"Ксенофобія в Україні. Міф чи реальність?"\n22 Жовтень 2018, Київ 11:14\n21 Липень 2005, 18:14\nПавло Вольвач Гості: Станіслав Кульчицький, професор НАНУ; Тетяна Хорунжа - історик, прес-секретар Конгресу національних громад і Юрій Каплан - поет.\nКиїв, 21 липня 2005 року.\nВ ефірі “Вечірня Свобода”, вітаю всіх, хто нас слухає і чує в цій порі. Я, ведучий Павло Вольвач, і мої гості, котрі вже тут у студії.\nСтаніслав Кульчицький, професор, доктор історичних наук, заступник директора Інституту історії України; Тетяна Хорунжа – прес-секретар Конгресу національних громад, історик; Юрій Каплан – поет. І обіцяв вийти на зв’язок телефоном Павло Баулін, народний депутат України, один з чільних представників “Русского блока”, нині – один з чільних представників Прогресивної соціалістичної партії України.\nТакож нагадую номер студійного телефону: 490-29-05 – телефонуйте, ставте питання, долучайтеся до розмови. Йтиметься сьогодні не про історію і не про поезію – на жаль! Мова піде про ксенофобію, наскільки реальна її загроза в Україні? Як подібні явища впливають на формування української політичної нації та, зрештою, на міжнародний імідж України?\nІ все це на тлі непростих, а подекуди й просто тривожних подій у світі.\nНу що ж? Навіть з цього випуску маємо відповідний інтер’єр до розмови сьогоднішньої. Неспокійно справді у бурхливому світі. Як на мене, в основі цього неспокою лежить саме нетерпимість: національна, релігійна, расова. В Україні, Богу дякувати, на перший погляд, в цьому плані все наче спокійно. Але чи ж справді все так умиротворено, благоденствує, як може здатися на перший погляд? Отож, пане Кульчицький, перше питання до Вас. Чи й справді в Україні ксенофобія є такою посутньою проблемою? Чи може ми, як і декларувала нова влада, із загальнолюдськими цінностями на горизонті і в душі прямуємо до Європи?\nНова влада – це менше півроку ще. А ксенофобія – це таке явище, якого важко позбутися, і воно йде від побутових таких нетерпимостей від однієї нації до іншої, які викликані суто історичними причинами, ясна річ.\nПросто зараз дуже часто політики використовують це побутове явище для того, щоб добиватися своїх цілей, розколювати суспільство за різними ознаками, в тому числі і за національними ознаками. Тобто вирощувати національну нетерпимість.\nУкраїна, слава Богу, все ж таки держава багатонаціональна, у нас традицій таких нема ксенофобічних, у нас дуже різне суспільство, і ми звикли до того, що релігії у нас різні, історія різна в різних регіонах.\nІ це, я думаю, не вада наша, а наша перевага перед такими суто гомогенними суспільствами, які складаються з одного народу і мають дуже просту історію.\nАле ж є проблема чи ні?\nПроблема є. І проблема багатоаспектна. Перше – це те, що лежить на поверхні, це проблема антисемітизму. Хоч саме слово “антисемітизм” історичне, так склалося, ясно. Але воно багатозначне, і кінець кінцем семіти – це не тільки євреї, але їх географічні суперники - араби. Так що і сусіди, і суперники.\nДякую, пане Кульчицький, Ви панорамно як вчений поглянули на проблему. Я хотів би більш деталізувати її, звертаюсь до пані Хорунжої. Які є лімфатичні вузли в цій проблемі? Я знаю, що днями збиралася прес-конференція з цього приводу досить поважна.\nТак, я розповім, з приводу якого документу. Я думаю, що нова Україна, яка, можливо, постане після Помаранчевої революції, вона буде культивувати, виховувати толерантність, буде виховувати нове ставлення у відносинах між народами. Ми маємо визнавати.\nМи маємо таке саме зробити у себе в країні. І ми маємо зрозуміти, що явище, яке називається “ксенофобією”, має бути на маргиналі.\nВи можете назвати кричущі приклади проявів ксенофобії в Україні?\nЯ все-таки думаю, що сьогодні вся ксенофобія зосереджена навколо МАУП. І це такий новітній тип ксенофобії – це інтелектуальний антисемітизм, це антисемітизм, який намагаються зробити пристойним, науковим, намагаються проводити конференції, намагаються писати доповіді і виступати з різними заявами з цього приводу.\nОтож, “антисеміт” давайте пояснимо, чи кияни знають, чи ні. Це народна назва, так?\nЦе народна назва тої, як вони кажуть, патріотичної розкладки, яка є біля головпоштамту, там дійсно продається цікава історична література. Але там сміття продається, там таке лайно лежить, що нормальні люди таке в руки не беруть і в дім не приносять. Між тим воно продається.\nІ Ви знаєте, це буде тривати доти, поки ми будемо мовчати. Ми маємо не мовчати, бо туди йдуть викладати люди, там вчаться діти, туди ходять на конференції, туди цілком пристойні люди приходять на якісь заходи.\nВони нічого антисемітського не кажуть, але людина, яка так поставила себе в суспільстві, як Щукін і компанія, повинна знати, що це не цивілізовані норми, що суспільство такого не сприймає.\nДо речі, оскільки у нас мова зайшла про вулицю, про площі і майдани, то я хотів би, щоб прозвучав голос вулиці, де працював Микола Закалюжний, таке невеличке міні-соцопитування.\nЯ таких фактів не знаю. Я росіянин, я ніякої дискримінації не чую, немає таких фактів.\nРеспондентка (переклад з російської)\nНа західній Україні. Ми їздили відпочивати в Карпати, і там дуже до нас відносилися, що ми - “москалі”. Коли ми запитували російською, нам просто не хотіли відповідати.\nЦе дуже велика проблема у нашій країні, з цим потрібно якось боротися, російська мова повинна бути державною мовою. Гарне місце в нашій країні, дуже гарний регіон, але просто відношення людей до нас, до російськомовних, не дуже доброзичливе. Ми теж українці.\nТак, я навчався в Харкові в політехнічному інституті, були конфлікти, але на рівні побутових конфліктів між молоддю. Я думаю, що це були штучні локальні конфлікти.\nЯ навіть не можу їх ідентифікувати. Хлопці темношкірі, так би мовити, з ними були проблеми. Але це були проблеми однієї будови, але не проблеми взагалі між студентами різних національностей.\nОсь таке міні-опитування, думки. До речі, прозвучав голос російськомовної дівчини, яка каже, що вона відчула прояви ксенофобії на західній Україні.\nЯ хотів би, щоб до розмови долучився Павло Баулін, народний депутат третього скликання, російський поет, він з нами на зв’язку.\nПавле Борисовичу, Ви як людина російської національності, як росіянин відчуваєте на сході України (я знаю, що Ви у Запоріжжі більшу частину життя перебуваєте) якісь прояви ксенофобії як до росіянина?\nПо-перше, я хочу сказати, що українці взагалі дуже толерантно ставляться до людей інших національностей, до чужоземців. Може десь сторіччя ознаки якогось семітизму були, але це було тим, що мабуть євреї були більш успішні в житті, ніж українці. Знаєте, є такий український вислів (текст нерозбірливий).\nЩо стосується сучасної України, то я вбачаю, що ксенофобія більш характерна для галичан, для римокатоликів польського виховання, тих мешканців, яких приєднали до України за фактом, як я зараз називаю, за фактом Молотова-Ріббентропа, це дійсно є.\nПане Павле, дякую, я зрозумів Вас. У мене відразу ж питання до гостей. Це прояв ксенофобії чи ні, коли росіян називають національною меншиною?\nНі в якому разі. Це визначення соціального статусу. Росіяни самі визнали себе національною меншиною, оскільки вони сьогодні послуговуються тими законами. Закон про національні меншини, конвенція по захисту національних меншин, хартія регіональних мов, за якою російська мова визнана як така мова, що потребує захисту.\nТому я вважаю, що це нормально. Росіяни в Україні мають визнати себе меншиною, в тому немає нічого образливого. Це статус, який передбачає багато різних заходів, і держава в цьому випадку дає окремо громаді кошти на розвиток культури, на розвиток мови, на всі інші заходи, це нормальний статус, нічого образливого в цьому немає.\nЯ розумію, що росіян, які позбулися великої держави, і їх статус в Україні перестав бути статусом “великого брата”, “старшого брата” – їм це образливо, це дискомфортно. Це не відразу, але пройде, і все буде нормально.\nХоч Росія залишається великою за територією...\nЯ хочу тут сказати, що дуже приємно почути Павла Бауліна, що він розмовляє українською мовою. Дуже часто росіяни, які живуть в Україні 30-40-50 років, так і не навчилися українській мові.\nПри чому агресивно...\nНе будемо так казати.\nВ принципі, це дійсно так. В нас, коли існував Радянський Союз, було три ранжири націй. Перше місце – росіяни, які були росіянами, так би мовити, титульною нацією в масштабах всього союзу. І в Таджикистані, і в Латвії, і в Україні, де завгодно.\nНа другому місці – титульна нація. В Україні - українці, але тільки в Україні і все. Українці в іншій республіці – це вже національна меншина.\nІ треті – це національні меншини, до який відносилися в нас в Україні греки, болгари і так далі.\nТепер вийшло так, що росіяни стали національною меншиною, хоч вони все ж таки 22% за переписом, це до 25% російськомовних всіх, а в побутовому відношенні мабуть до половини населення розмовляє російською мовою. Це теж так склалося історично.\nДякую, пане Кульчицький. Я хотів би перейти до третього нашого гостя пана Юрія Каплана. Але у нас є на лінії слухач.\nДобрий вечір. Скажіть будь ласка, от меншини російські, вони на чужій землі, як же вони можуть потребувати другу офіційну мову? Невже є в якійсь країні, щоб меншина потребувала офіційну другу мову?\nДякую, зрозуміло. Хто буде відповідати? Пані Хорунжа?\nТак, можу. Я вважаю, що росіяни живуть не на чужій землі, росіяни в Україні живуть давно. І це багато поколінь росіян, не всі ці росіяни приїхали в Україну вчора. І нічого поганого в тому нема, що вони не асимілюються, а залишаються росіянами. Я думаю, що велика кількість росіян знає, і вчить, і поважає українську мову.\nНа жаль, питання мови, особливо державної, сьогодні не є питанням культурним, не є науковим, це є політичне. Допоки воно буде політичним питанням, допоки довкола нього будуть існувати спекуляції. Але ми маємо зрозуміти, що росіяни живуть в Україні теж на землі, на якій були їхні предки.\nПане Юрію, Ви єврей, ви теж не приходько на цій землі, євреї живуть здавна. От як Вам живеться? Я хочу, щоб Ви внесли в розмову якійсь особистісний вимір. Ви відчуваєте на собі ксенофобію, як?\nЯ хочу сказати, що в мене таке сполучення – я єврей, який пише російською мовою. Тобто тут багато аспектів моєї біографії. Я хочу сказати, що в мене так склалося, може, щасливо, що я особисто не дуже відчував такий тиск антисемітизму. Я відчуваю його, може, на державному рівні, коли був на допитах в КДБ.\nЯ в своєму оточенні, може, тому що я працював багато в такому робочому колі, на будівництві, то я мало відчував. В мене було багато товаришів.\nЯ хочу перевести це у такий культурологічний пласт. Я хочу сказати, що в мене було багато близьких друзів відомих українських літераторів, поетів, таких як Василь Стус, Борис Мозолевський, Володя Забаштанський, Станіслав Тальнюк, Володя Підпалий, Микола Вінграновський, не так близько, але товариш теж.\nЯ ніколи не відчував антисемітизму, навпаки, повагу до єврейської, російської культури. Я хочу сказати, що Україна багато втрачає в тому, що не включає в сферу своєї культури культури інших народів, які живуть.\nОт кажуть, що культуру України, багато людей звужується, що це тільки українська культура. Я вважаю, що лозунг дуже простий, що все що народилося під цим небом належить цій землі. В цьому аспекті, розуміється, що не дивно, що, наприклад, поет, який написав: “З Україною в крові я живу на землі Україна”. Людина, яка все своє життя прожила в Україні, окрім тих років, які він був у таборі.\nЯ вважаю, що вся література ідиша, що народилася взагалі на землі Україна, то вона теж належить такою ж мірою як до культури єврейського народу, так і належить до культури України.\nМи бачимо, що робиться зараз. Борються за Шульца, за різні покоління. Україна, ніби осторонь. Це втрачається. Я не політик, я не хочу сказати про статус російської мови офіційної, я не знаю, хай цим займаються політики.\nЯ хочу сказати, що російськомовна культура України дуже багато дала Україні. Багато російських поетів починали писати російською мовою, виховались всі неокласики, і Маланюк і т.д. От в такому аспекті.\nХочу трошки розширити тему розмови і подивитися на проблему через оптику зарубіжну. Як там? Ми говоримо часто про Європу і вже в нашій розмові спливало не один раз слово “Європа”. А як там? Матеріал моєї колеги з Праги Оксани Пеленської.\nЧехи люблять все ясно, найкраще пораховано, поміряно і зважено і в проблемах ксенофобії також. Ось дані останнього соціологічного опитування, яке стосувалося ставлення чехів, тобто домінантної нації до представників інших національностей. Його результати не потішили фахівців, але і не стали несподіванкою.\nНайтолерантнішими чехи є до своїх колишніх співгромадян словаків. Понад 80% чехів згідні з тим, щоб їхнім сусідом у будинку були поляки. Третю сходинку зайняли англійці. У ставленні до інших чужинців, навіть співгромадян, чехи не проявляють позитивних емоцій.\nЗокрема, переважне число опитаних не хоче мати за сусідів в’єтнамців чи українців. В особистих контактах з іноземцями чехи не раз цю свою нетолерантність проявляли. Один з найгучніших випадків стався восени 1999 року. За розпорядженням керівництва міста Усті-над-Лабем в місті була зведена стіна між оселею місцевих циганів і будинками, в яких мешкають чехи. Міцний кордон – 60 метрів бетонної стіни відділив тоді чехів від не чехів, поділив громадян однієї держави, немов би на 2 гатунки.\nЧехів тоді критикував ЄС, низка правозахисних організацій. Чехи захищались тим, що стіна не є виявом расизму, а тільки виконує соціальну функцію, захищаючи чеську більшість від непорядків і шуму, що їх вчиняє меншина – місцеві цигани.\nІснує чи не існує расова дискримінація в Чехії? Існує, вважають фахівці. Ось думка Мартіна Звяжіни, аналітика празького часопису, “Лідове новини”: “Думаю, що, напевне, ксенофобія у нас існує. Джерело її в тому, що наше суспільство значною мірою є однорідним. Також у нас ще з часів комунізму живуть стереотипи, наприклад, у тому, що інші правила чи норми є порушенням традиції звичного простору”.\nТиждень тому в Чехії знову заговорили про расизм. ЗМІ повідомили про кілька нових випадків, коли чехи не пустили циганів на дискотеки, не прийняли їх на роботу.\nЧеські фахівці вважають, що за проявами ксенофобії в Чехії стоїть частково страх втратити роботу, адже чужинці готові на гірші умови праці за менші гроші, а тому стають конкурентною силою. Дальшими джерелами є культурна різниця і прагнення втримати першість у традиційній суспільній ієрархії.\nЧеські аналітики переконані, що проблема расової нетерпимості в посткомуністичних країнах зникне, коли ввійде в життя нове покоління, яке не зазнало спотворених режимом духовних і моральних цінностей, а виховувались у світі вільного життєвого вибору.\nВ мене таке враження, що у затишній і пещеній Чехії проблем навіть більше, ніж в Україні. Може, через те, що вони про це говорять.\nАле у нас слухач з Полтави.\nСтавте, будь ласка, питання.\nЩо ви думаєте з приводу тієї українофобії, яка існує на наших теренах? Наприклад, в Харкові я часто буваю по роботі. Буквально останнім часом мені казали тричі (я на Західній Україні ніколи не був, намагаюся розмовляти українською мовою): “Єдь во Львов”. Продавщиця подивилася на мене з таким презирством відвернулася і пішла геть, не захотіла, навіть далі зі мною говорити, коли я сказав: “Покажіть мені ґудзики”.\nЯ ще хотів би сказати, що в Полтаві останнім часом, що мене дуже турбує, що розповсюджена явна антисемітська наявна агітація. По всій Полтаві то там то там свастики на парканах зображені, “Смєрть жидам”, “Жиди корінь зла” і таке інше. При чому все це російською мовою. Плакатики невеличкі там обклеєні, що скільки народжується білих людей, стільки-то чорних, мовляв, треба щось виправляти.\nВи знаєте, я хотів сказати, що все-таки перед нами стоїть не просто завдання (фраза пропущена) як політичної нації. Політичною нації, тобто сукупності людей всіх націй, віросповідань, рас. Це і культура відповідна. Тому що дуже часто от ці наскоки на іншу національність йдуть від безкультур’я.\nПані Хорунжа, а це явище цілком стихійне, спонтанне ксенофобія, чи все ж таки за цим хтось стоїть, хто хоче втягнути Україну в якісь там етнополітичні чужі конфлікти?\nНе маєш доказів, не можеш сказати. Але ми прекрасно знаємо, що існує поправка Джексона-Веніка, яка була пов’язана з міграцією євреїв, потім вона була пов’язана з реституцією, допоки її американський Конгрес не зняв. Американський-єврейський комітет нещодавно був в Україні і вів переговори з Юлією Тимошенко, з Зінченком. Вони казали, що за те, щоб поправку Джексона-Веніка відмінити.\nАле вона багато років існувала. Сьогодні вона стоїть на дорозі СОТу. Ми не можемо просто так на це дивитися. Можливо хтось за цим і стоїть.\nТо є економічний інтерес.\nТак, кому це вигідно.\nА все ж таки питання ксенофобії не зводиться лише до питання антисемітизму?\nТобто це глибше і ширше питання, тим більше в Україні багатонаціональній, багатоконфесійній державі?\nЯ хотіла зацитувати пару рядків з заяви української інтелігенції проти ксенофобії за європейську Україну: “Українське суспільство поліетнічне і поліконфесійне. Це ознака його сили, а не слабкості, тому що розширює можливості економічних і соціально-культурних аспектів, контактів з багатьма країнами світу. Але якщо ми всі, і держава, і суспільство, будемо толерантно або байдуже ставитися до проявів відвертої ксенофобії, то ця особливість стане не перевагою, а вадою”.\nЯ хотів би кілька аспектів з того, що ми вже тут розмовляли. От одна запитувачка, на жаль, вона не назвалася, сказала “але ж вони живуть на чужій землі”. Допоки так буде, що будуть якісь верстви населення казати, що живуть на чужій землі, то я думаю, що ми не створимо політичної ідейної нації, бо кожна національна меншина, як би не казали, то вона повинна вважати, що вона живе на своїй землі, то її земля, вона тут жила, тут поховані її батьки, вони живуть на своїй землі. Це по-перше.\nПо-друге, я хотів сказати. От репортаж з Праги. От вони кажуть, що коли виросте нове покоління, то вони вже будуть виховані по-іншому. В цьому аспекті ще страшніше роль МАУП. Бо, розумієте, яке покоління вони виховують? Вони виховують покоління управління суспільством, в якій атмосфері вони його виховують? Оце найстрашніший аспект у ксенофобії, який відбувається. Якщо ті люди, які виховані в МАУПі прийдуть до влади через 10-20 років, то що тут буде за суспільство? Над цим треба замислюватись. Цьому треба ставити якісь бар’єри.\nЦе, розумієте, вороги не євреїв, що от там “єврейська нація витримала багато на своєму віку, ми ніщо, вона витримала Гітлера, Сталіна, і ніщо її не переможе”. Але це вороги України. Тут правильно кажуть, що це економічний, моральний аспект. Це перш за все, вороги саме України. Це українофоби по великому рахунку. Про це саме треба казати.\nУ нас на зв’язку пан Павло Баулін.\nПо-перше, про європейський досвід, про який казали в цій передачі. Наприклад, багато країн Європи, це все банальність, мають і 2 і 3 державні мови. Нічого поганого в цьому немає.\nЯ б хотів сказати, щоб тема не зводилась тільки до проблеми єврейства. Я хотів би наголосити на наступному. Чи не є це проявом ксенофобії, коли йде витиснення, наприклад, російської мови з різних сфер нашого спілкування? Наприклад, з освіти? Я маю на увазі тотальна ліквідація російських шкіл, культури, електронних ЗМІ. Останнє рішення Нацради з питань телебачення і радіомовлення.\nЯ хотів би ще наголосити на тому, що сучасна влада в чомусь завжди шукає якихось ворогів чи зовнішніх чи внутрішніх. Мені дуже дивні вислови наших керівних осіб. Наприклад, у Прибалтиці нещодавно Володимир Литвин сказав, що статус державної російської мови – це погроза національної безпеки України. Це якось незрозуміло.\nЧи каже президент Ющенко, що російська мова в Україні залишиться одним з наріч національних меншин. Чи висловилася Білозір з приводу Театру російської драми, і т.д.\nЯ вважаю, що все це не нормальне ставлення до тих людей, до росіян, які перебувають в Україні.\nЯ просто хотів звернути увагу наших радіослухачів на оце звинувачення, чи як це сказати, про витіснення російської мови з телебачення. Про все можна казати, але на телебачення, де російська мова панує. Що тут сказати? Просто тут слів немає. Павло Вольвач До речі, я не зустрічав там ромської мови, грецької. Принаймні дуже рідко.\nЦе правда. Мовлення мовами національних меншин є, але переважно у місцях компактного проживання.\nРіч у тому, що це ще раз каже про те, що ситуація з мовою в уявленні пересічних громадян, в уявленні політичних діячів, заангажованих національних лідерів є різною. Їх треба порівнювати, тому що у матеріалі з Чехії всі ці опитування були зроблені за шкалою Багардуса. Шкала Багардуса створювалася в 20-ті роки. Вона сьогодні є одним із інструментів вивчення ситуації в країні. Вона не є безперечним інструментом. На її основі не можна робити таких далекоглядних висновків. Але єдине те, що прозвучало з Чехії, мені сподобалося, то це про нове покоління.\nКонгрес національних громад України, який я представляю, четвертий рік проводить дитячий міжнаціональний табір “Джерела толерантності”. Туди приїздять представники 14-15 національних громад, там зустрічаються діти з Білорусі, Молдови, вивчають національні мови, ведуть інтерактивні ігри, а психологи готують до подолання стереотипів. Цього року, коли вони зібралися, психологи сказали, що у нас з’явилися нові вихователі з нової формації. Психологи кажуть: “Ми про подолання стереотипів. А у них їх вже немає”. І це правда.\nЧи не здається вам, що значною мірою до всіляких непорозумінь призводить саме відсутність діалогу між різними етнічними групами? Не буває ідилії у цих стосунках. Гаразд. Але ж чому тоді не зустрітися публічно за круглим столом людям, які уособлюють якісь групи, нації, є совістю нації, обговорити проблеми, вчасно вказати на них, а не заганяти у глухий кут, перетворюючи тим самим їх на якийсь нарив, віддаючи їх відтак потім на відкуп сумнівним, непевним особам, які самі себе чомусь наділяють правом віщати від імені народу?\nУ нашій державі взагалі дуже сутужно з трансляцією тих чи інших цінностей. І зараз є товариство “Знання”, яке колись читало лекції, але зараз же немає лекцій, не знаю, чим займається це товариство. Немає діалогу, інтелігенція не спілкується з народом. Вона сама з собою інколи спілкується на круглих столах, але немає спілкування з народом. Повинна бути державна політика.\nУкраїнський народ – це один із постраждалих у 20-му столітті, поряд з поляками і євреями. У поляків є Інститут національної пам’яті, який розповідає про ті жахіття, які пережили поляки у 20-му столітті. У євреїв є теж “Ядвашем”. А в нас тільки й розмов про це.\nУ нас треба зараз терміново ставити таке завдання. Воно коштовне, бо це вимагає відповідної матеріальної бази, а грошей, як завжди, немає.\nАле якщо ми не звернемо увагу на ідею, то просто тут ми нікуди не підемо, ніякого громадянського суспільства ми не побудуємо, ніякої політичної нації ми не побудуємо.\nА наскільки реальною є загроза наповнення України емігрантами з-закордону, з тих країн, які розвиваються? Бо доводиться чути думку, що дуже скоро Україна постане перед проблемою навали.\nЯ не думаю, що дуже скоро, бо рівень життя в Україні набагато нижчий, ніж в Європі. Емігранти швидше за все Україну вважають транзитною.\nА все ж таки, чи є проблемою для пересічного українського громадянина, як їх називають в міліцейських протоколах, “особа кавказької національності з колгоспного ринку”, “ефіоп з товчка на Трощині” чи інші: афганці, корейці, в’єтнамці, які прибилися в Україну?\nНа побутовому рівні, звичайно, є. Цього не можна заперечувати. Але навіть і на побутовому рівні це не дуже поширене явище.\nЦе гарна ідея, про яку Ви сказали, але все нове – це добре забуте старе.\nУ 1990-му році я був видавцем і заступником редактора першої єврейської газети в Україні, яка і досі існує, і ми проводили українсько-єврейський конгрес. У ньому брали участь і І.Дзюба, і Ю.Щербак, і ще багато українських діячів культури, і єврейських. Кілька випусків газети були присвячені тільки цьому діалогу. Тобто, все це було.\nЧасто національна ідея попадає в руки перевертнів. У кримінальній хроніці зараз багато кажуть про справу перевертнів-міліціонерів, а я хочу сказати, що більш страшні духовні перевертні, бо люди, які в радянські часи шельмували бандерівців, оунівців, багато писали про це, навіть в роки перебудови, ще у 1988-му році я можу навести приклади, а зараз вони великі патріоти і виступають за це.\nПане Баулін, а Ви підтримуєте ідею діалогу?\nТак, діалоги повинні бути, але в цих діалогах, коли ми залучаємо народних депутатів, науковців і так далі, то у багатьох випадках є тяжіння політичної кон’юнктури. Мені хотілося б, щоб до цієї розмови долучали і український народ, навіть шляхом референдуму. Навіть щодо тієї російської мови. Чому це питання не винести на всеукраїнський референдум? Адже референдум, за Конституцією України, за законом про всеукраїнський референдум, - це найвища юридична сила. Мабуть тоді ми змогли б вирішити і ці питання.\nТут багато кажуть, що голодомор - то був геноцид на рівні голокосту 20-го століття. А я хочу запитати, а хто із поетів наважився у радянські часи відкрито сказати про голодомор. Я там, на жаль, не бачу жодного українського поета. Я бачу єдиного працівника у 30-ті роки Мандельштам, який відкрито написав і надрукував вірш про голодомор, і це коштувало йому життя. А у розпал брежнєвського застою про це написав Леонід Вишеславський і надрукував це у своїй книзі “Садівник”. Тобто, про це все теж треба казати.\nЯ хочу ще сказати, що була емігрантка з України, баронеса Штейгер, відома як Алла Головіна, це сестра барона Анатолія Штейгера, відомого російського поета. Її у 10 років батьки вивезли з України, вона все своє життя прожила в Європі і у США. І у неї є такий вірш: “Это вам не(фраза незрозуміла), это вам Аскольдова могила, не стрелецкий двор и не боярский, здесь живет подкиевская сила...”\nТобто, все це треба включати у лоно культури України. От про що мова, і тоді може ця хвиля спаде якимсь чином.\nЯкщо ксенофобія існує, то у чому її корені глибинні, у чому причини? Чи є якась наська специфіка, сказати б так?\nВибори президентські минулорічні дуже добре показали, що були спроби розтягнути Україну, вбити клин між росіянами і українцями, між українськими територіями. Це було дуже серйозно, бо клин таки вбили. Після того і ставлення народу, по соціологічних опитуваннях, до проблеми НАТО, до ЄС стало не таким, як було раніше. Тобто, політики мають вплив на народ. Це треба визнати. Коли тут йдуть різні політичні конкуренції, то це дуже погано.\nЯ ще раз хочу підкреслити, що ми повинні мати державну політику просвіти, того, що в радянські часи називалося “пропагандою”, в усіх аспектах, а в першу чергу наша історія, якою вона була, і наше ставлення до наших сусідів.\nМи дуже хотіли б мати дуже дружні відносини із Росією, з Польщею, з іншими країнами, які нас оточують, бо це наші сусіди. Я беру участь більше 10 років у польсько-українській комісії, яка читає підручники один одного, щоб у цих шкільних підручниках не було образу ворога...\nАле ж теж є велика проблема. Із “Цвинтарем Орлят” Україна все ж таки пішла на зустріч, а у ЗМІ є повідомлення, що Польща не поспішає відкривати аналогічні цвинтарі воякам УПА на власній території.\nЦе так. Я думаю, що ми цього теж доб’ємося. А з росіянами... Наш Інститут історії України разом із Інститутом всесвітньої історії РАН розробляють спільні заходи. Ми, наприклад, пишемо історію України російською мовою для поширення в Росії, а вони пишуть історію Росії, яка буде у нас.\nПані Хорунжа, не бути ксенофобом, боротися з ксенофобією – це, можливо, не лише питання шляхетності, а ще й вигідно країні не мати у себе ксенофобії. Ксенофобія - це як якісь чавунні ретязі, які висять на ногах держави і перешкоджають її поступу до успіху, до європейського дому. Відтак, чи не є відсутність неприязні до інших не просто ознакою доброго тону, а й вимогою і ознакою доби?\nБезумовно. Я думаю, що той громадянський діалог, який ми маємо налагодити у суспільстві, причому громадянський діалог професіоналів, істориків. Будь-яка проблема, яка виникає у нашій країні, не має обговорюватися десь в кулуарах, на круглих столах, бо туди ніхто не має доступу, крім обмеженого кола одне одному відомих людей. Має бути громадська дискусія, преса, щоб не заганяти проблему в глибину. Треба дуже складні проблеми взаємовідносин з народами, які нас оточують, обговорювати.\nДосвід європейських країн показує нам, що це дуже позитивно. Коли вся громадськість, різні люди беруть участь, висловлюються, вони формують якусь думку, тоді ж проблема перестає заганятися в середину, вона розкривається різними аспектами, і люди приймають рішення в залежності від того, наскільки нормальні слова вони почують.\nТут багато казалося, що це приносить економічну, політичну шкоду державі. А я хотів би наголосити на моральних аспектах ксенофобії. Жодна інтелігентна людина не може себе уявити у цій ролі. Дійсно повинна бути широка дискусія у суспільстві, і ця дискусія повинна висвітлюватися на радіо, на телебаченні, у ЗМІ, і тоді ця проблема перейде на другий план. Це перш за все особисті стосунки між митцями науки, культури і так далі.\nНаш час добі кінця, і мені лишається нагадати, що гостями нашої студії були: Станіслав Кульчицький, професор, доктор історичних наук, заступник директора Інституту історії України; Тетяна Хорунжа, прес-секретар Конгресу національних громад; Юрій Каплан, поет; Павло Баулін, народний депутат третього скликання, поет, один із чільних представників ПСПУ (телефоном із Запоріжжя).\nЯ дякую всім слухачам і нагадаю, що в ефірі була “Вечірня Свобода”.\nВів її я, ведучий Павло Вольвач.\nХай щастить! Залишайтеся з нами!


Патріотичне виховання | Волонтерське об'єднання "Твій шлях"\nВолонтерське об'єднання "Твій шлях" » Патріотичне виховання\nНа даний час ми серйозно стикнулись з можливо головною на сьогодні проблемою дітей Донбасу – гострої необхідності якісного українського патріотичного виховання. Це вже витіснило на задній план просто проблему матеріального забезпечення сиротинців (вона звісно не щезла, але все-таки покращилась за рік завдяки всілякому розголошенню проблеми, підключенню різних небайдужих, які стали активно допомагати діткам). І якщо ми не хочемо, щоб дітки виростали п’ятою колоною, якщо ми бажаємо отримати повноцінних гарних синів нашої країни, потрібно прикласти чимало зусиль для цього.\nНаприклад, інтернат одного з міст зони АТО. День захисника України. Дітей зібрали у холі біля входу, ми зробили невеличку привітальну промову, водночас помічаючи, як закочуються очі в однієї з виховательок, коли мова пішла про Україну. Навіщо ж тут дивуватись, що у когось з дітей викликає здивування, чому свято захисника саме України… Хоча, з іншого боку, українських символів в принципі в інтернаті вистачає: розклеєна різна символіка, прапорці… Представники адміністрації у приватній розмові посилались на те, що складнощі в першу чергу з новоприбулими дітьми з Мар’їнки, якими сиротинець поповнився на 53 особи. І це більше ніж «власних» дітей, яких лише 46. Слова знайшли миттєве підтвердження, коли жіночка погукала двох хлопців, що проходили мимо. Хлопці озирнулись, однак навіть і не подумали підійти продовжуючи йти своїм маршрутом. Шестикласниця Анжела з тієї ж самої Мар’їнки з якою я поспілкувався розповіла, що в них навіть українську мову в класі не викладали, і вона тільки і стала її вчить після евакуації звідти, коли їх транзитом через Донецьк минулого року привезли до Святогорська. Та і то не відразу… Після таких ось розмов, я не розумію від кого «Руський мір» прийшов захищати на Донбас «своїх»? Там українського часом взагалі днем з вогнем знайти було важко…\nТому фактично кожна наша поїздка до зони АТО супроводжується обов’язковою культурною програмою для дітей, проведенням майстер-класів проукраїнської спрямованності, виховної роботи. Задля якісного впровадження патріотичного виховання створений прект “Ми – діти України”.


МІКРОАВТОБУС ПОЇДЕ НА ФРОНТ\nМікроавтобус від товаровиробників району рятуватиме життя солдатів на передовій. 27 лютого представники асоціації «Сільськогосподарські товаровиробники Поділля» передали документи на мікроавтобус і комплект автозапчастин для Хмельницької санітарної роти. Техпаспорт вручили депутату районної ради, учаснику АТО Анатолію ЗАНЮКУ, який приїхав на декілька днів у відпустку.\nАнатолій Олександрович подякував за мікроавтобус і зазначив, що така техніка вкрай необхідна на сході. Іноді буває, що й поранених нічим вивезти після обстрілів.\nУ свою чергу голова ради асоціації Анатолій ЗЕЛЕНИЦЯ запевнив, що учасники асоціації й надалі допомагатимуть військовим усім необхідним, адже АТО - спільна справа тилу і фронту.\n«Сільськогосподарські товаровиробники Поділля» об’дналися в грудні 2014 р. До складу асоціації входять 6 засновників і 3 учасники. Зокрема, це такі районні господарства: ПП «Деметра-2010», «Леон Агро - 2011», «САФ Колос», «Калинський ключ», «Мрія-2010», «Гринчуцьке», ТОВ «Агросолюшнс», «Фірма «Династія», ФГ «Велес-Агро».\nГоловне завдання асоціації - об’єднати зусилля задля спільного виробництва та реалізації сільськогосподарської продукції.\nКрім того, учасники асоціації обговорили низку проблем, з якими сьогодні доводиться стикатися сільгоспвиробникам району. Зокрема, це підвищення цін на добрива, пальне тощо. Домовилися, що спільними зусиллями шукатимуть шляхи вирішення.


“Тайра” написала перший пост після звільнення з полону(відео) – ZEINFO\n“Тайра” написала перший пост після звільнення з полону(відео)\nПарамедикиня Юлія Паєвська, більше відома як “Тайра”, опублікувала пост, у якому розповіла про те, у яких умовах вона була у російському полоні. За її словами, умови утримання більше нагадували концтабір.\nПарамедикиня зазначила, що за час перебування у полоні вона схудла і зараз її вага – 50 кілограмів. Через пережите вона зараз втомлена та виснажена, але переконує – скоро відновиться і повернеться у стрій.\nБоляче за тих, хто досі у полоні\nЮлія наголосила, що їй боляче за тих, хто досі перебуває у полоні російських окупантів. “Тайра” переконана – потрібно робити все можливе, щоб полонені були захищені міжнародною Конвенцією з прав людини, адже ці права окупанти порушують.\nБільше за все мені боляче за долю хлопців і дівчат, що сидять в застінках ворога – коли ти там здається що надії немає, і Україна уже не існує як держава. Необхідно добитись аби всі полонені були захищені міжнародною конвенцією з прав людини, бо коли ми там – ми абсолютно безправні як раби,\n– наголосила парамедикиня.\nЮлія розповіла, що українські полонені не мають доступу до інформації, зокрема про свою родину. Також окупанти не надають доступу до медичної допомоги. “Тайра” зазначила, що умови утримання в полоні були настільки жахливими, що, за її словами, вона б не здивувалася, якби опинилася в газовій камері.Парамедикиня підкреслила – необхідно звільнити усіх наших полонених й для цього необхідно розробити систему контролю та алгоритм дій.\nТакож Юлія висловила подяку всім причетним до її визволення з полону. Своє повернення вона вважає дивом. Зараз “Тайра” перебуває у безпеці під наглядом лікарів.\nВизволення парамедикині “Тайри” з полону\nПро те, що парамедикиня Юлія Паєвська потрапила в полон стало відомо 16 березня. Згодом волонтерка Оксана Корчинська розповіла, що Юлія тоді виїхала допомогти цивільним, які зазнали поранень під час атак ворога на Маріуполь.\nПід час вечірнього звернення 17 червня президент Володимир Зеленський повідомив про те, що “Тайру” вдалося визволити з російського полону. Деталі того, як вдалося повернути парамедикиню, поки що невідомі.\nКиянам наполегливо: до 26 червня не нехтуйте сигналами повітряної тривоги, — Арестович (відео)


Гороскоп для Знаків Зодіаку на поточний тиждень (25 лютого — 3 березня) | Korzo NEWS\nдодому Гороскоп Гороскоп для Знаків Зодіаку на поточний тиждень (25 лютого — 3 березня)\nОвен. Ситуація на цьому тижні для вас буде складатися найсприятливіша, вам потрібно лише скористатися нею. Приступайте до нових справ, і не сумнівайтеся в успіху. Тиждень добре підходить для знайомств і побачень, спілкування з друзями. У середу вас чекатиме приємний сюрприз. У неділю краще не з’ясовувати стосунків, відкласти вирішення спірних питань до наступного тижня.\nТелець. Вівторок — вельми вдалий день для укладання угод і для важливих переговорів. У середу ретельно перевіряйте всю інформацію, що надходить до вас, є велика ймовірність неточностей і помилок. У четвер не варто вирушати в далеку дорогу. Постарайтеся реально оцінити свої сили, і не звалювати на себе надмірний обсяг роботи. У неділю присвятіть собі достатньо часу, щоб відчути умиротворення.\nБлизнюки. Висока працездатність, позитивне мислення і впевненість в собі будуть характеризувати вас на цьому тижні. Проблеми, які раніше здавалися нерозв’язними, розпадуться на ряд дрібних, і здолати їх не складе особливих труднощів. На особистому фронті вас чекають дуже приємні перемоги. У четвер вас помітить і оцінить по достоїнству начальство. Відпочиньте в суботу в колі друзів і близьких людей.\nРак. За цей тиждень ви можете впоратися з усіма проблемами і проявити активність у вирішенні важливих справ. Постарайтеся не чіплятися до оточуючих, їх дрібні промахи — це не привід влаштовувати бурю в склянці води. Тримайте себе в руках, чуючи критичні поради, почуйте щось важливе для вас, а решту пропустіть як шумоаий ефект. Не забудьте про власний відпочинок в бурхливому потоці подій.\nЛев. Ви відчуєте себе в епіцентрі подій, причому не завжди приємних. З найбільшим успіхом завершаться справи, над якими ви працювали спільно з друзями. А ось з колегами можливі протиріччя і суперечки. Якщо вам щось не подобається, прямо скажіть про це, можливо, це трохи егоїстично, але цілком нормально. Тільки робити це бажано без істерик та надмірних емоцій.\nДіва. Настає дуже напружений і метушливий тиждень. Не бійтеся нових справ і завдань, але при цьому співставляйте реальність зі своїми силами, щоб не почати падати від виснаження вже до четверга. Занурюючись в роботу, не забувайте, що ще існують і інші життєві сфери, які можуть зажадати від вас пильної уваги. Перш за все — це сім’я. У вихідні не варто піддаватися зайвій метушні, інакше дорогоцінний час можна розтратити через дрібниці.\nТерези. Вас можуть очікувати кардинальні зміни в найрізноманітніших сферах. У вівторок і середу будьте уважні з паперовими справами, постарайтеся при цьому не перевтомлюватися. У другій половині тижня можуть ускладнитися відносини в родині. Постарайтеся бути терпимими, не йдіть на відкритий конфлікт. Послідовність реалізації намічених цілей дозволить вам вирішити майже всі принципові питання, що стосуються вашої кар’єри.\nСкорпіон. Всі події цього тижня будуть проходити досить м’яко і приємно. Роботи буде багато, причому найрізноманітнішої, цікавої і добре оплачуваної. У вівторок краще зайнятися повсякденними справами, в четвер не варто приймати поспішних рішень, спочатку необхідно все ретельно продумати. Спілкування з друзями і однодумцями порадує вас новими ідеями і непоганими перспективами. Любовні стосунки також вельми гармонійні.\nСтрілець. На цьому тижні особливо важливо не метушитися. Зосередьтеся, розгляньте ситуацію, що склалася, з усіх боків — це заощадить вам час і сили, які ви витратили б на безглузді переживання і метушню. Четвер — хороший день для наукової, творчої або інтелектуальної роботи. У цей день особливо важлива пунктуальність. У суботу вкрай небажано працювати, а ось відпочинок може бути активним.\nКозеріг. На цьому тижні необхідно звернути особливу увагу на дисципліну — запізнення і часті перекури можуть нашкодити вашій репутації. Великого успіху можна досягти, працюючи в колективі з активними людьми. У понеділок будьте обережні, не давайте приводу для пліток. У середу краще не обговорювати нових ідей з начальством. У цей день можливі негаразди з партнерами або податковими органами. До кінця тижня ймовірні вигідні пропозиції.\nВодолій. Початок тижня досить оптимістичний, хоча деякі з ваших планів можуть порушитися, але це не привід для розпачу. Вони лише поступляться місцем новим, більш реалістичним цілям. У вівторок будуть успішні ділові переговори, підписання договорів, не втрачайте шансу зав’язати корисні знайомства. Більше часу приділяйте родині, ви можете надихнути близьких на творчий порив. У п’ятницю краще не приймати серйозних рішень, постарайтеся стримувати свої емоції і зберігати душевну рівновагу. Вихідні краще провести вдома.\nРиби. Якщо є можливість, спробуйте уникати контактів з начальством, оскільки це приємних моментів не віщує. Ви зараз як ніколи уїдливі і критичні. Ви можете здивувати своїх друзів і знайомих несподіваною поведінкою, постарайтеся стримувати свої пориви. Не хапайтеся за тисячу справ відразу, вигідніше вибрати щось одне і на цьому зосередити всі зусилля.\n25 лютого - 3 березня


Біженці скаржаться на дискримінацію, а європейці незадоволені надмірною щедрістю влади\nЄС сльозам не вірить\nБіженці скаржаться на дискримінацію, а місцеві жителі незадоволені надмірною щедрістю влади\nКСЕНІЯ МЕЛЬНИКОВА, лента.ру\nБіженці в Німеччині, Британії та деяких скандинавських країнах скаржаться на дискримінацію. Але більшість європейців упевнені, що ці звинувачення абсолютно безпідставні. Отримуючи різну допомогу, безкоштовне медичне обслуговування, харчування і житло, переселенці деколи живуть набагато краще, ніж середньостатистичні громадяни ЄС.\nЗаплатіть за притулок\nУ Данії за прикладом Швейцарії, Норвегії та низки федеральних земель ФРН вступає в силу закон, що дозволяє вилучати у приїжджих цінності в рахунок витрат держави на їхнє проживання. Мова йде про прикраси, мобільні телефони й комп’ютери. Виняток робиться для пам’ятних і фамільних речей — нагород або обручок.\nХоча це правило діє і для підданих Данії. Перш ніж отримати право на допомогу, вони зобов’язані продати цінне майно. Нововведення викликало велике невдоволення як у переселенців, так і в європейських правозахисників.\nКрім того, ускладнюється процедура отримання статусу біженця, а також збільшується термін очікування возз’єднання із сім’єю до 3-х років. Осіб, яким відмовлять у наданні притулку, тепер висилатимуть з країни протягом тижня, а не 15 днів, як раніше.\nВтомившись від нападок у свою адресу, влада королівства заявила, що конфіскувати майно вона вирішила за прикладом сусідньої Німеччини. Так, у Баварії в біженців забирають готівку й цінності вартістю понад €750, в сусідній федеральній землі Баден-Вюртемберг — вартістю більш як €350, а в Північному Рейні Вестфалії переселенцям залишають не більш ніж €200.\nВлада Швейцарії, крім того, що також конфіскує цінні речі, змушує біженців, котрі влаштувалися на роботу, платити в скарбницю 10% своєї зарплати доти, доки вони не відшкодують 15 тис. франків (€13,5 тис.), витрачених Берном на їх прийом. Якщо переселенець вирішить покинути країну протягом 7 місяців, йому повернуть вилучені в нього гроші й речі.\nУ той час як переселенці, журналісти та правозахисники звинувачують владу європейських країн у дискримінації мігрантів, більшість громадян ЄС упевнені, що біженці живуть деколи краще, ніж вони самі. Європейці вважають, що мігранти і так отримують достатньо: безкоштовне харчування і помешкання (як у спеціальних центрах, так і у звичайних будинках і квартирах), медичне обслуговування, мовні курси, шкільну освіту й право на роботу (за винятком Великої Британії), допомогу на дітей.\nКрім цього, численні волонтерські організації забезпечують переселенців предметами першої необхідності та одягом. Тим, хто не може працевлаштуватися, видають гроші на кишенькові витрати. Причому, за словами громадян ЄС, багато біженців примудряються відправляти частину цих коштів родичам, котрі залишилися на батьківщині.\nСума допомоги різна. Так, британський уряд виділяє на дорослу людину в тиждень ‡37; вагітним або матерям з дітьми віком до 3 років — на ‡5 більше; жінці, яка народила дитину, виплачують одноразову допомогу в розмірі ‡300.\nУ Франції ті, хто забезпечений їжею і житлом, отримують по €91 на людину в місяць, €718 виділяють сім’ї із 6 чоловік. Біженці, котрі не проживають у спеціальних центрах, можуть розраховувати на €340.\nШведи видають переселенцям на кишенькові витрати по €256 в місяць. Нідерланди — на €36 менше, проте знімають для біженців окреме житло. Сім’ї з кількома дітьми отримують у середньому по €1,6 тис.\nОдна з найщедріших країн — Німеччина. Тут виділяють у місяць €330 для дорослих і від €217 до 283 на дітей віком до 18 років. Працювати дозволяють через 3 місяці після отримання офіційного статусу біженця. Спочатку необхідно пройти мовні й інтеграційні курси, а також професійну перепідготовку.\nБраслети в обмін на їжу\nПроте в мігрантів залишаються претензії через запроваджувані обмеження. «Ми не відчуваємо себе рівними в цьому суспільстві. Цей браслет — чистої води дискримінація. Вони роблять нас людьми другого сорту. Іноді мені здається, що в цьому браслеті я як домашня тварина», — розповів про недавнє нововведення в столиці Уельсу Кардиффі біженець на ім’я Махер.\nТам приватна компанія Clearsprings, що забезпечує переселенців харчуванням, зобов’язала їх носити яскраві браслети. За словами представників компанії, робиться це винятково для зручності, щоб знати, хто отримує безкоштовні харчі. Зняти браслети з м’якого пластику не так просто, а якщо це все-таки вдається, є ризик залишитися голодним.\nСкаржаться на утиски й біженці в іншому британському місті — Мідлсбро, розташованому в графстві Північний Йоркшир. Там управляюча компанія пофарбувала двері в червоний колір, щоб позначити, в яких будинках живуть переселенці.\nНезадоволені місцеві жителі прозвали вулицю будинків з червоними дверима алеєю біженців. Лише після галасу в місцевих ЗМІ дверям повернули колишній колір. Але осад, як кажуть, залишився…\nПісля подій у Кельні у новорічну ніч кількість європейців, які невдоволені біженцями, значно зросла.\nВ Німеччині погодили питання щодо інтеграції біженців\nКраїнам ЄС пропонують відкупитись від біженців\nУ Фінляндії батьки заплатять штраф за побиття донькою іграшки\nВ Бельгії від мігрантів зажадають клятву інтеграції\nСьогодні презентують проект щодо доступу до безоплтної правової допомоги\nКабмін визначив квоти імміграції на цей рік\nЧи можна забороняти обізнаним з держтаємницею покидати країну?


За спиною довгі і щасливі роки подружнього життя. Ви одружилися, коли були зовсім молоді - ви були безмежно щасливі. Досі перед очима стоїть ваш день весілля - ви в красивому білому платті, наречений у костюмі.\nУ минулому залишилися щасливі моменти, спільні проблеми, поява на світ ваших дітей. Ви були разом і в горі, і в щасті. Ви були один для одного найближчими і рідними людьми. Один для одного були плечем і опорою, завжди знали, що вдома вас чекає люблячий і коханий чоловік.\nАле, сьогодні все по-іншому, ваш шлюб зруйнований. Що послужило причиною вашому розлученню - зрада коханої людини, зрада або пройшли почуття - це вже не так важливо. Зараз важливо, як повернути душевну рівновагу після розлучення. Як почати будувати нове життя? Як з упевненістю дивитися в очі майбутньому?\nЯкі почуття і емоції ви переживаєте після розлучення? Чи втратили ви душевну рівновагу? Природно, ви зараз не хочете нікого бачити і чути. Вам найбільше хочеться залишитися один на один зі своїми думками. Зануритися в минуле і просто сумувати і плакати про те, чого так і не буде у вашому житті. Ви клянете себе за всі допущені помилки. Проклинаєте колишнього чоловіка за зраду і той біль, який він вам заподіяв.\nПсихологи завдяки опитуваннями, прийшли до думки, що людина, що пережила розлучення, хандрить не більш ніж шість місяців. Перше, на що впливає розлучення - це самооцінка і душевну рівновагу жінки. Але, до тих пір, поки ви не навчитеся знову любити себе, поки ви не повернете душевну рівновагу - ви не почнете жити по-справжньому.\nДля того щоб повернути душевну рівновагу після розлучення, необхідно позбутися від вакууму в душі. Якщо ви - мама, то Бог уже нагородив вас самим великим щастям - дітьми. Пам'ятайте, що їм зараз теж не легко: від них пішов батько, а мама близька до втрати останнього бажання до життя. Ви ж бажаєте щастя своїм дітям? Тому. Ви не маєте права впадати в депресію - Ви їм зараз дуже потрібні. Даруйте дітям свою любов і турботу, ваша біль сама піде.\nВас не заспокоюють обіцянки, що все обов'язково налагодиться? Ви не можете прийняти той факт, що «все що не робиться - все на краще»? Насправді, головою ви розумієте, що все це правда. Але серцю настільки боляче, що воно не може прийняти такий болісної правди.\nLadyesPRO » Краса » Як повернути душевну рівновагу після розлучення?\nНалагодити відносини з підлітком після розлучення


Могеріні: Трамп не зможе впливати на політику ЄС щодо антиросійських санкцій - 112 Україна\nМогеріні: Трамп не зможе впливати на політику ЄС щодо антиросійських санкцій\nЗа словами голови зовнішньполітичного відомства, ЄС "продовжить пов'язувати" санкції з прогресом імплементації мінських угод\nВерховний представник ЄС із закордонних справ і політики безпеки Федеріка Могеріні заявила, що які б рішення не прийняла адміністрація обраного президента США Дональда Трампа, економічні санкції Євросоюзу, введені відносно Росії через ситуацію в Україні, залишаться пов'язаними з процесом виконання мінських угод.\nПро це вона сказала в інтерв'ю The Wall Street Journal.\n"У цьому відношенні рішення ЄС не пов'язані з політичними рішеннями Вашингтонум", - підкреслила Могеріні.\nГлава європейського зовнішньополітичного відомства наголосила, що ЄС готується зайняти позицію більш орієнтовану на укладення угод, які в однаковій мірі враховували б інтереси обох сторін – США і Євросоюзу.\nТакож Могерині припустила, що, незважаючи на передвиборну риторику, Трамп не стане відмовлятися від угоди щодо ядерної програми Ірану та близькосхідного врегулювання.\nНагадаємо, сьогодні на саміті Євросоюзу схвалять продовження антиросійських санкцій.\n#санкції #ЄС #Євросоюз #Росія #США #Трамп #Могерини


Перемагати з Марією » Офіційний інформаційний центр Меджугор'я в Україні\nМеджугор'є - місце молитви, миру » Свідчення » Свідчення » Перемагати з Марією\n02 грудня 2017, 18:11\nМи наближаємося до часу Адвенту із вдячністю Богові за все те, що Він звершив протягом цього року. Особливо дякуємо Йому за кожного паломника, який побував у Меджуґор'ї і відкрив своє серце Материнським словам Марії. "Ніхто не приїхав у Меджуґор'є випадково. Кожного з вас я покликала", - ці слова Божої Матері й у цьому році прозвучали для сотень тисяч паломників, серед яких були також воїни з України. Деякі з них діляться з нами своїм свідоцтвом:\n1.«Я приблизно знав, куди їду, але навіть уявити не міг, що це залишить такий слід у моїй душі. Думав, що це буде просто ще одна поїздка, яких було вже немало. Перше, що я побачив і відчув, коли сюди приїхав, це - любов. Я ще не знав, що отримаю в цьому святому місці, але перше, що побачив, - це усмішки, прекрасні очі й любов, яку ті, хто нас зустрів, дарували з перших хвилин.\nКоли я піднявся на першу гору, ту, на якій вперше явилася Мати Божа, то став на коліна - у мене потекли сльози. Не знаю сам, що зі мною творилося: вони текли, а я говорив усе, що на серці… Коли підвівся з колін, у мене було відчуття, що я став легшим на 20 кілограмів, духовно. І спускаючись униз босоніж, ніби більше не відчував каміння. Я відчував себе вже геть по-іншому.\nПотім я пішов на сповідь. Уперше в житті це була справжня сповідь. Я не просто розказав, що відбувається в моєму житті, що сталося, що я зробив не так, а я отримав ті відповіді, я отримав те співчуття й ті поради, яких потребував. Відбулося щось дуже важливе…\nТут я став іншою людиною, але ця радість не буде повною в моєму житті, якщо міняюся тільки я. Тому я вирішив, що принаймні моя дружина, мої діти теж повинні приїхати сюди, і якомога більше людей, які знаходяться поруч зі мною і кому я можу розказати про те, що тут відбувається… Я дякую Матері Божій за те, що міг подивитися на все по-іншому. Дякую Ісусові за те, що Він привів мене сюди».\n2) «Як сказав візіонер Яків у своїм свідоцтві, - це не людська справа, а - Божа. Дякую Богові за те, що покликав сюди кожного з нас. Коли в серці є якісь рани, дуже важливо доторкнутися до любові. До чистого джерела. Коли ми були в замку Ненсі й Патріка, я зайшов у капелу й побачив, що там лежить розгорнуте Євангеліє. І я зазирнув, там було написано англійською мовою: «Щасливі ті, яким відпущені беззаконня і яким гріхи прикриті» (Рим. 4:7). І знаєте, зараз, якщо чесно, я відчуваю себе прощеним. Я й раніше знав, що коли сповідаюся - Бог мене прощає. Але самого прощення не відчував. А зараз - відчув прощення».\n3) «Тут я побачив одну людську особливість, яка сьогодні у світі мало що вже значить: це проста людська щирість. Коли ми були на свідченні візіонера Якова, його запитали, як виглядає Рай, пекло, чистилище. Говорячи про Рай, він сказав, що кожен повинен починати цей Рай із самого себе, у середині себе. Знаєте, тут я побачив приклад цього. Якщо б ми всі виявляли сердечність так, як тут виявляють її люди, тоді б Рай починався набагато більше в серцях людей…»\n4) «Я пережив зустріч з Ісусом та Марією: це було на Адорації. Темно було на вулиці, всі стояли на колінах у церкві… Я заплющив очі й згадав слова, які нам говорили: віддати все, що всередині, Богородиці й Ісусові. І я почав у думках (не молився якусь спеціальну молитву, а тільки в думках) говорити так: «Ісусе, я знаю, що в мене є своя свобода. Але я розумію, що моя свобода не дає мені того, що я надіюся прийняти й чого потребую - більше благодаті, більше Божої милості й душевного спокою. Тому я хочу свою свободу віддати Тобі. Мені така свобода не потрібна. Усе зло, яке тут, усередині, а його там багато, Ти його забери й Сам оселися тут. І тої хвилини в мене потекли сльози (мої очі тоді були заплющені). І всередині стало так легко. Я стояв на колінах, але не відчував цього. Сльози текли, і цієї хвилини я відчував реальну присутність Ісуса та присутність Богородиці. Дякую!»\n5) «Із того, чим можу поділитися, що зі мною відбулося тут. Після травми я погано чую запахи. Практично не чую. Одного разу навіть сталося так, що горів автобус, а я не чув. Люди вибігли з автобуса, а я сиджу спокійно, з навушниками у вухах… Коли ми піднімалися на гору Кріжевац, відчуваю - чимось пахне… Я в хлопців так питаю - в одного, в другого: «Ти відчуваєш?!» Я ж знаю, що не відчуваю запахів… А вони кажуть: «Ну, так, і це нормально». Я дуже багато для себе почерпнув тут. Дуже хотів би приїхати сюди з дружиною та дітьми».\n6) «У мене в житті був такий досвід із батьками, особливо з мамою, що мама своєю любов’ю повністю забирала свободу - мою свободу вибору, свободу робити те, що я люблю. Й у мене склалося таке відчуття, що Бог хоче відібрати мою свободу. І, піднімаючись на гору Подбрдо, і тоді, коли ми молилися за наших померлих, я відчув такий крик душі: Господи, у мене таке тверде серце, що я просто не можу так жити далі! Моє серце - як камінь. І після молитви за померлих увечері я відчув, що повинен залишитися при хресті за церквою - і просто почав плакати. А я давно вже не плакав. І так відчув, що хочу, піднімаючись на гору Кріжевац, нести з собою камінь, і так хотів знайти камінь у формі серця. І Господь дав мені знайти такий камінь - саме у формі серця. Як моє кам’яне серце. Як говориться в Біблії про кам’яне серце: Боже, забери в мене моє кам’яне серце і дай мені серце з плоті. І коли я цей камінь викинув на горі Кріжевац, відчув у серці велику легкість. Дякую».\nТут я… (Своїм досвідом діляться учасники реколекцій посту, молитви,...\n"Не бійся, я тут"...\nПослання Богородиці, 25 січня 1997., Меджуґор'є.\n“Дорогі діти! Закликаю вас замислитися над своїм майбутнім. Ви створюєте новий світ без Бога, лише своїми силами і тому не задоволені й без радості в серці. Цей час є Моїм часом, і тому, дітоньки, знову закликаю вас молитися. Коли ви знайдете єдність із Богом, відчуєте голод за Божим Словом, ваше серце переповниться радістю, і де б ви не були, дітоньки, будете свідчити про Божу любов. Я благословляю вас і повторюю вам, що є з вами, аби вам допомогти. Дякую вам, що відповіли на Мій заклик”.


Розділ 3. Фінансові результати діяльності підприємств, їх зміст, розрахунок і розподіл; 3.1. Підприємство як суб'єкт господарювання, отримання доходів і економічних відносин; Фінанси підприємств - Філімоненков О.С. :: ecolib.com.ua :: економічна онлайн бібліотека\necolib.com.ua / Фінанси підприємств - Філімоненков О.С. / Розділ 3. Фінансові результати діяльності підприємств, їх зміст, розрахунок і розподіл; 3.1. Підприємство як суб'єкт господарювання, отримання доходів і економічних відносин; Фінанси підприємств - Філімоненков О.С. /\nРозділ 3. Фінансові результати діяльності підприємств, їх зміст, розрахунок і розподіл; 3.1. Підприємство як суб'єкт господарювання, отримання доходів і економічних відносин; Фінанси підприємств - Філімоненков О.С.\nРозділ 3. Фінансові результати діяльності підприємств, їх зміст, розрахунок і розподіл\n3.1. Підприємство як суб'єкт господарювання, отримання доходів і економічних відносин\nОсновною ланкою економіки в ринкових умовах господарювання є підприємства — суб'єкти господарювання. На підприємствах виробляється продукція і надаються послуги, створюються відповідні доходи і накопичення, які є основним джерелом формування як централізованих фондів грошових коштів держави, так і відповідних фондів підприємств.\nВідповідно до Господарського кодексу України підприємство — це самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної та іншої господарської діяльності.\nПідприємство як суб'єкт господарювання здійснює незаборонені законом держави різні види господарської діяльності, самостійно розпоряджається випущеною продукцією, отриманими від її продажу виручкою і прибутком, що залишаються у нього.\nДля здійснення своєї діяльності підприємство формує майно, яке може належати йому на праві власності або повного господарського ведення.\nДжерелом формування майна підприємства є грошові та матеріальні внески засновників; доходи, отримані від реалізації продукції та інших видів діяльності; доходи від продажу цінних паперів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; надходження від роздержавлення і приватизації власності, придбання майна інших підприємств і організацій; безоплатні та благодійні внески, пожертвування організацій та громадян; інші не заборонені законодавством джерела.\nСтатутний капітал використовується на придбання основних фондів і формування оборотних активів у розмірах, необхідних для здійснення нормальної виробничо-фінансової діяльності. У цьому разі підприємство вступає у відносини з постачальниками сировини, матеріалів, основних засобів та ін. Придбані сировина, матеріали і основні засоби використовуються підприємством з метою виробництва нового продукту. Таким чином, початковий статутний капітал інвестується в підприємство з метою створення нового продукту, нової вартості. Створений продукт реалізується за відповідними каналами і відпускними цінами, у результаті чого підприємство отримує виручку.\nЯкщо виручка, що надходить, перевищує витрати підприємства на виробництво і продаж продукції (собівартість), то підприємство одержує прибуток. Останній є результатом кругообігу коштів, вкладених у підприємство, і належить до власних фінансових ресурсів підприємства. Але цей прибуток не залишається повністю в розпорядженні підприємства, значна його частина у вигляді податків вилучається державою в бюджет. Причому ця частина прибутку вилучається у бюджет першочергово відповідно до чинних законодавчих актів. У цьому виявляється державний вплив на вибір напрямів і обсягів використання прибутку (доходу) підприємства. Так виникають фінансові відносини підприємства з державою з приводу розподілу чистого доходу (прибутку).\nПрибуток, що залишається в розпорядженні підприємства, розподіляється на його розсуд. Як багатоцільове джерело для фінансування потреб підприємства цей прибуток використовується ним для накопичення і споживання, тобто створення резервів, виробничого розвитку, соціально-культурних потреб, матеріального стимулювання працівників підприємства тощо.\nДля отримання додаткових джерел фінансових ресурсів підприємство може залучати на основі повернення запозичені кошти: довгострокові кредити банків, облігаційні позики та ін. Джерелом повернення цих запозичених коштів є прибуток підприємства.\nДля отримання додаткових доходів підприємство може також придбати цінні папери інших підприємств і держави, вкладати кошти у статутний капітал новостворюваних підприємств або розміщувати вільні кошти на депозитних рахунках у банках, вступаючи при цьому у відносини з відповідними суб'єктами господарювання.\nВикористовуючи власні фінансові ресурси для розвитку виробництва і отримання прибутку, підприємство водночас бере участь у формуванні різноманітних державних позабюджетних фондів, що підтверджує наявність розподільчих процесів у підприємстві, пов'язаних з використанням його фінансових ресурсів.


SCAE | Український кавовий блоґ\nТег-архів для » SCAE «\nПерший буковинський чемпіонат бариста\nВ суботу, 3-го липня об 11:00 в м. Чернівці відбудеться Перший Буковинський Чемпіонат Бариста, організований Асоціацією Барменів і Бариста м. Чернівці за підтримки SCAE Україна. Дванадцять учасників з кав’ярень та ресторанів міста змагатимуться в майстерності бариста й демонструватимуть свої вміння суддям та глядачам.\nКатегорія: Новини Теги: SCAE, бариста, еспресо, капучино\tЗалишити коментар


Трансмісійні оливи — Черкаський Завод Автохімії\nБагаторічний досвід і сучасне виробництво дозволяють поєднувати кращі показники трансмісійних олив у продукції Черкаського заводу автохімії. Трансмісійні оливи збільшують термін служби механізмів трансмісії, сприяють зниженню витрат на обслуговування, зменшуючи знос деталей і ударні навантаження. Продукція компанії відрізняється ефективними в'язкісно-температурними і антикорозійними властивостями. Оливи ефективно очищають від продуктів спрацьовування з усіх зон тертя. Трансмісійні оливи застосовують для змащення агрегатів трансмісій автомобілів, тракторів, тепловозів, сільськогосподарської, дорожньої та будівельної техніки.\nПереваги трансмісійних олив:\nЗахист від корозії у будь-яких режимах і температурах експлуатації\nЗапобігання зносу механізмів трансмісії\nТермічна стабільність до окислення\nСтабільна в'язкість за дуже високих навантажень\nОптовий продаж трансмісійних олив\nПропонуємо оптові поставки трансмісійних олив від виробника – Черкаського заводу автохімії. Ми відвантажуємо трансмісійні оливи як в бочках, так і в контейнерах. Нашими клієнтами є безліч торгових мереж і магазинів.\nОлива трансмісійна 80W-90\nТрансмісійне масло бочках, IBC-контейнерах\nОлива трансмісійна ТАД-17 85W-90 VAMP\nНігрол SAE 140 VAMP


Тема 2. Програмні засоби ПК. Комп’ютерні технології - Державний стандарт професійно технічної освіти дспто 6131. А. 01. 50 2016\nДержавний стандарт професійно технічної освіти дспто 6131. А. 01. 50 2016\nРобота з прикладними програмами професійного спрямування (за напрямом професії фермер).\nІнтернет-технології. Взаємодія комп’ютерів у локальних і глобальних мережах. Основні принципи мережевої взаємодії комп’ютерів у локальних і глобальних мережах. Основні принципи організації інформаційних мереж підприємства, установи з використанням інтернет-технологій.\nТелеконференції. Дошки оголошень. Internet-магазини та аукціони.\nІнфраструктура електронної комерції. Електронні платежі. Електронні кредитні картки та електронні "гроші".\nІнформаційні технології та реклама в електронній комерції. Методи реклами в Internet. Стратегії реклами в Internet: активна, пасивна, інтерактивна.\nВикористання можливостей програмних продуктів за напрямом професії фермер у професійному навчанні.\nСтворення проекту (ескізу, макету, форми) з використанням можливості програмних продуктів за напрямом професії фермер.\nСтворення мультимедійного каталогу новинок товарів і послуг галузевого спрямування на основі знайденої інформації в мережі Internet.\nРобота з Internet-магазинами галузевого спрямування, пошук товарів.\n1. Робота з інформаційно-довідковими системами та електроннимибібліотеками: створення бібліографічного каталогу за професією фермер;\n2. Робота з інформаціно-довідковими системами та електронними бібліотеками: підбір інформаційних ресурсів для написання повідомлення, реферату, пошукової роботи, дослідницьких спостережень.\nФермерське господарство, правила його створення та функціонування\nПрава і обов'язки найманого працівника та роботодавця\nПоняття та принципи підприємницької діяльності. Організаційно-правові форми суб'єктів підприємницької діяльності\nПравовий статус господарських товариств і об'єднань\nФорми власності як об'єкт підприємницьких правовідносин. Захист прав власності\nДержавне регулювання підприємницької та комерційної діяльності. Правові засади обмеження монополізму в економіці України\nПравове регулювання кредитно-розрахункових відносин\nОрганізаційно-правові основи ринку цінних паперів. Правове регулювання біржової діяльності\nОрганізаційно-правові основи безпеки підприємництва. Страхова справа як фактор підвищення економічної безпеки підприємництва\nОрганізаційно-правові основи регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Правовий режим іноземних інвестицій\nПравовий режим вільних економічних зон та міжнародних розрахунків\nТема 1. Фермерське господарство, правила його створення та функціонування\nЗаконодавство про фермерське господарство. Закон України «Про фермерське господарство» із внесеними змінами, його зміст та завдання.\nТема 2. Права і обов'язки найманого працівника та роботодавця\nКолективний договір, його зміст, форма й порядок укладання. Строк чинності колективного договору. Порядок внесення змін і доповнень. Контроль за виконанням, звіти перед трудовим колективом про виконання трудового договору.\nНормативні акти, що регулюють охорону праці. Комплексні заходи з охорони праці та кошти, призначені на ці цілі.\nВідповідальність роботодавців, пільги і компенсації, що можуть надаватися за шкоду, заподіяну застрахованим особам.\nОсобливості правового регулювання трудових відносин у сільському господарстві.\nПорядок оформлення документів при зарахуванні та звільненні найманих працівників. Особова справа. Медичний огляд. Інструктажі з безпеки праці.\nПраво громадян України на зайнятість. Регулювання та організація зайнятості населення. Компенсації в разі втрати роботи.\nКонтроль і відповідальність за порушення законодавства про зайнятість населення України.\nТема 3. Земельне законодавство\nЗемельний Кодекс України, його зміст. Строк чинності. Контроль за виконанням. Порядок внесення змін та доповнень. Нормативні акти, що регулюють Кодекс. Відповідальність за порушення Земельного Кодексу.\nТема 4. Поняття та принципи підприємницької діяльності. Організаційно-правові форми суб’єктів підприємницької діяльності\nПоняття, зміст та суб’єкти підприємницької діяльності. Принципи підприємництва. Умови здійснення підприємницької діяльності. Індивідуальне підприємництво фізичних осіб. Підприємництво юридичних осіб.\nПравовий статус підприємств та джерела формування їх майна. Організаційно-правові форми та види підприємств. Створення, державна реєстрація й припинення діяльності підприємств.\nТема 5. Правовий статус господарських товариств і об'єднань\nПоняття й особливості господарських товариств. Повне товариство. Товариства з обмеженою відповідальністю. Колективне товариство. Акціонерне товариство.\nТема 6. Форми власності як об'єкт підприємницьких правовідносин. Захист прав власності\nПоняття та форми власності в економіці України. Право власності. Суб'єкти та об'єкти права власності в Україні. Правові підстави виникнення та припинення права власності.\nСуб'єкти підприємницьких правовідносин, способи та види захисту їх прав. Нотаріальний захист прав власності. Адміністративний і судовий захист прав власності. Підсудність і підвідомчість господарських спорів.\nТема 7. Юридична відповідальність у сфері підприємництва\nПоняття, функції та види юридичної відповідальності у сфері підприємництва, підстави її виникнення. Поняття, види та підстави виникнення цивільно-правової відповідальності. Види договорів та договірні зобов'язання. Позадоговірні зобов'язання. Відповідальність за заподіяну шкоду. Банкрутство суб'єктів підприємницької діяльності.\nТема 8. Державне регулювання підприємницької та комерційної діяльності. Правові засади обмеження монополізму в економіці України\nОб'єктивна необхідність державного регулювання економічних процесів. Методи державного регулювання, зокрема, у сфері малого бізнесу.\nМонопольне становище та зловживання ним.\nРозгляд справ про порушення антимонопольного законодавства.\nПорядок оскарження та виконання розпоряджень Антимонопольного комітету України.\nПоняття та види кредиту. Кредитний договір. Порядок відкриття рахунків у банках. Порядок і форми розрахунків у господарському обігу.\nТема 10. Організаційно-правові основи ринку цінних паперів. Правове регулювання біржової діяльності\nПоняття, принципи побудови та місце ринку цінних паперів. Основні елементи ринку цінних паперів. Структура регулювання правовідносин у сфері функціонування ринку цінних паперів. Акції та облігації. Інші види цінних паперів.\nПоняття та юридичні ознаки біржі. Функції, права та обов'язки біржі.\nВиди біржових угод. Правила біржової торгівлі. Правовий статус фондової біржі.\nТема 11. Організаційно-правові основи безпеки підприємництва. Страхова справа як фактор підвищення економічної безпеки підприємництва\nЗагальна структура та поняття безпеки підприємництва. Структура системи економічної безпеки підприємництва. Основні внутрібанківські засоби та системи економічної безпеки у сфері кредитування.\nОсновні поняття, структура та роль страхування в розвитку підприємницької діяльності. Правове регулювання та основні організаційні форми страхування в Україні. Страхування та інші види гарантій щодо зниження ризиків у сфері підприємництва.\nТема 12. Про захист персональних даних\nЗаконодавчі акти України щодо удосконалення системи захисту персональних даних.\nКанали витоку й методи захисту інформації з обмеженим доступом.\nКатегорії інформації з обмеженим доступом, правовий режим її захисту.\nКонфлікт інтересів між правомірним користуванням і власником інформації.\nСтворення системи взаємодії суб'єктів фінансово-господарських відносин щодо економічної безпеки підприємництва.\nОрганізація обліку, зберігання й передачі документів та інших носіїв відомостей з обмеженим доступом.\nТема 13. Організаційно-правові основи регулювання зовнішньо-економічної діяльності. Правовий режим іноземних інвестицій\nПоняття та суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності. Принципи й види зовнішньоекономічної діяльності. Ліцензування й квотування зовнішньоекономічної діяльності.\nПоняття іноземних інвестицій. Основні аспекти режиму іноземного інвестування. Правове регулювання іноземних інвестицій.\nРозміщення іноземних інвестицій в Україні та форми здійснення інвестицій за її межі.\nДодаткові джерела фінансування економіки України.\nТема 14. Правовий режим вільних економічних зон та міжнародних розрахунків\nПоняття та види вільних економічних зон (ВЕЗ). Правовий статус ВЕЗ. Органи управління вільних економічних зон.\nРозрахункові операції щодо обслуговування зовнішньоекономічних угод. Основні форми міжнародних розрахунків. Пріоритетні форми міжнародних розрахунків для України.\nЕкономічна суть, особливості організації і розвитку підприємництва й агробізнесу\nФінансове забезпечення господарської діяльності підприємця\nМаркетингова діяльність в агробізнесі. Управління ризиком і страхуванням\nПланування підприємницької діяльності, зміст бізнес-плану\nОподаткування в агропромисловому комплексі\nТема 1. Економічна суть, особливості організації і розвитку підприємництва й агробізнесу\nПоняття і роль підприємництва й агробізнесу в сучасних умовах. Основні суб'єкти підприємництва й агробізнесу. Економічна свобода і взаємозв'язок підприємництва й відносин власності.\nПринципи підприємницької діяльності: вільний вибір діяльності, залучення на добровільних засадах майна і коштів, самостійне регулювання виробничо-фінансової діяльності, вільне наймання працівників тощо.\nОсобливості підприємництва в Україні. Господарський Кодекс України, його зміст. Подальший розвиток підприємництва у виробничій діяльності й системі аграрного ринку на основі чинних законодавчих актів України.\nОсобливості організації агробізнесу, показники. Взаємодія агробізнесу як системи з різними агробізнесовими структурами. Розробка інноваційних проектів, підтримка агробізнесу з питань матеріально-технічного забезпечення, кредитування, оподаткування, співпраці з міжнародними організаціями тощо.\nПроблеми підготовки підприємців малого бізнесу аграрного сектору в Україні.\nСуть підприємництва як особливого типу господарювання. Підприємницьке середовище та його складові за ступенем їх взаємодії із суб'єктами підприємництва у виробничій, фінансовій, соціально-культурній сферах.\nПринципи підприємницької діяльності: економічна свобода, відповідальність, заінтересованість, ризик, вільна конкуренція, самостійність у виборі напрямів і методів діяльності та прийнятті рішень, орієнтація на досягнення комерційного успіху, інноваційний характер тощо.\nСтановлення підприємництва в сільському господарстві. Модернізація технічної й технологічної бази, спеціалізація і розміщення виробництва.\nФормування підприємницького середовища в сільському господарстві на національному, регіональному мікрорівнях та внутрішньогосподарському рівнях. Координація сільськогосподарської діяльності з іншими сферами агропромислового комплексу України за допомогою відкритого ринку контрактної, кооперативної, вертикальної й комбінованої інтеграції. Модель і механізми реформування господарств в організаційні форми підприємництва у сферах виробництва й аграрного ринку.\nОб'єктивна необхідність активізації підприємницької діяльності в аграрній сфері економіки та основні принципи вирішення проблем підприємництва.\nСистема мотивів підприємницької діяльності: політичні, суспільно-історичні, адміністративні, соціальні, психологічні, корпоративні, організаційні, економічні.\nЕкономічні потреби та інтереси як основа підприємницької діяльності та їх вплив на підвищення ефективності виробництва. Основні стимули потреб та інтересів (власність, дивіденди, заробіток та ін.).\nОренда й орендні відносини в розвитку підприємницької діяльності. Основні принципи суб'єктів орендних відносин: повна свобода підприємницької діяльності, чесність, збереження природи, забезпеченість дохідності від виробничої діяльності, піднесення економічної грамотності.\nЕкономічні та соціальні умови формування малих підприємницьких структур (малого бізнесу). Повна незалежність у питаннях виробництва, збуту, ціноутворення, кадрової та соціальної політики, інновацій.\nЕкономічна відповідальність як об'єктивна збуджуюча сила активізації підприємницької діяльності.\nМісце і роль малого бізнесу в національній економіці. Показники діяльності малих підприємств в Україні.\nТема 2. Організаційні форми підприємництва\nОсновні види підприємницької діяльності за організаційними формами: створення й функціонування нових підприємств; діяльність в уже створених і функціонуючих організаційних структурах; об'єднання існуючих підприємств на основі спільних інтересів.\nЗабезпечення сільськогосподарського підприємства фінансами. Альтернативні джерела фінансування. Основні види кредитів, умови і порядок їх отримання. Акціонерне фінансування. Види акцій, сфери їх застосування. Фінансування з допомогою облігацій. Операції з цінними паперами. Основні види незабезпечених і забезпечених кредитних зобов'язань.\nФінансово-кредитні інститути: комерційні, інвестиційні банки, фондові біржі, страхові компанії, фінансові посередники тощо. Створення й діяльність сільськогосподарських кредитних спілок.\nФінансово-кредитна інформація. Складання фінансових звітів про доходи фірми. Бюджетні кошториси. Балансовий звіт банку для отримання кредиту. Перевірка фінансових звітів. Аудит як контрольна функція.\nКласифікація форм підприємництва за основними показниками та ознаками.\nРеформування аграрного сектору економіки. Створення приватних (приватно-орендних) підприємств, сільськогосподарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, селянських (фермерських господарств).\nСтворення необхідної інфраструктури аграрного ринку у сферах переробки й реалізації продукції, матеріально-технічного забезпечення та обслуговування сільськогосподарських товаровиробників (приватних підприємств і обслуговуючих кооперативів з переробки продукції, заготівлі і збуту, постачання, агросервісу); інформаційно-консультаційних служб у сфері торгівлі (оптових ринків, агроторгових домів, заготівельних кооперативів, ярмарок, підприємств фірмової торгівлі тощо).\nОсобливості організаційно-економічної структури підприємств, інфраструктури аграрного ринку та механізм їх створення і діяльності. Створення і діяльність обслуговуючих кооперативів. Засновницькі документи (Установчий договір, Статут підприємництва та ін.).\nПоняття об'єктивної необхідності розвитку внутрігосподарських товарно-грошових відносин в умовах ринкової економіки.\nОснови успіху підприємця. Етичні критерії бізнесу. Принципи відносин зі споживачами, співробітниками, конкурентами.\nЗадоволення економічних і соціальних потреб співробітників; соціальна відповідальність.\nПромислова (інтелектуальна) власність. Комерційна таємниця. Захист інтересів сільськогосподарського підприємства.


Коли демократія працює вхолосту - ZAXID.NET\nПолітичні динозаври перетворилися на політичних зомбі\nОлександр Фоменко, 20:21, 5 січня 2018 3\nПерш ніж назвати цю проблему на ім’я, подивімося на симптоматику, котру найкраще видно за результатами політичних рейтингів. За останніми вимірами Київського міжнародного інституту соціології, на парламентських виборах «Батьківщину» підтримали б 6,5% усіх опитаних, «Блок Петра Порошенка» - 5%, «Опозиційний блок» - 4,1%, партію «За життя» - 3,9%, Радикальну партію Ляшка – 3,8% і т.д. На президентських виборах 7,9% проголосували б за Юлію Тимошенко, 6,5% - за чинного президента, 4,9% - за Анатолія Гриценка, 3,6% - за Юрія Бойка і 3,5% за Олега Ляшка. Якщо відкинути тих, хто не збирається іти на вибори або ще не визначився, основні претенденти на президентське крісло мають рейтинги на рівні 9-20%, а підтримка найбільш перспективних партій коливається в межах 10-17%. Співмірні цифри отримують й інші соціологічні агенції.


У Кременчуці госпіталізували пенсіонерку з черепно-мозковою травмою: поліція підозрює родича\nЯк повідомляють у пресслужбі Нацполіції в Полтавській області, вчора, 26 грудня, у Кременчуці жінку госпіталізували до лікарні з тяжкими травмами. Відомо, що 67-річну жінку привези до лікарні з її помешкання. Попередньо у неї черепно-мозкова травма й множинні гематоми на голові та грудній клітині. Можливо, це результат сімейної сварки, однак усіх обставин ще не встановлено. Наразі поліціянти підозрюють у нанесенні травм жінці її 42-річного родича, якого за...\nКременчужани сьогодні залишилися без води та без електропостачання. АДРЕСИ щасливчиків\nЗа повідомленням КП "Кременчукводоканал" 26.12.2019 з 22:00 год. відсутнє холодне водопостачання район Ревівки (ЧАСТКОВО) у зв'язку з поривом мережі Д-150 мм холодного водопостачання за адресою вул. Гійома Боплана, 77. За повідомленням АТ "Полтаваобленерго", 27.12.2019 з 08:30 год. до 17:00 позапланове відключення ТП-694 у зв'язку з терміновими ремонтними роботами на повітряній мережі. Відсутнє електропостачання за наступними адресами: просп. Полтавський;...


Головна / Продукти / Галузеві рішення 1С / Оптова та роздрібна торгівля / Роздрібна торгівля\nПродукт "Роздрібна торгівля" призначений для автоматизації бізнес процесів роздрібних точок, дозволяє вести облік товарних запасів та грошей, формувати необхідні документи.\nВ програмі «Роздрібна торгівля» реалізовані наступні можливості:\nНадходження товарів на склади магазинів (від контрагентів); переміщення товарів на складах, між складами магазинів, між магазинами та складами підприємства; оприбуткування, інвентаризація та списання товарів.\nПрограма «Роздріб» підтримує різні способи встановлення роздрібних цін: для всієї мережі, для окремих магазинів чи груп магазинів, для окремих груп номенклатури.\nВикористання процентних знижок по дисконтних картках (в тому числі накопичувальних знижок), знижок з розподілом по магазинах, знижок контрагентам, знижок на суму чеку, знижок по часу дії, по кількості товару, по виду оплати.\nЗа допомогою програми «Роздрібна торгівля» можна планувати та реєструвати робочий час працівників, оформляти продажі з вказанням продавця, що обслуговував покупця. Це дає можливість керівнику контролювати персонал та формувати прозору систему мотивації продавців.\nВ програмі «Роздрібна торгівля» є можливість сформувати більш ніж 30 аналітичних звітів. Користувач отримує необхідні дані за період, показники ефективності торгових операцій, динаміку показників. Аналіз продажів проводиться в різних розрізах, наприклад, в розрізі товарних груп, груп покупців, по ефективності застосованих знижок, розпродажів.\n«Роздріб» дозволяє підключення фіскального реєстратора. У користувача є можливість налаштування шаблону для друку чеків на стрічкових принтерах. Підтримується також робота з еквайринговими терміналами, зчитувачами магнітних карт, сканерами та принтерами штрихкодів, терміналом збору даних.\nПрограма «Роздрібна торгівля» працює у зв’язці з керуючою системою, в якості якої використовується програма «Управління торгівлею»: «Роздрібна торгівля» автоматизує front-office, а «Управління торгівлею» автоматизує back-office.\n«Роздрібна торгівля» може також використовуватися разом з «Бухгалтерія 8».\nПереваги та вигоди від купівлі даної конфігурації:\nВласник/керівник бізнесу отримує можливість моніторити господарську діяльність підприємства завдяки звітам, що містять повну та актуальну інформацію по основних показниках діяльності. Звітність дозволяє керівнику своєчасно приймати управлінські рішення. Програма «Роздрібна торгівля» допоможе управляти персоналом та контролювати бізнес в цілому.\nВикористання програми на двох і більше робочих місцях можливо за наявності відповідної кількості клієнтських ліцензій. Для роботи програми у варіанті «клієнт-сервер» необхідна ліцензія на сервер «Interprise 8».


13 жовтня 2020, 12:11 13 жовтня 2020, 12:11\nГлибоко співпереживаю жителям Нагорного Карабаху, народам Азербайджану та Вірменії у зв’язку з новим витком збройного протистояння, котре триває вже понад тридцять років.\nРуська Православна Церква робила і робитиме все можливе, щоб разом з релігійними лідерами Вірменії та Азербайджану сприяти встановленню миру на багатостраждальній землі Нагорного Карабаху. Звертаюсь до державного керівництва обох країн із закликом використати перемир’я для того, щоб перевести рішення питань у політичне русло. Заради майбутнього двох сусідніх народів закликаю продовжити режим припинення вогню та використати його для мирних переговорів.\nПоганий мир кращий за добру сварку: ця стара істина сьогодні, як ніколи, є актуальною. В умовах миру можна зустрічатись, спілкуватись, шукати рішення проблем. Але коли йде війна, ллється людська кров, чиняться злочини, в цих умовах важко виходити на спільні політичні рішення.\nБережіть життя одне одного. Нехай хронометр кровопролитної ворожнечі зупиниться в ім’я мирного майбутнього. Вірменія та Азербайджан історично були та будуть сусідами, азербайджанцям та вірменам у будь-якому випадку жити поруч одне одного.\nавтокефалія хресний хід Митрополит Володимир Данилевич Юраш конфлікт Крим УГКЦ Коваленко Фанар Бедь Почаїв Зінкевич Катеринівка УПЦ КП Суд Мацола РПЦ 4511 захоплення ВРУ РКЦ Бахов Філарет капелан Кути Колосова Коломия Дедюхін Шептицький Ткачук Правий Сектор АТО Порошенко Костянтинівка Добрянський СБУ розкол Драбинко Грибовиця Софія Київська УАПЦ УПЦ скандал с. Угринів Луцьк храм Кинахівці Зоря Унія Мединський 4128 Гук підпал Птича


Італійський фотограф відкрив у Дніпрі фотовиставку, присвячену жертвам Голокосту • ПРАВДА УКРАЇНИ\nHome / Усі новини / Італійський фотограф відкрив у Дніпрі фотовиставку, присвячену жертвам Голокосту\nІталійський фотограф відкрив у Дніпрі фотовиставку, присвячену жертвам Голокосту\nУ Дніпрі в Музеї «Пам’ять єврейського народу та Голокост в Україні» італійський фотограф Луїджі Тоскано відкрив персональну фотовиставку, присвячену 72-й річниці Голокосту, «Проти забуття». В експозиції представлено кілька десятків масштабних, двометрових портретів людей, які були в’язнями німецьких концтаборів та потерпіли від Голокосту.\nЯк розповів автор, упродовж року він зустрічався колишніми в’язнями концтаборів, які вижили й наразі живуть у Німеччині, Росії, Україні, Ізраїлі, США. Результатом цих зустрічей стало створення 200 портретів людей та запис відеоінтерв’ю з ними.\nЗокрема, серед них є 60 портретів євреїв, які вижили під час Голокосту і наразі живуть в Україні, серед них киянина Олександра Склянського. Від долі тих, хто загинув у Бабиному Яру 1941 року, його врятувала українська родина – Євгенія та Віктор Бобовики, яким він дякує все життя.\n«Це унікальна колекція історій людської долі. За кожною фотографією – ціле життя. Ми не повинні про це забувати», – сказав автор Луїджі Тоскано.\nНа відкриття виставки у Дніпрі прийшли представники різних національних громад міста та конфесій, вчені, волонтери, учасники АТО, євреї – нащадки тих, хто пережили Голокост. Вони наголошували, що такі заходи сприяють консолідації українського суспільства. У рамках виставки Луїджі Тоскано планує прочитати лекцію.\nОпісля демонстрації в Україні виставку планують показати у США. Презентація проекту спершу відбулась у Німеччині, у вікнах старої пожежної вежі в Маннгаймі. Восени минулого року вона відбулася й у Києві, в Бабиному Яру.\nУ роки Голокосту у Дніпрі від рук нацистів загинуло понад 11 тисяч євреїв. Їх розстрілювали в Червоноповстанській балці, яку називають місцевим «Бабиним Яром».\n2005 року Генеральна асамблея ООН ухвалила резолюцію, що проголосила 27 січня Міжнародним днем пам’яті жертв Голокосту. Україна приєдналася до цього документа в 2012 році.\nпопереднє: У ЄС заявили про розробку планів розглядати заяви мігрантів поза межами Європи\nнаступне: У Рівному прокуратура оголосила підозру депутатові-бізнесмену, що намагався приховати смерть робітника-нелегала


ГОЛОД 1946-47 РОКІВ | ProviSnyk55\n← ЯКОЮ Ж БУДЕ 2016-2017 ЗИМА?\nВОЛОВЕЦЬ ВЕДЕ СВІЙ РОДОВІД З ВИШНЯН →\nГОЛОД 1946-47 РОКІВ\tPosted on 16.10.2016\tby "АлМаС" Цього року виповнюється 70 років від початку післявоєнної трагедії — голоду 1946—1947 рр. Знекровлене війною сільське населення, природно, за такий короткий час не змогло відновити довоєнну кількість працездатного населення. На селі більшість складали люди похилого віку, жінки та діти. Основною робочою силою села були жінки, чисельність яких у сільгоспвиробництві становила 80 відсотків.\nМаксимальне використання наявного тракторного парку не могло забезпечити його науково обгрунтовану необхідну кількість. Не могли компенсувати брак тракторів коня і корови. Часто колгоспники, переважно жінки, впрягалися замість коней або корів у збрую для того, щоб зорати землю. На плечах або возах доставляли насіння в полі, уручну проводили сівбу. Забігаючи вперед, зауважу, що пізніше більше половини врожаю було зібрано уручну.\nЗима 1945—1946 рр. була малосніжною, морозною, з відлигою, після якої наставали заморозки, а квітень, травень і червень були найбільш посушливими за 50 останніх років. Це призвело до ослаблення і загибелі посівів озимих і ярових культур. У окремих районах Миколаївської області така доля спіткала до 30—40 відсотків посівних площ. У результаті несприятливих погодних умов зернові культури, що вижили, дозріли на два-три тижні раніше, відповідно, прибирання почалося раніше.\nВрожайність на більшості площ становила від 1,5 до 2,5 центнера з одного гектара. При цьому державні плани здачі зерна колгоспами і радгоспами залишилися без змін. Для Миколаївської області план здачі державі зерна було затверджено в кількості 261 тисяч 270 тонн.\nНа 10 вересня 1946 року план хлібоздачі був виконаний на 44%, на приймальні пункти здано 141 тисячу 245 тонн. Господарства здали державі все, що могли, залишивши собі мінімум зерна — на насіння, харчування і фураж. Контролери з центру, органів МВС, МДБ за будь-яку ціну «вибивали» виконання плану. Але, незважаючи на всі зусилля командної системи, план хлібозаготівель було виконано лише на 65,2%.\nЗ виробників вичавлювали до останнього зернятка. За підсумками 1945 року в 462 колгоспах області із загальною кількістю населення 186 310 осіб було видано на один вироблений трудодень від 100 до 400 грамів хліба.\nНа початок січня 1946 року 86 310 осіб відчували гостру потребу в допомозі саме хлібом. Керівництво області звернулося до керівництва УРСР (М. С. Хрущову) з проханням про видачу продовольчої позики в розмірі 3225 тонн на період з 1 лютого до 1 липня 1946 року. Але Москва заборонила це зробити. На селі почався голод.\nВ той же час критичне становище склалося в тваринництві. Велике навантаження, яке лягло на тяглових тварин, позначилося на їхньому фізичному стані. Випадки вимирання коней зросли до 25 відсотків.\nГолод дався взнаки наприкінці 1946-го. В першу чергу ці явища торкнулися міст. У них вже взимку 1946 року почали вмирати ті, хто не мав права на хлібні картки і не зміг забезпечити собі мінімальний запас продуктів.\nМАЛЮНОК ВОЛОДИМИРА КУТКІНА, КИЇВ\nУ найстрашнішому становищі опинилися діти. Так, 1947 року по УРСР серед дітей віком чотирьох років померли в містах — 57 601 дитина, в селах — 81 515.\nГолод змушував людей іти на порушення закону — крадіжку зерна і продуктів харчування. За неповними даними, 1946 року за крадіжку колгоспного хліба було засуджено по республіці близько 10 тисяч чоловік, сотні людей засуджено до розстрілу.\nУ грудні 1946 — січні 1947 рр. у селах Миколаївської області з’явилися десятки тисяч опухлих від голоду людей. У республіці внаслідок голоду зросла кількість хворих на дистрофію: станом на 20 червня 1947 року в УРСР хворих налічувалося один мільйон 154 тисячі людей, у тому числі більше 79 тисяч — у Миколаївській області. З хворих велику частину становили діти і непрацездатні особи. Решта смертей свідомо «ховалися» під діагнозами: гіпертонія, пневмонія, гостра сердечна недостатність тощо.\nЛікарі поділяли аліментарну дистрофію на три стадії: 1-а, 2-а і 3-я, які супроводжувалися білковими і безбілковими набряками. На їхню думку, 3-я стадія як найважча вважалася невиліковною. Вона часто ускладнювалася пневмонією, туберкульозом, дизентерією та іншими інфекційними захворюваннями, тому частіше призводила до летального фіналу. Бували випадки, коли при захворюванні на дистрофію 1-ої або 2-ої стадії людина вмирала без медичної допомоги внаслідок фізичного виснаження і нервово-психічного розладу.\nЗагалом у 1946—1947 рр. унаслідок голоду перехворіло на дистрофію 1-ої стадії близько 20 мільйонів осіб, 2-ої — п’ять мільйонів. і 3-ої стадії — до двох мільйонів, більшість останніх не вижили.\nЛюди їли котів і собак, мишей і щурів. Варили «супи» з кори дерев і коріння рослин. Але найстрашнішими були зафіксовані численні факти людоїдства і трупоїдства. Так, у січні — червні 1947 року в УРСР офіційно (підкреслю, офіційно!) було зареєстровано 130 випадків людоїдства і 189 — трупоїдства.\nНапевно, сьогодні дослідники не дізнаються всієї точної статистики цього страшного голоду, оскільки всі цифри, які потрапили до звітності, «фільтрувалися» органами МДБ та МВС.\nУ більшості випадків органи охорони здоров’я не фіксували точну кількість хворих на дистрофію і померлих з таким діагнозом.\nПівденні райони нашої області, які мали вихід до узбережжя лиманів і Чорного моря, менше постраждали від голоду, оскільки тут у людей була можливість харчуватися рибою і морепродуктами. Хоча влада всіляким чином контролювала спроби врятуватися, а часто і забирала у мешканців узбережжя здобуті морські продукти.\nЧи можна було уникнути трагедії, що розігралася, — післявоєнного голоду? Безумовно, ТАК. Можна було б насамперед перерозподілити зерно, що зберігалося в далеких пунктах зберігання в Сибіру і на Уралі, та спрямувати хоча б мінімальну частину в ті райони, які постраждали найбільше. Загалом у 1946 році на цих переважно непристосованих складах зберігалося 17,5 мільйонів тонн зерна.\nПо-друге: зменшити допомогу зерном іншим державам, забезпечивши спочатку потребу свого населення. Незважаючи на тяжке становище охоплених голодом територій, керівництво СРСР через порти південного регіону Миколаїв, Одесу, Херсон, Очаків залізничним транспортом транспортувало зерно за кордон. 1946 року Болгарія отримала 30 тисяч тонн кукурудзи, 20 тисяч тонн пшениці, потім ще додаткові 40 тисяч тонн зерна. Польща отримала в 1946—1947 рр. 900 тисяч тонн зерна. Зерновий потік лився до Фінляндії, Норвегії, Чехословаччини. Загалом експорт зерна із СРСР у 1946 році становив один мільйон 646 тисяч тонн, у 1947 р. — один мільйон 800 тисяч тонн.\nПо-третє: якби керівництво республіки, Миколаївської області не було б фарисеями, а наполегливо вимагало від центральних органів влади кардинальної допомоги стражденним, а не піклувалося лише про своє благополуччя, можливо, вдалося б уникнути катастрофічних наслідків цього лиха.\nНа підтвердження вищесказаного наведу текст двох листів, направлених керівництвом області до Москви 17 квітня 1947 року, копії яких зберігаються в Державному архіві Миколаївської області.\nПерший лист — Миколаївського обкому КП(б)У і обласної Ради депутатів трудящих начальникові Головрибпостач Міністерства рибної промисловості СРСР:\n«Виконком облради депутатів трудящих і обком КП(б)У просить Вас відпустити для забезпечення керівного складу області до дня 1 Травня риботоварами підвищеної якості: ікри кетової — 500 кг, ікри паюсної — 30 кг, баликів — 100 кг, оселедців тихоокеанських — 1000 кг, консервів різних банок — 1000 банок.\nЗазначені риботовари просимо Вашого дозволу отримати безпосередньо з баз промисловості м. Москви» (Ф.Р-992, оп. 2, д. 761, л. 25).\nДругий лист — тих самих організацій області керівництву Головтабак Міністерства харчової промисловості СРСР:\n«Через відсутність тютюнової фабрики в нашій області, наша область прикріплена до Одеської бази Головтабакпостач, яка займається постачанням тютюнових виробів украй незадовільно і нижчими сортами. Керівний склад нашої області не отримує тютюнових виробів підвищеної якості.\nВиконком облради депутатів трудящих і обком КП(б)У просить Вашої вказівки виділити для вказаного контингенту на 500 тисяч рублів тютюнових виробів кращої якості безпосередньо з московських баз за рахунок фондів нашої області» (Ф.Р-992, оп. 2, д. 761, л. 30).+\nУ цьому вся суть «переймання» проблемою голоду в нашій області її тодішніми горе-керівниками.\nЗауважу, дуже багато в чому технологія післявоєнного голоду (якщо відкинути розруху, залишену війною, та кліматичні катаклізми) нагадує геноцид 1932—1933 рр. У результаті післявоєнного голоду в СРСР загинуло два мільйони осіб, у т.ч. близько мільйона жителів УРСР.\nКирило ГОРБУРОВ, кандидат історичних наук, МиколаїВ\nАлМаС\tView all posts by "АлМаС" →\tЦей запис був оприлюднений у Аналитика, История, правда і позначений правда. Додати в закладки постійне посилання.\t← ЯКОЮ Ж БУДЕ 2016-2017 ЗИМА?