Юлія Льовочкіна: мільйонерка, прихильниця офшорів і фігурантка кримінальних справ. Politeka\nЮлія Льовочкіна: мільйонерка, прихильниця офшорів і фігурантка кримінальних справ\n13 червня, 14:40\nЮлія Льовочкіна – рекордсменка серед українських багатіїв за кількістю офшорних компаній.\nЮлія Льовочкіна народилася 17 лютого 1977 року в Києві.\nНавчалася на юридичному факультеті в Київському національному університеті ім. Т. Шевченка. Після закінчення трьох курсів перевелася на заочне відділення. Після чого вступила до університету Манітоби, Канада. Далі навчалася паралельно. Київський вуз закінчила в 1999 році, а диплом бакалавра Манітобського університету отримала в 2000-му.\nЗаміжня вдруге. Мати п’ятьох дітей. Від першого шлюбу з Арсенієм Новіковим є син і дочка. Від другого чоловіка Андрія Вінграновського Юлія Льовочкіна народила дочку в 2014 році, а 7 квітня 2016-го – ще двох синів.\nБатько – Володимир Льовочкін, помер в 2015 році. Був генерал-полковником міліції, очолював Держдепартамент з питань виконання покарань під час першого прем’єрства Віктора Януковича. За інформацією ЗМІ саме старший Льовочкін був одним з небагатьох, хто знав подробиці судимостей президента-втікача.\nРідний брат – Сергій Льовочкін. Колишній глава Адміністрації президента Віктора Януковича. Під час прем’єрства Януковича був керівником його Служби. Сьогодні Сергій Льовочкін депутат Верховної Ради восьмого скликання.\nВідразу після закінчення університету в 2000-му Льовочкіна отримала роботу аналітика в українському представництві швейцарського банку Credit Swisse First Boston. Пропрацювавши рік, переходить на посаду фінансового аналітика в ЗАТ Комерційний банк НРБ-Україна. Але і там не затримується більше року. У 2002 році починає працювати головним фінансовим аналітиком в ЗАТ ТАС-Інвестбанк.\n2003-2007 роки – виконує обов’язки начальника відділу цінних паперів і інвестицій в “Місто Банку”. Потім рік працює головою наглядової ради ВАТ Миколаївський комбінат хлібопродуктів.\nПолітичну кар’єру Юлія Володимирівна почала в 2007 році, відразу ставши народним депутатом України шостого скликання. Пройшла сто п’ятою у списку Партії регіонів. Пізніше сама зізналася, що опинилася в списку за рекомендацією брата.\nАргументом виступив той факт, що Льовочкіна, нібито, добре знає англійську. У парламенті очолює підкомітет з питань цивільного, господарського та адміністративного судочинства Комітету з питань правосуддя. Також – член спеціальної контрольної комісії парламенту з питань приватизації та заступник члена Постійної делегації в Парламентській асамблеї Ради Європи.\nУ грудні 2012-го знову стає парламентарем. На цей раз пройшла від Партії регіонів по мажоритарному округу № 6 в Криму. Займає посаду в комітеті парламенту з питань європейської інтеграції. Також є членом постійної делегації в ПАРЄ.\n1 грудня 2013 року Юлія Льовочкіна вийшла зі складу фракції Партії регіонів у Верховній Раді. Сталося це через кілька днів після жорстокого розгону Євромайдану. А 8 квітня 2014 року вийшла з Парії регіонів.\nУ вересні цього ж року, на позачергових парламентських виборах йде 16-м номером у списку партії Опозиційний блок. Політична сила проходить до Верховної Ради і Льовочкіна знову стає народним депутатом. Продовжує роботу в ПАРЄ в якості першого заступника голови Постійної делегації. Також – член Комітету ВР України у закордонних справах.\nДалі кар’єра Льовочкіної в ПАРЄ продовжує йти вгору. У вересні 2015-го Бюро ПАРЄ переобирає її членом Моніторингового комітету. А в січні 2016-го Юлія Володимирівна стає членом Бюро групи і керівником груп соціалістів ПАРЄ.\nА 28 січня 2015 року, виступаючи в Парламентській асамблеї Ради Європи під час дебатів щодо введення санкцій проти РФ, Юлія Льовочкіна закликала протидіяти уряду України, «який намагається побудувати стіну між Україною і Росією». За версією депутата, у тому, що не відбулися загальнодержавні парламентські вибори в Криму і на Донбасі (де частину регіону контролюють самопроголошені ДНР і ЛНР) винна чинна українська влада. При цьому Льовочкіна утрималася від критики політики РФ в Криму і на сході України.\n«Народний фронт», через добу після виступу Льовочкіної, оприлюднив таку заяву:\n«Партія і парламентська фракція «Народного фронту» звертаються до Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України з вимогою негайно дати правову оцінку діяльності зрадників країни, які ховаючись за депутатськими мандатами в так званому «Опозиційному блоці» системно ведуть антиукраїнську, антидержавну агітацію і ганьблять свою країну, своїми діями підтримуючи проти неї агресію РФ. Останній приклад такої зрадницької антиукраїнської діяльності, яка має всі ознаки державної зради, є виступ члена «Опозиційного блоку» Юлії Льовочкіної, сестри глави адміністрації Януковича Сергія Льовочкіна. Так, виступаючи в ПАРЄ як народний депутат України, вона фактично підтримала дії агресора, який окупував частину території нашої країни, знущається і вбиває ні в чому не повинне населення».\n3 квітня 2015 року Генпрокуратура України порушила кримінальну справу проти Юлії Льовочкіної, а також колишніх депутатів від Партії регіонів Андрія Кравця та Юлії Ковалевської за фактом «незаконного оформлення помічниками-консультантами депутатів VI скликання співмешканки Віктора Януковича Любові Полежай і її сестри Надії Марінцевої».\nПізніше журналіст Сергій Лещенко пише в своєму блозі на сайті «Українська правда»:\n«Сестра Сергія Льовочкіна, депутат від Оппоблока Юлія Льовочкіна злісно ухиляється від допитів у кримінальному провадженні по коханці Януковича. Їй було відправлено сім повісток, ні на одну з яких вона не прореагувала».\nЛещенко також уточнює: «Я отримав всі розрахункові листи Полежай в апараті Верховної Ради і передав в прокуратуру міста Києва, яка веде справу. Цивільній дружині Януковича за час роботи помічницею Юлії Льовочкіної було нараховано 112 000 гривень, тобто 14 000 доларів в еквіваленті».\nДалі він пояснює, чому Полежай не оформили помічницею самого Януковича:\n«Це викликало б додаткові підозри і дало б привід для публікацій про те, що у Януковича роман зі своєю помічницею. Тому Полежай призначили до найбільш наближених до Януковича осіб – в даному випадку до сестри Сергія Льовочкіна».\nУ 2016 році Юлія Льовочкіна задекларувала найбільшу серед українських багатіїв кількість офшорних компаній, пише портал Bigus.info.\n«Лідером в рейтингу стала член партії «Опозиційний блок» і сестра екс-глави Адміністрації Президента України – Льовочкіна. На її рахунку 45 офшорних компаній», – пишуть журналісти.\nУ декларації за 2018 рік політик зазначила право власності на 10 земельних ділянок в Київській області. Переважно, землі знаходяться в селі Козин. Також, у власності Льовочкіної – три будинки в Козині, площею 862, 460 і 5896 квадратних метрів. Юлія Володимирівна володіє двома квартирами в Києві площею 63 і 68 кв. метрів. За кордоном має право розпорядження багатьма об’єктами нерухомості – через юридичні особи, зареєстровані в інших країнах. Так, є кілька апартаментів в Греції, будинки та земельні ділянки у Франції, зокрема – будинок в Ніцці.\nВолодіє десятьма золотим годинником, інкрустованими коштовним камінням, колекцією живопису та ікон.\nПересувається на автомобілях Mercedes Benz G500 2010 року, Lexus LX570 2014 го і Range Rover 2014 го.\nЗа 2018 рік отримала заробітну плату народного депутат в розмірі 215 тисяч гривень, 180 тисяч відсотків, більше 19 млн гривень дивідендів. Оформила також і допомогу при народженні дитини – у розмірі 55 тисяч гривень.\nТеги: Сергей Левочкин Юлия Левочкина


НУ-НС не блокуватиме парламент - Korrespondent.net\nНУ-НС не блокуватиме парламент\n8 березня 2010, 20:35\nФракція Нашої України-Народної самооборони не буде блокувати трибуну Верховної ради, запевнив один з лідерів блоку Тарас Стецьків в інтерв'ю Deutsche Welle.\nСтецьків назвав плани щодо блокування роботи парламенту "дурістю". "Не можна уподібнюватися до того, що робила Партія регіонів останні два роки. Адже це нецивілізований спосіб ведення політичної діяльності", - наголосив депутат.\nПолітик також запропонував надати Партії регіонів можливості сформувати нову коаліцію і уряд, щоб вона продемонструвала можливість вивести країну з кризи.\nВодночас, він не відкидає, що третина депутатів від НУНС може увійти до складу нової коаліції.\nНагадаємо, раніше нардеп від Народної самооборони Юрій Гримчак припустив, що наступного пленарного тижня представники парламентської фракції НУНС заблокують трибуну Верховної Ради.\nЯк повідомлялося, 4 березня парламент прийняв за основу зміни до свого Регламенту, які передбачають формування коаліції не тільки фракціями, а й окремими народними депутатами. Теоретично це дає Партії регіонів можливість сформувати коаліцію, якщо залучити до неї частину депутатів від НУ-НС.


Земля, нами здана без бою\nБілорусь, яку ми втратили”, - иноді доводиться почути таку фразу. Чому втратили?! Ми спробуємо дослідити становлення постдемократичної білоруської ідентичности, яка являє собою специфічний феномен - „homo sovetikus novus”, нову совєтську людину. Не треба вдаватись до детальних пояснень для чого потрібні наші розвідки - навіть поверховий аналіз білоруського соціуму породжує прямі паралелі з українським сьогоденням. Темпи сповільнені, ментальності ніби різні, проте ...\nВже так історично склалось, що Україна і Білорусь довго перебували в одному культурному та політичному просторі. У 1918 обидві намагались створити незалежні держави, у 1991 нарешті стали незалежними.\nВ Україні і в Білорусі спроби подолати успадковану совєтську свідомість наштовхуються на новопосталу марґіналізовану свідомість доби демократії. І хоча Україна успішніше долає цю проблему, проте Европа досі десь далеко, а інтеґраційними процесами надалі керують із Москви.\nМарґінали та марґінальна свідомість\nМарґінали - це люди, які живуть осторонь від громадської, культурної, національної та політичної свідомости. Вони існують у будь-якому суспільстві, однак значне збільшення кількости марґіналів та марґінальних груп є особливою ознакою перехідних суспільств.\nПередусім, таке становище є наслідком дестабілізації соціального життя.


У Херсоні простоює без роботи морський порт » Новости Херсона - FINE NEWS\nУ Херсонському морському торгівельному порту спостерігається різкий спад діяльності. При цьому раніше підприємство приносило велику частку податків до місцевого бюджету Херсона.Відомо, що нині велику частину труднощів зі скороченням обсягів постачання вантажів пояснюють сезонним фактором.\nТільки лише в січні цей показник не зміг подолати позначку в 10 тисяч тонн, коли як раніше такий результат був лише малою часткою роботи для підприємства.\nВ минулі роки навіть не дивлячись на негоду, порт міг організувати не менше 50-70 тисяч тонн перевезень товару. Експерти пояснюють такий стан справ дуже високою конкуренцією, яка нині існує на ринку.\nАдже віднедавна на території Херсонської області налічується не менше одинадцяти аналогічних морських портів.\nКабмін збільшить субсидію тим, хто опалює будинки електрикою » Новости Херсона


Лохина - купити саджанці лохини в Україні з доставкою поштою\nСаджанці лохини з доставкою по Україні\nПівнічноамериканськийсередньостиглийсорт Bluejay, отриманий в 1952 р в США. Кущ прямозростаючого типу, середньої густини, у висоту виростає 1,5-2 м, потужної сили росту. Стебла середньої довжини, міцні і товсті. Рослина має високі... Лохина канадська Блюджей Bluejay\nСаджанці Ін вітро. Лохина високоросла Легасі – пізньостиглий сорт американського походження. Кущ прямостоячий, досягає у висоту до 2 метрів, стійкий до захворювань. Плоди великі, досягають 1,5-2 сантиметри в діаметрі і важа... Лохина Легасі (Legacy)\nЛохина середньопізнього або пізнього строку дозрівання (серпень-вересень). Кущ високий, прямостоячий з вертикально спрямованими гілками, висотою 1,8-2,5 м, шириною 1,3-1,6 м, з численними загущуючими пагонами. Росте швидко. Листя... Лохина Пінк Блюберрі (Pink Blueberry)\nСаджанці Ін вітро. Лохина високоросла Ханна Чойс – один з найбільш ранніх на сьогоднішній день сортів високорослої лохини. Кущ формується слаборозлогий, з потужною енергією росту, виростає до 1,7 метрів у висоту. Формує дов... Лохина Ханна Чойс (Hannah's Choice)\nСорт раннього періоду дозрівання. Кущ сильнорослий, розлогий, буквально усипаний гронами ягід від верхівки мало не до землі, у висоту досягає 1,7-2 м. Пагони прямі, дивляться вгору. Має добре розгалужену кореневу систему. Листя ву... Лохина канадська Ріка\nСередньостиглий сорт чорниці. Кущі у висоту досягають 130-160 см. Ягоди великі, округлі, злегка приплюснуті, зібрані в грона, довго залишаються на кущі не опадаючи. Цінуються за солодкий, приємний присмак та аромат. Плодоносить ря... Лохина Нільсен


Рецепти смачного настрою – JulliaStory\nабсолютно кухонні теми))) смачні і дуже настроєві;)\n22.04.2017 22.04.2017 Юлька6s коментарів\nПро іспанський помаранчовий пиріг\n14.02.2016 14.02.2016 Юлька11s коментарів\nTengo una receta de un pastel de naranja española!\nНе повірите, але поки я перекладала оце “привіт! я до вас з рецептом іспанського апельсинового пирога!”, мені захотілося вивчити іспанську)))), а я ще італійську не довчила!\nЯ, правда, не впевнена, що гугл переклав добре, але звучить воно кльово. І пиріг кльовий теж, я його вже з пів року, а може й більше печу час від часу. він такий особливий і не сходжий на інші пироги… Почнем з того, що він без муки. і там купа горіхів, ну і помаранчів, звісно ж;)\nВ нас тут є один місцевий супермаркет Lidl, який щотижня в рекламному буклеті дає два рецепти чогось майже завжди мясного і один рецептик солодкого. А потім, в кінці року, можна придбати в них цілу красивезну книжку з тими рецептами. Безкоштовно, просто треба назбирати наклейки))) поширена система всюди, я так розумію.\nНу і от в минулорічній книжечці з рецептами солодощів надибала я цей помаранчовий пиріг. Гугл каже, що то традиційна іспанська випічка і готувати її дуже просто. Ще й смачно. Правда, аж такого апельсинового духу, на який я сподівалася, я не відчула, але весь смак і запах, як на мене, відкривається вже на язиці, коли його повільно смакуєш…\nОтож, рецептик. На стандартну тортівницю треба буде:\n– зо 2-3 середні помаранчі, десь так на 200 грам вже готового помаранчового пюре\n– 200 грам мелених горіхів, в ідеалі суміш різних чи мигдалю, але й з грецькими пиріг буде смачним (або 150 грам горіхів і ложка муки)\n– 5 яєць, а краще 6\n– 200 грам цукру\n– трохи масла, сухарів чи мелених горіхів на змащення форми на випікання, зо 2 ложки рому чи коньяку, а можна й без нього\n– трохи абрикосового джему, або ж будь-якого іншого.\nНу і приготування тіста:\n1. помаранчі добре вимити(я десь ще зустрічала варіант з мандаринками, треба теж спробувати). Є кілька варіантів, як з них зробити пюре:\n– можна варити цілими в воді 2-3 години, потім розрізати на частинки, вийняти кісточки і розміксувати блендером в кашу\n– можна одразу нарізати маленькими кусочками разом зі шкіркою і так трохи проварити(додати трошки води), поки не змякнуть добре, а тоді вже блендерувати\n– можна почистити помаранчі як яблука, і повирізати саму мякоть, щоб було якомого менше білої шкірки і перетинок, проварити і розблендерувати.\nВід способу приготування помаранчів трохи залежить смак пирога: якщо зі шкіркою, буде більше помаранчевого смаку і аромату, але буде й трохи гірчинка, якщо саме “помаранчове філе”, то гірчинки не буде, пиріг буде солодшим, але й запаху та смаку помаранчів теж буде менше. Я пробувала по різному, мені любиться, коли зі шкіркою, але два помаранчі зі шкіркою – то трохи занадто, тому я один чищу, а другий нарізаю разом зі шкіркою.\n2. жовтки і половину цукру зміксерувати в білу пухку масу, до якої потрошки домішати негаряче помаранчове пюре та горіхову “муку”\n3. білки з другою половиною цукру збити в тугий сніг і дуже легенько вмішати в горіхову масу\n4. форму на випікання змастити маслом і обсипати меленими горіхами чи сухарями, вилити тісто і в духовку на 25-30 хвилин при 175-180 градусах. Тут час випікання вже мусите самі контролювати, бо ж духовки різні… але я завжди перевіряю зубочисткою в середині пирога. Як не витягується за зубочисткою сирого тіста, то значить готовий. Пиріг підросте трохи, а потім, коли витягнете, красиво впаде.\n5. спечений охолоджений пиріг скропити фламбованим ромом(типу загріти його і підпалити, я такого не робила ще, просто скроплювала чуть-чуть для запаху) і змастити абрикосовим джемом. Можна й будь-яким іншим. Останнього разу в мене був трояндовий і то була бомба!\nВсьо. Можна їсти. Я, зізнаюся, ще жодного разу не вичекала, щоб він охолов нормально, теплий він мені має якийсь особливий аромат і смак:)\nСмак в пирога дуже-дуже цікавий: помаранч дає кислинку і трошки гірчинку(якщо зі шкіркою), горіхи якби протушковуються і набувають завсім іншого смаку. Пиріг по консистенції виходить “мокрим”, але якщо додати трохи муки, то буде сухішим. Ну і можна трохи довше в духовці протримати. Тут дуже багато варіантів “хімічити” з кожним із складників і часом випікання, так що експериментуйте, пиріг того вартий;)\nА, і тут можете глянути відео приготування цього пирога, словацькою, правда, але зрозуміти дасться.\nІ ще, знаю, що мої фотки не дуже “смачно” виглядають, але я вчуся фоткати їжу красиво;)\nРецепти смачного настроюпиріг з апельсинами, іспанська випічка, іспанська кухня, іспанський апельсиновий пиріг\nПро “таргоню” – або смажені макарони\n23.11.2015 23.11.2015 Юлька5s коментарів\nДавно щось я не ділилася з вами рецептиками смачного настрою. Виправляюся. Давайте навчу вас готувати таргоню(tarhoňa). Це такий різновид макарон, традиційний в Угорщині, ну і Словаччині теж) Виглядають ці макарони як дуже дрібні круглі кульки. Виглядає отак:\nВ Україні в продажі я такого не бачила, але це не причина відмовлятися від рецепту. Замість таргоні запросто можна взяти дрібненький макарон “зірочки”. Вони теж дуже смачно готуються. Я деколи роблю зірочки “а-ля таргоня”, діти їх навіть краще їдять. Таргоню, як правило, роблю з курячим мясом або курячими сердечками і овочами на манеру рису-різотто. Овочі теж можуть бути різні. Тут багато варіантів приготування, залежить хто що любить. Тож я вам розкажу основні принципи приготування, а далі пробуйте, вдосконалюйте, чаклуйте на свій смак)))\nОце, власне, рецептик, за яким готую я:\n– 1 стакан таргоні або зірочок,\n– трохи олії для обсмажування,\n– 2 штучки курячого філе або 300-400 грам сердечок чи іншого мяса – порізати маленькими кусочками,\n– банка консервованої кукурудзи (може бути заморожена),\n– пригоршня замороженого горошку – не забудьте промити заморожені овочі,\n– 1 досить велика морквина – нарізати кубиками чи кружальцями, як вам більше подобається,\n– половинка великого кореня петрушки – дуже-дуже дрібно нарізати,\n– 1 середня цибулина чи цибуля-поррей- теж дуже дрібно нарізати,\n– трошки масла, буквально грудочку,\n– сіль, спеції. Я люблю сюди трохи чебрецю, коріандру, червоної солодкої паприки і часнику,\n– зелень, якщо в вас ніхто не буде витягувати її з тарілки з монологами “фууууй, мама, шо то таке зелене, я то не люблю”))).\nОт, а далі в велику глибоку сковорідку або в мультиварку даєте трохи олії, розігріваєте і висипаєте суху таргоню чи зірочки. Обсмажуєте до дуже золотистого кольору.\nПотім закидуєте до того порізані цибулю, моркву, часник(розчавлений) і корінь петрушки. Трохи присмажуєте.\nДалі додати мясо і знову трохи присмажити. Мясо можна посмажити окремо, але то таке – питання хто як любить і чи готовий мити зайву сковорідку:)\nЗаливаєте те все десь так приблизно трьома стаканами води. Додаєте горошок і кукурудзу, сіль, інші спеції (крім зелені), перемішуєте добре і закриваєте кришкою.\nДаєте закипіти, а потім на маленькому вогні дотушуєте, поки торгоня не стане мякою і не “вип’є” всю воду.\nВ мультиварці я готую в режимі “плову”, а потім ще дивлюся, чи треба доготовлювати чи ні. По різному якось виходить.\nПід кінець готування кинути трохи масла і зелень.\nТаргоня в готовому вигляді дещо схожа на гречку. І це направду дуже смачно. За смаком зовсім не схоже на макарони. Якщо не знати, що воно таке є – то можна довго вгадувати)))\nДля тих, хто не любить цибулі і, особливо, корінь петрушки – вони розварюються і їх майже не видно. Зате дуже додають смаку і аромату. Особливо корінь петрушки. Без нього мені таргоня якась зовсім не така смачна.\nЩодо овочів – тут на ваш смак – можна додати зеленої стручкової фасолі, брокколі, гриби… тобто, все що вам любиться.\nАбо взагалі – таргоню посмажити на олії, а тоді зварити як самі звичайні макарони. І брати як гарнір до мяса чи рибки.\nПовірте, приготовані в такий спосіб звичайні макарони набувають зовсім іншого смаку.\nОт, це все. Смачненького вам, а я пішла спати;)\nРецепти смачного настроюрецепти словацької кухні, словацька кухня, смажені макарони, таргоня, тархоня\nПро депресію і антидепресивний сирник;)\n04.04.2015 Юлька10s коментарів\nДавненько щось я про рецептики доброго настрою не згадувала, так що виправляюсь.\nЗнаєте як воно буває – ніби все добре і погода гарна, а депресняк отак тихенько підкрадеться і раззз – і вже сидить на плечах і ногами махає. І настрій зразу якийсь такий ніякий – типу щось-хочу-сама-не-знаю-що. Так от, я тільки тепер помітила в своїх звичках, що коли мене нападає отакий безпричинний депреснячний стан, то я завжди щось починаю пекти. А як є печенько погризти чи кусок пляцка поцямкати до кави, то від задоволення смакових і запахових рецепторів ніс зразу трохи задирається догори, а з ним і вся голова, а депресняк від того, як правило, одразу ж з плечей спадає і шурує собі геть в пошуках інших плечей, на які можна всістися)))\nТак що не буду наново вигадувати колесо, всі і так то, напевно, знають – при «щось-хочу-сама-не-знаю-що-настрої» спечіть собі чогось файного і запашного до кави чи чаю. А я вам навіть підкажу що.\nВи тільки не затицяйте мене пальцями, але я вам в чомусь зізнаюся – я не дуже люблю сирник, бо я сиром давлюся вічно…\nАле то я просто рецепт доброго сирника не мала. От зовсім недавно словацька спільнота на фейсбуці дуже активно поширювала рецептик одного сирника без муки і тіста, відповідно. Він там, правда, ще й без цукру був, і шоколадно-ванільний, але коли я точно дотримувалася рецепту, га? Але сирник таки дійсно вийшов бомбовий – смачнішого я ще не їла, навіть маминого)))\nТак що ловіть рецептик, все до нецікавості просто:\n– 500 гр. сиру(в оригіналі йде 250 гр. звичайного грудочками і 250 гр. перетертого в кашу, щось на зразок отих всіх готових сиркових мас, і з ними таки смачніше)\n– 1 пакетик пудингу (40 гр. крохмалу)\n– 4 ст. л. йогурту (а можна і сметани)\n– і про цукор, а ще краще цукрову пудру, не забутьте – на власний смак\n– свіжі чи морожені ягоди, як хочете\nА дальше змішуєте це все в одній мисці міксером, щоб вийшла така дуже кремоподібна маса, яку можна наливати, по консистенції десь як тісто на оладки. То все вилити в тортівницю і в духовку десь так на пів годинки, поки сирник не порепається зверху)\nЦе, так би сказати, основне, а дальше сирник можна зробити цікавим, поділивши його на дві частини і одну «зафарбувати» двома ложками какао. А тоді по черзі наливати в центр тортівниці потрошки сирну масу різних кольорів, як показано отут на відео. Або в квадратову форму – тоді наливати смужками в центр форми і так далі.\nКоли спекла перший раз, ми його з’їли ще гарячим хвилин через 20 після того, як витягла з духовки.\nЗа другим разом я, як завжди, трохи поекспериментувала: розділила на три частини і додала трохи харчових фарбників (а можна просто пудинг додавати різний: малиновий, лимонний, фісташковий…, він же ж з фарбниками). Тому в мене вийшов отакий кльовий кольоровий настрійпіднімаючий сирник:\nО. і я навіть встигла зафоткати готовий варіант))) Так що от вам моя сміхопичка з сирниковим капелюхом, а я пішла спати.\nЯ не дуже шуміла міксером, тому грудочки сиру не зовсім розбилися, але ж з ними цікавіше, правда?\nНадобраніч мені і цікавезних снів на ніч, а тим, хто ще не спить і на ніч це прочитає – теж цікавезних снів, я поділюся, я не скупа)))\nП.с.: а хтось колись чув про таке слово як “смайлопика” чи “сміхопичка”? Бо я чомусь була впевнена, що вичитала його на фейсбуці, але в за запитом на пошук цього слова гугл мені знаходить абсолютне, повне НІЧОГО. Так що, напевно, воно мені приснилося… але воно кльове, так що я вас тепер замучу “сміхопиками” і “сміхопичками”))))\nРецепти доброго настрою, Рецепти смачного настроюрецепти доброго настрою, сирник\nІсторія про ведмедиків з горішком…\n14.02.2015 Юлька11s коментарів\nЦе ще одна історія про печенько, але на цей раз із серії “очікування – реальність”)))\nТак от, все почалося з оцього печива\n. Погодьтеся, що побачити таке кумедне печиво і не захотіти його спекти – це просто неможливо, принаймні – мені))) Так що весь наступний день я бігала по магазинах в пошуках формочки ведмедика і мигдалю. Формочку таки знайшла, хоч і мініатюрну, а от мигдаль ніяк – от коли не треба він завжди в магазинах є, а тут… Та й в домашніх запасах були тільки горішки кешью, так що вирішила я пекти ведмедиків з тим що є) Погуглила ще рецептик і відгуки, виявилося – воно в мережі вже давно гуляє, всі пишуть “яке кльове” і “яке симпатичне“, а от відгуків від тих, хто спробував так і не побачила…\nЧесно кажучи, перечитавши рецепт, я трохи засумнівалася, що з того щось добре вийде, але, щоб знати результат, то треба попробувати, правда? От я і попробувала. Одразу напишу, що мої сумніви розвіялися, і навіть більше – вони підтвердилися… Печенько вийшло неїстівне, єдине, що там було їстівного – то горішок. Воно було тверде як камінь, і нагадало мені моє перше в житті самостійно спечене печиво – воно було таке ж тверде і тоді я одну печенюшку гризла цілу дорогу до школи, а потім ще цілу дорогу назад додому догризала) Та й таким гарним воно теж не вийшло – тісто дуже крихке і загорнути горішок в лапки так, щоб ті не відвалилися – то ціла ювелірна робота, а потім ті лапки, поки ведмедики пеклися, порозкривалися чогось… ну і тверде страшно, я вже казала.\nАле було файно, поки ми його пекли – Улька дістала свою порцію приємностей, бо мала змогу помагати: бавилася з тістом, вирізала ведмедиків, так що хоч щось було доброго і приємного)))\nПроцес потішив, а результат то вже таке… більше пекти не буду, от) Хіба що сама ідея таких от ведмедиків добра, може коли спробую з іншим тістом)))\nП.С.: хто ще пік таке? признавайтеся, може я щось не так робила чи наплутала…\nПеченькова авантюра, Рецепти смачного настроюпечиво ведмедик з горішком\nПро майже флорентійське печиво=Р\n31.01.2015 Юлька4s коментарів\nпам’ятаєте, я десь так в кінці осені писала, що мене знову напав маніакальний печеньковий синдром? Так от – він не пройшов просто так: за зиму я наманьячила собі кілька нових рецептиків печенька. Поділюся самим-самим ходовим. Я його печу майже чи не щодня, засмакували всі, навіть Андрійко випрошує). І ще розкажу, чому воно “майже”)))\nВже традиційно (для мене) під кінець осені мені хочеться печенька, тому залізаю в гугл-зображення всякої смакоти і вишукую щось кльове або на вигляд, або за назвою. Фаворитом цього сезону в мене все ще залишається флорентійське печиво. Це якесь традиційне італійське карамельне печиво з мигдалем, цукатами в заварному тісті, покрите шоколадом. Підкупило воно мене горіхами, шоколадом і тим, що його колотити 10 хвилин і пекти 10 хвилин. Все дуже швидко. Хоча, щодо рецепту я не зовсім впевнена, що це і є саме той традиційний рецепт. В гуглі і на ютубі їх гуляє тисячі і кожен інакший, з різними інгредієнтами і кожен з авторів щось інше про це печиво пише. Я спинилася на найпростішому, як на мене, рецептику і перепробувала його в дуже різних пропорціях і з усілякими різними інгредієнтами. За основу рецептик брала цей, але зізнаюся, в мене печеньки жодного разу не вийшли такі, як в Чадєйки. Більше того – в мене вони взагалі весь час різні виходять: то розтечуться в один сплошний “флорентін”, то взагалі не розтікаються… то крихкі, то твердіші. Від чого то все залежить я не дуже допетрала, але хай вже буде так… як би не вийшло, а вийде все одно смачно;) Зіпсувати його таки важко, хіба згорить. Якщо надумаєте собі спекти, то з часом вийдете на свій найприкольнезніший смак. І так як я це флорентійське печиво дуже “переінакшила”, то вже не дуже впевнена, що воно може претендувати на назву флорентійського, ну хіба що на “майже флорентійське печиво”)))\nОтож, мій напрацьований рецептик майже флорентійського печива такий:\nоснова на заварне тісто:\n– 100 грам(мл) вершків, чим жирніше – тим смачніше\n– 100 грам цукру(приблизно 4 ст.л.)\n– 50 грам масла\n– 80 грам(десь так 2 ст.л.) муки\nі наповнювач, так би сказати:\n– 100 грам соняшникового насіння\n– 2 ст.л. кунжуту\n– 1 ст.л. маку\n– в маленькому банячку вершки, цукор і масло розтопити і довести до кипіння,\n– засипати туди муку з насінням, маком і кунжутом\n– заварювати ту всю масу, щоб трохи згусла, а тоді забрати з вогню.\nВикладати чайною ложкою на вистелену пекарським папером форму маленькі купки тіста. На всяк випадок, не викладайте печеньки дуже близько одне від одного, бо вони один раз розтікаються, а другий раз не розтікаються)))).\nВ розігріту до 150 градусів духовку оте все поставити хвилин на 15 і пекти, поки печенько не зарумяниться. Готове воно стає хрумким і страшенно карамельним на смак. Але ви собі комбінуйте час і температуру самі, орійнтуючись на вигляд печеньок, бо духовки вони ж такі різні і печуть кожна по своєму;) Можна пекти при температурі 180 градусів хвилин 10, тоді печиво стає румяним по краях, а серидинка залишається білою)\nПечивко, коли дістанете з духовки, краще викласти на решітку якусь або деревяну “рогожку”, щоб охололо. Бо я якось залишила його охолоджуватися в формі, то воно мені все прилипло. Аааа, нюансик – як будете викладати печиво, то воно буде дуже мяке, крихке і майже як “живе”, а при охолодженні практично миттєво затвердне і буде хрумким.\nІ ще розпишу вам особливості пропорцій і заміни інгрідієнтів, які перепробувала:\n– якщо замість вершків дати молока – печеньки будуть тверді і втрачають в хрумкості,\n– якщо цукру дати не 100 грам, а 120-125 грам(на 1 ст.л. більше),то буде більш карамельний смак і більш хрумкіше печивко,\n– якщо муки дати більше(під 100 грам) будете мати менше шансів, що печенько розтечеться, так само, якщо тісто заварювати трохи довше – збільшуються шанси на маленькі акуратні печенюшки (здається їхнє розтікання чи не розтікання залежить від цього),\n– кількість масла (50 чи 70 грам як в оригінальному рецепті) мені суттєвої різниці не показала,\n– в оригіналі мають бути мигдалеві пластівці чи палички чи дроблений мигдаль з цукатами, але вони мені якось зовсім не смакують – печиво втрачає в хрумкості, а цукати стають дуже твердими і липнуть до зубів(\n– я перепробувала додавати всі доступні мені горіхи, але от соняшникове насіння з кунжутом і маком, як на мене, найкращий варіант. Ще добрі виходять з гарбузяним насінням, а от з волоськими горіхами не дуже…. і з лісовим горіхом дуже тверді виходять, теж не дуже засмакувало.\nА ще, ви напевно не повірите, але мені в цьому печиві зайвий шоколад!!! Та-та, чомусь з шоколадом то вже забагато смаків, отак от.\nА ще я пробувала робити його з кокосовою стружкою(100 грам) замість насіння і половинкою волоського горіха зверху – теж добре виходить, тільки тут вже хочеться помастити печеньки шоколадом зверху. І тісто виходить тугим, так що з нього руками можна формувати кульки, а потім розплескувати їх на формі і вкладати оту половинку горіха посерединці.\nНу от, здається все… Попробуйте, воно і направду кльове виходить)))\nПеченькова авантюра, Рецепти смачного настроюпечиво з соняшниковим насінням, флорентійське печиво\nПросто добрий кекс:)\n27.02.2014 Юлька2s коментарів\nя зовсім втратила натхнення хоч щось писати, чимось ділитися, щось там творити і взагалі – якось не до хорошого настрою було, коли в Україні таке відбувалося… Але тепер новини вже читаються з меншим страхом, якось більше позитиву в соцмережах появилося та й спати стало мені спокійніше – вже не сниться майдан і путін з януковичем (то взагалі були самі кошмарні кошмари в моїй снотеці!!! не пам’ятаю, щоб я колись прокидалася з таким жахом від сну, навіть коли мене хотіли з’їсти зомбі…))). І дуже тішуся, що ситуація в Україні вроді-би покращується:)\nОт, а додайте до останніх хороших новин з України приїзд мамусі в гості, дуже вже весняну погоду, сонечко, підсніжники на клумбах і вже майже розквітаючі дерева в парку і обов’язково вийде дуже навіть прекльовий настрій. А коли настрій кльовий, то вже купа всякого різного робиться і твориться. Вчора от кексик спікся, не з серії печеньок, яких ще не пробувала, а просто так… самий звичайний кекс:\nХоча він настільки смачний, недорогий і швидкий в приготуванні, що я вирішила поділитися рецептом. А раптом і ви захочете собі такого?\n– 100 грам розтопленого масла,\n– 5-6 великих столових ложок муки (десь так з 1 стакан приблизно виходить),\n– 1 ст.л. порошку до печива,\n– всілякі смаколики, типу горішків, сухофруктів, помаранчевої цедри, шоколаду, маку і такого всякого іншого.\nВ приготуванні теж все дуже просто і швидко:\n1. масло розтопити (або щоб дуже м’якеньке було) і вибити до нього по одному яйця, гарно розмішати віничком (не міксером), щоб просто вийшла однорідна маса, долити згущонку і зному вимішати;\n2. в іншій посудині просіяну муку вимішати з порошком до печива і з тими усіма смаколиками;\n3. рідке потрохи доливати до муки і вимішувати ложкою, поки мука не зчепиться до купи і всьо – стоп;\n4. у змащену олією форму викласти тісто і в духовку його, десь так до годинки часу. Духовка розігріта градусів на 160. Все.\nКексик виходить солодким, вологим в середині і з дуже-предуже хрумкою шкірочкою\nДо чаю, кави чи навіть просто молока – люкс.\nЯк завжди, є всілякі підводні камінці, принаймні, один – це час випікання.\nПершого разу я пекла в формочках на мафіни: спеклися хвилин за 25 приблизно, але мені були засухі в середині.\nВдруге я пекла в квадратній формі на кекс – пікся цілу годину, я вже думала, що боки йому згорять, а в середині буде сире тісто, але кекс під кінець випікання дуже гарно розтріскався і все таки допікся;))) Готовність перевіряла зубочисткою на середині кекса – як вже витягувалася без рідкого тіста, то все – кекс можна витягувати. Так що ви, як надумаєте пекти, краще все таки орієнтуйтеся на форму для випікання і вашу духовку. Бо перепечений кексик хоч і смачний, але трохи засухий виходить, як на мій смак.\nНу і ще пам’ятайте, що тісто солодке, тому не перегніть палицю з солодкими сухофруктами: я додавала десь з 7-8 дольок кураги (порізала на дрібніші шматочки), зо дві жмені дроблених грецьких горіхів, жменьку мигдалю, дві ложки маку і з 3-4 ложки зацукрених помаранчевих шкірок (хоча вони на смак досить таки кислі були))). Вийшло ідеально смачно, чесно:)\nТак що бажаю вам дуже вдалого, багатого на приємні і добрі новини дня, па-па.\nРецепти смачного настроюкекс на згущонці, смачний кекс, тісто на згущонці\nМейнські мафіни з чорницями\n12.02.2014 Юлька2s коментарів\nВітаннячка з майже по-львівськи дощового Левіце:)\nТа-та, в нас другий день майже нон-стоп дощить, а мені подобається: якось цей дощ так по-львівськи падає;))) Якщо пригадуєте, в рецептиках доброго настрою я писала про листівки і систему посткросінгу. Так от, я нещодавно отримала нову листівку з американського містечка Мейн, і не просто листівку, а листівку з оригінальним рецептиком “Мейнських мафінів з мейнською дикою(лісовою) чорницею“. Звичайно, що я їх спекла, так що просто зараз я наминаю мейнські мафіни з чорницею, правда українською;) і ділюся з вами рецептиком. І попри всю простоту рецепту, мафіни досить таки смачні: ну не супер-пупер мега смачні, а просто – смачні і ситні, якісь домашні. А ще мені сподобалося, що нічого важити не треба, достатньо все відміряти чашкою. Так що наводжу рецептик-оригінал: Ну і переклад від мене з моїми коментарями по ходу випікання:\n– 1 яйце, – пів чашки молока (з розрахунку, що чашка має 200 мл.)\n– 1/4 чашки олії,\n– півтора чашки муки,\n– пів чашки цукру,\n– 2 ч.л. порошку до печива (я давала пів пакетика порошку – з розрахунку на вагу муки),\n– пів ч.л. солі,\n– 2 чашки мейнської лісової чорниці (в мене була морожена українська чорниця)\n1. духовку розігріти до 200 градусів (400 по фаренгейту, я так зрозуміла),\n2. яйце легко збити, домішати молоко і олію,\n3. домішати в сухі інгредієнти (муку, сіль, цукор і порошок до печива розмішуєте в окремій дозі), і вимішувати поки мука не зчепиться купи. Тісто має бути грудкуватим, не треба вимішувати занадто сильно до ідеально однорідного стану (в цьому, напевно, полягає таємниця “пористості” тіста в готових мафінах),\n4. додати чорниці і легко вимішати,\n5. заповнити кошички для мафінів і випікати 20 хвилин до золотистої шкірочки.\nРеально виходить рівно 12 мафінів, як і пише на листівці. Я відразу робила подвійну порцію – в мене є кому їсти))) А особливо з морозивом:) В мене вийшли такі: Нюанси в приготуванні такі:\n– температуру нижчу в духовці не виставляйте – якщо мафіни перепечуться, будуть трохи сухі. І не чекайте на дуже золотисту шкірочку, щоб, знову ж таки, не перепеклися. Найкраще, як тільки трохи зарум’яняться, готовність перевіряти зубочисткою;\n– чорниці мають бути все таки свіжі, або якщо морожені – то попередньо не розморожуйте їх. Я чогось розморозила, ще й весь сік витиснула майже до останньої краплі – і мафіни вийшли трохи засухі.\nОце й усе. Якщо вдасться не перепекти, то мафіни получаються з смачною хрумкою шкірочкою зверху і досить ніжними дирчастими в середині.\nДальше робите собі кави чи чаю і смакуєте мафіни. Вони досить ситні – мені на сніданок двох штук вистачає. А ще їх можна намастити нутеллою, маслом чи звичайним плавленим сирком – це вже як вам більше засмакує. Бо мафіни добрі і з чимось солоденьким і з чимось солоним теж.\nНу і як же без головного дегустатора: Моє враження – буду пекти ще: швидко, дешево, руки в тісто не треба вимащувати, ну і смачно ж;)\nА ми через тиждень чекаємо в гості на нашу бусю Олю:)))) Так що я на цей тиждень випаду з віртуального життя – буду готуватися до приїзду мамусі.\nЩе почитаємось, па-па:)\nПеченькова авантюра, Рецепти смачного настроюамериканська кухня, мафіни з чорницею\nПА: французькі тюільї\n27.01.2014 10.11.2015 Юлька4s коментарів\nЯк і обіцяла, ділюся ще одним вподобаним рецептиком печенюшок. Знову новеньке, раніше не чула за такі і не їла. Знайшлися випадково в інтернеті, коли гуглила, щоб його такого можна було спекти тільки з білків, що лишаються після альфахоресів, і щоб це не було стандартне безе.\nРецептик для лінивих, бо 5 хв. на те, щоб заколотити тісто, ну і печуться печеньки по 5 хв. порція. Правда порцій буде багато, але коли розсмакуєте тюільї, вам буде здаватися, що порцій все таки було замало;)\nТюіль (Tuiles) традиційно французьке печиво і дослівно перекладається як «черепиця».\nЗначить, рецептик печива тюіль такий:\n– 4 білки,\n– 100 грам масла,\n– 150 грам цукру,\n– 100 грам меленого мигдалю,\n– 50 грам (з 2 ст.л.) муки.\nДальше колотимо тісто:\n1. Розмякшене масло розтерти з цукром.\n2. Додаємо білки – мають бути холодні і попередньо збивати їх не треба (що мені дуже сподобалося), хоча є рецепти де кажуть збити білки в піну. Я не збивала, отак як були домішала до масла з цукром.\n3. Мигдаль вимішати з мукою і додати до білково-масляної маси. Гарно вимішати. З тістом це все. Виходить така собі мигдальна солодка кашка.\n4. Духовку розігріти на 200 градусів.\n5. Чайною ложечкою викладати тісто на змащений пергаментний папір на ВЕЛИКІЙ відстані один від одного. Печиво дуже розтікається, тому, щоб в вас не вийшов один великий тюіль розміром з бритванку, залишайте достатньо відстані між печенюшками.\n6. Випікати десь так з 5 хв., орієнтуйтеся на вигляд – краї печенька мають гарно зарум’янитися, бо інакше не буде хрумким.\n7. Поки ще гаряче, воно гарно гнеться. Тому викладіть його на стакани, бутилки, качалку… любе і різне круглої форми, головне, щоб печенько вигнулося в формі “черепиці”. Коли воно отак охолоне, у вас мають вийти хрумкі солодкі мигдалеві чіпси: На задньому плані тарілки мої альфахореси з першого разу)\nДумаю, вам сподобається, з 4 білків вийде десь так з 40 штучок тюільїв. Це не багато, зовсім, але рецептик можете собі половинити. Ми з’їли тюільї до кінця дня, на ранок було залишилося кілька штучок, але вони відвогли і стали м’якими. І все одно були смачні, хоч і не хрумали.\nІ ще: в неті є купа різних рецептів цього печенька: і солодких, і солених. Я тільки цей пробувала наразі, хоча знайшла цікаві варіанти шоколадних, апельсинових і інших тюільїв. Ще спробую, печенько пішло в колекцію;)\nСмачного вам, і гарного дня!\nПеченькова авантюра, Рецепти смачного настроюпечиво тюіль, тюіль рецепт


Сьогодні 24 липня у ХОДА відбувся урочистий прийом з нагоди Дня працівників торгівлі. Кращих представників сфери торгівлі привітали заступник голови Харківської обласної державної адміністрації Юлія Світлична і голова комісії з питань бюджету Харківської облради Людмила Немикіна.\n«Від імені голови Харківської облдержадміністрації Ігоря Райніна, хочу привітати вас з професійним святом. Сфера торгівлі є однією з найважливіших сфер економіки. Завдяки вашій злагодженій праці в дуже непрості економічні часи, які нам довелося відчути на собі, ви гідно витримали напругу, ви продовжуєте ефективно працювати і тримати сферу торгівлі на високому якісному рівні. Завдяки вашій роботі ми є лідером в частині обороту роздрібної торгівлі і на сьогоднішній день займаємо третю позицію в Україні. Практично 15 великих супермаркетів було відкрито за минулий рік. У сфері ресторанного бізнесу відкрилися близько 150 нових підприємств. Ви продовжуєте забезпечувати життєдіяльність Харківської області», - зазначила Юлія Світлична, звертаючись до представників сфери торгівлі.\nЗа вагомий внесок у реалізацію державної політики в галузі торгівлі, сумлінну працю, високу професійну майстерність працівникам торгівлі вручили Почесні грамоти обласної державної адміністрації серед яких були і представники Вовчанського району: Баранова Тамара Іванівна, Демяненко Євгеній Володимирович та Тонкий Олександр Петрович.


Бабуся і батько 16 років ділили дитину, поки та не виросла - ЗНАЙ ЮА\nУкраїнець 16 років вимагав зустрічі з дитиною через суди: сумна історія показала прогнилу систему судових органів\nБатько виграв суд, але зараз дівчинці 16 років і їй не потрібні опікуни\n30 жовтня, 00:51\nСімейні суперечки абсолютно особлива категорія справ. А якщо в цьому замішані діти, то конфлікти вимагають від судів не тільки найвищого професіоналізму, а й людяності. У подібних справах будь-яка помилка судді, представника виконавчої влади, правоохоронця може зламати долю дитини.\nСекретар Другий судової палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду Марина Червінська згадала справу, яка нещодавно відбулася через Європейський суд з прав людини. Рішення по справі винесено ЄСПЛ три роки тому, але історія, яка привела позивача в Страсбург, почалася задовго до цього.\nЦе справа про чоловіка з інвалідністю, наукового співробітника одного з НДІ, який в 48 років став батьком. Дівчинка народилася в 2002 році. А через три роки дружина з дитиною переїхала до своєї матері: вона важко і невиліковно захворіла, а чоловік, який насилу пересувався, часто залишався ночувати на роботі і не міг доглядати за хворою дружиною і донькою.\nЧерез півроку адвокат дружини звернувся до суду з позовом до чоловіка про стягнення аліментів. Хоча розлучення і не було оформлене, в позові було сказано, що пара не живе як подружжя і чоловік не бере участі в вихованні дитини. Однак чоловік заперечував це: і гроші він дає, і дівчинка у нього жила час від часу, а позов придумала мати дружини. Дружина ж на той час приймала препарати опію, погано розуміла, що відбувається навколо неї і підписала документи.\nПозов про стягнення аліментів суд задовольнив. А рівно через місяць дружина померла. Потім бабуся повезла внучку в невідомому напрямку. Батько розшукував дитину, засипаючи заявами поліцію, прокуратуру, органи опіки. В результаті дівчинку він знайшов - бабуся поїхала з нею в село, недалеко від обласного центру. Але внучку вона віддавати відмовилася. У центрі цієї війни виявилася маленька дитина.\nПісля цього батько подав заяву про порушення кримінальної справи про викрадення дочки. Йому відмовили. Бабуся в цей час звернулася до райради з проханням призначити її опікуном дівчинки. У райраді прохання задовольнили.\nБатько дізнався про це рішення через кілька місяців з листа районної ради та в лютому 2007 року звернувся до суду з позовом про повернення дочки, потім ще через півроку подав новий позов. Батько звинувачував бабусю в тому, що через її недогляд дівчинка впала і зламала ногу, бабуся в зустрічному позові писала, що батько телефонував їй по телефону і матюкав. Органи опіки та піклування встали на сторону бабусі, тому що батько дійсно пересувався на милицях, а у бабусі в будинку були хороші умови для дитини.\nБатько захотів змінити позовну заяву, включивши туди вимоги про скасування опіки. Суд відмовив у задоволенні позовів і батька, і бабусі. Батько подав апеляційну скаргу, суд її відхилив.\nЧоловік, бажаючи відібрати доньку, дійшов до Верховного суду України, який у вересні 2008 року відмовив у відкритті провадження за скаргою, встановивши, що викладені в ній вимоги - не підстава зробити висновки про незаконність рішень нижчих судових інстанцій.\nІ в 2009 році батько звертається до Європейського суду з прав людини, на цей раз - зі скаргою на те, що в його справі суди і органи опіки порушили деякі положення Конвенції ООН про права дитини.\nЧерез шість років Страсбурзький суд визнав правоту батька дівчинки. Той вимагав від України відшкодувати йому моральну шкоду - 30 тис. євро. ЄСПЛ обрізав цю суму вдвічі, та плюс зобов'язав державу розплатитися з адвокатом - виплатити йому 4000 євро гонорару. Формально батько виграв, але зараз дівчинці 16 років і не потрібні їй ніякі опікуни.\nНагадаємо, як отримати всі пільги та виплати на дитину від держави.\nЯк повідомляв портал Знай.ua, Дмитро Тарасов подав до суду на колишню дружину Оксану, щоб не їй платити 15 мільйонів рублів боргу по аліментах на утримання дочки.\nТакож портал Знай.ua писав про жахливу історію українки, яка зважилася розповісти про домашню тиранію.\nТеги: справжня історія Верховний суд Аліменти\nАліменти будуть перераховувати на особистий рахунок дитини\nСім'я англійців бореться за опікунство над 14-річною українкою


Коханець: жінки змінюють частіше? » У світі жінок...\nЧоловіка мало хто осудить за те, що він має зв'язок на стороні, але якщо виявляється, що заміжня жінка має коханця - суспільство ставиться до неї з презирством. Сексологи вважають, що дружина, у якої благополучне сімейне життя, не змінює, але статистика суперечить думці фахівців.\nЧисло дружин, які мають таємний зв'язок на стороні, зростає. Причини жіночої зради різні: від незадоволеності в сексуального життя з чоловіком до відродження моральних норм Середньовіччя, коли дамі було престижно мати кілька фаворитів.\nРівноправність статей в даний час так і не досягнуто. Причина негативного ставлення до гулящою дружині ховається в чоловічій психології. Сильна стать - сміливий, хоробрий завойовник, а також самовпевнений у своїй досконалості. Якщо він зраджує, то вважає це своєю маленькою слабкістю, яку повинна пробачити кожна любляча дружина. Тому, перш за все, коханець у дружини - це сильний удар по самолюбству чоловіка.\nСексуальне життя в родині. Як правило, коли в ліжку з чоловіком немає гармонії, то одні жінки це терплять, живуть за принципом «секс - не головне». А іншим необхідна задоволеність, і раз не можна отримати якісний секс з чоловіком, то можна спробувати пошукати когось на стороні.\nКазанова в жіночому образі. Герої-коханці з давніх часів - чоловіки. Жінки ж завжди асоціювалися з хранительками вогнищами і сімейного затишку. А в середні століття жіноча невірність була поширеним явищем, дружини мали по кілька коханців. Закон любові того часу був такий - чим більше сексуальних зв'язків, тим краще жінка. В даний час подібна поведінка засуджується, але закладений досвід предків деяким дамам змінити не під силу. Навіть у щасливому шлюбі жінки знаходять таємних фаворитів і не вважають свою поведінку аморальною. Така психологія Казанови: зради як сенс життя.\nКурортний роман. Найпоширеніший варіант зради, який іноді переходить у серйозні стосунки. Між випадково познайомилися чоловіком і жінкою спалахує така пристрасть, що при поверненні додому вони продовжують близьке спілкування.\nПомста. Коли жінка дізнається про зради чоловіка, то крім болю і образи виникає жага помсти. Жінка вважає, що кращий спосіб відплатити дружину за зраду - знайти самої зв'язок на стороні. Але на такий вчинок здатна не кожна.\nБагато пані заводять коханця, переслідуючи одну мету - розважитися. Вони думають, що в будь-який момент зможуть припинити таємні відносини. Але чим більше проходить часу, тим складніше піти з цього капкана. Психологи стверджують, що чоловікам завжди легше розлучатися тому, що жінки більш чутливі і швидше прив'язуються до партнера, навіть якщо спочатку в їх план це не входило.\nЯкщо коханець володіє великою кількістю позитивних якостей, ніж чоловік, то це, так чи інакше, веде за собою швидке розлучення. Буває, що дружина йде від чоловіка, віддаючи собі звіт в тому, що навряд чи вона вийде коли-небудь заміж за свого таємного партнера.\nНайпоширеніший вік, коли жінка заводить любовний зв'язок на стороні - тридцять п'ять років.\nЧим більше утворена дружина, тим менше вона вірна. Такий висновок зробили психологи, вивчивши величезну кількість сімейних зрад.\n82% жінок зізналися, що їх коханець довгий час припадав їм другом. Це один з доказів поширеного чоловічого твердження про те, що дружба між чоловіком і жінкою - це секс, відкладений на потім.\nУ Великобританії 40% жінок зраджують своїм чоловікам, причому сильну стать в шлюбі заводить коханок лише в 20% випадках.\nВчені виділили три небезпечні періоду, коли ризик зрад найвищий: третій і сьомий рік подружнього життя, а також після спільно прожитих двадцяти років.\nЧастка чоловіків, що змінюють своїм дружинам, протягом кількох років залишається незмінною, а відсоток невірних жінок з кожним роком зростає.\n40% дам змінювали чоловікові один раз, 25% ходили наліво від двох до десяти разів, а 15% роблять це регулярно.


Середа, 17 серпня 2016, 10:00\nПри виїзді "на природу" або частуванні вдома, напевно, кожнен з нас купував соус або кетчуп, щоб було чим приправити м'ясну нарізку. Але чи задумувалися ми, з чого і як він виготовляється? Який "виробничий шлях" повинні пройти томати, що до них потрібно додати, щоб в результаті отримати насичений смак та правильну консистенцію?\nНа виробництві у Луцьку, де торгова марка "Руна" виготовляє соуси, аджики, кетчупи, гірчиці та оцет, побував Конкурент.\nСоуси та кетчупи під торговою маркою "Руна" виготовляють у Луцьку з 1999 року. Свою продукцію підприємство реалізовує, як в Україні, так і за кордоном: Прибалтика, Молдова, Білорусь, Німеччина, Польща, Швеція, Китай, Туркменістан, Іспанія, Грузія.\nНа підприємстві працює майже 300 людей. Оскільки літо – "гаряча пора", усі виробничі лінії повністю завантажені. У звичному ритмі виробництво працює в три зміни упродовж року. Така активність пов'язана з тим, що виробничий процес не зупиняється на тривалі перерви, окрім технологічних зупинок для мийки і дезінфекції обладнання.\nГоловний технолог "Луцьк Фудз" Ольга Тіщенко каже, що продукцію, яку виготовляє підприємство, намагаються зробити різноманітною за смаком, якісною та максимально безпечною для споживача.\n"Безпека продукту у нас на першому місці. Виготовляємо в асортименті соуси, аджики, кетчупи, гірчиці, оцти натуральні та розчини оцтової кислоти – більше сорока видів продукції. Турбуючись про споживача, використовуємо екологічно чисту упаковку: скляні банки та пляшки", – каже технолог.\nІ додає, що у виробництві лінійки натуральних продуктів підприємство не використовує добавок, які мають позначку "Е". Крохмалі, що додаються в технологічних цілях для загущення продукту, мають статус натуральних інгредієнтів. Їх купують за кордоном, бо в Україні немає потужностей для виготовлення такого типу продукту відповідної якості. Постачальниками є такі країни, як Німеччина, Англія, Швеція.\n"Щоб продукт довше зберігався без додавання консервантів, необхідно зробити інші дії, які будуть забезпечувати термін придатності продукції, наприклад, три роки. Для цього ми виконуємо додаткову технологічну операцію: стерилізацію або температурну обробку продукту, який вже запакований в банку або пляшку", – зазначає Ольга Тіщенко.\nОсновним інгредієнтом всієї продукції, яку виготовляє підприємство (окрім оцтів та гірчиці), є томатна паста. ЇЇ закупляють на заводах Херсонщини, де свіжі помідори перетирають, концентрують і запаковують в асептичну упаковку.\n"Помідори не можна використовувати упродовж року – це сезонний продукт, тому виготовляється заготовка для подальшого використання. Томатна паста чудово зберігає смак, аромат та колір свіжих помідорів і дає можливість виготовляти наші соуси", – звертає увагу жінка.\nДо виробництва томатної продукції також долучаються місцеві сільськогосподарські виробники. Фермерське господарство "Золота Нива", що у Ківерцівському районі, здійснює поставки сушеного столового буряка для "Заправки до червоного борщу", а також кореню пастернака, цибулі, кропу та петрушки для інших видів продукції, що виготовляє торгова марка.\n"Сушені овочі намагаємося купувати в українського виробника. Але, на жаль, у нас не вирощують чорний перець, корицю, деякі інші спеції, тому замовляємо їх з-за кордону: Індія, Китай", – зауважує Ольга Тіщенко.\nОскільки зараз в розпалі сезон консервації, запитуємо про відмінності між натуральним оцтом і розчином оцтової кислоти, які виготовляє підприємство.\n"Всі оцти мають однакову хімічну формулу, відмінності – у самому виготовленні. Якщо розчин оцтової кислоти – це розведена харчова кислота синтетичного походження, то натуральні оцти – це продукт, який отримують біологічним методом з допомогою оцтовокислих бактерій із зброджених соків (яблучного, виноградного) або спирту.\nТа додає, що концентрація натуральних оцтів не перевищує 12 %, тоді коли концентрація синтетичної оцтової кислоти – 99,7 %. Виноградний і яблучний оцет мають забарвлення, а синтетичний – прозорий.\n"Оцтова кислота в розведеному вигляді – це харчовий продукт. Для того ми виготовляємо розчин оцтової кислоти 6 % або 9 %. Для консервації підходить 9 %, для салатів, бажано використовувати 3 % оцет. Ми даємо рекомендації нашим споживачам на етикетках", – пояснює технолог.\nПісля розповіді про особливості виготовлення продукції вирушаємо на виробництво.\nОдягаємо халати, миємо та обробляємо руки антисептичним засобом\nДо приміщення, в якому зосереджене основне виробництво, поступає сировина і допоміжні матеріали.\nЕксклюзивну квадратну банку для підприємства виготовляють в Україні\nКожну банку обробляють паром під час руху конвеєром.\nОброблена, фактично стерильна банка, рухається далі конвеєром до фасувального автомата, де у неї наливається готовий продукт.\nЗварена суміш наливається в банку при температурі 85 градусів\nГірчиця не потребує додаткової термічної обробки\nНа відміну від соусів, гірчиця не потребує додаткової термічної обробки.\nГірчичний порошок містить алілове масло, яке є натуральним консервантом і не дозволяє продукту псуватися\nГоловний технолог каже, що всі інгредієнти соусу, зважують на електронних вагах і змішуються в купажерах, перекачуються у зварочні котли (ємкість не менше тонни). Відбувається процес пастеризації, доведення температури до 90 градусів. Після цього продукт перевіряється на органолептичні і фізико-хімічні показники.\nПісля того, як продукт закрили в банку, він рухається конвеєром до автоклавів, де проходить процес стерилізації.\nА далі до автомата, який наклеює етикетку і наносить дату.\nПромаркований і продатований продукт запаковується в поліетиленову плівку для транспортування до споживача.\nПісля того, коли продукт запакований, відбувається ще одна перевірка якості: на фізико-хімічні та мікробіологічні показники.\nЗапакований і перевірений продукт транспортується на проміжний склад готової продукції, де перевіряється його зовнішній вигляд.\nКришку, етикетку та плівку підприємство замовляє в Україні\nПроміжний склад продукції\nПрямуємо до основного складу продукції. Відвантаження з проміжного складу на основний відбувається один раз на добу після того, як продукцію перевірять в лабораторії.\nГоловний технолог каже, що тут міститься продукція, яка виготовляється у тарі:\nбанка (485, 880, 210 грам);\nпляшка – 235 грам;\nвідра (1, 3, 5, 7 кілограма);\nсашети (70 грам);\nоцет у скляних та ПЕТ-пляшках ( 1 літр і 750мл).\nЗаповнення місткості залежить від питомої ваги продукту. Якщо, наприклад, банка виготовлялася під об'єм півтора кілограма, то соус не заповнить її всю. Необхідно залишити простір між кришкою і самим продуктом для того, аби безпечно його запакувати та для привабливого вигляду. На виробництві запевняють, що менше в банку не наллють, а більше можуть.\nНачальник складського господарства Євгенія Приведенець каже, що склад готової продукції вміщує мільйон банок.\n"Є різна продукція. Відра з соусами можна ставити в чотири поверхи, а банки з соусами – сім поверхів, 200-грамову банку – девять поверхів, оцту – 4 поверхи", – пояснює завскладу.\nПереміщення продукції на склад погоджуюють контролер з якості і начальник соусного цеху.\nЗа добу з проміжного до основного складу поставляється, залежно від завантаженості ліній, від 250 до 300 тисяч одиниць продукції\nПісля невеличкої екскурсії виробництвом та складськими приміщення прямуємо до лабораторії, де проводяться різні фізико-хімічні та мікробіологічні дослідження.\nКерівник департаменту контролю якості продукції Олена Назаренко розповідає, що дегустаційна комісія куштує продукцію, щоб перевірити органолептику – смак, запах, консистенцію.\n"У виробничій лабораторії досліджується продукція, сировина, пакування, виробництво. Беремо зразки і обстежуємо в лабораторії. Якщо це сировина – це вхідний контроль сировини, залежно від нормативної документації і вимог, які ми маємо", – каже Олена.\nУ іншому відділі виробничої лабораторії проводяться мікробіологічні дослідження.\nЗа допомогою спеціального обладнання: термостатів, відбувається інкубація посівів.\nІнкубаційні термостати, де проводиться інкубація посівів\n"Тут плюсова температура. Із продукції відбираються зразки, поміщаються у спеціальні лабораторні чашки, де вирощуються мікроорганізми в певному середовищі. А далі згідно до нормативних документів визначається, чи повинні ці організми бути у продукції", – посянює керівник департаменту якості продукції.\nПАТ "Луцьк Фудз" упродовж 70 років відслідковує останні тенденції у сфері виробництва корисних та безпечних бакалійних продуктів та запроваджує новітні технології у виробництві. У 2008-2010 роках було проведено повну реконструкцію і модернізацію заводу. Це дозволило розширити асортимент ексклюзивної за своєю рецептурою продукції. Із серпня 2016 року підприємство починає реалізовувати новий проект із ребрендингу ТМ "Руна". На полицях магазинів та супермаркетів з'явиться продукція з новим логотипом, дизайном етикетки та кришки, що передбачатиме нове позиціонування продукції.\nПублічне акціонерне товариство "Луцьк Фудз" (ПАТ "Луцьк Фудз") – український виробник бакалійної продукції. Спеціалізується на виробництві прянощів і приправ, а саме: томатних соусів, пасти, аджики, гірчиці, кетчупів, натуральних і столових оцтів.\nНа виробничих потужностях, що розташовані у місті Луцьку, виробляють соуси, аджики, кетчупи, гірчиці,натуральні і столові оцти під торговою маркою "Руна".\nПідприємство реалізовує продукцію як в Україні, так і за кордоном. Працює з 9-и всеукраїнськими національними мережами: Fozzy (Сільпо, Фора), Еко-маркет, Велика кишеня, Фуршет, BILLA, NOVUS, METRO, Караван, Ашан та 26-и регіональними мережами: Вопак, Пакко, ТамТам, Салют, Наш край, Колібріс, Таврія, МегаМаркет, Брусничка, і 60-и локальними мережами: 23 на 7, Файно, БіМаркет.\nЕкспортує продукцію в країни Прибалтики, Молдову, Білорусь, Німеччину, Польщу, Швецію, Китай, Туркменістан, Іспанію, Грузію.\nГолова правління ПАТ "Луцьк Фудз" – Шамрай Олександр Вікторович.\nКінцевий бенефіціарний власник (контролер) – Демосфенус Ольга (Кіпр).\nСтатутний капітал підприємства – 16 мільйонів гривень.\nMade in Volyn виробництво руна


Організм тварин влаштований інакше, ніж людський. Багато продуктів, що ми їмо щодня або вважаємо ласощами, для них — справжня отрута. Сіль, цукор, спеції, смажені продукти, напівфабрикати — для всього цього травна система вихованців не пристосована. Що категорично не можна давати домашнім тваринам?\nНайбільш шкідливі продукти для собак і кішок\nУлюбленець заглядає в тарілку або норовить поцупити шматочок зі столу? Припиняйте ці наміри. Щоб вихованець був живий і здоровий, не дозволяйте йому їсти низку продуктів.\nКовбаси, сардельки, балик та інші м'ясні ласощі, копчена та солона риба, домашня та магазинні консервація — все це не варто давати тварині. Ці продукти дуже важкі для її шлунка, вони погано перетравлюються. Крім того, консерванти та спеції, що містяться в такій некорисній їжі, можуть викликати гострий гастрит, блювання, проблеми з підшлунковою залозою. Найшкідливіша ковбаса — сирокопчена.\nСмажене або жирне м'ясо призводить до набору зайвої ваги, хвороб печінки та підшлункової залози. Смажене м'ясо до того ж енергетично не цінне, в ньому практично немає корисних для вихованця речовин.\nЦитруси (лимони, апельсини, грейпфрути, мандарини) теж суворе табу — вони здатні викликати бродіння в шлунку, алергію, блювоту та висипання.\nСолодощі, хліб і випічка призводять до розладів шлунково-кишкового тракту, алергії, хвороби очей і вух. Вони здатні викликати хронічний панкреатит, цукровий діабет і ожиріння печінки, проблеми з зубами.\nІзюм та виноград — сильні алергени, що призводять до лерматітів та розчісування шкіри. Крім того, улюбленець може отримати отруєння та ниркову недостатність.\nАлкоголь — сильна отрута, однаково небезпечна для людини та тварини. Він швидко всмоктується в кров, призводить до втрати самоконтролю та здатності рухатися, отруєння, пригніченості. Згодом продукти розпаду етилового спирту виходять з організму, і вихованець приходить в норму. Але шкідливий вплив спиртного має накопичувальний ефект, і з часом може «вистрілити» в найнесподіваніший момент.\nЧасник і цибуля для багатьох тварин шкідливі, оскільки призводять до анемії.\nНадлишок солі — причина порушення водно-сольового балансу.\nГоріх макадамія викликає отруєння — блювоту, лихоманку, слабкість.\nПро шоколад варто поговорити окремо. Ці людські ласощі містять алкалоїд теобромін, що призводить до порушення метаболізму та хвороб печінки. У тварин, на відміну від людини, не виробляється фермент, що переробляє теобромін. Речовина накопичується в тканинах і повільно отруює організм.\nРозрив шаблону: кішкам не можна молоко, собакам — кістки\nМаленькі кошенята харчуються молоком матері, склад якого ідеальний для їхніх потреб. Якщо немає мами-кішки, можна давати малюкам розбавлене козяче молоко (але не коров'яче!). У кошенят в ранньому віці відбувається вироблення ферменту, здатного розчиняти молочний цукор лактозу. Починаючи з 3-4 тижні життя, вироблення цього ферменту зменшується, оскільки кошеня потроху переходить на «дорослу» їжу — м'ясо, вологий або сухий корм. До року цей фермент взагалі перестає вироблятися, доросла кішка, швидше за все, не буде здатна перетравити лактозу. Якщо продовжувати годувати вихованця молоком, доведеться лікувати його від постійної діареї. Кішці можна тільки нежирні кисломолочні продукти — сметану, сир і кефір, але не частіше 2 разів на тиждень.\nВажливо: у собак та ж ситуація — коров'яче молоко їм шкідливе.\nКістки — справжня небезпека для здоров'я та життя домашніх улюбленців. Розгризаючи трубчасту (сиру або варену) кістку, собака розщеплює її на дрібні гострі шматочки. Ці шматочки потрапляють у стравохід, потім у шлунок. Частина з них виведеться з організму, а частина спресується й залишиться, і при певній концентрації може пошкодити шлунок або кишковик. Осколки також можуть впитися в ясна, пошкодити язик, ротову порожнину та горло собаки. Травми внутрішніх органів можуть стати причиною смерті тварини. Краще використовувати маслак (велику щільну кістку) або жувальні кістки з зоомагазинів.\nВажливо: кішкам теж не можна давати трубчасті та рибні кістки, щоб вони не подавилися або не зашкодили внутрішні органи.\nЛайфхак для дбайливих власників\nВаріть м'ясо та субпродукти, перед тим як дати його тварині:\nменше 5 кг;\nТермічна обробка потрібна для усунення гельмінтів, тріхонелл і бактерій, що викликають діарею, запалення кишковика та підшлункової залози.\nВеликі собаки, привчені до сирого м'яса, можуть його їсти без шкоди для здоров'я, особливо якщо вони живуть у дворі.\nНе давайте тваринам річкову рибу. У ній безліч паразитів і надлишок фосфору. Крім того, гострі риб'ячі кістки може призвести до травмування ШКТ. Собакам і кішкам можна давати відварну нежирну морську рибу не частіше 3 разів на тиждень.\nНе змішуйте готові та натуральні корми. Шлунок тварини в міру зростання звикає до певного типу харчування й виробляє потрібний фермент. Два ферменти для різних типів їжі він виробляти не в змозі. Тваринам, які живляться натуральними продуктами, можна зрідка давати готові ласощі для тренувань, а тим, які живиться сухим кормом або консервами — пару шматочків сиру або відвареного м'яса.\nВажливо: якщо вихованець любить незвичайні продукти (солоні огірки, нарізні батони, картопляні очистки), це може смішити або тішити. Таких тварин знімають на відео та викладають в блоги. Але це нехороший знак. Пристрасть до шкідливої їжі не означає, що собаці або кішці чогось не вистачає. Вони можуть сприймати це як гру «вкради у хазяїна заборонене» або просто бездумно намагаються все на смак. Небезпечні продукти ні в якому разі не повинні потрапляти на «стіл» тварини.\nФормування правильних харчових звичок\nЩоб вихованець не випрошував ласі шматочки та не крав їжу, дотримуйтесь при годуванні кількох простих правил:\nВиділіть місце для годування. Зазвичай «їдальню» вихованцеві влаштовують на кухні, але краще розділити зони харчування людини й тварини.\nГодуйте за розкладом. Цуценята та кошенята їдять 6 разів на добу, дорослим тваринам достатньо 2 разів. У перервах між годуваннями мийте й прибирайте миску. Завжди в доступності повинна бути тільки миска зі свіжою питною водою.\nДозволяйте їсти тільки з миски. Ніяких частувань зі столу, інакше тварина почне вимагати пригощення під час кожного вашого прийому їжі.\nПрийміть свій статус власника їжі. Відучити тварину від харчової агресії — вона не повинна атакувати вас, коли ви забираєте миску з кормом.\nНавчіть витримці (якщо мова йде про собаку). Він повинен їсти тільки після вашого дозволу.\nЦі рекомендації допоможуть вам відучити домашнього улюбленця від поганих звичок.\n← Лисі породи котів: чому вони приваблюють людей? | Як правильно купати собаку →


Кожен з власників банківських карт хоча б раз в житті прокручував подумки такий собі фільм жахів. Ось він підходить до банкомату, вставляє картку, набирає правильний ПІН, вводить необхідну суму грошей, але … Нічого не відбувається. Зовсім нічого!\nВимикається світло, ламається банкомат, на Землю прилітають інопланетяни. Не має значення, що саме стало причиною невидачі грошей. Людина просто їх не отримала. А ось з картки їх списали. Але такі випадки, на жаль, бувають і в реальності. Що ж робити тим, хто зіткнувся з такою ситуацією в реальності? Варто розглянути деякі варіанти нетактовної поведінки банкоматів і подальші дії клієнтів для повернення грошей.\nЩо робити, коли банкомат видав не всю сумму?\nЯкщо банкомат був зламаний, але несправність ще не відремонтували, то він може працювати на введення купюр, але видачу не здійснює. При цьому при роботі з пластиковою карткою він точно також просить ввести пароль, висвічує баланс рахунку і навіть списує нібито зняті гроші. Тільки ось отримати в реальності їх у клієнта не вийде. Але в цьому випадку він зможе досить легко довести свою добропорядність і повернути гроші.\nНабагато складніше буде вимагати кошти від банку, якщо несправність банкомату виражається в іншому. Наприклад, він досить сильно пригальмовує і видає гроші з затримкою. Наприклад, користувач виконав всі необхідні операції, гроші не отримав, постояв біля банкомату ще якийсь час, а після пішов. І десь через півгодини-годину програма в банкоматі заробила, він почала видавати купюри!\nЯкщо в цей час поруч з пристроєм буде хто-небудь перебувати, то він просто візьме гроші, система ж зарахує цей момент в якості отримання готівки користувачем карти. Клієнту пощастить, якщо поруч з банкоматом нікого не буде, в цьому випадку механізм спрацює в зворотну сторону, купюри через якийсь час знову опиняться всередині. Тому при виявленні проблем з банкоматом і невидачі грошей не варто далеко йти від цього місця.\nЯкщо є час, то можна почекати годину неподалік, паралельно додзвонюючись до технічної служби банку, щоб оповістити про ситуацію проблемі. Якщо ж гроші так і не були отримані, то слід починати процедуру повернення грошей.\nУ банку відразу ж нічим допомогти не зможуть, запропонують почекати приблизно добу, а тільки після цього звертатися в службу безпеки. Справа в тому, що дану невидачу грошей можуть виявити в результаті інкасації, після чого кошти відразу ж повернуть на рахунок. Але це буває можливим тільки в тому випадку, якщо купюри так і не були видані банкоматом. Якщо ж програма загальмувала та видала готівку вже після відходу кінцевого клієнта, то доведеться розбиратись далі.\nДля цього буде потрібно написати типову заяву на повернення грошових коштів. Краще оформляти цей документ у знайомому відділенні банку, якщо клієнт часто проводить в ньому операції. Якщо ж ситуація сталася в іншому відділенні, то є сенс написати заяву і туди. Папір можна завантажити в мережі на сайті банківської організації та заповнити всі поля вдома. Необхідно буде вказати всі свої дані, час, в яке все і сталося, а також приблизно описати свої дії. Чим докладніше буде звіт, тим більше вірогідность повернення грошей. Так, їх іноді повертають.\nЯкщо ж ситуація сталася з пластиковою карткою будь-якого електронного платіжного сервісу, то слід писати заяву і в той банк, банкоматом якого довелося скористатися для зняття коштів, і в офіс самої електронної системи, щоб ці дві організації змогли визначити справжнього винуватця ситцації.\nКлієнтів, які хочуть на цьому отримати додаткові гроші до дійсно отриманим з банкомату купюрам, варто засмутити. Цей трюк не пройде, оскільки кожен банкомат обладнаний спеціальною відеокамерою, яка записує всі дії клієнтів. Завдяки аналізу отриманого з неї відео і вдається зрозуміти картину події. Адже зазвичай банки перевіряють не тільки технічну складову своїх пристроїв, але і людський фактор. Наприклад, гроші могли взяти інші люди. Це теж зберігається в запису. В цьому випадку починається пошук злодіїв силами правоохоронних органів.\nЯкщо ж спілкування з банком ні до чого не привело, то слід писати заяву в поліцію, попередньо повідомивши про це банківських співробітників. Може, це змусить перевірити інформацію по даній справі ще ретельніше, після чого зниклі гроші відразу ж знайдуться. Чудеса ще трапляються!


Догляд за акваріумом, рослинами і рибками - покрокова інструкція щоденних і щотижневих маніпуляцій | Radka.in.ua\nДогляд за акваріумом, рослинами і рибками — покрокова інструкція щоденних і щотижневих маніпуляцій\n1 Як доглядати за акваріумом\n2 Догляд за акваріумними рибками\n3 Перевірка роботи обладнання\n4 Чищення стінок акваріума від водоростей\n5 Заміна води\n6 Очищення ґрунту\n7 Особливості догляду за рослинами\n8 Утримання акваріума в домашніх умовах – поради та рекомендації професіоналів\nРибкам і флорі потрібно не тільки годування з щомісячною зміною води. Догляд за акваріумом – це турбота про маленький світ. Необхідно стежити за чистотою і температурою водного середовища. Грунт на дні повинен залишатися не засміченим. Навіть обладнання потребує регулярного обслуговування. Ці знання по догляд за акваріумом – ключ до довгого і здорового життя його мешканців.\nШтучна водойма з рибами – це сама що ні на є екосистема. Її мешканці живляться, ростуть, виробляють відходи. Рослини споживають з води одні речовини, виділяючи при цьому інші. Головна ж проблема такої системи – це її не замкнутість, що означає нестабільність. Адже її мешканці існують за рахунок органіки ззовні – корму. Життя в такому середовищі залежить від регулярного уваги з боку господаря.\nДогляд за акваріумом та рибками забирає приблизно 10 хвилин в добу. Перелік щоденних процедур такий:\nПерший тиждень життя водойми заслуговує окремої згадки. Це початок формування аквасистемы, при якому бажано щодня тестувати воду. Потрібно контролювати рівень її кислотності, жорсткості, концентрації аміаку та нітритів. Ці ж заходи проводять і при масштабних змін. Мова про заселення великої кількості великих риб, встановлення обладнання подачі СО2, заміни наповнювача біофільтра.\nПравильний догляд за акваріумом – це ще й додаткові турботи на годину-півтора в тиждень. Така екосистема потребує:\nочищення грунту від відходів і недоїдків;\nочищення стін від водоростей;\nобрізка і підживлення рослин.\nЧас годівлі – найзручніший момент для огляду. Більшість рибок випливають з укриттів, затримуючись на відкритому місці. Перевіряти акваріумних вихованців потрібно по трьох моментів:\nнаявність всіх рибок;\nзовнішній вигляд (не з’явилися плями, ранки, почервоніння, виразки тощо);\nповедінка (активність, наявність апетиту).\nБагато риби знаходять собі певні місця, які люблять ховатися. Знаючи ці точки, огляд стане значно простіше і зручніше. Якщо якась рибка поводиться незвично, то необхідно стежити за неї пильніше. Бажано навіть перемістити її в окремий акваріум – карантинний. Так за нею легше спостерігати і, якщо виникне необхідність, лікувати.\nХворих риб вкрай бажано тримати окремо від інших. Інакше ліки, поміщені у водне середовище акваріума, можуть з’їсти і незаражені мешканці, що тільки зашкодить їхньому здоров’ю. Враховуючи стан хворої риби, лікування проводять або при повній ізоляції, або при тимчасовій на 20-30 хвилин. Приблизно стільки триває прийом ліків. Крайній випадок – це коли його не вдалося врятувати. Тоді залишається тільки витягти її труп з акваріума, щоб не допустити псування екосистеми.\nПеревірка роботи обладнання\nПеревірка проводиться при годуванні рибок або маніпуляціях зі світлом в акваріумі. Потрібно контролювати наступні моменти:\nсила струменя фільтра;\nяскравість і рівномірність потоку освітлювальних приладів;\nпотужність аератора/компресора, насиченого киснем рідину.\nФільтр для води і правила догляду за ним\nЧищення обладнання – це запорука його справної роботи. Акваріумні фільтри виконують дві функції. Перша – затримка бруду, залишків корму і відмерлої органіки. Друга – джерело бактерій для біофільтра. Справне функціонування фільтра залежить від двох умов:\nвідсутність забруднюючих елементів;\nзбереження колонії нітрифікуючих бактерій.\nПроцедура очищення фільтра проводиться тоді, коли його струмінь ослабла:\nФільтруючі елементи акуратно промиваються акваріумною водою. Миючі засоби використовувати не можна – вони зашкодять колонії мікроорганізмів.\nЦією ж водою промивається роторна голівка (моторний відсік). Процедура виконується ватною паличкою або невикористовуваної зубною щіткою.\nОчищене обладнання відразу встановлюється в акваріум і запускається.\nВнутрішні губчасті фільтри миють щотижня. Якщо в такому пристрої передбачені відсіки з пористими наповнювачами, то їх очищають щомісяця. Зовнішні каністрові фільтри менш вимогливі до догляду – їх обслуговують лише 1 раз за 6-10 тижнів. Деякі моделі обладнані губками префільтра. Ці компоненти необхідно промивати щотижня.\nЧищення стінок акваріума від водоростей\nПересічна прибирання надовго не затримується. Рибок переміщати не потрібно, а ось електрообладнання обов’язково відключають. Виняток – зовнішній каністровий фільтр. Якщо його водозабірний шланг розташований нижче рівня води, то пристрій можна залишити працюючим. Генеральна ж прибирання – протилежний випадок. Сюди входить не тільки чищення стінок, але і промивка декорацій, слив акваріумної води, прополювання рослин. Тоді рибок тимчасово переселяють, а внутрішній фільтр поміщають в злиту рідину і включають. Це потрібно для збереження колонії бактерій всередині нього.\nЯк вибрати скребок для скла\nПрибирання акваріума – це, в головну чергу, очищення його стінок. Таке завдання під силу кільком пристроїв, кожне з яких має свої плюси і недоліки:\nПристосування Плюси Недоліки Поради щодо вибору\nСкребок на довгій ручці з металевими лезами (зразок бритвених)\nОргскло цим пристосуванням не чистять – залишає подряпини.\nШкребки з надмірно гнучкої ручкою не рекомендуються до купівлі. Інакше виникнуть проблеми з чищенням, коли потрібно натиснути на скло під певним кутом.\nМеталеве лезо не повинно стирчати з боків пластикового чохла. Так можна легко пошкодити силіконові шви акваріума.\nЗручне пристосування для чищення глибоких ємностей.\nКамінці і піщинки, які можуть потрапити між скребком і склом, залишають глибокі подряпини.\nПотужність магніту повинна відповідати товщині скла акваріума. Інакше скребок просто не притягується.\nНадмірно жорстка губка залишає подряпини. Окремо вони непомітні. Проблема в тому, що чим їх більше на склі, тим мутніша воно стає.\nСлід вибирати м’які губки, які не впиваються в руку при стисненні.\nБезпечна для поверхні скла.\nНезручне використання через відсутність ручки.\nНіяких сколів або загострень на карті не повинно бути загрожує подряпинами на стінках.\nЧастина соскобленных водоростей можна залишити на дні ємності. Це буде додатковою їжею для риб. Проблема небажаної флорою вирішується і іншим способом. Подселив в акваріум рибок-водорослеедов, наліт поступово зникне з усіх стекол. Деякі фахівці зовсім не рекомендують чистити задню стінку. Вона, як правило, прикрита декораціями і рослинами – значить, шар водоростей майже непомітний, зате нітрати вони поглинають.\nЧастота і обсяг переливу залежать від біологічної навантаження. Сюди відноситься кількість рибок, їх розміри, ненажерливість і вимогливість до якості води. Графік замін встановлюється регулярними тестами рідини на концентрацію нітратів. Цей параметр повинен бути в межах 10-30 мг/л. Якщо нітратів міститься більше, то і міняти воду потрібно частіше. Загальні ж норми такі:\nПочатковий етап. Триває 2-3 місяці з моменту запуску акваріума. Воду на цьому періоді відкачувати не можна. Інакше екосистема, необхідна для життя рибок і флори, так і не сформується.\nРозвинена молода середовище. Через 2-3 місяці після запуску можна проводити часткову заміну води. Рекомендована доза – не більше 20% від загального обсягу. Оптимальна частота переливів – 1 раз в місяць.\nСтаріючий акваріум. Цей період настає через 1,5-2 роки з моменту формування молодої екосистеми. Інтенсивність графіка переливів частішає до 2-х разів на місяць.\nВливати можна тільки дехлоровану воду. Склад і температура повинні бути максимально близькі до показників в акваріумі. Рідину готують заздалегідь – спершу її треба відстояти 36 годин. Далі починається заміна:\nНаносять позначку водозабору на скло акваріума. Вона застерігає від надмірної втрати вологи.\nЧастина акваріумної води зливають сифоном або шлангом. Причому кінець пристосування розміщують біля дна.\nСвіжу воду заливають шлангом, ковшем або інший ємністю. Струмінь не можна направляти на грунт, оскільки він легко розмиється. Її пускають на грот, декорації або заздалегідь поміщене на дно блюдце.\nАкваріумісти часто не інформовані про те, що повну заміну води проводять тільки в порядку винятку. Це перезапуск всієї екосистеми, який потрібен при наступних ситуаціях:\nцвітіння води з-за бурхливого зростання зелених водоростей;\nрозвиток грибкової слизу на стінках і декораціях;\nінфекційні захворювання рибок або рослин.\nАкваріумна екосистема насилу переносить повну заміну води. Вона потрапляє в несформовану екосистему. Характеристики нової чистої води завжди відрізняються від попередньої – тієї, до якої звикли рибки і рослини. Це і викликає у них сильний стрес, що загрожує негативними наслідками. Процедура повної заміни аналогічна стандартної (часткової). Різниця тільки в обсязі переливається рідини.\nПроцедура виконується сифоном – тут особливо стане в нагоді його лійка з сіткою. Вона дозволяє уникнути засмоктування рибок. Щотижнева сифонка проводиться тільки в тих акваріумах, де живих рослин мало, або їх зовсім немає. Водойми з густо засадженої флорою чистять рідше. Прибирання грунту в них потрібно робити 1 раз за 3-4 місяці. Причому в такому випадку поверхневий шар бруду знімають щотижня. Це виконується все тим же сифоном – його проводять в 1-2 сантиметрах над грунтом, не зачіпаючи останній.\nВідсаджувати рибок при збиранні дна не потрібно. Очищення грунту проводиться так:\nЦиліндр-воронку встромляють в ділянку ґрунту, вороша його до підстави.\nКоли камінці з піщинками здибилися, всі частинки бруду затягують сифоном.\nДілянка ґрунту вважають чистим, якщо вода в наконечнику сифона стає прозорою.\nТака ж процедура повторюється на інших відділах субстрату.\nАльтернатива сифону – пристрій для очищення гравію. Багато акваріумісти використовують його для зняття детриту з поверхні субстрату, дренування та вилучення мулу. Недолік цього обладнання в тому, що воно може порушити біологічну обробку відходів, що протікає в глибині грунту. Регулярні впливу на гравій шкодять донної фільтрації. Тому прибирання таким пристроєм проводять рідше, ніж сифонку – раз в 5-6 місяців.\nЖиву флору необхідно регулярно підрізати. Рослини з довгими стеблами розвиваються у висоту, досягаючи поверхні води і навіть далі. Так вони стеляться по поверхні, що тільки псує вигляд акваріума. Обрізка вирішує цю проблему, але і проводити її потрібно грамотно. Рослина вкорочують так, щоб воно дало новий пагін. Це можливо при видаленні верхівок, на місці якої утворюються гіллястості. Так з одного довгого рослини виходить красивий кущ. Зрізані ж частини можна використовувати для розведення нових екземплярів.\nЩе один нюанс – вміст нітратів, яке регулюється з допомогою заміни води. Їх нормальна концентрація важлива не тільки для риб, але і для рослинності. Останні хоч і переробляють ці речовини, але часто далеко не в достатньому обсязі. Це пов’язано з співвідношенням рибок і рослин – перші, як правило, значно превалюють над другими. Рівень нітратів підвищується і з-за збільшеного об’єму відходів. Причиною тому є регулярне харчування акваріумних мешканців. Їх родичі у природному середовищі не отримують такого раціону.\nВажливо, щоб флора не відчувала дефіциту мікроелементів. Поганий вигляд рослин може бути пов’язаний з недоліком заліза, азоту, бору або інших компонентів. Зовні це виявляється так:\nДефіцит кальцію або бору – форма листя деформуються, виростають занадто маленькими і їх краю біліють.\nНестача калію – на листках утворюються коричневі плями з дірочками.\nВідсутність заліза в нормальній кількості – все листя жовтіє (навіть нові).\nНедолік азоту – листя відмирають, поступово розчиняючись у водному середовищі.\nДобрива насичують акваріумну рослинність усіма необхідними елементами. Підживлення бувають у вигляді рідини, таблеток, капсул і кульок:\nТип добрива Опис Принцип підживлення\nРідкі підгодівлі Застосовуються в основному для щільно зростаючої та/або длинностебельной флори – у таких випадках рідкі добрива особливо ефективні і зручні. Вносяться прямо у воду з дотриманням пропорцій, описаних в інструкції до препарату.\nТаблетки/капсули Ці концентрати корисних речовин застосовують для точкових підживлень. Одна таблетка вдавлюється в ґрунт поруч з рослиною. Робити це потрібно акуратно, щоб не пошкодити коріння.\nОболонка таблетки/капсули поступово розчиняється, насичуючи флору корисними речовинами.\nГлиняні кульки Вони не тільки заповнюють потреба рослин у харчуванні, але і уповільнюють вимивання корисних речовин з ґрунту.\nПредставляють із себе суміш глини (червоної або синьої), торфу і деревного вугілля. Кульки діаметром 1,5 см вносяться в грунт неглибоко поруч з рослиною. Коренева система повинна залишитися незайманою.\nЯкісно приготованого кульки вистачає приблизно на місяць постійній підгодівлі.\nУтримання акваріума в домашніх умовах – поради та рекомендації професіоналів\nОсновний догляд за акваріумом забезпечить йому роки процвітання (в хорошому сенсі). Не можна забувати і про додаткові нюанси. Правильний догляд за акваріумом в домашніх умовах – це іноді ще й випаровування вологи, охолодження в жарку погоду і догляд за іншим обладнанням. Вирішивши ці питання вчасно, проблем у житті мешканців акваріума стане менше.\nЯк компенсувати випаровування води\nАктуальне завдання для відкритих ємностей без кришки зверху. Випаровування легко виявити, якщо на лицьовій стінці нанесена позначка нормального рівня води. Якщо її поверхня опустилася нижче цієї межі, то рідина доливають вручну. Вона, як і у випадку з переливом, повинна бути дехлорированной, а її склад і температура – максимально близькі до показників в акваріумі.\nПропажа води – не єдина проблема випарів. Мінерали, що містяться в зниклої рідини, залишаються в акваріумі. Це загрожує перенасиченням всієї екосистеми. Так можуть захворіти і рослини, і рибки. Ультимативне рішення питання – кришка з відповідними габаритами. Вона повинна щільно прилягати до країв акваріума, що зведе всі випаровування вологи до мінімуму.\nПравила обслуговування освітлювальних приладів для акваріума\nЧасте використання ламп зменшує їх експлуатаційні характеристики. Особливо це стосується акваріумної світлотехніки. Вона невибаглива в обслуговуванні, але поступово погіршує експлуатаційні властивості при постійній роботі. Це означає потускнение світлового потоку ламп до їх повного згасання. Досвідчені акваріумісти рекомендують просто міняти освітлення кожні 6 місяців.\nДогляд за обладнанням аераційним\nНасичення водного середовища повітрям дуже важливо для життя екосистеми. Для цього використовують аераційне обладнання. Ці пристрої бувають кількох різновидів і обслуговуються вони наступним чином:\nОбладнання Технічне обслуговування\nВібраторні повітряні насоси Повітряні клапани в цих пристроях протирають щотижня, а через півроку експлуатації міняють на нові.\nГумову мембрану оновлюють при втраті нею колишньої пружності.\nРозпилювачі Термін роботи обладнання до його засмічення залежить від конкретної моделі. Забруднене пристрій або чистять, або міняють на нову.\nПоршневі насоси повітряні Потребують постійної мастилі і регулярному обслуговуванні в ремонтних майстернях. Нюанси експлуатації відрізняються від моделі до моделі – всі подробиці наводяться в інструкції до пристрою.\nОхолодження води в спекотну погоду\nПерегрів акваріума виникає навіть через постійні сонячні промені, що потрапляють на нього. Зберегти прийнятну температуру в акваріумі допоможуть два простих способи:\nЗахистити водойму, завісивши вікна шторами від пекущего сонця.\nОхолодити льодом. Пакет з кубиками льоду потрібно опустити в акваріум. Баланс екосистеми залишається недоторканим, а рідину можна охолодити до потрібної температури за кілька хвилин.


Способи підтвердження автентичності документів | Клуб ремонта\nСен 18, 2021 http translation, http translation center, translation center, автентичності, автентичності документів, бюро перекладів, комерційних угод, підтвердження, підтвердження автентичності, способи\nВ процесі оформлення нотаріальних або комерційних угод, перевезення вантажів за кордон, організації відпочинку в інших країнах, відкриття банківських рахунків доводиться пред’являти різні документи. Вони повинні бути справжніми, тому їх власникам необхідно довести справжність законним шляхом. Найчастіше це стосується дублікатів або копій паспортів, дипломів, водійських посвідчень. При використанні за кордоном документи повинні бути перекладені в спеціалізованому бюро перекладів http://translation.center на іноземну мову й згодом завірені нотаріусом.\nБюро перекладів у Києві: послуги нотаріуса з підтвердження автентичності документів\nНайбільш доступний спосіб підтвердження автентичності своїх документів — нотаріальне засвідчення http://translation.center/notarialnyiy-perevod-v-kieve, яке виконується в нотаріальних конторах. Така процедура в Україні проводиться дуже швидко. При цьому відбувається зіставлення оригіналів та копій документів.\nОсоблива увага звертається на печатки та підписи посадових осіб. Виключається можливість нотаріального засвідчення паперів, які містять суперечливі законодавству відомості. В оригіналі документа не повинно бути виправлень або закреслень. Співробітники юридичних компаній працюють тільки з формами, затвердженими правовими актами.\nІснує три варіанти нотаріального завірення:\nпідтвердження підпису перекладача, який працює з документами замовників;\nодночасне засвідчення підпису перекладача й фотокопії документа.\nПри необхідності здійснюється правильний переклад документів з подальшим засвідченням. Якщо нотаріус володіє мовами, то він на спеціальному бланку особисто викладає якісний переклад тексту й підтверджує його точність. При відсутності знань іноземної мови замовникам доводиться звертатися до спеціалізованої агенції перекладів, а потім до нотаріуса. В такому випадку фахівець встановлює особу перекладача, його посаду та рівень освіти.\nЗасвідчення справжності документів за допомогою апостиля: послуги бюро перекладів\nПроставити апостиль на документи http://translation.center/apostyle-v-kieve можливо тільки в тій країні, де вони були оформлені. До числа найбільш популярних належать:\nатестат або диплом про закінчення освітнього закладу;\nакти, що підтверджують проведення комерційних угод.\nАпостильовані документи приймаються в державах-учасницях Гаазької конвенції 1961 року.\nКак снабдить организм необходимыми витаминами?\nІснує також консульська легалізація документів. Така процедура підходить для всіх інших країн. Процедура перевірки документів і отримання апостиля триває від 2 до 30 днів. Термін виконання заявки залежить від складності, а також важливості паперів.


Сильні дощі перешкоджають посівній озимих в ЄС – AgroNews\nНадмірні опади перешкоджають сівбі озимих культур в ЄС. Особлива гостра ситуація склалась у Великобританії, де пшеницею вдалось засіяти лише 40-50% прогнозованих площ. На думку фахівців, опади можуть привести до недосіву озимих і, як наслідок, сприятимуть подальшому нарощенню площ під ярими культурами навесні, пише УкрАгроКонсалт.\nЗазначається, що в Франції під загрозою недосіву опинився озимий ячмінь. Станом на 4 листопада сівбу культури проведено на 81% площ. Темпи сівби на вісім днів відстають від середнього п’ятирічного показника. Озимою пшеницею тим часом засіяно 67% площ, що також нижче середнього п’ятирічного показника. Крім озимих, надмірні опади можуть зашкодити врожаю кукурудзи у полях.\nПісля гарного старту посівної, темпи сівби озимих також почали сповільнюватись в Німеччині. Поки що суттєвої загрози недосіву немає, проте не виключено, що деякі фермери навесні також нарощуватимуть площі посіву ярих культур.


Майданчики для агрономічного навчання – агрополігони Corteva – дають можливіть фермерам на практиці розібратися з вирощуванням польових культур.\nМайже скрізь по Україні у сільській місцевості уздовж доріг можна побачити прапорці з назвами різних компаній чи гібридів — демонстраційні ділянки. Всі, хто мають справу з агро, знають, що це висаджені лінійки гібридів польових культур, які дають можливість фермерам обрати потрібні саме їм — такі собі живі каталоги. Такі має кожна компанія, яка торгує насінням. Ці демонстраційні ділянки — майже як автовиставка. Найкраще насіння, висаджене в правильно підготовлену землю, оброблене у потрібні терміни потрібними засобами захисту, підживлене правильними добривами — ви отримаєте такі результати, якщо зробите все ідеально. А як ні?\nКоли ви купуєте собі машину, ви дивитися не лише каталог, де описані її якості та особливості. Ви шукаєте краш-тести, де омріяну вами модель перевірятимуть на навантаження, ганятимуть по бездоріжжю та використовуватимуть з порушеннями безпеки, щоб зрозуміти, де ховається проблема. Щоб продемонструвати, як поводитимуть себе гібриди в реальних, часто складних умовах, ми почали закладати в різних регіонах України агрополігони (Growing Points — точка росту або зростання, як їх називають в кукурудзяному поясі Сполучених Штатів). Це база для агрономічних навчань, вивчення на практиці реакції культур на різні агротехнічні фактори, включаючи помилки та стреси. На такому навчальному майданчику можна зустрітися з фермерами та поговорити про технології, та і для нашої команди це можливість постійно поліпшувати свої професійні якості, пропрацьовуючи роботу з культурою на практиці.\nТож, що можна побачити на Growing Points? Як правило, на одному полігоні закладається від чотирьох до п’ятнадцяти демонстраційних дослідів. Вони включають в себе такі моменти, як, наприклад, фази розвитку, які можна побачити одночасно та порівняти, однорідність сходів, вплив ущільнення, вплив стресових умов (граду або приморозків), стадії запилення, вчасність застосування гербіцидів та фунгіцидів, схеми посіву, вплив застосування різних протруйників тощо.\nНайкласичніша демонстрація — зібрати в один момент різні фази кукурудзи чи соняшника. Фахівець, який відповідає за підготовку досліду, висіває насіння з інтервалом в десять днів. Таким чином, десь на початок серпня ми маємо каскад кукурудзи чи соняшника у всіх фазах. І можемо за один раз на прикладі пояснити, які обробітки та коли робити, які засоби захисту застосовувати, що треба робити, а чого треба уникати. Також на іншому експерименті ми можемо наочно показати, як впливає на рослини нерівномірний посів, що відбувається при ущільнені.\nДуже важливо для фермерів зрозуміти, що буде з рослинами під час нестандартних ситуацій. Наприклад, якщо град вибив кукурудзу до фази четвертого листа — вона вже загинула повністю, чи ще відновиться? Фермер на нашому полігоні може це побачити, що допоможе йому правильно прийняти рішення: чи витрачати кошти в подібному випадку на пересів, чи краще отримати хай і з невеликими втратами (а в залежності від фази втрати можуть бути взагалі близькими до 0), але достатній врожай і не витрачати даремно кошти на пересів. Побите градом кукурудзяне поле лякає, рішення потрібно приймати зазвичай швидко — тут і допомагає, коли вже пересвідчився на свої очі на агрополігоні, що воно може відійти і дати урожай.\nЦього року ми на багатьох полігонах демонструємо також досліди з ЗЗР, адже препарати треба використовувати правильно та вчасно. Ми показуємо різницю між дією засобів захисту, внесених згідно інструкцій, та з різноманітними помилками. Щоб наші клієнти знали, чого треба уникати.\nВ 2020 році було закладено 17 агрополігонів, в тому числі п’ять з розширеними дослідами по ЗЗР. Через навчання на агрополігонах пройшло більше 600 чоловік (як клієнтів так і співробітників). І наступного року ми плануємо лише нарощувати цю програму. Адже, займаючись освітою аграріїв, ми реалізуємо Цілі сталого розвитку 2030, які передбачають роботу заради фермерів, громади і, врешті, заради кожного з нас.\n[Теги]кукурудза соняшник Corteva Agriscience агрополігони


Шнековий кормозмішувач на 750 кг (Вертикальний), ціна 35 000 грн., купити на UB.UA - Товари - UB.UA\nКод товару 976443034\nКормозмішувач на 750 кг шнековий, польського виробництва купити в Україні\nПредставляємо Вашій увазі кровозмісник Польської фірми Osuch призначений для змішування сухих кормів (комбікорми, зерна) і вітамінних добавок.\nКорпус виготовлений з листового метала завтовшки 1.5-2 мм В основі роботи кровозмісника є гвинтовий шнек, що кріпиться на підшипниках фірми SKF. Працює від змінного струму 380 В, і пас совою передачі.\nЦя модель змішувача для кормів оснащена кишенею для ручного завантаження, а так само клапанному для автоматичного подання сировини. Залежно від моделі змішувача, швидкість змішування складає від 10 до 25 хвилин.\nКупити цю модель змішувача для сухих кормів можна у нас на сайті або після телефонів компанії.