Інтер - Мілан 4:2 Інтер здійснив фантастичний камбек у суперпринциповому міланському дербі - Спорт - TCH.ua\n"Інтер" здійснив фантастичний камбек у суперпринциповому міланському дербі\nСпорт 9 лютого 23:49\nКоманда Антоніо Конте "горіла" 0:2 після першої половини зустрічі, але зробила неможливе.\nНеймовірне видовище подарував уболівальникам центральний матч 23-го туру чемпіонату Італії, в якому зустрілися на полі "Інтер" і "Мілан".\nБитва на "Сан-Сіро" закінчилася перемогою команди Антоніо Конте з рахунком 4:2.\nКоманди провели діаметрально протилежні тайми. Перша половина зустрічі пройшла за домінування "Мілана". Підопічні Стефано Піолі більше володіли м’ячем та раз по раз загрожували воротам Даніеле Паделлі.\nСтарання "червоно-чорних" увінчалися успіхом наприкінці першого тайму. На 40-й хвилині Анте Ребіч після скидки головою від Златана Ібрагімовича з близької відстані переправив м’яч у ворота суперника.\nА вже в компенсований до першого тайму час зірковий шведський нападник додав до свого асисту ще й гол. Після подачі з кутового м’яч прилетів на дальню стійку до Ібрагімовича і 38-річний нападник кивком голови прошив голкіпера "нерадзуррі". Тож на перерву "Мілан" пішов з перевагою у два м’ячі.\nНе відомо, що говорив у роздягальні своїм підопічним Антоніо Конте, але на поле футболісти "Інтера" повернулися зовсім іншою командою. Вони помітно додали у швидкостях, що швидко принесло плоди.\nУпродовж двох хвилин "нерадзуррі" зуміли відновити паритет у зустрічі. На 51-й хвилині Марзело Брозович розкішним дальнім ударом не залишив шансів Доннаруммі, а вже в наступній атаці Алексіс Санчес уникнув офсайду під час передачі з глибини і відпасував під удар Матіасу Весіно - уругваєць розстріляв порожні ворота.\nНа цьому "Інтер" не зупинився і продовжив насідати на ворота заклятого "ворога". У відповідь "Мілан" намагався заспокоїти гру, але "чорно-синіх" було вже нереально зупинити.\nЗа 20 хвилин до кінці зустрічі Стефан Де Врей виграв позиційну боротьбу після подачі кутового і відправив м’яч у ворота.\nУ компенсований час "Мілан" мав гарний шанс врятувати нічию, але Ібрагімович влучив у стійку. Натомість, "Інтер" скористався становищем і зловив суперника на контратаці, яку точним ударом головою завершив Ромелу Лукаку - 4:2.\nПеремога дозволила "Інтеру" поврнути собі лідерство в чемпіонаті Італії. "Чорно-сині", як і "Ювентус", мають у своєму активі 54 бали, але випереджають "Стару синьйору" за додатковими показниками. На п'яти наступає "Лаціо" (53 очки).\n"Мілан" з 32 пунктами відкотився на 10-ту сходинку турнірної таблиці.


«Зарплатні» податки з копійками чи без? | Налоговая инспекция\n«Зарплатні» податки з копійками чи без?\nМає бути чи не повинен бухгалтер округляти «зарплатні» податки, перераховуючи їх до бюджету? А як нараховувати податки та внески у позабюджетні фонди по кожному співробітнику – з копійками чи без? І нарешті, що робити з копійчаними розбіжностями у звітності? Обговорення цих проблем стало однією з найпопулярніших тем інтернет-форуму нашого сайту\nВ одного учасника форуму виник на перший погляд цілком необразливий питання: чи треба округляти ПДФО, ЄСП, внески до Пенсійного фонду і внески на страхування від нещасних випадків? У пошуках відповіді бухгалтери торкнулися також проблему, як відображати копійки у звітності.\nЩо порадили на форумі\nПерш за все учасники форуму зійшлися в думці, що ПДФО потрібно утримувати та перераховувати до повних рублях. На цей рахунок є пряма вказівка в пункті 4 статті 225 Податкового кодексу РФ. А внески на страхування від нещасних випадків потрібно платити з копійками, тобто без округлення. Адже на них вимоги Податкового кодексу РФ не розповсюджуються, оскільки в структуру ЕСН вони не входять. А ФСС Росії наказує розраховувати ці внески без заокруглень. Такий висновок випливає з постанови ФСС Росії від 22 грудня 2004 р. № 111, яким затверджена розрахункова відомість 4-ФСС РФ.\nСкладніше ситуація з ЄСП і внесками до Пенсійного фонду. Соцналогом Податковий кодекс РФ наказує сплачувати в цілих рублях. Пенсійні внески податкова інспекція також вимагає перераховувати до повних рублях. Отже, неминуче виникають відхилення між нарахованими і перерахованими сумами. І якщо у випадку з пенсійними внесками це особливих проблем не викликає, то з ЄСП питання виникають. Точніше, з тією частиною цього податку, що зараховується до ФСС Росії.\nСправа в тому, що розрахункова відомість 4-ФСС РФ заповнюється в рублях і копійках. У ній нічого округляти не потрібно. Як наслідок неминуче виникають копійчані різниці між звітом по соціальному податку й формою 4-ФСС РФ. На думку учасників форуму, є два способи вирішити цю проблему. Перший – не округляти «соцстрахівських» ЕСН при його сплаті до бюджету. Другий – округляти, але в більшу сторону. Тоді в розрахунковій відомості по внесках до ФСС ніколи не виникне недоплати. А в цьому випадку ніяких проблем зі здачею форми у компанії не буде.\nЗ ПДФО та внесками на страхування від нещасних випадків учасники форуму розібралися. Ніяких проблем тут немає. По-цьому відразу перейдемо до ЕСН і пенсійними внесками.\nЯк платити і що писати у звітах. Перераховувати ЕСН потрібно в повних рублях (п. 4 ст. 243 Податкового кодексу РФ). При цьому сума менше 50 коп. відкидається, а сума 50 коп. і більше округлюється до 1 рубля. Підкреслимо: саме перераховувати. Відносно того, яким чином нараховувати податок, в Податковому кодексі РФ нічого не сказано. Тим не менш податківці вимагають і в звітах показувати ЄСП у повних рублях.\nВнески до Пенсійного фонду теж відображаються у звітах до цілих рублях. І перелічувати їх, як вважають інспектори, потрібно так само – без копійок.\nТаке округлення неминуче веде до «копійчаним» проблем з тією частиною ЕСН, що зараховується до ФСС Росії. Якщо перераховувати її з копійками (хоч Податковий кодекс РФ і наказує округляти, оштрафувати за платіж з копійками інспектори не зможуть), неминуче виникнуть різниці між обліком і цифрами у звітах по ЕСН. Якщо ж, навпаки, платити в повних рублях, різниці виникнуть між тими значеннями, які вказані у формі 4-ФСС РФ і в звіті по ЕСН.\nМи вважаємо, важливо не допустити одного – недоплати податку. Тому краще дотримуватися тих правил, які встановлює як Податковий кодекс РФ, так і ФСС Росії. Тобто перераховувати всі складові ЄСП у повних рублях, округляти показники у розрахунках і деклараціях по ЕСН, а у формі 4-ФСС РФ вказувати копійки. Проте, визначаючи, яку суму соцстрахівських ЕСН потрібно заплатити, радимо округляти її таким чином, щоб у вас у формі 4-ФСС РФ не виникло копійчаної недоплати. Тобто час від часу дотримуватися не арифметичних правил, а округляти у більшу сторону.\nНаприклад, сума соцстрахівських ЕСН до нарахування – 1000,49 руб. Якщо перерахувати рівно 1000 руб., Як вимагають правила арифметики, у звіті по ЕСН ніяких боргів не виникне, а у формі 4-ФСС РФ буде борг у розмірі 49 коп. Якщо ж округлити в більшу сторону і перерахувати 1001 руб., То в обох звітах буде переплата. Цілком можливо, вона автоматично скоригується при подальших платежах.\nЯк нараховувати ЕСН і пенсійні внески в обліку. Як відомо, ЕСН, пенсійні внески, а також інші «зарплатні» платежі є «персональними». Тобто просто нарахувати їх на загальну суму доходу можна. Необхідно вести облік по кожному працівнику. А оскільки у звіті перед ФСС потрібні копійки, зручніше вести персоніфікований облік в рублях і копійках, а суму ЕСН в цілому по організації округляти та перераховувати до бюджету в повних рублях.\nЗвичайно, такий спосіб веде до різницями між даними карток і даними звітів. У принципі ці незначні розбіжності можна так і залишити. Ніяких розбіжностей з інспектором вони не викличуть. Адже в особовому рахунку компанії різниць не буде. Однак ідеально все ж у кінці року списати відхилення на рахунок 91 «Інші доходи і витрати». Підстава – пункт 25 Положення по веденню бухгалтерського обліку і бухгалтерської звітності в РФ (затверджено наказом Мінфіну Росії від 29 липня 1998 р. № 34н).\nЧому в кінці року? Справа в тому, що сума авансових платежів визначається наростаючим підсумком з заліком раніше сплачених сум. Таким чином, немає сенсу списувати суми відхилень до того, як рік закінчиться. Адже все одно всі суми будуть остаточно скориговані тільки при розрахунку ЕСН за підсумками року.\nСправедливості заради назвемо і інший варіант: вести облік по кожному співробітнику і в цілому по організації в повних рублях. Відповідно суму ЕСН перераховувати до бюджету також в повних рублях, нічого не округляючи.\nАле такий підхід теж не позбавить від відхилень. Адже облік нарахованих сум ЕСН по кожному співробітнику в повних рублях може відрізнятися від суми податку, розрахованої по всій компанії. Між тим глава 24 Податкового кодексу РФ якраз зобов'язує вважати податкову базу в цілому по підприємству. Крім того, при цьому способі неминуче доведеться окремо розраховувати з копійками суми нарахованих платежів до ФСС Росії, заповнюючи форму 4-ФСС РФ.\nТим не менш бухгалтер може сам вибрати найбільш зручний для себе метод обліку – з копійками або в цілих рублях. Помилкою не буде ні те, ні інше. Що підтверджують і листи Мінфіну Росії від 17 березня 2008 р. № 03-04-06-02/31 і від 7 травня 2008 р. № 03-04-06-02/45.\nCategory: Налог Tags: інспектор, бухгалтер, кодекс, налог, ндс, податки\n« Як виявляти неналежні повторні перевірки\nПодатківці розслідують золоті угоди. Міжбанківський ринок дорогоцінних металів може впасти в кому »


В кремлівської шайки раптово пересохло в горлі: На арену виходить Китай – Генерал армії США повідомив неочікувані новини щодо вiйни України і РФ – Новини України Сьогодні\nГоловна В кремлівської шайки раптово пересохло в горлі: На арену виходить Китай – Генерал армії США повідомив неочікувані новини щодо вiйни України і РФ 14 Травня, 202214 Травня, 2022 admin\t0 коментарів\nЯкщо війнa Росії протu Укрaїнu переросте у довготрuвaлу фaзу, то це прuзведе до подaльшого кровопролuття тa ескaлaції. Зокремa, у війну може втрутuтuсь Кuтaй. Зaпобігтu цьому можнa, нaдaвшu Укрaїні сучaсне озброєння.\nПро це зaявuв верховнuй головнокомaндувaч Об’єднaнuх Збройнuх сuл НaТО в Європі у 1997-2000 рокaх генерaл aрмії СШa Веслі Клaрк під чaс спеціaльної військової пaнелі Кuївського безпекового форуму. Він тaкож розповів, як можнa зaпобігтu тaкому сценaрію\n“Укрaїнa повuннa мaтu бойову спроможність відкuнутu російські військa нa Донбaсі, розрізaтu поступово їхні сuлu в Херсоні і в Херсонській облaсті, зaкрuтu їм доступ до Крuму і рухaтuсь у двох нaпрямкaх: нa сході і нa півдні, розрізaючu російські військa”, – скaзaв генерaл.\nПід бойовою спроможністю генерaл Клaрк мaє нa увaзі сучaсну зброю тa військову техніку, у тому чuслі aмерuкaнські вuнuщувaчі F-16.\n“Крім того, требa отрuмaтu мобільні зaсобu зaхuсту, після чого зaкрuтu ці, якщо хочете, котлu чu оточення у двох місцях. a для цього потрібні і тaнкu, і РСЗВ, і гелікоптерu, і літaкu, тaкі як Су, як F-16 тощо. Тaкож для цього потрібні нaлежні логістuчні спроможності тa відповідні дaні розвідкu”, – додaв Веслі Клaрк\nТaкож він озвучuв думку, що Укрaїнa мaє вuкорuстaтu це вікно можлuвостей і перейтu нa стaндaртu НaТО.\n“Якщо Укрaїнa, збереже вuсокі морaльні стaндaртu, нaлежнuй дух і мотuвaцію, a тaкож отрuмaє нaлежне облaднaння, озброєння і техніку, у тому чuслі і МіГ-35, інші вuдu гелікоптерів і літaків від дружніх крaїн, то мu зможемо унuкнутu сценaрію трuвaлої війнu”, – нaголосuв aмерuкaнськuй генерaл.\nЧерез кількa тuжнів aмерuкaнське вuдaння New York Times нaпuсaло, що у Вaшuнгтоні нa прохaння Укрaїнu відгукнулuся і зaтвердuлu новuй пaкет військової допомогu Кuєву, зaгaльною вaртістю 800 млн дол.\n28 квітня Пaлaтa предстaвнuків Конгресу СШa ухвaлuлa історuчне рішення про здійснення прогрaмu ленд-лізу для Укрaїнu. Тепер Штaтu зможуть постaчaтu не лuше зброю, боєпрuпaсu тa техніку, a й медuкaментu, продуктu тa інші необхідні речі.\n11 трaвня стaло відомо, що Збройні сuлu Укрaїнu вже зaстосовують протu російськuх окупaнтів aртuлерію, яку передaлu нaшій крaїні пaртнерu із крaїн НaТО. Зокремa, 155-мм гaубuці M777, які нaдіслaлu Укрaїні СШa.\n← І сміх і гріх: в орків знову щось пішло не по плану: тільки погляньте, що вони вчудили – це ж треба було до такого додуматися – Новини України Сьогодні\nМакрон пропонував поступитися суверенітетом України, щоб путін “зберіг обличчя” — Зеленський →


Рис. 15 Доля авіакомпаній у вкладанні інвестиційних ресурсів у ІТ\nза регіонами (% від доходу авіакомпаній)\nБільшість авіакомпаній відмовляються від фінансування інформаційних технологій із-за трьох основних факторів:\nнестача кваліфікованої кадрової структури;\nнестача спеціалістів з авіаційною освітою.\nЩо збільшує витрати і призводить до зменшення якості господарської діяльності, а звідси і до погіршення якості інвестиційної діяльності.\nОстанні два фактори вимагають додаткових інвестиційних коштів при підготовці інвестиційних проектів фінансування інформаційних технологій, що робить проекти не рентабельним і збільшує строк їх окупності. Більшість же власників прагне фінансувати проекти, які мають малі строки окупності і короткі строки впровадження. Аналіз і опитування респондентів, які використовують у власній дистрибуційній системі ІТ, показав що їм вдалося зменшити витрати компаній на 10%.\nОсновним із суб’єктів інвестування, утворюючих авіатранспортну галузь є аеропорти.\nВажливою умовою розвитку країни є провідна транспортна інфраструктура і до неї відносяться сучасні, технологічно обладнані аеропорти, тому що інфраструктура визначає розвиток економіки, а не навпаки. Транспортна інфраструктура дуже багатогранна і вона утворює мультиплікативний ефект. Завдяки її розвитку настає можливість розвитку великої кількості інших видів бізнесу і економіки регіону. Прикладом даного твердження – є великі міста, які виникають навколо європейських і великих азіатських хабів. Процес формування інвестиційних ресурсів, представлено на рис. 16.\nРис. 3.9 Формування інвестиційних ресурсів аеропортів\nФункціонування і формування власності аеропортів, проходить аналогічно, як і авіакомпаній. Створення інфраструктури аеропортів потребує інвестування значних коштів. Наприклад, тільки реконструкція 15 аеропортів у Європі потребує більше ніж 43 млрд. дол. США, в тому числі – 18,7 млрд. дол. – на реконструкцію аеропорту в Амстердамі та 4,6 млрд. дол. США – для аеропорту Берліну. На сході ведеться будівництво нових аеропортів у Бомбеї, Шанхаї, Гянжоу.\nТак наприклад, для обладнання злітно-посадкової смуги за стандартами третьої категорії за нормами ІСАО, російський аеропорт „Домодедово” підписав контракт з фірмою Honeywell Airport Systems GmbH. Сума інвестицій у обладнання аеропорту „Домодедово” у третю категорію оцінюється у 15 млн. євро.\nГрупою компаній Airports de Paris заплановано інвестувати у розвиток власних паризьких аеропортів 3 млрд. євро. Для аеропорту ім. Шарля де Голля це означало початок модернізації терміналу CDG1, відкритого у 1974 р. Оновлення даного комплексу коштує 225 млн. євро і займе чотири роки. Крім того, йде будівництво повністю автоматичної залізнодорожньої системи доставки пасажирів між терміналами. Вартість даного проекту складає 140 млн. євро.\nТакож інвестиції в реконструкцію і переобладнання аеропортів, викликані появою нової авіаційної техніки. Так наприклад, з появою нового літака А380, провідні аеропорти Європи та США, повинні переобладнати свої території згідно норм ІСАО по категорії F, що дозволяє експлуатувати літаки з розмахом крила 65-80 метрів і колісною базою 14-16 м. Так правління аеропорту „Хітроу” вкладає в розширення терміналу 3 майже 180 млн. євро, на експлуатацію даного терміналу є вже авіакомпанії-замовники – Singapore Airlines i Emirates, які є першими замовниками А380. Переобладнання аеропорту Дубаї для прийняття А380 – вимагає 2,5 млрд. дол. Інвестицій .\nУ зв’язку з наростанням глобальних тенденцій розвитку світової економіки і розподілу праці між регіонами світу збільшення частки авіатранспортної галузі у здійсненні міжнародних перевезень (до 40% експорту-імпорту високотехнологічних товарів ), розширення і модернізація світової мережі аеропортів потребує величезних коштів  (рис. 3.10).\nАналіз наведених даних показує, що більшість інвестицій в будівництво та реконструкцію аеропортів здійснюють держави. Як правило, це інвестиції у реконструкцію великих вузлових аеропортів (хабів) і будівництво аеропортів – дублерів для розвантаження існуючих аеропортів у країнах Європи і Північної Америки та будівництво нових великих аеропортів у країнах Азії. Так наприклад, Китай планує на протязі наступних п’яти років вкласти 17,4 млрд. дол. в розвиток власних аеропортів і на закупівлю нових літаків. Причиною даного рішення – є високі темпи росту економіки, які стимулюють збільшення попиту на авіа перельоти.\nРис. 17. Динаміка залучень інвестицій у розвиток аеропортів.\nВ той же час обсяг вантажних перевезень зріс на 13,8 %. За прогнозами Міністерства цивільної авіації КНР, обсяг перевезень пасажирів і вантажів до 2010 року зростав в середньому на 14% щорічно. В період з 2012 р. до 2020 р. темпи росту зменшаться і будуть знаходитися на рівні 11% в рік. За допомогою такої суми інвестицій китайські урядовці планують до 2013 року збільшити парк літаків з 863 до 1280 літаків, а до 2020 р. їх кількість повинна зрости до 4000 літаків. Кількість аеропортів до 2013 року повинна збільшитися з 142 до 186.\nЦі аеропорти є стратегічно важливими для економічного розвитку як країн розташування, так і регіонів в цілому.\nПісля 2012 року державні інвестиції мають сталий характер, а частка недержавних інвестицій істотно збільшується. В якості інвесторів, як правило, виступають міжнародні консорціуми.\nІнвестиції авіакомпаній є відносно невеликими і спрямовані на будівництво власних терміналів для стратегічних авіаційних альянсів.\nСпад інвестиційно-інноваційної діяльності у 2008-2012 роках пов’язаний з фінансовою кризою у 2008 р.\nМережа аеропортів Росії та України повинна бути у перспективі перебудована на основі створення базових аеропортів, великих вузлів для пересадки, які будуть використовувати хабові технології, а в майбутньому стануть потенційними вузлами – хабами. В значному ступені важливу роль будуть грати і місцеві аеропорти. Це дозволить не тільки оптимізувати систему авіаліній, але і значно підвищити якість авіаперевезень.\nУ сфері вдосконалення тарифного регулювання послуг аеропортів інвестиції у транспортну стратегію передбачають, що на основі завершення процесу розподілу авіапідприємств на аеропорти і авіакомпанії будуть виключені основи цінової дискримінації авіаперевізників при здійсненні польотів на внутрішніх лініях. Крім того, розвиток конкуренції може викликати зміну системи стягнення аеропортових зборів і тарифів з метою приведення її у відповідності з міжнародними правилами.\nДля досягнення даних цілей інвестиції у транспортну стратегію передбачають створення умов для оновлення основних фондів аеропортів. впровадження сучасних технологій для забезпечення міжнародного рівня роботи вузла пересадки – це пропускна здатність, висока технологічність і якість сервісу на усіх етапах обробки і переробки пасажиро потоків і вантажів. Оптимізація мережі аеропортів з врахуванням геополітичних інтересів країни і економічна обґрунтованість, яка включає кількість міжнародних вузлових аеропортів. Перехід вітчизняних аеропортів, до єдиної системи опорних аеропортів, здійснення в пріоритетних аеропортах глибокої модернізації виробничих об’єктів. Вони повинні стати еталонами, які будуть підтягувати якість усіх інших вітчизняних аеропортів. Технічне переозброєння і модернізація систем безпеки аеропорту. Підвищення ефективності діяльності аеропортів за рахунок розширення спектру надаваних послуг, також і не авіаційної діяльності. Регулювання обмежень конкуренції аеропортів, як суб’єктів природної монополії в межах одного аеровузла. Завершення приватизації і акціонування об’єднаних авіаційних підприємств з одночасним розподілом їх на незалежні господарські суб’єкти – авіаційні компанії та аеропорти.\nУ світі існують дві основні концепції побудови маршрутних мереж повітряних перевезень. При невеликих пасажиро - і вантажоперевезень – це хаби. А при високій концентрації населення і високій економічній активності і мобільності населення переважно прямі – безпересадкові рейси між різними пунктами призначення.\nФізичне та моральне старіння вітчизняних аеропортів продовжується на фоні надлишкових потужностей і росту цін на аеродромне і аеропортові обладнання, аеропортові техніку, авіаційне паливо. В даний час, середній рівень забезпечення аеропортів основними виробничими комплексами складає аеродромним, пасажирським та вантажним комплексам 95%, об’єктам технічного обслуговування – 53 %, об’єктам паливного забезпечення – 85%. Основні вітчизняні аеропорти (України та Росії), у результаті приватизації, більше 10 років функціонують як незалежні приватні компанії, використовуючи фактично на безоплатній основі аеродроми – основний капітал держави в аеропортах. Дані інвентаризації вказують, що експлуатанти аеродромів практично не приймають участь у інвестиційній діяльності у відношенні активів держави. 90% об’єктів, включаючи злітно-посадкову смугу, за даними бухгалтерського обліку, мають повний знос основних фондів. Об’єкти виключені з оподаткування, і на них не нараховується амортизація на відтворення майна. Останні декілька років спостерігається пожвавлення процесу інвестування у розвиток матеріально-технічної бази аеропортів, хоча обсягів досі не вистачає. Обсяги державної підтримки аеропортів на модернізацію матеріально-технічної за останні роки склало не більше 20-40% від загального обсягу інвестицій. Фінансування розвитку наземної бази аеропортів здійснюється в рамках реалізації державних програм розвитку і модернізації транспорту.\nУ вітчизняній практиці інвестування і інноваційного розвитку аеропортів і авіатранспортної галузі існують дві основні комплексні проблеми:\n1. Незадовільний стан інфраструктури авіатранспортної галузі. Порівняння динаміки обсягу пасажирських перевезень аеропортів з 2008 до 2012 року показує, що стан наземної інфраструктури повітряного транспорту не відповідає динаміці ринку і в подальшому буде стримувати її розвиток. основною причиною незадовільного стану інфраструктури є відсутність коштів на її відновлення і модернізацію. Для розвитку аеропортового господарства потрібні масштабні інвестиції, з довгостроковими строками їх повернення.\nОсновними причинами невдач в залученні коштів є: відсутність прозорості діяльності об’єднаних авіапідприємств, змішання двох бізнесів, ризик нецільового використання коштів. Одним з кроків вирішення даної проблеми є відокремлення аеропорту і авіакомпанії в окремі підприємства.\nПрозорість компанії є обов’язковою умовою для залучення інвестицій. Компанії повинні мати чіткі цілі розвитку, які мають відображення у чіткій стратегії, а також збалансовану структуру пасивів і активів. Розділ аеропортового і перевізного бізнесу дозволить самим підприємствам отримувати вірну уяву про власне положення на ринку, про конкурентні переваги, можливості розвитку бізнесу. Компанія отримає можливість швидкого і вірного реагування на зміни зовнішнього середовища і використовувати данні зміни для власного успіху, для розвитку власного бізнесу.\nАеропорт і авіаперевізний бізнес є різними за змістом, причини неефективної діяльності об’єднаних підприємств, не в невмілому керуванні, а у протиріччі цілей даних видів бізнесу. Доходи аеропорту є витратами авіакомпанії і навпаки. У об’єднаному авіапідприємстві витрати авіакомпанії, штучно скорочуються за рахунок прибутку аеропортів. У результаті складається помилкова уява про більш високу і рентабельну діяльність авіакомпанії, при цьому скорочується рентабельність аеропортів. Це негативно позначиться на загальній рентабельності підприємства. При роздільному існуванні така ситуація не можлива. Обидва підприємства спрямовують зусилля на підвищення рентабельності бізнесу, що змушує керівництво компанії шукати інші можливості для скорочення витрат та інші джерела доходів.\n2. Друга ключова проблема, що не дає розвиватися авіатранспортній галузі, полягає у нерегульованості взаємовідносин держави та приватного інвестору. Справа у тому, що характерною тенденцією у розвитку вітчизняної аеропортової діяльності в останні роки стає орієнтація на підвищення комерційної віддачі аеропорту, найбільш повної реалізації його ринкового потенціалу. Фінансові результати діяльності аеропорту виходять на перший план поряд з виробничими показниками. Таким чином, аеропортова діяльність розглядається в якості самостійного, повноцінного бізнесу. В той же час, ця діяльність носить двоякий характер. С однією сторони, як вже було сказано, вона є бізнесом і повинна бути націлена на отримання доходу. З іншої – забезпечує рішення задач держави у сфері соціальних зобов’язань та військової безпеки. Тому держава зберігає контроль над цією сферою. Ця особливість, ускладнює рішення комерційних задач, які стоять перед власниками і менеджерами підприємства, формуючих аеропортовий комплекс. Загалом, рішення бізнес-задач вимагає скорочення витрат та росту обсягів доходів за рахунок впровадження ефективних технологій, залучення компетентного персоналу, сучасного обладнання та інших ресурсів.\nСтандартні рішення, які передбачають залучення різних фінансових інститутів, можуть застосовуватися з певними застереженнями. Дуже часто інвестори не готові брати на себе політичні ризики і вирішувати соціально-значимі проблеми держави за власний рахунок. В реальних умовах обмеженого бюджету держава є власником дуже великої кількості активів, для того щоб експлуатувати їх самостійно. На шляху підвищення дохідності аеропорту виникає бар’єр нестачі ресурсів і високих політичних ризиків. Ситуація ускладнюється відсутністю у підприємства ліквідного майна , необхідного для забезпечення необхідного розміру кредиту.\nТериторія і частина майна будь-якого аеропорту є неприватизованою, а більшість обладнання – специфічне та низько ліквідне. В багатьох випадках, права на активи аеропорту розмиті серед декількох власників, взаємовідносини між якими носять чисто неформальний характер. Це ускладнює процес переговорів і підвищує управлінські ризики. Виходом з даної ситуації може стати інвестиційний договір між державою і комерційними компаніями. У світовій практиці таку форму співпраці називають „державно-приватним партнерством”. Партнерство дозволяє використовувати усі наявні у сторін ресурси для досягнення кінцевої цілі проекту – підвищення якості управління активами аеропорту і максимально повна реалізація його ринкового потенціалу.\nНайбільш розповсюдженим партнерством у авіатранспортній галузі є концесійна угода. Основною перевагою її є гнучкість і комплексність. концесійна схема дозволяє задовольнити інтереси усіх трьох зацікавлених сторін: держави – у розвитку і ефективному управлінні підприємством без значних бюджетних витрат і збереженні за собою низки регулюючих функцій, приватного інвестору – у можливості реалізації інвестиційного проекту, розподіл ризиків з ним з державою і в забезпеченні джерела повернення вкладених коштів, споживачів – в гарантованому наданні соціально-значущої послуги з високим рівнем якості за доступними цінами. Важливим аспектом впровадження концесійної схеми є те, що вона дозволяє отримати високу ефективність управління аеропортовим комплексом, а також отримати максимальний дохід з наявного ринкового потенціалу без консолідації усіх активів у руках одного власника. Концесійна схема дозволяє встановити необхідний рівень контролю над підприємством і уникнути негативного, а іноді і повністю деструктивного для бізнесу процесу переоформлення прав власності. Крім того концесійна схема дозволяє підприємствам вести бізнес на однакових ринкових умовах і уникнути неконструктивного впливу аеропорту на прийняття підприємством рішення. Враховуючи значну ступень диверсифікації аеропортових послуг, підписання декількох незалежних концесійних договорів може виявитися оптимальним управлінським рішенням в даних умовах.\nВиділення аеропортових послуг в окремі види бізнесу і їх передача в управління найбільш компетентному управляючому, який має необхідні інвестиційні можливості, дозволяє максимально ефективно реалізувати потенціал ринку послуг кожному аеропорту і максимізувати сукупний дохід аеропортового комплексу. В деяких регіонах бізнес аеропортів сам по собі може бути низько дохідним і непривабливим для інвестора. За даних обставинах концесійна угода може розповсюдити на прилеглі об’єкти інфраструктури, і таким чином суттєво розширити дохідну базу.\nЗ метою підвищення ефективності управління державною власністю авіатранспорту, а також створення умов, які забезпечать діяльність і право відношення учасників цивільного обороту майна транспорту, вважається доцільним:\n- поетапне зняття законодавчих обмежень на передачу об’єктів транспорту у власність суб’єктів держави, при наявності гарантій нормального функціонування і розвитку вказаних об’єктів після виведення їх з державної власності;\n- лібералізація правового режиму приватизації об’єктів авіатранспортної галузі, також, що до законодавчого закріплення принципів пооб’єктних обмежень на приватизацію;\n- удосконалення правових режимів використання державного майна транспортної галузі;\n- удосконалення норм законодавства, регулюючого питання оформлення прав власності на державне майно транспортної галузі.\nЩо ж стосується інвестиційного стану аеропортів в Україні, то наприклад, український аеропорт „Бориспіль” в два етапи провів реконструкцію міжнародного терміналу, на перший етап із власних коштів аеропортам була проінвестовано суму у розмірі 7,5 млн. дол., другий етап, який передбачав реконструкцію залу вильоту, потребував 8 млн. дол. інвестицій, які були надані „Укрсіббанком”.\nТакож інвестувати у аеропорти України, виявили бажання й міжнародні організації і уряди іноземних країн, зараз проводиться, ряд двосторонніх переговорів. Наприклад, уряд Японії готовий виділити на реконструкцію „Борисполя” кредит розміром біля 172 млн. дол.. на 30 років, з яких 10 млн. – пільгові, 1,5% річних. Загальна сума реконструкції оцінюється у 236 млн. дол..\nАктивність авіакомпаній, яка супроводжується ростом пасажирського потоку, призводить до перевантаження аеропортів, тому, наприклад авіакомпанією „Аеросвіт”, яка зацікавлена у потенціалі для нарощування транзитних перевезень і підвищення якості обслуговування пасажирів, будується термінал на території аеропорту „Бориспіль”, як показало керівництво компанії в цю програму вже вкладено 6 млн. дол.. її власних коштів і приблизно така ж сума залучена за рахунок додаткової емісії акцій „АероСвіта”. Загально необхідна сума інвестицій необхідних для побудови термінального комплексу складає 100 млн. дол. Залучити таку суму коштів авіакомпанія планує за рахунок західноєвропейських і російських банків.\nАналіз не буде повним, без розгляду ще двох аспектів, по-перше це процес інвестування у авіабудівну галузь, яка є основним забезпечуючим суб’єктом авіатранспортної галузі, по-друге розгляд інтеграційних процесів у авіатранспортній галузі, що безпосередньо впливають на процес інвестування.\nВітчизняне авіабудування знаходиться у край важкому стані, на межі втрати вітчизняного цивільного авіабудування. Так наприклад. У Росії, серійне виробництво стало штучним, скоротилося за останні десятиріччя у 6-7 разів. Знос основних фондів у галузі – 60-70 відсотків, так і парк літаків морально та фізично застарів.\nГоловна причина такого стану полягає у тому, що катастрофічно скоротилась кількість замовлень на авіаційну техніку і відповідно фінансування. Налагоджена схема взаємозв’язку споживачів авіаційної техніки і держави, яка була створено при плановій економіці рухнула, а створити нову за принципами розвинутих держав не вдалося. Сподівання на творчий характер процесів приватизації і лібералізації економічних відносин, які відбувалися у 90-ті роки. Авіабудівна галузь залишилась без джерел інвестування, а держзамовлення на основні види авіаційної техніки досі забезпечують завантаження виробничих потужностей на 10-15%. Вітчизняні авіакомпанії не мають змогу здобувати нову вітчизняну техніку за передоплатою, це дало змогу зарубіжним компаніям збувати власну застарілу техніку на умовах оперативного лізингу вітчизняним авіакомпаніям.\nТак уряд Росії звільнив „Аерофлот” від мита при покупці у лізинг літаків іноземного виробництва на суму більш 1,5 млрд. дол., за умови купівлі вітчизняних літаків. Але найбільший перевізник Росії не тільки не придбав жодного російського судна, але і затягує лізинг шести літаків Іл-96-300, які знаходяться на Воронезькому авіаційному заводі.\nОсновним виходом для авіабудівної галузі є – інтеграційні процеси, які зможуть вивести галузь з кризи та залучити значні інвестиції.\nПроцес інтеграційних об’єднань дозволяє суб’єктам авіації отримати ефект синергії – процесів галузевої і міжгалузевої інтеграції. Критичний аналіз джерел міжнародних організацій авіатранспортної галузі [3,8,7,15,16,21,46,174] дозволив виділити наступні види інтеграції (рис. 18).\nЗаконодавче забезпечення діяльності авіатранспортної галузі\nМатеріально-технічне забезпечення авіакомпанії\nАгенти з продажу авіаперевезень\nАвіа виробничі підприємства\nІнші види транспорту (автомобільний, залізничний, морський)\nІнші види послуг (страхування, оренда, інформаційні, туристичні, митне оформлення, тощо)\nРис.18 Види інтеграції на повітряному транспорті\nРозглянемо кожен вид інтеграційних об’єднань в авіатранспортній галузі більш детально.\nПерший вид інтеграції – глибоко вертикальна інтеграція. Цей вид, характерний для країн, що розвиваються. У даному випадку суб’єкти авіаційної галузі підпорядковуються повністю державі, така схема іноді призводить до суттєвих результатів. Наприклад, після розпаду СРСР в Узбекистані була створена єдина національна авіакомпанія „Uzbekistan airways”, яка у 2001 році стала найкращою компанією серед країн СНД. Завдяки підтримки держави (звільнення від податків на п’ять років, державні гарантії на придбання авіаційної техніки іноземного виробництва, модернізації аеропорті і УПР), авіакомпанія стала єдиним конкурентоспроможним перевізником регіону Центральної Азії, що обслуговує маршрути від країн Південно-Східної Азії, Індії до країн Європи і Північної Америки і а розмірами парку літаків західного виробництва, за кількістю перевезених пасажирів зрівнялася з провідною авіакомпанією в СНД – „Аерофлот”.\nДругий вид інтеграції – це уніфікація національного законодавства, що регулює авіатранспортну галузь в межах певного регіону світу. Стосовно суб’єктів авіатранспортної галузі, це означає встановлення єдиних обмежень на використання їх власності на території країн даного регіону. Наприклад, режим “відкритого неба” над територією Європейського Союз.\nТретій вид інтеграції – об’єднання національних систем управління повітряним рухом конкретного регіону, що призводить до підвищення конкурентноздатності деяких маршрутів і їх пропускної спроможності, також для країн що розвиваються це дає змогу модернізувати власні УПР.\nЧетвертий вид інтеграції – інтеграційне об’єднання авіакомпаній. Цей вид є найбільш розповсюдженим і має декілька різновидів – від поглинань і злиттів авіакомпаній до координації окремих видів діяльності. Останнім часом набирають сили так звані “стратегічні авіаційні альянси”, основні причини створення яких наступні:\n- експлуатація об’єднаних мереж маршрутів із зручними для пасажирів стиковками рейсів авіакомпаній альянсу;\n- спільне користування кодами;\n- створення спільної системи технічного обслуговування авіаційної техніки і підготовки персоналу;\n- замовлення у виробників авіаційної техніки ПС з уніфікованою комплектацією;\nУ таблиці 9 наведено характеристики найбільших стратегічних авіаційних альянсів.


Натуральні седативні препарати від найкращого виробника - Оголошення - UB.UA\nНатуральні седативні препарати від найкращого виробника\nВінницька\tДодано: 03 січня 2019 в 09:53 publishПідняти\nПрАт Біолік пропонує ряд традиційних природних заспокійливих препаратів, що так необхідні у сучасному стресовому житті. Натуральні спиртові настоянки не лише заспокоюють. Рослинні компоненти допомагають також медикаментозним седативним, спазмолітичним та анальгетичним засобам та мають легкий снодійний ефект. Ніщо так не зцілює, як здоровий міцний сон.\nСедативні препарати від компанії "Біолік" не спричиняють звикання та не мають побічних ефектів. Корисні також при серцево-судинних захворюваннях та розладах центральної нервової системи.\nПрАТ Біолік дотримується відповідних стандартів якості, що підтверджується великим попитом серед населення та медичних закладів.


Газова установка: як зменшити витрати пального швидко\nЗнижуємо витрати на бензин: 7 причин для встановлення ГБО\n17:07, 7 грудня 2017 2306 Читать новость на русском\nЯк економити паливо на автомобілі / 24 Канал\nЯкщо ви хочете зменшити витрати на паливо гарантовано і швидко, встановлення ГБО вам не уникнути. Сучасні системи живлення скрапленим газом дають власникові кілька явних переваг.\nСотні тисяч автомобілістів, бажаючи знизити витрати на паливо, знайшли вагомі причини для встановлення ГБО на свої легковики. І хоча точної статистики про кількість "газифікованих" машин в Україні немає, оскільки багато власників не вносять ГБО в техпаспорт, очевидно, що такої техніки не менше чверті від загальної кількості бензинових машин.\nАле всі власники успішно користуються багатьма перевагами газопаливної системи, часом не про всі з них навіть здогадуючись.\nЧитайте також: "Китайці" заполонили ринок: топ-10 найпопулярніших електрокарів\nЦіна на літр зрідженого нафтового газу – СНД (LPG) – в середньому наполовину нижче, ніж на бензин А-95. Це загальносвітовий показник, хоча в Україні в залежності від сезону газ буває і втричі дешевший за бензин. Але оскільки апетит двигуна на газі більше (на 10-15 %), ніж на бензині, середньорічна економія навряд чи перевищить 40-50%. Але що об'ємніше двигун, тим помітніше буде економія.\nПовний комплект ГБО містить чимало вузлів, та всі вони давно освоєні у виробництві, і в експлуатації не доставляють клопоту – звісно, якщо не купувати напівкустарні вироби no name і не монтувати їх куди попало\nСучасні газобалонні системи 4-покоління (інжекторні) стали довговічними, надійними і абсолютно безпроблемними у повсякденній експлуатації. Компоненти ГБО сьогодні потребують уваги не більше, ніж штатні системи автомобіля.\n3. Ресурс двигуна\nПрагнучи знизити витрати на паливо шляхом встановлення ГБО, автомобілісти отримують додаткові плюси. Так, при роботі на газі двигун піддається меншому зношуванню. По-перше, тому, що газ не змиває мастило зі стінок циліндра, як це буває при роботі на бензині (в особливості при холодному двигуні), і кільця не шліфують їх "на суху". А по-друге, тому що при високому октановому числі пропан-бутану (понад 100 одиниць) виключається детонація, і поршні не страждають від ударних навантажень.\n4. Ресурс масла\nУ пропан-бутановій суміші, на якій їздять автомобілі, порівняно з бензином набагато менше речовин, які старять масло (підвищення кислотності і в'язкості, зниження ефективності присадок). Та й у прямий контакт з маслом газ вступає рідше за бензин.\nВідповідно, масло в моторі з ГБО довше зберігає свої первинні якості – це позитивно позначається на ресурсі двигуна в цілому. А крім того, якщо прострочити заміну масла на тисячу-другу кілометрів, двигуну не буде завдано помітної шкоди.\n5. Запас ходу\nСумарна ємність бензинового баку і газового балону приблизно вдвічі більше за стандартний варіант, але сімейний автомобіль – не танк і не бойовий корабель, дворазовий запас автономного ходу йому мати не обов'язково. Але автовласники після установки ГБО відзначають ще одну зручність: за умов обмеженості у фінансах тепер їм необов'язково пильно стежити за залишком бензину і газу в баках. Оскільки в разі відпрацювання залишку до нуля завжди є можливість переключитися на інший вид палива і попрямувати до заправки.\nЦя обставина особливо важлива власникам старих машин з великим пробігом, які вже схильні до поломок: після установки ГБО машина отримує продубльовану систему живлення. Тож в разі відмови її бензинової частини можна доїхати до місця ремонту на газі – і навпаки.\n6. Вибір АЗС\nЧаси, коли перед далекою поїздкою потрібно було запасатися картою розташування газових заправок, давно пройшли. Сьогодні у власника газифікованого автомобілю є вибір відразу за кількома критеріями: брендові автозаправні комплекси з високим рівнем сервісу, звичайні АЗС середнього рівня і дешеві придорожні пункти, де заправляють виключно газом.\nГазопаливна інфраструктура в Україні активно развивається, сьогодні зріджений пропан-бутан продають на багатьох мережевих брендових АЗС – із відповідним рівнем сервісу та рештою атрибутів великої автомобільної цивілізації\n7. Вибір ГБО\nПриродно, що прагнучи знизити витрати на паливо, автовласник намагатиметься заощадити на покупці газобалонного обладнання. Зрозуміло, що зовсім вже дешеві вузли крім проблем в експлуатації нічого не дадуть, але приємна особливість сучасних ГБО в тому, що вона дає можливість скомплектувати систему з компонентів різного рівня.\nКупивши важливі, відповідальні вузли (редуктор, форсунки, мультиклапан, ЕБУ) від того чи іншого серйозного бренду і взявши другорядні деталі (трубопроводи, пульт управління, клапани, балон) у більш доступного виробника.\nОдна з переваг ГБО полягає у тому, що його можна укомплектувати вузлами самостійно, відповідно до своїх фінансових можливостей. Хоча офіційні представники брендів і не радять цього робити\nЧитайте також: Які гібридні автомобілі найбільш до вподоби українцям: цікава статистика\nЗалишається додати, що в прагненні зменшити витрати на паливо не можна економити на монтажі ГБО. Адже крім власне інсталяції компонентів системи в автомобіль установники повинні у підсумку налаштувати всю систему. А це – справа не тільки чи не найважливіша, але й найскладніше, оскільки вимагає досвіду, часу і спеціального програмного забезпечення.\nТеги: Авто 24 ГБО\nЗ'явився текст документу за підсумками нормандської зустрічі\nсьогодні , 00:46\nсьогодні , 02:17 Нормандська зустріч у Парижі: все, що відомо про результати та наслідки\nЄвгенія Мазур 615\n9 грудня , 22:20 Головні новини 9 грудня: зустріч Зеленського з Путіним, резолюція Генасамблеї ООН щодо Криму\nСеверин Трач 2233\n9 грудня , 19:31 Хитрий Путін та хвиля протестів: топ подій, що змінили світ у 2019 році\nАнатолій Максимов 602\n9 грудня , 17:14 Від 2014 і до сьогодні: чим запам'яталася кожна з нормандських зустрічей\nАнна Брикова 540\n9 грудня , 16:30 Новий турборежим "Слуги народу": етичний кодекс одіозного Дубінського\nАнна Калюжна 523\nЧому Зеленський наполягав лише на трьох точках для розведення військ\nЗеленський "не перетнув червоні лінії": заява учасників акції під Офісом Президента у Києві\nФормулу Штайнмаєра включать в законодавство України\nПутін заявив про "потепління" у російсько-українських відносинах\nНормандська зустріч завершилась: повне відео брифінгу відео фото - Доповнено\nЗеленський і Путін домовились про новий обмін полоненими до 31 грудня\nПутін у Парижі: Україна має амністувати бойовиків і змінити Конституцію щодо статусу Донбасу\nЗеленський оголосив про повне припинення вогню на Донбасі до кінця року\nНова зустріч лідерів "нормандської четвірки" відбудеться за чотири місяці\nЗеленський та Путін не змогли домовитися про виведення російських військ та вибори на Донбасі\nНардеп Гончаренко у Парижі посперечався з російським пропагандистом: відео відео\nЦіна домовленостей з Росією: цинічні обіцянки, яких не дотримався Путін\nЧи провокує волосся в інтимній зоні венеричні хвороби: відповідь гінеколога - Здоровʼя 24\nГолос Америки: Трамп вважає, що Україна – це європейське питання відео


Допит Саакашвілі не відбувся - Korrespondent.net\nДопит Саакашвілі не відбувся\nКорреспондент.net, 26 грудня 2017, 11:53\nСаакашвілі не з'явився на допит до Служби безпеки України\nМихайло Саакашвілі відмовився заходити в СБУ на допит і йти в суд.\nЛідер партії "Рух нових сил", екс-президент Грузії Михайло Саакашвілі не з'явиться на допиті в Головному слідчому управлінні Служби безпеки України у вівторок, 26 грудня. Про це заявив його адвокат Руслан Чорнолуцький, пише Інтерфакс-Україна.\nТак, Чорнолуцький пояснив журналістам, що його підзахисному надійшли повістки про допит і про взяття зразків для експертизи. Захисник сказав, що проведення одночасно цих слідчих дій є незаконним.\n"Ми вже попросили роз'єднати ці слідчі дії. Уже подали клопотання. Сьогодні ми не маємо наміру заходити в кабінет слідчого для проведення слідчих дій", - сказав він.\nСвоєю чергою сам Саакашвілі зазначив, що з'явиться для проведення слідчих дій, коли все буде зроблене згідно із законом.\n"Прийду, якщо все буде по закону, коли будуть дві повістки. Вони хочуть зразок мого голосу, то я їм заспіваю", - сказав він.\nНагадаємо, допит Саакашвілі мав відбутися 26 грудня об 11:00.\nЯк повідомляв Корреспондент.net, раніше Саакашвілі викликали на допит у СБУ на 22 грудня, але він і його адвокати попросили перенести заходи на інший день у зв'язку з необхідністю участі політика в засіданні Апеляційного суду Києва.


«Якби у нас було більше часу, ми б відстояли Крим» – кримські жінки\nКиїв – Під час захоплення Криму російськими військами на захист миру на півострові та на підтримку цілісності України живим щитом стали кримські жінки. Не злякавшись озброєних солдатів і «самооборони», щодня, аж до незаконного «референдуму», вони виходили на вулиці з акціями протесту проти вторгнення російських військ на півострів.\nРівно два роки тому Міжнародний жіночий день став для кримських жінок днем боротьби за право жити на своїй землі без військової загрози. Крим.Реалії згадують про те, як відбувалися ці акції, і про тих, хто не злякався виступити тоді проти «зелених чоловічків».\nЯк зароджувався спротив\nГромадський рух «Жінки Криму – за мир» з'явився в перших числах березня, відразу ж після вторгнення російських військ на півострів. Першу акцію, в рамках якої кримчанки вийшли на вулиці Сімферополя із закликом не допустити війни, провели 3 березня.\nЦим вони хотіли донести до всього цивілізованого світу, що не всі кримчани раді російській анексії, про що щосили трубила російська пропаганда. При цьому, висловлювати свою громадянську позицію проти того, що відбувається, в Криму вже тоді було небезпечно. Півострів, захоплений російськими військовими і так званою «самообороною», день за днем перетворювався на місце придушення інакомислення.\nСпілкуватися одна з одною телефонами активістки не могли, адже вони тотально прослуховувалися російськими спецслужбами\nКримчани були залякані, багато хто не розумів, що відбувається, і не знав, чого очікувати від загарбників. На той час на півострові вже почали викрадати людей. А керівники Меджлісу кримськотатарського народу всіляко відмовляли своїх активістам виходити на вулиці, «щоб не спровокувати повномасштабну війну».\nВсе це ускладнювало процес організації кримського опору окупації. В результаті його рушійною силою стали кримські жінки, які взяли громадянську ініціативу в свої руки.\nОскільки акції не мали широкої інформаційної підтримки, вони організовувалися та координувалися здебільшого в соцмережах. За розповідями активісток, спілкуватися одна з одною телефонами вони не могли, адже вони тотально прослуховувалися російськими спецслужбами.\nУ нас була відчайдушна надія, що на жінок загарбники не нападатимуть. Але виявилося, що цим безпринципним людям було все одно, хто перед ними\nАктивістка з Сімферополя Люба Кармакова, яка тепер живе у Львові, згадує: «Коли ми придумали цю громадську акцію, у нас була відчайдушна надія, що на жінок загарбники не нападатимуть. Але в підсумку виявилося, що цим безпринципним людям було все одно, хто перед ними».\nПредставники так званої «кримської самооборони» активно переслідували активісток і навіть нападали на них. Один із таких інцидентів стався 5 березня 2014 року в кримській столиці. Так звані «дружинники» з георгіївськими стрічками розірвали плакати, з якими стояли кримські жінки, і розігнали акцію, застосувавши силу до її учасниць.\nОкупація і спротив. Хроніки: Проросійські активісти відтіснили жінок-миротворців (відео)\n«Постійно чекали небезпеки, вечорами не виходили з дому»\nУтім, від самого початку до мирних акцій почали активно долучатися кримчани – як жінки, так і чоловіки різного віку і соціальних статусів. «Іноді це відбувалося так: ми стояли на вулиці з плакатами, до нас підходили перехожі, питали, за що стоїмо, а коли дізнавалися, приєднувалися, і так нас щоразу ставало більше і більше. Люди самоорганізовувалися на очах», – згадує координатор кримських акцій, голова громадського руху «Кримська хвиля» Оксана Новікова.\nЗараз вона живе у Львові і згадує, як уже після перших акцій їй довелося вивезти дітей із Криму і змінити місце проживання в Сімферополі, оскільки біля її будинку постійно чергували представники «самооборони».\nАналогічні спогади звучать і від інших учасниць руху «Жінки Криму – за мир». Багато з них сьогодні залишаються на півострові, тому ми не можемо називати їхніх справжніх імен. За словами активісток, під час захоплення Криму їм довелося докорінно змінити спосіб життя. Ті, хто носив на сумках або одязі українську символіку, були вимушені зняти її, побоюючись нападів із боку місцевої «самооборони». Учасники акцій з метою безпеки намагалися не ходити вулицями поодинці і цілодобово тримали зв'язок один з одним.\nМи постійно жили в напрузі, чекали небезпеки звідусіль. У темний час доби намагалися з дому взагалі не виходити\n«Доводилося перебудовувати систему особистої безпеки, тобто бути в постійній координації з друзями і знайомими, повідомляти їм про те, де ти перебуваєш, куди прямуєш, щоб, у разі чого, вони розуміли, де тебе шукати. Ми постійно жили в напрузі, чекали небезпеки звідусіль. У темний час доби намагалися з дому взагалі не виходити. Та й зараз відчуття постійної тривоги за себе і своїх близьких не полишає», – розповідає Марина (ім'я змінене), одна з активісток, яка продовжує жити в Сімферополі.\n«Ми стояли край дороги, а ватники кричали на нас і показували середній палець»\nТим часом, акції за мир у Криму тривали і почали проводитися не лише в Сімферополі, а й в інших регіонах. «Першими виявили солідарність жителі Кам'янки (Сімферопольський район – КР), потім акції були в Строганівці, у селищі Фонтани. А потім пішла хвиля таких акцій. Ми – жінки – не хотіли бути байдужими до того, що відбувається», – говорить мешканка Сімферополя Сафіє, справжнє ім'я якої ми також не можемо назвати з причин безпеки.\nОкупація і спротив. Хроніки: Кримчани продовжують протести проти війни та окупації (фотогалерея)\nКількасот жінок із кримськотатарського масиву Строганівка на околиці Сімферополя провели акцію за мир і проти перебування російських військ у Криму. Вони вишикувалися вздовж Об'їзної дороги з українськими та російськими прапорами, жовтими і блакитними повітряними кульками. Багато автомобілів, які проїжджали трасою, сигналили на підтримку акції.\nНаймасштабніша акція в Криму відбулася 8 березня 2014 року. Тоді в Міжнародний жіночий день у Криму проти війни виступили тисячі кримських жінок. Акції, окрім Сімферополя, пройшли у Феодосії, Саках, Старому Криму і Керчі. У той день кримчанки вийшли на основні автотраси півострова, якими тоді вже їздила російська військова техніка, з плакатами проти захоплення Криму і війни.\nОдна з активісток згадує: «Ми стояли край дороги, а повз нас проїжджали машини з ватниками, які кричали на нас, показували середній палець, крутили біля скроні, показуючи, що ми – хворі. Але ми не здавалися і були налаштовані рішуче».\nНаші акції були масштабними, кількість наших прихильників постійно зростала. Якби у нас було більше часу, ми б Крим відстояли. Але цього часу нам, на жаль, не дали\nАкцію 8 березня тоді підтримали і жінки Херсонської області. Вона спровокувала значний суспільний резонанс, а про опір кримських жінок дізналися не тільки в Україні, а й в усьому світі.\nАктивістка Оксана Новікова впевнена: якби терміни проведення незаконного «референдуму» в Криму не були скорочені на два місяці, анексія півострова б не відбулася. «Наші акції були масштабними, кількість наших прихильників постійно зростала. Якби у нас було більше часу, ми б Крим відстояли. Але цього часу нам, на жаль, не дали», – шкодує вона.\nЗгодом кримські жінки продовжили боротьбу за український Крим, підтримуючи українських військових. Вони проводили акції біля військових частин, що їх блокували російські військові в Криму.\nОкупація і спротив. Хроніки: Сімферопольські жінки підтримують українських військових (відео)\nЧимало кримчан згадують ті дні зі сльозами на очах, оскільки вони так і не дочекалися підтримки від української влади, залишившись в Криму сам на сам із загарбниками.


Текстиль своїми руками для будинку - Рукоділля 2017 - Модний Жіночий Журнал 2017\nМодний Жіночий Журнал ⇒ Рукоділля 2017 ⇒ Текстиль своїми руками для будинку\nПочати можна з створення незвичайних яскравих подушок для дитячої кімнати. Тут можна дати волю своїй фантазії і залучити до створення цього елементу інтер'єру своїх дітей. Подушки можуть бути найрізноманітнішої форми - круглі, квадратні, трикутні - головне, щоб вони були яскравими. При виготовленні таких подушок можна використовувати прийоми техніки «печворк» - клаптикового шиття. Якщо ви рукодільниця зі стажем, то у вас напевно знайдеться безліч невикористаних шматочків тканини, ось з них і вийдуть яскраві клаптеві подушки для дитячої. Можна зробити і подушки-іграшки. Це займе, звичайно, набагато більше часу, але і захоплення дитини буде незрівнянно більшим.\nДля виготовлення подушок для вітальні більше підійдуть тканини класичні. Можна використовувати яскравий атлас, обробити його красивим золотистим шнуром з китицями (продається в магазинах з товарами для рукоділля). В середині подушки можна пришити велику гудзик, обтягнуту тієї ж тканиною або великий помпон, зроблений своїми руками із залишків ниток. Подушки можна скласти одна на іншу в кутку кімнати, як це роблять на Сході, або розкласти їх на дивані, що більш звично для європейського інтер'єру.\nДобре б зробити і плед в тій же самій техніці клаптикового шиття. Підібравши відповідні тканини для пледа, можна отримати по-східному розкішне шовкове покривало або ковдру в стилі кантрі. Все залежить від уподобань господарів і загального оформлення інтер'єру.\nВикористовувати всі можливості домашнього текстилю, виготовленого своїми руками, особливо продуктивно можна при оформленні дачного будинку або кухні. Тут будь-яка дрібниця не залишиться непоміченою, будь то ошатні фіранки, прихватки для гарячого, серветки, рушники, вишиті скатертини.\nКрім того, будь-яка деталь, зроблена своїми руками, може стати прекрасним подарунком для подруги. Це може бути, наприклад, валик від протягів, якому завжди знайдеться місце біля дверей або на підвіконні. Взимку, крім захисту від протягів, валик створить ще й додатковий затишок в кімнаті.\nПопередня Стаття Фенечки з іменами\nНаступна Стаття Фігури з повітряних кульок своїми руками\nДомашня фотосесія - ідеї


Користь полуниці - Сад, дача та город без клопоту та турбот\nГоловна Сад та Фрукти Користь полуниці\nЗ кожним роком виводять нові й нові сорти полуниці, які відрізняються друг від друга відтінками смаку й аромату. Жодна інша ягода не має такої розмаїтості сортів і такої багатої палітри смаків\nЦя, улюблена всіма ягода, не тільки надзвичайно смачна, але й корисна. Вона містить у собі весь набір вітамінів. Зміст у полуниці провітаміну А, робить її корисної для людей, що страждають проблемами із зором і шкірними захворюваннями\nТакож, очищають шкіру, що входять до складу полуниці, вітаміни групи В. Крім цього, вони допомагають сконцентрувати увагу, а ця немаловажна підмога для тих, хто зайнятий розумовою працею. Що вуж говорити про вітамін З, якого в соковитих ягодах полуниці дуже багато.\nУважається, що якщо в сезон з'їдати по підлогу кілограма полуниці щодня, організм на весь рік поповнить запаси всіх, здатних накопичуватися вітамінів\nКрім вітамінів, у полуниці втримується безліч мінеральних речовин: натрій, калій, залізо, фосфор, кальцій\nПолуниця прекрасно пасує людям, що стежать за своєю вагою, тому що в 100 грамах ягід утримується всього 32 ккал. Якщо проблемою зайвої ваги є нестримне прагнення одержувати задоволення від процесу їжі, сервіруйте стіл полуницею в різних видах (желе з полуниці, фруктовий салат з ананасів, полуниці, ківі й м'яти, приправлений знежиреним йогуртом, мус із полуниці, тости з полуницею, приправлені нежирним ванільним кремом, ягідний суп). Таким чином, стіл, що буяє гарячими й холодними блюдами, які виливають чудовий аромат, повністю задовольнить Вашу потребу в естетиці. Насолоджуючись неповторним смаком блюд, Ви не повірите, що не тільки не наберете зайві кілограми, але й втратите небагато жирових відкладень\nПолуниця - ягода дуже ніжна, тому її потрібно правильно зберігати. Принесені з дачної ділянки або ринку ягоди, очистите від плодоніжок, обережно промийте в проточній воді й розкладете в плоский широкий посуд. Краще з'їсти ягоди відразу, адже чим свіже плоди полуниці, тим більше в них користі. Але, якщо після застілля залишилися ягоди, зберігати їх потрібно в холодильнику. Якщо передбачається зберігати ягоди більше одного дня, варто пересипати їхнім цукровим піском або пудрою\n– ананас– вітаміни– полуниця


Полтавська Джерельна® – www.svitanok.com.ua\nПитна вода Полтавська Джерельна® виробляється з води, що видобувається з артезіанських свердловин глибиною близько 400 метрів. Згідно Наукового висновку Українського інституту екології людини Полтавська Джерельна® є водою найвищої якості.\nПолтавська Джерельна® призначена для щоденного споживання без будь-яких обмежень щодо кількості та регулярності її вживання. Вона дозволяє поповнювати щоденно організм людини необхідними мікроелементами для повноцінної життєдіяльності.\nОбсяги виробництва та реалізації води Полтавська Джерельна® в полікарбонатних бутлях постійно зростаюсь як в результаті збільшення активної клієнтської бази, так і в результаті збільшення обсягів споживання в розрізі окремих споживачів. Так, велика кількість приватних клієнтів (квартир, будинків тощо) здійснюють споживання питної води в полікарбонатних бутлях не лише у сирому вигляді та в гарячих напоях, але й готують перші страви на такій воді.\nНайменування та місцезнаходження виробника: Товариство з обмеженою відповідальністю “Полтавський завод продтоварів “Світанок”, Україна, 36011, м. Полтава, вул. Патріарха Мстислава, буд. 52.\nХімічний склад води (фактичні значення показників фізіологічної повноцінності мінерального складу): загальна жорсткість: 0,3-0,8 ммоль/дм³; загальна лужність: 4,5-6,5 ммоль/дм³; йод: 0,03-0,05 мг/дм³; калій: 1,0-5,0 мг/дм³; кальцій: 2,5-10,0 мг/дм³; магній: 0,1-5,0 мг/дм³; натрій: 150-200 мг/дм³; сухий залишок: 700-1000 мг/дм ³; фториди: 0,7-1,5мг/ дм³.\nУмови зберігання питної води в полікарбонатних бутлях: зберігати в місцях, які захищені від впливу прямих сонячних променів при температурі від +5°С до +20°С.


Пробила стінки шлунка: українець проковтнув на спір ручку та ледь не помер – Новини Львова\nРучка з двох боків вже пробила стінки шлунка і в черевній порожнині розповсюдилась інфекція. Предмет вдалось дістати. а дірки – зашити. Інфекцію лікарі побороли за допомогою медикаментів. Причиною таких дій медики називають надмірну дозу алкоголю. Наразі з ним усе в порядку, напередодні святаВодохреща пацієнта виписали у задовільному стані.\nНаступна публікація Львівському тренеру надали звання «Заслужений тренер України»\nПопередня публікація Мовний хепі-енд у Львові: Магазин, в якому обслуговували російською, пообіцяв такого більше не робити


Відновлення Іраку вже не актуально?\nУчасть України у відновленні економіки Іраку перестала бути актуальною. Як повідомляє «ЛІГАБізнесІнформ», про це заявив голова парламентського Комітету з питань оборони та національної безпеки Георгій Крючков. Він вважає, що відновлення Іраку навряд чи почнеться найближчими роками в зв’язку з початком народного повстання.\nКрючков нагадав, що мотивація для направлення українських миротворців до Іраку була саме економічна. Він переконаний, що Україні не варто розраховувати на те, що їй запропонують якісь контракти з відновлення Іраку. «Нам нічого не кинуть з панського столу», – говорить депутат. Водночас Крючков вважає, що Україна має активніше діяти, домагаючись участі в роботах з відновлення Іраку. Депутат нагадав, що українські фахівці вже давно працювали в Іраку і до українців в Іраку завжди було добре ставлення. За словами Крючкова, і зараз до наших миротворців ставляться не як до окупантів, а як до людей, які прийшли допомагати.\nКрючков також заявив, що американсько-британська військова кампанія проти Іраку не принесла мир на ці землі. Він зазначив, що за деякими підрахунками, кількість жертв від цієї кампанії дорівнює кількості жертв режиму Саддама Хусейна. «Демократію не можна принести за допомогою зброї», – зазначив Крючков.


(Перенаправлено з Окінава (префектура))\nПрефектура Окінава розташована на архіпелазі Рюкю, що лежить на кордоні Східнокитайського моря та Тихого океану. Вона займає стратегічне положення між Японським архіпелагом, Азійським материком та островами Південно-Східної Азії.\nОкінава сильно постраждала під час Другої світової війни. В ході битви за Окінаву 1945 року між військами Японії та США загинули сотні тисяч цивільних мешканців. Кількість жертв була великою через вимоги японського уряду та військовиків не здаватися в полон. Після війни Окінава перебувала в зоні американської окупації. Попри відновлення незалежності Японії у квітні 1952 року, острови Рюкю залишилися під контролем США. Американці виношували плани відновлення Рюкюської держави, однак під тиском громадськості та політичної доцільності повернули Окінаву японській стороні.\nБуддизм мав поширення лише серед членів імператорської родини та частини вищого класу та майже не проник до прошарку простого населення — його ритуали використовувались лише в похоронних церемоніях. Навіть зараз число буддійських вірян у порівнянні з основною Японією вкрай мале. Останнім часом поховальні ритуали часто проводяться не монахами однієї зі шкіл буддизму, що прийшли з основної Японії, а монахами, що не належать до якоїсь конкретної школи. До того ж окремо, лише на Окінаві існують так звані жриці Юта як своєрідний феномен.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Префектура_Окінава&oldid=35853160\nОстаннє редагування: 22 травня 2022, 11:17\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 11:17, 22 травня 2022.


Huawei MediaPad T3 10 Grey (офіційна гарантія)\n4 999 грн.4 799 грн.\nHuawei MediaPad T3 7 Grey (офіційна гарантія)\n3 199 грн.2 999 грн.\nHuawei MediaPad T3 8 Grey (офіційна гарантія)\n4 499 грн.3 599 грн.\nHuawei MediaPad T5 10‘’ 3/32GB Black (офіційна гарантія)\nHuawei MediaPad T5 10‘’ LTE 4/64GB Black (офіційна гарантія)\nHuawei MediaPad M5 lite Grey (офіційна гарантія)\n10 999 грн.9 999 грн.\nПланшет – це багатофункціональний пристрій, який нагадує мобільний телефон та комп’ютер водночас. Їхня зростаюча популярність обумовлена не лише можливостями застосування, а й неабиякою зручністю – вони легкі та тонкі, тому їх можна носити весь час із собою чи брати у подорож. За допомогою планшетів можна переглядати чи створювати відеоконтент та фотографії, блукати просторами Інтернету, грати у ігри, встановлювати різноманітні програми чи додатки, працювати із документами та багато іншого. Часто такі гаджети можуть виконувати і функцію телефонів – це моделі із підтримкою сім карти, які дозволяють здійснювати дзвінки.\nвід різних виробників – Samsung, Huawei, Lenovo, Pixus та інші.


В Red Bull ще не визначились із напарником Ферстаппена на 2020 рік – F1-Ukraine\nВ Red Bull ще не визначились із напарником Ферстаппена на 2020 рік\nДата: 29 Жовтня 2019\nСпортивний радник Red Bull Гельмут Марко сказав, що на місце напарника Макса Ферстаппена претендують три пілоти.\nЗдавалось, що Алекс Албон добре себе показав у складі Red Bull Racing після літньої перерви, коли замінив П’єра Гаслі, проте місце йому там на наступний рік ще не гарантоване.\nПравило одностайності команд Ф1 скасують у 2021 році\nRenault може закрити свою програму Ф1\nДоктор Гельмут Марко, який відповідає за «кадрову політику» в Red Bull розповів, що рішення мало бути прийнято після Гран Прі Мексики, але все ж перенесене на інший термін.\n«З мого боку було помилкою так говорити, – сказав д-р Марко в інтерв’ю Motorsport.com. – Я чомусь думав, що Мексика в календарі йде після США. Але їх поміняли місцями [в порівнянні з сезоном-2018].\nМи вже підтвердили, що всі три пілоти [Албон, Гаслі та Квят] залишаться в наших командах. З Максом ситуація гранично ясна й без того. Тепер нам нікуди поспішати, щоб визначити хто в якій команді виступатиме».\nПроте Марко відзначив, що єдиною невідомою залишаються здібності Албона: «Я мав на увазі, що про якості Квята ми вже все знаємо. У чому ми не були впевнені – це в здібностях Албона. Саме це я мав на увазі».\nПри цьому на питання про те, чи всі троє – Албон, Гаслі та Квят – є кандидатами на місце в Red Bull Racing у 2020 році, Марко відповів ствердно: «Так, всі вони».\nОднак, на кого не варто чекати в «Червоних биках» так це на Ніко Хюлькенберга.\n«Ні, ми розглядаємо тільки трьох наших пілотів, – сказав Марко. – Ми завжди про це говорили. У всіх цих гонщиків є контракти з Red Bull, в яких прописано, що ми самі вільні вирішувати, хто з них де буде виступати».


Ювенальні поліцейські Заводського району провели ранкову зарядку для вихованців дитячого санаторію - Лента новостей Николаева\nНапередодні Всесвітнього Дня захисту дітей старший інспектор ювенальної превенції Заводського відділу поліції майор поліції Дмитро Петровський провів оздоровчо-профілактичну зустріч із вихованцями Миколаївського кардіоревматологічного санаторію «Південний».\nНа подвір’ї закладу діти разом із поліцейським розминалися та виконували ранкову зарядку на свіжому повітрі.\nАби показати важливість здорового способу життя Дмитро Володимирович вчив школярів не лише правильно виконувати вправи, але й особистим прикладом мотивував їх на подальші заняття спортом. «Адже підтримання фізичної форми для працівників поліції є обов'язковою умовою успішного несення служби», - зауважив поліцейський.\nДітлахи з цікавістю стежили за кожним рухом правоохоронця та повторювали їх. А по завершенню Дмитро Петровський побажав усім веселого літнього відпочинку та нагадав про правилами безпечної поведінки на воді і у побуті.


Сергій ЛАВРИНЕНКО: «Спробуємо зачепитися за призові місця» ‣ Український Футбол\nСергій ЛАВРИНЕНКО: «Спробуємо зачепитися за призові місця»\nПоводир непереможної навесні «Зірки» вперше розповів «УФ», як після антракту кіровоградці стали найкращою командою ліги, демонструючи максимальний результат\n— Сергію Дмитровичу, після того, як ви очолили «Зірку», команду просто не впізнати. Як поясните таке перевтілення?\n— Почнемо з того, що відбулися кадрові зміни у середовищі керівництва ФК. Одтепер у клубі немає віце-президента (Миколи Тітова. — Є.Д.), зате з’явився спортивний директор у особі Гасанова. Самір Назімович відіграє важливу роль: допомагає як у організації роботи, так і порадами тренерському штабові. На мою думку, така переміна стала основоположним фактором в успіхах команди. Окрім того, позначається злагоджена робота всього персоналу: від президента до прибиральниці. Зараз усі трудяться на благо «Зірки». Щодо першої команди: вочевидь, колектив знайшов розуміння в роботі. До того ж, узимку ми провели якісні збори. Уважаю, що все вищенаведене зумовило нинішні результати.\n— Чим відрізняється теперішня «Зірка» від власного зразка піврічної давнини?\n— Насамперед, хорошим колективом, де панує чудова атмосфера. Це — найголовніша різниця. Загалом же, як у першій, так і в другій частині змагань були зібрані кваліфіковані гравці. Проте були певні нюанси, котрі впливали на згуртованість команди, із чим наразі немає проблем. У результаті це втілилося в позитивний підсумок нашої праці навесні.\n— Як на мене, ключова відмінність — у площині реалізації моментів: за п’ять матчів команда відзначилася 13-ма результативними ударами. Що посприяло краще використовувати створені нагоди?\n— Не думаю, що справа в майстерності, позаяк цей фактор залишився на тому ж рівні. Річ радше в тім, що зазнала змін психологія футболістів, які почали впевненіше почуватися поблизу воріт опонента. Відтак вони розкутіше діють під час небезпечних моментів. Разом із атмосферою в колективі поліпшилася реалізація — це взаємопов’язані між собою нюанси.\n— Певне, цим і пояснюється надрезультативність Чичикова, котрий нині не залишає поле без забитого м’яча? Олексій за п’ять поєдинків записав до активу стільки влучень, скільки за всю першу частину сезону — п’ять.\n— У цьому питанні потрібно завдячувати не лише Чичикову, а й усій команді. Зараз працюємо як єдиний механізм. Не потрібно когось виокремлювати. Сьогодні Олексій забиває, завтра — хтось інший це робитиме.\n— Чому на лаві запасних міцно осіли колись найкращий голеадор першої ліги Акименко, а також місцевий вихованець, гравець молодіжної збірної Фатєєв?\n— Стосовно останнього: залишила відбиток участь Дмитра в «молодіжці», через яку він пропустив частину підготовки на початковому етапі. Ймовірно, тому він «випав» у функціональному та психологічному плані. У цілому, виступає сильніший. Тим паче, в задній лінії в нас серйозна конкуренція, яку підсилили новобранці Ковальов і Кучеренко. Навіть Бочкур (до слова, капітан команди) не завжди з’являється на полі. Повірте, в нас усе відбувається за спортивним принципом.\nЗазначу, що взимку награвали Олександра в основі, однак напередодні поновлення змагань він зазнав мікротравми. Це його підкосило. Раніше він був у хорошій формі, а зараз усе ніяк не може знайти свою гру. Не подумайте, що він погано працює. Навпаки: Акименко нині гарує вдвічі більше за всіх. Іще один важливий нюанс: склад і тактика формується з огляду на суперника. Отож, думаю, іще прийде його час.\n— Яку роль відіграють нові гравці Лупашко, Ковальов і Кучеренко, котрі зразу стали виступати в основі?\n— Додам, що таке підсилення було запланованим: ми чітко розуміли, хто нам потрібен. У цьому контексті потрібно дякувати нашому президенту пану Березкіну, котрий затвердив підписання названих виконавців. Зрештою, вони відіграють ключову роль у своїх ланках і створенні конкуренції, що лише сприяє результатам.\n— Попри максимальний результат, чого ще бракує «Зірці»?\n— Навіть за ідеальної гри та підсумку матчу виникають помилки — без цього ніяк. Отож існує ще вдосталь моментів, які потребують поліпшення. Нас чекає ще багато роботи заради втілення задуманого — ми готові продовжувати наш прогрес. Хоча не приховуватиму, що ми задоволені результатами, атмосферою в колективі та обраним шляхом розвитку.\n— Як наразі втримати команду від ейфорії?\n— Сподіваюся, хлопці з розумінням ставляться до цього. Думаю, втримати психологічний тонус було складніше, коли програвали більше, ніж зараз. Погоджуся, що важливо не піддатися ейфорії. Проте в нашій команді — золота середина між досвідченими й молодими футболістами, котра сприяє емоційному балансу. Розумію, що ні у чому не можна бути впевненим остаточно, втім, намагатимемося уникнути негативного впливу.\n— Навесні команда піднялася із 14-го на 6-те місце. Наскільки важливе в Кіровограді турнірне питання?\n— Турнірне становище відображає клас команди, котрий впливає на оцінку гравців. Футболіст — це завжди «товар». Чим краще він зарекомендує себе, тим більший буде на нього попит на трансферному ринку. Очевидно, що на команду з групи лідерів приїздить більше селекціонерів, аніж на аутсайдерів.\n— На останній грі через стан здоров’я в Тернополі вас не було. Як підтримували зв’язок із асистентами?\n— У нас налагоджений контакт із спортдиром Гасановим, який багато років віддав клубу. Відтак спілкувалися за день до поєдинку і в матч-дей: обговорили все щодо певних моментів і нюансів. Отож був упевнений, що все буде добре.\n— Яким бачите наступний двобій із дніпродзержинською «Сталлю»?\n— Дуже складним і захоплюючим, знаючи суперника й їхнього амбіційного наставника. Тим цікавіше буде вболівальникам, заради яких ми виходимо на поле.\n— Утім, боротьба за підвищення в класі переноситься на наступний сезон?\n— Який клуб не хоче спробувати свої сили в прем’єр-лізі? Дай Боже, щоби нас оминули травми та всілякі негаразди. Як сказав очільник, цьогоріч виконати таке завдання практично нереально. Відтак, попри все, боротимемося за якнайкращі результати.\n— У поточному сезоні реально поборотися за медалі?\n— А чому ні? Спробуємо зачепитися за призові місця. Головне — зробити все, що від нас залежить.\n— Знаю, що недавно ви розпочали навчання на тренерських курсах для отримання диплому категорії «Pro». Це не заважатиме в роботі?\n— Жодним чином! Зрозуміло, що доточка не зникне, допоки не здобуду диплом. Це — суто юридичний момент. Для мене неважливо, що перед моїм прізвищем присутні дві літери «в.о.». Найважливіше, що працюю в клубі, за який довго виступав, і займаюся улюбленою справою.


Руда вода. 824 села та сели...\n14.07.2020 - 08:00 | Переглядів: 8569\nУ багатьох селах Дніпропетровської, Запорізької Миколаївської та Одеської областей місцеву воду не можна використовувати навіть для особистої гігієни, поливу городів та напування худоби. А кілька сіл власної води не мають зовсім.\nЗа 25 років в Україні зникло 600 сіл – цю цифру кілька разів озвучували урядовці різного рівня. Натомість ніхто не заглиблювався у причини їхнього зникнення. Між тим, цілком можливо, що на це вплинула відсутність води. В усі часи люди тікали з тих місць, де питна вода псувалася чи зникала. За даними Мінрегіону, на початку 2018 року у 16 областях України було 1300 населених пунктів, які користувалися виключно привозною питною водою. Цього року Мінрегіон оприлюднив Національну доповідь про якість питної води та стан питного водопостачання в Україні у 2018 році, в якій є цілком інші дані. Йдеться вже про 824 населених пункти, у яких живуть 274 тис. жителів. Згідно цієї статистики можна зробити припущення, що безводні селища і села суттєво знелюдніли.\nЧотири п’ятих проблемних сіл та селищ розташовані у Дніпропетровській, Запорізькій, Миколаївській та Одеській областях. В усіх них води просто немає або її оголосив непридатною до вживання Держспоживстандарт. Причому деколи таку воду не може пити навіть худоба, що суттєво збільшує витрати селян на її утримання. Цією водою також не можна митися, у ній не можна прати тощо. Найчастіше причиною погіршення H2O є її мінералізація чи по-народному засолення.\nВирішення проблеми забезпечення централізованим водопостачанням населення, що користується привізною водою, є компонентом державної політики протягом останніх майже 20 років. Але це тільки на папері. Українські урядовці ніколи не вважали цю проблему першочерговою, «адже воду у села таки ж доставляють». Про стан реалізації державної політики у цій сфері йдеться в аналітичній записці Швейцарсько-українського проєкту DESPRO. «Децентралізація» вирішила поцікавитись, як виглядає життя у «безводних» селах. Ми також спробували з’ясувати, наскільки загрозливою є проблема і що потрібно, аби її вирішити.\nЯк Воздвижівська ОТГ воду у «басейни» збирає\nОсь у такі «басейни» заливають питну воду у Воздвижівці з водовозів Сергій Кулик\nЩе за радянських часів вода у криницях великого села Воздвижівка Запорізької області почала гірчити, а з часом прогіркла настільки, що її стало неможливо пити. Згодом і місцева санепідстанція наклала вето на це, офіційно відзначивши «високий вміст солів». Відтоді люди, а у Воздвижівці 1200 жителів, їздять до залізничної станції, де є потужна артезіанська свердловина. Місцеві підприємці також доставляють воду по хатах на замовлення. 120 грн коштує доставка трьох «кубів» – саме стільки вміщує водовоз. Воду переливають у так звані басейни – великі, зазвичай бетонні, ємності з кришками, які є у кожному дворі. Сирою цю воду пити мало хто наважується – хіба кип’ячену.\nУ 1990-х завдяки зусиллям місцевого керівництва у селі з’явилася власна свердловина, створена коштом ПРООН. Але водогін селяни вже мусили будувати самі. А у них, як водиться, забракло на це грошей, бо потрібно було аж 12 млн грн. Тому на разі свердловина стоїть без діла: з неї беруть воду лише для того, щоб підтримувати її у робочому стані.\nЗ такого «басейну» змушені пити учні воздвижівської школи Воду у нього привозять водовозом\nПісля створення у 2017 році Воздвижівської ОТГ селяни не раз подавали проєкти водогону на обласні та державні конкурси, але перемогти не змогли.\n- Хіба нормально у ХХІ столітті купувати воду з водовоза! – обурюється голова громади Віктор Тютюнник.\n- Якби то ще можна було хоч прати чи купатися у нашій воді! – додає житель Воздвижівки Сергій Кулик. – А то як помиєшся, то шкіру стягує так, що забуваєш, як тебе звати. А як попереш одяг, то він стає ніби з цементу. Негожа наша вода, як виллєш її на землю, вода висохне і залишить білі плями – сіль. Найближча криниця з непоганою водою – у степу, але до неї кілометри з чотири. Та й води у ній дуже мало. Тож ми зазвичай купуємо питну воду у магазинах: гривня – літр. А привозна, з водовозів, іде на прання та миття. Моя родина витрачає на воду близько 500 грн на місяць… У такій ситуації молодь у селі не втримаєш – зростає лише цвинтар…\nОдин із саморобних басейнів Воздвижівської ОТГ\nЩо загрожує національній безпеці України\n- Проблема зневоднення українських сіл з роками поглиблюватиметься через кліматичні зміни, – вважає заступник директора Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Мінрегіону Віктор Токаренко. – Якщо держава нічого не робитиме, за десять років у Херсонській та Запорізькій областях може з’явитися пустеля. Цьогоріч у той час, як на Закарпатті пройшли повені, у центральній Україні річки так і не наповнилися до звичного рівня. Це стосується Росі, Десни, Тетерева, а також і Дніпра…\nЗаступник директора Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Мінрегіону Віктор Токаренко\nЗгідно з висновком Рахункової палати України 2018 року, «ігнорування проблем забезпечення централізованим водопостачанням південних областей нашої держави може призвести до зростання ризиків надзвичайних ситуацій, зниження якості води, зменшення обсягів виробництва сільськогосподарської продукції, що, у свою чергу, є загрозою продовольчій та національній безпеці».\nЄ також інший важливий момент, пов’язаний із забезпеченням доступу українців до чистої питної води. Забезпечення такого доступу є вимогою Євросоюзу.\n- Стаття 4 Директиви Ради Європи № 98/83 наголошує на тому, «що держави-члени ЄС зобов’язані вживати заходів, щоб вода, призначена для споживання людиною, була безпечною та чистою», – веде далі Віктор Токаренко. – Є багато інших європейських документів, вимог яких Україна повинна дотримуватися, якщо хоче стати членом Євросоюзу. Є врешті-решт Концепція сталого розвитку, до якої приєдналася Україна. Ця концепція визнана світовою спільнотою як домінантна ідеологія розвитку людської цивілізації у ХХІ столітті… При цьому у жодному документі нічого не повідомляється про розміри населених пунктів, які повинні мати цивілізований доступ до питної води. Тобто навіть якщо у деяких селах лише 20 жителів, вони так само мають право на чисту воду, як жителі великого міста, і держава має це право забезпечити.\nЕксперт з питань з публічних послуг та моніторингу Швейцарсько-українського проєкту «Підтримка децентралізації в Україні» DESPRO Вячеслав Сороковський\n- Якщо в Україні міське населення охоплене централізованим водопостачанням на 99%, то сільське – щонайбільше на 30%, – додає експерт з питань з публічних послуг та моніторингу Швейцарсько-українського проєкту «Підтримка децентралізації в Україні» DESPRO Вячеслав Сороковський. – Саме тому вирішення цієї задачі має бути одним із пріоритетів державної політики на ближчі роки.\nДва водогони Вишнівської ОТГ. Що зауважив Анатолій Хололєєнко\nУ селі Вишневому Дніпропетровської області водогін є, але побудували його близько 60 років йому. Вода тут ніколи не була ідеальною: через поклади залізної руди у ній дуже багато заліза. Варто лише налити її до якоїсь ємності, як вода починає швидко жовтіти і за кілька годин перетворюється на помаранчеву. Такою є аква віта не тільки у кранах та у криницях, але навіть в артезіанських свердловинах Вишневого. Згідно з висновками Жовтоводського міжрайонного відділу лабораторних досліджень, зроблених у листопаді 2016 року, у цій воді у 22 рази за норму більше заліза і у 7 разів – марганцю.\nВода, відстояна близько години. Ліворуч та, яка пройшла через фільтри у будинку Анатолія Хололєєнка, праворуч – звичайна\nВишнівська ОТГ, що утворилася у 2016 році, спробувала розв’язати цю проблему, сплативши близько 1 млн грн за створення проєкту очисних споруд. За словами голови громади Тетяни Васильковської, будівництво цих споруд і реконструкція водогону вимагає близько 15 млн грн.\n- Минулого року ми подали наш проєкт на конкурс ДФРР, але він не пройшов, – розповідає пані Тетяна. – Все через те, що Дніпропетровська область не затвердила власної стратегії розвитку... За довгі роки без якісної води люди звикли возити додому баклажки, але хіба ж це нормально! В одному тільки Вишневому близько 400 дворів, є і кількаповерхові будинки! А крім Вишневого, у такій ж ситуації ще три поселення нашої громади.\nПитну воду мешканці Вишнівської ОТГ купують у 19-ти магазинах по ціні 1 грн за 1 літр, або замовляють доставку додому. Місцевий активіст Анатолій Хололєєнко встановив вдома спеціальний фільтр, бо каже, що руда вода псує пральну машинку, і приймати ванну у ній не бажано. Коштував цей фільтр 12 тис. грн, а купівля спеціальних очисних гранул «виносить» по 1,5 тис. грн на рік.\nДомашня водоочисна станція Анатолія Хололєєнка\n- Але навіть на такій очищеній воді моя сім’я не наважується готувати їжу та не п’є її, – розповідає пан Анатолій. – Питну воду ми купуємо у великих 20-літрових бутлях. Один бутель коштує 78 грн, нам достатньо вісьмох. Виходить 624 грн на місяць.\nВласне, ця «бухгалтерія» і допомогла Анатолієві Хололєєнку зробити невтішний висновок щодо майбутнього проєкту очисних споруд, що його задумала Вишнівська сільська рада.\n- Головна проблема цього проєкту у тому, що ніхто не рахував вартість «куба» води у крані конкретного домогосподарства після будівництва очисних споруд, – розповідає пан Анатолій. – За моїми розрахунками, вона сягатиме близько 70 грн за куб.м. Щонайменше одне домогосподарство використовує приблизно 10 куб.м на місяць. І відповідно, платитиме за це 700 грн. Хто з селян «потягне» такі витрати? Отже, воду або крастимуть, або водогін стоятиме без діла.\nАнатолій Хололєєнко переконаний, що цю проблему могли би вирішити будівництво нового малопотужного водогону – суто для питної води, споживання якої є незначним, а відтак незначними будуть і витрати. Тетяна Васильковська відповідає на це, що новий водогін у будь-якому разі не означатиме знищення старого – вони можуть існувати паралельно.\n1747 проєктів з водопостачання вимагають 28 млрд грн\nНа те, щоб вирішити проблему водопостачання, спрямована Загальнодержавна цільова програма «Питна вода України» на 2011-2020 роки. Прогнозний обсяг її фінансування становив 9 471,7 млн. грн, з них за рахунок державного бюджету – 3004,3 млн. грн, з інших джерел фінансування – 6 467,4 млн грн. Однак за 2011-2020 роки програму профінансували тільки на 457,2 млн грн, з них за рахунок державного бюджету – 394,1 млн грн, що становить лише 13% передбаченого обсягу. З інших джерел фінансування надійшло 63,1 млн грн. Причому фінансувалася «Питна вода України» фактично тільки у 2011, 2012 та 2018 роках.\nПрограма «Питна вода України» напряму не стосується вирішення проблеми привізної води. Хоча на практиці серед проєктів, що отримували фінансування за цією програмою, могли бути і села з привізною водою. Визначити, на скільки програма «Питна вода України» вплинула на подолання проблеми привізної води важко, адже відповідний облік не ведеться.\nУпродовж останніх 20 років держава на вирішення проблеми привізної води скеровувала інші державні програми. Усі ці програми, втім, були у відомчій приналежності Держводагенства – Державного агентства водних ресурсів України. Програм було декілька, нині діюча – Загальнодержавна цільова програма розвитку водного господарства та екологічного оздоровлення басейну річки Дніпро на період до 2021 року, прийнята Верховною Радою ще 2012 року. Втім, при загальному бюджеті програми в 1,6 млрд грн ця програма майже зовсім не фінансується.\n- Рівень виконання запланованих державою програм та заходів у цьому напрямку можна охарактеризувати як катастрофічно низький, – додає Вячеслав Сороковський. – Протягом 2000-2017 років існувала усталена практика невиділення грошей на заходи, заплановані затвердженими бюджетними програмами. Тому державна програма розвитку водного господарства у частині, що стосується забезпечення водопостачанням населених пунктів, які користуються привозною питною водою, не фінансується майже зовсім. Інколи щось робилося за кошти місцевих бюджетів. Так, наприклад, у 2017 у Закарпатській, Запорізькій та Полтавській областях коштом місцевих бюджетів збудували водогони у кількох селах, витративши на це 16,6 млн грн. Натомість у цей рік держава планувала побудувати водогони у 41-му населеному пункті. Це мало би покрити загальну потребу лише на 3%, однак і цього не було зроблено.\nЗгідно з даними Мінрегіону, у 2018 році на подолання проблеми привізної води було виділено 120 млн грн. За ці кошти провели реконструкцію системи очищення води та ділянки магістрального водоводу Іванівського групового водопроводу у Херсонській області, а також реконструкцію чотирьох ділянок магістрального водопроводу Казанківського групового водопроводу у Миколаївській області. Крім цього, було завершено будівництво водоводу у селі Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області, збудовано майданчики під водонапірні башти у селах Глибоке та Борисівка Татарбунарського району Одеської області та виконано проєктні роботи на розбудову двох локальних водопроводів у Львівській області й іще двох магістральних водопроводів в Одеській області. Загалом побудували та відновили 34,6 км магістральних водопроводів, провели реконструкцію двох насосних станцій та одної системи очищення води.\nЩо треба зробити, аби різні державні програми, спрямовані, по суті, на одну і ту саму проблему, працювали б «в унісон», а не рухалися паралельними курсами? У зв’язку з тим, що програма «Питна вода України» закінчується цього року, Мінрегіон готує законопроєкт, який має продовжити її дію до 2025 року. До цієї програми мають включити 1747 проєктів з водопостачання та водовідведення, надісланих до Мінрегіону обласними державними адміністраціями. Повна вартість виконання цих проєктів на 5 років сягає 28 млрд грн. Серед цих проєктів є і кілька таких, що стосуються привозної води.\n- Не всі ці кошти мають надійти з державного бюджету, – заспокоює Віктор Токаренко. – Адже цьогоріч дуже багато громад, бюджети яких суттєво зросли завдяки реформі децентралізації, погодилися на безпрецедентні 40% співфінансування. А є ще гроші донорів та гроші обласних адміністрацій і рад, які теж можна залучити до цих проєктів. Однак це стане можливим, тільки якщо держава розпочне співфінансування витрат. У такій ситуації державні кошти стають каталізатором, який активізує сам процес будівництва та відновлення водних мереж. Але без цих грошей, швидше за все, не буде нічого, і безводні села занепадуть.\nДруга частина матеріалу ТУТ\nвода водопостачання DESPRO Вячеслав Сороковський


Двигун заслонки обігрівача (кришки вентилятора) 2.5/3.0...\nДвигун заслонки обігрівача (кришки вентилятора) 2.5/3.0B Outback\nПодходит на: Subaru Outback\nКаталожный номер: 72131AG210\nОписание: Двигун заслонки обігрівача (кришки вентилятора) Subaru Outback 2.5/3.0B. Номер в каталозі - 72131AG210, додатковий номер - 0637008630. Стан хороший робочий. Ціна найбільш оптимальна заявленій оригінальній якості за деталь, що на фото. Товар знаходиться на складі - ніяких очікувань постачання в Україну. Гарантія на перевірку та встановлення 14 днів з моменту отримання товару.\nПри заказе назвите этот номер менеджеру 52724


Теоретичний аспект вивчення фразеології - Розвиток пізнавальних інтересів молодших школярів у роботі над фразеологізмами - Педагогіка і освіта - Онлайн Педагогіка\nПротягом усієї історії людства мова об'єктивно відображала і відображає його виробничу діяльність, є свідком і чудодійним дзеркалом, що відбиває його багатогранне життя. Вона — могутнє знаряддя розвитку і боротьби суспільства. Мова своїм словниковим складом та фразеологією засвідчила протягом історії різні форми виробництва, визначні, політичні події в житті народу, появу суспільних класів, їх інтереси, світогляд, побут минулих поколінь народу, його звичаї, повір'я тощо.\n«У скарбницю рідної мови,— підкреслював К. Ушинський,— складає одно покоління за другим здобутки глибоких сердечних рухів, здобутки історичних подій, вірування, погляди, сліди пережитого горя і пережитої радості,— словом, весь набуток свого духовного життя народ бережно зберігає в народному слові. Мова є найважливіший, найбагатший і найцінніший засіб зв'язку, що єднає минуле, сучасне і майбутнє покоління народу в одну велику історичну цілість». Отже, мова, втілюючи в собі досвід численних поколінь, допомагає нам краще і глибше розкрити процес становлення та історичного розвитку суспільства. Вона є не тільки багатющим скарбом культури народу, а й невичерпним джерелом його мудрості. Ми вже не кажемо в даному разі про соціальну функцію мови у щоденному житті суспільства, як найважливішого засобу людських стосунків. Відомо бо, що саме за допомогою слова передаються найскладніші думки і найглибші почуття людини.\nДля вираження якогось поняття часто доводиться користуватися не тільки одним словом, а й цілою стійкою сполукою слів, що своїм значенням дорівнює тому чи іншому слову. Відомо, що одні слова у мові вживаються вільно, а другі — у своєму вжитку певним способом обмежені і зв'язані між собою.\nУ нашій мові вживається багато своєрідних усталених зворотів, які, подібно до слів, становлять собою семантично цілісні, неподільні одиниці, але за будовою вони є складними утвореннями, подібними до синтаксичних одиниць — словосполучень або речень.\nНаприклад: байдики бити, ведмежа послуга, глек розбити, за ніс водити, кирпу гнути, ляси точити, моя хата з краю, стояти на смерть, вийти сухим із води, теревені правити та ін.\nЛегко помітити, що зміст таких зворотів не мотивується значеннями слів, які виступають їх компонентами, і навіть більше — семантика окремого слова тут значно послаблюється, а іноді й зовсім зникає; деякі слова зустрічаються лише в подібних стійких зворотах, а поза ними вони не вживаються (байдики, теревені, ляси). Справді, що таке байдики і чому їх іноді б'ють (байдики бити)? Яке значення цих окремо взятих слів? Його немає. Але є єдине лексичне значення всього виразу: ледарювати — не працювати. Або глек розбити — посваритись.\nУ сучасній лінгвістиці звороти такого типу прийнято називати фразеологізмами, або фразеологічними зворотами.\nРозділ науки про мову, що вивчає фразеологічні звороти, називається фразеологією (від грец. phrasis— спосіб вираження, зворот і logos— поняття, вчення). Фразеологією називається також сукупність (запас, фонд) фразеологічних зворотів певної мови.\nФразеологізми, зрозуміла річ, з'явилися набагато давніше від науки, що їх вивчає.\nФразеологія — порівняно молода лінгвістична дисципліна, основні поняття, обсяг проблематики та об'єкт вивчення якої ще остаточно не визначені. Це пояснюється передусім великою функціональною, семантичною і структурною різноманітністю тих одиниць, що сприймаються як стійкі сполуки слів.\nТака специфіка об'єкта дослідження викликає труднощі у визначенні як місця фразеологічного рівня в ієрархії мовної структури, так і місця фразеології серед інших лінгвістичних дисциплін.\nФразеологія займає особливе місце в системі кожної сучасної мови. На це впливає ряд факторів, як наприклад, за допомогою фразеологізмів відкриваються великі можливості передавати засобами мови всю багатогранність процесів, що мають місце у житті. Фразеологізми є важливим фактором функціональної ілюстративності відображуваних явищ, монокультурним джерелом їх висвітлення. Фразеологічні одиниці у своєму різновиді є свідченням не лише багатства мови, але і її еластичності, багатооб'ємності і точності. В усіх мовних стилях (не лише у художній літературі) фразеологізми знаходять широке застосування, хоч і в кожному випадку вони проявляються відповідно у певних різновидах.\nУкраїнська фразеологія — це багатющий скарб і невичерпне джерело народної мудрості та культури, духовне багатство народу. Вона є органічною частиною нашої повсякденної мови і становить один з основних і невід'ємних складників її канви. Багатство фразеології — одна з найвиразніших ознак загальнонародної культури. Важко переоцінити вагу фразеології у розкритті духовного життя народу, його філософії, передових суспільних поглядів, заповітних мрій, надій, дум, віри у ясне майбутнє.


Переказ скорочено Дон Карлос, інфант іспанський (Фрідріх Шиллер)\nГоловна Інше українською Література Переказ скорочено Дон Карлос, інфант іспанський (Фрідріх Шиллер)\nКороткий переказ твору Дон Карлос, інфант іспанський (Фрідріх Шиллер)\nДія відбувається в Іспанії в 1568 р., на тринадцятому році царювання короля Філіпа II. Основу сюжету становить історія взаємин Філіпа II, його сина дона Карлоса, спадкоємця іспанського престолу, і дружини - королеви Єлизавети.\nУ Аранжусе, резиденції іспанського короля поблизу Мадрида, знаходиться весь іспанський двір. Тут і син короля - дон Карлос. Король холодний до нього, він зайнятий державними справами і своєю молодою дружиною, яка раніше була нареченою дона Карлоса. До сина же Філіп II приставив своїх слуг, щоб вони шпигували за ним.\nУ Аранжус приїжджає з Фландрії маркіз Поза, друг дитинства принца, з яким у нього пов'язані зворушливі спогади. Інфант відкривається йому у злочинній любові до своєї мачухи, і маркіз влаштовує дону Карлосу побачення з Єлизаветою наодинці. У відповідь на палкі любовні зізнання принца вона просить його направити свою любов на нещасне іспанське королівство і передає йому кілька листів зі «сльозами Нідерландів».\nПрочитавши ці листи, дон Карлос вирішує просити батька призначити його намісником у Нідерланди, замість передбачуваного на цю посаду жорстокого герцога Альби. Цей намір схвалює і маркіз Поза.\nДвір короля переїжджає в королівський палац у Мадриді. Насилу дон Карлос домагається аудієнції у Філіпа. Він просить надіслати його у Фландрію, де він обіцяє придушити бунт в Брабанті. Король відмовляє, він вважає, що місце принца при дворі, у Фландрію ж відправиться герцог Альба.\nДон Карлос розчарований, в цей час паж королеви передає йому таємно любовну записку з проханням прийти на побачення на половину Єлизавети. Принц впевнений, що записка від королеви, він приходить у вказане місце і зустрічає там фрейліну Єлизавети, принцесу Еболі. Інфант в подиві. Еболі освідчується в любові, вона шукає в нього захисту від зазіхань на власну невинність і на доказ дає принцу лист. Дон Карлос з працею починає розуміти свою трагічну помилку, принцеса ж, бачачи байдужість до неї, здогадується, що знаки уваги інфанта, які вона брала на свій рахунок, насправді ставилися до королеви. Еболі жене принца, але перед цим просить повернути їй ключ, який передав дону Карлосу паж, і любовний лист до неї короля, яке вона тільки що сама дала принцу. Дон Карлос вражений звісткою про ставлення Філіпа до принцеси Еболі, він іде, але лист забирає із собою.\nТим часом при дворі короля у принца є вороги, яким не подобається неврівноважений характер спадкоємця престолу. Духівник короля Домінго і герцог Альба вважають, що такий монарх буде дуже незручний на іспанському троні. Єдиний засіб прибрати дона Карлоса - це змусити повірити короля в любов королеви до сина, в цій справі, як повідомляє Домінго, у них є союзник - принцеса Еболі, в яку закоханий Філіп.\nДізнавшись про відмову короля послати до Фландрії принца, Поза засмучується. Дон Карлос показує другу листа короля до принцеси Еболі. Маркіз застерігає інфанта від інтриг ображеної принцеси, але в той же час соромить його за бажання скористатися викраденим листом. Поза розриває його і у відповідь на страждання нещасного інфанта обіцяє знову влаштувати його побачення з королевою.\nВід герцога Альби, Домінго і принцеси Еболі Філіп II дізнається про «зраду» Єлизавети, він втрачає спокій і сон, йому скрізь ввижаються змови. У пошуках чесної людини, який допоміг би йому встановити істину, погляд короля зупиняється на маркізі Поза.\nРозмова Пилипа з маркізом найбільше нагадує розмову сліпого з глухим. Поза вважає своїм обов'язком насамперед замовити слово за свою хвору на Фландрію, де душать свободу людей. Старий же монарх дбає лише про особисте благополуччя. Філіп просить маркіза «увійти в довіру до сина», «випробувати і серце королеви» і довести свою відданість престолу. йдучи, благородний гранд все ж таки сподівається, що йому вдасться домогтися свободи для своєї батьківщини.\nВ якості посланника Філіпа Поза отримує побачення наодинці з королевою. Він просить Єлизавету умовити дона Карлоса відправитися в Нідерланди без благословення короля.\nІнше на тему: Переказ скорочено Дон Карлос, інфант іспанський (Фрідріх Шиллер)