Урок л І тературного читання\n«Красиво читаємо, Чітко розмовляємо, Мову нашу розвиваємо»\nІ V . Сприймання і усвідомлення нового матеріалу.\nVI .Узагальнення знань учнів.\nVII . Домашнє завдання. Вивчити вірш напам’ять. За бажанням намалювати ілюстрацію до вірша. VIII . Підсумок уроку.\nЧубінська Галина Романівна\nТема. Краса і щедрість рідного краю. В.Сосюра. Як не любить той\nкрай… Л.Костенко. Усе моє, все зветься Україна.\nМета: розпочати ознайомлення учнів з новим розділом; удосконалювати навички свідомого виразного читання поетичних творів; вчити виділяти головне, аналізувати, висловлювати своє міркування,інтонацією передавати настрій твору; розвивати зв’язне мовлення, вміння бачити та відчувати красу поетичного слова, виховувати любов до Батьківщини.\nТож і ми часу гаймо\nУрок читання починаймо\nПригадаймо наш девіз: (Слайд №2)\nМову нашу розвиваємо»\nЗнаєте, коли я йшла до школи, то згадала, як ми чекаємо зиму: перший сніг, перший мороз. І ось вже завтра перший день зими на календарі, але, насправді, коли холод наступає, ми стараємося швидше сховатися у тепле приміщення, де тепло і затишно. Так хочеться, щоб і у наших душах завжди панували добро, тепло і затишок.\nПодивіться один на одного, усміхніться і побажайте гарного настрою і гарної роботи на уроці.\nЗ якою метою ви прийшли на урок?\nЯкі у вас цілі? Запишіть свої цілі на промінчиках, які лежать у вас на партах.\nЯк називається розділ, який ми закінчили вивчати?\nПригадуючи матеріал, відгадаємо кросворд.(додаток №1)\nЯке ключове слово? (Україна)\nРобота в парах (слайд 3)\nСидячи у парах, спробуємо скласти асоціативний кущ до слова Україна.\nЯкі слова пов’язані з цим словом?\nУкраїна, це наша земля, наш рідний край, наша країна з славною історією, мудрими людьми, чарівними піснями, що дивують світ, з багатьма народними традиціями, мальовничими картинами природи.\nВона в усьому, що нас оточує: у замріяному шелесті листя, чарівний таємничості нічного зоряного неба, діамантовому блиску росяної краплинки на тендітній квітковій пелюсточці, у кожній стежинці якою ми поспішаємо до школи.\nУкраїна, це рідна мова, якою мама співала колискову, бабуся розповідала казки. Кожна людина з теплотою згадує свій рідний дім, те місце де вона народилася, де пройшло її дитинство. Це її маленька батьківщина, затишне родинне вогнище. Коли скласти маленькі батьківщини кожного з нас, вийде велика Батьківщина – Україна.\n1.Слухання вірша (слайд 4)\n2. Обговорення змісту вірша\nПро що у ньому розповідається?\nЧим багата наша земля? (слайд 5)\nПро що поведемо мову на уроці?\nСьогодні розпочинаємо новий розділ. Опрацюємо твори Володимира Сосюри та Ліни Костенко (слайд 6)\n1.Бесіда про природу.\nЯк людина пов’язана з природою?\nЛюдина – частина природи. Вона весь час взаємодіє з нею, не може жити без неї, людина ходить по землі, дихає повітрям.\nПам’ятайте! Природа для людини – це джерело життя, мудрості і краси. Це цікавий і захоплюючий світ, який ще потрібно пізнати.\nЯкщо пішли на прогулянку – поводьтеся як в гостях. Бережіть красу, милуйтеся нею! Художники красу малюють фарбами, співаки – піснями, а письменники – словами.\nЯк описав словами нашу природу В.Сосюра, ми зараз послухаємо!\n2.1.Слухання біографії (розповідь учня)\n2.3.Самостійне читання вірша (гра «Рибка»)\nЗ якими почуттями потрібно читати?\n2.4. Читання ланцюжком.\nЗ чим порівнює автор життя людини?\nЩо ви уявили читаючи?\nОдягну український віночок,\nЗатанцюю веселий таночок.\nГарні хлопці стоять біля ґанку\nА на них сорочки вишиванки\nВсі танцюєм гопак залюбки\nАдже в нас є зручні чобітки\nВишиванку везу на гостинець,\nПам’ятайте, що я українець!\n3. Опрацювання вірша Ліни Костенко «Усе моє, все зветься Україна.»\n3.1. Біографія Л.Костенко (розповідь учня) (слайд 8)\n3.2. Слухання вірша.\nПропоную закрити очі і послухати вірш. Що ви уявили слухаючи?\n3.3. Слухання аудіо запису вірша. (відео №2)\nЧи схожі картини, які ви уявили з тими, які ви бачите на екрані?\n3.4.Самостійне читання вірша (гра «Бджілка»)\n4. Словникова робота. (слайд 9)\nНетлінна – вічна\nНе тямлю – не розумію\nНезрадливо – вірно;\nВирази: - сліпну від краси; вжиті\nспинись із Богом говори; в переносному значенні\n5. Опрацювання змісту вірша.\nЯкий темп використовуємо при читанні вірша?\nЯкі слова прочитаємо з більшою силою голосу?\n7.Бесіда про створення світу (відео № 3)\nПерегляд відеозапису. (слайд 10)\n1.Гра «Яка наша Україна?» (слайд 11)\nЯ показуватиму картинку, а ви утворите означення до слова.\n2.Створення «Віночка України» (відео № 4)\nВи розповіли, яка Україна, а тепер свої побажання напишіть на квітах, що лежать у вас на партах (діти прикріплюють квіти на карту).\nІз висловів відомих людей оберіть той, який найбільше підходить до нашого уроку. (аркуші із висловами лежать у дітей на партах).\nВивчити вірш напам’ять. За бажанням намалювати ілюстрацію до вірша.\nЧи досягли ви своїх цілей? Прикріпіть їх до сонечка. Нехай воно вас зігріє теплом і ласкою.\nЗ яким настроєм завершуєте урок? Намалюйте настрій на смайлику.\nДіти обирають аркуш певного кольору ( зелений - високий; жовтий-достатній червоний-середній)


Обмінники на яких можна обміняти Готівка UAH на Біткоін BTC. Найкращий варіант обміну з найбільш привабливим курсом обміну знаходиться у верхній частині таблиці моніторингу. Всі обмінники перевіряються адміністратором, тому моніторинг обмінників містить тільки надійні обмінники з високою репутацією. Зараз вибраний напрямок обміну Готівка UAH на Біткоін BTC. Щоб вибрати інший обмін, використайте бокову панель та не забудьте вибрати тип валюти у випадаючому списку.\n1 CrybexР 1 000 Готівка UAH 0.00077641 Біткоін BTC 67 BTC\nВигідно продати Готівка UAH можна обмінявши на Біткоін (BTC) або Tether (ERC20/TRC20).


Книга «Фієста. І сонце сходить» – Ернест Гемінґвей, купити за ціною 250.00 на YAKABOO: 978-617-679-390-8\nКнига Фієста. І сонце сходить\nПаперова книга | Код товару 747629\nУсе про книжку Фієста. І сонце сходить\nПропонуємо вашій увазі книгу Ернеста Гемінґвея «Фієста. І сонце сходить» українською мовою від «Видавництва Старого Лева»!\nЯк це — пройти через всі жахи війни та повернутися в світ, який їх не бачив? Головний герой роману «Фієста. І сонце сходить» — колишній американський журналіст Джейк Барнс знає це як ніхто інший. Блукаючи вулицями прекрасних міст, беручи участь в полюванні та змаганнях, кидаючись в авантюри, він намагається знову відчути себе живим.\nЗухвалим розвагам та алкоголю не завжди вдається приглушити розчарування та заповнити порожнечу, але зрештою, все, що залишається, таким як він — «втраченому поколінню», це святкувати фієсту та чекати нового світанку...\nЧому варто купити книгу «Фієста. І сонце сходить» Ернеста Гемінґвея?\n«Фієста. І сонце сходить» — роман знаменитого американського письменника, заснований на його власній біографії. Він майстерно точно передає настрій «втраченого покоління» американців, які робили відчайдушні спроби знайти себе в післявоєнному світі.\nРоман «Фієста. І сонце сходить» вважається класичним прикладом характерного авторського стилю Ернеста Гемінґвея, який короткими, але багатозначними реченнями звертається до читачів за допомогою асоціацій та символізму.\nЦе одна з перших перекладених українською мовою книг Ернеста Гемінґвея, яка публікується в Україні з часів Незалежності.\nВідгуки про книгу «Фієста. І сонце сходить»:\n«Один з кращих та найбільш змістовний твір свого покоління».\n«Захоплива, прекрасна та чуйна розповідь, що хапає за живе... Це дійсно вражаюча історія, розказана простою та жорсткою мовою... Приголомшливо».\nГемінґвей, який завжди з тобою! 100% користувачів вважають цей відгук корисним\nЦе перша моя книга Гемінґвея прочитана українською мовою. Прочитавши повідомлення в групі Видавництва Старого Лева, що вони планують видати книги Гемінґвея, я зрадів, адже вважаю, що старі переклади це добре, але кожне покоління мусить мати власні переклади культових книг. Першою в серії книг Гемінґвея вийшла "Фієста. І сонце сходить". Зразу скажу, що переклад Віктора Морозова просто неперевершений. Книга розпочинається з передмови Сергія Жадана, котрий, як завжди майстерно підтвердив вартість і актуальність даної книги в наш час, в час війни. Читаючи книгу відчувається певний стиль автора, його прагнення бути іншим. Головного героя Гемінґвей частково змальовує із себе. Книга ніби про війну, але більше про наслідки війни для людей, яких вона доторкнулася, поглинула, тим самим змінивши їхні долі назавжди. Автор говорить, що війна стосується кожного, когось на полі бою, а когось в тилу, але ніхто від неї не втече і ніхто не буде таким, як раніше. Завдяки книзі ви здійсните подорож Францією і Іспанією, побуваєте на знаменитій Фієсті і кориді. Сама книга виконана мегасуперово, верстка на високому рівні, а обкладинка взагалі бобма. Одним словом купуйте і читайте в задоволення. Нехай прийде з вами сила!\nЛожка дьогтю в бочці творчості Гема 66% користувачів вважають цей відгук корисним\nНа відміну від більшості читачів і рецензентів тут, я прочитав "Фієсту" останньою з усієї серії книжок Гема від Видавництва Старого Лева, що є на даний момент, і, чесно кажучи, я розчарований. Я не побачив у цьому романі тієї монументальності, що була в "По кому подзвін", трагедії, що була в "Прощавай, зброє", боротьби зі "Старий і море", таланту початківця в оповіданнях "Чоловіки без жінок". Я взагалі не розумію чому велика кількість людей називають саме "І сходить сонце" своїм найулюбленішим твором Ернеста. Але про все по черзі.\nПерше, що впадає в око, це оформлення, завдяки ВСЛ воно неймовірне. Палітурка дуже приємна на дотик, кольори дібрані вдало, ілюстрація гарна й змушує зупинити на ній погляд і уважно роздивитися, насолоджуючись. Всередині все теж на найвищому рівні: шрифт, кегль і папір зручні для читання.\nПочавши читати, одразу звертаємо увагу на текст. Текст тут звісно ж перекладений. З англійської. Віктором Морозовим. І я не розумію чому всі хвалять переклад, кажучи, що він неймовірний. Як на мене, то будь-який переклад апріорі має бути неймовірним. Але якщо у нас поганий переклад вважається за норму, то я розумію. Переклад тут нормальний. Такий, як і має бути.\nОстаннє, що порадувало, - передмова Сергія Жадана. Ох, Сергію, читаючи Вашу передмову я передчував захопливу подорож Францією та Іспанією, філософські роздуми Гема на таку болючу нам тему війни, тяжкі долі головних героїв. Прочитавши її, я був у такому піднесеному настрої, що за раз прочитав ледь не половину книги. І... там цього не було. Почавши, я одразу відчув недобре - перша частина здалася мені слабкою. Сподівався, що ще трішки і скоро старого-доброго Гема прорве, будуть потрясіння, "страшні слова, коли вони мовчать", "втрачене покоління" постане таким, яким його мені показав великий Еріх Марія Ремарк. Друга частина виявилася ледь кращою через більшу кількість описів - мальовничих і реалістичних та форму подорожі. Все. Третя частина розчарувала мене найбільше, напевно, через те, що я не люблю фієсту та кориду, мені не зрозумілі такі свята й традиції. Насамкінець я очікував, що хоча б у фіналі станеться або буде написано щось таке, що матиме потужний ідейний струмінь, як, наприклад, у повісті Аркадія та Бориса Стругацьких "Пікнік на узбіччі". На жаль, Гемінґвей закінчує роман трохи гірше, ніж ніяк.\nМене відверто бісило те, що діалоги персонажів порожні, безглузді й абсурдні. Часто повторюється одне і те ж, ніякого навантаження слова не несуть. Мені абсолютно незрозуміло, що тримає всіх чотирьох головних героїв разом. Дружба? Ні. Кохання? Ні. У всіх них діаметрально різні характери.\nДжейк Барнс, хто і є оповідачем, видався мені ніби відсутнім, пасивним трохи більше, ніж повністю. Здається, що він виступає як незримий слухач, час від часу вставляючи беззмістовні фрази, наприклад: Хтось: Гарні бики? Джейк: Нормальні бики. Хтось: Він не мав так з ним поводитись. Джейк: Так, він не мав так з ним поводитись. І таке скрізь та всюди.\nЛеді Брет Ешлі - фатальна жінка, або, як на мене, розпусниця, жінка для всіх і кожного в романі. Впродовж всього роману використовує Джейка, а той радо погоджується їй прислужувати, визволяти її з її ж любовних халеп, а потім через це мучиться довгими ночами і свій біль, свій жаль здавлює на дні. Вона ж наречена Майка, але не відмовляє Кону, липне до Джейка, пристрасно хоче Ромеро. Що за дурня між всіма ними відбувалася і навіщо, мені не зрозуміло.\nРоберт Кон - нестерпний, тупий, схиблений на Брет бик. Не маю жодного пояснення щодо того, чому всі інші персонажі з ним водяться при тому, що приховано налаштовані проти нього, абсолютно всі з самого початку роману почали відчувати до нього неприязнь.\nМайк - наречений Брет, трохи психопат і не трохи алкоголік. Здається, він єдиний, хто відкрито обурюється поведінкою Кона, намагається його спровадити, але постійно натикається на осуд іншими, що мені видається алогічним.\nБілл - персонаж, який видається найадекватнішим у цьому абсурдному колесі Сансари(фієсти).\nЯк підсумок, єдине, що порадувало, це оформлення видання, нормальний переклад і відмінна робота коректора та редактора(загубилася тільки одна кома, двічі два дефіси не злилися в тире), тому тільки два бали. Я не відчув емпатії до жодного з героїв, вони залишилися для мене нерозкритими та тільки дратували(але не так, як головний герой роману Джорджа Орвелла "Нехай квітне аспідистра", той бісив по-доброму), сюжет посередній(а про кориду набагато краще Гем написав у оповіданні "Непереможений"), розмови беззмістовні й абсурдні. Вибач, Ернесте, але цього разу я тобі не вірю.\nРоман про "втрачене покоління" ПОТРАЧЕНО.\nФієста 100% користувачів вважають цей відгук корисним\n"Фієста. І сонце сходить" не є моїм першим знайомством з Гемінгвеєм, до неї читала "По кому подзвін" та "Старий і море" і була в захваті від прочитаного. Обрала "Фієсту..." випадково, бо була на неї непогана знижка у видавництві. Обкладинка просто захват, не хочеться випускати з рук книгу. Чудова передмова Сергія Жадана мене ще більше надихнула на прочитання. Але сам текст виявився зовсім не моїм. Жоден герой не викликав ні симпатії, ні цікавості, а от головну героїню Брет, навколо якої крутилися всі оточуючі, то взагалі хотілося "придушити". З самого початку і до кінця книги лише ходіння по різних барах, і нічого не відбувається. Ні, все таки одна подія відбулась - корида. Опис кориди, те як привозили та випускали биків, це теж сцени на любителя. Книга виявилась не тією, що я очікувала прочитати. Чомусь мені вона нагадувала щоденник лише без дат. Пішов туди то, замовив те то, випили такого то вина, взяли таксі проїхались по такій то вулиці. Було нудно це читати. Тепер переді мною стоїть дилема: чи варто ради красивої обкладинки залишати книгу в своїй бібліотеці, навіть якщо вона тобі не сподобалась? На черзі "Прощавай зброє" тримаю кулачки щоб не розчарувала))\n"Ви всі-пропаще покоління". Ґ.Стайн 100% користувачів вважають цей відгук корисним\n"Фієста". У цьому романі Ви не знайдете екшен, все відбувається неспішно. Це плинна розповідь. Богемний нічний Париж 20-х років, його вузькі вулиці, а потім море і сонце. Іспанія, бої биків. Вино, вино, вино... кохання, біль, гіркота і зневіра...\n"Фієста" - це старий добрий Гем. Ні, не біографія в деталях, а скоріше книга з фотографіями.\nГерої роману - так зване "втрачене покоління". Молоді люди, по яким цунамі пройшлася війна, які намагаються забутися в алкоголі.\nЛеді Ешлі і Джейк потерпають від приреченого почуття "любові". Війна залишила на ньому свій "слід", тому фізично ці двоє не можуть бути разом. Вона пристрасна та емоційна натура, прекрасна і чарівна жінка. Біля її ніг купа чоловіків і один "друг", який витягає з усіх лямурних афер. І хто знає - хто знає... чи могли б вони бути разом, якби не цей "слід" війни?\nСеред цієї богеми і фієсти простежуються роздуми героя. Про світ, в якому хотілося знати як жити. Про закоханість в жінку і дружбу з нею. Про те, що в житті треба триматися до останнього, не падати духом.\nСтійкість, мужність, не відмовлятися від друзів, цінувати кожну мить життя. Ось чого вчить нас "втрачене покоління" Гемінґвея.\nФієста. І сонце сходить... 100% користувачів вважають цей відгук корисним\nПерша книжка Гемінґвея, яку я прочитала. Скажу чесно, післясмак від прочитаного залишився й до сьогодні. Читаючи, не могла зрозуміти, подобається мені чи ні. Та й зараз не впевнена. Знаю одне, книги цього автора буду читати й надалі.\nСтиль написання Гемінґвея — це окрема історія. І все ніби то так просто і зрозуміло, але не звично. Потрібен час, щоб втягнутись. Я втягнулась.\nЩодо видання і перекладу. Тут без лишніх слів — неймовірно. І передмова Жадана просто в яблучко. Без неї було б важче зрозуміти книгу.\nСам сюжет мені дуже імпонує. Люблю чергувати гостросюжетні книги із такими плавними та неспішними (хоч тут є присутній мотив подорожі). Дотошно детальний опис усіх подій, їжі, алкоголю. Мене це не відштовхувало, а навпаки — більше й більше занурило в події, в Іспанію, в час Фієсти.\nОсобливо сподобались мені герої. Жоден не був улюблений і жоден не був огидний. Симпатизую усім. Кожен чимось особливий і запам'ятовується одразу.\nВсе описано так як насправді є у житті. Немає нічого однозначного. У кожного свій шлях, думки, мотиви й поведінка.\nВійна, і хоч її там немає, як може здатись на перший погляд. Війна там є усюди. Спогади, поведінка, плавна неспішність — це все наслідки цього страшного дійства. Люди просто насолоджуються життям. Таким, яке воно є. А точніше, як його сприймає кожен. Особливо, по своєму, не завжди правильно з погляду суспільства і кліше. Вони просто живуть.\nКнижка однозначно варта уваги. Хтось знайде у ній для себе цікаву подорож, хтось відкриє для себе автора (як це сталось у моєму випадку), а хтось зможе переоцінити своє життя та своє ставлення до нього.\nОдним словом...читайте! Ви не пошкодуєте.\nОда пропащому поколінню\nФієста - національне свято, яке проводиться в країнах Латинської Америки та Іспанії.\nХто, беручи в руки книгу Гемінгвея, очікує свята, отримає натомість зовсім інше.\nВідразу хочеться відмітити заворожуюче оформлення книги та неймовірний переклад Віктора Морозова. Цю книгу хочеться постійно тримати в руках, а по закінченню читання відразу йти по другому колу) Не менше естетичне задоволення приносить передмова Сергія Жадана, який дуже точно підмітив те, що\n..." Читати такі книги вперше, це як побачити море. Потім можеш повертатися на улюблене узбережжя сотні разів, проте подібного захвату й потрясіння вже не буде, просто тому, що бути не може."\nРоман написаний в 1926 році, про події, які дійсно відбувалися в житті автора. Гемінгвей одного разу відвідав бій биків зі своїми друзями, які згодом стали прототипами головних героїв.\nКнига не сюжетна, тут розповідається про людей, яких не лікували від посттравматичного синдрому, в ті часи вони загоювали свої душевні рани самі, за допомогою друзів, алкоголю та жінок. Вона про тих, хто ніяк не міг знайти свого місця під сонцем. Основа - це інтриги на фоні кориди, цинізм.\nНайяскравішими для мене стали Брет Ешлі та Джейк. Не шукайте на сторінках книги звичної історії кохання, воно тут межує з безумством. Герої, наче відображення один одного, дві половинки, які ніяк не можуть бути разом, через те, що війна залишила свій слід на тілі Джека та на душі у Брет.\nКнига напрочуд реалістична, змушує задуматись. Мене завжди дивувало те, як автор в такому "сухому", короткому тексті може передати стільки внутрішніх переживань та емоцій. І ще неймовірна атмосферність, яка дійсно поступово переносить то на риболовлю форелі, то у веселу компанію басків, то на жахливу і водночас прекрасну кориду. Але не слід забувати, що фієста - лише свято, а не модель життя....\nФієста виклика в мені дуже різні і суперечливі емоції. Спочатку я не розуміла, чого всі в такому захваті, бо на початку історії всі герої просто ходять по кафе та п'ють. Я навіть думала кинути читати. Але те що всі так хвалять її змусило мене заглянути у гугл і дослідити, що лягло в основу роману. А написаний він майже на реальних подіях (а я люблю історії з реальним підґрунтям).\nГоловний герой Джейк (прототипом якого є сам автор) кохає Брет, але через війну вони не можуть бути разом фізично. Брет в процесі розлучення і збирається заміж за Майка, який повний банкрут і пияка. У Джейка є друг Роберт Кон, який закоханий у Берт, вона ж погралася з ним і більше він їй не цікавий. І от вся компанія їде до Іспанії на фієсту, та ще один друг з Америки Білл. Вже на кориді весь цей любовний квадрат розпадається, бо Брет знов закохується. Зрозуміти Брет я так і не змогла, сильно мабуть все складно для мене.\nСтиль Хемінгвея мені спочатку був не дуже приємний для читання і розуміння, але потім я почитала, що це в нього навмисне такий стиль, він пише лише факти, коротко і не судить героїв, не описує їх характер, а дає читачу самому вирішити подобається персонаж чи ні.\nОкремо хочу похвалити оформлення і передмову Сергія Жадана, завдяки якій ти хоч розумієш поведінку і вчинки героїв.\nДивує те, як Хемінгвею вдається так яскраво передати колорит Іспанії, використавши мінімальну кількість описів. А коли звикаєш до його манери письма, то таке враження, що ти ходиш і п'єш разом з цією дивненькою компанією, ніби ти один з них.\nХочу ще про один нюанс згадати. Головний герой в стані "п'яний як чіп" спокійно читає Тургенєва, це мабуть автор списав зі своєї власної риси.\nОтож, це було моє перше знайомство з Ернестом Хемінгвеєм. Думаю, що спробую ще. Загальне враження все таки більш позитивне, хоча головні герої мені не сподобалися.\nПро ,,Фієсту. І сонце сходить"\n,,Фієста. І сонце сходить" - ще один з прочитаних мною (після ,,Старий і море") творів американського письменника Ернеста Гемінґвея, який цьогоріч вперше ,,заговорив" українською завдяки тому, що ,,Видавництво Старого Лева" викупило усі права на переклад його спадщини. І взялося ,,ВСЛ" до справи дуже професійно: надзвичайно вдалі дизайн та текстура обкладинок, чудові, атмосферні ілюстрації та високопрофесійний переклад. Зокрема ,,Фієсту..." опрацював відомий, передусім завдяки Поттеріані, Віктор Морозов. І, як стверджує перекладач, праця над текстом була доволі копіткою, хоч роман написано лаконічними реченнями, у притаманному Гемінґвею ,,телеграфному" стилі. Пан Морозов навіть порівняв авторські речення містера Хема з айсберґом, оскільки попри їхню позірну простоту, вони напрочуд глибокі, символічні; їх можна перечитувати та витлумачувати щоразу не лише як вперше, а й наскільки вистачить сміливості ,,зануритись" у них, щоб відчути оту приховану, підводну суть.\n,,Фієста. І сонце сходить" - певною мірою культовий роман, ода ,,втраченому" в перипетіях Першої світової війни поколінню, де головні герої - американські експатріанти, які намагаються знову відчути себе ,,живими" у Європі. Богемний Монмарт у Парижі, Піренеї, врешті, іспанська Памплона. Друзі-чоловіки і фатальна жінка Брет. Усі травмовані війною, хто фізично, хто духовно. Усі шукають розради на дні келиха чи в амурних справах. Умиротворення на ловлі форелі. Справжніх емоцій на кориді під час фієсти. Власне, фієста, оте постійне прагнення свята - я вважаю, лейтмотив твору: бо що ще залишається скаліченим душам, як не потопати у розвагах та чекати нового дня? І так по колу...\nНадзвичайно атмфосферний, ,,живий", яскравий, емоційний та глибокий роман. І, на жаль, актуальний проблематикою і для України... Бо поки триває неоголошена війна, скільки ж то людей згодом назвуться нашим ,,втраченим" поколінням???\nКоротко про важливі речі\n"Фієста. І сонце сходить" - другий прочитаний мною роман Гемінґвея.\nЕрнест Міллер Гемінґвей – американський письменник, журналіст, лауреат Пулітцерівської премії 1953 року та Нобелівської премії з літератури 1954 року, яскравий представник «втраченого покоління», боксер, невтомний мандрівник, харизматичний і непередбачуваний. Людина-епоха.\nВ 1926 році було опубліковано роман «Фієста. І сонце сходить» , який був написаний Гемінґвеєм всього за декілька місяців. В основі роману - реальні події з життя Гема, відвідини кориди в Памплоні, які знайшли своє відображення на сторінках. Роман про біль цілого покоління. Роман про кохання та плинність життя, роман про витримку та терпіння.\nГерої Гемінґвея не розкриваються у діалогах, оскільки це зайве. Вони показують себе у діях, вчинках та їхньому сприйнятті сказаного. Це все робиться за допомогою розробленого самим Гемінґвеєм "принципом айсберга", де одна восьма знаходиться ззовні, інші ж сім восьмих - поза буквами. Читач може уявити собі перебіг подій та взаємовідносини між героями. А уважний читач прочитає між рядків та знайде більш глибокий зміст прочитаного.\nГемінґвей говорить коротко про дуже важливі речі, уникає докладних описів та, скоріше, перераховує речі та події, ніж розкриває їх. У найпростішому епізоді роману можна знайти багатозначність.\nСтосовно дизайну - дуже професійно, відчувається відповідальність та любов, в першу чергу, до читача. Враження лише позитивні, дуже рекомендую роман до прочитання.\n"Фієста. І сонце сходить" - перший прочитаний мною роман Гема у свідомому віці (колись ще в школі читала "Старий і море" і нічогісінько не зрозуміла, буду перечитувати). Знаючи про те, що автор - колишній журналіст, а ще й представник "втраченого" покоління і маючи не зовсім вдалий досвід із "Старим і море", я трохи побоювалася братися за цю книгу, але вона мене полонила вже буквально з першої сторінки і прочитала я її дуже швидко, майже за один день.\nОформлення цього конкретного видання від "ВСЛ" в таких яскравих, сонячних кольорах, як на мене, ідеально відобразило для мене не те, щоб настрій, а скоріш атмосферу цього твору. Описи міст, у яких буває головний герой, заходи сонця, літня спека, - саме в такій кольоровій гаммі мені це все уявлялося.\nГоловний герой - журналіст, - багато подорожує, п'є, розважається на вечірках, страждає від нерозділеного кохання. Він - "втрачене покоління", травмоване війною. Він і його друзі для того, щоб відчути себе по-справжньому живими, перебувають у постійному пошуку якихось гострих емоцій і відчуттів, які, на жаль, виявляються нетривкими, тому пошуки тривають постійно.\nРоман читається дуже легко, оповідь просто затягує і не відпускає, а унікальний стиль письменника з цими його короткими, ніби урізаними реченнями, робить книгу ще більш особливою. Моє знайомство із автором неодмінно продовжуватиметься.\n"Фієста. І сходить сонце." Ернест Хемінгуей.\nДуже цікава книга в творчості Хемінгвея. Цікава тим, що вона абсолютно відрізняється від усіх інших романів цього автора. "Фієста" - це перший об"ємний роман Хемінгвея, до цього він писав лише оповідання. Можливо саме тому, ця історія відрізняється від решти, у ній ще немає того глибинного аналізу внутрішньої психології героїв, цей роман простіший, але не менш цікавий.\nСкажу відверто, це моя улюблена його історія. Саме з цієї книги я розпочала знайомство з творчістю старого Хема і вона мене підкупила. Боюся, що якби розпочала з, наприклад, "Острова в океані" чи "Прощавай, зброє!", то такого б ефекту не було, занадто вони уже "мудроваті", інколи навіть скучноваті.\nЦе цікава історія про кохання і подорожі. Кохання сумне і болюче, подорожі веселі і яскраві. Як же автор описує Іспанію, ще в жодній книзі, я так не відчувала дух країни, під час читання було відчуття, що дивлюся фільм.\nУ книзі є розповідь проте, як головний герой іде на риболовлю в гори, опис цього епізоду досі у мене перед очима, навіть мрія така з"явилася, сходити в Іспанії в гори на риболовлю.\nРоман дуже глибокий і особистий. Не лише тим, що подібна історія сталася в реальному житті автора (суперництво за серце жінки на тлі кориди в Іспанії), не лише тим, що Перша Світова війна безжально пройшлася по мільйонах, залишивши втрачене покоління виживших (серед яких, до речі, й сам Гемінґвей); але й ще тим, що кожен читач розтлумаче “Фієсту” по-своєму. Важко однозначно сказати, що саме хотів автор вкласти в свій твір, який часом нагадує калейдоскоп буденності. А ще важче уявити, яку реакцію очікував від читача: чи то розбору кожного речення на мікрони, з обов'язковим пошуком зашифрованого глибинного смислу, чи то просто показати свято, свято життя. Сумне свято скаліченого життя.\nЦе не рецензія, це спроба висловити те, у що перетворилися прочитані речення, думки і власні відчуття. Лише дочитавши до кінця, поєднавши самий початок з кінцем, я отримала відповідь: чим для мене є “Фієста” Гемінґвея.\n“Ви всі втрачене покоління, вся молодь, що побувала на війні. У вас ні до чого немає поваги. Всі ви зіп'єтесь» - це слова Гертруди Стайн, частину з яких Ернест використав епіграфом до свого твору. І якими відкриває дверцята в світ “Фієсти”, в свято, де немає обмежень, де нехтуються суспільні норми, обіцяючи його учасникам лише задоволення і радість. “Нам так могло б бути добре разом, чорт забирай!” - це слова героїні Брет Ешлі, якими Ернест закінчує свій роман. Свято теж закінчилося, от тільки радості воно не принесло. Навпаки, оголило рани минулого, полоснуло по них з новою силою, знову і знову відкидаючи героїв у минуле. А у минулому — лише війна, страшенна м'ясорубка, яка засмоктала молоді життя. Одних перемолола одразу, назавжди залишивши молодими; тих, кому пощастило вижити — незбагненно збоченим чином зістарило, відкинуло, наче, в самий кінець життя, поламавши тіло й душу, без можливості щось змінити, без другого шансу. Життя без мрій, без цілей, без почуттів. Усі ідеали, сподівання, очікування знищені, лише каліцтво зовнішнє і внутрішнє, біль, який не спинити навіть океаном алкоголю. Джейк Барнс і леді Ешлі — трагедія двох маленьких життів на тлі загального свята, де вже немає війни. Але парадокс в тому, що виборовши для усіх мир, ті, хто пережив і переміг війну (і переживає, перемагає зараз), стають її ж полоненими вже в мирний час. Шрами не зцілити, час не повернути назад, залишається тільки сьогодні, таким, яке воно є.\nПрочитано на одному подиху\n"Фієста. І сонце сходить" - чудовий дебют журналіста та письменника, представника так званого "втраченого покоління", Ернеста Гемігвея. Це не перша його книга, яку мені пощастило прочитати, але вона одна із найкращих.\nНаскільки мені відомо, вона частково базується на реальних подіях з життя самого письменника та деяких людей з його оточення. Як і сам автор, його головний герой - журналіст. Він завжди якийсь знуджений, завжди у пошуку чогось, що якось би його розворушило, розкрутило на якусь емоцію. Він "упадає" за панянкою, яка не відповідає йому взаємністю ( і взагалі, у його колі друзів і близьких складаються якісь доволі дивні і часом незрозумілі стосунки), а також багато подорожує.\nКнига читається доволі легко. При тому, що сюжет не можна назвати надто напруженим чи динамічним, спостерігати за таким життям героїв було доволі цікаво. Хоча вони і їхні вчинки не завжди резонували із моїми внутрішніми відчуттями, я продовжувала їм співпереживати та уболівати за них. Головний герой мені сподобався особливо, хоча, здається, він зовсім не намагався.\n1. Браво видавництву! Книга вийшла дуже якісною, приємна естетично та із хорошим перекладом. Із цієї точки зору читати було суцільним задоволенням.\n2. Я читала та аналізувала твір суто із студентської необхідності, як частину навчальної програми. Чесно кажучи, я б не дочитала твір, якби взялася за нього із цілком власної ініціативи. Як на мене, то такі роботи є однозначно вартісними, та не захоплять сучасного читача. Так, автор є майстром своєї справи і у творі розкрито низку "вічних" проблем і переживань, та стиль і манера автора і справді вимагає розуміння та терпіння. Принаймні, такою є моя точка зору. Сюжет не захоплює, події розгортаються повільно, без жодних несподіваних моментів чи неочікуваних подій. Зважаючи на той обсяг книг і фактів,до яких ми зараз маємо доступ, то я вважаю, що ця книга губиться між багатьох інших так само (а може й більш) вартісних. Можливо, такі твори стали всевизнаною класикою, бо було написані у тому суспільстві, котре сприймало їх так? Запитання для мене залишається відкритим.\nЯ люблю Хемингуэя, как и прочих авторов этой эпохи, они умели невероятно описать человеческие чувства, переживания, эмоции. Но это произведение стало разочарованием для меня. Абсолютно пустое. Совершенно непонятно какой посыл. Начиная читать произведения Хемингуэя по итогу хочется что-то с них взять себе, что-то оставить, что-то запомнить, чему-то научится (и это все у него есть!!!) только не в Фиесте. Диалоги пустые, герои пустые.\nНо, давайте о хорошем. Все-таки никто не умеет так описывать женщину как Хэмингуей, вот абсолютно никто. Они у него все с красотки и все с загадками, ими все восхищаются и все их действия сопровождаются каким-то таким шармом, и не важно, что ты изменяешь своему жениху уже енное количество раз, что сбежала с молодым матадором - ты все это делаешь шикарно.\nТакже, что нравится у Хемингуэя и ради чего все-таки можно прочитать Фиесту - это описание городов. Его книги просто можно брать как путеводитель по Парижу, по Испании и ехать по его следам и пытаться насладиться тем же вином и абсентом, что и герои)\nОн так вкусно описывает каждую улицу, что ты невольно переносишься в то место.\nА ещё тут очень детально описана коррида. Прям каждая деталь, смерть быков, и людей от быков. Но это описания, по крайне мере нам, уже современным людям, может показаться ненормальным и бесчеловечным. Когда читаешь, то понимаешь почему её отменили.\nВ целом не рекомендую, если ничего не читали из Хемингуэя, то точно не стоит начинать с Фиесты.\nРозкішно, одна з улюблених книг Гемінґвея\n"Фієста" стала другою книгою Гемінґвея, яку я прочитав. І оскільки перша запам'яталась як величезне розчарування, у мене не залишилось ні сподівань, ні кредиту довіри. Що б не опинилось переді мною, я сприймав це без контексту.\nОдразу хочу відзначити видання, воно неперевершене. Гемінґвей від Старого Лева — найкращі книги на моїй полиці. Вже гортаючи їх сторінки відчуваєш щире естетичне задоволення.\nСама книга сподобалась. Не буду повторюватись про лаконічний стиль Гемінґвея, скажу лише, що атмосфера закарбувалась в пам'яті. Не можу чітко зрозуміти чому, але текст змусив мене відчути всі вулички та бари Парижа, гірські річки та свята Памлони.\nМене захопило життя головних героїв, те, настільки воно сповнене подій та безглузде водночас. Намагаючись зрозуміти їх, я все глибше та глибше занурювався в твір.\nЧасто вони робили незбагненні вчинки та самі створюють собі проблеми, зберігаючи за собою місця як протагоністів, так і антагоністів, а інколи виявляли в собі справжню буденну велич. І саме пошук та аналіз причин, чому вони стали на цей шлях та чому рухаються ним, зацікавив мене найбільше.\nСюжету як такого немає. Тобто, є розповідь про п'янку, і хоч вона сповнена подій, вони не складаються згідно звичним шаблонам, і за ними не так цікаво стежити. Виникає таке враження, ніби тут сюжет більше пролягав у героях, формуючись в єдину ланку із численних подій їх внутрішніх життів, залишаючи зовнішньому світові роль декорації. І Гемінґвей все описав — без зайвої сопливості та надмірності, чітко і щиро.\nДа, были времена, когда получали Нобелевскую премию за реальный талант, а не вот-это-вот как сейчас. Было - да прошло.\nОдин из самых талантливых писателей прошлого века, да и в целом - письменной истории человечества, Эрнест Хэмингуэй не даром получил Нобелевскую премию по литературе в далекие годы 20 века, ведь его произведения это настоящие примеры искреннего творчества, настоящего таланта и прочее. Его романы захватывают дух миллионов, его повести и рассказы радуют как детей так и взрослых и все этот объединяется очень красивым и талантливым стилем, мудрым языком и просто легкой рукой автора.\n"Фиеста: и восходит солнце" это роман-трагедия, роман-ностальгия, роман-утопия. Главный герой - Джейк Банрс, живет в Париже. Он был ранен на войне, но это ранение принесло как и боль так и радость - он познакомился с невероятной девушкой в которую влюблен, которая влюблена в него, но быть они вместе не могут - все слишком сложно. Герой проживает каждый день в празднестве и дебошах, но никогда не забывает свою судьбу и судьбу всего мира.\nРецензії Фієста. І сонце сходить\nХарактеристики Фієста. І сонце сходить\nПро автора Фієста. І сонце сходить\nПаперова книга|Код товару 747629


На головну » Географія » Національний парк Серенгеті\n31 Лип, 2017 в Географія відмічено Африка / Національні парки / Серенгеті автор mander\nОдин з найстаріших та найбільших з усіх існуючих національних парків, парк Серенгеті славиться регулярними масовими міграціями тварин з найбільш засушливих територій до більш вологих: щороку тисячі зебр, антилоп, газелей долають сотні кілометрів в пошуках соковитої трави та води. Саме тут можна впевнитись в справедливості вчення Дарвіна про закони природнього добору. На кожному кроці на травоїдних тварин полюють крокодили, леви та гепарди, примушуючи їх бути пильними, сильними та швидкими.\nВеличезні табуни буйволів, слонів, жирафів живою рікою рухаються по савані і цей «парад тварин» вражає своєю величчю кожного, кому довелось його спостерігати. Однак головним видовищем Серенгеті, незважаючи на його жорстокість, є полювання хижаків та їх способи підстерігати здобич. Вдале полювання ніяким чином не впливає на чисельність популяції. Адже під час міграцій на території Серенгеті у тварин народжується близько 8 тисяч малят.\nПарк займає величезну площу, яка простяглась від північної частини Танзанії до півдня Кенії. Назва цього національного парку походить від масайського слова «siringet», що в перекладі значить «безкрайня рівнина». Парк Серенгеті розташований на висоті від 920 до 1850 м над рівнем моря. Ця природоохоронна територія добре відома не лише в Африці, але й в усьому світі. Тут під захистом міжнародних організацій вільно почувають себе мільйони крупних травоїдних тварин та тисячі хижаків. Такої концентрації тварин на одиницю площі не спостерігається ні в одній частині світу.\nҐрунти саван Серенгеті мають вулканічне походження. Тому вони відрізняються надзвичайно високою родючістю і майже завжди вкриті соковитими травами. Серед високої трави зустрічаються поодинокі акації, зарості колючих чагарників, листям і гіллям яких живляться численні жирафи та слони. Серед рівнин вирізняються окремі гранітні брили, з яких хижакам зручно вести спостереження за антилопами, зебрами, газелями та буйволами, що мирно пасуться на відкритих просторах. В річках водяться крокодили та бегемоти.\nНа території сучасного парку з давніх часів проживали масаї. Незважаючи на те, що основним заняттям їх було і залишається полювання, вони не змогли заподіяти такої шкоди тваринному світу Серенгеті, як це зробили європейці з кінця ХІХ століття. Після експедиції до цієї частини Африки німецького мандрівника О. Баумана, що припала на цей період, почалось масове знищення тварин. До Серенгеті їхали всі любителі полювання з усіх куточків Європи і знищували тварин заради розваги і власної втіхи. Лише в 1921 році схаменулись і взяли під охорону тварин на цій території, а вже в 1951 році за ініціативи вчених дослідників Б. Гржимека та його сина Михаеля тут було створено національний парк. Їх знаменита книга «Серенгеті не повинен вмерти» та однойменний фільм обійшли весь світ.\nВідео: Национальный парк Серенгети _ Serengeti (2011)\n← В. В. Докучаєв – засновник грунтознавства\nНаціональний парк Нгоронгоро →


Актуальні проблеми конституційного права України / 10.7. Конституційні гарантії прав і свобод людини і громадянина в Україні та їх удосконалення | BiG-LiB.com - Електронна наукова бібліотека\n10.7. Конституційні гарантії прав і свобод людини і громадянина в Україні та їх удосконалення\nВступ України до Ради Європи, прийняття Конституції України, ратифікація парламентом України «Конвенції про захист прав людини і основних свобод» 1950 р. є тими підвалинами, які охоплюють основні напрямами правової реформи в Україні спрямованої на утвердження і забезпечення, гарантування і захист основних прав, свобод та обов´язків людини і громадянина. Визначенню конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина, на наш погляд, об´єктивно має передувати загальне їх розуміння.\nГарантії прав і свобод людини і громадянина в юридичній доктринальних джерелах визначаються по-різному. На думку М. Малеіна, гарантії прав та свобод людини і громадянина — це умови, засоби, способи, які забезпечують здійснення у повному обсязі і всебічну охорону прав і свобод людини і громадянина. Поняття «гарантії» охоплює усю сукупність об´єктивних і суб´єктивних чинників, спрямованих на практичну реалізацію прав і свобод, на усунення можливих перешкод їх повного та належного здійснення. М. Матузова, вважає, що гарантії є соціально-політичне та юридичне явище, яке характеризує три моменти:\nпізнавальний, який дозволяє розкрити предметні теоретичні знання про об´єкт їх впливу, отримати практичні знання про соціальну і правову політику держави;\nідеологічний, використовуваний політичною владою як засіб пропаганди демократичних ідей в середині країни та за її межами;\nпрактичний, що визнається в якості інструментарія юриспруденції, передумови задоволення соціальних благ особи.\nВиходячи з цього, автори визначають гарантії як систему соціально-економічних, політичних, юридичних, організаційних передумов, засобів і способів, що створюють можливості особистості для здійснення своїх прав, свобод, інтересів. Ці ж автори під гарантіями розуміють систему соціально-економічних умов, засобів, способів для здійснення своїх прав, свобод, інтересів, що базуються на основних, вироблених людством принципах: гуманізмі, справедливості, законності, рівноправності, які є суттю гарантій. Тобто за своєю суттю гарантії являють собою систему умов, що забезпечують задоволення інтересів людини. Їх основною функцією є виконання зобов´язань державою та іншими суб´єктами в сфері реалізації прав особистості. Змістом гарантій виступають загальнолюдські відносини, пов´язані з охороною і захистом прав людини, задоволенням майнових і немайнових інтересів громадян.\nОтже, можна зробити висновок, що гарантіями прав і свобод людини і громадянина, як загальне поняття є основні умови, способи і засоби за допомогою яких кожна особа має можливість реалізувати свої права.\nНеобхідно зазначити, що крім загальних (загально-соціальних і спеціально-юридичних) гарантій усіх прав, можна розглядати і гарантії кожного виду прав, свобод та обов´язків і навіть окремого права, свободи чи обов´язку, які мають свої особливості. На думку В. Чіркіна, в країнах ринкової економіки (в тому числі соціально орієнтованих) економічним і політичним гарантіям в конституційному праві приділяється мало уваги, акцент робиться на юридичні гарантії. В доктрині основною соціально-економічною гарантією прав громадян, в тому числі соціальних вважається приватна власність,\nщо дає можливість людині незалежно здійснювати свої права, свободу вибору занять; існування соціальної держави; все більш масовий характер «середнього класу». Автори В. Корельський і В. Перевалов під соціально-правовими гарантіями розуміють заборони на розпал соціальної, расової, національної і релігійної дискримінації, загальнодоступність і безкоштовність основної загальної і професійної освіти. Аналіз наукової думки щодо визначення гарантій конституційних прав та свобод людини і громадянина дає нам підстави під їх гарантіями розуміти сукупність способів і засобів забезпечення усіх прав, свобод і обов´язків, відповідних їх груп і конкретних можливостей щодо отримання певних соціальних благ, потреб і інтересів людини і громадянина в Україні.\nТрадиційно, гарантії прийнято розподіляти на загально-соціальні та юридичні. Але в умовах правової держави всі гарантії слід визначати як правові, що поділяються на нормативно-правові та організаційно-правові гарантії. На думку М. Малеіна, юридичні гарантії — це норми права, які передбачають у своїй сукупності правовий механізм, покликаний сприяти реалізації діючих законів. М. Баймуратов вважає, що юридичні гарантії охоплюють всі правові засоби, які забезпечують здійснення і охорону прав і свобод людини і громадянина. До них відноситься, перш за все, конституційне закріплення загальних гарантій прав і свобод та обов´язків людини і громадянина, а також конкретних гарантій кожної групи прав і кожного окремого конституційного права і свобод. Отже, в результаті проведеного аналізу ми прийшли до висновку, що юридичні гарантії — це передбачені Конституцією і законами України організаційно-правові і нормативно-правові умови, способи і засоби здійснення конституційних прав, свобод та обов´язків людини і громадянина.\nПріоритетним видом юридичних гарантій є нормативно-правові гарантії, під якими слід розуміти систему норм по реалізації прав та свобод людини і громадянина, тобто норм, що передбачають юридичну відповідальність, юридичні обов´язки, процесуальні норми. Нормативно-правовими гарантій є конституційні норми-принципи, зокрема, ті, які забезпечують права і свободи людини і громадянина щодо реалізації усіх інших прав і свобод. (ст. 55—64 Конституції України). Сьогодні існують різні позиції щодо названої групи можливостей чи умов, способів і засобів. Наприклад, А. Хальота вважає, що їх можна розглядати як особисте право-гарантію. На його думку, група особистих прав-гарантій має якості спільності та цілісності. Призначення кожного окремого особистого права аналізованої підсистеми полягає в можливості людини та громадянина самостійно вибирати варіант своєї поведінки і використовувати чи не використовувати його для створення певних умов, засобів і способів реалізації інших груп чи окремого конституційного права, в різних аспектах забезпечити собі блага особистої свободи. Всі вони лежить в основі системи особистих прав-гарантій, а кожне окремо взяте право безпосередньо пов´язане з іншим. До названого різновиду конституційних можливостей, умов, способів та засобів він відносить такі:\nа) захист передбачених законом можливостей людини і громадянина в суді, в Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в міжнародних судах чи відповідних міжнародних організаціях (ст. 55);\nб) відшкодування матеріальних та моральних збитків, що заподіяні державними органами, органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами (ст. 56);\nв) знання своїх прав і обов´язків (ст. 57);\nг) на правову допомогу (ст. 59);\nд) не виконувати явно злочинні накази чи розпорядження (ст. 60);\nе) індивідуальну юридичну відповідальність і тільки за провину один раз (ст. 61);\nє) відповідальність тільки за діяння, що вчинені в часі і просторі дії нормативно-правового акту (ст. 58);\nж) не нести відповідальність за відмову давати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім´ї, чи близьких родичів, коло яких визначене законом (ст. 63);\nз) користуванняя засудженим всіма правами людини і громадянина за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду (ст. 59) тощо.\nКонституційні гарантії в Україні пов´язані із закріпленням у її Конституції основних принципів правосуддя, що є найбільш справедливою зброєю для вирішення різних справ, сутністю яких є спір про право. Згідно з ч. 1, ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Це означає, що будь-які порушення прав людини з боку кого б не було можуть і повинні бути розглянуті в судовому порядку. В залежності від характеру правопорушення судочинство може здійснюватись у конституційному, кримінальному, цивільному, господарському та адміністративному порядку. І в кожному конкретному випадку у разі порушення прав людини судові органи виносять рішення по відновленню порушених прав і свобод, по негайному припиненню порушень прав людини, по встановленню необхідних умов для вільного здійснення своїх прав і свобод людиною. Демократичні засади діяльності судів дають можливість людині вважати сам судовий процес і результат його законним, вірним і обгрунтованим. Конституція України (ч. 2 ст. 55) надає право кожному звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Право це може бути використане кожним (громадянином України, іноземцем, особою без громадянства або особами, які діють в їхніх інтересах). Воно реалізується всіма суб´єктами у формі письмового звернення, що надсилається до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини протягом року після виявлення порушення прав і свобод людини і громадянина . Конституція України (ч. 4, ст. 55) закріпила положення про те, що кожна людина після використання всіх національних засобів правового захисту має право на звернення за захистом своїх прав і свобод до міжнародних судових установ ви відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Це право у громадян України виникає після використання ними права на звернення за захистом своїх прав і свобод до посадових і службових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які зобов´язані розглянути ці звернення і дати обґрунтовану відповідь на них у встановлений законом строк, та після того, як громадяни України, особи без громадянства та іноземці, що перебувають в Україні на законних підставах, використали право на оскарження в судді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Стаття 55, ч. 5 Конституції України закріплює, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Стаття 56 Конституції України передбачає те, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Ця норма закріплює принцип майнової відповідальності, спрямована на захист громадян, які потерпіли від свавілля органів державної влади, місцевого самоврядування або їх співробітників під час здійснення ними управлінських повноважень. Окрім майнової шкоди заподіяної людині, вона може вимагати відшкодування моральної шкоди, що була також завдана незаконними діями чи бездіяльністю органів держави є принцип верховенства загальнолюдських цінностей, соціальна цінність самої людини та її гідність. Право на знання кожним своїх прав і обов´язків, закріплене Конституцією України (ст 57) є важливою демократичною гарантією захисту прав і свобод людини в Україні. Змістом цієї норми є те, що держава зобов´язана за допомогою існуючих засобів інформації доводити до відома всіх, кого стосуються ті чи інші правові приписи, про їх зміст, що говорить про те, що ніхто не зможе виправдовувати свою поведінку незнанням закону чи будь-якого іншого нормативно-правового акту. Проголошений статтею 58 можливість і умова є загальновизнаною у демократичній світовій правовій практиці, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти зворотної сили не мають. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Стаття 59 Конституції України закріплює право (і умови) на правову допомогу. Це право гарантується державою, яка спрямовує на його реалізацію правоохоронну систему країни (включаючи і адвокатуру), діючи тим самим відповідно до міжнародно — правових вимог, зокрема, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Позитивне значення має можливість і умова, проголошена ст. 60 Основного Закону, згідно з яким ніхто не зобов´язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. У випадку, коли віддані розпорядження чи накази суперечать діючому законодавству, вони мають бути негайно приведені у відповідність до останнього або відмінені особою, що їх віддала, чи вищестоящою посадовою особою. Це положення стосується і тих правових актів, дія яких спрямована на вчинення злочину. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу в залежності від характеру скоєного правопорушення та його наслідків винна особа може бути притягнута до того чи іншого виду юридичної відповідальності. Можливістю людини і гарантом правосуддя є положення про те, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (ст. 61). Суть цього права полягає в тому, що коли людина вже була засуджена за якийсь певний злочин, вона не може бути знову засуджена за цей же злочин у тому випадку, коли суд виніс вирок у цій справі або закрив її. Провадження у даній справі може розпочатися знову в тому випадку, коли вирок чи рішення суду буде скасовано в порядку судового нагляду. Наступною можливістю і умовою правосуддя є презумпція невинуватості (ст. 62), сутність якої полягає в тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов´язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. У разі скасування вироку суду, як неправосудного, держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням. Суттєвою і принципово новою конституційною можливістю і гарантією прав та свобод людини і громадянина в Україні є право особи відмовитись давати показання або пояснення щодо себе, членів сім´ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом (ч. 1, ст. 63). Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист (ч. 2, ст. 63). Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, що визначені законом і встановлені вироком суду (ч. 3, ст. 63). Згідно статей 334, 335, 344 КПК України засудженим визнається особа, щодо якої винесено обвинувальний вирок. «Засуджений — зазначено у статті 63 Конституції України — користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду». Кількість обмежень прав людини і громадянина залежить передусім від міри покарання, до якої засуджено особу. Якщо особу засуджено до штрафу або до позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, то вона має заплатити штраф чи не займати протягом встановленого терміну судом певні посади (займатися певною діяльністю). Обмеження її прав мінімальні, а вже через рік після засудження вона визнається такою, що не має судимості. Якщо ж особу засуджено до позбавлення волі, то вона тимчасово обмежується в праві на свободу, у вільному пересуванні територією України, в праві на таємницю листування телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, на невтручання в її особисте життя, на участь в управлінні державними справами та ін. Обмеження прав людини і громадянина повинні бути встановлені вироком суду, але це не означає, що суд зобов´язаний перераховувати у вироку всі встановлені законодавством України права і свободи людини і громадянина, користування якими засудженим обмежується. Осіб, засуджених до таких видів покарань, як штраф, конфіскація майна, а також позбавлення державних нагород, стосуються обмеження щодо права власності. Якщо особи позбавляються військових спеціальних звань, рангів, чинів або кваліфікаційних класів, вони позбавляються й відповідних переваг, які їм надавалися у зв´язку з присвоєнням цих звань, чинів або класів, а також (тимчасово) права доступу до державної служби тощо. Зрозуміло й те, що існують конституційні права в реалізації якими особа може бути обмежена (ст. 64). Такі обмеження можуть мати місце, наприклад, в умовах надзвичайного чи воєнного стану із зазначенням певного терміну обмеження (ч. 2 ст. 64). Однак є права які не можуть бути обмежені ні за яких підстав (право не бути позбавленим громадянства, право на повагу до гідності, на свободу думки і слова, на свободу світогляду і віросповідання тощо). Оскільки такі обмеження прав передбачені Конституцією України як виняток, їх коло має бути вичерпно визначене законом.\nОтже, конституційні гарантії включають в себе, насамперед, норми-умови Конституції та законів України, що містять в собі можливості, умови, способи та засоби і є гарантіями забезпечення реалізації Конституційних прав і свобод. До нормативно-правових гарантій відносяться також юридичні обов´язки та юридичну відповідальність. Розрізняють перспективну і ретроспективну юридичну відповідальність. Ретроспективна юридична відповідальність є основою гарантування, забезпечення реалізації та захисту прав і свобод людини і громадянина та передбачає за їх порушення вид і міру стягнення чи покарання у формі конституційної, кримінальної, адміністративної та дисциплінарної відповідальності. Конституційно-правова відповідальність є новим інститутом конституційного права України, що наступає за конституційне правопорушення. Зміст її полягає у відповідальності суб´єктів конституційного правопорушення за порушення прав та свобод людини і громадянина в Україні. Кримінальна відповідальність наступає за скоєння злочинів і передбачає найбільш жорсткі заходи (втрату фізичної свободи, вислання, виправні роботи без втрати свободи і т. д.), вона застосовується тільки у судовому порядку. Адміністративна відповідальність накладається за адміністративні правопорушення і передбачає штрафи, втрати спеціальних прав (наприклад, прав автоводія), попередження і т. д. Застосовується цей вид відповідальності органами державного управління до осіб, які не підпорядковані їм по службі. Цивільно-правова відповідальність має місце за порушення обов´язків, що зазначені в договорах, інших умовах, а також у випадку вчинення шкоди здоров´ю чи майну особи) відшкодування майнових втрат, відміна незаконних умов, штрафи та інші заходи). Питання про притягнення суб´єкта до цивільної відповідальності вирішується у судовому порядку. Дисциплінарна відповідальність здійснюється у формі накладення адміністрацією підприємств і установ інших організацій дисциплінарних стягнень в наслідок:\nв) у відповідності з дисциплінарними статутами і положеннями.\nДо заходів дисциплінарної відповідальності відносяться: зауваження, попередження, догана, переведення на іншу роботу. Підставами притягнення до юридичної відповідальності є факт здійснення соціально небезпечного вчинку (правопорушення), наявність норм права, що закріплюють склад правопорушення та встановлюють відповідну санкцію і інндивідуально-правового ауту застосування норми в якому деталізуються права і обов´язки конкретних суб´єктів правовідносин щодо юридичної відповідальності за конкретний вид правопорушення.


В Сихівському районі на вулиці обікрали 8-літню дівчинку - Сихів Медіа\nВ Сихівському районі на вулиці обікрали 8-літню дівчинку\n13 Вересня 2020 в 12:37\nПоліція затримала зловмисника, який пограбував 8-річну дівчинку в Сихівському районі. 26-річний мешканець Нового роздолу у минулий понеділок (7 вересня) відібрав у дитини мобільний телефон. Про це повідомили на офіційній сторінці Поліції Львівської області у Фейсбук.\nПро пограбування повідомила у поліцію матір постраждалої. Жінка розповіла, що невідомий підбіг до дитини та вирвав у неї з рук мобільний телефон та втік.\nНа місці злочину працювали слідчо-оперативна група, працівники карного розшуку та працівники інших служб поліції Львівської області. Правоохоронцям вдалось розшукати крадія протягом доби, ним виявився 26-літній житель Нового Роздолу, що за 60 км від Львова.\nПрацівники поліції вилучили у правопорушника викрадений мобільний телефон та повідомили чоловікові про підозру у скоєнні кримінального злочину за ч.1 ст.186 (грабіж) КК України. Максимальне покарання за цією статтею — позбавлення волі на термін до чотирьох років. Наразі триває досудове розслідування.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: 56-літній пішохід загинув на вулиці Стрийській.\nPreviousНа ринку Шувар провели протипожежні тренування\nNext5-літню дівчинку, яка зникла в Сихівському районі, відшукали у селі за 25 км від Львова\nДень міста Львова перенесли на вересень\nУ Львові стартує новий телепроєкт для розумних підлітків\nЛьвівський бронетанковий завод заробив 64 мільйони за пів року


На Закарпатті продовжується пошук бійців Правого сектору - 032.ua\nНа Закарпатті продовжується пошук бійців Правого сектору\nПравоохоронці повинні видати представників корпусу цілими та гарантувати їх недоторканність.\nЗа словами пана Андрія, особистим гарантом недоторканості бійців стане Дмитро Ярош.\nнаші вимоги залишаються незмінними\n“Як тільки пошукові групи знайдуть наших хлопців, на місце події викличуть Дмитра Яроша. Він виступить гарантом того, що з ними нічого не станеться. Водночас, наші вимоги залишаються незмінними: ми вимагаємо усунути та взяти під варту очільника Закарпатської міліції і всіх фігурантів, які були на місці перестрілки у Мукачево, 11 липня цього року.\nДо слова, криміналітет Закарпатської області масово озброюється, стягують свої сили. Але основні фігуранти залишають Закарпаття. Тікають хто за кордон, хто в інші облсті, міста України”, - зазначив Андрій Шараскін\nЧитайте також:Cадовий розказав, що він думає про події в Мукачево\nЛьвів 032_ua Правий_сектор_мукачево


Неправильний догляд та використання грунту з часом приведе до накопичення в родючому шарі патогенних мікроорганізмів, які є причинами захворювання рослин, що приведе до втрати врожаю.\nНайбільшої шкоди городнім культурам завдають грибкові інфекції (фітофтороз, ризоктоніоз, парша, альтернаріоз, гнилі), які скорочують врожай на 50-100%. Садівники часто скаржаться, що засоби захисту рослин від хвороб не приносять жодних результатів. А грибкові інфекції у сприятливих погодних умовах здатні за 1-3 доби повністю знищити живі рослини і спасти їх буде дуже важко, або неможливо. Однією з причин таких швидких спалахів є високо заражений грунт. Тому земля потребує грамотної обробки і знезараження.\nСпособи дезінфекції грунту\nУ закритому грунті (в теплиці або контейнері) застосувати засоби дезінфекції грунту легше. А у відкритому грунті повністю знищити джерела зараження значно важче або практично неможливо, але оздоровити грунт цілком під силу навіть садівнику початківцю.\nМожна виділити 3 способи дезінфекції грунту від грибкових інфекцій:\nАгротехнічна обробка грунту - дизенфекція\nГород потрібно поділити на вузькі грядки (1,5-2 м). Це дозволить обробляти їх більш ретельно і аерувати, оскільки в загущених насадженнях, де волого і тепло, грибний міцелій розвивається значно швидко.\nТакож обовязково потрібно дотримуватися сівозміни. Одну і ту ж культуру можна повертати на попереднє місце не раніше ніж через 3-5 років. За цей період міцелій гине.\nКультури, схильні до грибкових заражень, краще висаджувати після цибулі, часнику, бобових. Пасльонові (томати, картопля, баклажани, перець) не можна висаджувати після себе подібних - пасльонових. Для висаджування потрібно використовувати здоровий матеріал, стійкий до грибкових захворювань, а посів проводити обробленим насінням.\nТакож слід ретельно прибирати з ділянок бадилля і відразу ж їх спалювати. Залишки заражених рослин ні в якому разі не можна закопувати в грунт або укладати в компостні купи. Не варто перегодовувати рослини азотом.\nСистематична дезінфекція грунту і обробка рослин протигрибковими біопрепаратами допоможуть очистити землю від інфекції, захистити рослини від захворювань, а ваш організм - від отруєнь.\nНа маленьких ділянках ми не рекомендуємо застосовувати хімічні препарати. Краще користуватися речовинам, в складі яких є корисні мікроорганізми, безпечні для людини, тварин, комах та інших.\nТакож можна використовувати готові біологічні фунгіциди. Після осіннього перекопування біофунгіцид потрібно внести в верхній шар грунту (товщиною 5-10 см). Навесні (після сходу снігу і настання стійкої теплої погоди) обробку грунту слід повторити.\nІнколи, на жаль, стається так, що біопрепарати є недостатньо ефективними, без хімії не обійтися. Вибирайте ті, на упаковці яких зазначено 3-4 клас небезпеки.\nВосени грунт можна обробити 3% -ним розчином бордоської рідини. Навесні (в квітні в суху погоду) в верхній шар грунту (на глибину 5-10 см) слід внести 4% -ний розчин хлорокиду міді, або 2% -ний розчин Оксіхома. Безпосередньо при посадці в лунки можна внести Квадріс, Браво, Хом і інші препарати (по інструкції). Але врахуйте: вони знищать не тільки патогенну, а й корисну мікрофлору.\nТільки комплексні заходи дезінфекції допоможуть ретельно знезаразити грунт на ділянці і не допустити розвиток грибкових інфекцій.\nЯкщо дотримуватися вище названих рекомендацій ваш город буде здоровий та дасть багатий врожай.


Спалахи - купити в Івано-Франківську | ціна, фото, характеристики\nСпалахи в Івано-Франківську\nШвидка покупка Nikon SB-R200 + R1C1 (FSA906CA) - бездротовий спалах для фотокамер Nikon. Основне призначення фотоспалаху - макрозйомка, а також робота в складі безд ...\nСпалах Meike Nikon 431 (SKW431N) - надійний, якісний і зручний фотоспалах професійного рівня. Забезпечує коректність роботи, не має аналогів в даній ...\nСпалах Meike Canon 430c (SKW430C) - надійний, якісний і зручний фотоспалах професійного рівня. Забезпечує коректність роботи, не має аналогів в даній ...\nСпалах Meike Nikon 430n (SKW430N) - надійний, якісний і зручний фотоспалах професійного рівня. Забезпечує коректність роботи, не має аналогів в даній ...\nСпалах Meike Canon 950 II (MK950C2) - надійний і зручний фотоспалах професійного класу. З ним ви можете розраховувати на ефективну і продуктивну робо ...\nСпалах Meike 930II (Canon / Nikon / Sony) (SKW930II) -це надійний, якісний фотоспалах професійного рівня. Забезпечує коректність роботи, не має анало ...\nСпалах Meike Nikon 300n (SKW300N) - надійний, якісний і зручний фотоспалах професійного рівня. Забезпечує коректність роботи, не має аналогів в даній ...\nСпалах Meike Nikon 951 (SKW951C) - надійний, якісний і зручний фотоспалах професійного рівня. Забезпечує коректність роботи, не має аналогів в даній ...\nСпалах Olympus FL-LM2 призначений для цифрової фотокамери Olympus E-M5. Його відмітними рисами є компактність і стильний корпус, при цьому він є доси ...\nНовий спалах FL-LM3 до камери OM-D E-M5 Mark II, так як камера не має вбудованого спалаху. Головку спалаху можна нахиляти і повертати. Він не має міс ...\nСпалах Meike Nikon 930n - надійність та якість професійного рівня. Має міцний та легкий корпус. Дана модель має енергозберігаючий режим, що дає можли ...\nДекілька причин чому варто купити спалахи в інтернет-магазині ТІПТОП в Івано-Франківську:\nМаксимально низькі ціни на спалахи в Івано-Франківську. У нас Ви дійсно можете купити спалахи в Івано-Франківську дешевше, суттєво заощадивши. Ціна на спалахи в Івано-Франківську залежить від виробника, моделі, характеристик і навпаки - характеристики залежать від того, скільки коштують спалахи в Івано-Франківську. Найдешевші спалахи в Івано-Франківську в інтернет-магазині ТІПТОП починаються від 1870 грн. Для постійних покупців діють оптові ціни на спалахи в Івано-Франківську. На нашій сторінці у Facebook дізнавайтесь про знижки та акції на спалахи в Івано-Франківську.\nБезкоштовна доставка в Івано-Франківськ. Ми безкоштовно доставляємо спалахи в Івано-Франківську зі складу в наш магазин ТІПТОП в Івано-Франківськ. Термін доставки зазвичай складає від 1 до 3 днів. Ви можете отримати спалахи в Івано-Франківську самовивозом або ми доставимо кур'єром в межах міста Івано-Франківськ, чи перевізником в найближчі населені пункти: Богородчани, Тисмениця, Галич, Бурштин, Рогатин, Тлумач, Отинія, Надвірна, Делятин, Яремче, Яблуниця\nСпалахи в Івано-Франківську в наявності та під замовлення - 22 моделей. Тільки якісні та надійні спалахи в Івано-Франківську виробників: Canon, Extradigital, Meike, Nikon, Olympus, Sony та інших, з офіційною гарантією.\nЛегко і зручно вибрати спалахи в Івано-Франківську Вам допоможуть фільтри, опис, характеристики на нашому сайті. Також Ви можете порівняти спалахи в Івано-Франківську, переглянути фото, та відгуки покупців або скористатись консультацією наших спеціалістів щоб обрати спалахи в Івано-Франківську спеціально для Ваших потреб.\nОплата після огляду та перевірки Оглядайте та перевіряйте спалахи в Івано-Франківську безпосередньо в магазині та оплачуйте зручним для Вас способом без жодних переплат за доставку та повернення коштів.


Дніпро готовий до боротьби з коронавірусом - Телеканал «ДніпроTV»\n/ Новости Днепра / Дніпро готовий до боротьби з коронавірусом\nДніпро готовий до боротьби з коронавірусом\n23.03.2020 09:00 -\nЗа ініціативи міського голови Бориса Філатова міська рада виділила на боротьбу з коронавірусом на території Дніпра таку ж суму, що й Кабінет Міністрів на всю країну.\nВ рамках такої підготовки вже закуплені дієві засоби для обробки під’їздів – спеціальні хлорвмісні таблетки, що розчиняються в рідині та розпилюються на поверхні.\nУ міській раді повідомили, що у вівторок отримають 210 розбризкувачів загальною вартістю трохи більше 600 тисяч гривень, якими оброблятимуть місця загального користування. Вони будуть двох типів – бензинові та механічні.\nПоки проходять бюрократичні процедури, які на жаль навіть у такій складній ситуації місцева влада має подолати, персонал комунальних підприємств вже пройшов навчання щодо користуванням бензиновими розбризкувачами. Такої техніки буде закуплено 50 одиниць і, як повідомили нам комунальники, вони є досить потужними, що скоротить час на обробку одного підїзда.\nТакож очікують 160 механічних розбризкувачів, що виготовлені в Німеччині та вже в дорозі в Україну. Вони є легшими ніж бензинові, тож користуватися ними можуть не тільки чоловіки.\nСлід додати, що німецький виробник розуміючи, що ситуація є екстреною, проявив свою корпоративну соціальну відповідальність та сплатив експрес доставку пристроїв до нашої країни власним коштом, тож їх вартість не змінилась.\nТаким чином вже цього тижня розпочнеться обробка житлових будинків та приміщень комунальних підприємств та закладів.\nВ першу чергу оброблятимуть будинки з найбільшою поверховістю, бо саме в таких будинках є найбільше скупчення містян. Якщо мова йде про комунальні підприємства, то першочерговими будуть лікарні, технологічні приміщення водоканалу та електротранспорту, бо саме вони мають найбільший рівень вірусної небезпеки.\nКоли закінчиться світова пандемія – прогнози астрологів\nПро ситуацию с коронавирусом в Днепре по состоянию на 23 марта


Жанр 'мешап' у літературі: найвідоміші романи\nMashup: відвертий непотріб чи нове слово в літературі?\nПоняття "mashup" з’явилося ще в 90-х роках у вигляді гібриду з декількох оригінальних музичних творів, записаних шляхом студійного накладання, наприклад, вокалу однієї пісні на музику іншої. Надалі цей термін також використовувався в галузі створення інтернет-сайтів для означення комбінації різних послуг в одному веб-інтерфейсі.\nЗрештою, навесні 2009 року, завдяки критику New York Times Адаму Коену, "мешап" став характеристикою стилю книжки Сета Грема-Сміта "Гордість і попередження і зомбі". Вдала комбінація ключових героїв та сюжетних ліній класичного роману Джейн Остін з елементами фантастичного роману про зомбі зробила книжку Грема-Сміта бестселером.\nПодібний успіх повторив і інший роман автора "Авраам Лінкольн: Мисливець на вампірів", породивши плеяду наслідувачів. Сьогодні обидві книжки успішно екранізовані, але балачки навколо них не вщухають: чи відкрив Грем-Сміт новий літературний шлях, чи просто замахнувся на святе? Спробуємо розібратися.\nНа думку більшості літературних критиків "мешап" — суто синтетичний жанр, вигаданий для читачів, які бачили буквально все, і тепер шукають нових шокуючих вражень. Щоправда вони можуть так само швидко втомитися від карикатурних фантазій, тож вік мешапу прогнозують недовгий.\nОт тільки принцип запозичення та використання чужих задумів, героїв та образів у світовій літературі присутній досить давно. Шекспір "підглядав" сюжети у Томаса Кіда, Гете — у Крістофера Марло, навіть Олександр Дюма не обійшовся без "підказок" Оґюста Маке. Що вже казати про античні мотиви, які зринали століття за століттям у творах різних письменників, серед яких опинився і видатний майстер народного слова, основоположник сучасної української мови Іван Котляревський зі своєю легендарною "Енеїдою".\nВласне, кричати про дискомфорт класиків у їхніх могилах через те, що їхні герої несподівано опинилися в ролі мисливців на вампірів та зомбі, це те саме, що клясти Котляревського за те, що він зазіхнув на спадщину Вергілія, зобразивши троянця Енея козаком.\nУ XX столітті "вторинність" як свідома позиція стала одним з наріжних каменів постмодернізму. Взяти існуючий сюжет чи персонажа, а потім показати їх під незвичним кутом, вивернути навиворіт — чи не найулюбленіша забавка літературних експериментаторів і розбишак. Однак справжнім попередником мешап в межах маскульту став кросовер (crossover).\nАвтори кросовера (в літературі, кіно, коміксах, іграх) теж міксують елементи різних творів, але до прямого сполучення текстів не доходить. Так, наприклад, у романі "Машина простору" Крістофер Пріст винахідливо поєднав персонажів і сюжети класичних романів Герберта Уеллса "Машина часу" та "Війна світів", а Стівен Кінг у фентезійній епопеї "Темна вежа" взагалі влаштував мозаїку з елементів двох десятків власних творів. Найближче до мешап-жанру наблизився британський автор Майкл Муркок, який переписував уже видані свої книжки на новий лад і видавав їх знову, щоправда на чужий доробок його рука не піднялася.\nАмериканець Сет Грем-Сміт непогано почувався, будучи продюсером невеличкої кінокомпанії Katzsmith Productions. Заради втіхи він писав книжки про кіноіндустрію, іронічні та сатиричні романи, аж раптом директор видавництва Quirk Books з Філадельфії — Джейсон Рекулак, підказав йому ідею для новаторського роману: взяти текст класичної книжки Джейн Остін "Гордість і упередження", й переробити його, ввівши в розповідь навалу зомбі на манірну Англію епохи Регентства.\nНа місці Грема-Сміта міг опинитися хто завгодно, та доля вирішила саме так: у 2009 році його роман "Гордість і упередження і зомбі" став справжньою сенсацією, був перекладений більш ніж 20 мовами, ставши міжнародним бестселером і започаткувавши новий жанр.\nНаступним, не менш успішним, кроком автора став роман "Авраам Лінкольн: Мисливець на вампірів", де Грем-Сміт творчо розвинув ідеї мешап, схрестивши власну вигадку, вже навіть не з чужим літературним твором, а з реальною історією. Грем-Сміт використав факти життя американського президента, гучно заявивши, що нібито знайшов "таємний щоденник" Лінкольна, з якого випливає, що причиною Громадянської війни в США була не лише боротьба за скасування рабства. Мешканці Півдня користувалися підтримкою вампірів, тоді як відважний Авраам намагався винищити упирів.\nМешап перейшов на наступний рівень, а новий роман Грема-Сміта сподівано потрапив у списки бестселерів. Звісно, незабаром за книжки автора взялися голлівудські продюсери, тож сьогодні ми маємо фільми: "Авраам Лінкольн: Мисливець на вампірів" (2012) та "Гордість і упередження і зомбі" (2016).\nПобачивши успіх Грема-Сміта, інші західні автори почали своє нашестя на класичну літературу пліч-опліч з різною нечистю і фантастичними істотами. Видавництво Quirk Books стало дійсним флагманом у морі нових можливостей.\nЗ'явилися мешап-романи за мотивами творів бідолашки Джейн Остін: "Розум і почуття і морські чудовиська" Бена Вінтерса, "Менсфілд Парк і мумії" та "Нортенгерське абатство й ангели і дракони" Віри Назаріан, "Емма і вампіри" Вейна Джозефсона.\nДісталося і іншим класикам: завдяки старанням Бена Вінтерса "Анна Кареніна" Лева Толстого перетворилася на "Андроїда Кареніну"; Білл Чолгош "покликав у співавтори" Марка Твена в "Пригодах Гекльберрі Фінна та зомбі Джима"; Шеррі Браунінг взяла в обіг видатний роман Шарлотти Бронте, створивши "Джейн Слейр" (Slayer — у пер. з англ. "вбивця"). "Маленькі жінки" Луїзи Мей Олкот отримали аж дві мешап-версії: "Маленькі жінки і перевертні" Портера Гренда та "Маленькі вампірські жінки" Лінн Мессіни.\nСеред історичних особистостей, крім президента Лінкольна, відзначилися королева Вікторія та король Генріх VIII — в романах А.Е. Мурата "Королева Вікторія: Мисливиця на демонів" та "Генріх VIII: Вовкулака". Алан Голдшер взагалі "замахнувся" на легендарний гурт Бітлз у своєму романі "Немертвий Пол", де зомбо-бітли зійшлися в поєдинку з володаркою ніндзя Йоко Оно та мисливцем за живими мерцями Міком Джаггером.\nБезжальна рука мешапу дотягнулася до Робін Гуда, Чарівника Країни Оз, Аліси (тепер уже в Зомбіленді), Робінзона Крузо і Тома Сойєра; сягнула навіть космічних саг "Зоряні війни" і "Стар-Трек".\nЯкісний мешап-роман вирізняється чіткою архітектонікою, де балансує класичне тло і жахастико-наратив з усім необхідним начинням зі зброї, бійок, зубів, кігтів та кровавого місива. Автор новоспеченого твору докладно прочитує оригінал-прототип, окреслює коло перспективних сюжетних ходів і характерів. Стилістика оригіналу має бути збережена максимально, хоча антураж може змінюватися за потреби.\nНаприклад, в романі Бена Вінтерса "Андроїд Кареніна" на зміну атмосфері Росії другої половини XIX століття прийшов стімпанк, а видатна фраза "Всі щасливі родини схожі одна на одну; всі нещасні — нещасливі по-різному" у Вінтерса виглядає так: "Всі справні роботи схожі один на одного. Кожен несправний робот функціонує по-своєму". Зараз умовним балансом між класичним твором та його мешап-версією вважається 60/40, хоча початкові числа трималися в межах 80/20.\nКумедно виглядає мешап-традиція позначати класиків в якості "співавторів" та підтримувати витончений стиль в оформленні книжок, аби містично-бурлескний секонд-хенд виглядав більш статечно.\nЧитацька аудиторія мешапу дуже широка, та ідеальним адресатом вважається знавець класики з почуттям гумору, здатний оцінити гру фантазії мешап-автора на тлі добре знайомої читачу автентичної композиції. Серед творів жанру є відверто стильні книжки з цікавим перепрочитанням, але тенденція "мешапити" все, що здатне осягнути око сучасного автора, поступово перетворює цей жанр на пересічне треш-чтиво з поодинокими проблисками оригінальності.\nUaModna:Mashup: відвертий непотріб чи нове слово в літературі?


В аптеках немає навіть… звичайної "аскорбінки"!\nЕспресо Захід Суспільство В аптеках немає навіть… звичайної "аскорбінки"!\nЛікувати Covid-19 стає дедалі складніше. У Львові вже є дефіцит антибіотиків та деяких інших препаратів, які сімейні лікарі найчастіше призначають "ковідним" хворим.\n"У вас є такий антибіотик? Вже всі аптеки у цьому районі оббігав. Мені треба 16 флаконів", – покупець простягає провізору зім’ятий папірець. "Учора продали останні чотири, – розводить руками аптекарка. – Але є в наявності в одній із наших аптек у центрі. Якраз привезли сьогодні зі складу 20 флаконів. Можу передзвонити і зарезервувати ці ліки для вас, бо поки ви туди заїдете, їх вже можуть купити", – пропонує. "Звісно, – вдячно киває головою покупець. На вигляд йому років 60-65. – А скільки, прошу пані, це буде коштувати?" "2176 гривень", – підраховує фармацевт. "Йой, Божечко! – чоловік демонстративно хапається за серце. – Це – більше, ніж моя пенсія!" "Та що вдієш? У жінки пневмонія – треба рятувати", – зітхає сумно. "Мало не забув. А такі ліки маєте?" – дістає з кишені куртки все той же зім’ятий папірець, примружує око, вчитується. Тоді перевертає "цидулку" на інший бік і показує провізору. "Це – антитромботичний засіб, – пояснює та. – Коштує 112 гривень. У флаконі – 100 таблеток. Можете разом з дружиною приймати – по одній таблетці на день. Серце вам за це подякує", – радить аптекарка.\nДжерело: SDM Partners\n"Коронавірус провокує згущення крові, тому сімейні лікарі майже всім пацієнтам з Covid-19 призначають антикоагулянти", – пояснює фармацевт, коли покупець виходить з аптеки. "З цими ліками проблем немає – є в наявності в усіх аптеках нашої мережі, і в конкурентів також", – киває у бік дверей. Поряд з цією аптекою є ще три і до кожної шикується невелика черга. У країні, де кількість хворих на серцево-судинні захворювання "зашкалює", розріджувачі крові – один із найбільш ходових аптечних товарів. "Але от, наприклад, еноксапарин натрію навряд чи взагалі десь знайдете, – каже провізор. – Це – ін’єкційний препарат. Його лікарі призначають "ковідним" хворим з метою профілактики тромбоемболічних ускладнень. З антибіотиками зі стандартного протоколу лікування Covid-19 також постійні перебої – то є, то немає. Та й ціна – нестабільна. Тиждень тому флакон комбінованого антибіотика (цефоперазон + сульбактам) коштував 186 гривень. У понеділок прийшов за новою ціною – 136 гривень. Наступного вже може 200 коштувати. Тут не вгадаєш".\n"З вересня продажі антибіотиків зросли у 3-4 рази"\nВосени, коли починається епідсезон, продажі антибіотиків традиційно зростають. "Цьогоріч улітку продали стільки антибіотиків, скільки зазвичай продаємо у жовтні-грудні. А з вересня (порівняно з аналогічним періодом попередніх років) продажі цих ліків зросли у 3-4 рази. Всі антибіотики є рецептурними препаратами, але де-факто ми їх відпускаємо без рецепта", – зізнається аптекарка. "Моя подруга працює провізором у Польщі. Там лікар виписує рецепт на антибіотик і пацієнт мусить його реалізувати впродовж семи днів. В Україні антибактеріальні препарати пацієнти приймають безконтрольно. Звісно, ми попереджаємо, що, наприклад, цей антибіотик треба зберігати у холодильнику. Цей – колоти одночасно з лідокаїном і водою. Що пити чи колоти антибактеріальні препарати треба у строго визначені години, а не коли заманеться, і що у жодному разі не можна переривати курс лікування. Але я чомусь впевнена, що більшість людей не дотримується наших рекомендацій, – констатує аптекарка. – Випадки, коли людина приймає на день по три таблетки азитроміцину (доволі кардіотоксичного, як стверджують лікарі, антибіотика) замість однієї – не така вже й рідкість. "На запитання "Чому ви не ознайомилися попередньо з інструкцією?", нерідко можна почути у відповідь: "Бо я так звик. Я всі таблетки по три на день приймаю".\nДжерело: National Herald\nЦікавлюся у фармацевта, чи зросли продажі дексаметазону, який, за твердженням експертів ВООЗ, є єдиним дієвим препаратом для лікування Сovid-19 (при важкому перебігу захворювання). "Дексаметазон – дешевий: одна ампула вітчизняного виробництва коштує приблизно 3,5 гривень, іноземного – 15 гривень. І це проблема, бо люди його купують… для профілактики. Гормональний препарат, який уповільнює загоєння ран, викликає загострення цукрового діабету, знижує імунітет (бо працює, власне, як імуносупресор), а при частому застосуванні може навіть спровокувати некроз кістки!" – перелічує провізор.\nЗ львівських аптек зникли препарати цинку. Журналістка "Еспресо.Захід" обдзвонила довідкові кількох аптечних мереж міста. Відповідь всюди однакова: "Немає і невідомо коли буде". Препарати цинку рекомендовані для проведення неспецифічної профілактики інфікування коронавірусом (наприклад, якщо вдома є хворий і домашні за ним доглядають). Але лікарі його часто прописують також пацієнтам з ковідом.\nНеможливо купити… навіть звичайної "аскорбінки" і вітаміну D3! Вітамін С (жувальні таблетки) є у наявності лише у чотирьох аптеках, вітамін D3 – у шістьох, і то – залишки.\nПровізори пояснюють: через пандемію (і, відповідно, закриті кордони) поставки імпортних ліків, зокрема вітамінних препаратів, в Україну обмежені, а вітчизняні медикаменти виробляються переважно з іноземної сировини. При цьому попит на "антиковідні" препарати продовжує зростати – пропорційно до збільшення кількості хворих і посилення панічних настроїв у суспільстві.\n"Ситуація із захворюваністю на Covid-19 дуже складна. За один день лікар може проконсультувати близько 60 пацієнтів!"\nЗа інформацією Міністерства охорони здоров'я України, порівняно із 2019 роком споживання антибіотиків в Україні зросло у 3,5 разу. Лікарі виправдовуються: не призначають ці препарати всім без винятку хворим з коронавірусом. Однак не кожен пацієнт готовий прийняти той факт, що лікування Covid-19 може обмежуватися сиропом від кашлю, рясним питтям і дотриманням ліжкового режиму.\n"Лікарі, які надають допомогу хворим з важким перебігом Covid-19 у стаціонарах, зіштовхуються зі серйозним викликом: потрібно призначити пацієнту фторхінолони (т. зв. "антибіотики резерву", які застосовуються на реанімаційному етапі, коли інші антибактеріальні препарати вже не допомагають. – Авт.), а пацієнт їх уже раніше сам собі призначив, – розповідає заступниця головного лікаря з охорони материнства і дитинства КНП "2-га міська поліклініка м. Львова" Наталія Кручок. – Антибіотикотерапія не всім показана – лише людям із факторами ризику розвитку ускладнень. Антибіотик на вірус не діє. Але, на жаль, вірус може сприяти активізації бактерійної флори, і якщо у людини є хронічні вогнища інфекції в організмі, лікар може призначити їй антибіотик (при цьому застосовуються антибіотики певного спектру)".\n"З першого дня появи симптомів необхідно звернутися до сімейного лікаря, який оцінить стан хворого, важкість його захворювання, наявність супутніх патологій і лише після цього призначить лікування. Нині "на слуху" є багато препаратів, але лікарі не призначають їх усім пацієнтам підряд – різні препарати різним категоріям хворих на різних етапах захворювання. Якщо у пацієнта є ризик тромбозів, може призначити кроворозріджуючі препарати. Якщо прогресує запалення легень, – гормональні. Якщо ж людина починає приймати гормони на ранньому етапі ("про всяк випадок"), то таким чином, навпаки, стимулює реплікацію (розмноження) вірусу в організмі", – пояснює Наталія Кручок і закликає людей не панікувати.\n"Якщо протягом кількох хвилин сімейний лікар не відповідає на ваші телефонні дзвінки, не біжіть відразу в аптеку за антибіотиками і не записуйтеся на КТ легень. Не створюйте проблеми дефіциту ліків і черг на обстеження легень, адже є люди, які цього можуть потребувати набагато більше, ніж ви! Ситуація із захворюваністю на Covid-19 є дуже складною. За один день лікар може проконсультувати близько 60 пацієнтів! – каже Наталія Кручок. – Тож якщо лікар не бере слухавки, напишіть йому коротке СМС-повідомлення і він обов’язкове відпише вам чи віддзвонить, коли у нього з'явиться така можливість".


Коронавірус в Україні - експерт оцінив заборону на в'їзд іноземцям - Україна 24\nЗаборона на в'їзд в Україну: інфекціоніст дав несподівану оцінку\nНа чому ґрунтуються подібні рішення Кабміну - невідомо, вважає лікар\nЛікар-інфекціоніст Андрій Алфьоров в ефірі телеканалу «Україна 24» розкритикував рішення уряду про заборону в'їзду іноземцям в Україну через епідемію коронавірусу.\n«Я не знаю статистики з приводу того, яка кількість завезених випадків. Є випадки захворювання всередині, між мешканцями одного регіону. Статистика про те, щоб були завезені випадки зараз - це мені невідомо, і невідомо, чи є вона взагалі. І на чому ґрунтуються подібні рішення - теж невідомо. Я досить скептично ставлюся до того, щоб закривати таким чином кордон», - зазначив інфекціоніст.\nНа запитання ведучої, чи варто українцям восени вирушати у відпустку за кордон, лікар відповів, що це ризикована справа.\n«Це ризикована справа, насамперед через політичні рішення (як заборона іноземцям на в'їзд в Україну - ред.), а не медичні. Тому що може так статися, що знову виникнуть проблеми і труднощі з поверненням додому», - заявив Алфьоров.\nВідповідно до рішення уряду від 26 серпня, кордони для іноземців будуть закриті від 29 серпня включно до 28 вересня. Це стосується іноземців з усіх країн, за виключенням тих, які мають посвідки на проживання в Україні, студентів та інших.\nДжерело Україна 24 Теги коронавірус Кабмін карантин кордон туризм заборона відпочинок\nУ Хмельницькому діти на смерть отруїлися газом: нові деталі трагедії


Центр Калінінграда: острів Канта, Рибна село, Музей Світового океану і Будинок Рад. - Aquasferra\nДодому Росія Центр Калінінграда: острів Канта, Рибна село, Музей Світового океану і Будинок Рад.\nКнайпхоф або острів Канта. Кафедральний Собор Калінінграда.\nБудинок Рад та його сумна історія.\nМузей Світового океану. Судно “Космонавт Віктор Пацаев”.\nКамерний оркестр і солісти Калінінградській філармонії.\nВитрати на третій день в Калінінграді.\nПривіт, друзі! Сьогодні чергова стаття з Калінінграда. Не хвилюйтеся, наступного разу ми обов’язково поїдемо по області. І знову мені так багато треба розповісти. Коли перебуваєш у відпустці, події йдуть повільніше. Зараз пишу статтю і розумію, що ми так багато подивилися насправді, стільки всього сталося… Ладно, не буду затягувати, перейдемо до справи.\nУ центрі столиці Калінінградській області залишилось кілька місць: острів Канта, Музей Світового океану, Рибна село, та Будинок Рад. Ми ще й на камерний оркестр у філармонії примудрилися сходити.\nРанок хотілося почати з Музею Світового океану, але якось не склалося. Напевно, рано вийшли з дому, за звичаєм в 9, а музей відкривався 10. Тоді було вирішено заглянути сюди по поверненню. День видався дуже холодним. Ще вчора ми придбали недорогий термос, щоб брати з собою гарячий чай з печивом. Повірте, це дуже пригождалось в похмурі березневі дні.\nОстрів Канта знаходиться практично навпроти Музею Світового океану, через річку Преголя. Зараз над островом побудували міст, завдяки якому на острів Канта можна потрапити значно швидше, тільки це буде не з головного входу. Нам все одно, де починати огляд.\nДо Другої Світової війни острів був самим справжнім містом, відомий під ім’ям Кнайпхоф (з прусського “оточений водою”), що спеціалізувалося в основному на судноплавство і торгівлі. Під час війни його весь майже зруйнували, а залишки від будівель відвезли на відновлення Ленінграда. Зараз це велика територія з парковою зоною, і скупченням різного роду “покалічених” і не дуже скульптур минулих часів.\nЗаради цікавості ми обійшли кілька з них. Особливо цікава скульптура, що символізує свободу (в даному контексті як світ без війни).\nУ повоєнні роки більш-менш в хорошому стані зберігся тільки Кафедральний Собор острова Канта, де на сьогоднішній момент розміщується історико-культурний центр з великими функціями.\nМи зайшли всередину і відразу уткнулися в невелику каси, яка продає квитки в музей і на музичні заходи. Здебільшого туристи купують квитки на орган, до того ж ціни досить низькі для такого роду заходів. Буквально 250-300 крб. щоб послухати повноцінний оркестр або орган з вокальним супроводом. А вхід в музей і того менше – 150 руб. з дорослої людини.\nАле, як я вже згадувала в минулих статтях, орган в Калінінградському Соборі – новоділ. Тому, якщо ви відносите себе до шанувальників такої музики, я раджу послухати орган в Калінінградській філармонії, там він старий, хоч і меншого розміру. На концерт у філармонії ми сходимо ближче до вечора, шкода, що не орган :(.\nА поки повернемося до острова Канта. Якщо обійти Собор, в кінці з лівого боку знаходиться могила самого Канта. Чи Так це насправді – не беруся стверджувати напевно, але могильний камінь з відповідним ім’ям присутній.\nТакож з острова відкривається симпатичний вигляд на Рибну село, куди ми прямо зараз і попрямуємо.\nПерейшовши міст з острова Канта, ми пройшли буквально метрів 300 і опинилися в так званій Рибної селі. По суті це торгово-ремісничий центр Калінінграда, забудований в 2007 році будівлями в німецькому стилі. Нічого, що дійсно існувало колись в Рибній селі, не залишилося. Всі будови абсолютно нові, хіба що в стилі архітектури довоєнного Кенігсберга.\nЗ примітних місць я б виділила всього 3-4:\n1. Видова вежа «Маяк. На першому поверсі знаходяться сувенірні лавки, а на самому верху оглядовий майданчик. Вартість підйому на вежу: 150 руб. Ми підніматися не стали, так як вежа не настільки висока, щоб можна було розгледіти щось більше, ніж ми вже бачили.\nВнизу біля вежі праворуч сидить капітан з мавпочкою, а зліва з дверей визирає дівчина.\n2. Ювілейний міст. Це пішохідний розвідний міст через річку Преголя, названий на честь 750-річчя міста. До речі, побудований він на опорах Імператорського мосту, який був зруйнований під час війни. На іншому березі світиться вивіскою Мостовий будинок, де всередині розташовані механізми розвідного моста. Ми пройшли по мосту, зупинившись на іншому березі річки і вирішили випити по келиху гарячого чаю, який тепер завжди був у нас з собою.\n3. Інформаційний центр. Будівля з симпатичною фрескою з торця.\n4. Невеликий парк між двома готелями.\n5. Набережна або річковий вокзал.\nПісля цього ми вирушили за квитками на вечірній концерт в філармонії, про що я ще напишу трохи нижче. На зворотному шляху ми знову пройшли через центр, де на очі, також як і вчора, нам попалося примітна будівля радянської архітектури. Так, це був Будинок Рад. Ми як раз оглядали мозаїку на асфальті біля ставка, на протилежному боці вулиці, коли раптом якийсь молодий чоловік зупинився поруч і запитав, чи подобається нам будівля (вказав на Будинок Рад).\nТрохи розгубившись, я кивнула головою і запитала, що це за будівля. Він дивно посміхнувся і промовив: Будинок Рад. Потім він, не поспішаючи, попрямував далі по дорозі і як би ненароком кинув фразу, що туди можна піднятися, якщо ми хочемо. Я уточнила, яким це чином. Хлопчина знову зупинився: “можна домовитися з охороною… Звідти чудовий вид на місто” – доповнив він свою відповідь.\nМи подякували незнайомця за інформацію і пішли далі оглядати радянські пам’ятки у вигляді годинника.\nАле у мене в голові засіла ця ідея… піднятися на Будинок Рад. Ще більше мене здивувало, що занедбане здоровий будинок таки охороняється. Цікаво навіщо? Я вмовила свого супутника дійти до охорони і хоча б дізнатися, що до чого. Довелося перетнути велику площу, на якій збирали свої намети торгаші, щоб дістатися до вагончика з охороною. Зустрічали нас гавкотом дві дворові псини, після яких вийшов дядечко і якось нервово повідомив, що якщо ми хочемо піднятися на Будинок Рад, то або ми це робимо зараз, або вже вночі.\nЯ запитала на всяк випадок, безкоштовно це чи ні? Чоловік відповів: “200 руб. з людини. Але вирішити треба вам тільки до 5 ранку, бо потім буде інша зміна і за них я не відповідаю”. Мабуть не хотів віддавати гроші своєму товаришеві по службі і конкуренту одночасно. Ми сказали, що подумаємо і розгорнулися в зворотному напрямку. Заплатити 400 руб., щоб поповзати по величезному покинутому 30-поверхової будівлі? Ну не знаю… Особисто мене душила жаба, чесно зізнаюся.\nПрийшовши додому після цього, я залізла в інтернет і ось яку цікаву історію з даного будівлі знайшла.\nПісля Другої Світової Кенігсберг був сильно зруйнований, особливо центр міста, де красувалися руїни одного з небагатьох збережених замків – Королівського. Поради довго не думали і в 1967 році вирішили відбудувати заново центр, попередньо зрівнявши з землею все непотрібне. “Непотрібним” як раз таки виявився нещасний Королівський замок. Подивитися, як підривають залишки колишньої німецької історії, прийшов весь місто Калінінград.\nНа місці Королівського замку повинні були побудувати величезну по тим часам 28-поверхова будівля з широкою площею, фонтанами і клумбами з квітами. У будинку повинна була розташовуватися вся головна адміністрація. До кінця 80-х Будинок Рад був на стадії завершення, як раптом почалася перебудова і роботи були припинені. Після цього будівля перекочевывало з рук у руки від однієї збанкрутілої компанії до іншої. Поки, нарешті, адміністрація міста не подала в суд на останнього власника з питання незаконного придбання Будинку Рад. До 750-річчя Калінінграда будівлю навіть привели зовні у більш менш пристойний вигляд, але досі влади не мають уявлення, що робити з гігантською спорудою. У 2011 році губернатор заявив, що Будинок Рад – це ганьба міста і його необхідно знести, а на місці Королівського замку повинен стояти Королівський замок.\nЯкась маніакальна тяга в Калінінграді зносити все і вся.\n“…Все це було б смішно,\nКоли б не було так сумно…”\nМабуть цими рядками я закінчу розповідь про черговий тепер вже пам’ятки Калінінграда – Будинку Рад і ми вирушимо далі.\nДо вечірнього концерту у нас було достатньо часу, щоб відвідати Музей Світового океану.\nОсобисто мені музей не був цікавий, туди більшою мірою прагнув мій супутник. І ми вирішили, що в залежності від ціни вирішимо, куди і на які судна підемо. А ціни, треба сказати, виявилися немаленькі. Всі три судна: НІК “Витязь”, НІК “Віктор Пацаев” і підводний човен Б-413, що були пришвартовані на березі коштували по 200 руб. з людини, тому нам довелося вибирати, на яке судно ми підемо.\nТочніше вибирав мій супутник, бо мені було все одно. Вирішено було відвідати науково-дослідне судно “Космонавт Віктор Пацаев”, так як воно пов’язане з радіозв’язком та управління космічними апаратами. Причому, за словами співробітників музею – досі чинне судно.\nДля ознайомлення з цінами на огляд суден і самого музею можете подивитися зображення нижче (2016 рік).\nНа екскурсію зібралося чоловік 40, хоча зазвичай пропускати на судно у супроводі екскурсовода, не більше 20. Із-за чого в самому початку була моторошна заминка. Вирішили залишити всі 40 чоловік в групі, тому з маленьким виставковим каютним залах довелося протискатися крізь натовп.\nЗізнатися, мій супутник, так і я, чекали більшого від екскурсії. Нас провели всього за якихось 5-6 невеликим приміщенням з фотографіями та особистими речами космонавтів, розповідаючи про їх біографії.\nЗа 200 руб. можна придбати книжку в магазині й дізнатися більше, на мій погляд. На самому кораблі нічого крім вузьких коридорів і виставкових залів ми не побачили, ні апаратури, ні кают, ні цікавих макетів….\nЯкщо схожі екскурсії проводять на інших судах, то я не раджу даремно витрачати гроші, краще сходити в сам музей океану, помилуватися на скелет кита.\nКонцерт починався о 18:00. Від центру міста до Калінінградської філармонії ми дійшли за 30 хвилин. Місця нам видали на бічні лавки попередивши, що після 3 дзвінка ми можемо пересісти на будь-яке вільне місце. Так сиділи ми практично в партері, в центрі. Зал був невеликий з приглушеним зеленуватим світлом.\nОстанній раз на оркестр я ходила в Кіровську філармонію в студентські роки, де в репертуарі були мало відомі композиції. І все одно мені дуже сподобалася жива музика. Тому, коли тепер я слухала в Калінінграді програму популярної класики у супроводі жіночого вокалу – це було просто приголомшливо.\nХлопці, я вам дуже раджу сходити на будь-який з концертів в Калінінграді, якщо у вас буде час і можливість. Квитки у філармонії ще дешевше, ніж в Соборі. Особисто ми заплатили по 200 руб. з людини.\nпішки по туристичному маршруту – близько 9 км.\nтранспорт – 0 руб.\nжитло – 900 руб.\nїжа – 190 руб.\nпам’ятки – 800 руб.\nНа цьому дослідження міста Калінінграда підійшли до кінця і в наступний раз, як мною було обіцяно на початку статті, ми вирушаємо в Калінінградську область. Куршская коса – місце наступного призначення і ми вирушимо туди автостопом друзі. Як же я за ним скучила. Так що не перемикайте вкладку браузера, буде цікаво. Хочете бути в курсі нових статей? Підпишіться на наш блог!\nпопередня статтяНаціональні страви Туреччини, які ми спробували.\nнаступна статтяКалінінградська область. Радянських і замок Рагнит в Німані.