання у податковій декларації, то воно вважається узгодженим із дня подання такої декларації. Якщо податкове зобов'язання платника визначається податковим органом, то воно вважається узгодженим у день отримання платником податкового повідомлення від податкового органу з відповідними нарахуваннями. У випадку, коли платник вважає, що податковий орган неправильно нарахував йому податкові зобов'язання, він розпочинає процедуру оскарження, і зобов'язання вважається неузгодженим до кінцевого рішення за скаргою.\nЗалежно від того, як і ким нараховується податкове зобов'язання, обирається спосіб утримання сум податків. Утримання податкових платежів може відбуватися у джерела отримання доходів, на основі декларації, на підставі податкового повідомлення і податкової вимоги.\nПід час утримання податків у джерела доходів за нарахування і погашення податкових зобов'язань платника до бюджету відповідає особа, яка виплачує такому платнику доходи. У цьому випадку платник отримує


«НАЙКРАЩИЙ ПОДАРУНОК ТА НАЙБІЛЬШЕ ЩАСТЯ – КОЛИ ЗА СТОЛОМ ЗБИРАЄТЬСЯ УСЯ ДРУЖНЯ РОДИНА. ЦЕ – ВЕРШИНА МРІЙ» – Нововолинська міська газета "Наше місто"\nНінель Ксенофонтівну Шаповал у Нововолинську знають більшість місцевих жителів, адже 45 років життя вона присвятила улюбленій роботі в медичній сфері. Розпочинала трудовий стаж у 1968 році дільничним лікарем-терапевтом, згодом лікарем-терапевтом підлітковим. Очолювала підліткову службу в дорослій поліклініці, далі – в дитячій.\nЧимало хороших відгуків про неї й досі можна почути і від звичайних нововолинців, і від колег, і усіх тих, кому доля подарувала знайомство з цією прекрасною людиною. 27 квітня Нінель Ксенофонтівна зустрічатиме славний ювілей – 75-річчя від дня народження. Три роки тому вона залишила улюблену професію, але на заслуженому відпочинку без діла не звикла сидіти, має безліч справ, планів, задумів. А ще – годинами читає художню літературу, книги з психології, фен-шуй. А коли приходить весна – порається на дачі, де щедрими плодами щороку обдаровують родину посаджені колись чоловіком абрикос та яблунька. З їхніх величезних плодів й досі дивуються сусіди. А серед літа її дачна ділянка перетворюється на справжній малесенький рай – зацвітають троянди та гладіолуси – улюблені квіти її чоловіка. Але про усе за порядком.\n– Нінель Ксенофонтівно, розкажіть про себе, сім’ю, звідки родом.\n– Народилася на Вінничині у місті Калинівка в родині службовців. Наш батько не повернувся із фронту, а мама, щоб поставити двійко дітей на ноги, працювала зранку й до вечора на будівництві, дідусь трудився на заводі. Наше виховання та домашні справи лягли на плечі бабусі, яка усьому давала лад. Згадуючи своє дитинство, не скажу, що воно було безтурботним, але горджуся, що зростали у дружній та хорошій родині, де головними цінностями вважалося виховання й трудолюбство. Після закінчення школи два роки працювала лаборантом у своєму навчальному закладі й тільки після цього здійснила найзаповітнішу мрію – стала студенткою Ужгородського державного університету, медичний факультет. Там і відбулося знайомство із другою половинкою, майбутнім чоловіком – Іваном Івановичем Шаповалом (нині, на жаль, його уже немає серед живих). Переконана, що його у місті люди пам’ятають як чудового лікаря, хорошу людину, бо залишив по собі світлі й чисті спогади, багатьом допоміг, поставив на ноги. У далекому 1966 році він за розподілом приїхав до молодого Нововолинська, де став працювати лікарем-анестезіологом-реаніматором, згодом очолив відділення анестезіології-реанімації у Нововолинській ЦМЛ. Він ніколи не переставав дякувати своїм колегам-наставникам, у яких черпав неоціненний досвід, мав надійну підтримку, це: Сокольський, Гідзинський, Король, Берднік, Сушик та інші.\nВкупі, у любові та повазі, виростили доньку й сина… і відпустили в доросле життя.\n– Знаю, що доля обдарувала Вас онуками, розкажіть про них.\n– Старшенька вже закінчила Київський авіаційний і нещодавно вийшла заміж, онук Іван у травні закінчує навчання теж у київському вузі, а онучка Настя зараз проживає у мене, бо навчається у 10-му класі ліцею-інтернату Волинської області. Із задоволенням допомагаю глядіти найменшенького Тимофія, він – другокласник.\n– Тобто – без діла сидіти не доводиться?\n– Навіть коли вдома залишаюся одна, теж сумувати не має часу, бо турботи та уваги вимагає улюбленець родини – чотирирічний котик, породи британець, на ім’я Макс. Він у нас дуже доброї вдачі, грайливий та лагідний.\n– Де черпаєте сили, і що вважаєте найголовнішим у житті?\n– Сили черпаю з позитивних моментів. Потрібно навчитися радіти життю, усім його проявам. А найголовніше – це любов… Любов до всього: до ближнього, до оточуючих, до усього живого, що є у світі.\n– Який подарунок для Вас стане найкращим до ювілею?\n– Найкращий подарунок і найбільше щастя – коли за столом збирається уся наша дружня родина. Це – вершина мрій.\nНа знімку: Нінель Ксенофонтівна Шаповал.\nЖовтень 17, 2018 redaktor 0


Добавлено 21 травня 2022\nУчасники національного мультипредметного тесту мають підтвердити участь у тестуванні 20 травня розпочався період підтвердження учасниками національного мультипредметного тесту своєї участі у...\nДобавлено 20 травня 2022\nДовіреність має бути посвідченою нотаріально або керівником установи чи органу місцевого самоврядування Документи про загальну середню освіту та додатки до них зможуть отримати батьки або інші особи за...\nОбладнання: ілюстрації,схема «Організація генотипу», підручник.\n- Як відбувається синтез РНК на ДНК?\n- Як багатоклітинні організми регулюють свою роботу?\n2. Розповідь вчителя та аналіз ілюстрацій.\n- Види генів: структурні – кодують структуру білків і РНК; регуляторні – визначають початок, швидкість і послідовність процесів синтезу РНК на матриці ДНК (вони є місцем прикріплення ферментів, регулюють активність генів). Їх менше ніж структурних.\n- Розвиток уявлень про будову гена: 1909 р. - гени уявляли як нитку з намистинок; гени окремі ділянки хромосоми, білки – спадкова речовина; 30-ті роки ХХ ст. О.С.Серебровський – ген неподільний, зникнення щетинок на тілі дрозофіли, структурний ген – ділянка ДНК, що складається з нуклеотидів і має вплив на один чи кілька ознак організм;\n- Сучасні уявлення– структурний ген – ділянка ДНК, на якій відбувається синтез РНК.\n- Типи генів в залежності від РНК, який синтезують:\nа). Білкові гени (якщо іРНК); ділянки ДНК, які в процесі дозрівання іРНК вирізаються – інтрони, а ті що далі зшиваються і служать матрицею для трансляції - екзони. (мал. 59, с. 95. Підручник автора С.В.Межжерін, 2011 р.).\nб). гени тРНК.\nв). гени рРНК (ділянки, де перебувають гени добре видні у мікроскоп і називаються ядерця; кластери – скупчення рРНК)- (мал. 58, с. 94. Підручник автора С.В.Межжерін, 2011 р.).\nПрочитавши с. 95-98 підручника автора С.В.Межжерін, 2011 р. поясніть:\nІ група – розміри геномів і кількість генів у різних організмів (розмір геномів збільшується в залежності від ускладнення організації ЖО (мал. 60, с. 96. Підручник автора С.В.Межжерін, 2011 р.) і кількість генів також зб. (мал. 61, с. 97. Підручник автора С.В.Межжерін, 2011 р.)).\nІІ група – організація геному (структурних генів зм. в залежності від ускладнення організації ЖО - мал. 62, с. 97. Підручник автора С.В.Межжерін, 2011 р.; різний ступінь повторюваності: унікальні або структурні гени (наявні в єдиному екземплярі), середньоповторювальні (гени рРНК, тРНК, гістони), високоповторювальні (частина, що не кодує ДНК).\n3. Робота із зошитом (запис).\nГеном вірусів геном прокаріотів геном еукаріот\n(найпростіший (ДНК кишкової палички, половина (екзони – копіюються в РНК\nмістить від 1 довжини займають спейсери – і несуть інформацію про\nдо сотень генів; ділянки між генами, що не несуть структуру сполук; інтрони -\nструктурні). генет. інформації; структ., регул). ні).\nмал. 53, с. 66. Підручник автора Є.М.Кучеренко, 2006 р.\nс. 37 (завдання 1) в л/з автора Т.С.Котик, 2011 р.\nс. 38. Посібник для вчителя автора К.М.Задорожний, 2011 р.\n1. Повторити параграф 16 підручника.\nr3t7.rar (832 Завантаження)\nДетальніше в цій категорії: « Тема 6. Закономірності мінливості.\tТема 8. Індивідуальний розвиток організмів. »\nВсесвітня павутина інтернет. Історія всесвітньої...\nЦікаві факти про науці. Історія всесвітня павутиння інтернетуІсторія В кінці 1950-х рр.., після того як Радянський Союз запустив перший штучний супутник Землі, президент США поставив питання про захист електронних засобів зв'язку американських збройних сил. Міністерству оборони США знадобилося створити на випадок війни надійну систему передачі...\nРемонт - це завжди відповідальна подія, що вимагає максимум терпіння і старання. Особливої актуальності воно набуває тоді, коли ми вирішуємо повністю переробити своє нинішнє житло або збираємося переїжджати на нове місце. Відразу починає виникати маса питань щодо дизайну - де поставити, якої колірної...\nЗараз в Інтернеті часто можна зустріти різні цитати, статті або відео на тему усвідомленості. Їхні автори вважають, що розвивати усвідомленість просто необхідно, тому що саме її високий рівень відкриває всі двері, інтуїтивно підбираючи ключі до успішного і щасливого життя. ...


ФІРМА З ОТОЧЕННЯ ВІЦЕ-МЕРА ВОДОВОЗОВА ОТРИМАЄ 41 МІЛЬЙОН НА РЕКОНСТРУКЦІЮ ТРАМВАЙНОГО ПЕРЕЇЗДУ НА НОВОІВАНІВСЬКОМУ МОСТУ » Медиагруппа Адвокат-Консалтинг - официальный сайт\nФІРМА З ОТОЧЕННЯ ВІЦЕ-МЕРА ВОДОВОЗОВА ОТРИМАЄ 41 МІЛЬЙОН НА РЕКОНСТРУКЦІЮ ТРАМВАЙНОГО ПЕРЕЇЗДУ НА НОВОІВАНІВСЬКОМУ МОСТУ\nДепартамент інфраструктури Харківської міськради уклав угоду з ТОВ «Елавтопас» щодо реконструкції трамвайного переїзду вартістю 41,38 млн.грн.\nМова йде про реконструкцію трамвайного переїзду вул. Велика Панасівська - Новоіванівський міст.\nЗасновником ТОВ «Елавтопас» є Ольга Голінка, а директором Ірина Ладиженська.\nГолінка входить до кооперативу «Маленька Швейцарія» разом з родичами директорів харківських транспортних КП – Оленою Палант, Валерієм Липовим та Тетяною Дорош.\nЛадиженська була керівником ТОВ «Транс-Техно-Сервіс», яке в 2011 році вже виконувало роботи по реконструкції трамвайних переїздів. До цього підприємства також мав відношення екс-директор КП «Горелектротранс» Олексій Палант та Вадим Сингуцький.\nСубпідрядником на виконання робіт на Новоіванівському мосту планується залучити ПАТ «Південспецбуд», яке знаходиться на вул. Джанкойській, 76.\nЗа даними ЄДР «Південспецбуд» знаходиться у стадії припинення. Головним акціонером компанії вказане словенське ДП «СI КАПIТАЛ IНВЕСТ» ТОВ «БОНАММ».\nДетальніше про схеми під час реконструкції трамвайних переїздів у Харкові писали «Наші Гроші».\nФІРМА ОТОЧЕННЯ МУСЄЄВА ОТРИМАЄ 10 МІЛЬЙОНІВ ЗА ЗАМІНУ ПАКЕТІВ В УРНАХ