Соціально-психологічні чинники розвитку взаємин у студентській академічній групі (курсова) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nСоціально-психологічні чинники розвитку взаємин у студентській академічній групі (курсова)\tadmin\nСоціально-психологічні чинники розвитку взаємин у студентській\nСуспільство складається з безлічі груп і колективів, що розрізняються по\nчисельності, місцю й ролі в суспільному житті й діяльності.\nПо чисельності виділяють макрогрупи (соціальні прошарки, націй, збройні\nсили й т.д.) і мікрогрупи (цех, шкільний клас, студентська академічна\nгрупа й т.д.). Група — поняття більше широке, чим колектив.\nА. С. Макаренко говорив, що колектив — «це не просто збори, не проста\nгрупа взаємодіючих індивідуумів… Колектив — це цілеспрямований\nкомплекс особистостей, організованих, що володіють органами колективу. А\nтам, де є організація колективу, там є органи колективу, там є\nорганізація уповноважених осіб, довірених колективу, і питання відносин\nтовариша до товариша — це не питання дружби, не питання любові, не\nпитання сусідства, а це питання відповідальної залежності» [1, 210].\nКожний колектив являє собою соціальне об’єднання людей, діяльність яких\nнаправляється на досягнення суспільно корисних цілей. Однак істотні\nознаки колективу цим не вичерпуються: вони включають наявність\nкерівництва й певний ступінь згуртованості.\nСтудент формується в колективі. «…Розвиток індивіда,- як довели К.\nМаркс і Ф. Энгельс,- обумовлено розвитком всіх інших індивідів, з якими\nвін перебуває в прямому або непрямому спілкуванні…» [2, 440].\nГарний психологічний клімат у колективі студентської академічної групи,\nїї професійна спрямованість сприяють упевненості, взаємній вимогливості,\nтовариству, дружбі, досягненню успіхів у навчанні, формуванню\nособистості майбутнього фахівця в цілому.\nОднієї з важливих цілей студентського колективу є сприяння підготовці\nкожного його члена до майбутньої професійної діяльності, вплив на\nформування необхідних для цього особистих якостей.\nОсобиста участь у керуванні й керівництві діяльністю колективів своїх\nгруп стає для студентів школою цивільного й політичного виховання,\nрозвиває організаторські здатності, психологічно готовить їх до праці\nпісля закінчення вузу.\nосновним видом діяльності (ученье, спрямоване на одержання вищого\nєдністю мети й мотивації (прагнення членів колективу придбати\nпорівняно високим ступенем самоврядування (староста групи, заступник\nстарости, профгрупорг і т.д.).\nХоча студентський колектив по ряду показників однорідний, він поєднує\nлюдей різних національностей, з різними індивідуальними психологічними\nякостями, що почасти вже одержали до вузу різні спеціальності й имеющих\nнеоднаковий родиний стан. Так, за даними соціологів, серед студентів\nхолостяки становлять 90,7%, одружені без дітей — 5,6, одружені з дітьми\nПсихологія студентського колективу включає як загальну атмосферу його\nжиття й діяльності, так і взаємини, суспільна думка, колективний\nнастрій, традиції й т.д. Студентський колектив характеризується\nспрямованістю на оволодіння професією, спільністю потреб, інтересів,\nцілей і завдань, перспектив і зобов’язань, що передбачають досягнення\nвисоких результатів у навчальній і іншій діяльності, наявністю спільних\nсправ, у яких беруть участь всі члени групи, відношенням членів\nколективу до обраної професії як покликанню, певним рівнем\nПро згуртованість варто сказати особливо. Дослідження А. В. Петровского\nсвідчать, що згуртованість як ценностно-ориентационное єдність показує\nступінь збігу оцінок, установок і позицій групи стосовно об’єктів\n(особам, завданням, ідеям, подіям), найбільш значимим для справ групи в\nцілому. Показником (індексом) згуртованості служить частота збігів\nоцінок або позицій членів групи стосовно об’єктів, істотно значимим для\nУ дослідженнях П. А. Просецкого виявлений ряд підструктур студентського\nВ організаційну підструктуру входять офіційні взаємини, пов’язані з\nорганами керування, координування цілей і завдань у зв’язку з\nособливостями студентського колективу; виборність органів самоврядування\nі їхня підзвітність колективу; перевірка виконання прийнятих колективних\nрішень; наявність чітко розроблених норм взаємин вихователів і\nвоспитуемых, старших і молодших і т.д.\nПідструктура меж колективних зв’язків — наявність контактів з іншими\nколективами з метою обміну досвідом, зв’язок з підшефними колективами,\nнаявність у колективу високого престижу.\nПідструктура неофіційних взаємин (тісний зв’язок, коммуникативность) —\nинформированность членів колективу друг про друга, взаєморозуміння,\nвзаємодопомога й взаємна вимогливість, самодіяльність і ініціатива,\nдомінування оптимістичного настрою, висока ефективність виховного впливу\nколективу на особистість, задоволеність всіх членів колективу офіційними\nлідерами й взаєминами з викладачами.\nПідструктура ефективності колективної діяльності — уміння включити всіх\nчленів колективу в колективну діяльність, швидко й правильно приймати\nрішення, задоволеність результатами навчальної діяльності, суспільної\nроботи, суспільно корисної праці й організацією культурного дозвілля.\nПідструктура реальної морально-психологічної позиції членів колективу —\nзахищеність і рівноправність особистості в колективі; задоволеність\nкожного учасника колективним життям і діяльністю, тим впливом, що\nколектив робить на розвиток його морально-вольової сфери й здатностей;\nпереживання індивідом почуття честі колективу й вплив особистого внеску\nв боротьбі за честь колективу; прийняття самого колективу як референтної\n(від слова рефері — суддя) соціальної групи; прихильність до колективу,\nвипробування особистістю почуття великої радості, підйому й натхнення\nвід спілкування в колективі.\nУкажемо на характер взаємин, суспільної думки й інших\nсоціально-психологічних явищ і процесів, що мають місце в студентському\nколективі. Взаємини між членами студентського колективу, хоча й залежать від\nособливостей кожного з них, визначаються насамперед навчально-виховною\nроботою, організацією діяльності студентів.\nПредставители західної психології вважають, що взаємини (особист і\nсуспільні) будуються на психологічній основі, зокрема на симпатіях і\nантипатіях. Цим деякі психологи намагаються пояснити розвиток суспільних\nвідносин і намічають можливі шляхи соціальних змін.\nВітчизняна психологія не заперечує ролі психологічного фактора в процесі\nвзаємин між людьми. Спрямованість, характер, темперамент, інтереси,\nзвички й т.д. впливають на взаємини людей, але психологічний фактор,\nосновні психологічні якості людей існують не самі по собі, вони\nбазуються на діяльності й включенности в спілкування кожного члена\nУ структурі взаємин у студентському колективі можна виділити кілька\nсфер: офіційну, суспільно-політичну й побутову, а також їхній\nневід’ємний аспект-систему особистісних психологічних відносин.\nОфіційні взаємини визначаються уставом вузу, загальними й частками\nположеннями про вузи.\nСуспільно-політичні взаємини пов’язані з контактами студентів у період\nпроведення різних зборів, диспутів, бесід, на вечорах художньої\nсамодіяльності, спортивних змаганнях і т.д.\nПобутова сфера взаємин теж досить важлива, оскільки багато студентів\nживуть із рідн і близькими, мають друзів і часто з ними зустрічаються.\nОрієнтація колективів навчальних груп на професійні, культурні й\nморальні цінності на всіх курсах приблизно однакова, але варіює залежно\nвід спеціальності. Студенти технічних вузів у порівнянні з гуманітаріями\nбільше орієнтовані на згуртованість групи, уміння працювати й\nвідпочивати (відповідно 58,8 і 49,1%; 48 і 34,8%), тобто на такий\nколектив, у якому органічно сполучаються формальна й неформальна\nструктура, а студенти гуманітарії — на ідеологічні (відповідно 32,8; і\n13,6%), професійні (31,4 і 20,4%) цінності й на високу загальну культуру\nколективу (45,5 і 35,4%).\nСтудентська академічна група є основним первинним колективом у системі\nколективу вузу. Студенти групи — члени однієї й тієї ж профспілкової\nорганізації Тому поряд з керівником групи (старостою), що призначається\nдеканатом, існують ще два керівники — профорг і заступник старости.\nХарактер і сила впливу колективу студентів на особистість і діяльність\nкожного з них залежать від того, який психологічний, клімат зложився в\nакадемічної група, наскільки вибір індивідуальних цілей погоджений із\nцілями всього колективу.\nДослідження соціологів показують, що студенти, маючи високу орієнтацію\nна згуртований колектив, у той же час оцінюють цю характеристику своїх\nгруп невисоко. Це пояснюється тим, що ділові відносини в студентських\nгрупах не придбали багатобічного характеру, і якщо взаємодопомога\nрозвинена в групах відносно високо, те взаємна вимогливість має потребу\nв подальшому розвитку.\nПершокурсники дають найвищу оцінку як міжособистісним, так і діловим\nвідносинам у групах. Оцінка міжособистісних відносин у групах знижується\nзі збільшенням віку студентів. Відповідність між віком і курсом дозволяє\nзатверджувати, що фактор спільного навчання впливає на оцінку взаємин не\nсам по собі, а переломлюючись через систему факторів, серед яких\nпровідна роль належить віковому.\nСоціологами також установлено, що усереднена оцінка взаємин змінюється\nзалежно від складу групи. Над усе оцінюють взаємини в «чоловічих» групах\n(групи, у яких близько 75% становлять юнака). Трохи меншу оцінку\nодержали взаємини в «жіночих» групах (групи, у яких юнаків не більше\n25%). Найнижча оцінка взаємин в «змішаних» групах. Установлено також, Що\nу взаєминах в «жіночих» групах переважають емоційні компоненти, а в\n«чоловічих» — раціональні.\nНайважливішим компонентом процесу становлення особистості в період\nнавчання у вузі є формування моральних норм поводження в сфері відносин\nміж підлогами. 89,7% дівчин і 65,6% юнаків мають спілкування в сфері\nвідносин між собою, у тому числі 44,6% юнаків зустрічаються з дівчинами\nзі студентського середовища й 64,7% дівчин зустрічаються з\nюнаками-студентами, причому 30,8% із зі студентами того ж вузу, де\nвчаться самі. 21% юнаків і 25% дівчин зустрічаються із представниками\nінших соціальних груп.\nМолодь студентського віку відчуває потребу в міцній дружбі, близькій\nлюдині, відвертості й довірі, шукає приклад для наслідування.\nВзаємодія студента із групою пов’язане із установленням дружніх взаємин.\nДані дослідження психологів свідчать про те, що найбільше цінуються\nжиттєрадісний настрій, гумор, оптимізм (на це вказали 71,3% опитаних),\nвисокий рівень культури (63,1%), уміння зрозуміти іншу людину й надати\nдопомогу у важку хвилину (62,8%), самостійність суджень (61,5%), високі\nморальні якості (60,6%). Менш значимі високий рівень загальних\nпрофесійних знань (35,4%), ініціативність, енергійність (31,2%) і ін.\nЦікаво зіставити цінність приблизно цих же якостей, але вже залежно від\nАналіз показав, що: а) високий рівень професійних знань у своїх друзів\nнайбільше цінують студенти 25-28 років, тобто имеющие вже життєвий\nдосвід (36,4%), найменше — 18-20-літні (20%); б) широке коло загальних\nзнань і інтересів значимо більшою мірою для студентів вікової групи\n25-28 років (35%); в) на високий рівень культури найменше орієнтовані\nстуденти 23-24 років (26%), в інших вікових групах ця якість займає одне\nіз провідних місць (50%); г) самостійність суджень, високі моральні\nпринципи, ініціативність і енергійність найменше цінують у своїх друзях\nзнов-таки студенти у віці 23-24 років; д) активна участь у суспільному\nжитті має однакове значення для студентів всіх вікових груп; е) на\nвміння зрозуміти й надати допомогу у важку хвилину, гумор, оптимізм у\nзначній мірі орієнтовані студенти всіх віків, крім 23-24-літніх. Ці емоційні компоненти приводять до появи «неофіційного_лідера», що\nвпливає на товаришів завдяки своїм певним особистим якостям, у більшості\nвипадків позитивне (але буває й негативне). Тому питання психології\nстудентського колективу не можна розглядати без обліку лідерства.\nУ соціальній психології проблема лідерства займає одне з важливих місць.\nБагато авторів відзначають, що всі лідери перевершують інших членів\nгрупи принаймні в одній з якостей, значимих для даного виду групової\nдіяльності, але конкретні якості залежать від колективних цілей,\nтрадицій і виду спільної діяльності. Коротко\nможна сказати, що керівництво^-це процес зовнішньої соціальної\nорганізації й керування спілкуванням і діяльністю членів групи, а\nлідерство — процес її внутрішньої соціально-психологічної\nсамоорганізації й самоврядування.\nКерівникові будь-якого колективу необхідно завжди пам’ятати, що\nавторитет — категорія морально-психологічна, і він не завжди збігається\nз адміністративною владою. Положення авторитетного лідера помітно\nвпливає на психологію всього колективу. Такій людині не потрібно щораз\nдоводити свою правоту.\nМіжособистісні й ділові відносини в студентському середовищі настільки\nзначні, що в кожній діяльності (навчання, суспільна робота, спорт і\nт.д.) висувається свій лідер. Дані досліджень показують, що студентські\nлідери в навчальній діяльності часто не можуть, наприклад, зайняти\nнастільки ж високе положення в подальшому житті. Тому в студентській\nгрупі можливо досить значне число лідерів всіляких «спеціальностей»:\nлідери-організатори, що споюють групу для оптимального рішення\nзагального завдання; лідери-«генератори» емоційного настроя групи, члени\nгрупи, що істотно впливають на груповий настрій; лідери-«ерудити» —\nстуденти, що володіють найбільшим обсягом знань, і т.д.\nПсихологічний статус студента в групі пов’язаний з його навчальною\nактивністю, що являє собою інтегральну характеристику, що включає\nактивність студентів на семінарах, мотиви й ефективність його\nдіяльності, відношення до навчання й ін.\nІснує кореляційний зв’язок між величиною психологічного статусу студента\nі його відношенням до суспільної роботи, а також роллю, що студент\nвиконує в масово-суспільних заходах. Студенти, що мають високий\nпсихологічний статус, найчастіше виступають у ролі «організаторів» у цих\nзаходах. Вони мають більший авторитет у науково-дослідній і\nсуспільно-політичній діяльності, чим студенти з низьким психологічним\nстатусом. Як правило, студенти з високою успішністю займають провідне\nположення в системі міжособистісних відносин у групі. Але навіть\nвідмінники попадають у число «знедолених», якщо вони протистоять всьому\nВідзначено також, що спостерігається розбіжність формальних і\nнеформальних лідерів у групі. Лише в 5 старост (з 18) високий\nМає свої особливості й спілкування студентів, що орієнтовано на всі\nсоціальні групи суспільства. Найбільше інтенсивно зв’язки й контакти із\nгрупами встановлюються на четвертому й п’ятому курсах. Тут обсяг\nспілкування, наприклад, із ученими збільшується вдвічі. На старших\nкурсах зростає обсяг спілкування й з іншими соціальними групами\n(робітниками, що служать і т.д.), що обумовлено початком трудової\nдіяльності (виробничу практику).\nУ результаті відповідей на питання «В оточуючих мене людях я насамперед\nзауважую…» студенти з негативною установкою на навколишнім відзначали\nзвичайно їхню байдужість, зайнятість своїми інтересами, байдужність до\nінших, холодність у відносинах, обмеженість інтересів, егоїзм,\nнещирість. Позитивно настроєних студентів залучає доброта, простота,\nсправедливість, щирість, розум і доброзичливість до людей. Нерідко\nзустрічаються студенти, у яких підвищений інтерес до всіляких\nвластивостей особистості. Зрозуміло, легше знайти загальну мову,\nспілкуватися з тими, у кого переважає установка на позитивне в людині.\nТаким чином, міжособистісні психологічні відносини й спілкування є\nоднієї зі сторін діяльності колективу, що робить винятково великий вплив\nна поводження студентів.\nУ процесі діяльності виникають і інші соціально-психологічні явища, які\nтакож впливають на поводження студентської молоді: наслідування,\nсамоствердження, суспільна думка, колективні настрої, традиції й т.д.\nСхильність до наслідування — яскраво виражена властивість, що\nпроявляється в спрямованості особистості на зразок і його відтворення,\nщо має тенденцію до поширення. Дуже часто воно захоплює широкі маси\nУ ряді досліджень показано, що сила впливу на студентів кращих\nвикладачів вузу не нижче, а значно вище сили впливу вчителі середньої\nшколи на учнів. Це пояснюється якісним стрибком у розвитку критичності\nрозуму в студентів і широтою їхніх інтересів. Готовність студентів\nнаслідувати своїх вихователів у великій мері залежить від того, які\nінтереси й мети студентського колективу є провідними, які погляди й\nпереконання студенти розділяють, яке зміст колективної думки, який\nавторитет вихователя і його престиж серед студентів різних курсів. І це\nзрозуміло, тому що викладач, як правило,- ідейно переконаний, ерудований\nзнавець предмета, навчений життєвим досвідом, що імпонує молодим людям.\nА серед самих студентів, наприклад, на першому курсі, особливо на\nпочатку його, високим престижем користуються студенти, що знають\nособливості трудової діяльності, що мають життєвий і трудовий досвід. На\nдругому курсі студентству імпонує ерудиція, кругозір, здатності, заняття\nспортом. На старших курсах важливим показником є суспільна діяльність\nСамоствердження особистості — це її дійсне прагнення зайняти й удержати\nв системі психологічних відносин у колективі певну позицію, що\nзабезпечувала б даної особистості повага, визнання, довіру, підтримку\nінших членів колективу.\nДослідження Я. Л. Коломинского показують, що студенти, які об’єктивно\nперебувають у незадоволеному положенні в групі, переоцінюють своє\nположення . Очевидно, тут має місце компенсаторская реакція, що являє\nсобою своєрідне витиснення думки про незадоволене положення, здатної\nвикликати внутрішній конфлікт, оскільки вона зіштовхується з високим\nрівнем домагань у цій області.\nЧлени групи, які перебувають у сприятливому положенні, мають тенденцію\nнедооцінювати своє положення в групі.\nСамоствердження особистості — активний процес усвідомлення людиною свого\nрівноправного місця серед інших людей, оцінки питомої ваги своїх\nсуспільно корисних якостей і переваг інших, порівняння й зіставлення\nсебе з іншими людьми для того, щоб не розгубити свою індивідуальність,\nрозкрити можливості виявити себе, грати в діяльності колективу значиму\nроль шляхом, наприклад, участі в спортивному житті колективу, у художній\nсамодіяльності, у наданні навчальної допомоги відстаючої й т.д.\nПрагнення до самоствердження в колективі часом приводить до утворення\nдрібних неофіційних груп. Робота з ними — завдання не тільки\nстудентського керівництва колективом, але й всіх викладачів.\nСуспільна думка — один з елементів суспільної психології колективу. Воно\nвпливає на особистість, групу, колектив, Впливає на формування їхніх\nзвичаїв, традицій, інтересів, звичок. Суспільна думка колективу включає інтелектуальні, емоційні й вольові\nкомпоненти, різні судження й виражає відношення людей до певним, що\nзачіпає їхні інтереси питанням, явищам. Воно може проявлятися у формі\nоцінки, бажання, схвалення, осуду, вимоги й т.д. Думки в колективі\nвиникають у процесі обговорення цілей і завдань діяльності, суспільних\nподій і т.д.\nКолективна думка може зробити не тільки позитивне, але й негативний\nвплив на особистість.\nНа практиці нерідко трапляється, коли на студентських зборах раптом\nвиявляються дві думки: офіційне, зовнішнє, і внутрішнє, кулуарне,\nнерідко більше діюче, хоча й глибоко сховане в міжособистісних\nСтворення здорової суспільної думки в студентському колективі особливо\nважливо, оскільки в молоді студентського віку поряд з яскраво вираженою\nпотребою в дружбі, товаристві, в обміні досвідом, знаннями існує\nпрагнення бути популярним, завоювати схвалення, повагу, авторитет.\nГоловним носієм передової суспільної думки повинні бути викладачі.\nКолективний настрій — це спільне переживання, тривалий емоційний стан,\nщо впливає на прояв особистості, якість загальної й індивідуальної\nроботи. У колективних настроях на перший план виступає емоційна реакція\nна навколишні події, у той час, як у суспільному думок головним є\nглибина усвідомлення користі й необхідності колективних справ, усередині\nКолективні настрої — самі повсякденні явища громадського життя\nстудентів. Від настрою людей залежить їхнє поводження, результат\nвиховних впливів. Настрій однієї людини передається іншим. От чому\nвідомий радянський педагог В. Сухомлинский говорив про те, що педагогові\nне можна розповідати в колективі про своє особисте горе, оскільки це\nнегативно позначається на настрої всього колективу. У свою чергу, і\nнастрій колективу, групи здатно захопити й захопити людину.\nНастрій залежить від світогляду, характеру, темпераменту, досвіду\nлюдини, і тому в одній і тій же обстановці індивідуальні настрої людей\nможуть бути різними. У той же час спільність умов, діяльності, завдань і\nякостей студентів сприяють формуванню колективного настрою.\nТрадиції, як і інші соціально-психологічні явища, виникають і\nпроявляються в різних колективах. Традиції можуть бути елементом\nпсихології всього народу, нації, класу або соціального прошарку, умовної\n(професійної, віковий) і конкретної групи людей. У студентському\nколективі — це правила, норми поводження, що передаються від одних\nстудентів до інших.\nСпецифіка традицій вузівського колективу пов’язана з постійною його\nдинамікою, відновленням і взаємодією колективу викладачів,\nспівробітників і колективу студентів, і разом з тим вона надає йому\nсвоєрідність і неповторність. У кожного вузу — свій родовід, свої зразки\nдля проходження й т.д.\nУ білоруських вузах увійшли в традиції день знань, день відмінника,\nзльоти студентів, зустрічі першокурсників з викладачами й студентами\nстарших курсів, які проходять в урочистій обстановці за участю\nвикладачів, громадських організацій, а також випускників вузів, і т.д.\n1. Виховання в студентів любові до навчального закладу: свято першого\nдзвінка, урочистий хід першокурсників, закладка алеї першокурсників,\nтиждень першокурсника, день народження інституту (факультету), година\nмужності, зліт наставників і ін.\n2. Прилучення до педагогічної діяльності й формування професійної\nгордості: день учителі, зустріч із заслуженими вчителями, диспути про\nпедагогічну майстерність, день листа випускника.\n3. Традиції, що розвивають пізнавальні інтереси, духовні потреби й\nзагальну культуру студентів: день куратора, тиждень української\nкультури, конкурси й наукові конференції, екскурсії в школи, день\nвідкритих дверей і т.д.\n4. Традиції, що формують суспільно-трудову активність студентів:\nсуспільно-політичне спілкування, традиції факультетів суспільних\nпрофесій, конкурси стінної печатки, традиції третього трудового семестру\nй т.д. [6, 3]\nПоряд із загальними традиціями вузу усередині кожного студентського\nколективу зароджується, міцніє й існує чимало своїх традицій, що мають\nвелике значення для його зімкнення. По влучному вираженню А. С.\nМакаренко, традиції є для колективу тим соціальним клеєм, що скріплює\nйого в єдине ціле. Традицій у студентському колективі може бути багато.\nВони породжують певен настрой, тон і стиль колективу. Тому позитивні\nтрадиції варто всіляко розвивати, зберігати наступність для\nПрофесійна спрямованість студентського колективу — це система обще\nгрупових потреб, цілей, мотивів, інтересів, цінностей, що характеризують\nйого готовність вирішувати завдання підготовки фахівця вищої\nкваліфікації цілком певного профілю.\nПочатковий рівень розвитку професійної спрямованості колективу\nхарактеризується наявністю в більшості студентів інтересу до майбутньої\nпраці, другий рівень — наявністю групового зразка успішно працюючого\nфахівця, створенням обще групової думки про професійно важливі його\nриси, третій рівень — наявністю професійного виховання, можливостей\nнавчальної групи, мотивів її саморозвитку й саме зміцнення як колективу.\nОсобистість і колектив утворять єдність, вони сприяють росту й розвитку\nодин одного. Ведучим є вплив колективу на особистість.\nСтудентські колективи й особистості їхні складові вимагають уважного\nвивчення й психолого-педагогічного керівництва протягом усього періоду\nнавчання у вузі, але особливо в період становлення. Першокурсників\nхвилюють питання навчання, суспільної роботи, спілкування. Необхідно\nвивчити віковий і соціальний склад студентів, тривалість перерви в\nнавчанні, що передує досвід суспільної й виробничої роботи, побутові\nумови, установити ступінь їхньої підготовленості до освоєння вузівської\nпрограми, провести спостереження за їхньою діяльністю, установити типові\nВажливо також одержати й проаналізувати інформацію про колективні\nнастрої, думки, цінності й т.д.\nОсновними методами вивчення колективу є спостереження в різних\nситуаціях. Чим ця ситуація складніше, тим спостереження будуть більше\nцікавими й інформативними:\nбесіда з колективом і окремими студентами (виявлення думок, настрою,\nоцінки, відносини до подій);\nконтент-анализ (узагальнення різноманітної інформації в пресі, переданої\nпо радіо, телебаченню й т.д. про студентські колективи); анкетування,\nаналіз досвіду роботи громадських організацій;\nметод соціометрії. Для діагностики колективних взаємин використають різні методи\nдослідження, наприклад зрізи по горизонталі й вертикалі. Горизонтальний\nзріз дає картину взаємин у колективі студентів, а вертикальний дозволяє\nвизначити взаємини студентів зі старшими товаришами й викладачам.\nОб’єктивної оцінка колективу буде тоді, коли вивчаючий зможе оцінити\nйого з позиції обох зрізів, інакше загальна картина буде спотворюватися,\nяк, наприклад, при фотографуванні високого будинку знизу.\nВивчаючи студентський колектив, треба враховувати особливу складність\nйого стану на першому курсі (мається на увазі згуртованість).\nЗокрема, попередній аналіз документів дозволяє, як це відзначає Л.\nПанасенко (1974), виявити відомості наступних чотирьох типів:\n1) показник підлоги й віку; 2) відомості про особливості соціального\nсередовища, під впливом якої перебували молоді люди до надходження у\nвуз; 3) показники суспільної діяльності; 4) показник успішності навчання\nОсобливості соціально-психологічного клімату в групі залежать від того,\nякий була суспільна активність студента до надходження у вуз, від впливу\nумов життя й діяльності на його особистість, від його старанності в\nнавчанні й т.д. Дані досліджень також переконують у тім, що успішність у\nстудентів першого курсу тим вище, чим менше однорідність академічної\nгрупи по шкільній підготовці, тобто при неоднаковій шкільній підготовці\n(отримані неоднакові оцінки на вступних іспитах) студенти академічної\nгрупи одержують більше високих оцінок, менше задовільних і\nЦей результат можна пояснити тим, що в неоднорідних академічних групах\nз’являються більше сприятливі умови для виникнення змагання, лідерства й\nвзаємодопомоги. Успішність навчання студентів тим вище, чим більше в\nгрупі активістів з гарною шкільною підготовкою, які відрізняються\nсамостійною роботою протягом семестру, більше високим рівнем\nінтелектуального розвитку, більшою рухливістю психофізіологічних\nПро колектив не можна судити по окремих епізодах з його життя. Необхідна\nповна характеристика цього колективу, що включає наступні основні дані:\nа) соціальний склад студентів, їхній вік, риси особистості; б) відносини\nстудентів зі старшими, викладачами і їхня спрямованість; взаємини,\nнастрої й думки в колективі, авторитети; в) склад активу: загальне число\nактивістів, що переважають риси їхньої діяльності в колективі; як —\nколектив оцінює події, що відбуваються, у країні й за рубежем;\nуспішність і рівень суспільної активності колективу. Сполучення\nсоціально-психологічних і індивідуально-психологічних характеристик\nдозволяє конкретніше визначати слабкі ланки в структурі й психології\nколективу й цілеспрямовано їх переборювати.\nКолектив не відразу стає зрілим і згуртованим. Керівництво колективом\nпроявляється по-різному на різних етапах його формування. Щодо цього\nцікаво простежити чотири етапи розвитку вимогливості в колективі,\nвипливаючи А. С. Макаренко.\nПерший етап — організація колективу, підбор активу. У цей період більша\nвідповідальність лягає на куратора.\nДругий етап — посилення уваги до активу для того, щоб він завоював\nавторитет, став носієм передової думки, підтримував і проводив у життя\nвимоги й вказівки викладачів, деканату й керівників вузу.\nТретій етап — викладачі й керівники опираються на свідомість і\nзгуртованість колективу, на його актив, традиції, суспільну думку.\nЧетвертий етап – колектив виступає як суб’єкт виховання. Викладачі,\nдеканат ставлять завдання, підказують найбільш доцільні способи їхнього\nрішення й т.д. Колектив висуває вимоги до своїх членів, здатний до\nвідомого самоврядування. Це найвищий рівень його розвитку.\nКаковы умови й шляхи формування студентського колективу? Найважливішою\nумовою є створення ідейних і моральних передумов для зімкнення,\nпогодженості індивідуальних і колективних цілей шляхом роз’яснення\nсоціального значення навчання й підготовки до майбутньої професійної\nВажливий фактор формування студентського колективу — багатопланова\nдіяльність, різнобічна активність, що забезпечує членам студентської\nгрупи включення у велику кількість ситуацій, спрямованих на дозвіл\nрізних навчальних, суспільно-політичних, науково-дослідних завдань, а\nтакож завдань у сфері дозвілля й побуту.\nБагатоплановість діяльності студентської групи інтенсифікує протікання\nвнутрігрупових процесів за рахунок складності самої діяльності,\nвключенности в неї різнорідних видів суспільно значимої активності, що\nопосередковує взаємини в групах. Це приводить до більше яскравої\nвиразності психологічних показників групової активності, характерних\nдля груп високого рівня розвитку. Багатоплановість виступає як\nпотенційний «каталізатор» интрогрупповых процесів. Якщо відсутній\nоб’єднуючих всіх членів групи соціально значима спільна діяльність,\nфактор багатоплановості може й негативно впливати на сферу людських\nУ групах, що володіють багатоплановою діяльністю, існують більші\nможливості для кожного члена групи знайти досить «високе» місце в\nПідбор і організація таких видів діяльності колективу, які моделюють\nмайбутню професійну діяльність, сприяють оволодінню професійним,\nмайстерністю (колективне програвання можливих варіантів майбутніх\nпрофесійних дій, участь студентської групи в науковій праці, присвяченої\nвивченню питань професійної праці після закінчення вузу, і ін.).\nМети діяльності студентів повинні стати обще груповими. Однієї з\nважливих передумов формування професійної спрямованості студентського\nколективу є контакти з виробничими колективами, з випускниками,\nпредставниками тієї професії, до вступу в яку готуються студенти.\nВажлива умова формування студентського колективу – правильне рішення\nпитань про взаимоотношении особистість і колектив. Не розчинення в\nколективі й не внутрішній ізоляції, а колективізм – це головний і вірний\nшлях рішення питання. Колектив не виключає, а, навпроти, припускає\nвсебічний розвиток самостійності особистості.\nІнакше колективу загрожує небезпека насадження конформізму,\n«індивідуалізму навиворіт». Оптимальне співвідношення, міра єдності\nспілкування й відокремлення можуть бути досягнуті й забезпечені тільки\nнауково обґрунтованим керівництвом і керуванням. Тут ціла сума питань\nстудентського самоврядування, його обсягу й границь, розвитку суспільної\nактивності, ініціативи, самостійності, взаємній вимогливості. Все це\nвимагає всебічного конкретно-соціологічного дослідження.\nВажливо підкреслити, що принципи виховання в колективі відбивають\nєдність спілкування й відокремлення особистості, тому що ця єдність є\nоснова всієї сукупності виховних впливів на об’єктивні процеси в\nколективі, найбільш загальна тенденція яких виражена в зазначеному\nпринципі. Центральним питанням цього принципу є питання про\nспіввідношення виховної роботи з кожним окремим студентом і студентським\nколективом у цілому.\nПровідна роль належить роботі з усім колективом, впливу на його\nспрямованість, суспільну думку, настрій, діяльність. При цьому необхідно\nврахувати три моменти: по-перше, значення саморегуляції й самоврядування\nколективу; по-друге, вплив самого колективу на діяльність і спілкування\nстудентів; по-третє, що веде роль роботи з колективом у цілому припускає\nвиховну роботу з кожним студентом і тому необхідність індивідуальної\nУ студентській групі міцніють дружні зв’язки, розвивається товариська\nвзаємодопомога. Наявність серед студентів вузів молоді із закордонних\nкраїн надає цим почуттям інтернаціональний характер.\nКожний студентський колектив має свого наставника, вихователя в особі\nкуратора, що надає різнобічну допомогу в організації й зімкненні\nколективу, бере участь у суспільних заходах групи.\nСтудентська молодь, особливо на перших курсах, не має ще необхідного\nжиттєвого досвіду, не навчилася самостійно здійснювати основні функції\nколектив-навчальну й виховну. Куратор зобов’язаний ураховувати, що\nвчорашній школяр за роки навчання звик до того, що в суспільних і\nнавчальних справах первинного колективу він постійно одержує допомогу з\nбоку класного керівника. Тому роль куратора складається насамперед у\nзімкненні колективу, подоланні роз’єднаності й відчуженості у відносинах\nміж студентами, особливо на першому курсі. Роль куратора специфічна,\nвона не настільки офіційна й категорична, як це характерно для\nвиробничих і армійських колективів. Куратор покликаний насамперед\nорганізувати молодь для досягнення суспільно-значимих цілей, розвиваючи\nпочуття громадського обов’язку, творчу ініціативу й самостійність.\nСеред студентів Жмеринського філіалу Житлово-комунального технікуму\nХарківської національної академії міського господарства була проведена\n1. Як ви проводите вільний час? 38% відповіло, що вони спілкуються з\nдрузями, 15% просиджують за комп’ютером, 15% дивляться телевізор, 10%\nзайняті читанням книг, газет, журналів, 8% готуються до занять.\n2. Чим ви любите займатися у вільний час? 40%-відвідувати кінотеатри,\nзайматися спортом, читати художню літературу й тільки; 52%-слухати\nмузику, дивитись телевізор, сидіти за комп’ютером, грати в шахи.\n3. Яким образом ви хотіли б проводити вільний час? 63% відповіли, що\nхотіли б проводити час цікавіше, ніж зараз; проводити більше вечорів,\nдиспутів, спрямованих на виховання дружби в студентів.\n4. Що заважає вам проводити дозвілля так, як подобається? 79% відповіли,\nщо обмежені у вільному часі.\n5. Чи завжди ви знаєте, як використати вільний час? Більше 50%\nвідповіли, що найчастіше не знають, як використати вільний час.\nЗвідси випливає завдання: навчити студентів, підказати їм, як цікавіше,\nціленаправлено використати дозвілля. Форми виховної роботи: кружки,\nклуби, факультети суспільних професій і ін.\nУ ряді вузів куратор наділений значними правами, пов’язаними із\nпризначенням стипендії, розселенням у гуртожитках, складанням\nхарактеристик на студентів, дозволом студентам, що заслуговують этого,\nзайматися по індивідуальних планах, наданням відряджень для участі в\nспортивних і самодіяльних заходах, розподілом молодих фахівців,\nрекомендацією в аспірантуру й т.д.\nДля кураторів передбачаються й заходу заохочення: нагородження почесними\nграмотами ректорату, профкому й деканату; приміщення кращих кураторів на\nДошку пошани; надання ректоратом вузу спеціальної творчої відпустки до\nтрьох місяців для форсування викладачем своєї науково-дослідної роботи й\nСтудентський колектив у своєму розвитку проходить ряд стадій [7, 177].\nПерша стадія, на наш погляд, Відповідає першому й частково другому\nкурсам, друга — частково друга й третьому, і третя стадія характерна для\nчетвертого й п’ятого курсів.\nПерша стадія характеризується виробничою й соціально-психологічною\nадаптацією, тобто активним пристосуванням до навчального процесу й\nвростанням у новий колектив. Першокурсники засвоюють елементарні вимоги,\nнорми й традиції вузівського життя, на основі яких пізніше будуть\nстворені групові традиції й норми поводження. Тут особливо важлива\nдопомога всіх викладачів (особливо кураторів) і громадських організацій.\nДруга стадія характеризується сформованою суспільною думкою,\nпрацездатним активом, планомірною роботою по оволодінню майбутньою\nспеціальністю, залученням всіх студентів до організаторської роботи. До\nкінця другої стадії встановлюються дружні й товариські відносини між\nстудентами, інтерес до спільних справ, готовність до спільних дій,\nрізнобічна поінформованість у справах факультету й вузу, завдяки чому\nколектив самостійно, без допомоги викладача може вирішувати свої справи.\nНа третій стадії кожний член колективу стає виразником суспільних вимог.\nЦе найбільш плідний період у науковому, професійному й цивільному\nвихованні й самовихованні колективу й особистості. Кожний студент прагне\nвиконати колективну, а отже, і особисте завдання — надати максимальну\nдопомогу товаришам у досягненні наміченої мети.\n1. Комплектування академічних груп з урахуванням психологічної\n2. Створення соціально-ціннісної єдності шляхом роз’яснення значення\nнавчання, її цілей і завдань, стимулювання роботи активу по зімкненню\n3. Розвиток свідомості, товариства й дружби, розуміння взаємин у\n4. Зміцнення авторитету активу, підвищення його зразковості,\nпопередження й психологічно виправданий дозвіл конфліктів.\n5. Забезпечення турботи про студентів, облік їхніх запитів, інтересів,\nТаким чином, проблема соціально-психологічних передумов ефективності\nдіяльності студентського колективу є досить багатогранною й складною.\nВона вимагає до себе пильної уваги, як у період формування студентської\nакадемічної групи, так і на всьому протязі навчання у вузі.\nПросецький П.А. Психологические основы формирования коллектива:\nАвтореф.докт.дис. – Воронеж, 1971.\nВоротникова А.И. Использование традиций в воспитательной работе со\nстудентами. – М., 1979.\nВійни з Францією і «Священний союз» (реферат)\nФорми соціальної мімікрії за цільовим призначенням та способи їх реалізації в суспільному житті (реферат)\nУкраїнське Бароко (реферат)


Декларації Криця Володимир Васильович — YouControl\nДекларації Криця Володимир Васильович\nДекларації Криця Володимир Васильович — каталог електронних декларацій\n Криця Вікторія Юріївна Крицюк Олександр Вікторович \nСуб'єкти декларування — Криця Володимир Васильович\nСпеціальний авіаційний загін м.Ніжин ДСНС України / начальник відділення - водій відділення автотехнічного забезпечення групи автотехнічного та газового забезпечення частини аваційно-технічного та матеріального забезпечення САЗ ОРСЦЗ ДСНС України\nСпеціальний авіаційний загін м.Ніжин ДСНС України / начальник відділення - водій відділення автотехнічного забезпечення групи автотехнічного та газового забезпечення частини аварійно-технічного та матеріального забезпечення САЗ ОРСЦЗ ДСНС України\nЖуравка / Чернігівська область / Україна Детальніше\nПов'язані компанії з Криця Володимир Васильович\nПеревірка МВС Криця Володимир Васильович\nДекларація Криця Володимир Васильович є офіційним документом, який щорічно подається посадовцями про майно та прибутки, а також про аналогічну інформацію про членів родини. Метою щорічного подання е-декларацій є контроль прибутків чиновників, боротьба з корупцією, викриття факту незаконного збагачення посадовців та їх зловживання посадою.\nОзнайомитися з декларацією Криця Володимир Васильович ви можете на цій сторінці.\nЯкі відомості ви отримаєте, вивчаючи декларацію про доходи Криця Володимир Васильович?\nДекларація складається з кількох тематичних розділів, в яких зазначено дані про доходи та майно Криця Володимир Васильович:\nІнформація про посаду, що обіймає Криця Володимир Васильович, а також дані про інші посади за сумісництвом, якщо така є.\nЗагальний розмір дивідендів, що отримав/отримала Криця Володимир Васильович протягом минулого року, як за обійманою посадою, так і з інших джерел, за сумісництвом\nЦінне майно, що зареєстроване за членами сім’ї Криця Володимир Васильович.


19 серпня 2021 в 09:46\nФото: Нацполіція | пошуки дітей\nУ МВС повідомили прикмети хлопчика і трьох дівчаток. Наймолодшій з них лише п'ять років.\nУвечері, 18 серпня на Закарпатті, неподалік від села Порошкове Ужгородського району зникли четверо дітей, які пішли в ліс збирати чорницю, повідомляє у своєму Telegram-каналі МВС України, посилаючись на главу відомства Дениса Монастирського.\nУ міністерстві наголосили на тому, що життя дітей під загрозою, оскільки минулої ночі температура в лісі опускалася до 9 градусів за Цельсієм.\n"По тривозі піднято сили поліції, рятувальників і Нацгвардії, до пошуків, крім правоохоронців, залучені волонтери, також використовуються службові собаки і коптери", — повідомили в МВС.\nВідомо, що розшукуються шестирічний Микола, п'ятирічна Людмила, семирічна Маша і восьмирічна Даніела.\nМикола — чорнявий і худорлявий хлопчик, був одягнений у светр чорного кольору і чорні спортивні штани. Людмила — худорлява блондинка, на момент зникнення була одягнена в синє плаття.\nМаша — худорлява блондинка, була одягнена в спортивний костюм і чобітки. Даніела — світловолоса і худенька, на ній було чорне плаття і чобітки.\nПоліція Закарпатській області оприлюднила фотографії зниклих дітей, повідомивши, що їх пошуками займаються майже 250 людей.\nПовідомлення поліції Закарпатської області\nКому щось відомо про долю цих дітей, просять негайно телефонувати на спецлінію 101 або 102.\nНагадаємо, 15 серпня в Карпатах знайшли шестирічного хлопчика, який зник під час підйому на гору Говерла.\nУ червні на території Київського моря розшукували 36-річного чоловіка і його 10-річну дочку, які зникли після купання на надувних матрацах.


Тимошенко радить Зеленському не рахуватися з рішенням КС про розпуск Ради (ВІДЕО) - Новости Запорожья\nТимошенко радить Зеленському не рахуватися з рішенням КС про розпуск Ради (ВІДЕО)\nПро це вона заявила в ефірі каналу «112 Україна» в середу ввечері.\n«Навіть якщо Конституційний Суд на корупційній основі визнає указ президента про розпуск парламенту неконституційним, тоді повинен йти наступний крок — президент повинен скасувати цей указ. Так само як якщо КС визнає неконституційними деякі положення закону, парламент має скасувати ці положення закону. А до тих пір, поки парламент не скасує або президент не скасує указ про дострокові вибори, всі ці законодавчі нормативні акти залишаються в силі», — стверджує Тимошенко.\nВ такому випадку, підкреслила лідер «Батьківщини», ЦВК зобов’язана виконати цей указ, незважаючи на рішення КС.\n«Навіть якщо суд прийме абсолютно незаконне рішення, то президенту не треба скасовувати указ про розпуск парламенту, а треба вимагати його виконання», — порадила вона.\n«Не можна допустити, щоб КС зруйнував дострокові вибори», — підкреслила вона.\n«Слід трьом партіям — «Слуга народу», «Батьківщина» і «Голос» — об’єднатися і висунути єдиного кандидата, щоб не дати цим монстрам за рахунок підкупу перемогти на цих округах», — заявила Тимошенко.\n11 червня Конституційний суд провів відкриту частину слухань за позовом народних депутатів щодо конституційності указу президента Зеленського від 21 травня про припинення повноважень Верховної Ради 8 скликання і призначення виборів на 21 липня.\nДалі суд повинен прийняти рішення на закритому засіданні.\nЗа матеріалами: УП. 112.ua


Олексій Гончарук: Температуру перевірятимуть у всіх, хто приїздить з країн, де зареєстровані випадки захворювання коронавірусом | Лугинська РДА\nЛугинська РДА » Новини » Олексій Гончарук: Температуру перевірятимуть у всіх, хто приїздить з країн, де зареєстровані випадки захворювання коронавірусом\nДата: 25.02.2020 09:48\n«Протягом 10 днів спостерігається зменшення випадків захворювання. За статистичними даними 80% інфікованих знаходиться в одній провінції Хубей. На інші 29 країн приходиться 3% випадків захворювання», — додав заступник Міністра охорони здоров’я ВІктор Ляшко.\nДовідково. Рекомендації громадянам України в Італії розміщені на веб-ресурсах МЗС http://tripadvisor.mfa.gov.ua/?p=1720


США перевіряють, чи є в Україні російські танки | УНІАН\nСША перевіряють, чи є в Україні російські танки\nУ Вашингтоні перевіряють інформацію, яка з’явилася в четвер у ЗМІ, щодо можливого прориву російських танків через кордон з Україною. Якщо дані підтвердяться, це вважатиметься серйозною ескалацією кризи.\n03:58, 13 червня 2014\nСША перевіряють, чи є в Україні російські танки / УНІАН\nПро це зазначила під час щоденного брифінгу речник Державного департаменту США Джен Псакі, повідомляє Вголос.\n«Ми бачили повідомлення ЗМІ щодо можливого перетину кордону трьома російськими танками та іншою військовою технікою на Сході України. Якщо ці повідомлення є вірними, на що у мене поки немає офіційних підтверджень, це означатиме серйозну та тривожну ескалацію кризи в Східній Україні», – сказала Псакі.\nВона нагадала, що Сполучені Штати раніше вже засудили потік бойовиків та зброї в Україну з боку РФ, що значно дестабілізує ситуацію в регіоні та порушує женевські домовленості.