Як відрізнити репліку від оригінального смартфона? - Gyrus\nдодому Гайди Як відрізнити репліку від оригінального смартфона?\nПо мірі того, як флагманські мобільники стають все більш дорогими, зростає і чорний ринок фейкових смартфонів. Купівля мобільника з рук не є чимось незаконним.\nДеякі користувачі купують фейки усвідомлено, тому що не мають достатньо коштів для придбання оригіналу. Дехто з них стверджує, що цілком задоволений придбаної реплікою. Тому, перш ніж ми навчимося відрізняти підроблені смартфони від оригінальних, давайте дізнаємося, чому реплік варто уникати.\n5 причин, чому ви не повинні купувати підроблений смартфон\nПри виробництві та експлуатації смартфона деякі правила повинні дотримуватися особливо суворо. Наприклад, це стосується використання пристрою при екстремальних температурах.\nЩо стосується виробників реплік, досить складно з’ясувати, де знаходяться їх складальні цехи і як там справи зі стандартами безпеки. Порушення при складанні та встановлення неякісних комплектуючих призводять до того, що підроблені смартфони перегріваються, вибухають під час зарядки, а з неякісно зібраної батареї випливає електроліт. Все це несе загрозу здоров’ю (а іноді й життя користувача.\nУ виробників фейків немає ніяких принципів. Їм нічого не варто встановити на свій товар віруси для перехоплення електронних листів, банківською інформацією і деталей акаунтів. Шкідливе ПЗ може бути впроваджено в саму прошивку, тоді виявити і знешкодити його буде практично неможливо.\nПолітика повернення або заміни\nВиробники реплік часто не є зареєстрованими підприємствами. Випадків шлюбу на ринку фальшивих смартфонів спостерігається багато. Цілком можливо, що куплена репліка перестане працювати вже через тиждень. Якщо це станеться, повернути або обміняти ви не зможете, адже звертатися нікуди.\nМета неоригінального виробника – швидше продати вам товар, який виглядає і працює, як оригінал. Підроблені смартфони не розраховані на збільшення навантаження і поставляються з нестандартним програмним і апаратним забезпеченням, яке швидко виходить з ладу. Протягом короткого часу мобільник може стати непридатним для використання.\nПоширення фейкових смартфонів є незаконним підприємством. Виробники неоригінальних пристроїв не платять податки, порушують стандарти безпеки та охорони здоров’я. Перепродаж підробленого смартфона може стати підсудною справою, оскільки незнання законів не звільняє вас від відповідальності.\nЯк відрізнити фейковий смартфон від оригінального?\nВитоку інформації від відомих виробників дають злочинцям чудове уявлення про дизайн і технічні характеристики флагманських пристроїв. Тому фотографії, надіслані продавцем, нічим не допоможуть. Однак якщо не втрачати пильності, фейк можна впізнати.\nЗазвичай підроблені смартфони реалізуються через соціальні мережі, регіональні паблики і форуми. Перше підозру повинні викликати занижена ціна і швидке згоду продавця на знижку. За фактом, репліка може коштувати на 25-50% дешевше оригіналу, і така пропозиція може здатися досить привабливим для покупця.\nНі в якому разі не погоджуйтеся на купівлю, якщо продавець:\nне дає як слід оглянути пристрій;\nпри виявленні дрібних недоліків готовий скинути хоч півціни;\nпропонує відправити товар поштою замість того, щоб зустрітися особисто.\nКожен флагманський смартфон поставляється з унікальними функціями, які важко зімітувати. Наприклад, у iPhone X є анимодзи, у Samsung – сенсор серцебиття, у Huawei і Honor скріншот можна зробити подвійним постукуванням кісточкою пальця. Заздалегідь дізнайтеся, які особливі характеристики є у даної моделі, і протестуйте їх при зустрічі з продавцем. Якщо користувацький інтерфейс виглядає інакше, унікальні функції відсутні/працюють некоректно, у ваших руках напевно підробка.\nВідрізнити підроблений айфон від оригінального нескладно: фейки працюють на Android, що легко з’ясовується при перезавантаженні.\nВага, розміри і дозвіл екрану\nСкопіювати вага оригінального пристрою простіше простого, проте розподіл ваги може багато чого розповісти про речі. Як правило, у якісних мобільників вага розподілена рівномірно. Підозри повинні виникнути, якщо одна сторона явно важче або легше інший.\nВідмовляйтеся від угоди, якщо реальним характеристикам пристрою не відповідають:\nтовщина і розміри корпусу;\nформа дисплея (округлені або загострені кути, виріз);\nВсе перераховане допоможе вам з великою часткою ймовірності визначити, що знаходиться у вас в руках – оригінал або жалюгідна підробка. Для більш детального вивчення доведеться заглянути в налаштування, відомості про систему і подивитися, як пристрій веде себе в бенчмарках. Але витрачати час на це не доведеться, якщо вже з перших хвилин ви зрозумієте, що продавець намагається вас обдурити.\nпопередня статтяГіроскоп в телефоні – що це за датчик?\nнаступна статтяЯк перевірити швидкість інтернету на компютері Windows 7 / 8 / 10\nДо релізу фільму" людина-павук: немає шляху додому " залишається всього пара місяців » але це не заважає фанатам продовжувати дискусії про те, хто з...


Пантогам, Сироп для дітей: відгуки та інструкція по застосуванню | Діти\nГоловна » Здоров'я » Діти » Пантогам, Сироп для дітей: відгуки та інструкція по застосуванню\nПантогам, Сироп для дітей: відгуки та інструкція по застосуванню\nЗ якого віку дозволено приймати\nПрочитавши цю статтю, ви дізнаєтеся про лікарський препарат Пантогам (ТОВ «Пік-Фарма»), його дії, у яких випадках його призначають, як правильно дозувати даний препарат, які можливі побічні ефекти при його застосуванні, а також деякі відгуки щодо застосування Пантогама і ознайомче відео про препарат.\n5. З якого віку дозволено приймати\n6.2. Побічні дії\n9. Взаємодія з іншими препаратами\nПреперат існує у вигляді сиропу 100 мг/мл у флаконі з темного скла. Сироп представляє собою жовтувату рідину солодкуватого запаху з фруктовим смаком. Також є в асортименті Пантогам таблетки для дітей по 250 і 500 мг, а також 300 мг (Пантогам актив).\nВ одному флаконі сиропу 100 мл міститься 10 г діючої речовини гопантената кальцію і допоміжні речовини: гліцерол, бензоат натрію, аспартам, кислота лимонна харчова, сорбіт харчовий, ароматична есенція харчова, вода очищена.\nПантогам є ноотропним препаратом, з яскраво виражену протисудомну дію. Гопантеновая кислота, що входить до складу препарату, покращує обмінні процеси в тканинах головного мозку, підвищує стійкість мозку до гіпоксії і впливу пошкоджуючих речовин; також проявляючи заспокійливий ефект з легкою стимулюючою дією, за рахунок чого знижується рухова збудливість, але підвищується працездатність і активізується розумова діяльність, нормалізується поведінка.\nЦе ноотропний препарат змішаного дії, що має широкий спектр клінічного застосування в педіатрії, неврології. Пантогам безпечний для дітей, він має невелику кількість побічних ефектів, порівняно з аналогічними препаратами схожого дії. Дуже зручно у вигляді сиропу застосовувати Пантогам для дітей перших днів життя.\nПантогам показаний дітям при різних захворюваннях і станах нервової системи:\nрозумова відсталість, у тому числі з порушеннями поведінки;\nЧитайте також: Щеплення Кір, Краснуха, Паротит (КПК) – графік вакцинації, ускладнення\nзагальна затримка психоемоційного розвитку, розлади мови специфічного характеру, рухової функції та їх поєднанні, порушення формування навичок рахунку, письма, читання;\nзаїкання, енурез, тики;\nгіперкінетичні розлади, у тому числі синдром підвищеної активності з дефіцитом уваги;\nураження органічного характеру центральної нервової системи різного ґенезу;\nорганічні хвороби мозку з проявом екстрапірамідних порушень (епілепсія, хвороба Паркінсона, хорея Гентінгтона і ін);\nзниження фізичної і розумової працездатності, щоб поліпшити пам’ять і концентрацію уваги;\nнейрогенні розлади сечовипускання.\nЙого можна приймати дитині у вигляді сиропу з перших днів життя за клінічними показаннями, з 3-річного віку можна приймати в таблетках.\nПідвищена чутливість до активної речовини або будь-якої з допоміжних;\nфенілкетонурія (через присутність у препараті аспартама);\nвік до 3 років (для таблетованої форми препарату).\nДо побічних дій препарату Пантогам у дітей можна віднести:\nалергічні реакції, а саме висип і почервоніння на шкірі, свербіж, кон’юнктивіт, запалення слизової оболонки носа;\nдуже рідко спостерігалися шум у вухах, порушення сну або сонливість.\nДо кожного флакону додається спеціальна мірна ложка об’ємом 5 мл, тому підібрати для дітей дозування сиропу Пантогам нескладно. Препарат приймають перорально, через 30 хвилин після прийому їжі. Одноразово дитині можна дати від 2,5 до 5 мл препарату (0,5-1 мірна ложка). Приймати краще вранці або вдень.\nЯк дітям приймати Пантогам – залежить від віку дитини і стану, яка вимагає його призначення. Добова доза варіює в залежності від захворювань, при яких показаний прийом препарату, але не повинна перевищувати 30 мл (6 мірних ложок). У середньому, дітям першого року життя призначають від 5 до 10 мл (1-2 мірні ложки) на добу, дітям до трьох років – від 5 до 12,5 мл (1-2,5 мірних ложки) на добу, дітям від трьох до семи років – від 7,5 до 15 мл (2,5-3 мірних ложки) на добу, дітям від семи років і старше – від 10 до 20 мл (2-4 мірні ложки) на добу.\nЧитайте також: Пластини для зубів для дітей\nПочинають прийом препарату з мінімальної дози з подальшим підвищенням до максимально ефективної протягом 7-12 днів, для кожного пацієнта індивідуально. Точно так само дозу Пантогама поступово знижують протягом 7 днів перед відміною препарату. У середньому курс лікування становить в середньому 3 місяці (можна не більше 6 місяців), при необхідності його повторюють через 3 місяці або через півроку.\nПри вживанні Пантогама в дозах, що перевищують рекомендовані, у дітей можливі посилення побічних ефектів, таких як шум у вухах та порушення сну. При виникненні даної ситуації необхідно промити шлунок, прийняти активоване вугілля або інші сорбенти і негайно звернутися за медичною допомогою.\nПри одночасному прийомі з барбітуратами продовжує дію останніх. Застосовуючи разом з протисудомними препаратами та місцевими анестетиками, посилюється їх ефект. Пантогам запобігає побічні дії фенобарбіталу, нейролептиків, карбамазепіну. —Гліцин— і ксидифон здатні посилювати ефект Пантогама.\nПантогам не радять тривало застосовувати з іншими ноотропами.\nДо аналогів Пантогама для дітей відносяться такі препарати, що містять в своїй основі гопантеновую кислоту: Гопантеновая кислота (Рвк-Фарм), Когнум (Київський вітамінний завод), Кальцію гопантенат (Фармстандарт-УфаВИТА), —Пантокальцин— (Валента Фармацевтика), —Кортексин— (ТОВ «Герофарм»).\nНа різних інтернет-ресурсах можна зустріти найрізноманітнішу інформацію порівняно препаратів, що містять кальцію гопантенат. Частіше порівнюють Пантогам і Пантокальцин — що краще призначати дітям. Теоретично препарати призначаються і надають лікувальний ефект при одних і тих же патологічних станах, так як діюча речовина одне і те ж.\nРозрізняються тільки додаткові речовини, які входять до складу препаратів, тому можуть виникати ситуації з непереносимістю цих речовин. Це індивідуально. Великий плюс препарату Пантогам в тому, що він випускається в зручній для дітей 1-3 року життя формі – у вигляді сиропу.\nОсь деякі відгуки батьків, діти яких брали Пантогам, що в деякій мірі допоможе нам проаналізувати, для чого призначають цей препарат дітям, наскільки він ефективний і які бувають практично мінуси в застосуванні цього препарату.\nЧитайте також: Шиємо одяг для немовляти своїми руками\nТетяна пише, що її дитині Пантогам був призначений з двох місяців, але вона побоялася давати своїй дитині препарат після прочитання інструкції. Однак, у дівчинки в три роки посилилися явища судом і знову був призначений Пантогам, але в більшому дозуванні. Вона рекомендує все ж слідувати рекомендації лікарів.\nОмелия розповідає історію застосування Пантогама у дочки з 3-тижневого віку протягом 2,5 місяців в комплексі з масажем з приводу слабких рухових рефлексів. Лікування виявилося повністю ефективним.\nКатерина описує свій досвід застосування Пантогама: його призначили її дитині зважаючи підвищеного м’язового тонусу і розширених шлуночків головного мозку (за даними обстеження) як препарат, що поліпшує обмінні процеси та кровообіг мозку. Шлуночки зменшилися в результаті лікування.\nІрина Іванівна зауважує, що при застосуванні Пантогама її дитина стала більш збудливим і порушився сон, тому після консультацій у багатьох неврологів довелося відмінити препарат, враховуючи цей ефект. Радить дивитися на реакцію дитини на препарат, і не застосовувати в таких випадках.\nОлена пише, що її дитині призначали приймати Пантогам з приводу кісти хориальных сплетень та ішемічного синдрому. Препарат приймали, особливої ефективності не помітили, принаймні по зовнішньому поведінці. Кіста до напівроку розсмокталася.\nДумки різні, мають особистісний та ситуаційний характер. Дійсно, препарат ефективний, коли він застосовується суворо за показаннями та певним курсом лікування. Він повинен призначатися лікарем, і його прийом повинен їм контролюватися.\nВ даному відео ви можете отримати довідкову інформацію щодо застосування Пантогама у дітей, про його дії, його ефективності при лікуванні затримки мовленнєвого розвитку, енурезу, про можливі побічні ефекти, також згадується порівняння Пантогама з іншими аналогами.\nЗавжди пам’ятайте, що перед тим, як застосовувати лікарський препарат, необхідно проконсультуватися з лікарем і уважно прочитати інструкцію. Самолікування небезпечно для вашого здоров’я і здоров’я ваших близьких. Чи був у вас досвід застосування сиропу Пантогам для дітей? Чи Можете ви порекомендувати Пантогам іншим? Поділіться вашим досвідом в коментарях, ваша думка дуже важливо.


Cтежте за «знаками»\nЗараз розкажу вам про нещодавню сніжну стихію, але не так, як усі. Я не стояв у сніжних заметах, не діставався героїчно декілька годин додому – зі мною трапилася інша історія.\nМеседж я зрозумів і, як тільки відновили рух поїздів, повернув назад. Але чи то жага пригод, чи то самовпевненість, змусили вийти на наступній же станції й спробувати поїхати з автостанції біля залізничного вокзалу. Порожні платформи остаточно мене переконали.


Купити PowerSystem CHALK BLOCK 56G PS-4083 Код: 121410 у Києві і Україні\nPowerSystem CHALK BLOCK 56G PS-4083\nСпортивний інвентарPowerSystem CHALK BLOCK 56G PS-4083 Код - 121410\nPowerSystem CHALK BLOCK 56G - пресована магнезія в брикеті, завдяки своїй жорсткій формі дає можливість використовувати магнезію більш економно. Ця магнезія наноситься на руки тонким шаром і не створює великої хмари пилу. За потреби брикет можна подрібнити до порошкоподібного стану.\nСпортсмени використовують порошок карбонату магнію, щоб покращити зчеплення з поверхнею спортивного снаряда та звести до мінімуму потовиділення на долонях. Магнезію використовують у легкій та важкій атлетиці, гирьовому спорті, танцях на пілоні (pole dance), скелелазанні, акробатиці, пауерліфтингу та інших видах спорту для збільшення тертя.\nНаносите магнезію не тільки на пальці, а й на всю поверхню ладони.\nБудь-яка магнезія сильно сушить шкіру, тому після закінчення тренування рекомендується добре вимити руки з милом і нанести на них зволожуючий крем.\nЯкщо Ви використовуєте магнезію для занять скелелазінням, під час лазіння довгих маршрутів (складність) зручно комбінувати рідку та порошкову магнезію.\nПеред стартом нанесіть на руки рідину, а при проходженні маршруту можете додатково користуватися порошковою магнезією з мішечка.\nВикористовуйте рідку магнезію для боулдерингу та лазіння на швидкість.\nУ цих видах скелелазіння найчастіше вистачає одноразового нанесення магнезії на руки, а шкоди для легень, причому значно менше.\nНаносите магнезію не лише на пальці, а й на всю поверхню ладони.\nДля гиревого спорту найбільше підходить магнезія в сильно пресованих брикетах.\nХарактеристики PowerSystem CHALK BLOCK 56G PS-4083\nВідгуки покупців PowerSystem CHALK BLOCK 56G PS-4083\nКупити PowerSystem CHALK BLOCK 56G PS-4083


Еудженіо Монтале: біографія і творчість поета\nОдин з найбільших європейських поетів XX століття, Еудженіо Монтале скромно називав себе журналістом, на що давала йому право багаторічна робота в респектабельної міланської газеті «Корр’єре делла сера», куди він прийшов в 1948 р і де друкував замітки про літературу, прозові мініатюри, що склали згодом книжку ліричної прози «Дінарський метелик» (1960), виступав в ролі музичного критика. Його відгуки на події музичного життя були міркуваннями дилетанта: в юності Еудженіо Монтале брав уроки співу і, готуючись стати співаком, мріяв дебютувати в партії Валентина в опері Гуно «Фауст». Здійснитися мрії завадили смерть вчителя і призов на військову службу, хоча багато років по тому Монтале пояснював відмову зв’язати своє життя з музикою інакше: «Щоб бути співаком, потрібно зануритися в цю справу з головою, – говорив він. – У мене були інші інтереси ». Інші інтереси – це література.\nЕудженіо Монтале (1896 – 1981) народився в Генуї в родині дрібного торговця. Отримав домашню освіту (хворобливого хлопчика батьки рано забрали зі школи) і основами знань зобов’язаний сестрі Маріані, терпляче займалася з ним, і читання. На літні місяці дітей (Еудженіо був п’ятою дитиною в сім’ї) вивозили за місто, в Монтероссо, і цей лигурийский куточок став поступово однією з центрів того світу, ім’я якому – поезія Монтале.\nЄдиним документом про освіту, виданих Еудженіо, був диплом про закінчення в 1917 р короткострокових офіцерських курсів в Пармі, і до кінця першої світової війни новоспечений офіцер встиг послужити і в тилових частинах, і в діючій армії.\nПісля демобілізації Еудженіо Монтале повертається до Генуї, де відвідує кафе «Діана», облюбоване поетами, в тому числі такими відомими, як Анджело Бариле, Адріано Гранде, Камілло Сбарбаро. Весни 1925 Монтале ставить свій підпис під маніфестом антифашистської інтелігенції, складеним Бенедетто Кроче. У тому ж році виходить перша книга поета «Панцири каракатиць».\nЦя книга позначила моральну основу всієї лірики Монтале, її стрижневий мотив – відчуття трагедійності навколишнього світу, дисгармонію з ним. «Оскільки я, – багато років по тому напише поет, – з самого мого народження відчув у собі повну дисгармонію з навколишньою дійсністю, темою мого натхнення могла бути тільки ця дисгармонія». У назві першої збірки Еудженіо Монтале немає екзотики: панцир каракатиці, її внутрішня раковина, відшліфована морем, – реалія, деталь морського берега в тому краю, де Монтале вперше заглянув в себе. Його лірика, лірика морального самопізнання, відображає, починаючи з ранніх віршів, внутрішній світ, споріднений звичного контрастному пейзажу (пишна, соковита зелень узбережжя і випалені літньою спекою кам’янисті схили Східної Лігурії). Цей контрастний пейзаж справив значний вплив на поетичну мову Еудженіо, що з’єднала буденний мову повсякденності з елементами високого стилю і увібрала в себе цілий ряд термінів (назви рослин, птахів, музичних інструментів, що озвучують зримий світ).\n«Поетичні« моделі »тлумачення дійсності визначилися у Монтале з першої ж книги, – зазначав критик А. Звєрєв, єдиний, здається, хто письмово відгукнувся на« Вибране »італійського поета в російській перекладі (1979). – Мова йде не тільки про поетику і вже, звичайно, не про темах, мова йде про творчий принципі. Еудженіо Монтале потім визначить його як «пошук точкової правди, а не універсальною» і як єдність «правди поета-особистості» з правдою емпіричного людини ».\nДва рядки з «Панцирів каракатиць» можна вважати людським кредо автора, моральної платформою цілого покоління, що відкинули ідеї, які в 1922 р привели до влади в Італії партію чорносорочечників:\nОдне тобі сказати сьогодні можемо:\nчого в нас немає, чого ми не хочемо.\nУ 1927 р Еудженіо Монтале запропонували роботу у флорентійському видавництві «Бемпорад», і він переїжджає до Флоренції. У листах цього часу він скаржиться на восьмигодинний робочий лінь, що не залишає часу для мистецтва, і на мізерний заробіток ( «Даремно я працюю на книжковому терені, замість того щоб знайти місце, пов’язане з ковбасою або жувальною гумкою …»). Пропрацювавши в видавництві трохи більше року, Монтале несподівано отримує пропозицію зайняти пост директора флорентійської бібліотеки «Кабінет Вьессе». У цій непогано оплачуваної посади він перебуває до кінця 1938 року, коли за його відмовою вступити в фашистську партію слід звільнення.\nСвою другу книгу Еудженіо Монтале назвав «Обставини» (1939). Назва вказує на те, що привід для віршів поету дає випадок, збіг обставин.\nУ роки війни і німецької окупації поет входить до Комітету національного звільнення. У 1943 р за кордоном, в Швейцарії, друкується невеличка збірка поета «Фіністерре», представлений згодом як самостійний цикл в книзі «Буря» і інше »(1956). Центральним віршем збірки була антивоєнна, антифашистська «Буря», прозорі іносказання якої виключали публікацію в Італії.\nЛіричний діапазон Еудженіо Монтале збагатився в «Бурі» і другом »епічними регістрами. Передвістям цієї книги можна вважати не тільки деякі з віршів «Причин» ( «Дору Маркус», «Вести з гори Амьята»), але і весь попередній творчість поета, гордо замкнулася в собі, щоб не йти на компроміс з темними силами історії. «Його моральне мужність, – писав відомий італійський критик К. Салінарі, – стало для нас прапором … В історичній обстановці фашизму, коли над світом все більше збиралися хмари другої великої трагедії, відчай Монтале здавалося нам власним нашим відчаєм, ніколи не перетворюючись на форму втечі від дійсності і від відповідальності ».\n«Сатури», свою наступну книгу віршів, Еудженіо Монтале видав через п’ятнадцять років – в 1971 р Усі, хто відгукнувся на її вихід, зійшлися на думці, що кращі сторінки в книзі займають вірші, присвячені пам’яті дружини поета. Перерваний на півслові розмову з минулою подумки триває день у день і, воскрешаючи минуле, поет не відокремлює його від сьогодення і майбутнього. У збірнику знову звучить тема розчарування, пов’язаного з післявоєнним ходом історії: надії на те, що після перемоги над фашизмом люди будуть жити в справедливому вільному світі, не виправдалися.\n«Щоденник 71-го і 72-го» (1973), «Зошит за чотири роки» (1977) і «Інші вірші» (1981) об’єднує вільна структура як би записів для себе: широке коло тем, часте звертання до пам’яті, швидкі замальовки, які сам Монтале назвав «міні-епізодами» ( «я стягував все моє життя в мікроскопічні міні-епізоди»). Відповідно тяжіє до прозового мову трьох останніх збірок, а почасти й передувала їм «Сатури» вже мало чим нагадує герметичний мову, колись характерний для цього поета – бути може, найскладнішого з італійських поетів XX ст.\nВиступаючи 12 грудня 1975 р Шведської академії з Нобелівською промовою, Еудженіо Монтале сказав: «Я думав дати своїй короткій виступу наступне назву:« Чи вдасться поезії вижити в епоху масових комунікацій? »Цим питанням задаються багато, але, по зрілому міркуванні, відповідь може бути тільки ствердною. Якщо розуміти під поезією так звану белетристику, очевидно, що світова продукція буде без міри рости. Якщо ж говорити виключно про ту поезії, яка з жахом відкидає перспективу стати продукцією, про ту поезії, яка виникає майже дивом і як би бальзамує цілу епоху і всю мовну і культурну ситуацію, тоді потрібно сказати, що смерть не загрожує поезії ».\nЖиття підтверджує ці слова: справжніх поетів – таких, як Еудженіо Монтале, – читають на батьківщині, переводять на інші мови, в їх віршах шукають відповіді на найскладніші питання буття.\nЕудженіо Монтале: біографія і творчість поета Посилання на основну публікацію


Польоти над Білоруссю - чи буде Україна забороняти, що відомо | РБК-Україна\nЧи заборонить Україна польоти над Білоруссю: у Кабміні вивчають питання\nКиєва, Понеділок 24 травня 2021 16:52\nФото: Кабмін вивчає питання щодо польотів над Білоруссю (GettyImages)\nКабінет Міністрів України зараз вивчає питання щодо польотів українських авіакомпаній через повітряний простір Білорусі. Чи будуть забороняти польоти над Білоруссю після інциденту з літаком Ryanair, в уряді поки не вирішили.\nПро це РБК-Україна сказали два джерела в Кабміні.\n"Засідання Кабміну поки ніякого немає. Питання обговорюється, але що буде вирішено, поки в процесі", - сказав один зі співрозмовників видання.\nТакож в уряді обговорюють, що робити з рейсами білоруської авіакомпанії "Белавіа", чи забороняти її літакам літати в Україну. Остаточного рішення з цього питання в Кабміні також немає.\nОновлено від 17:45\nЯк заявив в коментарі РБК-Україна радник голови Офісу президента Михайло Подоляк, поки рано говорити про заборону українським авіакомпаніям літати над Білоруссю і про закриття українських аеропортів для "Белавиа".\n"Це трохи передчасне питання. Зараз багато країн зайняті розробкою конкретних заходів у відповідь на подібні прояви волюнтаризму з боку конкретної країни в повітряному просторі. Однак уже можна говорити про те, що, по-перше, деякі авіакомпанії вже самі прийняли рішення облітати територію Білорусі. Рейси виконуються нехай навіть із затримкою, але з дотриманням усіх заходів безпеки", - зазначив Подоляк.\nЗа його словами, жодна авіакомпанія з цивілізованих країн не готова брати на себе ризики можливого захоплення літака після того, що трапилося.\n"Для українських авіакомпаній це було б теж цілком логічним і виправданим рішенням. Але потрібні обов'язкові консультації з цього приводу на різних рівнях", - підкреслив Подоляк.\nПо-друге, на його думку, відповідь на такі дії Білорусі не може бути односторонньою.\n"Треба скоординована жорстка відповідь від усіх цивілізованих країн і від Міжнародної організації цивільної авіації (ІCАО). Якщо заборона польотів, то заборона польотів. Якщо інші санкції, то це має бути обговорено і обгрунтовано", - додав він.\nНагадаємо, вчора Білоруський режим за сприяння винищувача примусово посадив літак Ryanair в Мінську. Білоруські диспетчери повідомили, що на рейсі, що прямував з Греції в Литву, нібито закладена вибухівка.\nПісля посадки білоруські силовики затримали одного з пасажирів - опозиціонера і творця Telegram-каналу Nexta Романа Протасевича. Міжнародне співтовариство вважає, що інформація про нібито "теракт" була приводом для примусової посадки літака і затримання Протасевича.\nПісля цього низка міжнародних авіакомпаній вирішили змінити маршрути своїх літаків, щоб вони не входили в простір Білорусі. Наприклад, рейс Відень-Москва, який літає через Білорусь, сьогодні пройшов через Україну.\nВодночас Литва вирішила взагалі закрити своє небо для всіх рейсів, що проходять через Білорусь. Це зробили для того, щоб літаки слідували в обхід повітряного простору Білорусі.\nКабінет Міністрів України Україна Білорусь полеты воздушное пространство Літак


У містах Прикарпаття відбудеться свято футболу. Є шанс виграти квитки на матч збірної України у Лізі націй - Прикарпаття - - Радіо КалушFM\nУ містах Прикарпаття відбудеться свято футболу. Є шанс виграти квитки на матч збірної України у Лізі націй\n10 липня 2018, 12:00 Переглядів: 834\nЗаходи відбуватимуться з 17 до 20 години: у Городенці – на майдані Незалежності; у Долині – на проспекті Незалежності, 1; у Надвірній – на площі Т.Г. Шевченка; у Коломиї – на площі біля музею Писанки; у Калуші – на площі Героїв, інформує прес-служба Івано-Франківської ОДА.\nДля любителів футболу організатори підготували конкурси та розваги, розіграші призів, у тому числі й квитки на матч збірної України у Лізі націй. На кожному святі буде ді-джей та музична програма, а ще зустріч із зіркою українського футболу. А хто це буде? Приходьте і дізнаєтеся.\nСхожі матеріали за тегами: Прикарпаття свято футбол


або 2 400 грн\nЯк повернути або обміняти Starmaxx Incurro ST450 235/60 R18 107V XL\nЩоб повернути покупку або обміняти Starmaxx Incurro ST450 235/60 R18 107V XL на інший, Вам необхідно звернутися безпосередньо до продавця протягом перших 14 днів після покупки (згідно «Закону про захист прав споживача»).\nStarmaxx Incurro ST450 235/60 R18 107V XL не має слідів використання: подряпин, сколів, потертостей, плям, програмне забезпечення не піддавалося змінам і т. П.\nStarmaxx Incurro ST450 235/60 R18 107V XL повністю укомплектований і не порушена цілісність упаковки (ярлики, бирки, штрих-коди, заводське маркування).\nЯкщо Starmaxx Incurro ST450 235/60 R18 107V XL можна витягти із заводської упаковки, не пошкодивши її, його можна повернути, тільки отримавши висновок про невикористання товару в авторизованому виробником або постачальником сервісному центрі.\nЯкщо Starmaxx Incurro ST450 235/60 R18 107V XL не працює, його можна повернути, тільки отримавши висновок авторизованого виробником сервісного центру про те, що умови експлуатації не порушені.\nЯк здати Starmaxx Incurro ST450 235/60 R18 107V XL в гарантійний ремонт


IХ международный Корнейчуковский фестиваль детской литературы - Виктория Выходцева, 11 лет, г. Херсон\nВиктория Выходцева, 11 лет, г. Херсон\nВіршований вільний переклад оповідання Миколи Носова "Жива шляпа"\nВовка і Вадик війну малювали.\nШляпа і зонт на комоді лежали.\nКотик Василь сидів під комодом,\nА за вікном була непогода.\nРаптом ця шляпа зверху упала,\nІ це хлопчаків неабияк злякало.\nВовка пішов, щоб ту шляпу підняти –\nза безлад завжди сильно свариться мати.\nРаптом як скрикне голосно хлопчик:\n- Вадик, рятуй! Вона мене стопче!\nДруг не повірив та все ж підійшов:\n- Що за дурницю ти, Вовко, змолов?!\nВадик сміливо до шляпи крокує,\nВовка, напроти, від неї задкує.\nТа капелюх лежить нерухомо.\n- Речі не ходять – усім це відомо! –\nВадик промовив. А шляпа в ту ж мить\nПовзти починає. Повзе і мовчить.\nВадик і Вовка бігом до дивану –\n- Не варто чіпати – ця думка погана!\nВони на дивані з ногами стоять,\nА шляпа повзе - а хлопці тремтять:\n"Вона наближається. Точно – жива!\nТікаймо до кухні! Лишаймо диван!"\nХлопці на кухню влетіли "на крилах":\n- Ми врятувались! Ми двері закрили!\n- Я вже додому! – Вовка сказав.\n- Чого це так швидко? Час не настав!\n- Я шляпи боюся, бо ходить вона -\nЯк трапилось це? Як вона ожила?\n- Може, мотузку хтось прив’язав -\nСмикає вправно – і нас налякав. -\nВадик міркує. – Іди подивись!\nМоже, вона уже зникла кудись?\n- Сам і дивись!\n- Я візьму кочергу.\n- Тоді і мені знайди ще одну!\n(Знаряддя таке одне тільки в хаті,\nТому довелось лижну палицю взяти).\n- Як поповзе – треба вже бити! –\nДрузі домовились – Нас не зганьбити!\nДвері відкрили. Очі – в шпарину.\nДесь під столом вони бачать "тварину".\n- Як поповзе – будемо битись!\nНе хоче істота геть ворушитись!\nХлопці в підлогу стукати стали,\nГучно до шляпи образи кричали.\n- Ага, вже злякалась! – діти раділи,\nале ж наближатися все ж не схотіли.\nЗ'явилась ідея: картоплю жбурляти,\nЩоб зрушити з місця шляпу ту кляту.\nЦілились довго – нарешті попали!\nВона як підскочить. І нумо нявчати!...\nБачать – з-під шляпі визирнув хвостик,\nЛапка маленька і кігтики гострі.\n- Васька! Це ти! – друзі дуже раділи.\n- Ми ж тебе, милий, ледь не убили!\nМабуть, на тебе ця шляпа злетіла -\nХто ж таке бачив, щоб речі ходили!\nВаська нічого на те не сказав,\nЖмурився, фиркав і шляпу лизав…\n6-А клас спокійно жити не міг. Хоча Максим Капітанов перейшов у іншу школу, але "бойових" послідовників в класі залишилось багато. Ось і зараз хлопчики з мого класу всі перерви вихвалювалися один перед одним, як вони лазять по "заброшках" міста. Дуже великою честю було те, що вони і мене з подружкою Вікою запрошували відвідати ці "чудові" покинуті споруди. Ми зазирали в таку, що спокійнісінько стояла в центральному парку міста. Але крім куп сміття, смороду та суцільної розрухи, я не побачила нічого цікавого. А от Назар Громкін нагадував гончу, яка взяла слід – не заспокоївся, поки не заглянув у всі кутки. Моя подружка Віка вступила в багнюку, потім застрягла в якійсь щілині, пошкрябавши нове взуття. Але і після цього зупиняти Назара не наважувалася, бо він їй дуже подобався.\nТа мова зараз про іншу подію, котра не дає мені спокою. Трапилося це навесні, коли дух пригод потягнув нас відвідати одну "заброшку". Ця напівзруйнована споруда колись була житловим будинком, та й зараз в одному з уцілілих під'їздів жили люди. Покинуті під'їзди були обнесені парканом і охоронялися дідом, який періодично обходив територію, розмовляючи сам із собою.\n- Ну що, хто завтра зі мною? - виблискуючи очима, спитав нас Назар, коли ми здалеку роздивлялися чорні дірки, що колись були чиїмось вікнами.\n- Скажемо батькам, що у нас чотири пари, і після третьої… «Заброшка» те що треба! - Макс Андрохін відразу підтримав друга, а інші мовчали.\n- Ну будь ласка, Вітулю (це мене звати Віта), - вмовляла мене подружка, - а то він ще вмовить Лізку піти чи Настю.\n- Добре, тільки ненадовго, - дала я свою згоду.\nПочувши це, Кирило несподівано для нас теж вирішив піти з нами. Назар дуже зрадів, що зібралась ціла команда, і почав мені так підморгувати, що я зніяковіла перед Вікою.\nНаступного дня ми стояли перед парканом, з-за якого глибокими проваллями витріщалась на нас колись звичайна, але зараз така загадкова споруда.\n- Ну, уперед?! – Назар виглядав як Колумб, що побачив з корабля невідомі землі.\nЧастина будинку блимала вогниками і салютувала розвішаною білизною - це трохи заспокоювало. Покинута частина будинку пішла тріщинами і повільно руйнувалась.\n- Сторож у цей час завжди йде до магазину, - доповів Назар. - А ось тут ми і проліземо.\nВін з виглядом фокусника потягнув дошку паркану і відкрив прохід. Кирило із сумнівом оглянув лазівку, а ми прискіпливо оглянули талію Кирила.\n- Добре, пролізу якось, - заспокоїв він нас, але все ж таки застряг. Ми з Вікою штовхали у спину, а Назар з Максимом тягнули його за светр спереду. Одежа, звісно, не витримала такого навантаження.\n- Нам пощастило, що собак немає, - весело підстрибуючи і не зважаючи на кислі вирази наших облич, підбадьорював нас ватажок. Максим тут же сказав, що тікати від собак було б ще веселіше, і ми з Вікою ще раз впевнилися, що хлопці - дивні і дурні створіння. Кирило йшов позаду нас і весь час бурчав, зовсім як моя 80-річна бабуся, коли переглядає новини. Ми всі дізналися, що це був його найулюбленіший светр, що він не розставався з ним майже з пелюшок, а коштував цей одяг не менш, ніж новенький смартфон.\nНазар і Максим бігали по поверхах і так галасували, випробовуючи порожнечу, що нагадували мені хворих, які втекли з дурдому. Віка обережно ступала по мотлоху і розповідала, як їй дісталося від мами за зіпсовані нові туфлі. Я боялася, що раптом вискочать щури і обережно пересувалася, роззираючись навкруги. Раптом недалеко промайнуло щось сіре, і я скрикнула:\nВереск, що скував льодом душу, пролунав поряд. Озирнувшись, я з подивом зрозуміла, що верещала не Віка, а Кирило. Подруга мовчки стояла з роззявленим ротом і хапалась за серце.\n- А що такого? Це верхня нота "сі", - зніяковіло сказав «музикальний» Кирило. Назар та Максим, протупотівши як стадо диких слонів, примчали до нас і почали розпитувати.\n- Віта чогось злякалася, - спокійно сказав безсовісний Кирило і вказав на мене безсовісним пальцем. Я вже хотіла стукнути нахабу, але нашу увагу привернув шурхіт.\nЗвуки лунали з квартири, вхідні двері якої були перекошені, і коли ми на них обернулися – вони раптом розчахнулися.\n- Що це? - ми перелякано перезиралися і чекали від Назара команди «тікати».\n- Та не бійтеся. Це птахи або миші, - хриплим голосом сказав Назар і, підштовхуючи вперед себе Віку, рушив до дверей, які так гостино відчинилися.\nСхопивши Кирила за руку, я на ватних ногах попленталась за товаришами. Ми заглянули в квартиру – все було обірване, всюди розбиті меблі та мотлох, який покинули господарі. Кімната була велика і майже порожня. Біля стіни ледве трималася на трьох ніжках велика шафа з кривими дверцятами. На підвіконня при нашій появі стрибнула велика сіра кішка, блимнула злими зеленими очима і майнула на вулицю.\n- Фуух! Я ж казав - кішки тут полюють на мишей, - видихнув Назар і підійшов до шафи.\n- Не чіпай, - сказала я, але Назар вже відчинив дверцята, і ми побачили там щось є за білим простирадлом. Назар скинув його – на нас зиркнуло тьмяним оком дзеркало, обрамлене старовинною дерев’яною рамою з чудернацькими візерунками у вигляді хвилястих смужок. Дзеркало було брудне, і ми у ньому виглядали дивно, ніби були стерті ластиком. Всім, здається, стало моторошно - тільки Назару було весело. Він почав корчити пику і стрибати перед дзеркалом.\n- Максиме, йди до мене, - крикнув він і, озирнувшись, з подивом зрозумів, що Макса серед нас немає. Назар знову глянув у дзеркало - всі ми відображались там, і Максим теж, та ще й дуже моторошно усміхався.\nМи перелякано шукали очима Максима у кімнаті, адже у дзеркалі ясно бачили, що він стоїть біля Кирила праворуч! Кирило витріщив очі і дивився на брудну підлогу поряд із собою - саме туди, де мав стояти Максим, і задкував.\n- Максиме, досить жартувати, вилазь, - сказав Назар. Він подумав, що друг якимось чином ховається за дзеркалом.\n- Ти що, не бачиш, він там, а не тут, - сказала я, відштовхнувши зледенілу руку Кирила. Зі страшним скреготом дверці шафи захлопнулись самі собою.\n- Хто там ходить? - раптом ми почули грубий голос назовні.\nМи всі кинулися навтьоки і опам’яталися вже за парканом. Як переліз через паркан гладкий Кирило, залишилось для нас загадкою. З блідими обличчями і тремтячими руками, ми, як покинуті цуценята, тулились один до одного, переводячи дух. За парканом лаявся сторож. Навколо місто жило своїм життям: по вулиці рухались авто, по тротуару йшли люди, рудий пес присів неподалік.\n- Що тепер робити? - раптом спитав Кирило, - мене ж батьки будуть сварити за подраний светр.\nМи ошелешено подивилися на Кирила, а він почухав живіт і спокійнісінько сказав:\n- Може, піцу купимо?\nТа ти що, зовсім не кумекаєш?! Макс де дівся?! - ми накинулися на Кирила.\nНевже він залишився у дзеркалі? - я майже кричала. Блідий Назар витягнув телефон і став набирати номер:\n- Хоч би відповів! Зараз дізнаємось, де він.\nМи дивилися на Назара і бачили, як його обличчя витягується. З телефону ясно було чутно:\n- Назар, відвали, яка «заброшка», яке дзеркало? Я вже давно вдома, і взагалі нікуди сьогодні з тобою не ходив.\nМи, гублячись у здогадках, розбрелися по своїх домівках.\nСоня, моя молодша сестричка, одразу помітила, що зі мною щось трапилося. Я була сама не своя - без бою віддала свій смартфон погратися, не стала сваритися за розкидані прикраси… Я спостерігала, як грається з клубочком наша чорна кішка Нора, а Соня питала:\n- Що з тобою, Віто? Тебе хтось засмутив? Знову ця вередлива Лізка?\nТа я тільки відмахнулася і без всяких нагадувань з боку мами пішла збирати шкільний рюкзак на завтра. Серед ночі маму і Соню розбудив крик – мені наснилися жахи.\nЯ прибігла до школи рано та найпершою не була - в класі вже сиділа майже вся наша компанія. Було помітно, що не тільки до мене вночі приходили жахи. Чекали на появу Макса, неуважно вислуховуючи Кирила, який нудотно розповідав, як до дванадцятої ночі латав свій светр.\nМакс забіг до класу із дзвоником прямо перед вчителькою і зовсім не звертав уваги на наші погляди. На перерві ми кинулися до нього розпитувати про вчорашню подію, але Андрохін, презирливо оглядаючи кожного з нас, почав висміювати наші розповіді. Ми не впізнавали свого товариша. З дружелюбного, хоча і трохи дивакуватого хлопця, він перетворився на хамовитого, злобного монстра. Назар не зміг стриматися - і в класі розпочалася жвава сутичка. Згадавши старі бойові часи, коли з нами навчався Капітанов, ми з безпечної відстані почали підбадьорювати "бійців", доки не з’явилась наша класна керівниця.\nМакс із розбитою губою пішов додому, а Назар, прикладаючи вологу серветку до підбитого ока, нарешті вголос виказав припущення, котре вже давно було у наших думках:\n- Боюсь, що справжній наш Макс залишився в тому дзеркалі… Та нам все одно ніхто не повірить, засміють тільки, батьки будуть сваритися за похід до "заброшки", потягнуть до психолога.\nМи подумали і вирішили нікому нічого не казати, намагатися забути про цю пригоду, як про страшний сон і сподіватися, що Максим сам схаменеться. Але зміни, які трапилися з Андрохіним, стали помічати всі. Та їх і важко було б не помітити. Чи не кожний день маму Макса викликали до завуча за викрутаси сина. Сидіти з Максимом за одною партою ніхто не хотів, бо хлопець поводився як справжнє порося. Назар ходив, як похмура чорна хмара, та й ми почувалися дуже кепсько - відчуття провини не давало нам спокійно жити.\nЧерез кілька тижнів ми не витримали і вирішили спробувати врятувати друга. Зібравшись у дворі, ми постановили, що треба повернутися до того страшного місця і вилити на шафу з чарівним дзеркалом свяченої води (шафу ми, після тривалих суперечок із Назаром, вирішили не відкривати) та прочитати там молитву Отче Наш. Від запропонованих Назаром страхітливих методів визволення душ, яких він нахапався з Інтернету, ми навідріз відмовились. Назар і Кирило почали вмовляти мене взяти з собою до «заброшки» кішку Нору, кажучи, що саме чорні кішки здатні налякати приблудних злих духів. Але я, побоюючись за тваринку, відмовилась. Надоїдливим хлопцям я сказала, що Норі зроблені не всі щеплення. Хлопці, замислившись про щеплення, відступили.\nВесь день у нашому класі був страшенний сморід – Назар притягнув з собою купу часнику і, мабуть, таку ж купу вже встиг з’їсти. Ользі Іванівні Назар признався, що не хоче пропускати її уроки з англійської через якийсь грип - тому і надалі буде підвищувати свій імунітет. Класна керівниця розчулилась та навіть витерла хустинкою очі й окуляри - так подіяли на неї чи то часник, чи то слова хитрющого Назара. Ми з Вікою ховали в рюкзаках пляшки зі свяченою водою, а Кирило, заткнувши вуха, вчив молитву, яку я написала йому на папірці.\nПісля останнього уроку Назар почепив нам на шиї прикраси з пахучого овочу і переконливо сказав, що тепер нам нічого не загрожує. Також він витягнув з рюкзака і почав розмахувати перед нами величезним срібним хрестом, який поцупив у бабусі. Кирило, дивлячись на хрест, раптом сказав, що він не зможе з нами піти, бо не встиг як слід вивчити молитву і в нього теж зроблені не всі щеплення. Дав згоду він тільки тоді, коли Назар пообіцяв після «справи» купити величезну піцу.\nЯк ми не вмовляли Максима, він з нами не пішов, обізвавши нас «часниковими дурнями». А спроби Назара облити Максима свяченою водою призвели тільки до чергової бійки.\nНа напівзігнутих ногах, обвішані часником та з великим хрестом, який Назар тримав перед собою, ми з’явилися перед сторожем «заброшки». Наляканий дідусь довго не міг нас зрозуміти, а потім, перехрестившись, все ж пішов з нами до тієї зловісної квартири. Яке ж було наше здивування, коли ми побачили, що шафа геть розтрощена, а старовинного дзеркала ніде не було. Ми, промовляючи молитву, вилили один на одного та на залишки шафи свячену воду. В сторожці охоронець зробив нам солодкий чай, пригостив печивом і пригадав, що саме у цій квартирі жила стара бабуся, дуже відлюдькувата і дивна. Коли всіх відселяли з аварійного під’їзду, бабця була в лікарні. Коли вона повернулася, то весь час кричала та сварилася. Де вона зараз мешкає, сторож не знав, але бабця попереджала, щоб після неї рік нічого в її квартирі не чіпали.\n- Саме сьогодні і виповнився рік, як я тут сторожую, - здивовано промовив дідусь, чухаючи потилицю.\nМи подарували сторожу весь свій часник і, оскільки погода була гарною, вирішили спуститись на набережну Дніпра. Сидячи на лавці, милуючись краєвидом і смакуючи піцу, ми й не помітили, як до нас підійшла стара зморщена бабця. Вона мовчки зазирнула під лавку у пошуках пустих пляшок і попленталась до іншої лавочки. Щось стислося у моєму серці - я наздогнала бабцю і простягнула їй шматок піци. Бабця всміхнулася і взяла їжу. Я вже повернулася, щоб піти назад, як раптом почула молодий і глибокий голос:\n- Не повертайся. Слухай. Твоєму товаришу треба зробити добрий вчинок, і його справжня сутність обов’язково повернеться до нього.\nКоли я обернулася, бабуся йшла вже далеко.\n- Ви чули? - я підбігла до друзів.\n- Може, це і була та бабуся з тієї квартири? - ми кинулися шукати стару, але марно.\n- Ну гаразд, якщо це правда, то як вмовити Макса зробити щось добре? Мені легше вмовити, наприклад, "класну" відпустити мене з останнього уроку.\nМи придумали цілий план з купою запасних варіантів. Дома я навіть тренувалася на сестрі Соні та кішці Норі, щоправда, мені довелось Соні дещо розказати про нашу пригоду і плани.\nНастав день порятунку Макса. Кирило, за нашим планом, почав на перерві скаржитися на страшний голод і сумно дивитися на Максима, приговорюючи, що в нього немає ані грошей, ані їжі. Всі розчулилися і стали пригощати Кирила, навіть жаднюга Марина віддала йому половину цукерки. Але Максим лише дивився на «голодуючого» і поглинав величезний бутерброд.\nНа другій перерві Віка почала переслідувати Максима, кульгаючи на обидві ноги, і слабким голосом вмовляла відвести її до медпункту. Але жорстокий Макс холодно подивився на Віку і сказав, що медпункт їй вже не допоможе, порадив кульгати подалі від нього та придбати білі капці.\nНа третій перерві настала моя черга. В своїй перемозі я була впевнена, бо сподівалася, що Максиму я подобаюсь, та й сестричка Соня дома нахвалювала мої акторські здібності. Я зробила вигляд, що мій рюкзак важить цілу тонну, і я тягну його з останніх свої сил. Похилившись, я ішла перед Максом, тримаючись за спину. Але Максим обігнав мене, ще й зробив зауваження, що я начіпляла стільки «дохлих кролів» на свій рюкзак, що й тримати його вже не в змозі.\nПісля біології Назар співчутливо вислухав гнівну промову від ображеної Віки, погладив і похвалив чудових іграшок-кроленят на моєму модному блискучому рюкзачку, сказавши, що «зовсім вони і не дохлі», та пішов стерегти Макса в коридорі. Тільки з’явився Максим, він навмисно «загубив» перед ним свій гаманець. Очікуючи «доброго вчинка», Назар обернувся, але ні гаманця, ні Макса вже не було.\n- Все марно!- сказав роздратований Назар, підраховуючи свої збитки. Я і Віка теж були дуже злі. Задоволений був тільки Кирило - він поділився з нами смаколиками, які йому надавали однокласники, і подумував завтра теж прикинутися голодуючим.\nМакс причепив пустий гаманець Назара до ручки кабінету директора школи і всміхнувся. "От Назар розтяпа! І чого мені всі сьогодні набридають! І як я міг з ними товаришувати!" – так, я гадаю, думав він, простуючи до їдальні витрачати «знахідку». Якась невідома сила весь час штовхала його хаміти, дражнити однокласників. Він нічого не пам’ятав про своє відображення у старовинному дзеркалі, але щось було не так – це Макс і сам відчував. Раптом він побачив, що в шкільному дворі якийсь здоровань-п’ятикласник збив з ніг маленьку дівчинку і навіть не зупинився допомогти дитині. Вона сиділа на асфальті, розмазуючи по щоках сльози, і розгублено дивилась на розбиті колінця. «Та це ж Софійка, сестричка Віти,» - впізнав хлопець «жертву» і побіг до дівчинки.\n- Не плач, все буде добре, - втішав малу Макс, витираючи їй сльози своїм рукавом. Софійка притиснулась до нього, тихо схлипувала.\nМаксим потім розповідав, що якась пелена впала з його очей – навкруги все стало яскравішим та гарнішим. Софію він відвів до медсестри і був поруч, коли їй змащували подряпини.\nПосеред уроку математики, коли всі учні і молоденька гарна вчителька роздумували, куди ж поділися одинадцять пташок з дерева, двері 1-Б розчахнулися. Соня побачила свого скуйовдженого кривдника - його за комір волочив Максим. Вчителька, котрій вже затьмарили голову діти та капосні пташки з нового підручника, впустила книгу на сусіда Софійки, який вже майже розгадав причину зникнення пташок. Здавленим голосом розбишака попросив у портфеля Софійки вибачення і, не дочекавшись від нього відповіді, дременув з класу. А Максим гордо, мов павич, пройшовся класом, підняв задачник і подав його вчительці: "прошу". Під захопленими поглядами він пішов, а Соня сказала, що так буде з кожним, хто ображає дівчат.\nКоли у класі з’явився Максим з широкою усмішкою, нам полегшало. НАШ Макс повернувся! Все стало як і раніше, тільки про подорожі до «заброшок» ми навіть не розмовляємо. Макс думає, що ми все вигадали. А маленька Софійка та кішка Нора хитро помовкують, що їхній план порятунку Макса таки спрацював – для такої справи навіть зовсім не шкода власних колінок. Макс все одно не повірить, що це був план, а не просто випадок.\nПоэзия, Проза, Лауреат


Владу Народу нашого Роду.\n9,455 postsshow all posts\n30 Mar at 12:51 pm\n29 Mar at 9:54 pm\nАдміністрація Президента 28.03 видалила петицію про заборону ЛГБТ-пропаганди, яку підписало 25 000 громадян України.\nЦій антиукраїнській владі християни, консерватори, націоналісти та традиціоналісти, якими є більшість населення України, просто не потрібні. Ми як видалена сторінка на сайті Адміністрації Президента!\nПросимо максимального поширення!\nСьогодні якийсь там міжнародний жіночий день, день який заснували проститутки з жидівками і в який феміністки, лесбіянки, шльондри, чорнильниці та інше єбануте сміття з пиздою між ніг заявляє про рівність.Expand text…\nПерш ніж кричати про рівність з чоловіком їм треба стати жінками, а не контуженим безкультурним бидлом, яке бажає ходити голими, світити цицьками, махати райдужними прапорами та одягати своїх чорних дітей у вишиванки.\nЖінка здавна посідала високе місце в українському суспільстві, була берегинею роду, головною прикрасою дому, вірним помічником, другом та коханою дружиною для чоловіка. Її права ніхто не утискав, навпаки - жінку оберігали та поважали. Чоловік виконував всю важку роботу, жінка була господинею в будинку. І це є абсолютно нормальним, це є природнім і крики про двадцять перше століття надворі не грають ніякої ролі в змінах положення жінки в суспільстві.\nЖінка це вічне. Жінка це не один день в році, в який їй дарують квіти і кажуть яка вона гарна, це потрібно робити значно частіше, адже подарунок зроблений неочікувано набагато приємніший, ніж в певно визначений день в який жінка і так здогадується що їй щось подарують.\nА всі ці дурепи, любителі рівності, які бажають бути як чоловіки нехай шурують працювати на шахти, заводи, вантажниками в порти, трактористками і так далі - рівність значить рівність, а то орати про рівноправ'я і сидіти вдома то не є рівноправ'ям. Так ні, ці бляді хочуть тільки керувати, а всю важку роботу віддають чоловікам. Якась хитожопа рівність, камеради, чи не так?\nКожному своє - феміністок на шахти і заводи, а нормальних жінок забезпечити нормальними умовами, щоб ті дбали про нормальних нащадків нашої раси, цінувати їх та поважати - це і є справедливість.\nР.S. Ви помітили цікавий факт - це феміністичне лайно паразитує і руйнує нашу націю тільки на теренах Білого світу, щось воно не дуже поспішає боротися за права пригнічених жінок в Саудівській Аравії, Афганістані чи Лівії, де становище собаки, мабуть, вище за становище жінки. Тому пропоную переселити феміноблядєй в муслімський Світ, адже нема чого срати в традиційному суспільстві своїми дегенеративними ідеями, нехай ділом займуться - боряться за права жінок там де то дійсно потрібно, чи вони сцикують, що при перших криках про рівність їх камінням запиздять?\n25 Jan at 10:28 am\n24 Jan at 10:51 pm\nСьогодні вночі жидота знесла пам"ятник Кобзареві у Вінниці.\nКобзар не тільки поет - він пророк! Згадайте як він у своїх творах "оспівував" жидів та їх відносини з кацапами - вічно корисливі, вічно рахують грошики та напару зExpand text… руснею схопили за волосся і душать український народ.\nЖиди напали на те, що є святим для українців і антисемітизм є єдиним виходом. В суспільстві вже віють думки тих, хто прозрів і люди починають відверто казати, хто зараз при владі.\nУкраїну поступово перетворюють в новоісраєль, причому жоден пейсатий не засудив дане дійство та не зібрав мітинг на захист пам*ятника Кобзарю.\nАдже інтереси жидів в жодному разі не співпадають з інтересами українців.\nБільше того - Україна ніколи не стане могутньою, доки українці не опанують владу над нацменшинами та не будуть диктувати власні правила гри, доки не примусять працювати на себе. Саме тому зараз нацменшини, а не українці керують Україною: пейсаті, татари, русня. Їх права захищають, приймають закони на захист "прав і свобод" щоразу здаючи позиції українців та роблячи українця другосортним на власній землі.\nПолетів Шевченко, згодом впаде Хмельницький, бо з татарами воював, тоді приберуть Мазепу, бо "царя прєдал" і тд. Натомість взамін запропонують казку лохокосту та байки про політичну націю, поливаючи це все правами людини та толерантністю.\nПадіння пам*ятника Тарасу це свого роду перевірка - як гої відреагують на приниження і гої відреагували - проявили байдужість і схавали наживку.\nПодії тільки розгортаються і цікаве ще попереду.\n19 Jan at 4:25 pm\n19 Jan at 4:22 pm\nЗ вогнехрещам, камеради!\nЯ пам*ятаю, я пишаюся!\nДо кінця 2018 року в Україну завезуть 20 тисяч мавп з Азії та Африки!\nПро це домовилися українські жиди з німецькими піджидками. Даний гешефт відбудеться з метою тіснішої співпраці з ївросовком.\nПіТарас Березовець вже куткудахкаєExpand text… по телебаченню про те, що в Україну треба завозити мавп бо в нас нібито демографічна криза і без чорнопиких ніяк не обійтися.\nНайбільш цинічним є те, що стаття 11 Конституції України зазначає, що держава має турбуватися про розвиток української нації, вживати всіх заходів задля її збереження, збереження її культури. Натомість так звана влада, яка вчинила переворот за участю змови між крупним капіталом та змі робить абсолютно все, щоб української нації було менше: відміна зростаючих виплат на дітей; часткова відміна допомоги матерям-одиначкам; зменшення стипендій студентам; захист "пітухів" та пітухомаршів; низькі соціальні стандарти; впровадження гендерної ідеології; несприяння зупиненню відтоку молодих спеціалістів; несприяння зміцнення сімейних цінностей.\nВипливає логічний ланцюг:\nзниження соціальних стандартів - доведення ситуації до штучної демографічної кризи - пропаганда біженців під виглядом так званої демографічної кризи - запуск мавп - знищення української нації.\nЄдиний вихід це масовий правий спротив поєднаний з справедливим творчим насильством; втягування в націоналістичні ряди якомога більше людей та тиск на лівацькі шобла!\nОстанні події показують, що стара добра Європа прокидається, праві відіграють позиції в ліберасів та ліваків!\nЇвросовок неодмінно буде зруйновано і Україна відіграє в цьому процесі не останню роль.


Прокурор Донецька став старшим помічником генпрокурора - Korrespondent.net\nПрокурор Донецька став старшим помічником генпрокурора\n5 квітня 2012, 12:48\nОльмезова перевели до Києва\nПрокурор Донецька Олександр Ольмезов призначений старшим помічником Генерального прокурора з особливих доручень.\nЯк повідомили ОстроВ у прес-службі прокуратури Донецької області, в даний час в.о. прокурора міста призначено Олександра Нестеренка.\nОлександр Ольмезов народився 27 липня 1945 року в Великоновосілківському районі Донецької області. Закінчив Мар'їнську школу-інтернат. Служив у лавах Радянської Армії в радіотехнічних військах на Камчатці. Закінчив Саратовський юридичний інститут.\nВ органах прокуратури почав роботу з посади помічника прокурора Кіровського району Макіївки, потім був призначений прокурором Кіровського району. Працював прокурором Радянського району Макіївки та прокурором Макіївки.\nЗ 1999 року - прокурор Донецька. У 2004-му році був головою судової адміністрації в Донецькій області. З 2005-го року знову прокурор Донецька.\nТЕГИ: Генпрокуратура, Пшонка, Донецьк


"Нарешті, і до нас дійшла "пологова" новація!"\nНовини за сьогодні, 22 жовтня 2018, понеділок (03:16)\nНемовлята-двійнята Вікторія та Василько Балоги з Бене (народилися вони 13 жовтня ц. р.) стали дебютантами пілотного проекту Міністерства юстиції України з отримання свідоцтва про народження дитини безпосередньо у пологовому будинку Берегівської ЦРЛ.\nМета такого кроку – полегшити процедуру реєстрації дитини. З цієї радісної та світлої нагоди батьків і немовлят вітали голова Берегівської РДА Іштван Петрушка, начальник Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Руслана Натуркач, керівники обласного та районного відділів ДРАЦСу Ельвіра Леско, Наталія Кеменяш, заступник головлікаря центральної райлікарні Йосип Бубряк, колектив пологового відділення на чолі з його завідувачем Володимиром Сагардою.\nРазом із свідоцтвом про народження батькам видали і довідки про реєстрацію місця проживання дітей.\n«Це перші дітки у вашій родині – одразу подвійне щастя. Тож нехай радістю і приємними клопотами наповнюється дім. Нехай ростуть здоровими й щасливими! А час, зекономлений на отриманні довідок і свідоцтв ви тепер маєте куди розподілити», – вітаючи родину Балог, мовили присутні чиновники з Берегова й Ужгорода. Відтак мати малят Ганна Балог отримала від гостей подарунки, квіти у тому числі.\nВідтепер у разі потреби у пологове відділенні завітає працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який здійснить прийом документів і видасть свідоцтво про народження у зазначені години – тобто згідно графіку. Перелік документів для реєстрації народження у пологовому будинку не відрізняється від того, що необхідний для реєстрації безпосередньо в ДРАЦСі. Потрібно надати оригінали таких документів: медичне свідоцтво про народження, видане закладом охорони здоров’я; паспорти батьків: свідоцтво про шлюб (за наявності зареєстрованого шлюбу).\nУсе це й насправді збереже дорогоцінний час для батьків новонароджених. До речі, подібною послугою на Закарпатті, крім Берегова, уже можуть послужитися у більшості міст і районів. Та навіть у випадку, якщо з тих чи інших причин батьки не скористалися цією послугою у пологовому відділенні, вони можуть це зробити безкоштовно протягом місяця у ДРАЦСі. Аби у читачів не виникали запитання, чому у цій новації ми не перші, то пояснимо: Наталія Кеменяш також молода мати та перебуває у декретній відпустці, до того ж підрозділ недоукомплектований, отож довелося синхронізувати усі ці життєві моменти.\nВикористання наркотичного знеболюючого у лікарнях Закарпаття скоротилося


Своїми заборонами Росія стимулює українських виробників солодощів шукати нові світові ринки збуту | Новини\nСвоїми заборонами Росія стимулює українських виробників солодощів шукати нові світові ринки збуту\n12:12, 10 серпня 2013 р.\nГрузинський політолог Гела Васадзе вважає, що тимчасова заборона Росією продажу українських солодощів є стимулом для українських виробників у підвищенні якості продукції та виходу на західні ринки, а в кінцевому підсумку всі заборони найбільше пошкодять російським споживачам. Про це він сказав у ексклюзивному коментарі БТБ.\n«У цих заборон немає мінусів, бо вони, по-перше: змушують краще працювати маркетингові служби компаній і відповідним чином підвищувати якість продукції, по-друге: вони прекрасно аналізують ризики, які надалі будуть враховані. Так що стосовно мінусів я ніяк не погоджуся», - сказав політолог і додав, що після тимчасового зниження обсягів продажів слід чекати їх сплесків.\n«Я думаю, що в світі буде непоганою рекламою ця заборона. Так що я можу привітати керівництво «Рошена» з цією забороною», - зазначив він.\nВін нагадав, що у 2006 році Грузія зіткнулася з аналогічною забороною вина і мінеральної води. «Замість очікуваного падіння виробництва виробники просто підвищили якість і вийшли на західні ринки, на ринки Китаю, Південно-Східної Азії. І сьогодні вже російський ринок не є пріоритетним для Грузії», - зазначив він і додав, що після скасування заборон провідні винні компанії не поспішають повертатися на російський ринок.\nПри цьому він назвав Росспоживнагляд і його керівника «не завжди ефективною зброєю Російської Федерації», яку використовують так, як колись Радянський Союз використовував ядерний потенціал і величезну армію. Він припустив, в якийсь момент певна частина російської політичної еліти вирішила пролобіювати комерційні інтереси, або «вони просто порахували, що їхні інтереси страждають від того, що продукція «Рошен» поставляється до Росії, вони просто задіяли цей механізм».\n«Єдиний мінус, який я бачу, - мінус для російських споживачів, які будуть позбавлені можливості купувати хорошу українську продукцію. Тобто, всі заборони Росспоживнагляду в кінцевому підсумку б'ють по російському споживачеві, на жаль», - підсумував політолог.


Тасманово море - вКарпати\nБереги Австралії та Нової Зеландії віддалені один від одного приблизно на 2000 км. На схід Тасманового моря розташовані такі австралійські штати, як Новий Південний Уельс, Тасманія та Вікторія. З Індійським океаном його акваторія з’єднується за допомогою Бассова протоки. Води протоки Кука об’єднують море з Тихим океаном. Карта Тасманового моря дає можливість побачити найбільші острова в акваторії: Лорд-Хау, Тасманія, Норфолк, Боллс-Пірамід. Тасманово море вважається глибоким. Його максимальна глибина (в області Тасмановому улоговини) перевищує 6000 м.\nНа клімат в районі Тасманового моря великий вплив робить Південне Пасатне перебіг. Воно проходить від Галапагоських островів в південно-західному напрямку по Тихому океану. Завдяки цій течії біля австралійських берегів утворюється Західно-Австралійська течія, визначальне клімат на узбережжі Тасманового моря. В акваторії часто відзначаються потужні вітри, що дмуть із заходу і викликають шторму. У січні середня температура в районі Сіднея дорівнює +22,5 градуса. В липні температура становить близько +13 градусів. Вода має середню температуру від +9 (в південних областях) до +27 градусів (у північних районах).\nВ акваторії цього моря знаходиться кілька великих островів, основна частина яких належить Австралії. Найдавнішим з них вважається вулканічний острів Лорд-Хау. Він входить в штат Новий Південний Уельс і є населеним. Площа острова дорівнює 16 кв. км, там проживає не більше 350 осіб. Другим за величиною австралійським островом є Норфолк. У минулому він служив колонією для злочинців з Австралії та Англії. В Тасмановому море розташовані довгасті коралові рифи Міддлтон і Елізабет. У прибережних водах і на островах мешкають всілякі представники тваринного і рослинного світу.\nРифи моря неодноразово викликали аварії корабля. Поруч з ними затонуло дуже багато судів. В акваторії маються незаселені скелі-острови. Найбільшою скелею вважається Боллс-Пірамід, висота якого становить 562 м над рівнем моря. Знаменитим об’єктом в Тасмановому море є однойменний острів. Тасманія на 240 км вилучена від штату Вікторія (Австралія). Там мешкає велика кількість рідкісних ссавців.\nФірмові маршрути Нестандартний теплохід - оригінальні маршрути, особливі враження, унікальні фотографії. І дійсно круїз на «Василі Чапаєва» обіцяє […]\nПопередній записНазад 5 найстрашніших місць Європи\nНаступний записНаступн. Море Баффіна


Її початком стала заява тепер уже екс-глави ВМС Німеччини Кай-Ахім Шенбаха про те, що окупований Росією Крим “не повернеться” Україні, а Путін, “можливо, заслуговує на повагу”.\nВимагаємо публічного спростування висловлювань, які ставлять під сумнів суверенітет України”, – заявили в МЗС України, реагуючи на слова Шенбаха.\nМЗС України викликало німецького посла Анку Фельдгузен і заявило їй про неприйнятність слів топ-військового Німеччини.\nЦе не наша позиція”, – запевнили у відповідь у Міноборони Німеччини.\nІ того ж дня Шенбах подав у відставку. Його звільнили.\nАле проблеми у відносинах продовжують розвиватися. У неділю глава уряду Баварії та керівник ХСС Маркус Зедер заявив, що “Росія – не ворог”, закликав не затягувати із запуском газопроводу СП-2 та до “почуття міри” при обговоренні санкцій проти Росії.\nКиєву довелося реагувати на нову інформаційну пожежу.\nВисловлювання Зедера “особливо розчаровують”, завдають шкоди двостороннім відносинам і підвішують міжнародні зусилля щодо запобігання новим хвилям агресії Росії, – заявили в МЗС.\nРуйнування єдності у стримуванні Росії – ось чого зараз прагнуть у Москві… Підігравати їм у цьому – означає підривати безпеку і України, і Німеччини, і Європи загалом”, – сказав речник МЗС Олег Ніколенко.\nГаз і доходи компаній не можуть бути важливішими за мир і життя людей», – нагадали Маркусу Зедеру в МЗС України.\nАле насправді глава ХСС висловив цілком мейнстрімну для Німеччини думку про санкції. За кілька днів до нього депутат Бундестагу, голова ХДС Фрідріх Мерц (партія Ангели Меркель) висловився проти відключення Росії від SWIFT, оскільки це завдасть шкоди Німеччині.\n“Обачно” підходити до вибору санкцій проти РФ закликав і канцлер Олаф Шольц:\nМи маємо враховувати наслідки для нас”.\nЙмовірно, це пов’язано з тим, що політика Німеччини щодо українсько-російської війни зумовлена низкою факторів: історією, економікою та політикою. Перше – там роками культивувалося почуття провини перед РФ, як наслідок Другої світової війни. Друге – потенційне запровадження санкцій проти РФ і СП-2 вдарить не лише російську економіку, але й фінанси Німеччини. Третє – у Німеччині уникають дій, які здатні ескалувати ситуацію (вони вважають, що надання зброї не допоможе у вирішенні конфлікту).\nЗвільнення Шенбаха є недостатнім для відновлення повної довіри до німецької політики”, – сказав посол України в Німеччині Андрій Мельник.\nВін вважає за необхідне зміну політики Німеччини, яка послідовно відмовляється давати зброю.\nОлена Галицька 26.01.2022


За два кроки до війни: Гляйвіцька провокація | Історична правда\nМешканці Мюнхена слухають радіотрансляцію промови А. Гітлера про початок війни з Польщею\nЧоловік сідає і починає набирати номер головного управління зловісного СД – служби безпеки Третього Рейху. Він просить до телефону ад'ютанта Гейдріха. У відповідь чує кодову фразу "Großmutter gestorben" (нім. "Бабуся померла" - І.Г.). Чоловік виходить з номера і скликує підлеглих – операція повинна початися вже о 19.30…\nВід редакції. У вересні 2017 року в видавництві "Клуб сімейного дозвілля" вийшла друком книга "Провісники Другої світової. Прикордонні конфлікти в Центрально-Східній Європі. Від розпаду імперій до Гляйвіцької провокації".\nВона розповідає про період між Першою і Другою світовими війнами, коли Центрально-Східна Європа періоду була перенасичена конфліктами через невдоволені амбіції, територіальні претензії, національні образи та економічні проблеми.\n"Історична правда" друкує уривок з книги, присвячений так званій Гляйвіцькій провокації, яка вважається одним із приводів до початку Другої світової війни.\nЦя людина – Альфред Гельмут Науйокс, за походженням – прусський литовець. Сьогодні він очолює загін німецьких диверсантів під час подій, які в історії закарбувалися як Глівіцька (Гляйвіцька) провокація.\nМісцевість, завдяки якій ім'я Науйокса увійшло до історії, має власну цікаву і щедро политу кров'ю історію.\nВарто зауважити, що промислово розвинута та етнічно неоднорідна Сілезія після Першої світової війни, пройшовши крізь суперечливий плебісцит, три запеклі польські повстання та втручання Парижа і Лондона, була зрештою поділена між Польщею й Німеччиною, кожна з яких залишилася незадоволеною новим кордоном.\nБійці німецького фрайкору під час боїв з польськими повстанцями у Сілезії, 1921\nУ 1920-30-ті роки Сілезія стала ареною суттєвого протистояння ідеологій та розвідок Берлін та Варшава всіляко намагалися підтвердити свої права на свій регіон повністю. Чи не головна причина – його промисловий та ресурсний потенціал.\nНу а родзинкою виступала складна етнічна ситуація – у польському Сілезькому воєводстві проживало чимало німців, і, навпаки, у німецькій Верхній Сілезії не бракувало поляків, які навіть попри нацистський терор, не бажали змінювати свою ідентичність.\nПлюс – немаленька частина місцевого населення взагалі не могла (чи, радше, навіть не бажала – І.Г.) себе ідентифікувати себе як поляків чи німців. Такі автохтони вважали себе саме сілезцями, розмовляючи місцевою говіркою, яка можна вважатися германізованою польською мовою.\nУ період між світовими війнами польсько-німецьке протистояння в Сілезії покликало на свою службу й технологічні новинки, передусім радіо. Ще веймарська Німеччина будує мережу прикордонних радіостанцій для пропаганди серед німецькомовного населення, що опинилося після Першої світової в межах сусідніх держав.\nОднією з найяскравіших оздоб цієї мережі стала збудована у 1925 р. станція-ретранслятор у Гляйвиці. Їй протистоятиме вже через два років спеціально створене Польське радіо Катовіце.\nПочалося змагання чий передавач буде потужніший. Врешті-решт німці збудували для свого ретранслятора 118-метрову дерев'яну радіовежу, яка досі перебуває в числі найвищих дерев'яних будівель світу.\nОбидві сторони змагалися не лише у технічних покращеннях, а й в актуальності та гостроті гумору, намагаючись завоювати своїм передачам якнайбільшу аудиторію, передусім – по той бік кордону. Навіть у радіоспектаклях чи освітніх передачах вплітали нотки ворожості проти сусідів.\nРадіостанція в Гляйвіці, середина 1930-х років\nЗвісно, лише радіохвилями протистояння не обмежувалося: крім традиційного напруження на кордоні уже нацистська влада щосили запускала маховик германізації сілезців, а Варшава щодуху намагалася підвищити польський патріотизм місцевого населення, даючи зелене світло різноманітним громадським організаціям, серед яких першість тримали ветеранські організації сілезьких повстанців. Останні регулярно проводили заходи під гаслами, зокрема, об'єднання усієї Сілезії в рамках польської держави.\nТаким чином, німецька станція у Гляйвіці була обрана для удаваного нападу "польських агресорів" не випадково: її добре знали по обидва боки кордону, тож німців легко було переконати, що вона стала об'єктом нападу з боку поляків – ветеранів сілезьких повстань.\nЦікаво, що гляйвіцька провокація готувалася настільки таємно, що не була зафіксована на папері. Можна зустріти вказівки, що ідея такої операції з'явилася у Гейдріха ще у 1938 р. й мала бути використана під час Судетської кризи, але з огляду на капітуляцію Чехословаччини й мовчання Лондона та Парижу не була втілена.\nРейнгард Гейдріх – начальник Головного управління імперської безпеки Третього Райху (1939-1942). Саме від його ад'ютанта Науйокс отримав кодову вказівку "Бабуся померла"\nПлан передбачав організацію низки імітаційних нападів на німецькі установи в прикордонній смузі (лісництва, радіостанції, митні пости тощо), після яких на місці події залишалися б трупи у формі військ протилежної сторони. Роль жертв відводилася в'язням концтаборів, яких повинні були попередньо вбивати отрутою.\n10 серпня 1939 року, згідно зі спогадами самого Науйокса, Гейдріх розповів йому про план здійснення провокації у Гляйвіці. Шеф доручив Науйоксу підібрати шість надійних підлеглих та разом з ними провести рекогносцировку в Гляйвіці.\nВодночас він попередив Альфреда, що той та члени його групи не вправі просити допомоги від будь-якої німецької установи, а також мати при собі документи про службу в органах держбезпеки.\n20 серпня Науйокс з підлеглими прибув на двох машинах до Гляйвіце, де вони зупинилися у двох готелях. Керівник операції поселився у "Хаус Обершлезієн". Змовники зареєструвалися як інженери з Майнца, які прибули для здійснення геологічних робіт.\nВважається, що Абвер дістав на вимогу СД 150 комплектів польської військової форми, які передали групі Науйокса. У той же час це відомо зі слів останнього й нема певності, що саме так і було.\nРіч у тім, що і місто, й околиці були заповнені підрозділами Вермахту, що саме готувалися атакувати Польщу. За таких умов пробратися містом у польській формі диверсанти навряд чи могли.\nШвидше за все вбрані вони були все ж у цивільне, тим більше, що повідомлення, яке вони повинні були оголосити по радіо включало згадку, що напад здійснили не польські військовослужбовці, а члени ветеранського Союзу сілезьких повстанців.\nАльфред Науйокс під час післявоєнного арешту\nВважається, що первісно датою прикордонних інцидентів було визначено ранок 26 серпня 1939 року. Але операцію загальмували, вочевидь через те, що Лондону стали відомі плани нападу в цей день Рейха на Польщу, та й Рим німці ще не схилили на свій бік.\nУ будь-якому разі 26-го німецькі диверсанти по-справжньому "пошуміли" лише у Тешинській Сілезії (частина Чехословаччини, анексована Варшавою восени 1938 року), де абверівці, перейшовши кордон з Польщею, зуміли захопити і певний час утримувати невеличку залізничну станцію та стратегічний тунель біля кордону.\nУ свою чергу одна з груп диверсантів з СД, невірно зрозумівши наказ, таки напала на німецький митний пост, але втручання в останній момент Мюллера запобігло кровопролиттю. Відтак Берлін призначив нову дату.\nДо речі, розхвалений на всі боки німецький ордунг не спрацював цього разу на всі сто. Річ у тім, що у Гляйвіці нападники зосередилися на новій, збудованій у 1935 р., станції-ретрансляторі, розташованій від кордону за 10 км. У місті, на відстані у 4 км від кордону, була ще стара радіостанція.\nПарадокс у тому, що стара радіостанція мала мікрофонну студію, тобто могла сама продукувати радіопередачі. Тоді як нова станція не мала мікрофонної студії: це був ретранслятор, який отримував передачі по кабелю зі старої радіостанції чи з Бреслау (теперішній польський Вроцлав). А це означало, що запланований текст не можна було транслювати на Бреслау і далі на всю Німеччину, його почули б тільки місцеві мешканці.\nСам напад виглядав, правду кажучи, дешевою театральною постановкою. Охорону станції зняли заздалегідь за наказом Гіммлера. О 18-й годині туди прибули двоє поліцейських, один з яких мав запустити нападників через хвіртку, а інший – пильнувати аби працівники радіостанції не вчинили нічого нерозсудливого, їх же не попереджали, що це банальний фарс.\nО восьмій вечора семиособова група нападників на чолі з Науйоксом прибуває на місце. За однією версією вони в'їхали двома машинами через ворота на територію станції, за іншою – тихенько зайшли через задні двері.\nПовідомлення у львівській газеті 'Діло' за 30 серпня 1939 року\nНауйокс стверджував, що перед нападом він і підлеглі таки перевдягалися на околиці ліса в польські уніформи та озброїлися револьверами системи Люгер-9. Вони пройшли до залу з передавачем, де перебували троє техніків та поліцейський. Ті слухали передачу, трансльовану з Бреслау.\nЕсесівці замкнули їх у підвалі, а вже потім з'ясували, що на станції бракує мікрофонів... Ситуація ставала критичною. Після 10 хвилин лайок та гарячкових пошуків один з працівників радіостанції знайшов та передав "нападникам" мікрофон, який використовували, щоб повідомити про зупинку в трансляції через бурю.\nОдин з членів групи Науйокса, який володів польською, почав зачитувати кількахвилинну промову польською мовою. Але, як виявилося, радіослухачі почули тільки слова:\n"Увага, це Глівіце [тобто польський топонім міста, а не німецький – І.Г]. Радіостанція перебуває у польських руках...". Потім радіо перестало передавати з нез'ясованих причин (є припущення, що один з працівників станції зумів непомітно вимкнути обладнання, вважаючи, що протидіє справжнім полякам – І.Г.).\nНаскільки відомо, у промові ще повинно було прозвучало те, що поляки починають вторгнення у Німеччину, аби помститися за всі образи. Утім, про цей фінал широкий загал не дізнався.\nТакож подекуди у літературі (услід за спогадами самого Альфреда – І.Г.) можна прочитати, що в ефірі пролунали кілька пострілів. Що тут правда, а що ні, достеменно не відомо – записи трансляції відсутні, а свідки з роками додають від себе усе більше деталей.\nВизнаймо, операція пройшла жахливо. Утім, Гітлеру вона була потрібна для галочки, усі потрібні аргументи було приготовано заздалегідь.\nВже о 22.30 31 серпня німецьке радіо повідомило про кілька атак польських парамілітарних організацій за підтримки регулярних частин Війська Польського на прикордонні установи Рейха.\nА у перший день вересня 1939-го німецькі газети виходять з гігантськими заголовками про "польські напади". Німецькі ЗМІ кричали, що поляки атакували містечко в Сілезії біля восьмої вечора, захопили радіостанцію та почали передачу польською мовою. Нападники, мовляв, говорили про польські Бреслау та Данциг, чим завдали образу Німеччині, а через чверть години німецька поліція вибила їх з радіостанції, кількох поляків вбито.\nГітлер заявляє в рейхстазі про 14 збройних інцидентів. Відповідну інформацію доводять до відома дипломатів та урядів західних союзників. Офіційне розслідування очолили шеф Гестапо Генріх Мюллер та керівник кримінальної поліції Артур Ньобе. На цей час війна була вже в розпалі.\nІснує думка, що напад у Гляйвіці, як й інші організовані нацистами прикордонні інциденти, насправді мав на меті не виправдати агресію щодо Польщі перед німцями.\nОстанні вже давно були морально готові "відновити історичну справедливість" і стати на захист "пригнобленого німецькомовного населення". Головна ж мета нападу – змусити Париж і Лондон утриматися від надання допомоги Речі Посполитої, яка, мовляв, порушує міжнародне право.\nОскільки Науйокс керував нападом на радіостанцію популярною в історичній публіцистиці є метафора, що саме він почав Другу світову. Зрештою, він і сам назвав свої мемуари гучним "Людина, що почала війну".\nНасправді напад на сілезький ретранслятор був лише одним епізодом з двох десятків аналогічних диверсій, які мали стати обґрунтуванням правомірності нападу Рейху на Польщу. Ці провокації нерідко загалом іменують в історіографії операцією "Гіммлер".\nШироко поширеною є версія, згідно з якою гестапо відібрало з десяток злочинців, яким була обіцяна свобода за участь у справі особливої державної ваги. Начебто саме їх Науйокс залишив на радіостанції в якості трупів польських нападників, перевдягнутими у польські мундири. Цим злочинцям попередньо ввели отруту, а потім зробили на тілах вогнепальні рани.\nУтім, ці дані – радше невірний переклад виступу Науйокса на Нюрнберзькому процесі. Там він повідомив, що такий план справді був і його висунув Мюллер. Останній вживав щодо цих потенційних смертників термін "консерви", тож нерідко можна знайти згадку, що гляйвіцька провокація мала назву операція "Консерви", що не відповідає дійсності.\nУтім від такого сценарію відмовилися, оскільки Герберт Мельгорн – співробітник Мюллера, який мав підібрати в'язнів, звалився з приступом шлункової хвороби (за це Гейдріх переведе його на нижчу посаду, утім згодом Мельгорн зробить успішну кар'єру в окупованій Польщі, відповідаючи зокрема за знищення євреїв та репресії проти поляків, а після війни спокійно проживатиме у ФРН до своєї смерті у 1968 році у віці 65 років – І.Г.).\nПісля цього Мюллер пообіцяв Науйкосу привезти один труп, вдягнутий у форму польської армії, це мав бути єврей – в'язень концтабору. Тобто, як правило, те, що було лише заплановано, в різних описах Гляйвіцького інциденту подається як доконаний факт, що стався.\nАльфред Науйокс зі своєю другою дружиною, 1965 рік\nЛише після смерті Науйокса (у 1966-у, хоча зустрічаються й інші дати – І.Г.) з'ясувалося, що саме він застрелив під час гляйвіцької провокації 43-річного неодруженого фермера Францішка (Франца) Гоньока, якого часом називають першою жертвою Другої світової війни.\nГоньок був польським патріотом, на початку 1920-х років він займався агітацією за приєднання Сілезії до Польщі, брав участь у місцевих повстаннях. У 1923-26 роках Гоньок жив у Польщі, але згодом повернувся до родинного села Люб'є (німецька назва Гогенлібен), розташованого за 15 км від Гляйвіц, мав німецьке громадянство.\nЙого заарештували 30 серпня, вкололи перед операцією снодійне та застрелили вже на території станції. Він був вбраний у цивільне (хоча зустрічаються і згадки про те, що на нього натягнули польський мундир, утім це малоймовірно – І.Г.) та мав при собі справжні документи.\nСаме його тіло слугувало для нацистів "доказом" того, що ветерани польських повстань по німецький бік кордону взаємодіють з польськими військами й організаціями в "нападах" на німецькі установи.\nФотографії "консервів" (швидше за все – в'язнів концтабору Заксенхаузену – І.Г.) у польській формі згодом, за деякими даними, демонстрували іноземним кореспондентам, акредитованим у Рейху. Водночас, є припущення, що насправді на радіостанції залишили труп лише Гоньока, а решта – пізніша інсценізація.\nПлакат кінофільму про події 1939 року\nЯк би там не було, формальний привід почати війну з Польщею у Райху з'явився. Зранку 1 вересня 1939 року німецький учбовий крейсер "Шлезвіг-Голштейн", який прибув 25 серпня до Вільного міста Данциг з "візитом ввічливості", відкриває вогонь по польській військовій частині на Вестерплатте.\nРанок того дня став початком нової світової війни. Війни, провісниками якої стали прикордонні конфлікти між країнами Центрально-Східної Європи, породжені, своєю чергою, результатами Першої світової, які нікого не вдовольнили.\nСвіт заплатить величезну ціну за це невдоволення. Результатом стануть нові кордони, нові режими, нова етнічна картина на просторах величезної східноєвропейської Атлантиди.


Обслуговування басейну, сервіс на Закарпатті та Україні - IMPools\nБасейн – такий простий на перший погляд, насправді дуже складна гідроспоруда. На приватну водойму на дачі, у дворі і навіть всередині будинку постійно здійснює вплив зовнішнє середовище – листя від дерев, пил, дощова вода, різноманітні водорості, грибки, віруси, мікроорганізми, креми, і навіть піт плавців.\nОтримувати насолоду від перебування в прозорій воді можна тільки при достатній турботі про обслуговування. При догляді за штучною водоймою необхідно застосовувати згідно правил спеціальну хімію, здійснювати періодичний моніторинг обладнання і стану води. Якщо Ви не хочете постійно турбуватися про всі вище перераховані чинники, то вихід один – сервісне обслуговування басейну. Сервіс басейну – це комплекс заходів, які здійснюються для безпечного і приємного використання водойми.\nКомпанія IMPools надає цілий комплекс послуг по повному гарантійному та післягарантійному сервісному обслуговуванні басейнів у Закарпатті, Львівській, Франківській, Чернівецькій областях та по всій Україні. Включаючи регулярний технічний сервіс силами професійних майстрів своєї справи з багаторічним досвідом.\nСервісне обслуговування включає в себе:\nПерший запуск або відновлення після розконсервації;\nОчищення дна, бортів, прилеглої території;\nКонтроль за станом фільтраційного піску, його заміна при необхідності;\nДоставка і внесення хімічних засобів;\nРішення проблем з якістю води;\nМоніторинг та ремонт технологічного обладнання басейну і трубопроводу;\nОптимізація роботи водного резервуару;\nКонтроль стану накриття і навісного обладнання;\nЗазимівля (консервація басейну на зимовий період).\nНаша найкраща пропозиція – сервіс на території України, в тому числі у Чернівецькій, Франківській, Львівській областях, Закарпатті та інших: Обслуговування басейну на цілий рік! Залиште турботу про Ваш резервуар виключно на професіоналів і кращу хімію. Фахівці IMPools все зроблять за Вас найкращим способом:\nспочатку ми Вашу водойму якісно очистимо і підготуємо до початку купального сезону;\nпотім запустимо воду, відрегулюємо її до ідеально чистого стану і звичайно цілковитої безпеки для здоров’я;\nпід час сезону ми будемо регулярно Вас відвідувати згідно зручного графіка, моніторити і зберігати воду на 100%.\nВи запитаєте скільки коштує такий комфорт? Ціна розраховується виходячи з розміру чаші резервуара, його початкового стану і складу води. Не зволікайте і телефонуйте нам, або залишайте заявку про сервіс на формі зворотного зв’язку на нашому сайті. Ми обов’язково передзвонимо – і Ви будете приємно здивовані! Хоча наш центральний сервісний центр басейнів розміщений в Закарпатті, ми можемо обслужити плавальний об’єкт в будь-якій точці України.\nОформивши цю послугу Ви:\nзбільшуєте термін служби Вашого басейну;\nекономите час і оптимізуєте затрати на супровід і експлуатацію;\nВаша вода буде відмінною на протязі всього сезону.


Home/Земля/Вчені попереджають про загрозу потужних землетрусів по всьому світу\nПісля потужного землетрусу, що стався в Італії, вчені попереджають про ймовірність нових потужних землетрусів по всьому світу. Жодна країна не може відчувати себе в безпеці, адже деякі тектонічні розломи не випускали енергію вже на протязі багатьох років і на будь-якому з них може статися катастрофічний землетрус.\nЗа прогнозом учених, можливі великі землетруси на Близькому Сході, в Китаї, Індії, США і Японії. Найбільша небезпека на території США загрожує Каліфорнії, Алясці і Гаваям. Каліфорнійський розлом Сан-Андреас вже давно дозрів для викиду накопиченої енергії, і наслідки будуть набагато серйозніші, ніж в Італії, відзначають вчені.\nТиск на розломі постійно збільшується. Рано чи пізно він почне ковзати скидаючи цей тиск, що викличе потужний землетрус вздовж одного з великих розломів Каліфорнії.\nЗа підрахунками фахівців, підземні поштовхи великої магнітуди, триватимуть кілька хвилин, що призведе до великих руйнувань інфраструктури, евакуації населення, масових грабежів, насильства та подальшого введення військового положення.\nНе варто забувати і про те, що на узбережжі Каліфорнії розташований діючий ядерний реактор і його руйнування може викликати жахливу за своїми масштабами і наслідками катастрофу.\nНа півдні Аргентини знайшли неймовірне, ідеально кругле і рухоме озеро (фото + відео)


Новини за сьогодні, 31 липня 2021, субота (09:45)\nВчора уряд продовжив карантин до 31 серпня, встановив «зелений» рівень епідемічної небезпеки та запровадив нові карантинні норми. Загалом, крім «зеленого», передбачений ще «жовтий», «помаранчевий» (сигнальний) та «червоний» (найвищий) рівень епідемічної небезпеки.\nЩо змінилося? При «зеленому» рівневі епіднебезпеки все ще потрібно триматися дистанції та носити маски: у громадському транспорті, в приміщеннях та під час масових заходів. Маски та рукавички залишаються обов’язковими для працівників закладів громадського харчування, розважальних закладів, кінотеатрів, а також для персоналу інших масових заходів.\nМаскового режиму можна не дотримуватися, якщо всі учасники мають негативні ПЛР або експрес-тести, зроблені за 72 години до заходу, або ж документ, що підтверджує повну імунізацію від COVID-19 вакцинами, сертифікованими ВООЗ. Зараз знімаються обмеження на заповнення кінотеатрів, проведення масових заходів, перевезення пасажирів в транспорті.


Способи приготування крему з аромамаслами\nСпособи приготування крему з аромамаслами\nПочатковий етап приготування\nДля приготування або збагачення косметики аромамаслами необхідно використовувати виключно натуральні масла. Перед тим, як використовувати те чи інше масло для крему, переконайтеся що у вас немає на нього алергії.\nЩоб це зясувати нанесіть 2-х процентний розчин олії за мочку вуха або на внутрішню поверхню руки і почекайте приблизно 10 годин, якщо нічого не сталося, сміливо приступайте до різноманітних способів приготування крему з аромамаслами.\nЗбагачення крему за допомогою аромамасел\nВ домашніх умовах можна зробити відмінне збагачення косметики аромамаслами. Для цього досить з кремом для обличчя, перед його нанесенням, змішати 1-2 краплі аромамасла. Таким способом ви отримаєте відмінний ефект ліфтингу. Омолоджуючі властивості мають масло троянди, сандалу, жасмину.\nСпособи зберігати приготовлений крем\nВиготовлення косметичних засобів з аромамаслами в домашніх умовах має свої особливості. По-перше, така косметика має невеликий термін зберігання, тому його необхідно змішувати перед самим вживанням або зберігати в прохолодному місці. Але навіть, наприклад, в холодильнику такий крем простоїть не більш ніж 6 місяців.\nПриготування кремів для рук з використанням аромамасел:\nБеремо 5 грам дитячого крему, що не має запаху, 2 краплі лимонного масла, по 1 краплі олії герані і миндалевого олії. Потім все це ретельно перемішати. Отриманий крем володіє відмінним зволожуючим і живильним ефектом. Також він швидко відновить шкіру рук після домашніх турбот.\n«Лаванда і магнолія»\nДля приготування цього мякого крему для рук необхідно лавандова олія, мигдальне масло, олія шавлії, масла магнолії і лимона. Беремо миндалевого масла більше всіх 10 грам, всіх інших інгредієнтів по 2 краплі, а от масла магнолії 1 краплю.\nКрем для зміцнення нігтів\nБеремо 1 краплю лавандового масла, 5 грам оливкової олії, 2 краплі олії лимона і евкаліптової олії. Перемішуємо всі інгредієнти і щодня наносимо на кутикулу нігтя.\nПриготування універсальних кремів на основі аромамасел:\nБеремо 50 грамів бджолиного воску, 40 грам масла мигдалю, 40 мл рожевої води і абсолюту троянди 10 крапель. Усі ці компоненти змішуємо і отримуємо крем щільної консистенції, що миттєво розмякшується під час контакту з шкірою. Цей крем відмінно підходить для очищення шкіри, помякшення рук або в якості масажного масла.\nКрем на основі кокосового масла\nБеремо 50 грам кокосової олії, 25 грам рожевої води, 20 крапель ефірного масла. В результаті отримуємо дуже жирний крем, що підходить для сухої шкіри. Також він корисний як крем після засмаги.\nКрем на основі масла какао\nБеремо 50 грам настояного масла календули, 35 грам масла какао, 5 крапель олії лимона, 10 г бджолиного воску, 45 грам квіткового гидролята, по 10 крапель лавандового масла і мірри. В результаті ми отримуємо самий жирний по своїй консистенції крем з усіх 3х перерахованих. Цей крем підходить для сухої шкіри, потрісканої шкіри, включаючи ділянки на пятах і в якості крему для рук.\nПриготування (у 3х кремів воно однакове):\nРетельно зважуємо всі компоненти. Беремо 2 ємність з сталі, скла і наливаємо в неї мигдальне або інше масло і додаємо віск (якщо він використовується). В другу миску ллємо квіткову воду і ставимо її на парову баню. На невеликому вогні тримаємо і помішуємо олія з воском до тих пір, поки він не розтане.\nПотім додаємо масляну суміш по кілька крапель квіткової води і збиваємо до тих пір, як квіткова вода змішується з сумішшю олії і воску. В кінці додаємо аромамасла і переливаємо суміш в банку. Ставимо її прохолодне місце для застигання.\nОсь так виглядають способи приготування кремів в домашніх умовах.\n12:55, 9 лютого 2012\nСвітильники в інтер'єрі: види та правила вибору


Поза жанром - Новини - АртВертеп - Найбільший on-line центр сучасної культури України\nВСІ\tнаціоналізм національна свідоміс пласт\nАвтори / Піккардійська терція / Поза жанром\nВокальний секстет «Пікардійська Терція» завершив промо-тур на підтримку новго альбому «Етюди».\nМешканцям Дніпропетровська, Донецька, Запоріжжя й Одеси можна позаздрити. Вони таки отримали свої дорогоцінні хвилини щастя під час живої презентації диска, про наявність (відсутність-необхідність-неозорість) якого говорили чи не з осені. Ще у вересні минулого року, святкуючи своє 15-річчя, піккардійці включали до ювілейних програм окремі пісні з «Етюдів» і присягалися закінчити роботу над ними до листопада.\nВажко визначити, що найбільше відволікало львівський гурт від здійснення власних мрій і обіцянок: отримання найвищої державної нагороди, від’їзд на заробітки до Німеччини звукорежисера чи пропозиція всюдисущого «Танка на Майдані Конго», який зажадав акапельної версії однієї зі своїх пісень. Може, були суперечки, чиїх авторських пісень на платівці має бути більше: Славка Нудика чи Володимира Якимця. Або творчі вагання: чи варто перекладати 70 відсотків нового репертуару на зовсім інший, плинний настрій звучання й ритми босанови.\nЯк не дивно, та розставити всі крапки над «і» музикантам допоміг Великий піст із 40-денним мораторієм на концертні виступи. Останній для правильно вихованих піккардійців – річ принципова. Це час для роздумів, активних лабораторних репетицій і віддавання всіх боргів. І коли вони про це говорять, їм легко повірити. Уявляється, що їхні руки ніколи не тяглися до чужого, а тільки трималися за мікрофони. І їхні роти тільки співають свої 300 пісень 12 мовами світу та зрідка дають інтерв’ю. Залишається ще, правда, інтернетівський образ того ж таки Якимця, котрий зі спритністю блогера та вродженим талантом фахового музикознавця передвіщає мистецький апокаліпсис і обстоює різножанровий універсалізм своєї команди.\nЗахищати є що і є від кого. Після вручення піккардійцям Шевченківської премії (до речі, музикантам пощастило отримати її 9 березня, за день до початку Посту), кількість критиків «Терції» помітно збільшилася. Перед її виступом у ролі хедлайнера на нещодавньому джазовому фестивалі в Сумах Інтернетом прокотилася хвиля звинувачень у тому, що формація не має нічого спільного з джазом. Приблизно тоді ж інший популярний ансамбль a cappella у напівпорожньому палаці»Україна» (на відміну від аншлагів галичан) підкреслив, що презентує перший сольний концерт вітчизняного джазового колективу на головній сцені країни.\nТа затискати формацію в глухий жанровий кут – справа невдячна. Піккардійці вже збилися з рахунку переспіваним стилям. Вони змішують джаз, блюз, фолк і кантрі, немов карти у колоді, й чудово себе при цьому почувають. Попри те, що за плечима в кожного з учасників – консерваторія, на ансамблі не лежить гнітюча печатка вищої освіти й відсутнє прагнення будь-якою ціною зробити з себе віртуозних монстрів. Кожен їхній альбом чи програма – неквапна дружня розповідь про те, як вишукано й водночас невиправно лірично можуть співати і мріяти на сцені відкриті слухачам артисти. А тому головне надбання та капітал «Піккардійської терції» за 15 років акапельного служіння – це та сама публіка, якій тепер сміливо можна поступатися правом співу, й вона з радістю підхопить найскладнішу партію. Треба думати, і нові «Етюди» для неї будуть горішками.\nІван Лютий, «Український тиждень»


Муфтій Саід Ісмагілов закликав мусульман світу не ставати найманцями в окупаційних російських військах – Духовний Фронт України\nМуфтій Саід Ісмагілов закликав мусульман світу не ставати найманцями в окупаційних російських військах\n11:30 | 15.03.2022\nФото: Фейсбук / Муфтій Саід Ісмагілов\nМуфтій Духовного управління мусульман «УММА», вчений ісламознавець та військовий капелан Саід Ісмагілов у відеозверненні закликав мусульман світу не ставати частиною путінського задуму знищення України.\n«Нам стало відомо, що злочинний російський путінський режим бажає вербувати найманців з різних країн, щоб використовувати їх у війні проти України. Я закликаю мусульман усього світу не ставати на бік злочинця, агресора, нападника, не ставати на бік Росії, яка напала і вбиває нас. Напала на нашу вільну і незалежну Україхну, де мусульмани жили щасливо та вільно сповідували іслам. Ми повноцінні громадяни нашої країни і зараз потерпаємо від російської агресії», – підкреслив Саід Ісмагілов.\nМуфтій зауважив, що стаючи до лав окупаційних військ російської федерації у якості найманців, кожна людина стає на бік злочину, а це є великим гріхом перед Всевишнім.\n«Я закликаю мусульман світу ставати на бік України, допомагати нам своїми молитвами, пожертвами, своєю підтримкою, бо це дуже важливо для нас. Я закликаю усіх найманців з Близького Сходу та інших країн, які зголосилися бути на боці російської окупації, не робити цього. Це не принесе вам ні щастя, ні прибутку, а буде великим злочином», – закликав мусульман муфтій.\nПри цьому, він запевнив, що мусульмани України вже стали на захист свої землі: «Ми захищаємо нашу державу і надалі будемо її захищати. Я прошу Аллага, щоб він утримав усіх найманців, в першу чергу мусульман, та всіх людей від такої великої помилки. Будьте людьми миру, справедливості і добра».


У Франції почався суд щодо препарату, який міг призвести до смерті тисяч людей | Lойер\nУ Франції почався суд щодо препарату, який міг призвести до смерті тисяч людей\nДата: 25.09.2019 25.09.2019\nУ Франції почався суд, який має вирішити, чи спричинили таблетки від діабету, призначені для схуднення, смерть 2000 людей.\nВиробника препаратів, компанію Servier, звинувачують у введені в оману споживачів через вбивчі побічні ефекти препарату, який згодом використовували для лікування діабетиків із зайвою вагою.\nВважається, що це – один з найбільших скандалів у галузі охорони здоров’я у Франції.\nКомпанія Servier спростовує звинувачення, наголошуючи, що не давала недостовірної інформації про побічні ефекти.\nНа думку французьких експертів у галузі охорони здоров’я, препарат, відомий як Mediator (“Посередник”), міг вбити приблизно від 500 до 2000 людей до того, як його відкликали з продажів у 2009 році.\nПозивачі судяться і з французьким державним регулятором з обігу ліків, який звинувачують у невиконанні функції запобігання смерті та травматизму.\nУ судовому процесі братимуть участь понад 2600 позивачів та 21 відповідач, і, як очікується, триватиме він протягом шести місяців.\nСуд має також встановити, чому препарат, який використовували з 1976 року, було дозволено продавати так довго, незважаючи на різні попередження.\nЮристи, які представляють позивачів, стверджують, що виробник ліків навмисно вводив в оману пацієнтів протягом десятиліть, а сприяли цьому поблажливі чиновники.\nServier звинуватили в тому, що компанія отримала прибуток від продажу цих ліків близько 1 мільярда євро.\n“Судовий процес приносить величезне полегшення. Нарешті ми маємо побачити кінець нестерпного скандалу”, – розповіла агентству Reuters лікар-пульмонолог Ірен Фрашон, яка першою підняла питання щодо побічних ефектів препарату.\nДослідження пані Фрашон базувалося на медичних записах з усієї Франції і дійшло висновку, що серед споживачів Mediator існувала чітка тенденція виникнення проблем із серцевим клапаном. Це стало приводом ще для кількох досліджень, які врешті-решт призвели до заборони препарату.\nВ одному з досліджень було зроблено висновок, що між 1976 та 2009 роками препарат міг призвести до 500 смертей. В іншому дослідженні наводилася цифра у 2000 смертей.\nЦю кількість оскаржила компанія Servier, де наголосили, що є лише три зафіксовані випадки, коли смерть може бути чітко пов’язана з використанням Mediator.\nТакож компанія Servier оголосила, що продовжить виплачувати компенсації жертвам. Назарі вона заплатила вже майже 132 млн євро пацієнтам.\n“Існує низка обставин, які проливають світло, як все це сталося”, – зазначив адвокат фармацевтичної компанії у коментарі Reuters.\nДекілька європейських країн, таких як Іспанія та Італія, заборонили вживання препарату ще на початку 2000-х.\nMediator вперше був розроблений в 1976 році як препарат для зниження рівня жиру в крові. Згодом його прописали діабетикам, щоб допомогти їм схуднути.\nАле після того як здобули визнання його властивості, які пригнічують апетит, сімейні лікарі почали пропонувати Mediator як загальне лікування. Кожному, хто переймався схудненням, можна було запропонувати використати цей препарат – навіть якщо юридично це було дозволено лише діабетикам.\nНа момент вилучення з ринку, вважається, що близько п’яти мільйонів людей стали споживачами Mediator, і він опинився серед 50 найбільш прописаних препаратів Франції.\nТеги2000 Servier діабетики здоров'я медіатор препарат смерть суд схуднення фармацевтика Франція


На Тернопільщині безкоштовно навчають місцевих підприємців | NTER.NET.UA - Территория новостей\nНа Тернопільщині безкоштовно навчають місцевих підприємців\nУже понад 10 років на Тернопільщині діє державна програма «Українська ініціатива» перепідготовки кадрів для підприємництва. Йдеться про отримання другої вищої освіти – економічної (за спеціальностями економіка підприємництва і менеджмент).\nТобто підприємець, який має, скажімо, технічну чи педагогічну освіту, може звернутись у департамент економічного розвитку обласної держадміністрації, де формується група.\nНами з Тернопільським національним економічним університетом укладено договір про безкоштовне навчання місцевих підприємців, – уточнює начальник відділу сприяння розвитку та підтримки підприємництва департаменту економічного розвитку ТОДА Микола Сурков.\nТаким чином минулого року до вишу вступило 150 чоловік, у тому числі від Тернопільщини – 20 підприємців (така наша квота), решта – бізнесмени з сусідніх областей. Претенденти складають вступні екзамени та за результатами іспитів зараховуються до університету. Час навчання – рік на стаціонарі або 2 роки заочно. До речі, є можливість стажуватись за кордоном, причому підприємець лише оплачує проїзд, а проживання, харчування, стажування на фірмі – за рахунок приймаючої сторони. Єдина вимога – знання англійської або німецької мови.\nБули приклади, що люди розширяли власні фірми або створювали спільні підприємства з іноземними інвесторами, – зазначив посадовець.