"Київзеленбуд" розпилює 4 мільйони на коштовні електрокари між підручними нардепа | Каталог ФАР | CHESNO\nЗа інформацією журналістів сайту "Наші гроші", КО "Київзеленбуд" 24 листопада 2016 року повідомило про намір укласти угоду з ТОВ "Клімтехінвест" про закупівлю вантажних електромобілів на 3,68 млн грн.\nПланують купити два двохмісних електромобіля Alke ATX 230 від "Alke s.r.l." (Італія) по 1,84 млн грн. Вантажопідйомність машин становить 1 тонну, потужність буксирування – до 3 тонн.\nЦіна електрокарів є надзвичайно високою. За меншу на чверть суму 1,40 млн грн. можна купити самоскид МАЗ 5550С5-520-021 вантажопідйомністю 10 т.\nЕлектрокари мають бути оснащені блоком 24 батарей по 2 Вольта. У каталозі виробника таким характеристикам відповідає інша модель – Alke ATX 240Е.\nУ технічній довідці фірми про запропоновані "Київзеленбуду" електрокару також чітко не визначено які саме електрокари будуть поставлятись. У першому реченні вказано модель ATX 230, а в останньому реченні йдеться про техпаспорт на ATX 240Е.\nХарківський "Клімтехінвест" зі статутним капіталом 1 тис грн. оформлений на Олександра Некіпєлова. Він раніше керував ТОВ "Лоска" з оточення Віктора Остапчука – екс-начальника ДП "Південна залізниця" і нардепа від партії "Відродження".\n"Клімтехінвест" почав вигравати тендери у 2013 р. Відтоді він отримав підрядів "Південної залізниці" на 19,18 млн грн. і ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" – на 6,60 млн грн.\nЄдиним конкурентом було дніпровське ТОВ "БК "Ярко" з такими ж електрокарами, дорожчими на 0,4%. До кінця 2012 р. ця фірма належала Роману Ровенському, чий батько Олександр Ровенський був співзасновником ТОВ "Ексіс" разом із Наталією Остапчук – дружиною Віктора Остапчука. Згодом "БК "Ярко" переписали на Віктора Клиновського, а зараз фірмою володіють Вадим Козаринський, Єгор та Ірина Клименки.\nКерівником "Київзеленбуду" у серні 2016 року був призначений Михайло Наконечний.\nзасновник, бенефіціарний власник і керівник ТОВ "Клімтехінвест"\nкерівник і засновник ТОВ "БК "Ярко"\nзасновник ТОВ "БК "Ярко"\nвласник ТОВ "БК "Ярко" до 2012 року\nспівзасновник ТОВ "Ексіс"\nТОВ "БК "Ярко"


Кота-наркокур'єра, який утік, підмінили на суді - Korrespondent.net\nКота-наркокур'єра, який утік, підмінили на суді\nКорреспондент.net, 13 листопада 2019, 09:38\nКіт на суді був підмінений, заявив захист\nСторона захисту зазначила, що у "прокурорського" кота інше забарвлення і звинуватила сторону звинувачення у фальсифікації доказів.\nУ справі про кота-наркокур'єра замість тварини-утікача суду представили "прокурорського" кота. Про це повідомляє Коммерсант.\nІнцидент стався в Новомосковському суді Тульської області. Там розглядають резонансну справу про кота-наркокур'єра. На засіданні суду прокуратура представила кота, якого раніше визнали речовим доказом у справі.\nРаніше повідомлялося, що кіт-наркокур'єр утік до суду, поставивши під питання матеріали справи. Цим фактом скористалася сторона захисту, зазначивши, що у представленої тварини інше забарвлення морди і лап.\nАдвокат заявив, що прокуратура підмінила кота і звинуватив її представників у фальсифікації доказів у справі. Після цього суд оголосив перерву. Про подальший перебіг судового розгляду поки не повідомляється.\nОдин з ув'язнених нібито приручив кота і передав його спільникам на волі. Ті повинні були надіти на тварину нашийник з наркотиками, а кіт повернувся б у колонію. Чоловіків з твариною затримали біля колонії співробітники поліції.\nРаніше повідомлялося, що німецьких студенток засудили за "крадіжку" зі смітника.\nТЕГИ: наркотики, животные, курьезы, прикол, кот, коты, прокуратура\nДемі Роуз показала принади своєї фігури на нових пікантних фото18390\nЛорак вперше після розлучення з'явилася на публіці з колишнім чоловіком13402\nОнука Ющенка показала, як відпочиває на Мальдівах8725\nMARUV знялася в провокаційному відео6937\nУкраїнська зірка UFC захопила пікантним фото4977\nСукню покійної Жанни Фріске продадуть на аукціоні3504


Веласкскіе договори ( англ. Treaties of Velasco ) - Два договори, підписані в місті Веласко, Техас, 14 травня 1836 між республіками Мексика і Техас після битви при Сан-Хасінто ( 21 квітня 1836). Поклали край Техаської революції. Підписанти сторони представляли тимчасовий президент Техасу Девід Бернет і мексиканський генерал Антоніо Лопес де Санта-Анна. Договори намічали завершення військових дій між ворогуючими сторонами і пропонували перші кроки назустріч офіційному визнанню незалежності відпало Республіки Техас. Були підписані відкритий і секретний договори. Договори не були ратифіковані мексиканським урядом.\n1. Відкритий договір\nВідкритий договір складався з десяти статей і повинен був бути опублікований негайно.\nМексиканські війська повинні покинути територію Техасу, передислокувати південніше Ріо-Гранде (Ріо-Браво-дель-Норте).\nМексиканські війська повинні утриматися від отнимания майна без відповідної компенсації під час їх відступу.\nВсе майно (включаючи коней, велику рогату худобу, чорних рабів і т. д.), захоплене Мексикою під час війни має бути повернуто.\nДепеші повинні бути відправлені командувачем обох армій, інформую їх про зміст договору.\nМексика повинна відпустити всіх техаських бранців, а Техас повинен відпустити таку ж кількість мексиканських полонених того ж рангу; всі інші полонені мексиканці повинні утримуватися Техасом.\nСанта-Анна повинен бути перевезений до Веракрус, як тільки він вважатиме це відповідним.\n2. Секретний договір\nСекретний договір не повинен був бути опублікований до тих пір поки відкрите договір не буде повністю задоволений.\nСанта-Анна має віддати наказ усім мексиканським військам відступити з Техасу якомога швидше.\nСанта-Анна повинен зробити розпорядження у Мехіко-сіті, щоб делегація Техасу була добре прийнята, улагоджені всі розбіжності і визнана незалежність.\nДоговір про торгівлю, дружбу і кордони повинен бути підписаний між Мексикою та Техасом, виходячи з того, що територія Техасу НЕ буде простягатися далі Ріо-Гранде.\nУряд Техасу має забезпечити негайну відправку Санта-Анни у Веракрус.\nОбидві копії документа повинні зберігатися згорнутими і запечатаними до завершення переговорів, потім вони повинні бути передані Санта-Анні; no use to be made of it before that, unless either party fail to abide by its terms.\n3. Недотримання договору Мексикою\nХоча генерал Вісенте Філісола почав виведення військ 26 травня, уряд президента Хосе Хусто Корро в Мехіко -сіті вирішило 20 травня самоусунутися від всіх зобов'язань, взятих Санта-Анною, поки він перебував у полоні. Позиція Мексики полягала в тому, що Санта-Анна не мав юридичних прав приймати ті умови; позиція Санта-Анна - або принаймні, що він заявляв пізніше, повернувшись до Мексики - що він підписав документи під примусом, будучи військовополоненим, а не капітулює генералом згідно із законами ведення війни. Дійсно, згідно мексиканської конституції він не мав повноважень підписувати договір, та й у будь-якому випадку договір не був ратифікований мексиканським урядом.\n4. Недотримання договору Техасом\nСанта-Анна не був відпущений у Веракрус. Він залишався військовополоненим ("закутий у кайдани на 6 місяців", говорив він пізніше) у Веласко і пізніше в Орісімбо, перед тим як був відправлений у Вашингтон, США для зустрічі з президентом Ендрю Джексоном (нібито для обговорення міцного миру між Мексикою та Техасом, в якому США виступали посередником). Відпливаючи на американському фрегаті "Піонер", гість американського флоту, Санта-Анна не повертався в Веракрус аж до 23 лютого 1837.\nТак як умови відкритого договору не були виконані, умови секретного договору залишалися не опубліковані протягом тривалого часу. Незважаючи на свершившуюся де-факто з середини 1836 незалежність Техасу, його подальшу анексію Сполученими Штатами Мексика формально не визнавала аж до Договору Гуадалупе Ідальго, який завершив Американо-мексиканську війну, що сталася через цю анексії. Договір Гуадалупе Ідальго встановлював американо-мексиканський кордон по річці Ріо-Гранде (Ріо-Браво-дель-Норте).


У Вроцлаві триває збір підписів для легалізації абортів | inPoland.net.pl\nОпубликовано : 03.09.2017 01.09.2017 - Автор inPoland.net.pl- Нет комментариев 1708\nКомітет “Рятуймо жінок” зібрав вже понад 40 тисяч підписів у цілій Польщі на підтримку легалізації переривання вагітності.\nЗбір підписів на захист проектів відбувається кожного дня від 16.30 та 18.00 год. на вроцлавському Ринку. У самому Вроцлаві активісти зібрали близько 5 тис. підписів. Швидкість збору залежить від місцевості. У Гданську вдається збирати до тисячі підписів на день, але там є багато організацій, які беруть активну участь в цій акції. У Вроцлаві збір відбувається під постійним контролем постійного штату активістів — а це близько 20 осіб.\nУчасники збору підписів нарікають, що часто їм забороняють займатись своєю справою — поряд часто влаштовують мітинги та акції протесту люди, котрі виступають проти абортів. А співробітники поліції часто-густо просто на це не реагують.\nФедерація у Справах Жінок та Планування Родини, окрім абортів, домагається таких прав для жінок:\nдозволити підліткам, віком від 15 років отримати медичну гінекологічну допомогу.\nдозволити всім жінкам зробити аборт\nнадати безкоштовний доступ до контрацептивів\nзаборонити фармацевтам продавати таблетки з серії “день по” за рецептом. Тобто дозволити жінкам вільно купувати препарати, які спричиняють переривання вагітності «на наступний день» після інтимних стосунків.\nфундація для жінок


В. Горський, І. Лисий\nТарас Возняк. Тексти та переклади. – Харків: Фоліо, 1998. – 670 с.\nО. Н. Хома. Истина и очевидность: симптоматологическое мышление в философии модерна. – Вінниця: Універсум, 1998. – 259 с.\nСеред новинок філософського книжкового ринку України помітну увагу привернули дві книги, що побачили світ у 1998 році. Одну з них, написану львівським культурологом та філософом Тарасом Возняком, визнано на книжковому ярмарку 1999 р. у Львові кращим філософським виданням року. Ідеї другої, автором якої є молодий вінницький філософ Олег Хома, були предметом дискусії на міжнародній науковій конференції “Плюралізм раціональності в філософії модерну. Феномен Паскаля” (Київ, жовтень 1999 р.). Та й друга книги досить різні за жанрами: Олег Хома видав історико-філософську монографію, присвячену інтерпретації філософії Нового часу з виходом на аналіз ситуації в сучасній європейській філософській культурі, а праця Тараса Возняка об’єднує два цикли есеїв автора, написаних упродовж останніх десяти років, і низку майстерно виконаних українською перекладів грандів європейської філософії ХХ століття. Перший цикл есеїв присвячений переважно філософським проблемам мови і мовлення, хоча його підзаголовок (“Спроба формального підходу до моделювання семантичного простору мови”) трохи дезорієнтує читача, бо суто формальний підхід реалізовано Автором тільки в першому й останньому з п’яти есеїв циклу, та й про семантику йдеться не у всіх. Другий, значно ширший цикл охоплює проблеми метафізики і названий досить точно – “Одвічні запитання”, зате підзаголовок (“Причинки до філософії мовлення”) вочевидь звужує зміст осмисленого тут. Усе ж, як і книга Олега Хоми, тексти й переклади Тараса Возняка об’єднані спільним надзавданням.\nВідрізняються обговорювані видання і позиціями авторів: п. Хома здійснює толерантне щодо релігії, світське академічне дослідження, тим часом як п. Возняк акцентує свою небайдужість до теїзму (якщо й не зовсім коректно окреслювати його як релігійного мислителя, то все ж вважати релігійним вільнодумцем є чимало підстав). Врешті, різними є самі проблеми, навколо яких зосереджується увага авторів. Одна з них спрямована на осмислення “ситуації постмодерну” в західноєвропейській традиції: ця проблема була доволі модною у 70-80-ті роки, але протягом останнього десятиліття інтерес до неї помітно згасає. І тим не менше, п. Хома не лише зважився повернутись до, здавалось би, “заяложеної” теми, а й, обговорюючи її, запропонував власне розуміння сутності філософського “модерну” як тієї традиції, в межах котрої західна філософія розвивається донині. Незвичним здається те, що в книзі, котра своїм змістом спрямована до розуміння ситуації в європейській філософії кінця ХХ ст., здійснюється головним чином детальний аналіз текстів … філософа XVII століття. Адже справжнім героєм монографії п. Хоми є Блез Паскаль, чиє ім’я, зрозуміло, відоме, але зазвичай згадується десь на периферії пантеону великих філософів-французів XVII ст., тоді як перше місце незаперечно відведене Рене Декартові. Зосереджена на уважному прочитанні творів Паскаля в контексті ситуації, що характеризувала французьку філософію XVII ст., і з перспективи наступного розвитку західноєвропейської думки, книга Олега Хоми не зачіпає питань, безпосередньо пов’язаних з проблематикою історико-філософського українознавства. Проте вдумливий читач знайде тут достатньо підстав для роздумів про сутність української філософії і про характер її відношення до європейської традиції.\nНатомість якраз щойно зазначені проблеми є в центрі уваги Тараса Возняка, який добре відомий шанувальникам редагованого ним культурологічно-філософського часопису “Ї” та читачам “Сучасності” як автор, що не лише демонструє вільне володіння здобутками сьогоднішньої європейської філософії, а й здійснює самостійний аналіз низки проблем, безпосередньо звернутих до української ситуації. Що ж спонукало нас поєднати дві такі різні за змістом книжки? Обидві вони, на нашу думку, досить наочно демонструють особливості того етапу, на якому нині перебуває українська філософія, що прагне, долаючи обмеження вчорашніх обіймів марксизму-ленінізму, наближатись до вільного, творчого, критичного філософування. Складності на цьому шляху зумовлені тим, що не досить збагатитись знаннями тих здобутків західної та вітчизняної філософії, доступ до яких був раніше украй обмеженим. Адже перебування під тиском “єдино вірної” доктрини позбавляло філософію внутрішньо притаманної їй здатності до діалогу, перетворювало філософування на витлумачення заздалегідь проголошених незаперечних істин, які залишалось тільки пристосувати до тієї чи іншої ситуації. Тим-то перші кроки після “звільнення” пов’язувались швидше не з трансформацією самого методу філософування, а з пошуком нового “даху”. Впродовж останніх років доводилося не раз чути від вузівських викладачів філософії питання на кшталт такого: “Ми згодні, що марксистсько-ленінська філософія виявила свою неспроможність. Але скажіть, будь ласка, яку філософію ми маємо викладати тепер?” Тобто, чекалося чергової директиви Міністерства освіти, яка законодавчо ствердить на п’єдесталі “єдино вірного” чи то екзистенціалізм, чи герменевтику, чи філософію Григорія Сковороди. Оскільки директива, на щастя, так і не надійшла, розпочався самостійний пошук.\nОстаннім часом ми є свідками появи величезної кількості філософських товариств: Сковородинівських (по всій Україні), Кантівського, феноменологів, Бердяївського, Паскалівського (у Києві) тощо. Це – цілком природний етап руху від дня вчорашнього до дня майбутнього. Можливо, ностальгія за надійним авторитетом, у тіні якого живеться так спокійно й затишно, йде від минулого, проте в межах цього руху докладаються вельми потрібні зусилля для прилучення до набутків світової філософської думки, а разом з тим творяться підстави для самостійного, творчого і достатньо професійного осмислення актуальних філософських проблем. Багатоманітність товариств та авторитетних імен, які вшановуються ними, цьому сприяє, оскільки створює підставу для усвідомлення власної позиції не “під” захистом того чи іншого філософського авторитету, а “між” авторитетами, в тому інтелектуальному просторі, де й повинен перебувати самостійно мислячий філософ, який шукає власний шлях до осмислення проблем, що їх нині обговорює світова спільнота філософів.\nЦе передовсім – завдання орієнтації в культурному часі та просторі. Якщо абсолютна більшість філософів другої половини XIX ст., репрезентантів “некласичної” філософії, демонструвала інтенцію на розмежування, протиставляючи себе домінуючій, головним чином просвітницькій, філософській традиції, якщо адепти постмодерну в другій половині ХХ ст., декларуючи радикальний плюралізм і принципово заперечуючи претензії на універсалізм, проголосили нову добу не лише у філософії, а й культурі загалом, то Олег Хома належить до тих – наголосимо, нині небагатьох – авторів, котрі, своєрідно інтерпретуючи новочасну європейську традицію (“проект модерну”) і констатуючи її тяглість, виявляють причетність до неї не тільки себе, а й своїх опонентів.\nЯкраз самостійність позицій обох авторів рецензованих книг, а не лише достатня культура фахового мислення і повна свобода артикуляції думки в полі сучасної (і навіть “постсучасної”) філософської мови, забезпечила плідність здійснюваного ними внутрішнього – хочеться на цьому наголосити – діалогу в нинішній європейській філософській думці. Підтвердженням цього може служити та обставина, що п. Возняку вдається ініціювати та організовувати такий діалог у редагованому ним часописі, а точка зору п. Хоми викликала серйозний інтерес не тільки в колі українських колег, а й серед представників французької філософської думки – учасників згаданої вище міжнародної конференції.\nЩе раз повернемось до обґрунтовуваної у книзі Олега Хоми позиції. Згідно з нею, сумнівною є сама по собі претензія уявляти історію європейської культури модерну у вигляді однолінійного процесу, де панує мислительна стратегія, що спирається на переконання в абсолютних можливостях розуму. В дійсності від самого початку й донині сутність мислення, яке зазвичай називають модерним, полягала в конфлікті кількох мислительних традицій. Вони не гетерогенні, а взаємодоповнювальні, тому забезпечують багатоаспектність підходів до проблем, на яких зосереджується філософія доби модерну (с. 177). Серед згаданих традицій найзначнішими є: раціоналістична, репрезентована філософією Декарта і Лейбніца, та емпірична, представлена в XVII ст. Гоббсом, Беконом і Локком; разом вони складають догматичну стратегію мислення і відрізняються тільки судженням про джерело поширених очевидностей; контрастуюча останній скептична мислительна стратегія, для якої визначальним є постійне ухиляння від відповіді на питання про те, що є очевидністю; нарешті, започаткована ще християнською апологетикою, репрезентована Паскалем і продовжена де Садом, Ніцше, Марксом, Фуко, Ліотаром симптоматологія, котра, підкреслено усуваючись від суджень про істинність актуально існуючих очевидностей, досліджує структуру суб’єкта, здатного представити очевидним те або інше, і характер сил, що впливають на нього. В основі цих конфліктуючих мислительних стратегій знаходимо проблему очевидності та її altеr ego – проблему методу. Тому всі вони однаковою мірою пов’язані з сутністю філософії модерну, яку складає постійно відновлювана дискусія згаданих стратегій. Загострюючи цю думку, Олег Хома стверджує, що як у ХVІІ ст., так і нині сутнісною прикметою модерної думки є не “консенсус” і не “нередукована гетерогенність”, а дискусія про можливість/неможливість консенсусу (с. 182).\nВідтак, самоідентифікуючий дискурс Олега Хоми, що стосується культурного часу, увінчується таким висновком: європейська філософія кінця ХХ ст., в тім числі і її формування з невдалим самонайменуванням “постмодерн”, належить до того самого проекту модерну, котрий свого часу репрезентували – кожен по-своєму – Б. Паскаль і Р. Декарт. Зауважимо, що продуктивність аналізу, здійсненого п. Хомою, не обмежується результатами, сформульованими в його монографії. Акцентація уваги на особливостях філософії модерну і специфіці позиції, яку в ній посідає Б. Паскаль, дає змогу розширити значення цієї роботи, принаймні, з огляду на два моменти.\nПо-перше, багатоманіття мислительних стратегій, що ведуть між собою конкретний діалог, аж ніяк не є виключною ознакою культури доби модерну. Поліфонія різноманітних підходів утворює особливість усієї європейської культури, тож підстави плюралізму європейського мислення належить шукати в особливостях тих глибинних джерел, що дали життя європейській культурі. Цю проблему, ідентифікуючи себе в культурному просторі Європи, спеціально досліджує Тарас Возняк. З його погляду, європейська, тобто еліно-юдео-християнська цивілізація (sic!), інтегральним своїм атрибутом має спрямованість на осягнення істини. Але ця загальнокультурна (у Возняка – цивілізаційна) самототожність не позбавлена внутрішніх, до того ж суттєвих суперечностей, щоразу інших підходів до проблем істини. Юдейська спадщина Старого Заповіту орієнтована на задану проголошувану істину. Еллінська спадщина утверджує досяжність істини, оволодіння нею через раціональне пізнання: людина покладається на свій розум як засіб опанування всім, що є довкола неї. Новозаповітна, християнська спадщина повертає нас до істини-любові як внутрішньої самопроявної сутності людини. Тут ідеться не про заданість істини і не про володіння нею через раціо, а про перебування у ній, про любляче сприйняття і творіння через любов як самовияв себе (с. 234). Отже, з одного боку, культура Європи спирається на традицію античності, якій, зокрема, вона й завдячує потужним потягом до раціоналізму. Але з іншого боку, юдео-християнські джерела цієї культури привносять до її складу не менш потужний струмінь, що ґрунтується на усвідомленні обмеженої компетенції людського розуму. Відтак упродовж усієї історії європейської культури ми маємо можливість спостерігати конфліктну взаємодію як філософських систем, що зосереджувалися на дослідженні можливостей людського розуму, так і тих, що бачили межу, за якою цей розум втрачає свою компетенцію, і зважувались зазирнути в таємничу безодню, не підвладну розумовому осягненню. До речі, Тарас Возняк не раз ризикує підводити читача до того пункту, звідки можна у неї зазирнути, і не уникає нагадування про можливість рухатися манівцями, що не ведуть ні до якої істини, ніякої істини не шукаючи (с. 231). В цьому сенсі європейська культура є культурою дискусії, сумніву, де апології розуму протистоїть акцентована увага до волі й чуттів, де змагається голова і серце. Приклад Блеза Паскаля й лінії, яку він започаткував у європейській культурі модерну, лінії, що робить акцент на філософії серця, надзвичайно щодо цього показовий.\nРазом з тим (це по-друге) він дає можливість розширити уявлення про багатоманітність поля європейської культури ще в один бік. Адже понині чи не загальнопануючою лишається точка зору, згідно з якою європейській культурі як культурі західній протиставляється неєвропейська культура Сходу, де панівною є філософія серця. До цієї культури однозначно залучають і українську, про “кордоцентризм” якої, починаючи від Дмитра Чижевського, згадує кожен, хто намагається визначити специфіку української філософії порівняно з західною, європейською. Приклад Паскаля переконливо засвідчує штучність такого протиставлення. Напружений діалог раціоналістичної та “кордоцентричної” традиції у нашій вітчизняній думці здійснюється впродовж усієї історії, де без великих зусиль поряд з речниками “філософії серця” ми маємо можливість зустрітися з прибічниками картезіанства і прихильниками ідей класичного Просвітництва.\nТим-то зусилля з прилучення до західноєвропейської спадщини є не втечею від себе до “землі обітованої”, а шлях до відродження засад, співзвучних нашій культурі як культурі європейській. Саме в цьому сенсі надзвичайної ваги набирає робота по перекладанню українською мовою творів класиків європейської філософії.\nНа жаль, і тут не обходиться без профанації, подекуди вимушеної. Адже як інакше можна назвати ситуацію, коли студентові, що робить перші кроки на шляху до осягнення філософії, пропонують розповісти – зрозуміло, українською – про сутність філософії Арістотеля, твори якого в кращому випадку він може прочитати по-російському. Ми робимо це, ми змушені це робити, бо стан триваючої століттями безмовності, на яку приречена була українська філософія, за кілька років не здолаєш. Непокоїть не це, а небезпека сприйняття такого стану як норми. Загроза насувається не з боку тих, хто надто повільно (а інакше зробити якісно таку справу неможливо) працює над перекладами філософських творів видатних мислителів світу. Непокоїть поява вже досить великої кількості хрестоматій і антологій світової філософії, упорядники яких здійснюють переклад на українську мову грецьких, французьких, англійських, німецьких філософів, володіючи при цьому хіба що російською.\nТака легкість у виконанні вкрай потрібної роботи, та ще й сперта на ілюзію:\nХай слово мовлене інакше,\nта суть та сама остається.\nнадзвичайно загрозлива. Тим-то вкрай актуальними є зусилля тих, хто береться за переклад, усвідомлюючи сенсобуттєве значення такої роботи з огляду долі української філософії. У цьому сенсі зразковою є позиція, яскраво репрезентована Тарасом Возняком у його книзі.\nРішуче відкидаючи щойно цитований погляд, п. Возняк віддає перевагу Гайдеґґеровій ідеї “Мова – дім буття”. Напрям, у якому ця ідея ним розвивається, промовисто оприявнений заголовком одного з есеїв – “О-мовлення світу як його творення”. Адже йдеться не просто про проблеми вербалізації думки чи її ретранслювання в іншу культуру і не тільки про вироблення української філософської мови (не термінології) (с. 428), а про актуалізацію свіжості метафізичного контексту, закладеного у нашу мову (с. 431). Без цього, за п. Возняком, простим перемиканням регістру з мови на мову національну філософську “продукцію” не витвориш, бо для цього треба екзистувати в національній мові з її особливим, власним метафізичним контекстом. Бо національна мова є не просто засобом висловлювання думки, а самим матеріалом філософування (с. 428). Коли до мови підходити ззовні, не допускаючи екзистування у ній, то вилучається можливість працювати в матеріалі реальної живої мови (с. 428), а отже – й можливість національного філософування як органічного складника духовного перебування в живій тканині відповідної культури, а тим самим і органічного буття в культурі загалом. У передньому слові до перекладу Габріеля Марселя Тарас Возняк зауважує, що, переповідаючи думки Марселя українською, ми:\nповинні не просто механічно переносити його слова у сучасну українську мову, але й разом з Марселем розбудовувати мову, в якій живемо. Причому, пробувати робити це перманентно – від автора до автора, від перекладу до перекладу, нехай навіть одного і того ж твору чи одного і того ж терміну. Власне у цьому випрацьовуванні, шліфуванні мови і полягатиме, як на мене, наш найперший труд (с. 429).\nРозбудовуючи рідну мову, стверджує Автор, ми розширюватимемо не обсяги філософських словників, а окіл нашого буття ... горизонт, у якому з-бувається людське життя (с. 429).\nНе маючи змоги аналізувати тут включені до книги переклади, зауважимо тільки, що, по-перше, Тарас Возняк перекладає не просто чільних європейських філософів ХХ ст., а мислителів, близьких йому за духом філософування,– Гайдеґґера, Гадамера, Марселя. По-друге, обрані ним для перекладу твори, може, й не складають осереддя спадщини того або іншого автора, зате здатні сприяти розбудові екзистенційного (як нам здається – домінуючого) струменя в українському філософуванні. Тож і в перекладах, і у власній філософській есеїстиці п. Возняк, як зазначалось, працює над одним і тим самим завданням.\nТому-то в його дискурсі метафізичні проблеми органічно переплітаються з питаннями філософії мови. Ось одне з дуже характерних у цій площині розмірковувань: мова об’єднує нас у спільноту в перед-сказаному нею сущому світі. І саме “в” ній ми перед-стаємо перед лицем Божим. Мова є передумовою певного світу, який інакше як через мову не постає і окрім як у мові народові не даний; мова формує той світ, у якому життя народу взагалі є можливим. Отже, народом буде єдність людей, що живуть в одному світі якоїсь мови (с. 252).\nКожна людина, перебуваючи у світі, має право на збереження самості, що забезпечується її світом, о-мовленим конкретною мовою. Руйнування цього світу мови будь-яким чином і з будь-якою метою переживається цією людиною як кінець світу й не може не викликати спротиву. Тож питання мови є проблемою онтологічною, а не просто питанням комунікації. І тут, відновлюючи мови (іврит чи українську), належить зважати не лише на інтереси народу, а насамперед на право людини. Тільки таким чином можна зробити цей процес безболісним, а отже – успішним в інтересах народу/світу мови.\nСвіт-мова актуальний у сфері сущого (зазначимо, що альтернатива і разом з тим переходи сущості та буттєвості, світу і буття складають наскрізну тему писань Тараса Возняка: людина існує у світі/мові та водночас буває у своєму бутті, оберненому до Ніщо; тож людське життя визначається як буття/існування (с. 203)), і в цьому полягає двоякість дару життя, а людина, існуючи в ньому, має право на збереження чи суверенітет свого існування у цьому конкретному сущому світі, на продовження своєї сущості та вправляння своєї мови. Але та сама людина, збуваючись як свобода, не зводиться до сфери сущого, виходить поза неї, тобто долає світ мови. І ця свобода не менш суверенна, ніж щойно зазначене право. Тому Автор робить висновок, що лише визнаючи первинність права і свободи людини, можна – але тільки через них – дійти до права народу-мови (с. 262-267). Таку ієрархію пріоритетів він вважає гуманною і розумною.\nПоділяючи цю повагу до прав і свобод людини, обґрунтовану нашим Автором (тут певні застереження можуть бути хіба щодо засади ієрархічності, за якою проглядає неявне протиставлення (“не…, а…”) одних прав і свобод іншим правам і свободам, ми зовсім не схильні акцентувати різницю між Тарасом Возняком як філософом україномовним і російськомовним Олегом Хомою. Останній здійснив вільний вибір іншого, ніж Возняк, світу мови, здійснив його за сприяння своєї alma mater і у згоді з колом фахового спілкування, і слава Богу, що ні він, ні будь-хто інший не позбавлений права на такий вибір. Але не можемо не висловити принаймні легкого здивування з приводу того, що прекрасно підготовленому молодому фахівцеві вистачило снаги зануритись у таїни латини чи французької мови ХVІІ ст. й глибини відповідної культури, а в освоєнні світу-мови свого народу він не має потреби. Припустити, що відсутній сам предмет такої потреби чи що незапотребованому світові-мові бракує пошукуваної глибини, мабуть, немає підстав. Такі припущення переконливо спростовує Тарас Возняк, досить адекватно передаючи по-українському Гайдеґґера чи Марселя, вдаючись до вишуканої мовної гри у власному українському філософському дискурсі, демонструючи багатий тезаурус, творячи цікаві (хоча, може, здебільшого локальні) неологізми і, зрештою, оприявнюючи власний метафізичний контекст української мови. Втім, авторів обох рецензованих книг єднає визначеність артикульованих ними позицій і достатня прозорість їх артикуляцій, хоча мислення їх досить нелінійне і жодних схильностей до популяризації думки вони не виявляють.\nПідсумовуючи, не можемо втриматися від нарікання, що така шляхетна авторська інтенція не знайшла належної видавничої підтримки. Якість набору книги п. Возняка затруднює прочитання тексту, хоча її художнє оформлення (воно належить Авторові) відзначається елегантною простотою і забезпечує візуальну цілісність тексту. В обох книгах, особливо у виданій харківським “Фоліо”, є чимало помилок, які подекуди навіть заважають зрозуміти зміст тексту. Хіба можна, наприклад, збагнути, про що йдеться (а йдеться, очевидно, про щось важливе, бо виділене курсивом) у такому реченні: Власне відкритість і є відкритістю осмисленим чи важливим для людини (с. 52). Або: І хоча сущість є однією з дефініцій мого “Я”, лише до нього воно не зводиться (с. 81). Іноді ж помилки взагалі нагадують типову помилку старанного учня, який, прикусюючи кінчик язика, по літерці виписує оте “найосвіДченіший” (с. 234), що засвіДчить високу якість його освіти. Видавнича неохайність, приховувана більш-менш привабливими обкладинками, цього разу вибралась аж ... на обкладинку книги Олега Хоми, де замість “симптоматологическое” читаємо “симптологическое”.\nТож вважаючи обговорювані видання обнадійливими симптомами оздоровлення питомої філософської думки, ми б не хотіли видавати їх за щось еталонне. По-перше, віримо, що вершинні здобутки наших молодих авторів ще попереду. По-друге, здійснені ними дослідження пошукові і вже тому таять у собі ризик помилки чи прорахунку. Прикладом такого прорахунку в дослідженні Олега Хоми може служити декларування ним альтернативності історико-філософського дослідження і дослідження з позицій філософії культури (с. 15); більше того, те друге, котрому Автор віддає перевагу, залишилося невизначеним. Варто, мабуть, звернути увагу п. Хоми і на непослідовність у його трактуванні місця симптоматологічної стратегії серед інших мислительних процесів модерну. Загалом він керується думкою, що жодну зі стратегій у модерні не можна вважати домінуючою (такий пріоритет може бути хіба часово-ситуативним), а відтак – нехай і не зовсім явно – визнає примат симптоматології: по-перше, тому що вважає її синтезом двох інших стратегій (с. 168); по-друге, тому що визнає її в кінцевому підсумку… специфічним різновидом догматизму (с. 241), а його традиційно вважають пріоритетним у проекті модерну. Зрештою, це досить спеціальні проблеми, які варто було б продискутувати, як і інші можливі зауваження, в колі філософів. Обидві книги заслуговують на таке обговорення, шкода лиш, що ця традиція в гуманітарному середовищі ще не склалася.\nІ все таки симптоми, які ми намагалися відзначити у цьому матеріалі, відрадні.


[UaLT] Anno 2070 + Deep Оcean (AddOn) (2012) — Переклад ігор українською\n[UaLT] Anno 2070 + Deep Оcean (AddOn) (2012)\nПереклад ведеться з англійської та російської мов\nКороткий опис Дії гри відбуваються у недалекому майбутньому. Після глобального потепління, вам доведеться не легко, обмежені ресурси, обмежені території, пірати, часті урагани, які знищують все на своєму шляху, не жаліючи ніщо. Неймовірні світи підводні та надводні вас чекають в Anno 2070.\nkeyboardlayout - 100%\nmediaandcredits - 20%\nresidents - 100%\ntt_disabled - 30%\naddon_tt_disabled - 100%\nПОТРІБНА ДОПОМОГА В ПЕРЕКЛАДІ\nО, нещодавно теж почав перекладати. Можу допомогти))\nАвжеж можете. Мій скайп live:lasmen\nГаразд, ну, це лиш доповнення. А переклад основної гри Anno 2070 не перебуває в розробці? Чи вже переклали, а я не можу знайти?\nПереклад самої гри відбувається паралельно. Наскільки я зрозумів, то файли локалізації оригінальної гри та доповнення відрізняються лиш тим, що у доповненнях додано трошки тексту. Все інше - ідентичне.\nandyvandala Вибачте за неточність. Виправив.\nО якщо перекладете будете великі молодці!!!!!!!!!!!!!! Дуже хочу цю гру пограти але українською.\nА озвучення українською буде? якщо так я допоможу перекласти текст.\n[email protected] Я про це подумав, але там багато потрібно озвучувати. Сімнадцять персонажів. Година пезперервоної розмови для одного персонажа. Це дуже багато. Тож українського озвучення у грі не буде.\nПричина перенесення: Прохання автора.\nГру перегладено трохи більше сімдесяти відсотків.\nПишіть у приват, на електронну скриньку [email protected] або скайп lasmen:live\nЦікаво, цікаво. Хочеться допомогти, чим зможу.\nПереклад завершений на 60% надалі займатися перекладом, та координувати переклад я не зможу. Проект передаю до керівника UaLT або його заступника.\nВерсію для тестування українізатора можна завантажити з ex.ua http://www.ex.ua/view/71778219\nВибачайте за посилання на файлообмінник, з технічних причин я не можу роздавати файли через торрент.\nПричина перенесення: Пункти 2.1 і 2.2 правил розділу.\nа за що забанено Lasmen`a??\nЙого власне бажання, у нього виникли певні кепські обставини і якось уже не до Толоки.


Зустріч Міцотакіса і Трампа | Новини України і Греції\nдодому Новини Греції Зустріч Міцотакіса і Трампа\nЗустріч Міцотакіса і Трампа\nПрем’єр-міністр Кіріакос Міцотакіс зустрінеться з президентом США Дональдом Трампом в Вашингтоні 7 січня.\nЗустріч пройде в критичний момент для Греції. Велика кількість мігрантів щодня прибуває на Егейські острови, а Туреччина посилює свої вимоги в регіоні за допомогою меморандуму про взаєморозуміння з Лівією, яка прагне розмежувати морські зони.\nЧитайте також: Греція: Безкоштовний вхід до музеїв 1 грудня.\nМіцотакіс планує зустрітися з президентом Туреччини Реджепом Таїпом Ердоганом в середу, під час саміту НАТО в Лондоні. Але інформація про зустріч поки не підтверджена.\nМіцотакіс також обговорив проблему міграції та угоду між Лівією і Туреччиною з президентом Франції Эмманюэ́льем Макроном в п’ятницю ввечері.\nпопередня стаття7 продуктів харчування, які змусять ваш мозок працювати\nнаступна статтяПоліція затримала підозрюваних у підриві “Ощадбанку”


Урядовий портал :: На Харківщині розпочалося створення 10 об'єктів природно-заповідного фонду\nУрядовий портал Головна Новини Міністерств та відомств Новини Міністерств та відомств (2012 рік) На Харківщині розпочалося створення 10 об'єктів природно-заповідного фонду\nНа Харківщині розпочалося створення 10 об'єктів природно-заповідного фонду\nОдним з пріоритетних напрямків роботи Держуправління ОНПС у Харківській області є розвиток природно-заповідного фонду та забезпечення процесу формування екологічної мережі. Саме це питання обговорювалось фахівцями заповідної справи на засіданні спільної колегії Держуправління та Держекоінспекції у Харківській області.\nУ 2011 році Держуправління схвалило клопотання стосовно створення на території Харківського лісопарку регіонального ландшафтного парку «Сокольники-Помірки» площею 600 га. З обласного фонду ОНПС виділено кошти на розробку проекту його створення.\nТакож, у поточному році Держуправління розпочало роботи щодо створення 10 об’єктів природно-заповідного фонду місцевого значення площею 3,8 тис. га та розширення меж територій національних природних парків «Дворічанський» і «Слобожанський».


Робота в Польщі, зварювальники, зварщики mig-mag :: Гіпер-розділ оголошень\nmegaogoloshennya.com.ua > Робота, зайнятість > Робота, зайнятість > Робота за кордоном > Робота в Польщі, зварювальники, зварщики mig-mag\n04/14/19 22:59:11 | Запропонувати | Робота за кордоном\nПрацевлаштування за кордоном, Польща, вакансії для чоловіків. Зварювальники метод mig-mag. Високооплачувана робота для зварювальників. Необхідні навички та вимоги: наявність свідоцтва для підтвердження кваліфікації (бажано!), Фахівці зі стажем роботи зварювальником методом миг-маг, знання свої ... х обов'язків не менше 2 років, читання технічних креслень, базова польська, робоча віза (польська національна). Додатково: Робота за системою: 10 - 12 годин на день, 5 - 6 днів в тиждень. Оплата праці - 5 євро за годину роботи. Заробітна плата за місяць висока, залежить від напрацьованих годин і днів. Житло надається - від роботодавця. Допомога по отриманню робочої карти в Чехію. Допомога по отриманню візи в Польщу. Електронна реєстрація анкети. Працюєм по всій території України. Робота, освіта, послуги - Європа та Азія на сайті:


Гадяч - сайт міста :: Гадяч : Не залишити поза увагою\nЗа інформацією директора територіального центру Володимира Тригуба, з початку 2013 року відділеннями територіального центру обслужено 612 ветеранів війни. З метою наближення надання соціальних послуг ветеранам функціонує виїзний соціальний офіс. Щомісячно проводиться чотири виїзди. Надається консультативна допомога. Ветерани війни відвідуються вдома. Послугами «мобільного соціального офісу» скористалось 517 чоловік. З початку 2013 року обслужено 58 чоловік, здійснено 7 виїздів.\nЗ другого півріччя 2012 року в територіальному центрі введено нові види послуг: ремонт меблів, косіння газонів, обпилювання дерев та кущів, ремонт технічних засобів реабілітації.\nЗ початку року послугу «соціальне таксі» надано 20 інвалідам, виконано 48 автотранспортних послуг. Для надання цих послуг використовується автомобіль ГАЗ («Газель»), обладнаний підйомником. «Соціальне таксі» замовляється для поїздок у лікарню, аптеки, соціальні та фінансові установи. Інваліди підвозяться до залізничних вокзалів з метою подальшого слідування в санаторії. Фактів незабезпечення послугою «соціальне таксі» не було.\n«На даний час залишається проблемою облаштування спеціальних місць для паркування транспортних засобів, що використовуються для перевезення інвалідів, біля будівель управлінь праці та соціального захисту населення, територіальних центрів із позначенням відповідними дорожніми знаками та розміткою, – говорить Володимир Тригуб. – Біля будівель терцентру по вул. Леніна, 5 та по вул. Леніна, 11 відсутнє асфальтоване покриття для паркування транспортних засобів. З настанням тепла спільними зусиллями установами міста, підприємцями це питання буде вирішено. Готуємо листа в міську раду про встановлення попереджувального знаку».\nСтаном на 1 січня 2013 року на обліку у Гадяцькій ЦРЛ знаходився 3521 ветеран Великої Вітчизняної війни.\nНа 2013 рік у квітні-травні заплановано провести комплексний огляд ветеранів війни. Безоплатним зубопротезуванням у 2012 році охоплено 32 особи на суму 10860,10 грн.\n«Видатки на медикаменти та харчування на перебування ветеранів у відділеннях райлікарні з року в рік зростають і в 2012 році склали: на харчування одного хворого в день – 18,50 грн., на медикаменти на одного хворого в день – 35,00 грн., – говорить головний лікар Гадяцької ЦРЛ Олександр Басараб. – Технічними засобами пересування в 2012 році забезпечено 56 інвалідів, у 2013 році – 12. У 2012 році ЛКК ЦРЛ дала рекомендації для отримання ортопедичного взуття 73 інвалідам, у 2013 році – 5. Ветерани війни, які звертаються за амбулаторною допомогою та перебувають на лікуванні в стаціонарах ЦРЛ, охоплені турботою та увагою з боку медичного персоналу, а також систематично відвідуються адміністрацією ЦРЛ».\nЗа інформацією начальника управління праці та соціального захисту населення Віталія Тарасенка, пільгами на житлово-комунальні послуги користуються 3431 особа з числа ветеранів війни, які мають право на виплату щорічної грошової допомоги до Дня Перемоги, у тому числі 66 осіб з числа учасників бойових дій, інвалідів війни ІІ групи, яким виповнилося 85 років і більше.\nЗ 1 травня мінімальна пенсія інвалідів Великої Вітчизняної війни ІІ-ІІІ групи на учасників бойових дій, яким виповнилося 85 років, піднята до мінімальної пенсії інвалідів І групи і складає 2548 грн. (більше на 1078 грн. від 2012 року). Разова виплата до 5 травня зросла на 10% порівняно з 2012 роком.\nНаприклад, інвалід війни І групи отримає 2415 грн., це на 215 грн. більше минулорічних виплат.


Белль Ганнесс - американська серійна вбивця. Леді Синя борода\nУрок » Середня освіта » Белль Ганнесс - американська серійна вбивця. Леді Синя борода\nБелль Ганнесс - американська серійна вбивця. Вона здійснила численні злодіяння заради наживи. Її називали леді Синя борода. Про життя цієї дивовижної жінки і піде мова в статті.\nХто такі серійні вбивці\nЧомусь, коли чуєш словосполучення "серійний вбивця", відразу на думку спадають імена чоловіків. Однак, на жаль, світова кримінальна історія знайома з досить великою кількістю кровожерливих жінок, які підходять під цю категорію. І як би це жахливо не звучало, але у своїх злочинах багато з них не поступалися за жорстокість і безжалісність чоловікам-маніякам. У цій статті описана історія жорстокої і нещадної Белль Ганнесс, американської серійної вбивці.\nАле для початку варто визначитися з поняттям "серійний вбивця". Це людина, яка в різний проміжок часу 3 і більше кримінальних злочинів, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, а також з метою наживи. Психологи стверджують, що найчастіше серійні вбивці - це люди з психологічними відхиленнями, які беруть свої корені з дитинства.\nМонстр в спідниці\nНа рахунку Белль більше 40 доведених злочинів. І найстрашніше, що в список жертв серійної вбивці увійшли і її рідні діти. Жінка, яка вбивала своїх чоловіків і коханців заради грошей. Мати, яка не щадила своїх дітей заради багатства. Істота, для якої нічого святого не було. Цього "монстра в спідниці" важко навіть назвати людиною, бо вважається, що жодна людина не посягне на життя своєї дитини. Від її злочинів у жилах холоне кров, а її нещадність викликає жах навіть у людей з міцними нервами.\nБелль Ганнесс (справжнє ім'я - Брунгільда) народилася 11 листопада 1859 року в дуже бідній сім'ї в Норвегії. Її батько був звичайним каменярем, яким доводилося працювати з ранку до ночі, щоб прогодувати багатодітну сім'ю. Белль була наймолодшою дитиною, у неї було 7 старших сестер. З раннього дитинства їй разом з іншими дітьми доводилося допомагати матері по фермі, яка перебувала в 60 кілометрах від найближчого міста Тронхейма. Про юних роках злочинниці, проведених в рідній країні, практично немає інформації. Відомо тільки, що сім'я була бідна і мріяла покинути ферму, на якій працювала.\nРанні роки Белль\nТакож є інформація про те, що на одному зі свят, що проходять в селі, Белль отримала удар в живіт ногою від заможного чоловіка. Як виявилося, Брунгільда Полсдоттер Стошетт була вагітна, з-за отриманих ударів у неї стався викидень. Чоловік виявився заможним, йому вдалося уникнути будь-яких покарань. Правда, трохи пізніше він помер від болю в шлунку. Невідомо, чи це дійсно була хвороба, або це була помста дівчини, і вона його отруїла. Саме ця подія вважається, стало переломним у житті Белль. За словами сусідів, Ганнес не відрізнялася зовнішньою красою і була дуже великої статури. Так і життя її не особливо радувала. Із-за бідності їй доводилося багато працювати. А з-за інциденту, що сталося з нею на святі, Белль зробила висновок, що гроші правлять світом. І з цього моменту вони стали сенсом її життя. Можливості заробити і розбагатіти на фермі у Белль не було, тому вона приймає рішення переїхати в Америку. Протягом наступних 3 років вона ще наполегливіше працює і все відкладає гроші на квиток в США. До того часу одна з її старших сестер вже емігрувала в Новий Світ і обіцяла допомогти Белль з роботою.\nСімейне життя Белль Ганнесс\nУ 1881 році Ганнесс вдається здійснити свою мрію і перетнути Атлантичний океан. Її старша сестра, Неллі Ларсон, допомагає їй влаштуватися прислугою в багату сім'ю. Шикарний особняк, красиві наряди господарів, стіл, переповнений різними делікатесами, все більше породжують в душі Ганнесс заздрість і жадобу наживи. Незважаючи на непривабливу зовнішність, у дівчини все ж були залицяльники. У 1884 році Белль виходить заміж за свою "першу любов", чикагца Мэдса Ентоні Соренсена. Примітно, що в день одруження наречена замість білої сукні вибирає чорне вбрання вдови. Для багатьох біографів цей факт є першим симптомом психічного захворювання у дівчини. Разом зі своїм чоловіком, Мэдсом Соренсеном, вони відкривають власний кондитерський магазин. Однак бізнес виявляється збитковим, і незабаром в результаті пожежі магазин згорає дотла. За словами Ганнесс, пожежа спалахнула через гасової лампи, яка була в магазині. Так як підприємство було застрахованим, то сімейна пара одержує грошову компенсацію. Достеменно невідомо, чи це дійсно пожежа або дружини самі організували підпал з метою наживи.\nУ шлюбі з Соренсеном у Белль народжується 4 дітей: Кароліна, Аксель, Міртл і Люсі. Старші діти (Кароліна і Аксель) вмирають ще в дитинстві, причому теж від болів в животі. Доктор вказує причиною гострий коліт. Але найцікавіше, що симптоми коліту дуже схожі симптоми отруєння: температура, блювота, діарея, судоми. Як виявляється, "турботливі" батьки застрахували життя своїх дітей і за короткий час отримують другий раз грошову компенсацію від страхової компанії.\nВідчувши смак грошей, молода дружина вирішує наступним позбутися від чоловіка. Медс Ентоні Соренсен, абсолютно здорова людина, раптово помирає у 1900 році. Офіційною причиною смерті записали відмова серця. Хоча також існувала версія отруєння стрихніном. І хоча родичі молодої людини наполягали на розтині, вдові вдалося цього попрепятствовать. І тут знову з'ясовується дивний факт. Медсу Сорренсену "вдається" померти в день, коли у нього закінчується стара страховка і починається дія нової. Вдові виплачують подвійну страховку, величезну на ті часи суму. Але відчувши присмак "легкої" наживи, Белль не може вже припинити свої злодіяння.\nНове місце проживання чорної вдови\nНа отримані гроші ця страшна жінка-серійна вбивця купує собі ферму і разом з дітьми переїжджає в штат Індіана. Але якимось чином новий пожежа стає причиною втрати частини будівель і майна Белль. І знову страховим компаніям довелося розщедритися, щоб покрити втрати нещасної жінки. До цього часу вдова Белль Ганнесс зустрічає свою нову любов". Нею виявляється заможний вдівець Пітер Ганнесс, у якого була на руках маленька дочка. Бідній Белль не щастить знову в особистому житті. Спочатку дивним чином через тиждень після заміжжя гине падчерка вдови, а через півроку нещастя забирає з життя і чоловіка. Причиною смерті Пітера стає величезна м'ясорубка, яка "випадково" падає йому голову, проламує череп і не залишає шансів для життя. І знову ж молода жінка, та й до того ж знаходиться в цікавому положенні, не викликає підозр у детективів. Белль не тільки вдається уникнути покарання, але і в черговий раз їй виплачують страхову компенсацію.\nЧергові жертви вдови\nЗгодом "пекельна Белль" неодноразово намагається влаштувати своє особисте життя. Для цього вона дає оголошення в газеті про пошук супутника життя. У здобувачів у Белль недоліку не було. З багатьма вона вступала в листування, деякі з них навіть приїжджали до неї в гості на ферму особисто познайомитися. Вони привозили з собою коштовності, гроші, цінні папери для того, щоб довести вдові свою спроможність. Але от біда, всі ці нещасні таємничо зникали і додому не поверталися. Поліція їх теж не шукала, так як нікому було оголосити про їхнє зникнення. Адже передбачлива Белль, жінка-серійна вбивця, на ферму до себе запрошувала тільки самотніх чоловіків, у яких не було близьких родичів. Достеменно невідомо, скільки чоловіків стали жертвами підступної жінки. Але одного разу удача відвертається від Белль Соренсен Ганнесс. У чергової жертви вдови, Ендрю Хелгелайн, виявляється, був брат Асл, який після зникнення родича кидає свої сили на його пошуки. За допомогою знайдених любовних листів він виходить на слід вдови. Для початку Асл пише листи вдові, намагаючись хоч щось дізнатися про долю брата, а потім, відчувши недобре, вирішує сам відвідати Белль Ганнесс. Але спізнюється В цей час вдова Белль Ганнесс, відчувши, що "пахне смаженим", пише заяву в поліцію про нібито погрози з боку свого працівника Рея Ламфера. Мовляв, чоловік втратив голову від кохання до неї, замучив її своїми сценами ревнощів і обіцяв позбутися від неї і дітей. У ту ж ніч, 28 квітня 1908 року, ферма згорає. В останках від згорілого будинку знаходять 4 трупа: 3 дитячих і один жіночий без голови. Поліцейські заарештовують Рея Ламфера і звинувачують його у вбивстві леді Синьої бороди і її дітей.\nВизнання Рея Ламфера\nНа фермі під час розслідування знаходять годинник Ендрю Хелгелайна, але всі детективи списують їх на рахунок горе-коханця Ламфера, навіть не підозрюючи, що такі звірячі вбивства могла зробити сама господиня ферми. Через нестачу доказів Ламфера не можуть засудити до смертної кари, але незабаром Ламфер захворів на сухоти і помер у в'язниці. І саме його сповідь священику перед смертю розкрила всі обставини у справі Белль Ганнесс. Так, Рей Ламфер божився, що не брав участь у вбивстві людей, але допомагав вдові позбавлятися від трупів. Белль Ганнесс запрошувала женихів в гості, при цьому заздалегідь переконавши їх прихопити з собою свої заощадження, потім поїла їх напоєм зі снодійним і вбивала різними способами. Так, наприклад, Белль чудово вміла обробляти тушки тварин і іноді тіла своїх жертв різала на дрібні шматки, які могла згодувати свиням, або вимагала від Ламфера їх закопати. Сам Ламфер допомагав їй, тому що дійсно любив її. Також Ламфер вказав на місця захоронення жертв. Провівши розкопки, слідчі знайшли безліч останків, але скільки було жертв насправді, встановити не вдалося.\nІнсценування смерті чорної вдови\nРей Ламфер у своїх свідченнях клявся в тому, що пожежа був запланований самою жінкою. Вона сама для початку приспала своїх дітей, а потім підпалила ферму. Жіночий же труп належав не Ганнесс. Як пояснив затриманий, за кілька днів до нещастя леді Синя борода запросила до себе на роботу жінку не з місцевих. В перший же день вона напоїла її снодійним і вбила. Цим пояснюється відсутність голови трупа, адже вже в ті часи з зубним протезам можна було визначити, чий це труп.\nЧим закінчилася історія чорної вдови?\nЗаради багатства ця жінка пожертвувала навіть своїми власними дітьми. Достеменно невідомо, як склалося її життя в подальшому. Однак, після того, як слідчим стало відомо, що за день до своєї смерті" вдова зняла з рахунку всі свої заощадження, всім стало ясно, що леді Синя борода жива і зникла у невідомому напрямку. Навіть за мінімальними підрахунками встановлено, що на своїх "чорних" справах вдова сколотила величезне стан, а її жертвами, крім членів сім'ї, стали як мінімум 42 людини. Історія про Синю бороду ще довго ходила по Америці і вводила в шок жителів країни. Протягом кількох десятиліть її начебто бачили в різних містах Америки. В останній раз в 1931 році. За отруєння свого чоловіка і спробу отримання грошової компенсації була арештована жінка на ім'я Естер. Кілька людей, які в той час ще пам'ятали історію Белль Ганнесс, стверджували, що впізнали її з фотографіями. Але цих слів було недостатньо. Злочинниця ж померла у в'язниці, так і не дочекавшись вироку.\nЯк провела решту свого життя Белль Ганнесс, залишається загадкою. Загадкою залишається і те, як неписьменною жінці вдавалося писати листи і заманювати в свої мережі заможних чоловіків. Ну і найголовніше питання, яке залишається відкритим і донині - яким чудовиськом треба було бути, щоб заради своєї наживи вбивати своїх дітей? По суті, її можна назвати самою жорстокою жінкою на світі\nСвітлана Бодрова: життя після смерті Сергія


У Чернівцях знову очікують на приїзд президента » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\n2 жовтня у Чернівцях очікують на приїзд президента Володимира Зеленського.\nПланується, що Володимир Зеленський відвідає об’єкти “Великого будівництва” на Буковині. Також його візит буде приурочений святкуванню Дня міста Чернівці.\nНагадаємо, президент Володимир Зеленський приїджав у Чернівецьку область у липні. Він відвідав перинатальний центр у Чернівцях, міст у селі Маршинці та школу у селі Рідківці Новоселицького району.\nЙого візит планувався на 9 вересня. Але тоді президент до Чернівецької області не приїхав.\nТеги - президент, Чернівці, Велике будівництво


Приходські сходи (Farske schody) опис, фото – Словаччина: Тренчин | Самостійне Подорож\nГоловна / Тренчин / Приходські сходи (Farske schody) опис, фото – Словаччина: Тренчин\nПриходські сходи (Farske schody) опис, фото – Словаччина: Тренчин\nФото: Приходські сходи\nКриті ренесансні приходські сходи були побудовані в Тренчине в 1568 році. Вона зіграла важливу роль в забезпеченні оборони міста – використовувалася для зв’язку між захисниками Тренчина. “Зв’язківцями” виступали члени місцевих ремісничих цехів. У їх завдання також входив захист міських стін від карнера (склепу) святого Михайла до Тренчанского граду. Приходські сходи також вели до місцевих збройових, побудованих в 1565 році біля карнера.\nУ Тренчине не раз спалахували пожежі, що знищували багато історичних будов. Так, під час пожеж 1708, 1790 і 1886 року була пошкоджена і приходські сходи, які постійно відновлювали. З лівого боку сходи обмежені аркадою, через яку потрапляє денне світло. Нині приходські сходи відкриті для широкої публіки, вона сполучає центр міста з ареалом приходського храму, замком і лісопарком Брезина, який був посаджений в середині XIX століття. Приходські сходи відкриті з 6 ранку до 8 годин вечора, на ніч її закривають. Її можна знайти у кінці Фарской вулиці.\n-> Церква Св. Сімейства (Kostol sv. Rodiny) опис, фото - Словаччина: Тренчин\nПеред сходами з правого боку встановлена кам’яна статуя святого Іоанна Непомуцкого. Святий в традиційному одіянні стоїть навколішки на хмарі біля ангела, в лівій руці він тримає головний убір, а в правій – Розп’яття з фігурою Розіпнутого Христа. Постамент статуї прикрашений зображенням двох гербів – Йохана Галвела, власника Тренчанского граду і скарбника імператора, і його дружини. Саме Галвел замовив створення цієї скульптури. Дата появи статуї у приходських сходів вказана в латинському написі на постаменті – 1732 рік.\nСпасо-Преображенський собор опис, фото – Росія – Центральний р-н: Рибінськ\nMundo Maya. Мексика. Ушмаль. Палац Правителя і інші значимі будови міста\nСК “Кант” – Москва


Погані новини: як клієнту про них правильно сказати?\nКожен із нас хоча б раз у житті чув погані новини. Це складно. Не менш складно тому, хто має про них повідомити. Найчастіше зі своїми проблемами звертаються до лікарів, юристів. Запобігти, виправити часом можливо. Проте бувають ситуації, коли вдіяти нічого не можна. Навіть незважаючи на те, що юрист перебрав усі можливі для цього варіанти. Натомість – негативні емоції, обурення, гнів клієнта. Отож далі – погані новини та вміння делікатно повідомляти про них клієнтів.\nПогані новини. Обережне повідомлення\nПри менш зрозумілій ситуації у цілому клієнт буде здивованим щодо того, що вдіяти нічого не вдалося. Коли ж пояснити конкретно та доступно, скоріш за все клієнт зрозуміє, скільки роботи було проведено.\nНовини негативного характеру необхідно повідомляти так, аби розмова на цьому не припинилась. Іншими словами, не варто людину залишати у стані, виведеному з рівноваги. Більше того, із розумінням самотності. Коли є можливість запропонувати клієнту певну альтернативу, варто сказати про це одразу. До прикладу, шанс на подання апеляції, проведення експертизи тощо.\nВ будь-якому випадку розмову слід спробувати закінчити позитивно.\nПогані новини. Не відтягувати момент\nПеред важливим повідомленням не слід “ходити навкруги”. Варто не відтягувати момент. Однак це не означає, що потрібно робити це занадто швидко. Непроникливий вираз обличчя тут ні до чого. Головне бути стриманим і спокійним. В інакшому випадку будуть нервувати обидва. Коли ж клієнт захоче перервати розмову, аби задати питання чи уточнити, то варто дати можливість.\nДалеко не всі можуть адекватно сприйняти неприємну інформацію, тим самим тримати себе в руках. Тому клієнт може почати істерику, плакати, ображати, виливати гнів. З боку юриста має бути вміння справлятись з усім цим. Тобто делікатно та спокійно підійти до таких емоцій. Тим самим конкретно пояснити ситуацію.\nПодати ситуацію з іншого ракурсу\nЧасом негатив можна залагодити, дозволивши клієнту поглянути на ситуацію з іншого ракурсу, знайти позитивні моменти. В такому випадку найголовніше запропоновану версію обґрунтувати, щоб не мало вигляду відмазки чи відволікаючого маневру.\nTagged on: погані новини\n← Державна фіскальна служба: поділ на митну і податкову служби\nСамовільне будівництво: як його узаконити, які терміни, документи? →


Вчені з’ясували, що відмова від цієї простої гігієнічної процедури загрожує імпотенцією — Високий Замок\nВчені з’ясували, що відмова від цієї простої гігієнічної процедури загрожує імпотенцією\nЧищення зубів двічі на день може запобігти імпотенції. Вчені з’ясували, що погана гігієна порожнини рота майже в три рази збільшує ризик еректильної дисфункції.\nЯкщо чоловіки не дотримуються рекомендацій та не чистять зуби двічі на день, то вони майже втричі частіше стикаються з імпотенцією, як показало дослідження. Хвороби ясен, які викликаються поганою гігієною порожнини рота, збільшують ймовірність пошкоджень кровоносних судин, що постачають кров'ю статевий член, повідомляє MedikForum.\nУ ході метааналізу досліджень за участю понад 200 тисяч представників сильної статі був встановлений прямий зв'язок між цими двома проблемами. Висновки цієї роботи підкріплюють і без того великий обсяг доказів того, що погана гігієна порожнини рота негативно впливає на сексуальне життя чоловіків і може мати інші неприємні наслідки для здоров'я.\nВчені з Jinan University в Китаї вивчили результати 5 досліджень про зв'язок між хворобами періодонту або ясен, а також еректильною дисфункцією або імпотенцію. Чоловіки з хворобами ясен, як показало дослідження, майже втричі частіше не могли досягти ерекції під час занять сексом.\nЕксперти нагадують, що люди повинні чистити зуби двічі на день з використанням зубної пасти, яка містить фтор, а також обов'язково використовувати зубну нитку або інші засоби очищення простору між зубами. Найбільш ефективним з цих засіб є пристрій під назвою іригатор, яке дозволяє вузьконаправленому потоку води акуратно і ефективно очищати порожнину рота від залишків їжі.\nчищення зубів наука імпотенція


Кім Кардашьян показала, як виглядає колаборація Skims x Fendi (ФОТО) » Картина Дня\nКартина дня » Мода » Кім Кардашьян показала, як виглядає колаборація Skims x Fendi (ФОТО)\nДва тижні тому Кім Кардашьян анонсувала несподіваний та дуже гучний проект – її бренд Skims співпрацює з Fendi. Перші образи з колаборації з Кімом Джонсом вона показала в інстаграмі: на знімках зірка позує в боді з принтом, пуховиками та нижньою білизною. Тепер Fendi представили рекламну кампанію капсули.\n«Ідея про співпрацю виникла, коли ми з моєю командою зібралися за столом нашої дизайн-студії у Римі, – пояснює Джонс. — Раптом усі жінки притихли і почали дивитись у свої телефони. Я не знав, що відбувається, а вони чекали на запуск нової колекції Skims. Тоді я й подумав: треба було б зробити щось разом».


Складні погодні умови: синоптики попередили про грози та шквали в Україні (КАРТА) — Погода | Ракурс\nСкладні погодні умови: синоптики попередили про грози та шквали в Україні (КАРТА)\nНегода в Україні. Фото: pixabay.com\n16.05.2018 11:00 КоментаріRacurs.ua\nУ середу, 16 травня, в західних областях очікуються складні погодні умови: сильний вітер, грози, дощі. Окрім того, прогнозуються підйоми рівнів води у річках\nПогода в Україні 16 травня буде складною у західних областях. Про це повідомляє український Гідрометцентр.\nВ Карпатах та на Закарпатті вранці та вдень очікуються дуже сильні дощі, грози. На високогір’ї Карпат прогнозуються шквали вітру до 25−30 м/с\nУ західних регіонах подекуди очікуються пориви вітру 15−20 м/с.\nТакож синоптики попередили, що в найближчі дві доби очікуються пiдйоми рiвнiв води: на рiчках Закарпатської областi на 0,5−1,5 м, рiчках басейнiв Сяну, Днiстра (Львiвська, Iвано-Франкiвська області) на 0,3−1,0 м.\nЗазначається, що при дуже сильних зливах можливе утворення локальних селевих потоків.\nРаніше синоптики попереджали, що 16 травня дощі з грозами пройдуть у Волинській, Рівненській, Житомирській, Львівській, Тернопільській, Хмельницькій, Закарпатській, Івано-Франківській, Чернівецькій та Вінницькій областях. Також опади прогнозуються на Донбасі.\nНагадаємо, 15 травня, на підконтрольній території Луганської області через несприятливі погодні умови без електроенергії лишилися 2876 споживачів. Два населених пункти знеструмлено повністю, ще п’ять — частково.


Текст опис. Говоримо красиво. Усний твір «Невидимка ходить гаєм, всі дерева роздягає»\nСкачати 60.98 Kb.\nРозмір 60.98 Kb.\nУрок з української мови ( 3 клас)\nО.І.Ралко, «спеціаліст вищої категорії», «учитель – методист» Августинівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів\nсело Августинівка, Запорізький район, Запорізька область\nТема: Текст – опис. Говоримо красиво. Усний твір « Невидимка ходить гаєм, всі дерева роздягає».\nМета. Закріпити вміння будувати словосполучення; вчити учнів красиво висловлюватися, розвивати мовні навички, вміння влучно добирати слова, порівняння, ознаки предметів, зв’язно і послідовно викладати думки, редагуючи текст, поширювати текст влучними словами, формувати вміння складати твори – описи; розвивати уявлення, увагу, спостережливість, логічне мислення; виховувати любов до природи, до прекрасного.\nТип уроку: розвиток комунікативних умінь.\nІ. Організація класу. Добрий день вам, добрі люди,\nХай вам щастя, доля буде\nВ цих промінчиках добра, що засяяли на ваших обличчях, ми і розпочнемо урок.\nСьогодні у нас незвичайний урок. Ми вирушаємо в подорож у світ прекрасного, у світ природи.\nДля того щоб дізнатися, з якими словами будемо працювати, відгадайте загадку - домовлянку\nУ золотисто – жовтий колір.\nТи хто такий? - я здивувавсь.-\nЧому тебе не бачив досі?\nТо придивися, - хтось озвавсь,\nІ ти тоді побачиш осінь.\nКоли з дерев всі листочки злітають,\nКоли вже на південь птахи відлітають,\nКоли небо сіре, холодний дощ ллється,\nОця пора року як зветься? Осінь\n2. Бесіда про осінь.\n- Коли до нас приходить осінь за календарем?\n(після теплого літечка, вона кличе нас до школи)\nНазвіть осінні місяці. (вересень, жовтень, листопад)\nЯка буває осінь, як кличе її народ? (Золота)\nА звідки в осені стільки золота?\nЗа народними переказами Осінь – старша донька Сонця. Вона останньою залишила батьківський дім і стала на Землі четвертою порою року. Посилаючи Осінь на Землю, Сонце сказало їй:\nЗабирай все моє багатство. Я віддаю тобі все своє золото. Будь щедрою і люди полюбляють тебе.\nІ Осінь, як ви бачите, виконує наказ Сонця і щороку дарує нам щедрі подарунки полів і садів, і чарує нас своїм осіннім золотом.\n3. Прослуховування грамзапису « Жовтень» з «Пір року» Петра Ілліча\nЯкі картини викликала музика у вашій уяві? ( Спокійне, розмірене життя)\nЩо ви хотіли б зараз робити? (Слухати, як шурхотить листя під ногами, як шепоче листя на деревах; дивитися як листя кружляє і падає).\nЯкі почуття викликала у вас почута мелодія? ( Спочатку спокій, радість, бо ще тепло, потім смуток.)\nЗолота осінь - це незвичайна пора. По – різному її сприймають люди. Багато віршів, пісень, музики складено про осінь.\nТож ми сьогодні попрацюємо зі словом «осінь».\nСьогодні у мене гарний настрій, думки. І мені б хотілося, щоб вони влилися і у вас, бо на кінець уроку ви повинні стати молодими художниками слова, майбутніми письменниками\nІV. Розвиток мовних умінь.\nРобота над словом.\nДобір слів ( іменників, прикметників, дієслів), які характеризують осінь.\nЩоб ви не розгубилися, я вам допоможу поетичним словом,але щоб вони в реченні виступали іменниками.\nПо землі ступає, золотом іскриться\nЙде осінь по землі - царівна –\nКрасива, сонячна, чарівна!\nЯкі слова - іменники автор використав, щоб дати ім’я осені?\nКрасуня, чарівниця, царівна, господиня, художник.\nА який синонім можна дібрати до слова чарівниця ( та, що займається чарами) - чародійка, чаклунка.\nА яка вона наша осінь? (Добираємо слова ознаку, використовуючи прикметники). Знову таки нам допоможуть поетичні рядки.\nЖовтокоса, щедра, працьовита, чарівна, золотокоса, багряна (горить полум’ям, темно – червона).\nПослухайте будь ласка поетичні рядки і скажіть, які дії може виконувати осінь.\nЗнов прийшла на землю осінь,\nЧервоним, жовтим, срібним, золотим…,\nХто в червоній хустині\nСтав у листі між дубів?\nНі не дівчинка там стала,\nТо хустинку гаптувала\nЩедра осінь золота.\nА чи знаєте ви, що означає слово «гаптувала»? Гаптувати - вишивати шовковими нитками різного ґатунку, вкритими тонким шаром золота або срібла; прикрашати якусь річ вишиваними візерунками.\nЯкі дії ще може виконувати осінь?\nРобота над словосполученнями (колективно).\nВсі характерні назви, ознаки і дії осені ми розглянули.\nУтворіть словосполучення за схемою:\nІменник - дієслово\nПрикметник - іменник.\nЧи все вам у ньому подобається?\nЩо треба зробити, щоб уникнути повторів?\nНастала осінь. Пофарбувала осінь золотом вбрання дерев та кущів. Своєю чарівною паличкою осінь перетворила калину на дівчину в червоному намисті. На вишитому рушнику принесла нам до столу осінь кавуни, груші, яблука. Поважно мандрує осінь своїми володіннями.\n(Учні читають змінений текст по одному реченню)\nВідновлення вірша. Доповнити вірш дієсловами.\nТихо осінь … (мандрувала),\nВ сад зелений … (заглядала),\nПлоди достиглі … (дарувала).\nУ лісі також … (побувала).\nВсю ніч дерева … (фарбувала),\nВ розкішні сукні … (одягала)\nТа золотом їх … (гаптувала).\nСамі спробуйте утворити тексти про осінь.\nВибрати з речень ті, що подобаються, і скласти текст.\nНастала осінь. А на порозі вже стояла осінь. Пожовкло листя на берізках, почервоніло на кленах.\nПрощальним багрянцем спалахнули клени. Одягла коралове намисто шипшина. У зелені коси беріз вплелися золоті стрічки. У повітрі летить легка павутина бабиного літа. На кущах шипшини з’явилися червоні ягідки.\n… осінь. Принесла з собою … Пензлик та … голочку. Мандрує … по лісу. … пензлем … листя клена, … обсипає коси беріз. А голочкою … платтячко горобини. Ліс стоїть мов зачарований.\nНаш урок добіг до кінця.\nСкажіть будь ласка, над яким словом ми працювали? «осінь».\nЯкщо ви були уважні, то я прийшла до вас не сама, а привела осінню чарівницю, яка б хотіла одержати від вас низку компліментів.\nКожен із вас напише будь – яке словосполучення, яке здається вам найкращим, що характеризує осінь.\nЩо ми про неї дізналися? Вона щедра, працьовита, чарівна, золотокоса, жовтогаряча, багряна мандрує не сама, а в парі з дієсловами; прикметниками.\nМи із чаклункою дякуємо вам діти за ваші відповіді, за вашу любов до слова. а на згадку про нашу зустріч, ми хочемо подарувати всім вам хоч і маленькі, але даруночки, щоб ми не відмовляли один одному у добрих словах.\nСкласти розповідь про осінь ( усно), використовуючи слова, з якими сьогодні працювали.


У четвер в Києві до -4 градусів і невеликий сніг - портал новин LB.ua\nГоловна — Суспільство — Життя — 20 грудня 2017, 14:00\nУ четвер, 21 грудня, в Києві хмарно з проясненнями, вночі без істотних опадів, вдень місцями невеликий сніг, на дорогах ожеледиця, вітер південно-західний, 5-10 м/с. Температура повітря вночі -5...-7 градусів, удень -2...-4 градуси.\nНа заході України хмарно з проясненнями, невеликий сніг, на Закарпатті помірний сніг, на дорогах ожеледиця, вітер південно-західний, 5-10 м/с, в другій половині дня місцями пориви 15-20 м/с. Температура повітря вночі -3...-9 градусів, на Закарпатті -2...-7 градусів, удень 0...-6 градусів.\nУ Карпатах сніг, температура вночі -6...-11 градусів, удень -2...-7 градусів.\nНа півночі України хмарно з проясненнями, вночі без істотних опадів, тільки в Житомирській області місцями невеликий сніг, вдень місцями невеликий сніг, на дорогах ожеледиця, вітер південно-західний, 5-10 м/с. Температура повітря вночі -4...-10 градусів, удень 0...-5 градусів. У центрі України хмарно з проясненнями, без істотних опадів, на дорогах ожеледиця, вітер південно-західний, 5-10 м/с. Температура повітря вночі -4...-10 градусів, у Дніпропетровській області -3...-8 градусів, удень 0...-6 градусів.\nНа сході України хмарно з проясненнями, без істотних опадів, на дорогах ожеледиця, вітер південно-західний, 5-10 м/с. Температура повітря вночі 0...-7 градусів, удень +1...-5 градусів.\nНа півдні України хмарно з проясненнями, без істотних опадів, на дорогах місцями ожеледиця, вітер південно-західний, 5-10 м/с. Температура повітря вночі -4...-9 градусів, в Херсонській і Запорізькій областях -2...-7 градусів; вдень +3...-3 градуси.\nУ Криму хмарно з проясненнями, без істотних опадів, на дорогах місцями ожеледиця, вітер південно-західний, 5-10 м/с. Температура повітря вночі 0...-5 градусів, удень -2...+3 градуси.


Помста митцям: поліція Японії з'ясувала мотиви нападника на аніместудію | podrobnosti.ua\nПомста митцям: поліція Японії з'ясувала мотиви нападника на аніместудію [ Редактировать ]\n19 июля 2019 18:47 по материалам: Подробности-ТВ автор: Фадєєв Олексій 57\nЗагинули 33 людини, ще 28 дістали опіки\nЯпонська поліція з'ясувала мотиви нападника, який напередодні спалив найвідомішу аніме-студію. Сорокаоднорічний зловмисник заявив: помстився, бо мультиплікатори поцупили ідею його твору. Напередодні чоловік зайшов до офісу "Кіото анімейшн", облив усе бензином і підпалив. Загинули 33 людини, ще 28 дістали опіки. Постраждав і сам палій. Ця трагедія стала наймасовішим убивством у Японії за останні два десятиліття.\n"Неможливо повірити. Я впевнена, ще за мить до трагедії - люди насолоджувалися своєю роботою. Висловлюю щирі співчуття рідним загиблих та всім, кого торкнулося це лихо", - говорить Казуко Йошида, мешканка Кіото.\nВ Одесі триває пошукова операція на місці згорілого коледжу. Одночасно фахівці готують до демонтажу аварійні конструкції будівлі. Для цього до фасаду підігнали спецтехніку


Тіньова зона на ринку тютюнових виробів поволі зменшується | Latest business news in the world today\nКурси валют у Національному банку Польщі: 1 EUR – 4,29 PLN 1 USD – 3,78 PLN 1 UAH – 0,13 PLN Тіньова зона на ринку тютюнових виробів у Польщі, на щастя, зменшується, але вона надалі перевищує середню в Європейському Союзі. Ще 2015 року майже 17 відсотків цигарок, які викурено в Польщі, надходили з нелегальних джерел. 2017 року – понад 12 відсотків, а цього року може бути навіть краще, – пише щоденник «Rzeczpospolita». Оцінки за перші квартали 2018 року показують падіння навіть до 11,4 відсотка. Торік на неофіційному ринку в ЄС виявлено 45 мільярдів штук цигарок; 60 відсотків, – з країн, які не належать до Євроспільноти (в тому числі 12 відсотків – з України). Як виявляється, Польща є не лише імпортером, але й одним з найбільших незаконних експортерів незаконних цигарок. Торік від її східних сусідів надійшли 3,34 мільярда штук таких виробів, зате до Німеччини відправлено 4,46 мільярда, а до Великої Британії – 1,39 мільярда. Газета «Rzeczpospolita» прогнозує, що найближчі тижні будуть сприятливими для польської валюти, злотого. Як правило, грудень є вдалим для Варшавської фондової біржі та місцевої валюти і, на думку аналітиків, так буде й цього року. Експерти по-різному прогнозують, яким буде кінець року на валютному ринку, проте більшість сподівається зміцнення злотого, порівняно з американським доларом і євро. Уже наступного року може бути створений Фонд Тримор’я – читаємо у виданні «Dziennik Gazeta Prawna». Як пояснює голова Банку краєвого господарства Беата Дашинська-Музичка, цей фонд буде зовнішнім джерелом фінансування важливих інфраструктурних проектів у нашому регіоні, щоб збільшити його конкурентоспроможність. Планується підтримувати транспортні, енергетичні та цифрові ініціативи. Деякі інвестиції вже розпочалися, наприклад шлях Via Carpatia, інші – плануються, зокрема залізничне сполучення портів Польщі, Хорватії, Румунії та Словенії. «Dziennik Gazeta Prawna» також пише про плани розміщення вітрової ферми в Балтійському морі. Польська енергетична група, найбільша компанія цієї галузі, шукає досвідченого закордонного партнера, який допоможе зреалізувати цей проект. Поблизу міста Леба планується встановити вітряки загальною потужністю 2545 мегаватів. Цього вистачить на потреби 4 мільйонів домашніх господарств. Н.Б.


26 Вересень 2015, 23:00\nІзраїльський танк. Ілюстраційне фото\nЦе зараз вважають, що армія Ізраїлю – одна з найкращих у світі. Був час, коли нашою зброєю були «коктейлі Молотова»\nКиїв – У добровольця полку спецпризначення «Азов», громадянина Ізраїлю Григорія Пивоварова у мобільних телефонах українські патріотичні рінгтони: гімн України і гасло «Слава Україні – героям слава!» Родина Пивоварова походить з України, але народився він у Ленінграді, звідки сім’я виїхала до Ізраїлю. Перш ніж приїхати в Україну, Григорій кілька років прожив у Євросоюзі. Що його привело в Україну і змусило проміняти комфортне європейське життя на сповнене ризику бойове, Григорій Пивоваров розповів Радіо Свобода.\nЗгадую куточок Майдану, між Будинком профспілок і підземним переходом, там якихось 3-5 метрів відстань між ними. А нам 18-19 лютого ці метри видавалися такими довжелезними\n– Моя українська епопея розпочалася з Революції гідності. Я приїхав до Києва у лютому 2014 року. Якраз потрапив на Майдан, коли 18 лютого почалася бійня під Будинком профспілок. Рвонув до бою – захищати будівлю, адже всередині перебували поранені майданівці. Отримав контузію, але свою позицію не залишив, і так сталось, що я був у тій групі «Самооборони Майдану», якій вдалося підпалити міліцейський БТР, фактично, ми його «розстріляли» за допомогою «коктейлів Молотова». Я досі згадую куточок Майдану, між Будинком профспілок і підземним переходом, там якихось 3-5 метрів відстань між ними. А нам 18-19 лютого ці метри видавалися такими довжелезними! І справді, не всі їх пройшли. Я тоді відчув силу братерства, силу дружби. І ми всі там разом були, люди різних національностей і різних політичних поглядів. І всі ми були разом. Недарма тепер ми кажемо: «Разом – сила».\nДоброволець полку спецпризначення «Азов», громадянин Ізраїлю Григорій Пивоваров\nА після перемоги Революції гідності я допоміг студентам у захопленні будівлі Міністерства освіти, коли вони звідти виганяли старих чиновників. Я охороняв цю будівлю до передачі її новому міністру освіти та науки України Сергію Квіту і його команді. Той дух, що панував на Майдані і пізніше, коли в урядові установи заходили нові команди, іноді під охороною «Самооборони» – його неможливо передати словами.\n– А звідки у Вас відзнаки українського козацтва?\n– Після того, як я допоміг студентам, записався до «Самооборони Майдану», Козацька сотня запропонувала приєднатись до її акції – ми поїхали у селище Трахтемирів, до маєтку Ігоря Бакая, про якого мені розповіли, що то був олігарх, корумпований політик, який втік до Росії ще за президентства Віктора Ющенка. Ми з козаками хотіли у маєтку зробити своєрідну козацьку республіку, щоб повертати українцям козацькі традиційні бойові мистецтва. Це мало стати такою собі Трахтемирівською січчю, але не склалось. Зате козаки мене нагородили відзнаками за звитягу, а ще я у Трахтемирові познайомився зі своїм майбутнім «айдарівським» командиром – Олександром з позивним «Італієць» (Олександр Піскіжов, загинув у жовтні 2014 року під час бойової операції на Луганщині – ред.)\nПроти погано підготовлених, але неймовірно вмотивованих бійців-добровольців виступають добре навчені, але духовно слабкі найманці\nВін запропонував мені стати солдатом бойової групи, яку пізніше назвали «Золотою ротою» «Айдару». Якщо по датах, то услід за «Італійцем» я потрапив в «Айдар» у травні минулого року. Воював на Луганщині, боронив містечко Щастя, де збагнув: щастя – це вижити у нерівному бою, коли проти погано підготовлених, але неймовірно вмотивованих бійців-добровольців виступають добре навчені, але духовно слабкі найманці.\n– Чому пішли з «Айдару» і до якого військового з’єднання Ви приєднались пізніше?\n– Сашко «Італієць» загинув у жовтні, він був прекрасним командиром, я просто не міг залишатись в «Айдарі» після його загибелі. І у листопаді разом з групою бійців перейшов до 93-ої бригади ЗСУ, звідки був направлений разом з «Ремом» (Руслан Качмала – офіцер «Українського добровольчого корпусу», захисник донецького аеропорту – ред.), під його керівництвом я воював поблизу Донецького аеропорту, разом з ним вирішив перейти до полку «Азов». Зараз я командир взводу у спецпідрозділі «Одін» полку спеціального призначення «Азов». Ось так я потрапив на українську війну – це, як на мене, справжня національно-визвольна війна.\n– У чому полягають Ваші завдання в «Одіні»?\n– Я просто воїн. Я не можу сказати, наскільки я хороший інструктор чи супербоєць, тому що на Донбасі справді йде війна. Так, зараз поменшало обстрілів, і бойові дії перейшли у так звану «пасивну фазу», але ж ми не сидимо в окопах, склавши руки. Ми тренуємось, щоб у разі потреби відбити атаку ворога. І, залежно від ситуації, – я боєць або інструктор.\n– Пане Пивоваров, Ви маєте досвід участі у воєнних діях в Ізраїлі. Чи Ви знаходите якісь паралелі між, так би мовити, ізраїльськими та українськими боями?\nЯ знаходжу паралелі між боротьбою українців і тим, що відбувалось на території сучасного Ізраїлю у початковий час існування цієї держави\n– Я знаходжу паралелі між Революцією гідності і нинішньою боротьбою українців проти зовнішньої агресії і тим, що відбувалось на території сучасного Ізраїлю у початковий час існування цієї держави. Це зараз вважають, що армія Ізраїлю – одна з найкращих у світі, що ізраїльтяни навчились бути готовими до війни й паралельно розвивати державність. «Дивіться, яка велика держава, яка потужна армія!» – кажуть про сучасний Ізраїль. Але ж був час, коли нашою зброєю були «коктейлі Молотова», з якими наші діди ходили проти танків, а замість флоту бойові кораблі супротивника знищували ізраїльські пловці. Подібне відбувається в Україні, тут армія створюється з нуля, тут ми з «Самообороною Майдану» якихось півтора роки тому проти спецназу «Беркут» та їхньої техніки ходили з тими ж «коктейлями Молотова» і дерев’яними щитами.\n– А зараз що Ви бачите в Україні?\nЯкби Росія не ввела військо на Донбас у серпні 2014 року, «ДНР» і «ЛНР» уже би стали історією\n– Спершу бачив армію, яку знищили, спаплюжили, розграбували, і весь минулий рік Росії та маріонеткам з «Новоросії» протистояли добровольці. Саме добровольчі батальйони за підтримки незначної кількості адекватних військових командирів зупинили російську навалу. Якби Росія не ввела військо на Донбас у серпні 2014 року, «ДНР» і «ЛНР» уже би стали історією. Зараз Збройні сили України зміцніли, у середній командній ланці побільшало адекватних нинішній ситуації командирів, солдати здебільшого вмотивовані. До речі, тут хочу звернути увагу на те, що і добровольчі батальйони, і ЗСУ, і Національна гвардія мають низко вклонитись українським патріотам – волонтерам, які «тримають тил» і досі забезпечують більшість потреб тих, хто перебуває у зоні воєнних дій.\n– А як Ви прокоментуєте антисемітські заяви, які лунають серед окремих політиків і у соціальних мережах?\nПід час бою нікого не обходить, якої ти національності чи яку релігію сповідуєш: у бою ми – Воїни\n– Я думаю, що заяви на кшталт «жиди знищать Україну» роблять дурні люди або маргінали. Якби я відчув, що в Україні є антисемітизм, я би не воював за неї. Я ж воюю поряд з українцями і росіянами, під час бою нікого не обходить, якої ти національності чи яку релігію сповідуєш: у бою ми – Воїни. А тим ксенофобам та українофобам, яких вистачає, на жаль, і в Україні, наведу приклад: я – боєць полку «Азов», який сформували українські націоналісти. Мені з цими людьми комфортно, це мої побратими. Люди часто плутають поняття «націоналіст» і «нацист», або «фашист». Націоналісти є всюди, включно з Ізраїлем, і це люди, які люблять свою націю.\nЯ дружу і воюю пліч-о-пліч з українськими націоналістами\nЯ приїхав в Україну, мені подобається те, що тут відбувається, я дружу і воюю пліч-о-пліч з українськими націоналістами. Мабуть, я теж український націоналіст, тому що підтримую її суверенітет, її територіальну цілісність, її народ. Мені подобається ця країна, і я не хочу, щоб хтось чужий прийшов і рвав її на шматки, і не хочу, щоб внутрішні вороги їй заважали. Я буду боронити Україну і готовий за неї боротись.\nДругий приклад: на Луганщині були дві військові бази – «Дмитрівка» і «Перемога». У кінці серпні або ж на початку вересня 2014 року (точних дат не пригадаю, у нас були жорсткі бої) російські «Гради» повністю знищили обидві бази. Бійці з «Айдару» евакуювали те, що залишилось – а принесли мені кіпу. Старенька кіпа, вочевидь, її господар просто забув при відступі. А хлопці мені її віддали зі словами: «Ти єврей, ти краще знаєш, що з нею робити». Я хотів був розшукати її господаря. Через соціальні мережі виставляв фотографію, але ніхто не зголосився. І от скажіть мені: якби в Україні правили фашисти – вони би хіба цю кіпу мені принесли? Думаю, що ні.\n– Пане Пивоваров, і все-таки – навіщо Вам це все? Протистояння з силовиками під час Майдану, бої на Донбасі, фактично, вже більше року щодня ризикуєте власним життям… задля чого?\nМи продемонстрували всьому світові, що є така держава – Україна – і кинули йому виклик: ми здатні боротись за людські цінності, а ви?\n– Задля справедливості. Заради того, щоб змінити Україну на краще. Революція гідності не обмежувалась виступом суспільства проти влади, це було щось більше і значно більш важливе для українців. Ми продемонстрували всьому світові, що є така держава – Україна – і кинули йому виклик: ми здатні боротись за людські цінності, а ви? Вам не подобається такий-то політик, такий-то чиновник? Добре, піди і відсторони його, і сядь на його місце – покажи, на що ти здатний. Тобто, ми вчимося брати на себе відповідальність, щоб рухати справу. Я пишаюся тим, що перебуваю в такий час в Україні, ще і на передньому краї воюю за неї.\n– Чим віддячує українська держава?\nНа мої звернення щодо громадянства у відповідні органи відповідь була: «Пишіть президентові України\n– На сьогодні «подяка» – це мовчання на мої прохання надати мені громадянство України. Ще в «Айдарі» покійний «Італієць» написав листа до командування з пропозицію відзначити мою бойову звитягу у боротьбі за українську державність і надати мені громадянство України. Нічого. На мої звернення щодо громадянства у відповідні органи відповідь була: «Пишіть президентові України, тільки він у Вашому випадку може надати українське громадянство». Президент, судячи з усього, мого листа не отримав. А я, до речі, маю українське коріння, моя прабабуся родом з Керчі, а прадід був рабином на Київщині. Але вони виїхали до Росії, і там сім’я прожила до 1980-х років. Я не планую повертатись до Ізраїлю і тим більше до Російської Федерації. Я хочу жити в Україні і хочу тримати у руках паспорт її громадянина.


Що не будинок - то пам'ятка архітектури. Твори учнів після поїздки до Львова\nДулєбов Ілля, 8-А\n20 грудня наша група на чолі з вчителем Євченко Світланою Миколаївною вирушила у подорож до Львова. Часи знаходження у потязі промайнули непомітно. І ось ми у Львові. У перший день відвідали Личаківське кладовище, де похований Іван Франко, Адам Міцкевич. Потім побували у дуже красивому Соборі Святого Юрія. Далі нас чекали цікаві та пізнавальні екскурсії до замків під містом.\nПобачили величні скелі Довбуша.\nЯке захоплення викликає, коли йдеш вуличками "Старого Львова". Що не будинок - то пам'ятка архітектури. Мета львів'ян - зберегти старовинне місто - їм вдається. Побували в Львівській кав'ярні. Як смакує славетний гарячий шоколад!\nВсі дні перебування у місті були насиченими інформацією, спілкуванням. Заморені і задоволені, ми поверталися до своїх номерів. А наступного дня відвідали Стару Аптеку, Греко-Католицький Костел.\nЧас сплинув швидко, і нам вже треба збиратися додому. Екскурсія до славетного міста Лева була насиченою, цікавою, і обов'язково, якщо буде нагода, ми поїдемо туди ще! Дякуємо за таку хвилюючу подорож!\nМарков Влад, 8-А. Львів\nПриблизно місяць тому, чотири учні з нашого класу поїхали на екскурсію до славного міста Львова. Там ми провели чотири незабутні дні.\nЯк тільки ми прибули до Львова нас повезли в готель, що був відкритий для відвідувачів Євро 2012 і функціонує й досі. Там нас смачно нагодували та напоїли чаєм. Одразу після цього ми занесли наші речі в номери і поїхали на оглядову екскурсію по місту. Також в той день ми побували на Личаківському кладовищі, на якому похований Іван Франко. На другий і, по-моєму, найвеселіший день поїздки, ми поїхали в Карпати на скелі Довбуша. З нашим екскурсоводом лазили по гірській місцевості і слухали розповіді про кожну скелю. Після невеликих труднощів у пошуку нашого автобуса, ми поїхали на Моршинське родовище і набрали дуже смачної води. У вечері нам дозволили пограти в більярд. Наступного дня ми відвідали неймовірно красиві замки – «Золочів», «Підгірці».\nЦе було дуже пізнавально і весело. А в останній день нашого перебування у Львові ми пішли на пішохідну екскурсію по місту. Ми побачили старовинні, але дуже красиві речі. О дванадцятій годині забрали свої речі і поїхали на вокзал.\nЯ вважаю цю поїздку дуже гарною ідеєю. І якщо в мене буде можливість, ще раз поїхати у Львів я ніколи не відмовлюсь.\nДемченко Поліна, 8-Б\nЕкскурсія до Львова була чудова. Ми побували на Личаківському кладовищі, де надгробки є швидше витворами мистецтва. Заглянули в музей-аптеку, де побачили, як раніше виготовляли ліки. Навіть побачили машину, яка перетирала ці ліки і з різних трав робила сироп.\nКоли ми тільки приїхали до Львова нас зустрів автобус. Було одразу зрозуміло, що запорізькі маршрутки - ракети, порівняно зі львівськими. Це пов'язано з тим, що дороги у Львові з каменю, бруківка від дощу та снігу слизька, а вулички вузенькі та звивисті.\nНас чекали цікаві та пізнавальні екскурсії до замків біля міста. Олеський замок порадував чималою кількістю історичних пам'яток та музейних експонатів. Наступний на черзі Підгорецький замок, зовні замок вражає своєю красою.\nГоворять, що в замку мешкає привід графині. Мовляв, вона не може знайти спокою, адже чоловік замурував молоду дружину\nв одній із стін замку.\nТакож ми піднімалися на Високий замок. А це така гора, з якої\nвидно всю панораму Львова.\nОсобливо мене вразили домівки у Львові - загадкові та кожен, як із казки. У Львові мало будинків, збудованих за сучасними стилем. Мета львів'ян - зберегти стародавнє місто.\nА ввечері у Львові дуже гарно. Нам дали змогу походити одним по Львову, і ми гуляли на площі Ринок. Усі вітрини миготіли гірляндами. А десь неподалеку співала група музикантів, уявляєте? Просто на вулиці і зовсім безкоштовно!\nНастав той день, коли треба було повертатися додому. Львів проводжав нас сонечком. А ми його із сумом, перемежованим цікавими враженнями.\nМіщенко Данило, 8-Г\nЗдивування до нас прийшло вже тоді коли ми приїхали на залізничний вокзал Львова. Після прибуття нас зустрів екскурсовод, який після поселення у готель, та обіду у кафе, повів нас на першу екскурсію. Вона відбулась на Личаківському кладовищі. Там ми побачили могили талановитих людей,таких як Франко і Шашкевич.\nПісля екскурсії ми поїхали мандрувати Львовом. Усю групу здивували вулиці самого міста: дивні дороги, чудернацькі споруди. Після всіх цікавих екскурсій ми поїхали на відпочинок до готелю.\nНаступного дня ми поїхали до Карпат. Там нас зустріли великі скелі, названі іменем О.Довбуша. Я та вся група після мандрівки сіли в автобус дуже втомленими, але задоволеними.\nОстанній день у дивовижному та мальовничому місті ми провели, вільно прогулюючись по місту, роздивляючись гарні вулиці та будівлі, відвідали магазини, щоб придбати сувеніри батькам та друзям. Я дуже задоволений цією подорожжю. Щиро бажаю, щоб всі відвідали таке цікаве місто як Львів!


Посадка селери, правильний догляд і збір врожаю – Рослини Онлайн\nУ листках і коренеплодах селери містяться численні амінокислоти, вітаміни, мікроелементи, корисні для людського організму речовини. Овоч рекомендується вживати при серцево-судинних захворюваннях, хворобах печінки, нирок і шлункового тракту, а вишуканий смак, на думку фахівців, завжди викликає апетит, тому селера часто додають як приправу до основних страв.\nПосадка та вирощування селери\nПротягом багатьох років городники категорично відмовлялися вирощувати селеру. Згодом, вивчивши тонкощі посадки та догляду за екзотичною культурою, погодилися, що овочі зі своєї грядки – кращі і якісніші, ніж куплені в магазинах. Безумовно, селера відноситься до примхливим культурам, але на сьогоднішній день його вирощування не викликає особливих труднощів.\nВідомі три різновиди культивованого селери:\nЛистовий. Рослина утворює численна кількість дрібних листочків, які вживають в їжу. Відноситься до скоростиглих культур, що вирощується посівним або розсадним способом. Термін дозрівання – близько 105 днів;\nЧерешкова. Зріла культура являє собою численні великі листя на м’ясистих товстих черешках. Як правило, вирощується розсадним способом, а термін дозрівання становить приблизно 125 днів;\nКореневий – найбільш поширений серед культивованих представників селери. У їжу вживають як коренеплід округлий, так і самі ароматні листя наземної частини рослини. Вирощують переважно розсадним способом, а термін дозрівання коливається в межах 170-230 днів.\nДо найбільш розповсюдженим сортам кореневого селери відносяться: «Фригго», «Юдинка», «Празький велетень», «Бейо Заден», «Яблучний», «Монарх», «Діамант» і т. д. Етапом вибору насіння не можна нехтувати, так як певний сорт позначається на майбутніх смакових якостях селери, на строки дозрівання і на способі посадки.\nЯк правильно вибрати і підготувати насіння до висадки\nдля посадки селери необхідно вибирати самі свіжі насіння, у яких термін придатності закінчується як мінімум у наступному році;\nмаса коренеплоду деяких сортів може досягати 0,5 кг , яким і рекомендується віддавати перевагу;\nщоб у майбутньому не виникло проблем з термінами дозрівання, краще вибирати ранньостиглі сорти. В іншому випадку заморозки можуть наступити раніше, ніж дозріють коренеплоди селери;\nсьогодні на ринку можна зустріти сорти як вітчизняних, так і зарубіжних виробників. Рекомендується віддавати переваги закордонним насінню, але при цьому консультуватися або мати інформацію про те чи іншому виробнику.\nНа кожній упаковці з-під насіння є інформація про правильному способі вирощування і терміни дозрівання, тому перед покупкою бажано з нею ознайомитися.\nБезпосередньо перед посадкою насіння бажано знезаразити. Для цього вони поміщаються в однопроцентний розчин марганцівки з додаванням 0,2-процентної борної кислоти і витримуються 10-15 хвилин у гарячій воді (близько + 50°C ) або при кімнатній температурі протягом 1-2 діб. У другому випадку вода змінює кожні 2-3 години.\nПісля процедури знезаражування насіння просушуються на повітрі і сіється в кінці лютого або на початку березня. Настільки ранні строки посадки селери обумовлюються періодом дозрівання культури.\nПосадка на розсаду кореневої селери\nдля початку необхідно обзавестися ящиками для розсади і приготувати ґрунт;\nготову землю можна купити в спеціалізованих магазинах або приготувати самостійно. Для грунту краще взяти грунт з грядки, змішати з гноєм, перегноєм та піском;\nза кілька днів до посіву проводиться процедура знезараження грунту розчином марганцівки і теплої води;\nбезпосередньо перед посадкою земля ретельно зволожується. Борозенки повинні бути глибиною не менше 1 см ;\nнасіння просіваються вздовж зроблених канавок з інтервалом переривання в 5 см ;\nякщо борозенки залишити не засипаними або засипати невеликим шаром землі, насіння зійде швидше;\nпісля посіву розсади грунт зволожується в черговий раз. У цьому випадку бажано скористатися пульверизатором або подібним пристроєм, щоб не вимити насіння зі свого місця;\nящик з майбутньою розсадою накривається поліетиленовою плівкою або склом – для створення парникового ефекту і поміщається в тепле місце з температурою повітря не менше + 25°C ;\nпісля появи перших сходів температура повітря знижується до + 16°C – для запобігання витягуванню рослин;\nбільш слабкі саджанці потрібно видаляти на самих ранніх стадіях вирощування;\nпісля появи перших справжніх листків розсаду необхідно пікірувати в окремі горщики. Для кореневого селери простір – важлива умова повноцінного зростання, тому не варто нагромаджувати саджанці один на одного;\nякщо розсаду сіяти дуже рано, селера потребує підсвічуванню штучними джерелами.\nВисадка кореневого селери у відкритий грунт\nвисадка селери у відкритий грунт проводиться у другій половині травня, коли стабілізується тепла погода і в найближчий тиждень не передбачаються температурні пониження;\nбезпосередньо перед самою висадкою розсаду гартують протягом декількох днів. Для цього достатньо виносити ящики з саджанцями на відкрите повітря на кілька годин в день;\nоптимальні відстані між рядками – 50 – 65 см , між окремими саджанцями – не менше 20 см;\nщоб уникнути кострубатих плодів, не слід сильно поглиблювати розсаду в грунт в момент посадки;\nщоб уникнути неприємностей від непередбачених морозів грядка з селерою ховається до червня місяця.\nЗа два тижні до висадки селери на грядку бажано провести рідку підгодівлю розсади. Рослини акуратно обприскуються за допомогою пульверизатора. Якщо після процедури на листках залишилися краплі, їх слід змити теплою водою.\nДогляд за кореневим селерою і збір врожаю\nполивають кореневої селера під корінь. Полив частішає в останній місяць зростання культури;\nне варто забувати про регулярній прополці селери, щоб бур’яни не заважали повноцінному розвитку;\nпідгодівля проводиться 2-3 рази за сезон. В якості добрива використовують розчин суперфосфату, аміачної селітри, калію, взятих по 25 г на відро води. Перший етап підживлення – через два тижні після висадки на грядку, кожна наступна залежить від розвитку культури;\nрозпушування ґрунту проводяться до моменту змикання селери в єдину рядок. Підгортають культуру лише після того, як коренеплід сформувався повністю – у вересні;\nважливо вчасно зривати пожовклі листочки, так як це перша ознака захворювання;\nв процесі вирощування регулярно видаляються бічні пагони, а починаючи з середини літа і старі листя;\nякщо помітні перші ознаки цвілі селера обробляється протигрибковим засобом.\nЗібрати врожай потрібно до настання заморозків. Для викопування коренеплодів з землі чудово підійдуть вила. Якщо висмикувати вручну – це більш трудомісткий процес і часто в руках залишається одна наземна частина культури. Після вилучення з землі коренеплід обтрушується, очищається від зайвих корінців, листя і висушується. Після чого він повністю готовий до вживання в їжу або для подальшого зберігання.\nВирощування листового або черешкової селери\nОсновна відмінність від кореневого селери – рясна наземна рослинність. У всьому іншому різновиду культури схожі між собою як вимогливістю під час вирощування, так і корисністю під час вживання в їжу.\nРозсаду для черешкової селери вирощують аналогічно попередній різновиди. Для листового селери в деяких випадках можлива посадка насінням безпосередньо в грунт.\nУ період росту культури необхідно позбавлятися від бічних пагонів, великих і пожовклого листя.\nЩоб відбілити живці, необхідно у вересні підгорнути рослини.\nДля деяких сортів застосовується варіант загортання селери у сонцезахисний матеріал (картон, солому, крафт-папір, газету тощо). При цьому листя залишаються вільними, а завертывается тільки стебло.\nЗберігається зелень в обвернутом вигляді в ящиках з зволоженим піском.\nнасіння селери дуже дрібні (1 – 1,5 мм ) і вони дозрівають у різний час;\nзміна зеленого забарвлення парасольок на сірувато-зелений – сигнал, що час збирати насіння;\nпісля висихання парасольки перетираються в долонях, сміття викидається, а насіння готові до подальшої посадки. Бажаний термін зберігання насіння – не більше 5 років.\nРекомендації від досвідчених садівників\nщоб восени зібрати великий урожай кореневої селери, необхідно в середині серпня провести проріджування рядків;\nоптимальні відстані між рядками для черешкової і листового селери в рядку – 50 – 60 см , між посадками – 40 – 50 см . Таке розташування дозволить зібрати велику наземну рослинність;\nнебажано висаджувати саджанці на грядку глибше, ніж він був у теплиці або в ящику для розсади;\nдля забезпечення повноцінного розвитку культури необхідно регулярно розпушувати землю, особливо після дощу, коли грунт покривається щільною кіркою. Перші розпушування менш глибокі – 5 – 7 см , наступні виробляються після підгодівлі у міру потреби;\nперша підгодівля – рідка, проводиться через 2 тижні з моменту висадки селери на грядку. Друга підгодівля – через 2-3 тижні після першої. В якості підгодівлі використовується розчин суперфосфату, аміачної селітри, калію по 25 г на відро води. Обприскування селери краще робити перед поливом, щоб змити водою краплі добрива з живців і листя;\nрегулярне підгортання потрібно проробляти з метою відбілити черешки і листя. Підгортають селера починаючи з вересня і з періодичністю в два тижні;\nна етапі вирощування розсади підливають воду в піддон, щоб волога не застоювалася і не утворювалася цвіль навколо ніжки саджанця;\nв разі ранньої посадки використовуються додаткові джерела світла;\nу разі блідого забарвлення листя рослина обробляють розчином сечовини ( 25 г органічного добрива на відро води);\nоптимальна температура зберігання листового і черенкового різновидів – 0 – 2°C в ящиках з зволоженим піском;\nзелену рослинність можна залишити на зимівлю, попередньо укривши грядку мульчирующим матеріалом. Навесні, щоб культура розвивалася швидше, її додатково захищають поліетиленовою плівкою.\nНазад Предыдущая запись: Корінь селери: корисні властивості і протипоказання\nДалее Следующая запись: Селера: посів на розсаду, агротехніка вирощування та догляду