Залишаюсь українцем/II/Університетські роки — Вікіджерела\nЗалишаюсь українцем/II/Університетські роки\n←До Канади Залишаюсь українцем. У Новому Світі (2011)\nУніверситетські роки Вибір професії→\nЗалишаюсь українцем. У Новому Світі — Університетські роки Богдан Гаврилишин\nНавчатися у визначені періоди, маючи для кожного періоду чітку мету. Потрібно вчитися періодами з максимальною тривалістю в одну годину і робити перерви приблизно по десять хвилин між навчальними періодами.\nЧерез 40 років цей заступник декана, який уже був на пенсії, прочитав у газеті, що я на той час був директором Міжнародного інституту менеджменту в Женеві, консультантом міжнародних підприємств і радником кількох урядів. Він знайшов мою адресу, написав мені ностальгійного листа і попросив про люб'язність: приїхати в Гамільтон, Онтаріо, і виступити у “Канадському клубі” з лекцією про стан світу. Із вдячності до людини, яка колись дала мені таку добру пораду, в кінці 80-х я радо поїхав з Женеви до Гамільтона.\nВлітку 1949 р. відбулося декілька важливих подій. По-перше, я знайшов роботу на літо в одного із членів ради Університету Торонто Уолтера Ґордона, який був власником великої фінансової компанії і за кілька років став міністром фінансів Федерального уряду Канади. У Ґордона була дружина, двоє дітей, водій і кухарка. Він мав великий літній будинок, город із деревами і велике приватне озеро. Моєю роботою було бути “добрим П'ятницею”. Я мусив чистити, копати малий дренажний канал для стоку води, їздити на автомобілі до найближчого містечка купувати необхідні запаси і доглядати за дітьми, коли вони плавали. Перший тиждень був важкий. Я був один у цьому будинку й мав підготувати все за тиждень — до того, як приїде родина Ґордона. Я важко працював і в мене не було з ким спілкуватись. На той час я був закоханий в Лені, але батьки на два місяці забрали її до Едмонтона в Альберті, де Лені народилась і жила перших десять років. Я щодня писав їй листи, а вона мені. Єдиною втіхою була можливість інколи плавати. Також у літньому будинку Уолтера Ґордона була гарна бібліотека. Я знайшов там і прочитав книгу Карла Маркса “Капітал”. Я завжди був проти Карла Маркса, навіть не прочитавши жодної з його праць. Читання “Капіталу” навчило мене бути більш об'єктивним. Маркс зробив цікавий аналіз і навіть деякі прогнозування про комуністичну революцію, але не в Великій Британії, як він сподівався, а в Росії.\nУолтер Ґордон приїжджав провідати свою родину тільки на вихідні. В день свого першого приїзду він поставив мені велику кількість запитань про радянські реалії. Із першої ж зустрічі розмовляв зі мною, як з рівним. У більшості речей він розбирався краще, ніж я, але були також речі, про які я знав більше завдяки своєму досвіду. Міністр закордонних справ Канади Лестер Пірсон — людина, яку дуже поважали не тільки в Канаді, а й у світі, — був хорошим другом Уолтера Ґордона і відвідував його в літньому будинку. У мене був шанс спостерігати за Лестером Пірсоном зблизька й навіть перекинутися з ним кількома словами. Можете собі уявити, в якому піднесеному настрої я був від того, що знайомий з такими поважними людьми і вони так добре ставляться до мене.\nНеймовірний контраст відчувався у ставленні до мене дружини Ґордона. Вона не сказала жодного слова безпосередньо мені. У моїй присутності, бувало, говорила кухарці: “Скажи Бобу взяти дітей плавати” або: “Скажи Бобу поїхати до міста купити таке й таке”. Кухарка кивала головою, але не передавала мені ці розпорядження, знаючи, що я все добре зрозумів. Я кивав і йшов виконувати доручення. Дивовижно, але мені не було гірко, що пані Ґордон ставилася до мене так, ніби я був чимось нижчим за людину. Мені було шкода її. Якою ж упередженою і дурною вона була!\nЩо цікаво й могло викликати іронічну посмішку — коли я працював у літньому будинку Ґордона, одна дуже консервативна жіноча організація з назвою на зразок “Дочки імперії” попросила мене написати статтю на тему: “Що таке свобода”. Цю статтю прочитали в усіх середніх школах Онтаріо на початку шкільного року. Люди, які народилися в Канаді, а особливо діти, не задумувалися над питанням, що таке свобода. Вона просто була — як повітря. Проте коли я протиставив свободу її відсутності, якої я зазнав, це справило велике враження. Я став досить відомою молодою людиною в Онтаріо.\nЩе цікавішим було те, що я час від часу мав контакти з Уолтером Ґордоном після того, як став викладати в Женеві, коли він вже був міністром фінансів у Федеральному уряді Канади. Наприклад, я написав йому листа про закон щодо міжрегіонального урівноваження в Швеції. Закон створив такі умови, що компанії могли платити тільки 50% податків. Решта 50% надходили на спеціальний рахунок. Компанії могли використовувати ці гроші для інвестицій, але тільки у сферах і в тих районах, де уряд давав згоду. Це допомагало уряду країни уникнути потреби надавати субсидії біднішим регіонам, а підприємствам заощадити 50% податків. Завдяки цьому закону трималася певна рівновага між багатшими й біднішими регіонами Швеції. В Канаді ж федеральний уряд витрачав мільярди доларів на субсидії для трьох атлантичних провінцій, що не допомагало підняти рівень їхнього добробуту до рівня Центральної або Західної Канади. Я запропонував Ґордону подумати про шведський досвід встановлення рівноваги між канадськими провінціями.\nТретім досвідом того ж року була подія, організована еміграційним департаментом на озері Коучічінг. Департамент запросив на триденний семінар кількох студентів — уродженців Канади, недавніх випускників, і кількох новоприбулих до Канади, яких називали “новими канадцями”. Метою цього семінару було допомогти двом групам взаємодіяти і, що більш важливо, відшукати ідеї, яку політику повинна впровадити Канада, щоб “нові канадці” стали “справжніми канадцями”. Нас розділили на дві групи і попросили подебатувати й запропонувати деякі відповіді. Група, яку я очолював, вирішила презентувати наш висновок у вигляді пантоміми у трьох актах.\nДесятиліттями пізніше після Коучічінг я спостерігав, як Канада еволюціонувала від країни, в якій домінували англомовні канадці, до англо- і франкомовної Канади і врешті до багатокультурної країни. Кожна етнічна група почувається частиною країни, частиною Канади і може відкрито зберігати культуру й традиції країн свого походження. Я спостерігав за цим перевтіленням, тому що знав трьох людей українського походження, які відіграли важливу роль у тому, щоб Канада стала багатокультурною країною. Ними буди: професор М. Лупул з Університету Едмонтона в Альберті, який зробив внесок у розвиток поняття багатокультурності, другий — Рой Романов, колишній губернатор провінції Саскачеван, видатний юрист, який працював над конституційною та законодавчою сторонами багатокультурності, і, зрештою, — сенатор Старр з Онтаріо, який був активним пропонентом багатокультурності в Сенаті. Європейські країни, особливо Франція та Великобританія, могли б багато взяти з канадського досвіду. Їм потрібні емігранти, щоб компенсувати старіння їхніх націй, але вони не в змозі належним чином інтегрувати тих емігрантів, а іноді і їхніх нащадків зі своїх колишніх колоній.\nПосвідчення члена Українського студентського клубу Університету. Торонто, 1949 р.\nДругий курс університету я розпочав у студмістечку в Торонто, в новенькій будівлі, змінивши спеціальність з аеронавтики на інженерну механіку після того, як мені сказали, що аеронавтика пов'язана з військовою справою і як у емігранта в мене можуть виникнути труднощі з допуском до секретної інформації. Маючи стипендію і гроші, зібрані за літо, я зумів протягнути другий рік. Брав активну участь у житті Клубу українських студентів, Пласті, а також грав у футбольній команді факультету. Розклад лекцій і надалі був дуже насичений і деякі лекції здавалися мені нудними. Я перестав відвідувати заняття з описової геометрїї та фізичної металургії. Описову геометрію викладав один і той самий професор протягом останніх 25 років. У нього було 12 запитань, 10 з яких він включав до підсумкового екзамену кожного року. Я позичив у старших студентів відповіді на ці 12 запитань за день до іспиту і подумки “сфотографував” 12 розв'язань. Написав 10 розв'язань за годину, в той час як на екзамен було надано 2,5 години, і вийшов із класу. Я отримав дев’яносто п’ять балів зі ста.\nФутбольна команда Університету Торонто. Богдан Гаврилишин — другий справа у нижньому ряду. 1949 р.\nЕкзамен з фізичної металургії склав іншим способом. Я попросив українського канадця Уолтера Курлюка, студента докторантури з фізичної металургії, навчити мене усіх необхідних речей із цього курсу за один день перед екзаменом. Йому це відмінно вдалося. Я чудово склав іспит і закінчив другий рік навчання з відзнакою, будучи серед кращих студентів курсу. Пізніше Курлюк став президентом Міжнародної нікельної компанії, що було найвищою позицією, досягнутою людиною українського походження в корпоративному світі Північної Америки. Він також працював позаштатним професором в Університеті Торонто, його alma mater.\nПеребуваючи протягом того року в Торонто, міг без труднощів зустрічатися з Лені. 25 грудня 1949 року ми заручились і отримали благословення її батьків, а 10 червня 1950-го — одружилися. Ще й досі святкуємо ці дві дати кожного місяця. Влітку 1952-го я поїхав на літо на роботу до Бопре (Beaupre), Квебек, на паперову фабрику Абітібі, в компанію, завдяки якій я потрапив до Канади лісорубом. Я отримав нелегку роботу — переконструювати значну частину водної системи на фабриці. Ще до одруження математично довів Лені, що один плюс один може дорівнювати одному, тобто що двоє людей можуть жити на ті самі гроші, що й один. Та це не була традиційна математика, й Лені мусила почати працювати відразу після нашого одруження. Моєї стипендії, хоча вона стала більшою, на нас двох не вистачало. Лені поїхала за мною і працювала офіціанткою в готелі “Святої Анни з Бопре”. Це містечко, а особливо костьол у ньому, мали репутацію чудотворного. Багато людей із невиліковними хворобами приїжджали туди протягом літа. Хоча два згаданих містечка були розташовані на відстані лише кількох кілометрів одне від одного, ми могли бачитися лише час від часу, бо наші робочі години не збігались.\nВесілля Богдана та Леоніди Гаврилишин. 10 червня 1950 р.\nОкрім професійного досвіду, того літа я зрозумів одну цікаву річ. Один студент із Норвегії працював на цій же паперовій фабриці й ми жили з ним в одному гостьовому будиночку. У багатьох речах ми були протилежностями. У мене була хороша релігійна освіта, а він був атеїстом. Я не вживав алкоголю і не палив, а він палив і пиячив щовечора. Я був хорошим сім'янином, а він — бабієм. Але у нас було дещо спільне — наша дисципліна на роботі та кодекс етики, де основним було не зробити нічого такого, що б заподіяло шкоду іншим. Я зрозумів, що кодекс етики базується не тільки на релігії. Це заохотило мене вдосконалити та укріпити власний кодекс — що є добро і що є зло, що я можу робити і що — ні.\nЦей рік навчання пройшов яскраво. Найбільше мені подобалися економіка й філософія. Заняття з філософії були спільними для всіх факультетів, їх проводив ірландець — блискуча людина, незважаючи на те, що він полюбляв віскі. Інколи ми не були впевнені — він каже якісь речі тому, що це чиста правда, чи тому, що п'яний. Одного дня, коли половина аудиторії дрімала, професор сказав річ, від якої мене мов пройняло електричним струмом. Він мовив: “Саме ваш власний розсуд повинен вирішувати, що є добро, а що — зло, що є правда, а що — неправда”. Для мене це було ніби вийти з “підвалу Арістотеля” й побачити світло. В той коротенький момент я став справді вільною людиною, сталося те, про що я мріяв, чого я бажав, до чого був готовий більше десятка років, але не відчував, що маю право бути остаточним суддею. Це не тільки для того, щоб вирішувати, що є добре і що зле, а й для того, щоб вирішувати, що мені слід робити, а що — ні, себто мати власний код етики. Все це тривало менше хвилини, але стало каталізаційним моментом, який укріпив мою філософію життя.\nКоли у спеціальній брошурі опублікували результати екзаменів, моє ім'я було на першому місці серед 96 випускників мого курсу. Я з великою гордістю написав батькові, який на той час був у Бразилії, що закінчив університет з найкращими оцінками. Отримав коротку відповідь від нього, де батько написав: “Дуже добре, синку, але я чув, що деякі люди навчаються і далі”. Мене ніби холодною водою обілляло. Я, одначе, зрозумів натяк. Декан і кілька моїх головних професорів уже говорили перед випуском, що я повинен продовжити навчання, отримати ступінь магістра, потім доктора і стати професором. Якби я був на факультеті хімії чи електроніки, де речі швидко змінювалися, можливо, послухав би цієї поради. Але, беручи до уваги той факт, що у машинобудуванні в той час було дуже мало інновацій, я відповів: “Викладання — це остання річ, яку б я хотів зробити у своєму житті”.\nВпродовж кількох останніх місяців перед випуском багато рекрутерів із різних великих підприємств організовували презентації їхніх компаній в студмістечку і навіть проводили попередні співбесіди для зацікавлених кандидатів. У післявоєнний час попит на інженерів був дуже великий. Із моїми оцінками я мав багато пропозицій, особливо від американських компаній. Багато з них одразу ж відкидав. Ось один приклад: віце-президент американської нафтової компанії “Тексако” наголошував на відмінній пенсії в кінці кар'єри, яку пропонувала його компанія. Я був шокований і запитав: “Ви що — збираєтеся спокусити нас пенсією, яку ми отримаємо, коли пропрацюємо 40 років у вашій компанії, не згадуючи нічого про цікавість праці, виклики, високі вимоги?” Віце-президент щось пробурмотів, але я миттю вийшов з кімнати, навіть не попрощавшись із ним.\nОтримано з https://uk.wikisource.org/w/index.php?title=Залишаюсь_українцем/II/Університетські_роки&oldid=122774\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 13:26, 2 листопада 2018.


ДовідкаКатегорії - Linux Virtualization Wiki\nПоняття категорії є важливим аспектом вікі. Концепція проста: ви просто вписуєте назву категорії у сторінку - і все. МоінМоін спрощує навіть це - редагуючи сторінку, ви можете вибрати категорію із списку наявних. До речі, ця сторінка належить до категорії CategoryCategory (КатегоріяКатегорія).\nНа сторінці категорії ви можете описати вміст цієї категорії. Якщо ж ви хочете отримати перелік всіх сторінок, що належать до цієї певної категорії, клацніть на назві категорії чи додайте до сторінки макро, що виводить перелік сторінок:\n<<FullSearch(КатегоріяЗразки)>> виводить перелік сторінок у категорії КатегоріяЗразки\n<<FullSearch(r:КатегоріяРецепти\_b -r:КатегоріяТістечка\_b)>> виводить всі рецепти, якщо вони не про тістечка\nДивіться ДовідкаПошук для детальнішої інформації про синтаксис.\nЗазвичай категорії повинні мати назву CategoryЩоНебудь. Якщо ви хочете додати інші зразки, наприклад CatégorieGaffeur (це французькою, до речі) - тоді адміністратор має змінити параметер конфігурації page_category_regex відповідно до мови користувача. Дивіться також ДовідкаКонфігурування.\nНайзручніше створювати сторінки категорій використовуючи КатегоріяШаблон (дивіться ДовідкаШаблони).


В A’spik Group не бачать потреби пересівати цукрові буряки через погодні «гойдалки» - AgroTimes\nАгрономія 18 травня 2020, 13:44\nЦукрові буряки на полях групи компаній A’spik Group частково постраждали від травневих перепадів температур та сильних поривів вітру, втім, необхідності у пересіві немає.\nРезультати обстеження угідь свідчать, що наразі культура перебуває у задовільному фітосанітарному стані. Однак м’яка цьогорічна зима сприяла появі шкідників. Через них навіть довелося пересіяти цукрові буряки на площі у 6 га. Також земля потребує більшого запасу вологи.\n«Рясні травневі дощі позитивно вплинули на запас продуктивної вологи на полях, однак для гарного врожаю цей показник має збільшуватися. Тут, ми сподіваємося на прихильність природи», – говорить головний агроном A’spik Group Анатолій Салашинський.\nЗа його словами, для захисту посівів старокостянтинівські аграрії встигли вже декілька разів обробити їх гербіцидами та інсектицидами. Втім, аби створити фундамент для щедрого врожаю, догляд за культурою триватиме і надалі. Невдовзі на паростки очікують чергові захисні обробки та підживлення.\nЗагалом посівна кампанія в A’spik Group добігає кінця. Зокрема, залишилося посіяти лише квасолю, затримка з якою сталася через травневі дощі.\nНагадаємо, A’spik Group нарощує площі під цукровим буряком.\nKWS розширює й модернізує виробництво насіння цукрових буряків\n«Контінентал Фармерз Груп» ввів у сівозміну цукровий буряк


Постанова КМ, Положення, Перелік №1378 от 23.12.2009, Про Міжвідомчу комісію з проведення реформування житлово-комунального господарства\nО Межведомственной комиссии по проведению реформирования жилищно-коммунального хозяйства\nПостановление КМ, Положение, Перечень\tот 23.12.2009\t№ 1378 Утратил силу\nвід 23 грудня 2009 р. N 1378\nвід 13 березня 2013 року N 180)\n1. Утворити Міжвідомчу комісію з проведення реформування житлово-комунального господарства у складі згідно з додатком.\n2. Затвердити Положення про Міжвідомчу комісію з проведення реформування житлово-комунального господарства, що додається.\nМіжвідомчої комісії з проведення реформування житлово-комунального господарства\nВіце-прем'єр-міністр України, голова Міжвідомчої комісії\nМіністр з питань житлово-комунального господарства, заступник голови Міжвідомчої комісії\nПерший заступник Міністра економіки, заступник голови Міжвідомчої комісії\nПредставник Мінжитлокомунгоспу, секретар Міжвідомчої комісії\nДва заступники Міністра з питань житлово-комунального господарства\nЗаступник Голови Держземагентства\nЗаступник Голови Держспоживстандарту\nЗаступник Голови Антимонопольного комітету\nЗаступник Голови НАЕР\nДиректор департаменту Мінжитлокомунгоспу\nПредставники громадських організацій, народні депутати України та інші особи (за згодою)\n1. Міжвідомча комісія з проведення реформування житлово-комунального господарства (далі - Комісія) є тимчасовим дорадчим органом при Кабінеті Міністрів України, що утворюється для забезпечення взаємодії та підвищення ефективності діяльності міністерств, інших центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, діяльність яких пов'язана з виконанням Загальнодержавної програми реформування і розвитку житлово-комунального господарства на 2009 - 2014 роки (далі - Програма).\nзабезпечення взаємодії та підвищення ефективності діяльності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, наукових установ, громадських організацій з питань реформування житлово-комунального господарства;\nрозроблення пропозицій щодо реалізації державної політики у сфері житлово-комунального господарства;\nузгодження позицій та підготовка рекомендацій щодо визначення шляхів і способів вирішення проблемних питань розвитку житлово-комунального господарства.\n1) здійснює розгляд пропозицій, спрямованих на підвищення ефективності виконання завдань та заходів Програми;\n2) готує і подає Кабінетові Міністрів України пропозиції щодо удосконалення нормативно-правової бази у сфері житлово-комунального господарства та рекомендації, розроблені за результатами своєї роботи;\n3) аналізує результати виконання Програми і здійснення заходів із соціального захисту населення у процесі переходу підприємств житлово-комунального господарства до роботи в ринкових умовах;\n4) забезпечує вивчення та застосування передового досвіду у сфері реформування житлово-комунального господарства;\n5) вивчає громадську думку щодо рівня житлово-комунального обслуговування та пріоритетів реформування галузі.\n1) одержувати в установленому порядку від міністерств, інших центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій інформацію з питань, що належать до її компетенції;\n2) утворювати постійні або тимчасові робочі групи для забезпечення виконання покладених на неї завдань;\n3) залучати до участі у своїй роботі представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками), а також незалежних експертів (за згодою) та організовувати проведення конференцій, семінарів, нарад та інших заходів.\n6. Комісія утворюється у складі голови, заступників голови, секретаря і членів Комісії та працює на громадських засадах.\nПосадовий склад Комісії затверджує Кабінет Міністрів України. Головою Комісії є Віце-прем'єр-міністр України.\n7. Комісія провадить свою діяльність за планом, що затверджується головою Комісії.\nФормою роботи Комісії є засідання, які проводяться в міру потреби, але не рідше ніж один раз на квартал. Голова Комісії має право скликати в разі необхідності позачергове засідання Комісії.\nЗасідання Комісії веде голова, а за його відсутності - один із заступників голови.\nЗасідання Комісії є правоможним, якщо на ньому присутні більш як половина його членів.\n8. Комісія на своїх засіданнях розробляє пропозиції та рекомендації з питань, що належать до її компетенції.\nПропозиції та рекомендації фіксуються у протоколі засідання, який підписується головуючим і секретарем, надсилається всім членам Комісії та Кабінетові Міністрів України.\n9. Пропозиції та рекомендації Комісії можуть бути реалізовані шляхом прийняття Кабінетом Міністрів України рішення, проект якого вносить орган виконавчої влади відповідно до своїх повноважень.\n10. Організаційно-технічне та інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності Комісії здійснює Мінжитлокомунгосп.\n1. Постанова Кабінету Міністрів України від 1 грудня 1999 р. N 2194 "Про створення Міжвідомчої комісії з реалізації реформи житлово-комунального господарства" (Офіційний вісник України, 1999 р., N 48, ст. 2374).\n2. Постанова Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2004 р. N 1688 "Про внесення змін до Положення про Міжвідомчу комісію з реалізації реформи житлово-комунального господарства" (Офіційний вісник України, 2004 р., N 51, ст. 3338).\n3. Абзац третій підпункту 23 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2006 р. N 147 "Про керівників деяких консультативних, дорадчих та інших органів, утворених Кабінетом Міністрів України" (Офіційний вісник України, 2006 р., N 7, ст. 360).\n4. Постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2006 р. N 760 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 грудня 1999 р. N 2194" (Офіційний вісник України, 2006 р., N 22, ст. 1640).\n5. Розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 червня 2006 р. N 363 "Про першочергові заходи щодо реформування житлово-комунального господарства".\n6. Абзац шістдесят другий підпункту 1 пункту 21 змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України з питань діяльності робочих органів, утворених Кабінетом Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2006 р. N 1694 (Офіційний вісник України, 2006 р., N 50, ст. 3318).\n7. Розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2006 р. N 648 "Про внесення змін до комплексу першочергових заходів щодо реформування житлово-комунального господарства".


Парламент Азербайджану запропонував саморозпуститися і оголосити позачергові вибори - Світ - dt.ua\n3 грудня, 06:34 Роздрукувати\nПозачергові парламентські вибори в історії Азербайджану пройдуть вперше\n3 грудня може стати останнім пленарним засіданням парламенту у 2019 році © Википедия\nПарламент Азербайджану не допрацює до кінця законного терміну. Під дією різних обставин, які пояснюються реформами, що проводяться в країні, парламент вирішив саморозпуститися.\nНа пленарному засіданні Міллі Меджлісу Азербайджану було прийнято звернення до Президента Ільхама Алієва про розпуск парламенту і призначення дострокових парламентських виборів. Про це повідомляє УННз посиланням на Новини-Азербайджан.\nНагадаємо, російська компанія "МТС", яка надає послуги зв'язку в Україні під брендом Vodafone, підписала угоду про продаж українського бізнесу азербайджанській компанії Bakcell за $ 734 млн. Згідно з повідомленням компаній, передача акцій пройде найближчим часом.


У війни є правила: В Україні запустили незвичайний додаток\nпонеділок, 25 лютий 2019, 6:56\nВ Україні створили додаток для військових і цивільних про те, що дозволено і не дозволено на війні, згідно з нормами міжнародного права. Розробники сподіваються, що набуті знання допоможуть знизити число непотрібних страждань і жертв, повідомляють Патріоти України.\nРозробником стала міжнародна організація "Женевський заклик" у рамках кампанії "У війни теж є правила". Додаток створили в ігровій формі. Він має два рівня складності і 28 сценаріїв.\nНа кожному з рівнів пропонують ознайомитися з реальними ситуаціями, які можуть виникнути під час бойових дій. На користувачів чекають питання, пов'язані з військовою тактикою, веденням бойових дій, захистом дітей і цивільного населення, використанням зброї, наданням допомоги пораненим.\nСеред іншого, у додатку можна знайти відповіді на запитання:\nЧи можна стріляти по лікарнях і школах, якщо в них знаходиться противник?\nЧи можна приймати і вербувати до своїх лав молодих людей, якщо ви не впевнені, що їм виповнилося 18 років?\nЧи може військовий імітувати здачу в полон, щоб несподівано напасти на противника і застати його зненацька?\nВідповідаючи на питання правильно, користувач може перейти на рівень командира з більш складними питаннями і сценаріями, завершивши які, отримає сертифікат проходження гри.\nВперше додаток став доступним в Лівії в 2015 році під назвою "Солдат, а не вбивця". Його активно скачують тисячі бійців різноманітних збройних структур, що діють в Сирії, Іраку, Ємені, Філіппінах. В Україні додаток з'явився у 2019 році з назвою "У війни також є правила".\nЩо таке "Женевський заклик"?\nЦе міжнародна недержавна гуманітарна організація, яка займається захистом цивільного населення в збройних конфліктах. "Женевський заклик" зосереджує свої зусилля на захисті дітей від наслідків збройних конфліктів, забороні сексуального насильства і гендерної дискримінації, захисті медичних місій та забороні використання протипіхотних мін під час військових дій.\nОрганізація була заснована у 2000 році в Женеві (Швейцарія) з метою залучення суб'єктів військових конфліктів до дотримання норм міжнародного гуманітарного права.\nСьогодні представництва "Женевського заклику" працюють в країнах Азії, Африки, Латинської Америки та Близького Сходу. Ми сприяємо тому, щоб супротивні сторони більшою мірою шанували закони збройного конфлікту та підтримуємо ініціативи місцевих громад для покращення власної безпеки. З 2018 року організація представлена в Україні.


Водій мікроавтобусу Peugeot на нерегульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода. — 15.11.19 09:08\nУ Чернівцях водій мікроавтобуса збив пенсіонерку У Чернівцях водій мікроавтобуса збив пенсіонерку\nЧерез сильний туман, водій мікроавтобуса не впорався з керуванням.\nВідео на своїй сторінці у соцмережі Фейсбук оприлюднив користувач Вячеслав Шпонтак. ДТП трапилася , 10 листопада, ввечері в Ужгороді на вулиці Грушевського. Аварія сталася на вулиці Грушевського. Відео на своїй сторінці у соцмережі Фейсбук оприлюднив користувач Вячеслав Шпонтак. ДТП трапилася , 10…\nФормою проходження митного контролю громадянин обрав «зелений коридор». На вихідних на митний пост Ужгород Закарпатської митниці ДФС заїхав мікроавтобус марки Mercedes Sprinter. Українець повертався з Чехії в Україну, де перебував у приватних справах. Формою проходження митного контролю…\nВідео на своїй сторінці у соцмережі Фейсбук оприлюднив користувач Вячеслав Шпонтак. Нагадаємо, на Ужгородщині в ДТП постраждала працівниця поліції: слідчі встановлюють обставини аварії. Відео на своїй сторінці у соцмережі Фейсбук оприлюднив користувач Вячеслав Шпонтак. ДТП трапилася сьогодні, 10…\nЗа інформацією правоохоронців, водій мікроавтобуса отримав травми.\n… до лікарні 62-річну жінку, жительку Солотвина, яка отримала травми внаслідок автопригоди. Прибувши за викликом, поліцейські встановили, що водій мікроавтобусу «Mercedes-Benz Vito», 38-річний.\nНа Закарпатті літня жителька Солотвина померла внаслідок ДТП\nПрибувши за викликом, поліцейські встановили, що водій мікроавтобусу «Mercedes-Benz Vito»,. — 08.11.19 19:30\nВнаслідок удару, жінка впала та отримала тілесні ушкодження. Водій автомобіля "Skoda" наїхав на жінку з дитиною. Вони переходили дорогу регульованим пішохідним переходом на зелений сигнал світлофору. Протягом осені у Вінниці сталося відразу кілька автопригод, у яких постраждали пішоходи. У всіх… — 08.11.19 18:30\n… 8 листопада,у Кіровському районниому суді міста Кропивницького мали продовжити розгляд справи за обвинуваченням Дмитра Ємєльянова, водія мікроавтобуса «Mercedes Benz Vito», за участі якого відбулася смертельна ДТП на Черкащині, внаслідок якої загинув майор 3-ого окремого полку… — 08.11.19 15:56\nСмертельна ДТП на Тячівщині: водій "Mercedes-Benz Vito" здійснив наїзд на пенсіонерку\n… поліції Закарпатської областіЧитайте наші найцікавіші новини також у Інстаграмі та Телеграмі У смт. Солотвино Тячівського району водій мікроавтобуса «Mercedes-Benz Vito» здійснив наїзд на пішохода-пенсіонерку.\nУ Солотвині, на Тячівщині водій мікроавтобусу смертельно наїхав на пенсіонерку (ФОТО). — 08.11.19 10:00\nВнаслідок ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований у Яремчанську центральну міську лікарню. The post У Татарові водій мікроавтобуса збив пішохода appeared first on Галицький Кореспондент. — 08.11.19 08:23\nВодій мікроавтобуса за результатами освідування був тверезий. — 07.11.19 12:30


«Тотальна діджиталізація неминуче станеться і приведе з собою великі зміни» - Український соціологічний портал\n«Тотальна діджиталізація неминуче станеться і приведе з собою великі зміни»\nЛис 25, 2020 діджиталізація, Інна Битюк, онлайн, Слайдер, УСП\nЗа результатами дослідження Digital Transformation Institute, учасниками якого стали топменеджери провідних українських компаній (43 компанії), коефіцієнт ефективності інновацій в Україні дорівнює 0,91 — у той час, як діджиталізація вже є одним із головних чинників економічного зростання провідних країн світу.\nЦе питання не залишає себе без уваги, тому напередодні відбувся онлайн-круглий стіл — «Забезпечення прав людини у сучасних умовах діджиталізації суспільства», під час якого обговорили шляхи розв’язання проблем та перспективи розвитку інформаційної революції.\nУ конференції взяли участь науковці, викладачі та практики, серед яких була засновниця міжнародного видання BitukMedia та Міжнародного агентства комунікацій BitukAgency Інна Битюк. Вона дослідила та розповіла про серйозні виклики та можливості української діджиталізації.\n«Обговорили, як інформаційна революція вплинула на наше життя і чи готова Україна достойно прийняти такий серйозний виклик», — прокоментувала свою участь у конференції Інна Битюк.\nУ своїй презентації вона зауважила, що ключовими бар’єрами до цифрової трансформації є те, що більшість компаній поки не мають чіткого бачення процесу та якісних прикладів переходу в «цифру» на ринку.\nПри розв’язанні наведених проблем, український бізнес очікуватиме стрімкий зріст.\nСкріншот презентації досліду «Діджиталізація суспільства: нові виклики та можливості», автор Інна Битюк.\n«Стрімкий розвиток інформаційних технологій призводить до проблем у сфері інформаційної етики, що своєю чергою зумовлює появу таких етичних напрямів, як кібернетика, інтернет-етика, віртуальна етика, нетикет та інші», — наголосила у своєму виступу Битюк.\nСпікерка пояснила, аби погані сценарії не стали реальністю, необхідно розвивати власну медіаграмотність. Окрім того, кожному користувачеві треба розуміти, що таке інтернет та як саме він працює.\nЗагалом якісна діджиталізація реалізує:\nправо на гідний життєвий рівень;\nправо на свободу думки, слова, світогляду;\nправо людини брати участь у громадському та державному житті;\nправо вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.\n«Діджиталізація кардинально змінить наш світ у кращу сторону, але це станеться лише за умови ретельної підготовки та дотримання усіх правил», — підсумувала Інна Битюк.


– Запам’ятай, синку, мама ніколи поганого не порадить. Ну не поспішай, Тарасику, одружуватись з тією Люською. Ви ж лише кілька місяців як знaйомі. Придивися до неї краще, нещира вона якась… – відмовляла Катерина Семенівна сина від ось уже котрої його нареченої. А той прислухався до її порад, аж поки не привів у дім Машку.\n– Доброго здоров’ячка, Марійко, – лагідно привіталася Катерина Семенівна, побачивши на порозі закоханих.\n– Я не Марійка, а Машка, – холодно відрубала рудоволоса дівчина. Не клеїлася розмова між жінками і за чаюванням. Машка сухо відповідала на запитання Семенівни, а то й взагалі не виявляла бажання спілкуватися з нею.\n– Ще такої черствої та непривітної дівчини у тебе, Тарасику, не було, – сказала Семенівна сину, як тільки за Машкою зачинилися двері.\n– Тобі, мамо, не вгодиш: Танька була холодна, Люська – нещира, Машка –черства… А мені вже 26, і час подумати про власну сім’ю. Машку я кохаю, і ми з нею поберемося, – різко заявив Тарас.\nМіж матір’ю і сином вперше за скільки років утворилася прірва. Він усе пізніше став приходити додому, тож на спілкування часу майже не було.\n– Мамо, ми з Машкою розписалися і будемо жити окремо – найняли квартиру, – повідомив син якось.\n– Тарасику, та відкрий же ти очі! Невже ти не бачиш – вона любить лише себе. Нехороша вона жінка, покине тебе у біді й оком не моргне… – плакала Катерина Семенівна.\n– Не говори погано про свою невістку! Ти її просто не злюбила, от і робиш з неї чорта рогатого, – недбало пакуючи речі у валізу, бурчав Тарас.\n– Ой чує моє серце щось недобре… Та якщо вже ти її так любиш, то живіть зі мною. Он який дім у нас великий. Не залишай мене, таку хвopу і нeмічну…\n– Ні мамо, ми житимемо окремо. Так хоче Машка. Тож я йду і край, – гримнув матері Тарас і зачинив двері.\nЦе для Семенівни, було удаpoм, потрясінням. Здоpoв’я різко здало. Та просити допомоги в сина вона не наважувалась. Аж ось одного дня її самотність обірвав телефонний дзвінок.\n– Це Машка. Приїжджайте в лiкарню. Тарас потpапив в aвaрію. Сидіти біля нього в мене немає часу, – почула у слухавці приглушений і разом з тим непривітний голос невістки.\n– Він дуже пoкaлiчений, – буркнула Машка.\nЗа лічені хвилини Катерина Семенівна була у лiкарні.\n– У Тараса вaжка тpaвма хpeбта. Лiкар сказав, що на нoги він вже ніколи не стане, тож можете купувати йому iнвaлідний візок. Речі Тараса я перевезу до вас сама… – холодно сказала Машка, вийшовши з палати.\nВід почутого в Катерини Семенівни сеpце ще більше защеміло. Втерши сльози, підійшла до сина.\n– Мамо, рідненька, я не вiдчуваю нiг, а вона мене покинула. Ще до aваpії я відчував, що Машка мені зpaджує. Я їй не потрібен, тим паче – iнвaлід, – тихо промовив Тарас.\nЧерез кілька днів Катерину Семенівну пoхoвали. Другий iнфapкт вона не пеpежила. «Синку, запам’ятай: мати ніколи поганого не порадить», – з гіркотою згадував мамині слова Тарас.\n← Неймовірно смачні Хачапурі по-Тбіліськи\nНереально смачна скумбрія за 3 хвилини. Готуємо швидко і легко →\nglobalpres.co Комментарии к записи Ощасливила Зоя чоловіка гарненькою донечкою. Здавалось би, що ще треба для щастя?! Але прокотилась серед людей звістка, що загуляла вона з головою сільради. Тимофій ходив темний, як хмара. А чим радіти, коли щодня лишає на нього двох дітей, а сама зникає, приходить лише серед ночі отключены\nАроматний шашлик в квартирі. Від зробленого на мангалі не відрізниш\nglobalpres.co Комментарии к записи Ароматний шашлик в квартирі. Від зробленого на мангалі не відрізниш отключены\nЧоловік знайшов собі молодичку, вдвічі молодшу, з двома маленькими дітьми. Почав їй із дому носити то курку, то качку, а то й картоплю — все, що дружина виростила. Цього вже вона не стерпіла. Прийшли вони до загсу розлучатись\nglobalpres.co Комментарии к записи Чоловік знайшов собі молодичку, вдвічі молодшу, з двома маленькими дітьми. Почав їй із дому носити то курку, то качку, а то й картоплю — все, що дружина виростила. Цього вже вона не стерпіла. Прийшли вони до загсу розлучатись отключены


» Цвіль на бетоні\nЦвіль на бетоні\nБудь-який вид цвілі може створити серйозний ризик для здоров’я вас і вашої родини. Отже, якщо ви бачите плісняву, що розповзається по поверхні бетону, обов’язково прийміть невідкладні заходи, щоб виправити ситуацію. Але найкращий спосіб уникнути цвілі – це запобігти її появі. Ось декілька підказок, що робити з цвіллю на бетоні.\nСпори цвілі можуть серйозно нашкодити здоров’ю людей, схильних до алергії і дихальних проблем (як наприклад астма), і вони можуть викликати температуру, головні болі та інші схожі на грип симптоми. Якщо хто-небудь в будинку відмітив ці симптоми, то, можливо, у вас завелася цвіль. Довірте перевірку свого будинку професіоналам, тому що цвіль може бути оманливою: вона існує, навіть якщо ви її не бачите. Велике скупчення цвілі має очевидні ознаки (темні чорні плями, сіра гнилизна), ще більша частина її невидима і ховається у важкодоступних місцях. Кожного разу, коли маєте справу з цвіллю на бетоні, приймайте належні запобіжні засоби. Завжди носіть рукавички, протигази, і захищайте очі.\nЦвіль часто виникає внаслідок надмірної вологи або стоячої води, після затоплення або витоків води. Перший крок в ліквідації цвілі – знайти і відремонтувати будь-які витоки і відкачати застояну воду. Також, ви, можливо, захочете зробити свій бетонний будинок водонепроникним за допомогою спеціальної продукції, яка продається в магазинах. Щоб запобігти конденсації вологи, ізолюйте області ризику і створіть хорошу вентиляцію в темних, вологих приміщеннях (підвали і гаражі), використовуючи вентилятори, сушки, або інші системи вентиляції, щоб волога не накопичувалася.\nУ підвалах зазвичай заводиться бетонна пліснява, тому не варто вистелити килимами ці приміщення, тому що пліснява може легко завестися у волокнах тканини. Щоб попередити затоплення, переконаєтеся, що весь трубопровід і системи ринви належним чином відводять воду від будинку. Можна також закрити поліетиленом вікна підвалу, щоб перешкодити проникненню грунтових вод. Також, уникайте зберігання паперів, одягу, або інших матеріалів, які так любить цвіль, в цих схильних до вогкості приміщеннях.\nБільшість видів цвілі на бетоні можна відчистити сильним розчином вибілювача, але це теж ризик для здоров’я. І навіть після використання цієї звичайної домашньої хімії, багато невидимої цвілі може залишитися у важкодоступних місцях. Тому найкращий спосіб позбутися цього (особливо на великих площах забруднення) – звернутися до професійного підрядчика. Переконаєтеся, що ці підрядчики добре навчені у сфері видалення цвілі і наймайте дві різні компанії: одну для обстеження, одну для прибирання. Можливо, виникне конфлікт інтересів, якщо підрядчик по видаленню обстежуватиме ваш будинок на присутність цвілі, так що проконсультуєтеся з окремим професіоналом перед тим, як наймете фахівця з видалення цвілі.


Майже кожна людина на земній кулі, на всій нашій неосяжній, величезною планеті ходив в школу. Це основний і, на жаль, неповторний етап життя. Ще до того, як перед вами відкриються масивні шкільні двері, ви вже не раз чули про неї. Одні кажуть, що в школі цікаво, інші скаржаться, що важко, треті просто лякають школою.\nСлово “школа” – це предмет неживий. Одушевляти його ми, школярі. Непосидючі, галасливі, невгамовні, допитливі і частенько дуже талановиті. Носяться по коридорах в короткі зміни, змітаючи все і всіх на своєму шляху. Або тихенько забившись у куток швидко списувати домашнє завдання, тому що сам зробити “не встиг так як ловив покемона”.\nНу і, звичайно, наші улюблені і вічно дають настанови вчителя. Вчителів ми не тільки любимо, але і трохи побоюємося.\nА раптом запитають нас про катет з його довгою подружкою гипотенузой. Або попросять пояснити роль Гамлета в нашому житті. А ми саме сьогодні забули повторити і про страждає принца жив вже багато століть назад, та й про трикутник. Справи у нас були важливіші, з’явився новий тип гаджетів, про який треба все дізнатися саме зараз, сьогодні і негайно.\nА ось ви коли-небудь замислювалися, чому практично у всіх шкіл перед входом зроблені великі ступені? Чому, перш ніж відкрити двері в школу, треба піднятися по ним? Я знаю відповідь на це питання.\nСходинки як би символізують перехід від нашого буденного, повсякденного життя до життя нової. До знань, вірніше їх основам, до підготовки до дорослого життя, правилам і порядку.\nЗвичайно, пройде час, і ми будемо з сумом згадувати шкільні днинки і напевно пошкодуємо, що вчасно не робили домашні роботи. Збігали з уроків і не намагалися піднятися по ненависному канату або стрибнути через козла в спортзалі. Згадаймо нашу першу, незрозумілу любов. Будемо згадувати вчителів.\nМи обов’язково зрозуміємо, що школа – це відрізок часу, який ніколи не можна буде повернути. Це абсолютно неповторний проміжок нашого життя, який промайнув безповоротно.\nТвір про школу Посилання на основну публікацію


Роки роботи в галузі, дозволили компанії Motul повноцінно зрозуміти тонке мистецтво мащення. Як справжні художники, спеціалісти компанії Motul усвідомлюють, що ключем до створення є справний інструмент, обладнання та техніка. Підрозділ MotulTech здатний це забезпечити.\nВикористовуючи свої накопичені знання співробітники MotulTech забезпечують підвищення продуктивності в промисловості, полегшуючи навіть найскладніші операції. Враховуючи усі фактори, спеціалісти MotulTech розробляють продукти з ідеальним балансом продуктивності та безпечності для користувачів і навколишнього середовища. Це одночасно і мистецтво і наука, яку освоюють крок за кроком, дюйм за дюймом.\nВступаючи в тісну співпрацю з італійським партнером Baraldi, MotulTech стає лідером в галузі мастильних матеріалів для лиття під високим тиском та екструзії алюмінію. Завод обладнаний власним високотехнологічним обладнанням для дослідження і розроблення продуктів та забезпечення моніторингу повноти забезпечення потреб споживачів. MotulTech - це не тільки мастильно-охолоджуючі рідини чи технологічні мастильні матеріали, це рішення, які здатні підвищити продуктивність будь-якої галузі промисловості.\nПісля успіху випуску першої на ринку напівсинтетичної моторної оливи для легкових автомобілів, Motul Century 2100 в 1966 році, Motul через 5 років продемонструвала свою пристрасть до винахідництва, розробивши 100% синтетичну моторна оливу, на основі складних ефірів рослинного походження, адаптувавши авіаційні технології, 300V стає легендарністю, як і 300 спортивних перемог, яким присвячена назва продукту!\nКонкуренція та міцні партнерські відносини допомогли створити перелік гучних нагород і зробити бренд відомим в світі моторспорту. Спортивні треки ставали останнім полігоном випробовування технологій в найсуворіших умовах.\nСьогодні, використовуючи дослідженні технології, спеціалісти Motul розробили серію моторних олив 300V Motorsport для спортивних автомобілів, яка дозволяє оптимізувати продуктивність кожного двигуна, в залежності від типу перегонів, відстані, витрати палива, робочої температури чи інших особливих параметрів. Також випущена особлива серія моторних олив 300V Factory line для мотоциклетного спорту, яка здатна забезпечити додаткову потужність, високу витривалість та оптимізацію крутного моменту.\nДосвід 300V постійно надихає при розробленні кожної з формул продуктів. Кожна молекула продуктів продумується та підганяється з високою точністю, що дощволяж кваліфікованим спеціалістам винаходити індивідуальні рішення для кожної цілі.


Суд поновив Семочка на посаді заступника голови СЗР – Новинарня\nHome / Україна / Суд поновив Семочка на посаді заступника голови СЗР\nКолишній перший заступник голови Служби зовнішньої розвідки Сергій Семочко виграв суд про своє поновлення на роботі\nПро це в понеділок, 16 серпня, інформує “РБК-Україна” з посиланням на пресслужбу Окружного адміністративного суду міста Києва.\nУ суді зазначили, що справу було відкрито ще в листопаді 2019 року. Але провадження було зупинено до винесення вердикту Верховного Суду, який паралельно розглядав законність указу п’ятого президента Петра Порошенка про його звільнення Семочка.\nНа початку цього року ВС визнав указ незаконним, так як Семочко був на лікарняному. У травні ОАСК відновив розгляд та 11 серпня суд повністю задовольнив Семочка.\nСуд визнав незаконним звільнення Семочка з військової служби та з посади заступника голови СЗР.\n“Окружний адміністративний суд Києва встановив, що указ видано за відсутності зазначених у ньому підстав для звільнення позивача з військової служби і не відповідає вимогам законодавства”, – сказано у відповіді на запит “РБК-Україна”.\nНагадаємо, що у квітні 2019 року тодішній президент Петро Порошенко звільнив першого заступника голови Служби зовнішньої розвідки України Сергія Семочка.\nУ травні 2019 року Семочко подав позов до нового президента – Володимира Зеленського та хотів поновитися на посаді.\nУ червні 2020 року Верховний суд залишив без розгляду позов щодо звільнення Сергія Семочка.\n14 січня 2021 року стало відомо, що Касаційний адміністративний суд Верховного Суду визнав протиправним і скасував указ президента про його звільнення.


Рідна віра пращурів ніколи не була православною - 18 Січня 2017 - Офіційний сайт громади "Коло Сіверщини"\nГоловна » 2017 » Январь » 18 » Рідна віра пращурів ніколи не була православною\nРідна віра пращурів ніколи не була православною\nВ рамках дійства «Ні брехні в Рідній Вірі» розвінчуємо міф про існування так званої «прави» (прав, право; рос. правь).\nНіде, окрім тексту так званої «Велесової книги» не зустрічається слово «Прав» чи «Право» в значенні окремого світу чи вмістилища. А як усім відомо, «Велесова книга» не є історичним артефактом і не містить історичних даних, та всіма визнана як художній твір.\nВідомо, що існувало давнє слово «ПРАВЪ», від якого походять всі сучасні слова «правий», «право», «правило», «виправка», має сучасний переклад як «рівний», «вірний» та «прямий». Тобто давнє слово «правий» на сучасну мову перекладається як «рівніший за інших».\nТому можна з впевненістю стверджувати, що ніякого окремого світу з назвою «Прав» чи «Право» ніколи в наших пращурів не існувало.\nЛогічно також можна стверджувати, що\nВІРА ПРАЩУРІВ НІКОЛИ НЕ МАЛА НАЗВУ – ПРАВОСЛАВНА.\nТермін «православна» щодо релігії завжди використовувався виключно до християнської конфесії. Інших використовувань ніколи ніхто не зустрічав до 20 століття. Сучасне використання епітету «православна» щодо язичництва не відповідає реаліям і є умисним поєднанням язичництва з християнськими ортодоксальними конфесіями.


Вишня – улюблена всіма культура, яку можна вживати як в свіжому вигляді, так і готуючи з неї варення, компоти, настоянки. Вишневі кісточки найчастіше утилізують за непотрібністю, однак багато прихильники альтернативної медицини впевнені, що ядра володіють лікувальними властивостями.\nУ чому користь і шкоду вишневих кісточок для організму? Лікувальних властивостей у них не менше, чим у виноградних і абрикосових. Медичні препарати на їх основі часто використовують у лікуванні різних хвороб. Масло, отримане з вишневих ядерець, нерідко застосовують в косметичних цілях для догляду та відновлення шкіри, що в’яне.\nВишневе дерево відноситься до сімейства розоцвітих. Це одне з найбільш поширених садових рослин, плоди якого включають до складу величезна кількість вітамінів, мінералів, органічних кислот та інших корисних сполук. Народні знахарі здавна готували з ядерець вишні всілякі засоби для лікування багатьох захворювань.\nПриготовані за древніми рецептами препарати володіють наступними властивостями:\nстимулюють виведення сечі.\nНайчастіше на їх основі винаходять засоби, які застосовують в терапії:\nпорушень обміну сечової кислоти;\nпростудних захворювань і грипу;\nКрім ядер, в рецептах використовують кору, листя, коріння, плоди рослини.\nКісточки вишні включають до складу вітаміни, олії, ферменти, рослинний білок та інші сполуки. Завдяки своїм цілющим властивостям, перетерті ядра часто застосовуються для приготування настоїв, які додатково додають інші натуральні компоненти.\nВважається, що порошок, отриманий з сухих ядерець вишні, допоможе при статевій слабкості. Для цього народні знахарі рекомендують вживати його по 5 г тричі на день, протягом 7 днів.\nНастій з ядер можна приготувати як самостійний засіб, так і комбінуючи з іншими інгредієнтами. У нього можна додати мед, цілющі рослини, ягоди інших культур.\nТакі засоби часто застосовують для лікування:\nКрім того, такий відвар вживають при гіпокаліємії, гіпонатріємії, а також брак в організмі магнію і кальцію.\nМіститься в насінні небезпечна речовина амігдалин, здатне викликати отруєння. Тому терапія повинна здійснюватися під контролем фахівця, який встановить необхідне дозування і тривалість лікування.\nДля лікування діареї можна приготувати настій по наступному рецепту. Для приготування знадобиться 1 чайна ложка подрібнених кісточок і 1 склянку окропу. Ядра заливають водою, витримують чверть години і цідять. Отриманий відвар вживають по 2 чайні ложки тричі на день.\nДля усунення подагри вишневе насіння часто змішують з цілющими травами, наприклад, лепехою. На 6 чайних ложок перетертих ядерець вишні – стакан висушеного аїру і 3 л окропу. Відвар витримують чверть години, цідять і застосовують для ножних ванночок.\nМожна приготувати настій з плодоніжок і кісточок вишні. Для цього потрібно по 5 г кожного компонента, а також склянку води. Всі інгредієнти подрібнюють в порошок, заливають киплячою водою, витримують півгодини. Отриманий відвар проціджують і вживають по 2 чайної ложки 4 рази на добу. Такий напій використовують при подагричному артриті і сечокислому діатезі.\nПри ниркових коліках може допомогти наступний рецепт. Для приготування знадобиться 2 чайних ложки товчених ядер вишні, 1 г насіння фенхелю, 0,5 л води. Фенхель протирають, змішують з порошком із кісточок, заливають окропом і настоюють 30 хвилин. Настій вживають по 1-2 столовій ложки чотири рази на день.\nЗа темою: Смекта при запорі і болі в шлунку у дорослих і дітей\nМасло, отримане з ядер вишні, застосовували ще в давні часи. Такий засіб не містить отруйних сполук і включає до складу тільки корисні речовини – вітамін А, токоферол, антиоксиданти, ненасичені кислоти, що створюють на шкірних покривах своєрідний бар’єр, а також зменшують вплив ультрафіолету.\nКрім того, продукт стимулює формування простагландинів, що збільшують больовий поріг, а також сприяє регенерації клітинних структур.\nОлія з ядерець володіє наступними властивостями для шкіри:\nзахищає губи від сухості;\nзапобігає формування ракових клітин.\nМасло застосовують як у чистому вигляді, так і у поєднанні з іншими засобами для догляду за шкірними покривами.\nЩоб позбавитися від прищів, потрібно один-два рази на добу протирати проблемні ділянки ватним диском, змоченим у вишневому олії.\nЯкщо вживати масло всередину, можна запобігти збільшення холестерину, налагодити функціонування серця і судин.\nКрім того, розчин часто використовують при наступних захворюваннях:\nзапалення кістково-м’язової системи.\nКрім того, завдяки великій кількості вітаміну В9 та заліза у його складі, продукт вживають для поліпшення складу крові і лікування анемії.\nУ терапії подагри використовують наступний спосіб. На 1 чайну ложку масла потрібно 1 невеликий буряк. Буряк попередньо відварюють, очищають від шкірки, розминають в пюре і перемішують з масляним розчином. Отриманий засіб слід їсти по 20-30 г двічі на день.\nВилікувати недокрів’я, простудні захворювання, налагодити функцію серця допоможе наступний рецепт. На 5 г масла – одна середня морква. Свіжу моркву обчищають, подрібнюють на дрібній тертці, додають масло. Отриманий засіб необхідно з’їдати по столовій ложці тричі на добу.\nУсунути хронічний запор можна, спробувавши наступний склад. На 1 чайну ложку масляного розчину – склянка кефіру. Компоненти з’єднують, підігрівають на водяній бані, і вживають по 200 г ввечері перед сном.\nПодушка з вишневих кісточок\nВисушеними ядрами вишні можна наповнити саморобну подушку, яка стане в нагоді на всі випадки життя. Такі подушки-грілки застосовують в якості холодного і гарячого компресу для усунення набряків і болю.\nЩоб запобігти загнивання ядерець в подушці, а також освіта синильної кислоти, кісточки попередньо відварюють у воді з додаванням невеликої кількість оцту і висушують в духовій печі.\nдля усунення гострих больових симптомів в голові;\nдля зниження підвищеної температури тіла;\nдля полегшення кашлю;\nпри саднах і розтягненні м’язів;\nпри спазмах і коліках у животі;\nщоб прискорити засипання малюка;\nдля розвитку дрібної моторики.\nТаку ортопедичну подушку можна використовувати в повсякденному житті, замінивши нею свою звичайну подушку для сну.\nГотову подушку можна підігріти в духовці на протязі 4-5 хвилин при температурі 150 °С, або 2-3 хвилини в мікрохвильовій печі. Крім того, її можна розігріти на гарячій батареї протягом 30-40 хвилин. Гарячий компрес прикладають до уражених місць на 5-10 хвилин.\nПодушку можна застосовувати у вигляді холодного компресу, який допоможе активувати місцевий кровообіг, полегшити больові симптоми при артриті і запаленні колінних суглобів, а також зняти набряклість.\nПодушку поміщають в морозилку на кілька хвилин і використовують за призначенням.\nІснує думка, що вишневі кісточки стимулюють імунітет. Для цього сухі ядра розсипають на підлозі і ходять по них босоніж 10-15 хвилин. Даний лікувальний масаж стоп стимулює природні захисні сили організму, і допоможе уникнути частих застуд.\nНезважаючи на очевидну користь ягоди, вона може представляти небезпеку, особливо її ядра. Через що міститься в них отруйної речовини амігдаліна, небезпечного глікозиду, їх прийом у великій кількості може завдати непоправної шкоди людині.\nЄ кісточки небезпечно: вони містять глікозид амігдалін, який формується в синильну кислоту, здатну спровокувати летальний результат.\nДана речовина дає гіркий присмак ядер. Кісточка вишні містить 0,8% даного з’єднання. Ненароком проковтнувши кілька ядерець, не можна серйозно нашкодити здоров’ю. Небезпечним для людського життя, особливо для дітей, може стати вживання великої кількості ядер. Приблизно через 4-5 годин після проковтування шлунковий сік вступає у взаємодію з амігдалином, що призводить до утворення глюкози і синильної кислоти, яка, в свою чергу, може стати токсичним для людини.\nЗа темою: Отруйні лікарські рослини та їх властивості\nСинильна кислота пригнічує тканинне дихання, провокуючи брак енергії. Згодом це може негативно позначитися на роботі селезінки, а також викликати серйозне ураження центральної нервової системи.\nОсобливо шкідливі свіжі вишневі кісточки. Під впливом термічної обробки синильна кислота практично повністю зникає, саме тому ядерця вишні без побоювань застосовують у складі настоянок, варення, компотів.\nПри важкій інтоксикації можуть виникати судомні напади, посиніння шкірних покривів, хворий може втратити свідомість. Загрозливими симптомами можуть стати також:\nУ цих випадках хворому потрібна термінова медична допомога. До приїзду медиків потерпілому необхідно негайно провести промивання шлунка, спровокувавши блювотні рефлекси.\nСмертельним результатом може закінчитися вживання більш 50 ядерець вишні.\nПри ненавмисному проковтуванні вишневої кісточки не слід впадати в паніку: швидше за все, вона не встигне надати токсичної дії на людину, вийшовши з організму природним шляхом.\nMAXCACHE: 0.89MB/0.03935 sec


Фігуранта ялтинського «справи Хізб ут-Тахрір» перевели в іншу камеру після скарг про умови утримання – адвокат\n08 Травень 2019, 19:31\nФігуранта ялтинської «справи Хізб ут-Тахрір» Арсена Джеппарова перевели в іншу камеру, після скарги адвоката на умови утримання Джеппарова. Про це кореспонденту Крим.Реалії розповів адвокат Айдер Азаматов.\n«Я нагадаю, що він перебував у камері, в якій люди мали низку важких захворювань, у тому числі і ВІЛ, також у камері Арсена протікала стеля, була постійна сирість. І ось сьогодні до Арсена в СІЗО приходив консул України в Ростові Тарас Малишевський, і від нього мені стало відомо, що Арсена Джеппарова перевели й утримують у камері з людьми, які не страждають важкими захворюваннями. Проте, завдання захисту зараз – домогтися того, щоб Арсена перевели хоча б під домашній арешт», – розповів адвокат Джеппарова.\nУ січні в Криму російське слідство висунуло нове звинувачення фігурантам ялтинської справи «справу Хізб ут-Тахрір».


Олександр Чижевський: "Чудес у футболі не буває" - Новини спорту Львів Футбол\nСтарший тренер молодіжної команди «Карпат» Олександр Чижевський поділився з Інформаційним центром клубу своїми враженнями від поєдинку в рамках 32-го туру чемпіонату України U-21, в якому його підопічні у гостях з рахунком 0:2 програли полтавській «Ворсклі» і фінішували на четвертому місці.\n«Дуже прикро, що втратили шанс здобути бронзові медалі. Ми ставили перед собою мету, як і рік тому, стати призерами. У минулому сезоні нам це вдалося зробити, а цього разу забракло у підсумку якихось двох очок. Де ми їх загубили? Точно не в останньому матчі, бо в ньому ми на перемогу не награли... Але все закономірно, бо чудес у футболі не буває. У другій частині сезону у нас увесь час були серйозні кадрові проблеми. Зокрема, так і не вилікувався повністю від травми Роман Лебедь, який увесь минулий сезон і в першій половині цього стабільно був одним з лідерів нашої команди. Фактично аналогічна проблема і в іншого нашого лідера Ігоря Богача, який лише лічені рази у другій частині сезону виходив на поле та й то не в найкращих своїх кондиціях.\nКоли ж говорити про наш матч проти «Ворскли», то ми на нього приїхали, маючи лише 15 футболістів, двоє з яких воротарі. До того ж серед польових гравців було чимало таких, хто цієї весни з різних причин майже не мав ігрової практики. Аби не бути голослівним, скажу, що коли порівнювати нинішню заявку на гру з тою, яка у нас була тиждень тому на матч з київським «Динамо», то виходить мінус шість гравців – думаю, той, хто хоча б трохи розуміється на футболі, чудово усвідомлює, що це значить для команди. Тому шансів виграти в полтавчан та ще й на їхньому полі у нас було не багато, хоча ми налаштовували команду саме на перемогу, бо інший результат нас аж ніяк не влаштовував.\nМи розуміли, що не зможемо грати проти «Ворскли» з позиції сили, тому й обрали гру другим номером. Однак проблеми у нас виникли уже в дебюті, коли ми пропустили зовсім не обов’язковий гол. Я б зрозумів, якби нам забили після якоїсь добре розіграної комбінації. Але ж ми пропустили після банального навісу, скидки і удару після кількох рикошетів – виходить, що десь не розібралися, втратили пильність. Втім, ми мали хороший шанс відігратися. Бусько знайшов у штрафній господарів самотнього Заїкина, але той в простій ситуації не зумів як слід прийняти м’яч. Якби він забив, то хто знає, як би повернулася гра. Але що тепер про це казати – нічого вже змінити не можна, це все уже історія. Однак життя на цьому не закінчується. Переконаний, що в нинішній молодіжній команді є ціла група перспективних хлопців, потенціал яких цілком дозволить їм себе проявити на більш високому рівні. Але їм потрібно дати шанс себе проявити», – підсумував Олександр Арсенійович.


Топ 5 арт-хаусних фільмів 2014 року – Read and Love\nRead and Love\nМеню Перейти до новини\nТоп 5 арт-хаусних фільмів 2014 року\n1. «Левіафан / Левиафан», реж. Андрєй Звяґінцев\nПризер Каннського кінофестивалю (премія за найкращий сценарій), російський висуванець на здобуття премії «Оскар» у номінації «Найкращий неангломовний фільм», заборонений у прокаті в себе на батьківщині через цензуру – це фільм режисера та сценариста, фестивального улюбленця Андрєя Звяґінцева.\nСтрічка, безсумнівно, варта перегляду, попри гострі словечка у мовленні персонажів, які мешкають у маленькому місечку на березі Баренцевого моря, що на півночі Росії.\n2. «Мисливець на лисиць / Foxcatcher», реж. Беннет Міллер\nЕксцентричний багатій із вираженим маніакально-депресивним синдромом Джон Дюпон напередодні Олімпійських ігор 1988 року в Сеулі пропонує олімпійському чемпіону Марку Шульцу створити висококласний тренувальний, на що той радо погоджується. Фільм здобув приз за найкращу режисуру на кінофестивалі у Каннах.\nВражений увагою багатія та засліплений розкішшю незнайомого йому досі світу, спортсмен починає ставитися до Дюпона, як до рідного батька. Проте той у свою чергу починає заважати тренуванням Шульца та сіяти у ньому невпевненість. Параноя Дюпона все наростає й наростає, що невблаганно наближає героїв фільму до трагічного кінця.\n3. «Карта до зірок / Maps to the Stars», реж. Девід Кроненберґ\nУ Голлівуді, місті, де збуваються мрії, стикаються один з одним зірки: 13-річний Бенджі, що вже встиг скуштувати слави, його батько, Сенфорт Вайс, популярний автор і наставник знаменитостей, його клієнтка, красуня Гавана Сегран, якій він допомагає самореалізуватися як жінці й актрисі. Столиця кінематографу обіцяє щастя на плівці та плакатах і тим, хто прагне дістатися до зірок. Агата, заледве приїхавши сюди, отримує місце асистентки Гавани. Її приятелеві, граціозному шоферу лімузина Джерому Фонтану, схоже, теж посміхається удача. Але чому ж тоді кажуть, що Голлівуд – це місто пороків і неврозів, кровозмішення і ревнощів? Мабуть, варто переглянути цей фільм, щоб зрозуміти це.\nГра Джуліанни Мур була високо оцінена на кінофестивалях у Каннах і Сіґеті, де вона отримала нагороди як найкраща акторка. А Роберта Паттінсона, як і в попередньому фільмі канадського режисера «Космополіс», знову можна буде побачити в лімузині.\n4. «Голодні серця / Hungry Hearts», реж. Саверіо Костанцо\nДжуд – американець, Міна – італійка. Вони випадково зустрічаються в Нью-Йорку. Після бурхливого роману вони одружуються, і вона стає вагітною. Для них обох починається нове життя. З початку вагітності Міна переконана, що її дитина буде особливою – це її материнський інстинкт так говорить. Ця дитина має бути захищеною від усіх забруднень зовнішнього світу. Заради своєї любові до Міни, Джуд разом із нею грає в цю гру, допоки не сягає точки, де він має пізнати страшну правду: його син не росте, і його життя знаходиться в небезпеці. Джуд повинен діяти швидко. Між Джудом і Міною розпочинається прихована боротьба, сповнена підозр і образ, що призводить до відчайдушного пошуку подолання біди. Якою ж ціною і чи буде знайдено рішення?..\nЧергова банальна історія кохання, яка переростає у з’ясування подружніх стосунків, так сподобалася членам журі Венеційського кінофестивалю, що кожен з акторів за свою гру отримав кубок Вольпі.\n5. «3 серця / 3 coeurs», реж. Бенуа Жако\nЯкось Марк випадково зустрічає Сільві. Вони гуляють і розмовляють про все на світі, крім них самих. Рідкісна гармонія двох душ. Марк змушений їхати, проте домовляється з Сільві, щоб вони знову зустрілися. Як і було домовлено, Сільві з’являється на зустріч, а Марк, на жаль, запізнюється, через що вони не стрічаються. Він марно шукає її, натомість знаходить Софі, й гадки не маючи, що та є сестрою Сільві. Коли ж усе в їхніх стосунках заходить надто далеко, все стає зрозумілим. Що чинитиме в цій ситуації розгублений Марк: залишить все як є чи намагатиметься повернути ту єдину? Чим усе закінчиться, важко вгадати.\nЯк завжди, чудова гра трьох француженок – Шарлотти Ґензбур, К’яри Мастроянні та її матері – Катрін Деньов.\n3 серця Голодні серця Девід Кроненберґ Карта до зірок Левіафан Мисливець на лисиць найкращий артхаус підбірки фільмів рейтинг топ


Бактерії почали набувати стійкості до дезінфекційних засобів - Вісті Калущини\nопубліковано: 2018.09.24 | Коментарів: 0 | Переглядів: 106\nУ журналі Science Translational Medicine австралійські вчені опублікували результати дослідження, яке засвідчило: деякі види бактерій можуть виробляти стійкість до дезінфекційних засобів для рук на основі спирту. Зокрема, бактерія Enterococcus faecium.\nЗ 2002 року кілька австралійських лікарень почали використовувати диспенсери для популяризації дезінфектантів для рук на основі спирту. Незважаючи на постійну боротьбу з інфекціями, було помічено: одночасно зі зменшенням поширеності одних госпітальних інфекцій, збільшувалася частота інших, інформує Ваше здоров’я.\nРаціональність вказаної гіпотези доводить ентерококова інфекція, збудником якої є Enterococcus faecium. Зокрема, з кожним роком спостерігали збільшення кількості внутрішньолікарняних спалахів цієї інфекції не тільки в Австралії, а й у світі. Це відбувалося всупереч інтенсивному поширенню дезінфекційних засобів для оброблення рук у лікарнях.\nВраховуючи таку не надто втішну тенденцію, група австралійських вчених вирішила провести дослідження, спрямоване на вивчення активності різних концентрацій спирту відносно зразків мікроорганізмів. Дослідники помітили, що більш «молоді» штами Enterococcus faecium на 70% стійкіші до дії дезінфекційних засобів на спиртовій основі. Подальші дослідження допомогли виявити мутації в генах бактерій.\nЗа словами провідного автора дослідження, вченого з Інституту інфекційних захворювань та імунітету ім. Пітера Доерті Університету Мельбурна Тімоті Стінейра, це можна розцінювати як перший випадок, коли патогенні мікроорганізми виробили стійкість до спирту.\nНа думку науковців, отримані дані не є підставою для повної відмови від застосування дезінфектантів для рук на основі спирту. У деяких випадках вони можуть бути досить ефективними,\nнаприклад, щодо стафілококу. Натомість набуття деякими бактеріями стійкості до спирту свідчить про те, що для того, аби забезпечити стерильність, необхідно користуватися комбінованими детергентами.


Хмільничани можуть стати частиною “Родинного альбому” | Свіжі новини Хмільника сьогодні\nХмільничани можуть стати частиною “Родинного альбому”\nАлла 24.09.2021 24.09.2021 Немає Коментарів до Хмільничани можуть стати частиною “Родинного альбому”\nЦифровий архів української вуличної моди ХХ століття продовжує збирати світлини з сімейних архівів. Архів охоплює період від Першої світової війни до 90-х років. До проекту долучилися десятки українців, які вже надіслали світлини свої та своїх рідних та написали історії про те, що зображено на фото.\nМетою проекту є створення цифрового фотоархіву, який дав би змогу дослідити історію української моди, а також історію країни через образи та історії її громадян. Світлини, які будуть відібрані в проект, об’єднають в колекцію “Родинний альбом” і розмістять на сайті Центр міської історії.\nУ нас є респонденти з Вінницької області, але саме Хмільника і району поки що немає. Будемо раді світлинам, якщо жителі населених пунктів Хмільниччини захочуть поділитися з нами, – прокоментувала для NEWS Хмільника менеджерка проекту Галина Ковальчук.\n1) відповідність світлини меті проєкту. На фото мають бути зображені люди, одяг яких\nможна добре роздивитись, бажано вдягнені виразно та характерно для свого часу.\n2) ви маєте володіти мінімальною інформацією про людей на знімку:\n– хто зображений (ім’я та прізвище);\n– коли (можна приблизно, наприклад – середина 1950-х);\n– де (місто, село), за яких обставин;\n– дуже бажаною є хоча б мінімальна інформація про героїв фото: де вони жили, ким\nпрацювали, як склалася їхня доля;\n– чудовим бонусом буде інформація про одяг. «Це була улюблена сукня моєї мами, яку їй\nпошила бабуся», тощо.\nЯк надіслати фото:\n1. Сфотографувати світлину на телефон і відправити зображення з описом на поштову\nадресу rodynnyi.albom@gmail.com. Так ми дізнаємось, що ви хочете долучитись до\nпроєкту, і визначимо, чи відповідає світлина його умовам.\n2. У разі, якщо світлина відповідає естетичним та змістовим критеріям, ми укладаємо з її\nвласником стандартну угоду (ваша згода на те, щоб світлина стала публічною) і публікуємо\nІлюстративне фото – зі сторінки проекту у Facebook.\nРада ухвалила закон про олігархів: як голосували нардепи Вінниччини та що закон передбачає\nСкільки днів хмільничани відпочиватимуть у жовтні: святковий календар


Традиційно осінь — найврожайніший час на класні книжкові новинки. Цього року українські видавництва постаралися на славу: переклади світових бестселерів "Моя темна Ванесса" і "Нормальні люди", нові і довгоочікувані книги Ірени Карпи та Андрія Любки — кожна книга з нашого списку неодмінно має опинитися на вашій полиці.\n"Мур", Андрій Любка; MERIDIAN CZERNOWITZ\n"Мур" — "малий український роман» — письменник Андрій Любка створив буквально за пару місяців карантину, тому його сміливо можна називати "карантинним романом". В інтерв'ю автор розповідає, що ідея написати такий зухвалий, веселий і провокативний роман у нього виникла ще в студентські роки. У книзі йдеться про молодого українського поета, який прокидається з похмілля, і його осяває геніальна ідея: треба одружитися, щоб упорядкувати своє життя і завдяки цьому написати Великий Український Роман! "Історії, на яких базується сюжет роману, переважно правдиві, — говорить Андрій Любка, — але не автобіографічні: це ситуації, які траплялися з моїми друзями-письменниками, їхні амурні пригоди; вони розповідали мені їх, а я все запам'ятовував, а тепер згадав у романі про молодого поета, завбачливо змінивши реальні імена і локації".\n"Моя темна Ванесса", Елізабет Кейт Расселл; Vivat\nГероїня книги "Моя темна Ванесса" — яскрава й амбітна Ванесса — заплуталася в романі з Джейкобом Стрейном, 42-річним викладачем англійської літератури. 2017 рік, Стрейна звинувачують у сексуальних домаганнях. Переосмислюючи події сімнадцятирічної давності, Ванесса розривається між минулим і сьогоденням. У її свідомості тісно переплітаються спогади і травма дорослої жінки з тривогами дівчини-підлітка. Вона має вирішити: тоді це була любов, а чи нею просто скористалися? Еротичний захват чи нездоровий потяг? Чи була вона готовою до таких стосунків, коли їй було всього-на-всього п'ятнадцять?\nТак звучить синопсис найбільш обговорюваного роману 2020 року. Його авторка — дебютантка Кейт Елізабет Расселл — розпочала роботу над книгою 20 років тому, коли їй було 16, і критики знайшли в книзі багато автобіографічних моментів. Серед шанувальників роману — Стівен Кінг і Барак Обама, а американський Vogue назвав "Мою темну Ванессу" головним романом епохи #metoo.\nУкраїнською вийшла в перекладі Олени Оксенич\n"Заповіти", Маргарет Етвуд; Клуб Сімейного Дозвілля\n"Заповіти" — продовження роману канадської письменниці Маргарет Етвуд «Розповідь служниці», яка в 2019 році отримала престижну Букерівську премію. Нарешті стало відомо, що очікувало Фредову після фінальної сцени першої частини. Республіка Галаад все ще при владі, але її жорстокий і мерзенний режим гниє зсередини. Історію виникнення, існування і кінця Галааду розповідають три жінки. Тітка Лідія прагне знищити режим, який зламав їй життя. Вона має чимало доказів його злочинності, які планує таємно переправити до Канади. Їй допомагатимуть дві дівчини: Агнес із Галааду, яка дізнається шокуючу правду про свою справжню матір — служницю, і Джейд, 16-річна дівчина з Торонто, яка є тією самою Крихіткою Ніколь, про яку розповідали дітям у школі. Три жінки, яким уже нічого втрачати, стають на шлях боротьби з безжалісним режимом.\nПереклад Олени Оксенич\n"Як виходити заміж стільки разів, скільки захочете", Ірена Карпа; #книголав\n"Як виходити заміж стільки разів, скільки захочете" — нон-фікшн Ірени Карпи, в якому письменниця з фірмовим гумором розповідає про свої три шлюби, а також ділиться історіями подруг, коментарями психолога і власними спостереженнями над життям. Сама Карпа каже, що це легке, іронічне чтиво, яке варто взяти з собою у відпустку або читати, прикрашаючи меланхолійні осінні вечори. "Це книга про свободу жінки вибирати собі партнера доти, доки вона не знайде людину, яка відповідає її запитам, поруч з якою їй не буде потрібно йти на компроміс із собою, — розповідає Карпа. — У ній багато лайфхаків: і про те, як розпізнати токсичні стосунки, і про те, як розгледіти хама. Багато що з цього ми знаємо самі, але коли про це публічно хтось говорить, ти розумієш: не тільки у мене все погано, з усіма буває".\n"Вернон Господь Літтл", ДіБіСі П'єр; Вавілонська бібліотека\n"Вернон Господь Літтл" — одна з головних літературних сенсацій 2000-х. У 2003 році журнал «GQ» назвав пригоди Вернона Грегорі Літтла однією з сотні найкращих книг у світі. Її автор — австралійський письменник-дебютант Ді Бі Сі П'єр, колишній наркоман і відлюдник, який не на жарт сколихнув своїм романом громадськість, та ще й отримав за нього престижну Букерівську премію. Головний герой роману Вернон Г. Літтл — підліток, який стає свідком масового вбивства в школі, і в якому його звинувачують. Нас чекають захоплюючі пригоди Вернона, його втеча в Мексику і спроба протистояти жорстокому суспільству.\n«За такі гріхи Бог ще подякує», Тетяна Малярчук; MERIDIAN CZERNOWITZ\n"За такі гріхи Бог ще подякує" — елегантно виданий поетичний збірник Тетяни Малярчук, до якого увійшли 50 нових віршів авторки. Цінність видання ще і в тому, що Малярчук пробує себе як художниця — до книги також увійшли її колажі, які доповнюють поезію. "Для мене ця книжечка — наче пройтися оголеною в людному місці, — говорить авторка. — У ній я дуже вразлива, тому що ніколи раніше не писала верлібри і не займалася дизайном. Любов як вишукана форма насильства — її основна тема".\n"Нормальні люди", Саллі Руні; Видавництво Старого Лева\nМи не раз писали про роман Саллі Руні — просто тому, що він дуже хороший. Цього літа про книгу заговорили знову — в зв'язку з виходом серіалу за її мотивами. Якщо ви раптом пропустили його, подивіться негайно — він чудовий. Ну а для того, щоб прочитати роман, немає кращого часу, ніж літо — пори, коли життя відчуваєш гостріше, так, ніби в юності. Тим більше, що "Нормальні люди" — книга про перше кохання, прихильність, дорослішання. Її головні герої — Маріанна і Коннелл — живуть у невеликому місті Слайго в Ірландії і закохуються одне в одного. Маріанна з багатої родини, у неї білосніжний особняк на пагорбі і успішна мама. Мати Коннелла, натомість, працює прибиральницею в будинку Маріанни. Роман головних героїв почнеться в школі, продовжиться в університеті в Дубліні, але не отримає щасливого завершення в дусі "і жили вони довго і щасливо". Герої люблять одне одного, але соціальна прірва і власні травми заважають їм бути щасливими разом. Саллі Руні стверджує, що перше кохання зовсім не обов'язково має закінчуватися щасливо — але в будь-якому випадку вплине на вас і на те, ким ви станете в майбутньому. До речі, уривок з книги можна прочитати тут.\nПереклад Анастасія Коник\n"Вона розповіла", Джоді Кантор і Меган Туей; Yakaboo Publishing\n"Вона розповіла" — шокуюче розслідування двох журналісток, Джоді Кантор і Меган Туей, яке сколихнуло не тільки Голлівуд, але і увесь світ. Цей текст відкрив скриню Пандори — жінки, які упродовж десятиліть мовчали про свої травматичні історії, тепер відверто заговорили. Так з'явився рух #MeToo. Це розповідь про злочини, вчинені відомим голлівудським продюсером Харві Вайнштейном. Авторки збирали інформацію упродовж трьох років, провели сотні інтерв'ю, які записували від Лондона до Пало-Альто. Все це підкріплено стенограмами розмов, листами та іншими оригінальними документами. Журналістки отримали Пулітцерівську премію в категорії "Служіння суспільству".\nМатеріал створено при підтримці інтернет-магазину Yakaboo\nІрена Карпа — про нову книгу, свої письменницькі ритуали та вдачу українок Книга на вихідні: "Сила" Наомі Альдерман Книга на вихідні: "Ти знаєш, що хочеш цього" Крістен Рупеньян


Мовчання опозиції щодо неконституційного звільнення суддів - співучасть у злочині - Арсеній Яценюк. Офіційна сторінка\n«Роль парламентської опозиції - контролювати владу, а не підспівувати або мовчати, коли порушується Конституція держави», - наголосив Прем’єр-міністр України 2014-2016 років, лідер партії «Народний фронт» у своєму Twitter.\n«Мовчання так званої опозиції щодо неконституційного розпуску ВР чи звільнення суддів КС (замість внесення до ВР всеосяжної судової реформи і притягнення до відповідальності цих антиконституційних суддів КС) - співучасть у злочині», - написав він.\n«Не думаєте про державу - хоча б подумайте про свій рейтинг», - наголосив Арсеній Яценюк.\nНагадаємо, раніше Арсеній Яценюк заявив, що указ президента щодо звільнення суддів КС «так само неконституційний, як і все що робив цей «антиконституційний суд». Він наголосив, що президент повинен був ще минулого року «невідкладно скликати парламент, внести зміни до Конституції України, позбавивши суддів абсолютного імунітету, і запропонувати суспільству чесну та справедливу систему правосуддя».


Виготовлені на заводі з санкційного списку РНБО: СБУ запобігла ввезенню в Україну хімікатів із РФ\nГоловна Кримінал Виготовлені на заводі з санкційного списку РНБО: СБУ запобігла ввезенню в Україну хімікатів із РФ\nСБУ попередила спробу ввезення в Україну хімікатів, вироблених на російському підсанкційному заводі\nПро це йдеться в повідомленні пресслужби ГУ СБУ в м.Києві у Facebook.\n"Служба безпеки України попередила спробу ввезення понад 20 тонн метилового ефіру оцтової кислоти, виробленого на одному з російських підприємств. До цієї компанії рішенням РНБО України застосовані економічні та обмежувальні санкції", - йдеться в повідомленні.\nПравоохоронці встановили, що хімрозчинник організатори вже переправляли на адресу одного з вітчизняних підприємств у Луганській області. Під час перевірки оперативної інформації та митних документів правоохоронці встановили, що за останній місяць цей товар ділки вже намагалися ввезти в Україну. Він одразу був реекспортований назад до РФ.\n"Ділки знов спробували ввезти рідину вже нібито від іншого виробника. Замість санкційного російського заводу в документах було вказано московське виробниче підприємство, на яке економічні та інші обмежувальні санкції РНБОУ не поширюються", - йдеться в повідомленні.