Кавказький злам - Збірки поезії, поеми\nСр, 12/08/20, 00:42\nНенависть зве губить життя,\nЛюбов у серці кличе жити,\nЩомиті прагнути й любити,\nБо їй не буде вороття.\nНам необхідно всім це знать:\nЇї властивості чудові\nВ основі сутності лежать.\nНе вимагаючи визнань,\nПрошу я тільки розуміння,\nЩоб привели нас до прозріння\nЗусилля щирих намагань.\nХай нас захоплює життя:\nЛюбіть Природу і Людину,\nЛюбіть дружину та дитину,\nЯк сенс усього майбуття.\nЛюбов я стверджую одну –\n(Хіба у цім моя провина?),\nЩо я найбільше Батьківщину\nЛюблю, як матінку земну.\nВ полях виспівує весна\nДзвінкими срібними струмками,\nДивує серце до нестями\nЇї бентежна новизна.\nСади по селах і містах\nГуртом від ласки просинались.\nІ в ароматах захлинались\nЗелені брості по вершках.\nКоли навколо все цвіте,\nУсі забулися про зиму.\nЗ ріллі здіймаються озимі\nВ проміння ніжно – золоте.\nПо всій окрузі лет гримів:\nШумів оркестр, будив діброву\nУ навіть тишу вечорову\nГеть не дражнив невтомний спів.\nГарнішав світ, і поміж тим.\nБіг навпрошки, задерши поли,\nТо спалахне вогнями в полі,\nТо вдень в бузок напустить дим.\nЧужа вітчизна. Та чомусь\nІ долі , й люди наші схожі…\nТвої лани – простори гожі\nМені близькі, слов*янська Русь!\nПід голубими куполами\nІскриться сніг на схилах гір.\nНа Русь з – за гір тих з давніх пір\nЛетять лелеки табунами.\nВ них так захоплюють висоти,\nПотоки шумні чистих рік.\nДе вічно пасма срібних пік\nСмарагди хочуть побороти.\nКруті ущелини і скали,\nЛанцюг вигадливих хребтів,\nДе юрми мужніх та орлів\nПритулок волі відшукали.\nКраї чудової погоди,\nДе зріють жито й виноград.\nТобі, як гостю, кожен рад ,\nЯкщо посланник ти свободи.\nМов грань довершена алмазу:\nЗдається, Божу благодать\nГотова нам подарувати\nКраса прадавнього Кавказу.\nКуточок раю…Славна мрія –\nЗнайти в нім суть його окрас!\nТа в наш стрімкий жорстокий час\nСпливає кров*ю тут Росія.\nХіба ж роки? – Уже віками\nОрда в краях цих не одна\nВогнем й мечами приручає\nЧи ж не за полум*я титана,\nНе знаю й сам у котрий раз,\nСичить – ятриться, наче рана,\nСтійкий змордований Кавказ?\nЗа те , що став допомагати\nНародам мужній Прометей,\nВсевишній вирішив карати\nЙого нескорених дітей.\nТо ж серед дивної природи,\nЖиве все топлячи в крові,\nТворять спустошливі походи\nТа Суті логіка спрацює:\nЩо сіє хто, то те і жне.\nІ свого щастя ,хто руйнує,\nНа попелищі не знайде.\nНасильство, грубощі, лукавість,\nЯкі не стерпить аксакал,\nЛише породжують ненависть,\nВ котрій жорстокість править бал.\nВсе вимагає в світі плати:\nІ вчинок кожний, і процес,\nБо ж гинуть хлопчики – солдати\nГеть не за власний інтерес.\nВ горнилі війн вмирають діти –\nВ ній не вмирають королі,\nПо суті, знищуються квіти –\nКраса з надією землі.\nВ боях, трапляється, й стріляють,\nНемов папір, до тла згорають\nЖиві в пекельному вогні…\nНа ній говорять не уста –\nАкценти ставлять автомати\nІ факти стверджують гармати :\nРозмова хаосу крута.\nСтрахіть симфонії звучать:\nРеве та стогне все у гулі,\nЛиш залітають тихо кулі\nВ серця, що чайкою ячать.\nРозумні гинуть і дурні,\nЯк під ножем домашні півні –\nТут перед смертю всі ми рівні,\nБо на війні, як на війні….\nСуть м*ясорубки є проста:\nЖиття не варте тут нічого\n(Що в цьому дивного такого?) –\nБула б досягнута мета.\nТо ж у вождів святкові дні:\nСобі чаркуються на дачі –\nП*ють за тріумфи та удачі,\nЗа перемоги на війні.\nДля них вся істина в вині:\n-За наших хлопчиків гарячих!...\nЛиш дома мами рідні плачуть.\nБо на війні, як на війні…\nВже дві доби у горах бій\nВедуть російські батальйони…\nЛетять осколки і прокльони\nЗ багнюки в млі непрохідній.\nВисотка в лісі – бастіон,\nПовз неї є одна стежина…\nМета повстанців, щоб в долину\nІз гір прорватись крізь затон.\nНе легіон – до ста солдат.\nЛежать поранені і вбиті…\nА схили ц досі тими вкриті,\nЩо йшли на штурм гори стократ.\nРух кожен сковує нуга,\nХолодний вітер дме – а жарко.\nДесант в бою тримає марку.\nХоч дошкуляє всім жага.\nНема надій на артналіт,\nВ бійців закінчились набої…\nУ млі очікують герої\nПогоди й з неба вертоліт.\nЦей час сприймаєш, як аванс\nУ долі власній: кулемети\nДавно мовчать, лише багнети\nДають тобі останній шанс.\nКомбат від вибуху гранати\nЗгубив свідомість, втратив слух…\nПрийшов до тями – тільки дух\nНад тілом лячно став витати.\nЖиття, міліючи, мигало,\nВисіло в прірви на краю:\n«Звідкіль обпалену мою\nВоно тут душу розпізнало?»\nЧоло відкинувши і руки,\nВ тяжкій агонії конав\nЙого товариш – помирав,\nОстанні вловлюючи звуки.\nТягнулось жадібно до сонця\nСтебло фіалки у воді,\nНе співчуваючи біді,\nКрізь сіро – білі волоконця.\nРізьба розпукнулась в осики…\nПостій! Замри! Заціпеній!\nСвіт перекосить в тиші злій\nВід роздираючого крику.\nНемов страшний безглуздий сон:\nНа доленоснім перегоні,\nЯк кінь, вривався від погоні\nВ перебіг й зміст подій полон.\nСолдата кинули в підвал,\nДе так смерділо гниллю й потом,\nСолома пріла сірим шротом\nВстеляла весь гнітючий зал.\nЧи ж не спинився часу лік?\nПо стінах цвіль, мохи й волога,\nПотьоки бурі, мов дорога,\nВ кутку у дранті чоловік.\nПищав брудний бридкий пацюк:\nСтарався гострими зубами\nГризнути рани кволих рук.\nНу, хоч натягуй протигаз:\nВ повітрі чадної задухи\nКружляли роєм чорні мухи\nНад тілом змученим щораз.\nСтихія темряви і зла,\nСтраждань та мук нелюдських дружка!\nІ тільки зверху світла смужка\nУ темне царство пролягла.\nВстав чоловік, як дуб, високий,\nДавно не голений, міцний,\nВчувалась виправка – стрункий,\n-Давай знайомитись: Казанцев,\nМайор, з десантників, комбат…\nТебе є де ранили, солдат,\nІ як попав у сіті бранців?\n-Водій – механік БеТееРа,\nПризов осінній, рядовий;\nІван, з Рязанщини, сільський\nІ працював в колгоспній сфері.\n-Не встиг нічого й зрозуміти:\nНа збірний мчалися ми пункт –\nТа попереду здибивсь грунт.\nНавколо стало все горіти.\n-Все тіло наче оніміло:\nВ такій я ролі вперше був,\nХоч страху ніби й не відчув,\nА все ж в душі щось тенькотіло.\n-З бронемашини за долоні\nМене вниз витягнув «бача»\nЗ вогнем ненависті в очах…\nТак й опинився у полоні.\nКоли обрушився гортанний\nКартавий щебет з деревця,\nОсяяв усміх пів лиця\nЯкось негадано, неждано.\n«Звідкіль шпаки в тутешнім краї,\nДе глина й камінь без кінця?\nХто шле зі звісткою гінця?\nЧи ж не Рязанщина вітає?»\nБентежно серце в грудях б*ється –\nВ поривах гніву та жалю…\n«Шалено я життя люблю,\nТоді , як смерть навколо в*ється!\nЯка нудьга! Лечу додому\nГірким туманом щирих сліз\nУ шум замріяних беріз,\nЩоб досхочу зігнать оскому.\nДозволь, обабіч я присяду,\nЗітхну, цілуючи твій слід…\nЄ вісімнадцять тільки літ,\nТа від життя нема відради!\nМене недоленька занесла\nЧомусь в цей закутень глухий…\nІ ось надія – дзвін стрімкий\nВ твоєму голосі воскресла!»\n-Майоре,диво! Мені снився\nУ сяйві місяця мій край:\nТуман сріблив зелений гай\nІ водограй в ставу іскрився.\nШиряли зверху сині птиці.\nбув я щасливим в тім гурті…\nКотила хвилі золоті,\nЗнайомі хутір, двір і стріха –\nРодинний витік поколінь…\nНізвідки взявсь залізний кінь\nІ ниву став топтать для втіхи.\nРід хліборобський…В нас із болем\nСприймають пустощі вітрів –\nХліб толочить ніхто не смів,\nА тут знущалися над полем.\nЯк про обурення сказати:\nБезбожник лиш, що гріх шукав,\nЧи той , хто розуму не мав,\nТендітні стебла міг ламати.\nВся суть прихована в колоссі –\nЦе праці людської плоди.\nТо ж цілувати хліб завжди\nВ нас споконвіку повелося.\nСьогодні, певне, іменини\nБули у місяця, бо він\nСпішив за сонцем навздогін\nЗ – за гір у сонні полонини.\nВдихнув озон і свіжість лише\nНа повні груди горизонт…\nДесь рокотав далеко фронт,\nА тут така запала тиша.\nТрава від жаху сполотніла,\nВід гіркоти пекучих сліз\nАж вечір в землю сіру вліз\nЙ росою темрява упріла.\nГірські доповнили пейзажі\nВертляві діти та жінки,\nБородачі – молодики\nВ брудних строкатих камуфляжах.\nВ юрбі і голці ніде впасти…\nЗ десяток кинувши лопат,\nЗ підвалу вивели солдат\nКати гелаєвської касти.\nВпритул під ребра автомати,\n(А оступись один хоч раз!)\nЯк стимул здійснювать наказ –\nНа повний зріст рови копати.\nЗвели в шеренгу біля ям\nВ крові десантників, танкістів,\nКількох побитих журналістів,\nЩоб пригостить по дев*ять грам.\nВмить сухо клацнули затвори,\nПритихла зайва метушня…\nЛиш фіксувала акт покори.\nІван злякався.Мов дитя,\nОб стіни бився головою:\n-Я хочу жити! Фіг з війною!\nЯ ще не встиг пізнать життя!\n-У тебе розпач, в тебе шок –\nІ в мене біль, й мені тривожно…\nОбох в канаві придорожній\nЗарить нас можуть без свічок.\nНе дайся в руки їм живцем –\nНема за вчинене провини\nВ сучасних варварів, кретинів,\nВ немилосердних цих нікчем.\nЗдригнеться в ката хай рука!\nНа їх безумство ти так само\nУпертим будь аж до нестями\nІ з гордим видом козака.\nНе падай духом, не корись –\nНе буде ворогу спокою,\nВ умовах цих єдина зброя –\nСміливо смерті ввіч дивись.\nНе плач, мій друже, не тремти,\nПощади зась від них чекати…\nДва рази в світі не вмирати –\nТо ж вмій злетіти з висоти.\n-Скажи, майоре, ти є тепер,\nЛибонь, дворянського вже стану?\nЯк існувати перестану –\nЗа віщо юним я помер?\nЧому війна у мирний час?\nЗвідкіль ненависть поміж нами?\nМій хліб не крав чечен віками –\nЧий чорний кіт пробіг між нас?\nТи мав освіту, владу мав\nОсь над таким, як я , солдатом…\nЧому воюю нині з братом? –\nЯ клятв вбивати не давав!\nЛежав він мовчки, мов заснув,\nЩось обмірковував…І спроба\nБула йому не вподоби\nДавати лад словам, що чув.\nПоморщив лоб, за тим присів:\n-Скажу тобі відверто , Ваню,\nОце б попасти зараз в баню,\nЩоб змити бруд своїх гріхів.\nЯ не суддя чи адвокат…\nЗростав не в замках – в інтернаті,\nТому мені і є ти братом,\nБо ти солдат – і я солдат.\n-Ото ж навік собі зазнач:\nНа все завжди своя причина –\nПрийшли в його ми полонини,\nТому не ворог бородач.\nПроте й не друг…Афганістан\nНавчив вникати в суть предметів –\nЗнайдуть пізніше паритети\nДобродій наш і їх «пахан».\nВійна, мій брате, як корівка:\nХтось доглядає і пасе,\nХтось молочко з- під неї ссе,\nАбо з обох дере готівку.\nЩоб журналістів залякать,\n(Напевне, викупу чекають!)\nПеріодично в нас стріляють,\nЩоб з їх родин калим зідрати.\nСудить за всіх я не берусь,\nТа все ж верхи формують долю:\nЇм кажуть – боритесь за волю,\nНам – за міцну велику Русь.\nБо тут сплелися інтереси\nЗа нафту, зброю, гроші, чин…\nА ми з тобою, юний син,\nЄ виконавцями процесів.\nЯкось Івана для роботи\nВзяли чеченські вояки,\nЩоби носив з піском мішки\nВін від будинку, що навпроти.\nВ неволі зблід.Та ясночолим\nЙ міцним лишився він, як дуб:\nБлакитні очі, русий чуб\nВихривсь, мов кипа понад полем.\nБув вечір – музика травнева…\nІ раптом витвори судьби –\nНізвідки впала, з висоти,\nОця пелюстка яблунева.\nВона з*явилася з нічого –\nГраційна, в сукні голубій…\nІ стрімко глянуло з- під вій\nДівча допитливо на нього.\nНі, не ковзнула, а стрілою\nПрошила душу аж до дна.\nТа оглянувшись(Чи ж одна?),\nВсміхнулась й зникла під горою.\nЦей стан стрункий, лице рум*яне!\nЩось стрепенулось, ожило…\nНе смій, солдате! Ти є хто?\nЦе гра у погляд полум*яний.\n-Ти ніч не спав…Щось забагнулось?\nПриснились нива знов і гай?\n-Та ні, майоре, постривай,\nТут неймовірне щось відбулось!\n-Якийсь вогонь…Спинить несила,\nПеревернувся білий світ:\nЛечу метеликом на цвіт,\nХоч обпалити можу й крила.\n-Була не ніч – тортури, муки…\nТобі скажу, бо ти мій брат:\nЯ не закохувавсь в дівчат,\nНе хлипав нишком від розлуки.\n-Узбечка б краще чи евенка –\nПриніс би в хату хліб та сіль…\nА так проймає всього біль –\nМоя обраниця – чеченка.\n-Хіба ж залежить це від націй?\nІ поміж нас , в поміж них\nХватає добрих, чемних, злих,\nДурних, розумних , їх мутацій.\nВесна не квітом – пахне кров*ю.\nРаз час жасминовий оцей\nДарує музику очей –\nЗлітай над кривдами любов*ю!\n«Як , Ваню, служиться тобі?\nЛисти десь губляться в дорозі…\nЯ тут самотня, мов в облозі,\nЩодня маруджуся в журбі.\nЯ не живу – існую в сні,\nЧомусь не радісно – тривожно.\nЧекаю вісточку дорожню,\nМов пташка, б*юся у вікні.\nМені б лиш кілька добрих слів\nУ цім безлюдді, безголоссі…\nВ дворах бур*яном поплелося,\nНаш зовсім виселок спустів.\nТече старий благенький дах,\nЙого б хоч зрідка полатати,\nВ садочку б грядочку скопати –\nЯ ледь тримаюсь на ногах.\nПрошу в колгоспі трохи дров\n(Для голови воно ж дрібниця!),\nСміється з мене той п*яниця –\nВдові тріпоче про любов.\nЧи не знущаються «діди»?\nЧи вдосталь їсти? Чи зігрітий?\nТрудні часи не вперш терпіти –\nНе знати б більшої біди!»\n« Привіт , ріднесенька, з Чечні!\nМов перст , сидиш одна на лаві…\nА я пищу листа в уяві –\nПрожитим поділюсь у сні.\nМені не пишеш ти? – Брехня!\nДобра у вдачі, як у мами…\nЛисти блукають манівцями,\nМене шукають навмання.\nМинула край цей вже зима…\nЗанесла доля на край світу –\nСиджу в ущелині з граніту,\nЗамками скований стома.\nЛиш клаптик світла у вікні –\nМала щілинка в амбразурі,\nЗапліснявілі та похмурі\nКвадратом стіни кам*яні.\nЖиттям потішитись не зміг,\nБо в світ лиш можу визирати,\nЯк звір, поглядаю на грати…\nТа за чиї провину й гріх?\nЗустріти схочеш ти мене\nЖивим з далекої дороги…\nНадіюсь, молячись до Бога,\nЩо горе, врешті, обмине.\nТо ж витри сльози на очах!\nПридбаєм свинку ми й корову,\nВ нас буде хліб і будуть дрова,\nМи побудуєм новий дах.\nПривіт, ріднесенька ,з Чечні!\nПишу листа тобі в уяві –\nПрожитим я ділюсь у сні…\nБуло ще поночі, коли\nШкрябнуло щось в щілині – вічку…\nІ враз потоки світла свічки\nВ підвал із двору попливли.\nНасправді сталося чи сон\nЗвивався зверху мерехтливо? –\nЩось пробиралось полохливо\nДо них крізь низку перепон.\nМинав поволі шок в обох.\nІ ось просунулась долоня –\nТендітна, ніжна, наче сонях,\nЩо поспішав зігріти льох.\nПосипавсь порох…крізь діру\nДодолу гепнулась торбина:\nДесь тільки спечені в жару.\nПогасла свічка. Тонкий слух\nВловив дрібненьке лопотання…\nБув час прозріння, час вагання,\nЩоб перевести в грудях дух.\n-Під сумнів брати це дарма:\nЯ не кепкую, чуєш, Ваню,\nЄ в світі людяність , кохання –\nЩе спину варварству нема.\nІз трав ночами білий іній\nВже куховарить холодець,\nХоч теплий струмінь нанівець\nЩе зводить стан той в день осінній.\nДесь недалеко викидали\nБої по селах віражі…\nХоди підземні й бліндажі\nВ дворах невільники копали.\nНе легко в тверді копирсати –\nДоймають втома й мозолі,\nРосу хтось витре на чолі –\nІ всі продовжують мовчати.\nДо лабіринтів так поважно,\nХоч й жваво рухалось дівча…\n(Чиєсь із варти онуча?)\nНі ,до солдат пішло безстрашно.\nТакі печальні чорні очі…\nДуша, напевне, золота,\nКоли отак, немов свята,\nДопомогти солдатам хоче.\nУ вічі глянула дбайливо :\n-Тобі, Іванку, молока,\nЩоб не втомилася рука,\nТа принесла, що так щаслива.\nСтоять невільники і варта,\nЗастигла пауза німа –\nНемов нікого і нема…\n(Та видивлятися чи ж варто?)\nРука в руці…Злітають в небо:\nДає притулок для душі\nЇї душа в своїй глуші.\nІ тут сторонніх вже не треба.\nІ там, глибоко в задзеркаллі,\nЗростав кохання світлий храм,\nВ якому чисто, бо речам\nВеліли щезнути подалі.\n-Зостався день один в неволі,\nНадію маєш рятівну…\n-Надію я?... Щось не збагну!\nСтривай, щоб я не збожеволів.\n-На завтра в штаб…Я дав присягу!\n-Там батько мій.Обдумай…\nБудь вірним матері своїй!\nВ нас хлопців цінять за відвагу!\nСпочатку руки розв*язали\nТа дали вмитись , підстригли,\nУ чисту форму одягли\nІ завели його до зали.\nСтоли від страв аж прогинались:\nВино, гарячі шашлики…\nЩе щось підносили жінки,\nА командири розважались.\n-Чи маєш, воїне, ще сили?\nЯк гостя важного,відзнач, -\nВказав кремезний бородач, -\nТебе до столу запросили.\n-Тобі голубка наша мила?\nТоді прийми і наш іслам…\nЯ Маріам тобі віддам,\nЯкщо вона так полюбила.\n-Підеш й бій за нашу волю,\nЗаробиш гроші на калим,\nЩоб дівку викупить, між тим,\nА там твори щасливу долю.\nПоставив чарку, дав тарілку :\n-За перемогу п*єм до дна!\n-Та краще…хочу не вина…\nЗа себе вип*ю я горілки.\nСтакан один…і третій.В друзки\nНаш оп*янів солдат Іван.\n-Майору трішки – прошу , пан!\nВізьму з собою я закуску.\n-Ото ж стривай, тут все не так :\nСвої традиції й обряди –\nТвій інтелект, твою посаду\nНе поцінують аж ніяк.\nЗакон один у них – Коран…\nДружин купують для прислуги,\nСтрічають з честю в гості друга,\nШанують старших і прочан.\nТут кровна помста – чванство всіх:\nТут зуб за зуб, за око – око …\nДля нас це дико і жорстоко,\nДля мусульманина не гріх.\nТут зневажають переляк,\nНе терплять підлості та зради,\nВагу тут мають не поради,\nА сильні м*язи та кулак.\nІ слово має вартість – знай:\nЗа грубо виронену фразу,\nЗа жарти, натяк на образу\nВже милосердя не чекай.\nВ них той нікчема, хто життя\nВважає скарбом,хто до болю\nЛякливий та втрачає волю\nСвою в бою без каяття.\n-Надумав? Згоден? Це твій плюс!\n-Не по дорозі? Ми не браття?\nСьогодні, мабуть, на розп*ятя\nПотрапить хтось, як ваш Ісус.\n-Іти на поступки любі!\nЯ християнин …Дав присягу!\n-Ми маєм метод противаги,\nЩоб краще думалось тобі.\n-Раз доля випала гірка,\nЗустріну виклик я без страху…\n-Ти ще не корчився від жаху.\nІ участь жде обох тяжка.\nВраз налетіли, вчувши знак,\nНа них , поранених і кволих,,\nКількоро хлопців пишночолих,\nМов зграя спущених собак.\nТак били - камера гула:\nНа стіни й торси безборонні\nЛиш цівки чвиркали червоні,\nАж поки втома не звела.\nТа встав майор, здолавши біль:\n-За що юнцю відповідати?\nДо завтра спокій дай солдату –\nІз автомата в мене ціль.\n-Дивись, шукаючи причини,\nПо філософськи на життя\nЦя боротьба веде буття\nДо досконалої вершини.\n-Хіба ж дарма ти зносиш муки? –\nТут без вагання й коливань\nСтійку систему чільних знань\nПридбав без методів науки.\n-Жорстока школа виживання :\nВона формує зір і слух,\nЗалізну волю, сильний дух…\nЛибонь, спартанське виховання.\n-Своя в цім мудрість: хиби, вади,\nЧужі та власні помилки\nШліфують розум наш таки,\nХоч й не приносять нам розради.\n-Пізнав у мороці негоди\nОдну з найбільших величин :\nТи – вірний воїн, мужній син\nЗемлі своєї, свого Роду.\n-Не варто, певен, намагатись\nШукать земний у світі рай…\nА ти мене не забувай!\nПора дружок, пора прощатись.\n-У мене рани - не рискнеш,\nА ти вже , друже, постарайся:\nЗдоров*я маєш – не вагайся,\nЯк схочеш вижити – втечеш.\n-Я смерті , Ваню, не боюсь –\nЧому б мені її боятись? –\nНіхто не буде побиватись,\nБо просто нікому, клянусь.\n-Не боягуз я, чуєш – ні! –\nБо це моя робота , Ваню…\nТа звідси йти у путь останню\nТобі не хочеться й мені.\n-Прийдеться, мабуть…Це моя\nНа завтра черга в цьому герці,\nГеть відчуваю власним серцем\nУ грудях гостре вістря я .\n-Свою повинність до кінця,\nЯк офіцер, здійснив я чесно…\nЧи ж пригадає, інтересно,\nВітчизна вірного бійця?\n-Ща щось страждав, когось любив…\nСтрашніше інше – у буденні\nВ холодне кануть безімення,\nТоді, вважай, що ти й не жив.\nВи стільки світла в морі зла\nЗа час полону вклали в мене…\nВи не особа безіменна –\nВи витік віри та тепла.\nАж спалахнув багрянцем бір…\nДобряче випивші й веселі\nБійці Ічкерії дебелі\nОбох їх вивелиу двір.\nНе церемонячись , м*ясник\nТа бородач юнця зв*язали…\nМайору пальці відрубали,\nВідтяли вуха та язик.\nДобірний випаливши мат,\nДо гостроти чуттів охочі\nНебозі викололи очі\nІ здерли з спини шкіри шмат.\nСипнули сіль в ямки повік –\nКат не почув мольби чи схлипів…\nДо горла ніж – і смолоскипи\nДумок спинилися навік.\nРидали глухо дзвони стріх…\nА цю трагедію – сценівку\nЗнімав в цивільному на плівку :\nЧи то для бізнесу, чи - втіх.\nЗробилась мокрою спина,\nВмить посріблились русі скроні,\nСтрумки ковтаючи солоні,\nВесь сполотнів Іван – стіна!\nГрудками змерзлася рілля…\nСільце ще з вчора оточили,\nСтаранно цілий день бомбили,\nЗ гармат утюжили здаля.\nЗ десяток змучених солдат,\nНа край околиці з стодоли\nПогнав чужий аристократ.\nЗубами чорними, мов жерсть,\nЧужинець хижо усміхнувся :\n-Про тебе , хлопче, не забувся\nТвій дорогий поважний тесть.\n-Він особисто нагадав –\nДо волі путь обрав коротку…\nСкрутив долоні і колодку\nЦепом іззаду прив*язав.\n-Ти , Ваню, вичисть пазурі:\nСело…гора…між ними поле…\nОце пройти тобі, соколе,\nЙого з дружками на зорі.\n-Воно рівненьке, мов тапчан,\nКоротка відстань – день у січні…\n«На полі мінному у вічність\nЗлетиш удосвіта , Іван!»\n«Назад не вернешся – стрільці…\nВперед по мінах до свободи –\nСум*ятя виродженому роду\nНе покажу я на лиці.\nУ них прорив тут…Ач, скотина!\nДо середини щоб дійти –\nЗарання ставити хрести\nНа нас , живих, в лиху годину!»\nПозаду й зліва в стороні\nПовітря вибухи струснули,\nПошматували, мов акули,\nЖивих на часточки брудні.\nЯк в бані – мокрий до рубця,\nВологі одяг, лоб юначий…\nЛанцюг сповзає, янгол наче\nВід пута вивільнив бійця.\n«Це еластичність юних рук –\nСлизькими стали…Слава Богу!\nТепер у мене є дорога…»\nІван присів на мерзлий сук.\n«А дзуськи,»духи»…Вашу мать!\nЩе кишка тонкою не стала.\nМоє тут взяло – чи пропало…\nМені два рази не вмирать!»\n«Смертям двом разом не бувать!\nЖиття, як свічка: є початок,\nА далі смерть стоїть на чатах,\nЩоб з свічки полум*я зірвать.\nЯкщо вже смерть, то хай без мук :\nОстанній вдих – і на пів фразі,\nЩоб не конать, щоб вже одразу\nЖиття обм*якло, як той лук.\nХто встановив такий закон? –\nХіба ж митець я чи аматор? –\nНа службі в інших гладіатор –\nУ тих , що дивляться з «ікон».\nЯ свого ворога не вбив!\nЧи ж маю право я вбивати? –\nЙого ж така родила мати,\nДобра б він скільки сотворив!\nГорить вогнем їх рідний край,\nУ них в очах немає страху –\nВмирають з іменем Аллаха…\nМене ж в який поселять рай?\nЗабувши істину просту,\nЛюдина знищує Людину:\nДарма свій Дух Бог вклав у глину,\nЯкщо ми живим темноту!»\nНе поспішав: стягнувши светр,\nРоззувся, викинув штани…\nМиттєво – стрімко в бур*яни\nШмигнув – й помчав , неначе вітер.\nЧув – кулемет співав пісні,\nПозаду нього вибухало…\nЙого ж ніяк не переймали\nЗловісні звуки ті страшні.\nО, він летів – хіба ж він біг? –\nСвітанком тихим легким птахом\nІ то дарма, що, ніби цв*яхи,\nКолов у босі ноги сніг.\nУ право – вліво по стерні\nПетляв невільник в полі вільним…\nТи ненароком божевільним\nНе став в пекельній метушні?\nОдне помітив гострий зір :\nЯк в здобич вуж, вп*ялись зіниці\nУ трепет відблисків зірниці,\nУ череду сріблястих гір.\nАж під горою впав на груду,\nТиснуло серце, наче ртуть…\nІ довго тужився вдихнуть\nОзон п*янкий на повні груди.\nВін ледве – ледве звівсь – піднявся\nІ…ще раз вмлів : здоровий пес\nБув поруч – мабуть, інтерес\nДо нього мати намагався.\n«Все зрозумів – мене роздерти\nВелів тобі господар – пан…»\nО, не для цього мій Іван\nНа волю вирвався, щоб вмерти!\nОскаливсь звір та став гарчати,\nСердито рив сухий пісок…\nНевірний рух чи зайвий крок\nВ цій боротьбі кінцем міг стати.\nШаленство люті: хижо очі\nКреснули струмені вогнів\nВ обох з – під дуг похмурих брів –\nІ кожен вже розв*язки хоче.\nОскаженів і став кричати\nХлопчак,стискаючись в клубок –\nЗробив він першим для відплати.\nУ схватці намертво руками\nТварини шию він стиснув\nІ горло з льоту проштрикнув\nСвоїми гострими зубами.\nВ обличчя, в рот стрільнула кров…\nПес заскавчав, ошкірив морду.\nІ настовбурчивсь в позі гордій\nІван, що ворога зборов.\nДень перемоги святкував\nСолдат в кущах ліщини й глоду\nКовтком солодкої свободи…\nА світ від вибухів стогнав.\nВін довго вив, мов виріс в зграї\nВовків і вить з дитинства звик,\nДо хрипоти жахливий крик\nКотивсь луною в небокраї.\nУже не біг, а йшов у гори.\nПізніш відчув – вогнем пече\nГеть понівечене плече…\nЗнеміг і в сніжні впав затори.\nЯкісь строкаті волоконця,\nЯкась суцільна пелена\nЗакрила, начебто стіна,\nНавік від нього ясне сонце.\nНеждано зверху рідна мати\nДо нього руки простягла,\nТоркнулась лагідно чола\nТа й стала з ями витягати.\nТо несподівано у спеку\nЙде Маріам, шумить потік…\nЇї уста й рум*янець щік\nПалають полум*ям здалеку.\nУ черевички взута модні,\nНе йшла – плила між валунів,\nЙому сказала пару слів\nТа й зникла в безвісті безодні.\nПротерши змерзло – впалі вії,\nЗа сніг чіпляючись і лід,\nНакарбувавши кров*ю слід,\nВін повз до берега надії.\nДесь через пару діб знайшли\nЙого розвідники у горах:\nМов мандрував у цих просторах\nЙ спочить приліг біля скали.\nЛедь – ледь теплилося життя\nУ ньому.Довго розпізнати\nНіхто не зміг по зброї брата,\nБо був без одягу й взуття.\nЛишень в білизні…Біля вій\nТа пліч синці та згустки крові…\nВін марив. Визнали по мові,\nЩо це російський воїн - свій.\nОбмерзли руки. Кінці ніг\nЗчорніли, мов у дощ покоси,\nНа голові русяві коси,\nЯк молоко були чи сніг.\nЯк тільки вижив в крутії?\nЯтрились отворами рани,\nЗдалеку слід його осанни\nТягнувся полозом змії.\nІване, й досі не збагну\nВ які ти вірив переміни?\nЧиї тебе зігріли стіни,\nВселивши силу рятівну?\nІ знов розбурхалась весна,\nОта, що сонцем золочена…\nГуло весілля. Наречена\nБула від радості хмільна.\nГлухе віддалене сільце,\nГлибинка страдниці Росії,\nДе вік плекають гречкосіїв\nІ вбивць, не знаючи про це.\nВід тягаря зігнувшись літ,\nЩоб рід і гостей зустрічати,\nСтаренька й сива жінка з хати\nПоволі вийшла до воріт.\nЗдійнявши куряву, до хат\nАвтомобіль примчавсь військовий,\nІ на колясці, зовсім новій,\nІз нього виїхав солдат.\nЗомліла жінка… а з грудей\nЛиш зойк прорвався: - Сину! Ваню!\nЯ з себе все віддам останнє,\nЩоб лик побачити оцей.\n-Я поспішав :здалось - лечу…\nПішла ж зарання телеграма?\nМовчанням виплакатись мамі\nНу, як у зашморгу плачу?\n-Чому ти білий весь такий?\nДе ж пальці рук – мужича сила?\nДе ж ніжки ті, що я ростила?\nАч…Слава Богу, що живий!\nЧечня , Литва, Афганістан…\nНе повний список – тільки тези!\nМізерну пенсію й протези\nПридбав в подяку наш Іван.\nЯк влучно пан один сказав:\n-Твої рішать(Дратує тема!)\nГеть не найнявся я проблеми –\nТебе туди не посилав.\nНародів скільки – уявіть! –\nІ офіційно, й навздогінці:\nУгорців, чехів , українців\nКлянуть на чому світ стоїть.\nО, не одна ще мати жде!\nСтає сумнішим день у світі…\nСкільком дороги не освітить,\nСкільком вже сонце не зійде?\nСкажіть, невченому, скажіть,\nТо ж гинуть хлопчики за кого\nЧи то ідола якого\nВ часи освічених століть?\nМи всі за те, що вигнать тьму!\nА скільки є гарячих точок,\nСинів де губимо і дочок?\nА я запитую : - ЧОМУ?\nДодав: plomin (25/01/15) | Автор: © Стасюк Микола\nРозміщено на сторінці: Збірки поезії, поеми, Стасюк Микола, Вірші про Перемогу, війну\nПереглянули твір - 1835 чол.\n1 Asedo1949 • 20:09, 26/01/15 [Лінк на твір]\n"Судить за всіх я не берусь,\nА я запитую : - ЧОМУ? " Вибрала, на мій погляд, ключеві рядки, а загалом мене твір вразив і дуже сподобався.Написано образно, насичено, одним словом - талановито. Браво!!!)))))\n2 oles • 23:45, 26/01/15 [Лінк на твір]\nЩось я Вас, пане Миколо,не зрозумів.Ви так гарно у творі оспівуєте геройство російських загарбників у Чечні. До Вашого відома у тій Чеченський війні воював російський спецназ,головорізи , а не якісь там солдати. Вибачте , але На той час Чечня під проводом легендарного генерала Дудаєва, пробувала вибороти собі незалежність, так само як тепер Україна виборює собі.ТОді вже була єльценська Росія, котрий свій парламент розстріляв танками.І російськи головорізи відрізали полоненим чеченцям голови і фотографуфались над понівеченими тілами. А Ви світ дивуєте своїм твором. Вибачте, я помилявся у Вас.\n3 oles • 19:13, 27/01/15 [Лінк на твір]\nВід перестановки складових рзультат не міняється. "Кавказький злам" продукт впливу російскої пропоганди, уявні картини створені їхніми режисерами у свідомості обивавтеля.Поспілкуй- тесь будь ласка з тими , хто особисто воював на стороні чеченців, вони вам розкажуть всю правду про ту війну, також і про афганську. Може тоді і у Вас зміняться погляди на їхній дух і на їхній світ.\n4 plomin • 14:55, 28/01/15 [Лінк на твір]\nМені прикро...Ви так і не знайшли(як це зробив попередній коментатор) ключові моменти твору...І надто вже швидко вчиняєте недалекі висновки...Навіть дуже прикро...Знайдіть в "Однокласниках" як мене за цей "патріотичний для русских" твір розпинають самі росіяни...Вони швидше вловили суть...Навіть дуже прикро!\n5 oles • 22:54, 28/01/15 [Лінк на твір]\nВ мене немає на меті завдати прикрощів особисто автору.Нзву конкретно те, що визиває обурення в творі.Першу чеченську війну Росія розпочала після здобуття Ічкерією законним парламенським шляхом\nнезалежності.Війна Росією була програна, тому що побудовою обороноздатності Країни займався один з найвидатніших бойовий генерал сучасності Д.Дудаєв.Росія велу цю війну ганебно, підступно прикриваючтсь мирним населенням.Трагедія Сомашської різанини потрясла весь цивілізований світ.Часто просто попереду наступаючих російських військ гналось цивільне паселення.Застосовуся геноцид, тактика спаленої(разом з жителями)землі.Не зважаючи на все це Росія зазнала ганебної поразки і змушена була вивести свої війська...Після цього, читати про муки, і героїзм російського полоненного, що знаходиться в руках якогось пахана, якось не пособі.Доречі, армія Ічкерії була цивілізована, і сам Д.Дудаєв не дозволяв самосуду над полоненими.Перечитайте будь ласка, ще раз свій твір, може і Ви зможете побачити його хиби.НЕ хотів ВАС ОБРАЗИТИ.\n6 укран • 10:42, 02/02/15 [Лінк на твір]\nЯкщо не ми то хто ..?..\nРосія зараз з нами чинить так само як і з чеченським народом... знову ж таки тривожить думка - чому сьогоднішні чеченські лідери не обєднуються відкрито з нами... чи я щось не розумію?


Охорона праці. Конспект лекцій - Конспект , страница 14\nБезопасность жизнедеятельности->Отчет о прохождении практики\nНавчальні кабінети в школі відповідають гігієнічним вимогам (прибирання, освітлення, провітрювання температурний режим). Наявний водопровід, каналізац...полностью>>\nГігієна середньої загальноосвітньої школи №6 міста Тернополя\nБудівля школи є чотироповерховою, спеціально вибудована за типовим проектом для школи. Кількість класних кімнат в школі (включаючи навчальні кабінети ...полностью>>\nЧтобы избавиться от воды, попавшей в дыхательные пути и мешающей дышать, нужно немедленно остановиться, энергичными движениями рук и ног удерживаться ...полностью>>\nЯдерное оружие - Это один из основных видов оружия массового поражения. Оно способно в короткое время вывести из строя большое количество людей, разру...полностью>>\nМетод коефіцієнта використання світлового потоку дозволяє:\nвизначити потужність ламп, які використовуються для освітлення приміщення, якщо відомий їх тип. У цьому випадку розраховану величину світлового потоку лампи округляють до найближчого стандартного значення для вказаного типу лампи (СНиП II-4-79), і на підставі цього визначають потужність;\nвизначити кількість ламп, яка необхідна для освітлення приміщення, якщо заздалегідь відомі їх тип і потужність. У такому разі, спочатку визначають світловий потік обраної лампи, а потім за перетвореною формулою (5.9) визначають загальну необхідну кількість ламп:\nде nзаг – загальна кількість ламп у приміщенні, шт.\nПроектування, монтаж та експлуатація освітлювального обладнання на поліграфічних підприємствах здійснюється згідно з ПУЕ, СНиП II-4-79, ДНАОП 0.00-1.21-84, ДНАОП 0.00-1.21-98, ДНАОП 0.01-1.01-95 і ВДОП 0.00-3.01-98.\nЗгідно зі СНиП II -4-79 природне і штучне освітлення нормується залежно від характеристики зорової роботи. Встановлено 8 розрядів зорової роботи, з урахуванням найменшого об'єкта, що розрівняється:\n- найвища точність - розмір об'єкта менше 0,15 мм;\n- дуже висока точність - від 0,15 до 0,3 мм;\n- висока точність - від 0,3 до 0,5 мм;\n- середня точність - від 0,5 до 1 мм;\n- мала точність - від 1 до 5 мм;\n- груба (дуже малої точності) - більше 5 мм;\n-робота з матеріалами, що світяться, і виробами в гаря-\nчих цехах - більше 0,5 мм;\n- загальне спостереження за ходом виробничого процесу.\nДля приміщень поліграфічних підприємств, де виконується зорова робота 2-4 розрядів, передбачається використання змішаного і комбінованого штучного освітлення ( загального плюс місцевого). Застосування одного лише місцевого освітлення не допускається.\nПри цьому для робіт 2 розряду рівень освітленості - Е 1000 лк, для робіт 3 розряду - Е 750 лк, а для робіт 4 розряду - Е 300-500 лк.\nДля загального штучного освітлення в системі комбінованого передбачається використання в основному люмінесцентних ламп ЛБ, ЛДЦ і ЛЖ незалежно від типу джерела світла місцевого освітлення.\nОрганізація освітлення робочих приміщень і зон має виключати попадання прямих і відбитих світлових потоків в органи зору. При заміні джерел світла на обладнанні належить встановлювати лампи, які не знижують рівень освітленості .\nДля місцевого освітлення передбачаються світильники з відбивачами, що не просвічуються і мають захисний кут не менше 30°. Конструкція світильника має забезпечувати можливість зміни його положення в просторі для досягнення оптимальної освітленості й кута падіння світла при обов’язковому додержанні висоти підвісу світильника по відношенню до робочого місця - (1,5-2,0) м.\nАварійне і евакуаційне освітлення має забезпечувати мінімальну освітленість на підлозі основних проходів і на сходинках сходів: в приміщеннях – 0,5 лк, на відкритих територіях – 0,2 лк.\nДля аварійного освітлення застосовуються лампи розжарювання або люмінесцентні лампи (в приміщеннях, де мінімальна температура не нижче 5 °С, за умови живлення ламп в усіх режимах змінним струмом з напругою не нижче 90% від номінальної).\nСвітильники аварійного освітлення мають відрізнятися від світильників робочого освітлення типом. Розміром чи знаком, нанесеним фарбою на світильник.\nПриєднання до групової мережі аварійного освітлення інших видів навантаження, які не належать до цього виду освітлення, не допускається.\nПеревірка справності аварійного освітлення має проводитись в денний час не рідше одного разу на квартал.\nСкло вікон належить чистити від пилу і бруду 1-2 рази на рік. Внутрішні поверхні рам потрібно перефарбовувати не рідше 1 разу на 3 роки, а в приміщеннях зі значним виділенням пилу – в міру забруднення.\nСвітильники загального освітлення належить періодично чистити 1 раз на 3 місяці, а в друкарських і брошурувально-палітурних цехах – щомісяця.\nУсі елементи освітлювального обладнання підлягають планово-попереджувальним оглядам і ремонтам. Періодично, не рідше одного разу на рік, а також після чергового чищення та заміни перегорілих ламп, перевіряється рівень освітленості на робочих місцях і у виробничих приміщеннях. Роботи по встановленню і чищенню світильників, заміні перегорілих ламп і ремонту освітлювальної мережі виконуються тільки електротехнічним персоналом (як правило у кількості 2 чоловік) при знятій напрузі.\nЛюмінесцентні лампи із вмістом ртуті, які вийшли з ладу, належить зберігати упакованими в спеціальних приміщеннях і періодично вивозити в спеціально відведенні місця за вказівкою санепідемстанції.\n5.2. Шум: його джерела, нормування та засоби захисту від його негативного впливу\nШум – це сукупність звуків різної частоти і сили.\nЗвук являє собою коливальний рух частин пружного середовища, який поширюється у вигляді хвилі у твердому, рідкому і газоподібному середовищах.\nЯк звук людина сприймає вухом коливання в діапазоні частот 16-20000 Гц.\nКоливання, які людина не чує, не сприймає вухом, з частотою нижче 16 Гц називають інфразвуком, а коливання з частотою більше 20000 Гц - ультразвуком.\nЧастота коливань вимірюється у Гц.\nЧутливість слухового апарата людини до звуків різних частот неоднакова, вона є найбільшою при частотах 1000-5000 Гц. За еталонний звук прийнято звук частотою 1000 Гц. Людина може сприйняти звук на частоті 1000 Гц в діапазоні звукового тиску 2•10 -5-2•102 Па і інтенсивності звуку 10-12-102 Вт/м2.\nМінімальна величина звукового тиску і інтенсивності, яка ледь відчувається органами слуху людини, називається порогом чутливості. На частоті 1000 Гц мінімальне значення звукового тиску - Р0 = 2•10-5 Па, а мінімальна інтенсивність звуку при нормальних атмосферних умовах І0 = 10-12 Вт/м2 (такі значення звукового тиску та інтенсивності відповідають звуку, який створює писк комара).\nМаксимальна сила звуку, яку людина ледве витримує і відчуває біль, характеризується порогом відчуття болю.\nОскільки людина сприймає звуки в дуже великому діапазоні інтенсивності звуку і звукового тиску, то користуватися для оцінки звуку абсолютними їх значеннями незручно. До того ж вухо людини здатне реагувати на відносну зміну цих параметрів, а не на абсолютну. Тому прийнято оцінювати інтенсивність звуку і звуковий тиск відносно значень порога чутливості у відносних логарифмічних одиницях - децибелах (дБ). Виміряні таким чином величини називаються рівнями.\nЯк відомо, слуховий апарат людини має різну чутливість до звуків різних частот, тому для оцінки дії шуму на людину необхідно знати його частотний спектр. Залежність рівнів звукового тиску, або інтенсивності, від частоти звуку називають частотним спектром, або просто спектром.\nІнтенсивність шуму вимірюють як у всій зоні сприйманих частот, так і в октавних смугах частот. Частота коливань f -кількість коливань за одну секунду, вимірюється в Гц. Октавна смуга частот (октава) - це така смуга, в якій верхня гранична частота f в у 2 рази більше нижньої f н. В третинооктавній смузі це співвідношення дорівнює 1,26, тобто октавну смугу складають три третинооктавні. Середнє значення частоти смуги f сер дорівнює середньогеометричній величині f сер =( f в f н ) 0.5•\nЗалежно від частоти розрізняють шуми низькочастотні (16-350 Гц), середньочастотні (350-800 Гц) і високочастотні - понад 800 Гц.\nЗалежно від характеру спектра, шуми поділяються на широкосмугові з безперервним спектром, шириною більше однієї октави, і тональні, у спектрі яких є дискретні тони, які чуються. Тональний характер шуму, при якому рівень в одній смузі перевищує сусідній не менше ніж на 10 дБ, визначається вимірюваннями в третьооктавних смугах частот.\nПостійні шуми - це шуми, рівень звуку яких за 8-годинний. робочий день змінюється в часі не більше ніж на 5 дБА, а непостійні — для яких ця зміна більше 5 дБА.\nколивні в часі - рівень звуку безперервно змінюється;\nШум нормується ГОСТом 12.1.003-83 «Шум. Загальні вимоги безпеки» та «Санітарними нормами допустимих рівнів робочих місцях» № 3223 від 12.03.1985 та ДСН 3.3,6-03 «Державні санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку». Основою нормування є обмеження звукової енергії яка діє на людину протягом робочої зміни, значеннями, безпечними для її здоров'я і працездатності.\nНормування шуму здійснюється двома методами - за граничним спектром шуму і за рівнем звуку в дБА.\nПерший метод нормування є основним для постійних шумів, нормуються рівні звукового тиску L (дБ) в октавних смугах середньогеометричними частотами 31,5-8000 Гц.\nДругий метод нормування загального рівня звуку в дБА; використовують для орієнтовної оцінки постійного широкосмугового шуму. Характеристикою непостійного шуму є інтегральний параметр - еквівалентний (за енергією) рівень звуку в дБА.\nПри тривалій дії шуму на організм знижується гострота зо слуху, підвищується кров'яний тиск, знижується увага. Сильний і довготривалий шум може бути причиною функціональних серцево-судинної і нервової систем, навіть можлива виразка шлунку.\nШум в аудиторії згідно з нормами не повинен перевищувати 55 дБА, на вулиці - 70 дБА. Допустимий рівень шуму на вулиці вдень - 50 дБА, вночі - 40 дБА. Допустимий рівень шуму в квартирі вдень - 40 дБА, вночі - ЗО дБА.\nЗабороняється навіть недовготривале перебування в зонах з октавними рівнями звукового тиску вище 135 дБА у будь-я октавній смузі. До 135 дБА можна знаходитись в приміщені, використовуючи засоби індивідуального захисту. Шум в 155 дБА і викликає опіки, шум в 180 дБА призводить до смерті.\nДжерелами шуму на поліграфічних підприємствах являються : складально-перфораційні машини; обладнання для високого, офсетного, глибокого, флексографічного друку; персональні комп’ютери; обладнання для пресування і фальцювання, виготовлення брошур, форм, коробок, алфавітних книжок тощо.\nДопустимі рівні шуму в цехах і на дільницях поліграфічних підприємств мають бути не вище норм. Встановлених ГОСТ 12.1.003-83 та ДНОП 0.03-3.14-85.\nДля нормування постійного шуму протягом робочого часу використовується рівень звукового тиску L в дБ в октавних смугах з середньо геометричними частотами (в Гц): 31,5; 63; 125; 250; 500; 1000; 2000; 4000; 8000.\nДля нормування постійного широкосмугового шуму ( без конкретизації частот) використовують рівень звуку L в дБА, а для непостійного шуму – еквівалентний ( за енергією) рівень звуку Lез в дБА.\nДля цехів і дільниць поліграфічних підприємств рівень звуку не повинен перевищувати 50-80 дБА (для друкарських цехів – 75-80 дБА.


Купити зрази в Києві з доставкою | Ціна зрази на сайті\nЮрія Липи, 6\n₴148.00 за 1 кг\nЗрази з капустою\n₴132.00 за 1 кг\nЗрази зі свининою\n₴185.00 за 1 кг\nКупити зрази в Києві\nКартопляні зрази можна назвати своєрідною класикою української кухні. Вони подобаються багатьом, як дорослим, так і дітям, але, щоб їх приготувати по-справжньому смачно, потрібно мати деякі навички. Буде потрібно і вільний час, якого у сучасних людей часто не вистачає. Але впадати у відчай не варто, тому що високоякісні зрази купити в Києві не складе ніяких труднощів в спеціалізованому магазині. В асортименті є кілька основних варіантів, якість кожного з яких найвища.\nНайсмачніші зрази замовити – простіше простого\nЯкщо є бажання порадувати себе і близьких найсмачнішими зразами, можна сміливо звертатися до нас. Магазин уважно ставиться до організації виробничого процесу, пропонує великий вибір, зручні умови для замовлення, доставки. У приготуванні застосовуються тільки ретельно підібрані інгредієнти, якість яких і свіжість не піддаються сумнівам. Серед основних позицій можна відзначити зі свининою, капустою і грибами. Всі вони поєднують в собі привабливий зовнішній вигляд і гідні смакові якості.\nПроцес приготування складається з декількох етапів, серед яких підбір інгредієнтів, створення заготовок і т.д. завершується все шокової заморожуванням, яка дозволяє зберегти первинний зовнішній вигляд і всі корисні якості. Для цього ми використовуємо сучасне сертифіковане обладнання, яке ефективно справляється з поставленими завданнями. На зрази ціна приємно дивує, особливо на тлі бездоганної якості. Для новачків в кулінарії або тих, у кого немає вільного часу, це просто ідеальне рішення. Приготування замороженої продукції відрізняється простотою. Потрібно просто підсмажити її з обох сторін.\nКупити зрази в Києві з доставкою\nУ столиці пропонується безліч варіантів для їх придбання, серед яких важливо вибрати найнадійніший. В такому випадку можна розраховувати на відмінне обслуговування, комфортні умови і багато інших переваг. У нас замовити зрази не складе ніяких труднощів завдяки простоті інтерфейсу. Серед основних причин, за якими зробити це потрібно саме в нашому магазині, можна відзначити:\nГарантія свіжості, високої якості, відмінного смаку.\nНепоганий асортимент, де на будь-який смак вдасться підібрати щось особливе.\nШвидка і надійна доставка.\nМожливість отримання кваліфікованої консультації.\nМи намагаємося створювати всі умови для зручності клієнтів, які можна оцінити практично в будь-який час. Ще ніколи не було так просто придбати Класні зрази на вигідних умовах.\npanianka © 2020


Фасадна латексна фарба MGF FASSADENFARBE DUFA 3,5 кг (2,5л)\nКод товару: 000000660\nДисперсійна латексна фасадна фарба. Паропроникна, відрізняється стійкістю до атмосферних впливів, високу адгезію і хорошими декоративними властивостями. Придатна для фарбування цементної штукатурки, бетону і пінобетону, цегли, а також гіпсових підстав, гіпсокартону, ДВП, ДСП, QSB і OSB, фанери, дерева і шпалер всередині приміщень. Не містить розчинників.\nЗастосування і технічні характеристики для Фасадна латексна фарба MGF FASSADENFARBE DUFA 3,5 кг (2,5л)\nСклад: Акрилова дисперсія, діоксідтітана, наповнювачі, допоміжні добавки. Гранично допустима концентрація летких органічних сполук (ЛОС) для матеріалів категорії А / с, згідно з директивою ЄС, становить 40 г / л (2010); даний продукт містить <40г / л ЛОС.\nОбласть застосування: Дисперсійна латексна фасадна фарба для зовнішніх і внутрішніх робіт, паропроникна, відрізняється стійкістю до атмосферних впливів, високу адгезію і високими декоративними властивостями. Підходить для фарбування цементної штукатурки, бетону і пінобетону, цегли, а також по гіпсовим підставах, гіпсокартону, ДВП, ДСП, QSB і OSB, фанери, дереву і шпалер всередині приміщень. Не містить розчинників.\nОснова: Поверхня повинна бути міцною, чистою, сухою та придатною для обробки. Неміцні старі покриття, забруднення і висоли слід ретельно видалити. Свіжа цементна штукатурка повинна бути витримана мінімум 28 днів. Тріщини на поверхні розшити і обробити фасадної шпаклівкою. Поверхні обробити яка глибоко проникла ґрунтовкою торгової марки MGF. Міцні алкідні та олійні покриття зашкуріть і знепилити. Уражені грибками місця очистити засобом MGF Saniermittelі обробити антисептичним грунтом d?fa Grund Antiseptik D613 згідно з інструкцією.\nВиконання робіт: Перед використанням ретельно перемішати. Наносити на поверхню щіткою, валиком або розпилювачем (включаючи безповітряний метод) в 2 шари.\n1 шар - фарбу рекомендується розбавити максимум 10% води.\n2 шар - фарбу, по можливості, не розбавляти.\nЧас висихання кожного шару-1-2 години, повне висихання -24 години при температурі основи + 20 ° С і відносній вологості повітря 60%. В інших умовах терміни висихання і витримки можуть змінитися. При нанесенні методом безповітряного розпилення використовувати сопло 0,66-0,79 мм і тиск 160-180 бар. При нанесенні методом повітряного розпилення розводити водою до робочої в'язкості і використовувати сопло 2 мм. При використанні апаратів ТМ Wagner рекомендуємо використовувати модель Wagner ProjectPro 117, рекомендоване сопло 517 з робочим тиском 200 бар. При незначних площах нанесення можна використовувати модель Wagner Flexio W585. Робочий рівень потужності (AIR CONTROL) 7-8, діаметр сопла 2,5 мм. Фарбу в цьому випадку розбавити водою на 3%.\nВитрата: 180-200 гр / м2, точний витрата визначається шляхом пробного фарбування на об'єкті. Для збільшення стійкості поверхні до пошкоджень мікроорганізмами додавати в фарбу антіплесневую добавку d?fa Schimmelstopp. Роботи проводити при температурі основи від + 5 ° С до + 30 ° С і відносній вологості повітря нижче 80%. Не наносити фарбу на поверхні під дією прямих сонячних променів, при сильному вітрі, опадах. Пофарбовані поверхні захищати від дії опадів до повного висихання фарби не менше доби. Знаряддя промивати водою відразу після закінчення робіт.\nКолеровка: Можлива барвником d?fa Vollton-und Abtonfarbe D230, а також машинної колеровки по системі SELEСT.\nЗберігання: У щільно закритій тарі, в складських приміщеннях при температуреот + 5 ° С до + 30 ° С; уникати попадання прямих сонячних променів на тару. Дату і партію виготовлення дивись на упаковці. Гарантійний термін зберігання в непошкодженій заводській упаковці -24месяца.


Розшифровка прес-конференції Мельниченка: "Деркач переконав ЦРУ" | Українська правда\nРозшифровка прес-конференції Мельниченка: "Деркач переконав ЦРУ"\nСереда, 22 травня 2002, 15:59\nРозшифровка брифінгу за участю Миколи Мельниченка. Вашингтон, 21 травня\nЧитайте статтю про цю подію:\nКінець підкрався непомітно ... до Кучми, Деркача, Литвина і Кравченка\nРоман Купчинський: Добрий день пані й панове. Так сталося, що сьогодні день народження Георгія Гонгадзе. На жаль, він не дожив до цього дня. Давайте вшануємо його пам'ять хвилиною мовчання... Дякую. Пан Гонгадзе сам не став би мовчати про те, що відбувається в Україні...\nМені б хотілося почати з історії того, як Україна продавала зброю Іраку. Україно-іракські стосунки почалися ще за часів Радянського Союзу, коли Україна не була незалежною й українські підприємства були частиною радянського воєнно-промислового комплексу. У той час в українців склалися тісні зв'язки з різними представниками урядів Ірану та Іраку, особливо з їхніми міністерствами оборони.\n1993 рік став першою спробою представників Іраку вийти на українців у Харкові зі спробою купити частини до ракет. Це звичайно сталося вже після того, як ембарго проти Іраку було введено в дію. Контракт було підписано в Харкові у 1993 році українською та іракською сторонами, але після тиску Сполучених Штатів і UNSCOM цей контракт було скасовано. Між 1993 й 1996 роками п'ять іракських делегацій високого рівня приїжджали до України. Декілька українських делегацій відвідали Ірак для встановлення так званих комерційних зв'язків. Українські бізнесмени розглядали Ірак як природнього торгівельного партнера. Україні треба нафта, Іраку – українське обладнання й продукти...\nУкраїнська стратегія продажу зброї полягала у зосередженні уваги на країнах Близького Сходу. Ці країни були колишніми клієнтами Радянського Союзу і до великої міри залежали від радянської зброї. Україна, Бєларусь, Румунія, і, звичайно, Росія мали цю радянську зброю у своєму розпорядженні для продажу, підвищення технічних характеристик, і для ремонту. У 1998 році Ірак вигнав інспекторів UNSCOM. Тепер шляхи контрабанди розробляються через Йордан, де в порту Акаба (Aqaba) було створено вільну економічну зону. Через цю зону багато нелегальної зброї було переправлено до Іраку вантажними машинами.\nСвідченням зацікавленості України регіоном стала виставка озброєнь Софекс (Sofex) в Омані, яка відбулася у травні 2000 року. Велика делегація з України брала участь у цій виставці під керівництвом пана Малєва, голови "Укрспецекспорту". Вони привезли з собою БТРи –94, радарні установки Зоопарк (Zoopark) і Кольчугу. Кольчугу було розроблено Донецьким заводом Топаз. Привабливість Кольчуги у тому, що вона не випромінює жодних сигналів. Дуже важко знайти її місцерозташування. Привабливість Кольчуги полягає у тому, що після всіх технічних доробок вона могла виявляти літаки Стелс. Ірак постраждав серйозно протягом війни у затоці від бомбардувальників Стелс. І це стало головним пріоритетом для Іраку – як захистити себе проти цих літаків. У 2000 році з'явилася Кольчуга.\nКольчуга – не єдина система, яка здатна знаходити літаки Стелс. Чехи паралельно розробляли систему під назвою "Тамара". У кінці 1990-х було багато повідомлень про те, що іракці намагалися придбати систему "Тамара", але їм це не вдалося. Вацлав Клаус, на той час прем'єр-міністр Республіки Чехія навіть їздив до Вашингтону пояснювати, що відбувається з продажем "Тамари" до Іраку. Виробник "Тамари" - підприємство Теслав-Пердубіци згодом збанкрутувало.\nУ травні 2000 Кольчугу було виставлено в Омані. У липні, 10 липня Малєв зустрічається з президентом Леонідом Кучмою в його кабінеті й обговорює перспективи нелегального продажу. Я думаю, що цього достатньо для невеличкого введення і я думаю, що пан Мельниченко розкаже про розмову Кучми з Малєвим детальніше.\nМикола Мельниченко: Розмова Кучми з Малєвим відбулася 10 липня 2000 року. Мета цієї розмови була заручитися добром від Кучми на продаж зброї в Ірак. Малєв отримав згоду Кучми на продаж зброї в Ірак. Під час цієї розмови обговорювалося питання, яким чином можна продати цю зброю в Ірак. Ця розмова підтверджує злочинний намір президента Кучми порушити санкції ООН. Ця розмова показує моральне обличчя Кучми. Він без будь-яких вагань і сумнівів дає згоду на продаж зброї.\nЯ себе часто запитував, як це могло трапитися, що президент моєї країни міг так грубо і цинічно порушувати всі норми і всі закони. І відповідь одна – це бажання, жадоба влади і грошей. Заради грошей, заради влади ця людина готова піти на все. І про частину тих правопорушень, які робив Кучма і його оточення ми маємо достовірну інформацію, яка задокументована не тільки на записах, але й у документах. На сьогоднішній день йде розслідування деяких фактів, а деякі результати розслідування можна буде оголосити сьогодні.\nМи попередньо маємо інформацію, яким чином могло трапитися так, що Деркач був задіяний у системі продажу зброї Іраку. Деркач – екс-голова Служби Безпеки України, а нині народний депутат України у фракції "За єдину Україну", це в тій фракції, де зібралося найбільше людей, які порушували закони України, які намагаються будь-яким шляхом затриматися при владі і привести до влади у Верховній Раді своїх людей - людей, руки яких у крові.\nЦе люди такі як Литвин, голова фракції "За Єдину Україну", Деркач, Кучма, Кравченко. Це ті люди, які зв'язані з Кучмою смертю Гонгадзе. У цих людей немає іншого шляху, крім безкарно залишатися при владі або сісти на лаву підсудних. Вони обирають перше – бути при владі. Але їм це не вдасться. На сьогоднішній день пройшов перелом ситуації, про який можна з упевненістю говорити, що вбивці, а так само люди, що підтримують міжнародний тероризм, будуть на лаві підсудних. На це є правові підстави.\nПовертаюсь до продажу зброї в Ірак. Операція проходила наступним чином. Деркач має зв'язки з керівництвом Ірану і Іраку. Вони спілкуються через своїх людей. Керівництво Іраку зацікавлено ракетним комплексом. Про це вони доповідають через своїх людей Деркачу. Деркач проводить активні оперативні заходи. Мета цієї спецоперації продати зброю, заробити гроші, брудні гроші, пустити їх у політику. І при цьому залишитися непокараними. Яким чином? Він (Деркач) вибирає шлях дезінформації ЦРУ.\nТак, відбувається зустріч між Деркачем і співробітниками ЦРУ. Зустріч відбулася в кінці березня, на початку квітня 2000 року. Під час цієї зустрічі Деркач вносить у вуха співробітнику ЦРУ те, що Деркач є саме та людина, яка бореться зі злочинністю, не тільки в Україні, але й в усьому масштабі. І він говорить співробітнику ЦРУ, що він має бажання виїхати в Іран і Ірак для того, щоб провести розвідку з питання, що потрібно Ірану і Іраку, оскільки Ірак та Ірак зацікавлені в ракетних комплексах.\nІ Деркач пропонує, що Україна зможе продати ракетні комплекси в Іран й Ірак, але продавши ракетні комплекси вони будуть не повністю працездатні. І у другій половині квітня, чи на початку травня була запланована поїздка Деркача в Ірак. Чи відбулася зустріч в Іраку - на сьогоднішній день - це питання вивчається. Деркача запросили на конференцію по боротьбі з організованою злочинністю. І під цим приводом Деркач має зробити розвідку на зацікавленість Іраку зброєю. Таким чином ми бачимо, що Деркач проводить спецоперацію. З одного боку він досягає свого – їде в Ірак і проводить переговори про придбання зброї. З другого боку ЦРУ впевнене, що Деркач – це та людина, яка не порушує закони і намагається допомогти.\nЩо відбувається далі. Малєв із військовою технікою їде в Йордан і там співробітники Іраку бачать "в живу" Кольчуги і погоджуються на закупку цих систем. Після цього Малєв приходить до Кучми і робить таку пропозицію, від якої Кучма не може відмовитися. І жодним словом не говориться, що це буде не бойова техніка. Адже Деркач переконував ЦРУ, що це буде не повністю працездатна техніка.\nПісля того, як Кучмі стало відомо, що у депутатів, в тому числі у Жира є ця інформація - мафія приймає рішення знищити Малєва. В тому, що Малєва вбили не має жодних сумнівів. Є докази, які вказують на причетність української мафії до вбивства Малєва. Крім того є інформація, як підтверджує, що продаж "Кразів" був виконаний. Залишається провести тільки об'єктивне повноцінне розслідування. І, в першу чергу, воно повинно бути на території Україні.\nРоман Купчинський: Я хотів би представити особу, яка була дуже важливою в усьому процесі розслідування, яке зараз відбувається. І це питання про те, чи плівки, записи, що пан Мельниченко зробив у кабінеті президента, близько тисячі годин записів, чи вони справжні. Спочатку реакцією президента і його людей було казати, що жодних записів не існувало, потім вони казали, що так, записи було зроблено, але там не було нічого негативного про президента чи його людей. Негативним було редагування чи то пак якесь склеювання. Пан Мельниченко зв'язався з компанією у Вірджинії, що називається Бек Тек. Компанію очолює Брюс Кеніг.\nПан Кеніг з 1974 до 1995 року працював як спеціальний агент ФБР у Вашингтоні і Квонтіко, Вірджинія. Він провів багато експертиз відео і аудіо записів для федеральних, місцевих, міжнародних і судових правоохоронних органів. Пану Кенігу було надано оригінали записів, а так само оригінальне обладнання, на якому було записано розмови. І він підтвердив те, що ті розмови, які відбувалися в офісі президента не було редаговано, що вони були справжніми.\nМельниченко: Для нас було дуже важко знайти справжнього фахівця, якому б довіряли, фахівця зі світовим ім'ям, який має практику відстоювати в судах свою точку зору. Не просто свою точку зору, а свою роботу, і ми дуже вдячні Брюсу Кенігу, що є такі високопрофесійні люди, такої кваліфікації як він. Я думаю, що це дуже важливий юридичний крок. Ми маємо людину, яка може виступати в суді, яка може сказати, що вона провела юридичну експертизу записів, сказати про її результати і відстоювати в суді свою точку зору. На відміну від пустих заяв з боку української мафії і тих, хто їх захищає.\nНа сьогодні немає експерта, який би сказав, що записи не справжні. Поважаючий себе експерт боїться кримінальної відповідальності. У нас є злочин, є докази скоєння цього злочину. Тепер стоїть питання як перед українським народом, так і перед світовою громадськістю, що ж робити....\n... Як тільки якісь країни починають говорити Кучмі про розслідування тих чи інших злочинів, вони кажуть "не втручайтесь, це наша внутрішня справа". Я кажу ні, це не ваша внутрішня справа, це справа всіх чесних людей. Не можна вбивати людей. Не можна порушувати міжнародні закони. Якщо б Кучма украв би ті мільярди, які він вкрав і не займався переслідуванням свого власного народу, тоді можна було б подумати , внутрішня це справа чи ні. Але ми маємо справу з організованою злочинністю. І ця міжнародна злочинність не обмежується тільки Україною...\nБрюс Кеніг: Добрий ранок. Дозвольте розказати трошки про себе. Я почав працювати у цій галузі – аналізу відео і аудіо записів – в якості старшого спеціального агента ФБР у 1974 році і працював до виходу на пенсію наприкінці 1995 року. Моєю щоденною роботою був аналіз аудіо і відео матеріалів. Після виходу на пенсію я продовжував займатися тією самою справою. Тобто я займаюся цим 25 років.\nМоя освіта: я маю дипломи з фізики і математики Університету Меріленд, ступінь магістра з криміналістики Університету імені Джорджа Вашингтона, різні курси з інституту Де-Врай (DeVry), Масачусетського Інституту Технологій тощо. Я працював над 13 000 записами, що мали відношення до 5 000 розслідувань. Я опублікував кілька статей у цій галузі, а саме питань встановлення автентичності. Я працював наприклад у підкомітеті, який займався розслідуванням плівок Ніксона. Я також працював із записами Лінди Тріп, автентичності плівок Сіснероса, я працював з плівками у справі вбивства Кеннеді, з плівками, пов'язаними із замахом на президента Рейгана.\nНещодавно я брав участь у югославських судових справах у трибуналі з воєнних злочинів в Гаазі... Я давав свідчення у судових слуханнях більше ніж у 350 справах. Я брав участь у великій кількості фахових курсів підвищення кваліфікації у цій галузі. Я є членом кількох професійних асоціацій і я маю допуск різних рівнів секретності.\nРозшифровку зробила Люба Шара


Архітектурна мультикультурність Львова\nФрагменти доповіді виголошеної на семінарі «Ї» 11 грудня 2003\nЦя тема хвилює мене як пошук відповіді на питання про багатокультурність Львова, що існує в теорії та історії архітектури.\nПроблема постає вже на побутовому рівні при проведенні екскурсій. Не раз доводилося чути: «то є польське місто». Відразу виникає питання: що тут польського? Якщо брати за етнічним складом населення, то, справді, був час, коли місто населяли поляки. Але був час, коли тут проживали євреї, німці. Чому місто не називають, скажімо, німецьким? Воно «польське» за приналежністю до певної держави? Так, місто належало до польської держави. Але так само, місто належало до австрійської держави, та чомусь ніхто не називає місто австрійським.\nЧасто стикався із ситуацією, коли інтеліґенти, доктори наук у певній галузі боялися сказати, що Львів - місто українське, власне з погляду архітектури та його історичного розвитку. Це проблема сприяє закомплексованості львів’ян і потребує розв’язання.\nЯ вважаю, що буде великою помилкою взагалі стверджувати, що місто є українським, польським чи австрійським.\nЛьвів має різні періоди свого розвитку. Термін «давньоруський» сьогодні вважається некоректним і не вживається істориками. Це породження совєтської науки, що сповідувала спільність народів. Політично та історично коректним буде термін давньоукраїнський, що відповідатиме княжому Львову з конкретно визначеною територією. До речі, Казимир коли прийшов до Львова, не додав нових територій, і місто зберігає архітектуру давньоукраїнської осади. І хоча там були церкви, мечеті, але планувальна структура міста (Площа Ринок, Підзамче) не могла виникнути у XIV ст. Згідно з урбаністикою, цей планувальний тип характерний для давньоукраїнських міст.\nКоли я кажу «українська архітектура», це достатньо умовно. Національна архітектура взагалі відносне та умовне поняття, хоча його можна певним чином окреслити. Нещодавно мали цікавий семінар - декілька австрійських студентів приїхали до “Львівської Політехніки” для виконання курсової роботи (курсовые, дипломы на заказ) з архітектури дерев’яної української церкви. Між нашими та австрійськими студентами виникла цікава дискусія. Наші студенти при написанні ескізів виявили низку стереотипів щодо вирішення просторової форми церкви: намагалися зробити її купольною, центричною, триверхою, прив’язувалися до якоїсь конкретної традиції (лемківської, гуцульської чи тридольної, що сприймається як традиційна українська форма). Австрійські ж студенти проектували більш технологічно: стоянки, під’їзди, громадські центри тощо. Уже тут бачимо проблему у сприйнятті просторових виявів традиції.\nСпонукає до роздумів про архітектуру Львова і його сучасна розбудова. Побудова банку на площі Міцкевича несе певну символіку нової архітектури. Що за нею стоїть? Чи це насадження чужої архітектури, чи це розвиток українського? Чи це випадкові речі, що проявляються як творча кондиція певного автора? Звідси наступні питання: як чинити, як маємо свідомо розвивати це місто? Напевно, це не можна зробити на основі законодавства, бо не можемо написати: має бути українська архітектура (така постановка питання сама по собі є цікавою і потребує теоретичних напрацювань).\nЗараз маємо коло архітекторів, сформованих у совєтські часи, які не вивчали об’єктивної історії архітектури, серйозних науково-методологічних чи історичних досліджень. Подібна доґматичність вишколу архітекторів проявляється донині. Маємо велику проблему з архітектурним плануванням Львова, бо архітектори намагаються, але не можуть відійти від певних штампів. Сьогодні будівництво «вривається» у центральну історичну частину Львова. І це не є спроба реставрації чи спроба вписатися в історичне середовище, і виглядає, що архітектори не збираються перейматись цим.\nОбговорюючи архітектуру Львова, варто взяти до уваги декілька пам’яток, що вважаються українськими. Церква Юра - архітектура европейського рівня, зведена майстром західної европейської школи, обізнаного з традиціями барокової культури центральної Европи. Саме планування храму не несе в собі української традиції. Проте з автентичних креслень на повздовжніх перерізах видно, що ця церква має за праобраз українську триверху церкву, хоча насправді там не було трьох верхів, лише центральна баня, в апсидній частині немає звичної стелі, але її форма наближена до купола. Ми маємо унікальний комплекс европейського рівня, але чи справді він може бути протрактований як національна архітектура?\nВізьмемо Успенську церкву в середмісті. Це ренесансна споруда немісцевого автора. Але це триверха церква, що є виключно українським феноменом, народженим тут. Так само каплиця Боїмів - унікальне явище, як писав Юрій Липка, що споруджувалося на замовлення угорця за національністю і поєднує в собі ренесансну італійську культуру та традицію українського іконостаса. Подібне могло бути лише у Львові. Традиція архітектури Успенської церкви настільки сильна, що споруджена поруч каплиця теж триверха.\nПлан міста Львова складається з будинків, що утворюють ансамблі палацових чи инших об’єктів. Можна сказати, що це постало в український час, це – у польський час, а це – в австрійський. Проте чи та архітектура, що постала, скажімо, в 1770 –72 рр., є австрійською? Площа Міцкевича забудована в австрійський час. Це цікаве урбаністичне явище, будинки зведено майстрами австрійської школи у першій половині ХІХ ст. у стилі класицизму та його віденській видозміні. Базовою ідеєю класицизму був архітектурний космополітизм. Такий розвиток починає шукати щось національне та поєднувати його зі світовим. Цей пошук привів до національного стилю, що його навіть називають українським модерном. Такі віяння в архітектурі були реакцією на виклик зовнішнього середовища.\nМи не маємо фахового обговорення проблеми сприйняття міста архітекторами. У світовій архітектурі донедавна велися постмодерні дискусії, що полягали у пошуку національного та у спробах ідентифікації. Архітектура постмодернізму об’єднала різні напрямки та течії: розвивався контекстуалізм, прив’язка до традицій, розвиток охорони архітектури, паралельно розвивалася «гайтеківська», технологічна архітектура. Львів сьогодні забудовується саме нею. Для мене сьогодні це бездумна архітектура, що не має під собою жодної бази, але можливо за 100 років вона буде цінуватися. Зрештою, оцінка архітектури є досить відносною.\nПовертаючись до історії, ми повинні ідентифікувати місто - чи це наше місто, чи, справді, це місто чужої культури, а ми лише споживачі чужого продукту? Яка загалом діалектика відносин національних архітектур у комплексі міста? Сучасна архітектура виховує. Історична частина теж впливає та виховує. Ця діалектика впливів є дуже цікавою темою.\nМаємо доконаний факт - Львів вже є зафіксований і ми ніби не можемо змінити його, зруйнувати збудоване за 50 років. Але що з тим робити? Чи архітектура останніх 50 років наша, чи нам нав’язана? Чи ми повинні з цим миритися, чи свідомо думати, що з тим робити? Сучасні архітектори при складанні планів міста мають визначитися і якось це враховувати. Вже сьогодні багато тих осередків є на межі амортизаційного використання: є морально застарілими, потребують капітальних ремонтів, нової системи комунікацій тощо. Приклади маємо за кордоном: будівлі, споруджені після війни для швидкого відновлення житлових фондів, сьогодні руйнують, підривають цілі райони. Вважають, що це необхідно зруйнувати, натомість поставити сучасну якісну архітектуру. То саме маємо у Москві: ліквідують цілі райони забудовані в 60-их роках. У Львові це проблема наразі теоретичного осмислення.\nМи можемо поділити це місто на клітинки і рахувати: стільки-то клітинок українських, стільки-то польських. Але можемо подати його як архітектурну систему, єдиний комплекс. Тоді виявиться, що ця сума не дає того, що є в Німеччині, коли місто є цілком німецьким. Якщо взяти архітектурну шкалу певної нації, то ніколи не отримаємо нічого подібного для визначення львівської архітектури. Математична сума не відповідає тій цілісності, що є у Львові. Тут архітектура отримувала свій масштаб у локалізації світового досвіду та творчого мислення.\nОглядаючи всю історію розвитку Львова, ми можемо побачити принаймні чотири дивним чином втілені у львівській архітектурі періоди розвитку міста, що сформували його дух. Це руський Львів, що задав головний тон місту, ренесансний Львів – місто великого торгового шляху, сецесійний – місто трьох (українського, польського та гебрейського) національних Відроджень, а також місто українського і польського (маємо це визнати) національного резистансу.


Прати правильно розшифровка значків на ярликах одягу. Більше ніяких зіпсованих речей! / побут | sneznoe.com - Поради, рецепти і лайфхаки, про які варто дізнатися!\nПрати правильно розшифровка значків на ярликах одягу. Більше ніяких зіпсованих речей!\nКожна господиня в своєму житті хоча б раз псувала річ під час прання. Светр на 2 розміри більше, майка на 3 розміри менше, злиняти блуза ... А трапляється це все тому, що ми рідко звертаємо увагу на символи на ярликах. Малюнок у вигляді праски всім зрозумілий, але є й ті, які розповідають про важливі моменти в догляді за дрібницею, а їх значення зовсім незрозуміло.\nЩоб у тебе більше не виникало питань з приводу значення цих символів, редакція "Так просто!" підготувала їх розшифровку, а також ділиться корисними порадами, як правильно прати деякі вироби. Відмінна шпаргалка, завдяки якій твої речі будуть довше виглядати як новенькі.\nЦе виріб можна прати.\nДопускається тільки ручне прання. Найбільш підходяща температура - 30-40 ° C. Чи не три і на віджимають річ.\nРучне або машинне прання. Максимальна температура води - 30 ° С. Або зазначена на цьому символі.\nРучне або машинне прання. Максимальна температура води - 30 ° С. Чи не піддавати виріб сильній механічній обробці. Виполіскує, переходячи поступово до холодної води.При віджиманні в пральній машині - самий мінімальний режим роботи центрифуги.\nДуже делікатне прання у великій кількості води, мінімальна механічна обробка, швидке полоскання при низьких оборотах.\nДопустима прання з хлорсодержащими отбеливателями тільки в холодній воді. Уважно стеж за тим, щоб порошок і допоміжні засоби повністю розчинилися.\nНі в якому разі не використовуй відбілювачі і містять хлор кошти.\nВиріб можна гладити.\nПрасувати при заданій температурі (максимум 110 ° С). Гладити краще через тканину, не використовуючи пар.\nМаксимально допустима температура прасування 150 ° С. Найкраще гладити через вологу тканину.\nДозволено прасувати при температурі не більше 200 ° С. Припустимо для льону і бавовни. Можна злегка зволожити виріб.\nХімчистка тільки з використанням вуглеводню, хлорного етилену, монофлотрихлорметану.\nСуха чистка на основі спеціальних розчинників: вуглеводню і тріфтортріхлорметана.\nДопустима чистка можлива лише із вуглеводнем і тріфтортріхлорметаном при обмеженому додаванні води. Також стеж за механічним впливом і температурою сушіння.\nВибирай щадні режими віджимання і сушки в пральній машині або електросушарці.\nНе можна вичавлювати і сушити виріб в пральній машині.\nЦією речі протипоказаний віджимання.\nСуші виріб на горизонтальній поверхні.\nЗвичайно ж, сортують одяг за кольорами і матеріалами перед пранням. Найбільш примхливими вважаються речі з шовку і трикотажу.\nШовкові вироби стирай в машинці при делікатному режимі або ж вручну при температурі не вище 30 ° С, без попереднього замочування і використання відбілювачів. Можливе використання ополіскувачів або смягчителей тканини.\nПри ручному пранні шовкову тканину не слід терти руками або щіткою, а також вичавлювати. Полоскати вироби з шовку необхідно в теплій воді при температурі 20-25 ° С. При цьому в воду можна додати трохи оцту - це освіжить колір виробу.Сушити шовкові вироби необхідно в тіні або в приміщенні. Шовк не можна сушити на сонці, батареях або поблизу опалювальних приладів.\nВизнано речі суші в горизонтальному положенні. В ідеалі - на світлому рушник. Ні в якому разі не суші вироби з пряжі на батареї.\nЗбережи собі цю шпаргалку і не забудь поділитися нею зі своїми друзями в соціальних мережах!\n« Що хоче сказати автомобіль розшифровка значків на панелі приладів Рейтинг партнерів по знаку зодіаку Риби подарують ті самі казкові поцілунки »


19-річному волинянину потрібні кошти на лікування страшної недуги | ВолиньPost\nВолинянину Сашку Теслі потрібна матеріальна допомога для лікування.\nХлопцеві 19 років. Проживає він з батьком і сестричкою-дев’ятикласницею у селі Маркелівка. Весною закінчив Оваднівський професійний ліцей і пішов працювати на будівництво.\nСім’я Сашка не має таких коштів, щоб забезпечити його лікування і уклінно просить усіх добрих, небайдужих до чужої біди людей, допомогти врятувати життя хлопчини.\n№ 4149499103460851 – на ім’я Теслі Олександра Андрійовича,\nТеги: збір коштів, допомога, благодійність


Нова ŠKODA OCTAVIA COMBI - Clever Inside - ŠKODA\nНова ŠKODA OCTAVIA COMBI - Clever Inside\nНова ŠKODA OCTAVIA COMBI оснащена цілим набором Simply Clever рішень. Повсякденне використання автомобіля стане ще більш зручним з кріпильними елементами, утримувачами, підстаканниками, скребком для льоду, і іншими корисними опціями\nВідмінне "Simply Clever" рішення, особливо зручне, при настанні перших морозів. Тепер вам не доведеться переривати весь автомобіль в пошуках скребка або використовувати для цього кредитну карту. Скребок для льоду розташований в лючку паливного бака, і буде готовий завжди, коли може знадобитися.\nСвітловідбивний жилет займає зручне положення під сидінням водія, і кріпиться під ним за допомогою окремого тримача, що дозволяє швидко і легко до нього дістатися. Якщо Ви, наприклад, пробили колесо в нічний час або навіть вдень, просто потягніться під сидіння і одягніть жилет на себе.\nТепер, приїжджаючи додому пізно вночі, вам не доведеться довго шукати ключі або інші предмети в сумці. У нас є простий пристрій, яке швидко вирішить цю проблему. У багажному відділенні ŠKODA OCTAVIA COMBI може бути розміщений з'ємний світлодіодний ліхтарик.\nЗадній складаний підлокітник не тільки робить подорож комфортною, але і включає в себе тримач для двох 0,5-літрових пляшок, де пасажири на задньому сидінні можуть зручно розташувати свої напої.\nМи знаємо, що подорожі можуть здаватися довгими і стомливими, якщо відчувати спрагу, тому в передніх і задніх дверях знаходяться відділення для зберігання 1,5 літрових і 0,5-літрових пляшок відповідно. Контейнер для сміття - це ще одне просте рішення, яке буде особливо цінним, якщо у вас є діти.\nДрібні речі завжди найлегше втратити. Наприклад, паркувальні талони. На щастя у ŠKODA є просте рішення - тримач талонів у краю лобового скла в межах досяжності водія. Також, талон добре помітний і зовні автомобіля.\nБагатофункціональний тримач для вашого смартфона або інших мультимедійних пристроїв також пропонує зручний відсік для ключів від автомобіля і іншого дріб'язку. Вам також сподобається зручний підстаканник з функцією легкого відкриття, що дозволяє відкривати або закривати стандартну 0,5-літрову пластикову пляшку однією рукою під час руху.\nОдним з наших Simply Clever рішень в ŠKODA OCTAVIA COMBI є парасолька, зручно розташовано під пасажирським сидінням. Тепер вам не потрібно боятися намокнути навіть за межами вашого автомобіля, тепер парасолька завжди у вас під рукою.\nОднією з найсильніших сторін OCTAVIA, на думку мільйонів власників SKODA OCTAVIA COMBI, є саме містке у своєму класі багажне відділення. Об'єм 610 л. може бути збільшений до переконливих 1740 л. шляхом складання спинки задніх сидінь.\nМи підготували цілий ряд оригінальних аксесуарів ŠKODA, щоб ви могли підкреслити індивідуальність свого автомобіля, і бути готовим до будь-яких ситуацій на дорогах. Асортимент оригінальних аксесуарів SKODA є розширеною групою стандартного і додаткового устаткування і затверджений компанією ŠKODA AUTO.\nПедалі з нержавіючої сталі\nПедалі з нержавіючої сталі мають гумові накладки для відвертання прослизання, забезпечуючи водієві прекрасний контроль над автомобілем навіть при виконанні найскладніших маневрів.\nПластиковий піддон у багажном відділенні\nПрактичним доповненням для багажника з серії оригінальних аксесуарів ŠKODA стане пластиковий піддон. Завдяки збільшеним бортам (15 см), він прекрасно вписується у ваш автомобіль і захищає багажний відсік від забруднень. Піддон є водонепроникним і має поверхню, що легко очищається.\nНабір сіток в червоному кольорі\nЗавдяки вміло розробленій сітці, гачкам і полицям у багажнику, немає необхідності вибирати між маневреністю і практичністю. Набір сіток з кріпильними елементами запобігає переміщенню дрібних предметів по багажнику. Ви будете особливо раді міцним гачкам з боків багажника під час покупок або перевезення спортивного інвентаря.\nСправте хороше враження навіть після довгої поїздки! Завдяки стильній вішалці для одягу, ваше пальто або куртка виглядатиме так, немов тільки що з шафи. Цей аксесуар може бути легко прикріплений до підголовника переднього сидіння


Фонд 127, Київська духовна консисторія, м. Київ, Опис 35, Богуславський повіт\nНомер і назва опису 35, Богуславський повіт\nКрайні дати 1832\nКількість справ 67\n8 Справа про дозвіл братії Корсунського Онуфріївського Гуляницького чоловічого монастиря прикрасити в церкві св. Онуфрія два жертовника, горне місце та іконостас 26 січня 1832 р. 10\n9 Справа про направлення до Корсунського Онуфріївського Гуляницького чоловічого монастиря на послух виключеного з Київського духовного училища учня Хоми Радецького 26 січня 1832 р. 9\n10 Справа про неблагодійні вчинки священника церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Зеленьки Трохима Черняховського 27 січня 1832 р. 7\n11 Справа про дозвіл жителю м-ка Шендерівка Трохиму Мелещенку вступити у другий шлюб через зникнення першої дружини Тетяни Пилипенко 28 січня 1832 р. 14\n12 Справа про видачу губернському секретарю Кирилу Антоновичу Скалацькому з метричної книги церкви Пресвятої Трійці м-ка Богуслав свідоцтва про народження і хрещення сина Степана для зарахування його на державну службу 3 лютого 1832 р. 29\n13 Справа про дозвіл міщанину м-ка Канів Якову Бовшику вступити у другий шлюб через зникнення першої дружини Анни Волошенкової 10 лютого 1832 р. 54\n16 Справа про пограбування церкви св. Миколая с. Маслівка 23 лютого 1832 р. 6\n17 Справа про пограбування церкви Покрови Пресвятої Богородиці м-ка Таганча 23 лютого 1832 р. 4\n18 Справа про дозвіл на хрещення в православ’я жителя м-ка Сквира іудея Бенцина Янишевського 27 лютого 1832 р. 6\n19 Справа про рукоположення у священники до церкви Вознесіння Господнього с. Арбузин диякона Костянтина Юницького та затвердження на посаді диякона Луки Кудревича 27 лютого 1832 р. 34\n20 Справа про видачу книги для збору пожертв на ремонт церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Яхни 1 березня 1832 р. 14\n21 Справа про призначення стихарним дячком до церкви Преображення Господнього м-ко Стеблів сторожа церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Дешки Степана Левицького 2 березня 1832 р. 24\n22 Справа про дозвіл селянину с. Микитяни Гнату Олексенку на вступ у шлюб після смерті першої дружини Тетяни 4 березня 1832 р. 6\n23 Справа про направлення з Києво-Печерської лаври послужного списку ієродиякона Полікарпа, призначеного до Богуславського Миколаївського чоловічого монастиря 9 березня 1832 р. 12\n24 Справа за поданням командуючого 16-м Єгерським полком підполковника Куліша про витребування з церкви Преображення Господнього м-ка Канів довідки про народження і хрещення капітана артилерії Григорія Івановича Петрова 12 березня 1832 р. 14\n25 Справа про рукоположення у диякони до церкви Воскресіння Господнього с. Шупики стихарного дячка св. Михаїла с. Миронівка Семена Бобровницького 20 березня 1832 р. 15\n26 Справа за повідомленням священника церкви св. Михаїла с. Пилява Жуковського про смерть місцевого селянина Леонтія Турчиненка 13 квітня 1832 р. 6\n27 Справа про скоєні священником церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Зеленьки Трохимом Черняховським порушення під час поховання хлопчика Максима Морозенка та повідомлення Київської палати карного суду про захоплення ним землі штабс-капітана Силецького 20 квітня 1832 р. 51\n28 Справа про рукоположення у диякони до церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Литвинець півчого митрополичого хору Феодосія Кондратовича 20 квітня 1832 р. 26\n32 Справа про рукоположення у диякони до церкви св. Георгія с. Голяки стихарного дячка церкви Трьох Святителів с. Мельники Івана Стрижевського 29 квітня 1832 р. 15\n33 Справа про витребування з церкви св. Миколая с. Миколаївка довідки про народження канцеляриста Лоцманського училища Антона Драговського для уточнення його віку 5 травня 1832 р. 23\n34 Справа про призначення стихарним дячком до церкви Введення у храм Пресвятої Богородиці с. Вахутинці виключеного з Богуславського духовного училища учня Гаврила Матковського 7 травня 1832 р. 21\n35 Справа за поданням Київської палати карного суду про видачу довідки про народження підсудної селянки с. Прицьки Євгенії Кабанової 10 травня 1832 р. 5\n37 Справа про переміщення до церкви св. Михаїла с. Ісайки стихарного дячка церкви Преображення Господнього с. Мисайлівка Леонтія Філіповича 12 травня 1832 р. 12\n38 Справа за донесенням настоятеля Богуславського Миколаївського чоловічого монастиря ієромонаха Григорія про блукання монаха Корсунського Онуфріївського Гуляницького чоловічого монастиря Акила по монастирям 13 травня 1832 р. 16\n39 Справа про рукоположення у диякони до соборної церкви св. Параскеви м-ка Богуслав стихарного дячка церкви Преображення Господнього м-ка Стеблів Панкратія Левицького 16 травня 1832 р. 16\n40 Справа про надання парафіянам та священнику церкви св. Михаїла с. Янівка дозволу на ремонт дзвіниці 16 травня 1832 р. 16\n43 Справа про походження та спадкоємців київського купця Кирила Коваленка 23 травня 1832 р. 42\n44 Справа про дозвіл на ремонт церкви Покрови Пресвятої Богородиці с. Яхни 27 травня 1832 р. 11\n45 Справа про дозвіл на заміну підлоги в церкві Введення у храм Пресвятої Богородиці с. Вахутинці 31 травня 1832 р. 10\n47 Справа про дозвіл на ремонт церкви Різдва Пресвятої Богородиці с. Яблунів 4 червня 1832 р. 17\n48 Справа про видачу з церкви Пресвятої Трійці м. Черкаси свідоцтва про народження і хрещення сина Василя Гайдовського-Потаповича Олександра для вступу до училища 7 червня 1832 р. 20\n49 Справа про церкву Успіння Пресвятої Богородиці м. Канів, що належить Базиліанському ордену 9 червня 1832 р. 175\n53 Справа за поданням парафіян і священника церкви св. Іоанна Богослова Іоанна Яроцького с. Ключники про дозвіл укріпити підвалини церкви 23 червня 1832 р. 20\n55 Справа за поданням парафіян церкви Воскресіння Христового с. Синиця про видачу жителю села Семену Горобцю на 3 роки книги для збору пожертв на ремонт церкви та на закупівлю книг 30 червня 1832 р. 24\n56 Справа про смерть священника церкви Різдва Пресвятої Богородиці с. Малі Степанці Герасима Кондратовича 4 липня 1832 р. 14\n57 Справа про зарахування до складу братії Корсунського Онуфріївського Гуляницького чоловічого монастиря на довічний послух відставного унтер-офіцера Матвія Івановича Радецького 12 липня 1832 р. 28\n62 Справа про усунення з посади диякона церкви св. Миколая с. Росава Павла Романовського 23 липня 1832 р. 32\n65 Справа про протиправні дії священника церкви Різдва Пресвятої Богородиці с. Пищальники Степана Просовського 29 липня 1832 р. 6\n66 Справа про пограбування церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Литвинець 30 липня 1832 р. 6\n68 Справа про надання Богуславському повітовому суду виписів з метричних книг церкви св. Михаїла с. Ісайки про народження Юхима Орлика і Степана Левицького, які судяться за відновлення волі 2 серпня 1832 р. 6\n69 Справа за скаргою священника церкви Преображення Господнього с. Бієвці Кирила Башевського про нанесення другим священником Стефаном Барвінським побоїв сторожу 7 серпня 1832 р. 8\n70 Справа про затримку видачі виписок у справах, що розглядалися Богуславським повітовим судом, через невиїзд чиновників земської поліції на місця 7 серпня 1832 р. 14\n71 Справа про погром, влаштований в церкві св. Михаїла с. Киданівка ревізором графині Браницької 7 серпня 1832 р. 9\n74 Справа про видачу звільненому учителю Богуславського повітового училища Павлу Хоруженку білета для проїзду в Москву для відвідання родичів 23 серпня 1832 р. 6\n75 Справа про видачу відставному канцеляристу Івану Івановичу Чернявському метричного свідоцтва про його народження і хрещення в церкві св. Варвари с. Трощин 24 серпня 1832 р. 7\n76 Справа про видачу з метричної книги церкви св. Симеона с. Великі Прицьки свідоцтва про народження і хрещення сина священника Феофілакта Адасевича 27 серпня 1832 р. 23\n77 Справа про рукоположення у диякони до церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Дмитренки стихарного дячка церкви св. Іоанна Богослова с. Соболівка Звенигородського пов. Івана Бардашевського 13 вересня 1832 р. 18\n80 Справа про смерть диякона церкви св. Михаїла с. Миронівка Якова Стояновського 21 вересня 1832 р. 7\n82 Справа про призначення єпитимії селянам поміщика Селецького Роману Макієнку і Петру Ягошкину за ненавмисне вбивство Мірії Синєокової 27 вересня 1832 р. 12\n83 Справа про смерть паламаря церкви св. Василія Великого с. Великі Степанці Іова Кондратовича 2 жовтня 1832 р. 6\n85 Справа про направлення до Києво-Софійського кафедрального собору для здачі іспиту з наступними призначення у стихарні дячки до церкви Різдва Пресвятої Богородиці с. Пішки сина паламаря Костянтина Неліповича 5 жовтня 1832 р. 22\n86 Справа про рукоположення у дячки до церкви св. Василія Великого м-ка Канів учня нижчого відділення Київської духовної семінарії Якова Костецького 5 жовтня 1832 р. 24\n88 Справа за поданням протоієрея Григорія Цитовича про дозвіл на відвідання м. Вільно для зустрічі з братом, протоієреєм придворної імператорської похідної церкви Іосифом Цитовичем 13 жовтня 1832 р. 6\n90 Справа за поданням Богуславського духовного правління до митрополита Євгенія про церкву св. Миколая с. Москаленки 15 жовтня 1832 р. 6\n92 Справа про видачу з церкви Покрова Пресвятої Богородиці м-ка Богуслав метричного свідоцтва про народження і хрещення відставного канцеляриста Прокопа Микитовича Бондаревського для переходу на військову службу 18 жовтня 1832 р. 28\n93 Справа за поданням священника церкви св. Миколая м-ка Квітки благочинного Миколи Бажановського про дозвіл виїхати до Києва на два тижні для поклоніння святим мощам 19 жовтня 1832 р. 6\n94 Справа за скаргою дячка церкви Преображення Господнього с. Телешівка Якова Домбровського на священника Якова Слодкевича 25 жовтня 1832 р. 6\n97 Справа про призначення у стихарні дячки до церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Яхни паламаря Семена Павловського 9 листопада 1832 р. 37\n98 Справа про закріплення посади священника церкви св. Михаїла с. Сухини за семінаристом Дмитром Подгаєцьким 12 листопада 1832 р. 31\n101 Справа про направлення на вакантне місце диякона церкви св. Михаїла с. Вільховець диякона церкви Покрови Пресвятої Богородиці с. Яхни Павла Колтоновського 17 листопада 1832 р. 18\n102 Справа про рукоположення у диякони до церкви св. Миколая с. Потапці стихарного дячка церкви с. Черниші Арсенія Терпиловського 23 листопада 1832 р. 16\n103 Справа про висвячення у стихарні дячки до церкви Вознесіння Господнього с. Півці сторожа церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Зеленьки Дмитра Говядовського 23 листопада 1832 р. 26\n104 Справа про смерть священника церкви Різдва Пресвятої Богородиці с. Пищальники Степана Просовського 25 листопада 1832 р. 8\n105 Справа про запис сина священника церкви Воскресіння Христового с. Синиця Василя Говядовського Івана, який проживав з сім’єю у с. Носачів Черкаського пов., до духовного відомства 28 листопада 1832 р. 29\n106 Справа про призначення у стихарні дячки до церкви св. Іллі с. Демівщина сина священника церкви Різдва Пресвятої Богородиці Івана Яроцького 29 листопада 1832 р. 20\n108 Справа за поданням вдови священника церкви св. Василія Великого с. Великі Степанці Дарії Кондратович з проханням виявити серед семінаристів охочих прийняти парафію вказаного села та одружитися на її старшій дочці 8 грудня 1832 р. 6


Сльозогінний газ і бруківка. У зіткненнях під Радою є постраждалі | Факти\nФакти / Надзвичайні події / Сльозогінний газ і бруківка. У зіткненнях під Радою є постраждалі/ Cічень, 16 в 12:24\nУ результаті зіткнень під Верховною Радою постраждав один правоохоронець. Ще одного учасника акції затримали та доставили у відділення поліції.\nУ поліції розповіли, що близько 11.00 біля стін Верховної Ради мітингувальники підпалили принесені ними п’ять автомобільних шин. Поліція роз’яснювала учасникам акції неправомірність такої поведінки, а працівники ДСНС намагалися загасити підпалені шини.\n– У цей час мітингувальники застосували сльозогінний газ у бік правоохоронців, почали кидати бруківку, покришки та інші сторонні предмети, – додали в поліції.\nУ результаті інциденту постраждав один правоохоронець. Крім того, ще одного учасника акції доставили в поліцію за порушення громадського порядку.\nЧитайте: Рада підтримає закон про реінтеграцію Донбасу\nСтаном на 11.30 шини вдалося загасити. Зараз ситуація контролюється, правоохоронці несуть службу в посиленому режимі.\nНагадаємо, після того, як під будівлею Верховної Ради спробували спалити прапор РФ, між мітингувальниками та правоохоронцями виникли сутички.\nОпубліковано Cічень, 16 в 12:24


Мода і стиль Софіївка: купити одяг, взуття та аксесуари б/у - оголошення OLX Софіївка\nМода і стиль Софіївка\nДивитись пропозиції в радіусі\t+30 км від\tСофіївка\nНабор,набір,наборчик з 10 предметов,10 предметів\nКоломенське 1 трав.\nAdidas Haiwee кроссовки оригинал 42,5\nЛьвове 28 квіт.\nРубрики у розділі "Мода і стиль" Софіївка\nДопомога Софіївка ,\tДитячий світ Софіївка ,\tНерухомість Софіївка ,\tАвто Софіївка ,\tЗапчастини для транспорту Софіївка ,\tРобота Софіївка ,\tТварини Софіївка ,\tДім і сад Софіївка ,\tЕлектроніка Софіївка ,\tБізнес та послуги Софіївка ,\tМода і стиль Софіївка,\tХобі, відпочинок і спорт Софіївка ,\tВіддам безкоштовно Софіївка ,\tОбмін Софіївка\nРубрики у розділі "Мода і стиль" Софіївка:\nОдяг/взуття Софіївка ,\tДля весілля Софіївка ,\tНаручні годинники Софіївка ,\tАксесуари Софіївка ,\tПодарунки Софіївка ,\tКраса / здоров'я Софіївка ,\tМода різне Софіївка ,\tЧоловіча білизна та плавки Софіївка ,\tЖіноча білизна та купальники Софіївка ,\tОдяг для вагітних Софіївка ,\tГоловні убори Софіївка ,\tЧоловіче взуття Софіївка ,\tЖіноче взуття Софіївка ,\tЖіночий одяг Софіївка ,\tЧоловічий одяг Софіївка\nПродаж одягу, взуття та аксесуарів Софіївка. На дошці оголошень OLX.ua від Slando легко і швидко можна купити одяг б/у. Купуй усе найкраще на OLX Софіївка!


Чемпіонат Львівщини з кіокушинкай карате серед дітей, юнаків та дівчат | РАДИВИЛІВ.info\nby Редактор · Published Березень 30, 2010 · Updated Січень 6, 2015\nУ Бродах проводився чемпіонат Львівщини з кіокушинкай карате серед дітей, юнаків та дівчат. У ньому взяли участь і команди Радивилова (отримала запрошення районна організація кіокушинкай карате), Рівного, Ужгорода, Тернополя, Бродів, Славути, Корця, Рави-Руської, Бреста(Республіка Білорусь).\nКількість учасників – 186. Представники Радивилова виступили досить-таки непогано. Чемпіонами та призерами змагань стали Данко Дудар, Артур Когут, Ілля Губін, Дмитро Костюк, Степан Гордієвич, Юрій Бартошик, Владислав Римарчук, Павло Налєво, Андрій Чучак, Роман Конашевський, Каріна Когут, Ірина Когут, Руслана Довгалюк, Юлія Куніцина, Олеся Демчук, Мар’яна Ісакова, Марта Куніцина, Юлія Шкорбатюк, Юлія Куніцина. А Роман Наконечний відзначений спеціальною нагородою за кращий технічний і швидкий поєдинок на чемпіонаті.\nНагороджені також випускниці Радивилівської організації кіокушинкай карате Ірина Топилко (за краще суддівство чемпіонату) та Наталія Заяць (посіла 1 місце серед жінок).\nСлід зазначити, що команда з Бреста складалася з 40 спортсменів. Команда приїхала поліпшеним складом.\nЗа результатами та рівнем організації цих змагань Федерацією кіокушинкай карате України готуються документи в Міністерство фізичної культури та спорту про надання їм з 2011 року статусу Міжнародних.\nТепер перед нашою організацією стоїть завдання достойно підготуватись до міжнародного семінару чорних поясів під керівництвом президента Міжнародної організації кіокушинкай карате Йошиказу Кої (Японія) (відбудеться в травні в Бродах).\nTags: БрестаБродівкіокушинкай каратеКорцяРівногоРави-РуськоїРадивилівРадивиловаСлавутиспортТернополяУжгородачемпіонат\nNext story Старовинні ікони на виставці в Радивилові\nPrevious story Знову весна. Твори ліцеїстів


"Альянс", металобаза — ПЕРШИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ ПОРТАЛ КІРОВОГРАДЩИНИ. BUD-INFORM\nГрупа підприємств, які працюють під брендом компанії Металобаза "Альянс", започаткована ще 1998 року. Тоді було створено перше підприємство, яке займалося оптово-роздрібною торгівлею металопрокатом. З цього моменту відбувалося постійне розширення видів діяльності компанії, вихід на нові ринки, залучення найновіших технологій виробництва будівельних матеріалів, розширення виробничих потужностей та формування ефективної команди професіоналів і спеціалістів.\nНа сьогодення компанія займається:\n- поглибленою переробкою металопродукції;\n- кровельних та фасадних матеріалів;\n- проєктуванням будівель та споруд будь-якої складності;\n- промисловим та цивільним будівництвом.\nПідприємства компанії розташовані у місті Кропивницькому. Загальна площа адміністративних, виробничих та складських приміщень складає білльш як 20,5 тисяч м.кв. Підприємства володіють авто- та спецтехнікою, металооброблювальними станками та обладнанням, виробничими лініями різного профілю, 27 одиницями мостових, козлових та автомобільних кранів вантажопід'ємністю від 5 до 50 тн.\nВся продукція, яка виробляється компанією, пройшла сертифікацію, отримані всі необхідні ліцензії та дозволи для проведення проектних, будівельних та інших робіт пов’язаних з небезпекою. Команда складається з більш ніж 200 професіоналів та спеціалістів різного профілю. Інженери компанії мають кваліфікаційні сертифікати на виконання всіх видів робіт.\nКропивницкий (Кировоград), вул. Руслана Слободянюка (В.Терешкової),, 166\n+380 (50) 770-03-00 +380 (50) 488-66-55 +380 (67) 132-33-23 +38 (0522) 56-59-80 +38 (0522) 56-15-08\nальянс, металобаза альянс


Як відновити волосся після літа | МАМА\nЯк відновити волосся після літа\nПоїздка до моря під час літньої відпустки досить часто виявляється не тільки бажаним відпочинком від щоденної рутини і стресів на роботі. У певних випадках — це просто необхідність, пов’язана з поповненням запасів вітаміну D в організмі. Особливо, якщо ви постійно живете в умовах Крайньої Півночі або мешкаєте в тих місцях, де сонячних днів не так вже й багато — навіть влітку. До речі, подібний клімат вважається нормою в таких країнах як Данія, Норвегія або Швеція.\nОднак відправившись на жаркий південь, ближче до морського бризу і ослепительному білому піску на пляжі, багато хто забуває про необхідність щоденного захисту не тільки шкіри, але й волосся. В результаті, ваша зачіска, після повернення додому, потребує цілий комплекс процедур, спрямованих на відновлення після руйнівного впливу вітру, сонця, піску і морської солі. Що ж у таких випадках радять косметологи? Про що необхідно знати?\nОсь деякі рекомендації по відновленню волосся після літа:\nНебезпека ультрафіолетового випромінювання полягає в його негативному впливі на структуру кожного окремого волоса, внаслідок чого пошкоджується оболонка. Волосся стають ламкими, слабкими, втрачають міцність і знебарвлюються. Найбільш вразливими вважаються волосяні покрови світлих відтінків, тому що темні більш стійкі до подібного руйнівного впливу з-за високого вмісту меланіну, що діє як фільтр. При цьому брюнеткам не варто плекати якісь ілюзії, пов’язані з невразливістю їх волосся через відповідного кольору.\nНасамперед, необхідно подбати про наявність головного убору. Але, не менш важливим буде і придбання якісних косметичних засобів з регенеруючі і зволожуючими властивостями, здатних захищати і відновлювати волосся. Найкращим вибором буде використання професійних шампунів, в яких є спеціальні фільтри, що допомагають ефективно очищати волосся від піску, хлору і морської солі. Для досягнення найкращого результату рекомендується також застосовувати відновлюючі маски, до складу яких входять потужні фільтри, призначені для захисту від УФ-променів.\nНа жаль, незважаючи на всі ваші зусилля і хитрощі, ефективність захисних засобів може виявитися недостатньою. Руйнівну дію морської солі і сонячного світла здатне провокувати пошкодження волосся, які можна виправити лише в професійних перукарських — з допомогою особливих засобів. Косметологи рекомендують комплекси процедур, що включають у себе різноманітні маніпуляції, спрямовані на зміцнення слабких і м’яких волосся, відновлення гладкості їх поверхні і поліпшення самої структури. Препарати, що застосовуються в таких випадках, впливають не тільки на волосся, але і шкірні покриви голови, усередині яких знаходяться волосяні цибулини. В результаті, відновлювальні препарати можуть проникати всередину волосся безпосередньо від кореня і доходити до самих пошкоджених кінчиків.\nПравильна захист волосся під час відпустки дуже важлива, але, в разі серйозних пошкоджень зачіски, необхідний систематичний догляд, як за волоссям, так і шкірою голови. До речі, одним з найбільш ефективних способів буде нанесення на всі ці місця деяких видів масла, таких як кокосове або арганова. Такі речовини мають воістину чудодійними властивостями, які дозволяють в найкоротші терміни відновити красу волосся, стан шкірних покривів, повернувши їм колишню здоров’я.\nЯк відновити волосся після пляжного відпочинку\nЩе з давніх часів жінки вдавалися до різних способів змінити свій імідж. Величезне значення мала зачіска жінки, а зокрема колір…\nКератинове випрямлення волосся: переваги і особливості\nВолосся – це візитна картка кожної дівчини. Саме зовнішній вигляд може все розповісти про дівчину. Кожна мріє мати довгі, красиві…


Купить Dr.Jart+ Shake & Shot Luminous Shot > Доставим по Киеву, Украине - магазин корейской косметики ASIA BEAUTY\nАльгінатна маска допоможе зробити вашу шкіру свіжою і надасть їй здорового блиску вже після першого застосування завдяки ампульній сироватці. Маска створена на основі альгінової кислоти, що міститься у водоростях.\nМаска створена на основі геля, який протягом декількох хвилин висихає на шкірі, утворюючи щільну плівку, за рахунок чого поживні речовини проникають безпосередньо в найглибші шари шкіри і надають максимальну дію на шкіру. Маска м'яко розчиняє і видаляє шар омертвілих клітин, оновлює, має кератоличичну і глибоко очищувальну дію.\nМаска живить шкіру вітамінами, які вирівнюють тон шкіри, роблячи її більш рівномірною та сяючою.\nЗастосування: Відкривши склянку, влити вміст обох пакетиків, закривши кришкою, старанно потрясти, прикривши дірочку пальцем. Коли рідина загусне, рівномірно нанести маску по поверхні обличчя. Почекати, поки маска застигне 15-20 хвилин і видалити з обличчя.\n*Маску необхідно використовувати відразу після приготування, тому що затвердіння починає відбуватися через 2-3 хвилини після змішування реагентів.\n3. Подвійний транс бустер\n4. Ампульна сироватка\nОб'єм 50 гр