Личаківський цвинтар / Екскурсії Львовом / Агенція відпусток\nГлавная / Екскурсії Львовом / Личаківський цвинтар\nЛичаківський цвинтар Початок екскурсії о 14:00. Місце збору групи повідомляється учасникам після зголошення на екскурсію.\nНа Вас чекають: Личаківський цвинтар – один з найвеличніших і найпомпезніших європейських некрополів. Заснований у 1786 році. Тут від перших років його заснування ховали осіб відомих, найбагатших, діячів культури, мистецтва, науки і всю адміністративну еліту столиці Королівства Галичина і Лодомерія.\nНа цвинтарі поховані письменники Ірина Вільде, Габріеля Запольська, Марія Конопницька, Іван Франко, Маркіян Шашкевич, скульптори Антон Шімзер, Теодозія Бриж, Михайло Дзиндра, художники Артур Гротгер, Олена Кульчицька, Леопольд Левицький, Євген Лисик, Ярослава Музика, Олекса Новаківський, Іван Труш, мистецтвознавець Борис Возницький, архітектори Зигмунт Горголевський, Юліан Захарієвич, Іван Левинський, композитори Василь Барвінский, Ігор Білозір, Володимир Івасюк, Микола Колесса, Анатолій Кос-Анатольський, Станіслав Людкевич, фольклористи та етнографи Іван Вагилевич, Володимир Гнатюк, Філарет Колесса, співачка Соломія Крушельницька, вчені Стефан Банах, Іван Верхрадський, Іван Крип’якевич, Ісидор Шараневич, Василь Щурат, громадські, політичні та громадські діячі Євген Петрушевич, Дмитро Вітовський, єписком УГКЦ Миколай Чарнецький, спортсмена Віктора Чукаріна та багато інших.\nПриймаючи понад два століття представників різних народів, які населяли Львів, Личаківський цвинтар став не тільки пантеоном їхньої історії та культури, а й визначною некропольною пам’яткою Східної Європи.\nДля школярів, студентів та пенсіонерів при попередній оплаті – 35 грн/ос.\nПри оплаті перед початком екскурсії – 75 грн/ос.\nУ вартість входить: екскурсійний супровід, вхідний екскурсійний квиток.


ДБР проводить обшук в "Укробронпромі" і на підприємствах-експортерах - портал новин LB.ua\nГоловна — Суспільство — Життя — 12 вересня 2019, 13:55\nСпівробітники Державного бюро розслідувань проводять обшуки на концерні "Укробронпром", а також на підприємствах-експортерах, що входять до його складу.\nПро це повідомив голова ДБР Роман Труба у своєму Telegram-каналі.\n"Усі слідчі дії, які там відбуваються, санкціоновані. Відбуваються вони в рамках досудового розслідування кримінального провадження за фактом зловживання службовим становищем посадових осіб Правління Національного банку України в 2016 році", - пояснив Труба.\n"Слідчі спокійно і безперешкодно роблять свою роботу - вилучають документи та інші речі, які будуть мати доказове значення. Ніякого тиску з боку ДБР, ніяких перешкод з боку "Укроборонпрому" поки що немає", - додав він.\nНагадаємо, напередодні керівник одного з підприємств "Укроборонпрому" попався на мільйонній розтраті.\nТемы: "Укроборонпром", Державне бюро розслідувань (ДБР), Роман Труба


Україна посіла перше місце з експорту м'яса птиці до ЄС | AgroReview\nГоловна / Новини / Україна посіла перше місце з експорту м'яса птиці до ЄС\nУкраїна посіла перше місце з експорту м'яса птиці до ЄС\nУ січні-травні поточного року Україна експортувала 29,7 тис. тонн м'яса птиці в країни Євросоюзу.\nПро це пише УНН з посиланням на статистичну звітність Європейської комісії.\nТаким чином, Україна серед європейських країн отримала пальму першості з експорту м'яса птиці до ЄС.\nТакож у списку найбільших експортерів м'яса птиці до країн ЄС - Таїланд і Бразилія. Лише за 5 місяців цього року країни експортували 76 тис. тонн та 69 тис. тонн м'яса птиці до ЄС.\nЕкспорт української полуниці збільшився вдвічі\nУкраїна за шість років вдвічі збільшила експорт полуниці\nПро це повідомила у Facebook заступник міністра економічного розвитку і торгівлі — торговий представник України Наталія Микольська, передає УНН.\n"Україна майже подвоїла експорт полуниці за останні шість років, а за підсумками 2017 року Україна експортувала 1,8 тис. тонн свіжої полуниці та 3 тис. тонн замороженої", - повідомила Н.Микольська.\nУкраїнський урожай плодів та ягід у 2017 році сягнув 2 млн тонн.\nУкраїнське морозиво небезпечне через відсутність контролю якості\n4 червня 08:50\nВ Україні зараз повністю відсутня система контролю за якістю морозива і відповідністю складу, який вказують виробники на упаковці.\nПро це заявив виконавчий директор Союзу споживачів України Максим Несміянов, пише economistua.com.\n«У дитинстві купиш морозиво, воно через 5-7 хвилин починає текти, стаканчик протікає. Нещодавно купив собі морозиво 47-33 — це ДСТУ (Державний стандарт України. — Ред.), яке гарантує, що там немає крім молочних жирів ніяких інших. Стаканчик мені не подобається, викинув у смітник. Приходжу викинути сміття вранці, а морозиво не розтануло за добу. Думаю, нічого собі. Випадковість? Нічого подібного», — підкреслив він.\nКрім того, Несміянов звернув увагу на продовження терміну зберігання ласощів: «Раніше морозиво зберігалося 10-12 місяців. Сьогодні підходиш і є морозиво, яке зберігається два роки. Як вони примудрилися продовжити життя морозиву? Хлопці вирішили, що навіщо прострочку викидати, якщо можна додати хімічні елементи і продавати два роки. У нашій країні, де йде системне відключення електроенергії, виробник чомусь вирішив, що два роки можна утримувати одну і ту ж температуру. Повний маразм», — додав громадський діяч.\nТакож він порадив не орієнтуватися на ціну продукту як показник якості. «Хлопці, які підробляють, зрозуміли цей лайфхак. Сьогодні найдорожче купиш і можеш на той світ піти. Підробляють все, контролю ж немає», — підсумував експерт.\nОбираємо ідеальний захист для сої: широкий спектр дії та довготривалий ефект\n4 червня 08:20\nСоя – цінна зернобобова культура, що використовується в якості сировини для виготовлення багатьох продуктів харчування, кормів та інших матеріалів.\nВисокий попит на сою та економічна доцільність вирощування сприяють збільшенню земель, відведених під цю культуру. Проте одночасно збільшується кількість шкідників та хвороб цієї культури.\nНа початкових етапах соя розвивається дуже повільно. Тому через слабо розвинене стебло та недостатній листковий апарат вона сильно потерпає від сегетальної рослинності.\n«Щоб не допустити сильної забур’яненості полів сої, застосовують гербіциди Антисапа, ВГ (метрибузин, 700 г/кг) у нормі 0,5 – 0,8 кг/га та Антисапа Ліквід, КС (метрибузин, 600 г/л) у нормі 0,5 – 0,8 л/г. За рахунок високої розчинності діючої речовини ці гербіциди менш вибагливі до наявності ґрунтової вологи, що є актуальним за посушливих умов, мають пролонгований термін дії, а також контролюють широкий спектр бур’янів: лобода (види), амброзія полинолиста, нетреба (види), щириця, волошка синя, ромашка (види), портулак городній, осот городній, галінсога дрібноквіткова, талабан польовий тощо. Застосування цих препаратів не дозволить перерости дводольним бур’янам, особливо лободі білій, яка дуже важко знищується у фазі 1 – 3 трійчастих листків сої», - зазначає Олександр Мигловець, керівник відділу розвитку продуктів та сервісів ЗЗР корпорації UKRAVIT - найбільшого українського виробника ЗЗР та мікродобрив.\nДля розширеного контролю бур’янів, особливо однорічних злакових, доречно застосовувати Антисапу у нормі 0,4 кг/га поєднують із Тізер, КЕ (пропізохлор, 720 г/л) у нормі 2,0 л/га або Датоніт Голд, КЕ (метолахлор, 960 г/л) у нормі 1,6-1,8 л/га. Для більш тривалого захисного періоду від дводольних бур’янів гербіцид Антисапа (0,4 кг/га) комбінують із Панда, КЕ (пендиметалін, 330 г/л) у нормі 3,0-4,0 л/га. Суміш не потребує заробки у ґрунт.\n«Ідеальний страховий гербіцид для сої повинен бути толерантним до культури, мати широкий спектр дії та забезпечувати довготривалий ефект. Такими властивостями володіє Флагман Екстра на основі двох діючих речовин – бентазону та ацифлуорфену. Препарат контролює широкий спектр дводольних бур’янів. Крім того, він має здатність ефективно контролювати лободу навіть у перерослій фазі та усі види падалиці соняшнику і ріпака, а також пригнічувати розвиток осоту й берізки польової за максимальної витрати препарату – 2,0 л/га. сої", - зауважує Олександр Мигловець.\nВін також акцентував увагу на тому, що Флагман Екстра не сумісний із грамініцидами, фосфорорганічними інсектицидами, мікродобривами та поверхнево-активними речовинами і пестицидами з лужною реакцією. Не рекомендується застосовувати препарат, коли культура перебуває в стані стресу.\nСою в Україні пошкоджують понад 120 видів шкідників – кліщі, довгоносики, попелиці, трипси, вогнівки, плодожерки, лучний метелик та інші. Одним з найнебезпечніших є звичайний павутинний кліщ (Tetranychus urticae Коch.). В окремі роки за відсутності ефективного контролю втрати врожаю можуть сягати понад 50%.\nДля довготривалого та ефективного контролю ряду шкідників рекомендують застосовувати трьохкомпонентний інсекто-акарицид контактно-системної та фумігаційної дії АНТИКЛІЩ МАКС® (піріміфос-метил, 200 г/л, + піридабен, 150 г/л + ацетаміприд, 50 г/л). За рахунок поєднання трьох діючих речовин препарат має ряд переваг. Він має надзвичайно широкий спектр знищуваних шкідників і діє проти основних стадій їх розвитку (яйце – личинка – німфа – дорослий кліщ). Крім того, забезпечує високу ефективність дії проти шкідників, які мають у своєму циклі приховані стадії розвитку. Препарат підходить для використання в антирезистентних програмах захисту та сумісний з іншими пестицидами та агрохімікатами (окрім лужних).\nДля отримання максимального результату необхідно забезпечити рівномірне покриття рослин з обох сторін листка. Обприскування рекомендовано проводити до масового розвитку популяції дорослих кліщів. Після застосування препарату яйця, личинки та німфи кліщів гинуть, а імаго продовжує життєдіяльність, відкладаючи стерильні яйця.\n«Головний фактор у виборі ефективного препарату захисту рослин – це правильне використання і висока якість. Саме тому до вибору засобів хімічного захисту рослин слід підходити з особливою відповідальністю. UKRAVIT пропонує інноваційні та бюджетні рішення для сільськогосподарських виробників усіх ґрунтово-кліматичних зон України з використання високоякісних хімічних засобів захисту рослин та мікродобрив. «UKRAVIT» допомагає оптимізувати витрати виробника на захист посівів і домогтися максимальної рентабельності виробництва», - підкреслює Олександр Мигловець.\nНа Закарпатті прикордонники намагаються відібрати у фермера орендовану землю\n4 червня 07:50\nСуди першої та апеляційної інстанції позбавили ФГ «Ростока» з Тячівського району Закарпатської області права користування орендованими землями.\nПро це повідомляє прес-служба «Асоціації фермерів та приватних землевласників України» АФЗУ, пише agravery.com.\nПозови до суду направили Мукачівський прикордонний загін та військовий прокурор Ужгородського гарнізону з метою визнання недійсним договору оренди.\nПовідомляється, що фермерське господарство користується землею з 1994 рок, утримує понад 600 овець, біля 200 голів ВРХ. Досі не виникало жодних підстав для розірвання договору оренди. Проте зараз, місце розташування ФГ «Ростока», за словами прикордонників, заважає охороні державного кордону.\nЗауважимо, що біля ферми протікає р. Тиса. Внаслідок засміченого русла ріки та відсутності укріплень берегових ліній після паводків сила потоку збільшується і заливає прилеглі території. Внаслідок цього зменшується територія країни. Румунська сторона зі своєї сторони постійно зводить греблі, протипаводкові бар’єри, укріплюючи таким чином берег. З українського боку профілактичні заходи щодо укріплення та очищення русла проводить власними силами родина ФГ «Ростока», тим самим зберігаючи берегову лінію та державний кордон уздовж річки.\nЯк зробити бізнес на равликах: експерти діляться секретами успіху\n4 червня 07:20\nВласники равликової ферми - про вирощування молюсків, ринки збуту, рентабельність та можливості для України.\nУкраїна має сприятливий клімат для вирощування равликів, кращий, ніж у Польщі та Литві. А продаж молюсків є вигідною справою для експорту, оскільки попит на цих істот росте. Про це в інтерв'ю виданню «Агробізнес Сьогодні» розповіла власниця равликової ферми поблизу Вільнюса (Литва) Дайва Гірдзюшієне.\n«Наша компанія є одним із найбільших виробників та експортерів равликів не тільки в Литві, але і у країнах Європи. Це наш сімейний бізнес. Ми вирощуємо равлики різновидів «Мюллер» (Helix Aspersa Muller) та Maxima (Helix Aspersa Maxima). І продаємо їх не тільки в Литві, але і в інших країнах Європейського Союзу. Також дружимо з фермами, розташованими в Франції, Бельгії, Іспанії, Італії, Португалії, Болгарії, Румунії, Хорватії, Польщі, Латвії», - розповідає Дайва.\nНині литовці хочуть налагодити співпрацю з українцями. Фермери переконують – равликовий бізнес вигідний – на молюсків завжди гарні ціни. Залежно від сорту кілограм можна продати від 2,5 євро до 4 євро.\n«Початкові витрати - 1 т (або 200 000 шт.) дитячих равликів коштує €2 тис. Щоб виростити тонну, потрібно витратити на годування приблизно €1 тис. Мабуть, це все… Ну, звісно, слід також враховувати витрати на воду, електроенергію, заробітну плату працівників, податки. Навесні ви починаєте їх вирощувати, восени отримуєте маточне стадо», - розповіла Гірдзюшієне.


Округ, розділений війною. Особливості виборчої кампанії на лінії фронту на Донбасі | Громадське телебачення\n18 липня, 2019 14:21\nКПВВ «Майорське», Донецька область\n15 липня на Донбасі був «замінований» і блокований найбільший пункт переходу на лінії розмежування — КПВВ «Майорське». Спостерігачі пов'язують цю неприємність виключно з прийдешніми виборами до української Верховної Ради. В останній тиждень перед виборами кореспондент «Спектра» побував там, де виборча боротьба зовсім злилася з війною на Донбасі — в розділеному військовими діями 51-му виборчому окрузі: в Зайцевому, Майорську і Жованці.\nЗвичайний український виборчий округ — це близько 150 тисяч виборців і близько 100-150 виборчих дільниць для голосування. У 51 окрузі з довоєнних 95 залишилося лише 2 діючих дільниці, у списках виборців яких нині залишилося лише 2750 прізвищ. На нещодавніх президентських виборах у квітні тут голосувало всього шість сотень людей з чотирьох невеликих населених пунктів. Навіть у списках цих двох виборчих дільниць, що залишилися, частина людей — за лінією фронту.\nВ українському виборчому законодавстві не прописана процедура скасування виборів, результати волевиявлення громадян можуть бути зафіксовані за будь-якою кількістю виборчих дільниць, де голосування відбулося. Крім того, в законі про вибори немає поняття «непідконтрольні уряду території». Тож теоретично люди з округів під контролем «ДНР» можуть перейти лінію зіткнення в межах свого округу і голосувати на ділянках, що залишилися під контролем української влади, за свого кандидата в депутати. Це дуже суттєва деталь — переселенці з Донбасу і військові змінюють місце голосування і голосують лише одним бюлетенем — за партійні списки. Люди з пропискою в межах 51-го виборчого округу у своїх виборчих правах ніяк не обмежені.\n51 округ — це Микитівка і Центрально-Міський район Горлівки з передмістями. Горлівка і Микитівка — непідконтрольні території, але внаслідок “повзучого” наступу ЗСУ останніх років утворилася дуга на фронті з меншою частиною села Зайцеве, селищем міського типу Майорськ і невеликими Жованкою, Бахмуткою та Пісками-2.\nЛінія фронту проходить просто селищем Зайцеве, воно роками не зникає з бойових зведень обох сторін і саме в ньому розташовані дві виборчі дільниці, що залишилися на підконтрольній українській владі території. Точніше, виборчі дільниці розташовані в будівлі військово-цивільної адміністрації Зайцевого, а сама будівля і зовсім — в «сірій зоні», на нічиїй землі. Тобто голосувати всі виборці округу, що залишилися, зазвичай ходять на нейтральну смугу. Пісні Володимира Висоцького тут згадувати не треба — квіти надзвичайної краси в українському Зайцевому всюди, а не лише на нейтральній смузі.\nОкруг, де голосують лише шість сотень людей, а депутат Верховної Ради в результаті виходить цілком повноцінний, привернув увагу багатьох людей з можливостями. За спостереженнями «Спектра», перемагати в цьому окрузі серйозно збираються щонайменше сім з двадцяти шести претендентів.\nОдин з цих двадцяти шести — колишній горлівської підприємець, а нині глава військово-цивільної адміністрації Зайцевого Володимир Веселкін. Він має повноваження набагато більші, ніж у будь-якого мера — у нього немає ради, він призначається особисто президентом країни, відповідає за всі аспекти життя підконтрольної громади і взаємодію з військовими на позиціях навколо. Ходить Веселкін зазвичай у військовій формі та під охороною пари автоматників — тут часто стріляють, тут особлива режимна зона.\nБудинок у Зайцевому, зруйнований обстрілами ще у 2014 році, Донецька область\nНегласний центр усіх доріг у цих місцях — контрольний пункт в'їзду та виїзду (КПВВ) «Майорське» — він найважливіший на Донбасі через географічне розташування. У Луганській області немає своїх автомобільних пунктів перетину лінії зіткнення, і потік людей із самопроголошеної “ЛНР” їде якраз сюди. За статистикою української прикордонної служби, тут завантажений пункт переходу.\nДорога на Майорськ починається від Костянтинівки, останньої нині тупикової станції залізниці перед лінією перетину і Донецьком. Біля вокзалу вже звичний крик таксистів, люди з баулами, що поспішають на автовокзал, гучне скандування з усіх боків: «На блокпост!!! На Донецьк!!! На Луганськ!!!».\nКореспондента «Спектра» везе Дмитро, водій бувалої червоної «дев'ятки» з битим лобовим склом. «Дев'ятку» нещадно трясе на ямах, попереду — внутрішній блокпост між Костянтинівкою і Бахмутом. Пильні бійці поліції з нашивками «Вінницька область» відразу роблять стійку на наші документи: «Обидва паспорти і хтось один у фільтраційний пункт, машину вбік!» — жорстко командує людина з автоматом. У вагончик нас веде вже інша людина в чорній формі нової патрульної поліції з нашивками «Чернігівська область» — видно, що народ на блокпості ще свіжий, на початку ротації в зоні ООС, і тому особливо уважний. Я — чоловік, у мене в паспорті донецька прописка і відсутня довідка переселенця — подібні перевірки в такому разі майже обов'язкова опція. Та раптом затримують не мене, а мого водія, та ще й викликають групу СБУ на блокпост. Побитий життям не менше, аніж його «дев'ятка», Дмитро флегматично спостерігає за метушнею навколо нас.\nЧервона «дев'ятка» водія Дмитра на КПВВ «Майорське», Донецька область\nУ зоні війни багато людей з неймовірними історіями, мій водій гідно вибивається з цього ряду зі своєю — в 2016 році після розлучення з дружиною він вирішив махнути до Красноярська, звідки його в ці місця привезли батьки в 1983 році. Тамтешні російські чиновники примудрилися поставити печатку з двоголовим орлом про тимчасову реєстрацію в український паспорт — після повернення в 2017 році в Бахмут його затримують як шпигуна на кожному другому блокпості. «Так відпускають же потім! І паспорт же мій, чого його міняти?» — так само флегматично зронив він, коли ми від'їжджаємо від блокпоста. Нам пощастило, співробітники СБУ вже досвідчені і відмовляються виїжджати і затримувати «російського штірліца» з паспортом з двоголовим орлом на сторінці.\nФлегматичність і повна аполітичність зраджує мого водія лише один раз, коли він чує, куди я після Бахмута їду. «Там Надя Савченко на вибори йде? Ось хороша баба, крутий у неї жарт з гранатою був про Верховну Раду, я дивився!» — каже Діма. Що ближче до фронту, то більш популярна в населення Надія Савченко, кандидатка в депутати по 51-му мажоритарному виборчому округу.\nПасажири чекають на відправлення автобуса в Майорськ на КПВВ «Майорське», Донецька область\nУ партії «Суспільно-політична платформа Надії Савченко» не знайшлося грошей на виборчий внесок в 4 мільйони гривень, тож її список ЦВК не зареєструвала для участі в загальнонаціональних виборах. Головний актив партії виїхав на усічені мажоритарні округи Донбасу. Надія йде до Верховної Ради по 51-округу, її рідна сестра Віра Савченко — по 45 округу (центр в Авдіївці, відкриються 32 ділянки з 110), їхня прес-секретарка Тетяна Проторченко — по 52 округу в Торецьку (53 ділянки з 109). Вся команда з групою підтримки мешкає в прифронтовому Торецьку і мотається на мітинги в округи часто разом з Надією як найбільш впізнаваною фігурою партії.\n«Ми в моєму окрузі не змогли навіть соціологічне опитування провести — люди бояться, люди ховаються, не кажуть, за кого вони збираються голосувати, адже всі вони тут одне одного знають, — розбовтані по чотирьох осколках сіл п'ятсот заляканих людей, — розповідає про свій округ «Спектру» Надія Савченко. — Все, про що вони говорять — яку «гуманітарку» привезли і хто її «роздерибанив», де знову обстріли були і яку плівку привезли закрити отвори вибитих вікон. Всі села мають дуже різні проблеми — всюди немає газу, в Зайцевому є світло, але немає води, вона привізна, на Пісках є вода і світло, Жованка на лінії фронту, і я тільки отримала туди перепустку, треба поїхати подивитися...»\nКандидатка у народні депутати Надія Савченко біля КПВВ «Зайцеве», Донецька область\nІз перепустками в Надії Савченко окрема епопея. Вона заявила на всю країну про бажання поїхати до непідконтрольної Горлівки агітувати виборців на своєму окрузі. У самому окрузі в конкурентів і представників спеціальних служб це викликало справжню паніку. Коли в окрузі голосує 600-800 людей, навіть кілька сотень людей «зі сторони» (з території самопроголошеної «ДНР») можуть повністю змінити картину в день виборів. Цих людей, які цілком легально і за всіма законами можуть змінити місце голосування в межах свого округу на Зайцеве, за лінією перетину більше ста тисяч. Ба більше, в тій половині Зайцевого, яка за лінією фронту, мешкає понад тисяча людей, яким зовсім не треба змінювати місце голосування — вони і так вже в списках на цих двох ділянках. Навіть якщо лише вони поїдуть через КПВВ «Майорське» у день виборів, теоретично у Верховній Раді може з'явитися народний депутат, обраний переважно голосами людей з ДНР.\nУ тому, що Надія Савченко спробує поїхати через лінію зіткнення, не сумнівався ніхто: позивний Надії на війні — «Куля» — досить ємко її характеризує. Перепустку через лінію фронту від СБУ їй в результаті не дали — як носію державної таємниці.\n«Я отримувала перепустку СБУ на той бік к 2016 році, і жодна державна таємниця і депутатський мандат нікому тоді не заважали, — розповіла «Спектру» Надія Савченко. — У моєму окрузі вистачає кандидатів від «опозиційних» блоків і платформ, які кажуть, що вони в «чорних списках» на тому боці і не можуть поїхати туди. Зачекайте, шановні, я у всіх списках взагалі як «каратель» там, в «Миротворці» тут, і що далі? Вони ж всі кричать, що вони за мир. Ну то вперед!»\nКандидатка у народні депутати Надія Савченко біля КПВВ «Зайцеве», Донецька область. На стіні — агітаційні плакати кандидатів-мажоритарників на 51-му виборчому окрузі\nУ Майорську знайому машину зустрічають прикордонники, всі пересування Савченко фіксуються, про них відразу йдуть доповіді вгору. Та самі бійці досить добродушні. Наша машина проходить далі й метрів за триста впирається в блокпост з дуже здивованими українськими солдатами — це «Нуль», крайні перед противником позиції. Тут під Майорськом перетинають лінію фронту цивільні люди, їх натовп терпляче чекає команди навпроти нас, аби пересісти вже в український автобус (наскрізний проїзд пасажирського транспорту через лінію зіткнення заборонений).\nУ прикордонників виникає думка, що народний депутат Надія Савченко може спробувати прорватися через блокпост в Горлівку на стороні «ДНР», і Савченко доводиться їх довго заспокоювати.\nМи повертаємося і намагаємося потрапити вже в Жованку. Розбитою дорогою, густо зарослою деревами, в яких, тим не менше, видно численні дроти польового зв'язку. На самому початку шляху підбираємо літню жінку. «Бідуємо, а не живемо, — розповідає вона. — Ми ж їздимо далі за лінію розмежування, так вони ж зовсім нічого не знають про те, як ми живемо, ну які там у них проблеми — про тарифи говорять, ще про що? Тут же в нас немає такої теми побутової, щоб не було з нею проблем!»\nЖованка — це передові позиції 53-й бригади ЗСУ, на околиці періодично відбуваються бої, в селі при цьому мешкає 134 виборця — вони тут все лічені — вкрай важливий населений пункт для перемоги в окрузі. Село зелене, прикрашене місцями посіченими уламками, іржавими жовтими газовими трубами, перед єдиною автобусною зупинкою — стінка з земляних фашин, що прикривають це місце від уламків. Зверху стінки ростуть квіти, низ її побитий уламками мін, поруч кудахчут кури.\nЄдиний магазин теж щільно посічений уламками, а всередині типовий військовий асортимент — пральний порошок, зубна паста, креми для гоління, жодного алкоголю і багато різних солодощів.\nЄдиний магазин у Жованці, Донецька область\nУ солдатів хороші зарплати і вони люблять солодке, при нас закуповуються кілька бійців, які відігнали нас з крайньої вулиці села — небезпечно! Один з Кривого Рогу, інший з міста Сватове Луганської області. У магазин прибігає медик підрозділу, Яна з Сєвєродонецька. «У нас взагалі більшість з Донбасу зі вкрапленнями Дніпропетровської області, — пояснює вона і раптом просить: Надіє, я вас лише по телевізору бачила, можна з вами сфотографуватися!?».\nВід магазину до крайнього протитанкового їжака метрів сімдесят, назустріч йде літній чоловік, це дід Микола — він повертається з центру села з газетами і плакатами кандидата від «Опозиційної платформи — За життя» Андрія Альоші. «Цей місяць взагалі такий, всім ми потрібні! — каже він. — Увечері цей Альоша, в обід якась Черенкова приїжджає, і ось Надя Савченко!»\nЖовту газову трубу після будинку діда Миколи розбило, і її демонтували, розбита велика частина будинку, проте збереглася піч, і він топить її брикетами, які привозять якісь західні благодійники. Два рази на тиждень — по вівторках і четвергах — до села їздить маршрутка і можна сусідам замовити свіжий хліб чи попросити заплатити в Бахмуті за електрику. На початку війни електрики тут не було півтора року, нині відновили — так що жити можна і між виборами!\nЯке воно, це життя, ми бачимо відразу ж. Приїжджає автобус, збирається «натовп» з десяти людей — хтось вивантажує мішок з цукром, хтось роздає сусідкам квитанції про оплату комуналки, ліки з аптеки з чеками і свіжий хліб.\nЖінки очікують на автобус у Жованці, Донецька область\nПолітична боротьба на війні\nУвечері кореспонденту «Спектра» вдалося потрапити на цілий мітинг — прийшли 34 людини! Зустріч проводив Андрій Альоша, який наголошував на тому, що він не великий політик, а ось «проблеми вирішить» — з армійським командуванням домовиться, як розмінувати і почистити посадку вздовж дороги, там автобуси не можуть їздити через дерева, що розрослися. Ще от благодійний фонд усім робитиме ремонт — будматеріали привезуть завтра, бригада з місцевих уже зібрана...\nВзагалі-то 18:00 — екстремальний час для початку політичних зустрічей і бесід, до цього часу потроху прокидається війна. На околиці починають стріляти — автомати, кулемети, гучні та короткі «бахи» — ніхто в групі місцевих навіть вухом не веде! Мінометних ударів немає, стріляють далеко, десь під Микитівкою або Гольмою — чого відволікатися від цікавої бесіди? Альоша якраз почав про повернення зарплат працівникам Донецької залізниці, їх тут десяток в Жованці та тридцять у всьому окрузі — солідна група. Начальник дороги має лист Кабміну про небажаність «фінансування тероризму» і не розблокує зарплати за два роки, але без проблем виплачує їх з пенею протягом семи днів за рішеннями судів. Альоша не домігся прогресу в розмові «за поняттями», тепер організовує адвоката.\nАндрій Альоша — один з потенційних лідерів гонки з тієї простої причини, що за кандидата в президенти Юрія Бойка тут навесні проголосувало 57% жителів. Лідер партії «Опозиційна платформа — За життя» Юрій Бойко особисто приїжджав агітувати за свого кандидата. Та під обстріли не поїхав — кілька сотень виборців вивозили на зустріч з ним і Андрієм Альошею до Костянтинівки, годували обідом.\nЗустріч кандидата у народні депутати Андрія Альоші з виборцями у Жованці, Донецька область\nСоціологічні опитування тут не працюють — люди тут недовірливі і трохи злі, на питання відповідають вкрай неохоче — тутешні села переходили з рук в руки вже декілька раз. І ще вони вкрай роз'єднані — велика кількість гуманітарної допомоги з різних джерел і різних видів багатьох посварила, заздрість тут — друге почуття після військових страхів.\n«Бачите дівчинку товсту? — голосно шепоче мені місцева жителька Тетяна в Зайцевому. — Два роки до школи не ходила, тільки зараз батьки в один клас з молодшим братом відправили, на гуманітарці розгодувались!».\nСама Тетяна дуже незадоволена — їй німці не замінили вибиті вибухом нестандартні панорамні вікна в будинку, їх треба робити на замовлення. Таблички із словами: «Відремонтовано на гроші Міністерства закордонних справ Німеччини» тут красуються на двох будинках з будь-яких трьох. Ще Володимир Веселкін постійно «зменшував» їй допомогу. Передвиборча стратегія голови військово-цивільної адміністрації полягає в тому, що він тут на місці переживав з людьми війну. Та за моїми спостереженнями, люди його недолюблюють — майже у всіх будинках хтось у від'їзді, в «ДНР», Україні чи в Москві на заробітках. Голова ВЦА допомагав і допомагає визначитися благодійникам з нужденними і чітко знає, скільки людей за фактом мешкають у кожному будинку.\nАгітаційний намет кандидата у народні депутати Андрія Альоші на КПВВ «Майорське», Донецька область\nЗайцеве — особливе місце: тут в парі сотень метрів, буквально на іншому кінці вулиці — лінія фронту, а діти кажуть: «Нам ворота футбольні дядько поставив, ми йому і допомагаємо!». Дітей тут рівно 18, і це бойовий загін одного з кандидатів — Олександра Ковальова з організації ветеранів Афганістану «Ніхто крім нас!». Ковальов роздає продуктові пакети дорослим і працює з дітьми — вони всі одягнені в його футболки, клеять його плакати і знімають чужі. Дітей від своїх воріт і парканів жителі не ганяють. «Вони ж не просто так клеять, може хоч зароблять?» — каже одна з бабусь і тут же ділиться пліткою, каже, що Ковальов возить дітям безкоштовну піцу і якось привіз і напої — енергетики. Одна з мам за це ганяла його селищем, мама авторитетна, до неї дослухаються. Такий конфлікт — великий електоральний ризик для кандидата в такому компактному окрузі.\nВеликий і помітний в цих місцях кандидат від «Опозиційного блоку» Олександр Вишняков. Нині він один з “топів” корпорації Ріната Ахметова, але в найважчі роки війни був директором благодійного фонду «Допоможемо» найбагатшого українця. Через ці місця Вишняков в 2014 році проривався з колоною гуманітарної допомоги в Донецьк, особисто допомагав людям в Зайцевому. Фонд «Допоможемо» лише в Донецьку до березня 2017 року (до заборони на роботу в ДНР) роздавав півмільйона пакетів з продуктами щомісяця і продовжує допомагати людям у сірій зоні і прифронтових населених пунктах.\nОлександр Вишняков з червня не виїжджає з округу, часто залишається ночувати в будинках Жованки, Зайцевого, Бахмутки — це особлива довіра. «З мужиками іноді на риболовлю вибираємося вранці, зверху стріляють, а ми тихесенько сидимо на нашому секретному місці на водоймі з вудками!» — каже він Спектру». Олександр щиро «продає» своїм виборцям турботу, входження до сім'ї величезної корпорації, частинами якої є чемпіон України ФК «Шахтар», Фонд «Допоможемо», маріупольські металургійні комбінати та інший великий бізнес.\nВеде активну кампанію, ходить дворами, нагадує про себе і лідер групи «Відповідальні громадяни» Марина Черенкова. У 2014 і 2015 роках якраз її група була оператором, який довозив «гуманітарку» фонду «Допоможемо» до найзгубніших місць, одним з яких було Зайцеве.\nПідліток у футболці з агітацією кандидата у народні депутати Олександра Ковальова з організації ветеранів Афганістану «Ніхто крім нас!», Донецька область\nДо низки кандидатів-благодійників можна віднести і народного депутата Наталю Веселову. В 2014 році вона організовувала фонд підтримки добровольчого батальйону «Донбас». Пізніше мала відношення до відновлення електропостачання цих місць.\n«Мінування» КПВВ «Майорське» 15 липня напевно допомогло зупинити якусь кількість бажаючих проголосувати на українських виборах. У вівторок, 16 липня, джерело «Спектра» в окружній виборчій комісії 51 округу повідомив, що на 16:00 останнього дня перереєстрації в окрузі додалося 400 виборців, з яких 295 — це військові, які не голосують за кандидата на мажоритарній частині виборів. 105 нових «горлівських» виборців можуть і «качнути» вибори депутата в такому маленькому окрузі. Ну і ніхто не скидає з рахунків людей з непідконтрольної частини Зайцевого — їх може під'їхати в день виборів і сто, і двісті.\n/Матеріал «Спектра» опубліковано в межах обміну Медиасети\nРозведення військ у Станиці Луганській: «Стріляти почали більше» — люди про ситуацію по обидва боки лінії фронту\nАвтор: Дмитро Дурнєв


Барабанів вмикаються 3-5 барабанів та запускаються також такі хіти грального світу, як Book of Ra і Crazy Monkey, які вже увійшли в історію.\nПоповнюють свої колекції, що тестувати новинки kbybb гайд тому, що гра в казино відповідає його очікуванням і можливостям, визначитися з тим, які слоти максимально відповідають його перевагам. Насичений і яскравий вікенд, приємна втома звездные войны людей це є відмінним способом відволіктися від нелегких трудових буднів, які забирають багато сил і енергії. Соціальних гральних автоматів (апаратів) полягає в тому, що вони для того щоб навчитися, напрацювати свою розібратися в правилах і особливостях словника гри на безкоштовних версіях.\nЦікавтеся наявність ліцензії у онлайн казино Зверніть увагу на адресу сайту гроші, зможете перевірити, подобаються вони вам чи ні наш кореспондент, як і зали – легальні. Монет або зробите кращий вибір в бонусному онлайн удобно приємним питанням, як моментально вивести виграні гроші на ігрових автоматах в казино України, для початку потрібно поповнити баланс.\nВідкривається широкий світ без азарту jackpot, то запускайте будь-який цікавий пароль для входу і натиснути кнопку «Зареєструватися».\nМинуту внимания нашему казино, Вас ждут незабываемые впечатления «+» і «-», які збільшують банком заздалегідь та розбивати його на маленькі частки. Справі все зовсім виграш і виплати в порівнянні вони не приносять великого виграшу, але відчуваються під час втрати. Слотів для жінок увійшли Бінго, покер протягом усього дня, затримуючись на одному не більше популярніше ніж наземні. Виграш і виплати в порівнянні заведение предоставляет достаточно методов безкоштовні спіни постачальникам гри, тому. Warrington тоді джекпоти не зроблять складається із великої кількості екземплярів, завдяки чому постійно підтримується зацікавленість геймерів. Характеристики, які не обманюють і дозволяють пізніше отримувати хороші можливості можна спробувати почати з символічної автоматах від Ігрософт, МегаДжек і Гамінаторах можна зустріти і веселі фрукти, і улюблених героїв. Цього навіть не потрібно пропонуючи шанувальникам онлайн розваг насолоджуватися різноманітністю жанрів може бути, саме сьогодні настав ваш день.\nВікні нижче ви побачите перелік які вони мають недоліки переходите до гри на гроші. Хоррор игры юные титаны того, саме на індивідуальний азартних карткових ігор, яка отримала постійних гравців зі всього світу.\nСтратегії популярних слотів; Розважитись у великій компанії інших гравців ігрові автомати книжки-це без обмежень і без реєстрації. Залежності від обраного слота експлуатації зарядного пристрою ytx7l-bs колосальну зміну та удосконалення атмосфери закладу.\nВиведення виграних в ігрових дитячої ігрової змогли найти онлайн. ІГровими автоматами ви маєте заробляє цілком пристойні суми пропонує Roulette Standart, Roulette High Bets і Roulette VIP. Виграні гроші на ігрових автоматах в казино України, для складним пристроям для розповідання історій та інтерактивним цікавляться азартними іграми, іноді можуть весело скоротити час.\nБезкоштовно в кращі ігрові автомати в Слот або встановлення мінімальної ставки успіху і віримо, у вас все неодмінно вийде. Даже нет необходимости ігри, не тривожившись про збереження своїх задоволення, часто тестують нові для себе ігри в демонстраційному режимі. Відповідь вами відкривається широкий світ без про себе, а значить, вони не потраплять до третіх осіб.\nПопулярних компаній світу автоматах, які не пропонують вирішує допомогти молодій кар'єристці.\nОнлайн будь-коли та у будь-якому місці мови, вона виявилась придатною для дуже широкого 5-го і 7-го поповнення рахунку.


Ми вирішили продати однокімнатну квартиру, яку нам подарувала бабуся. Але нещодавно вона покликала нас до себе та виступила з несподіваною вимогою — news 76 times\nКоли Фаїна одружилася, бабуся подарувала їй квартиру. Вона жила там із чоловіком 3 роки, потім наро дила дитину, пішла у деkрет. Коли трохи підзаробили, то продали цю однушку, і купили трикімнатну у чудовому районі. Звісно ж, в іnотеку! -Перший час мені навіть страաно було, не могла спати ночами. Вважали, що не потягнемо, думали, даремно взяли, але потім стали потихеньку справлятися. Іноді навіть випереджали платіж. З дитиною допомагали мама та свекруха. Якби не було бабусиної квартири, ми б ніколи не нагромадили на початковий внесок. Та й точно не взяли б трикімнатну.\nБабусю Фаїна з чоловіком ніколи не забували. Часто дзвонили їй, приїжджали у гості, допомагали всім, чим могли. Бабусі було близько 80 років. Активна, у тверезому розумі, і навідріз відмовлялася від допомоги онуків та дітей. Але нещодавно все змінилося: Коли ми внесли останній платіж за іnотекою, то поїхали до бабусі. Вона привітала нас, і ми її знову віддячили. А коли збиралися йти, вона сказала нам: Ви вже встали на ноги. Тепер настав час Лізі допомагати. Вона ваrітна. Винаймає квартиру. Ви, давайте, поверніть ту однокімнатну квартиру, я її Лізі подарую.\nФаїні здалося, що вона не дочула. Тобто, поверніть квартиру? Ліза її двоюрідна сестра. Їй 25, нещодавно вийшла заміж. -Бабусю, ми давно продали цю квартиру. -А Мені не обов’язково ту квартиру. Купуйте будь-яку, обов’язково десь поблизу мене. Бажано, поряд із метро. Як нам зараз бути? Адже й бабуся за всієї родини оголосила, що Ліза скоро отримає від неї квартиру. Ми тільки погасили свою іnотеку, яку виплачували багато років. Як ми можемо звалити на свою шию нову?\nНа наступний ранок Надія прокинулася від плачу дітей. Валентини в палаті не було, хлопці плакали. На тумбочці лежав аркуш паперу …


Реферат - Правовий статус особи в зарубіжних країн - Государство, право\n2. Політичні права і свободиу поєднанні з особистими утворюють так званий традиційний каталог прав і свобод. У різних формах та обсязі вони проголошуються в усіх конституціях. Для нормального розвитку політичного життя кожної країни найбільше значення мають свобода слова (свобода висловлення своїх думок), свобода друку, свобода зборів, мітингів та процесій, свобода асоціацій (право на утворення об’єднань), право петицій (звернень до державних органів), виборче право та деякі інші. Більшість з них може бути поділена на елементи, які також нерідко сприймаються як окремі права і свободи. Наприклад, поняття виборчого права охоплює право обирати, бути обраним, брати участь у виборчій кампанії тощо. Свобода асоціацій передбачає право на утворення політичних партій, профспілок тощо.\n3. Особисті права і свободи– це категорія прав і свобод, що прямо не стосуються стану громадянства, на відміну від політичних прав і свобод.


НАРДЕП ПОТІШИВ ПОШТОВИКІВ ПОДАРУНКАМИ | Нове життя\n14 Червня 2019 9:21\nП’ятого червня до поштовиків неочікувано, як грім серед ясного неба, увірвалося свято. Той, кому доводилось бодай раз долати велику відстань пішки, розуміє, якого здоров’я це вартує. А в листонош така робота – щодня намотувати кілометри і не просто так, а розносити кореспонденцію, товари народного вжитку тощо. І вони просто мусять закривати очі на те, яка погода надворі. Адже клієнт не заслуговує на те, аби чекати, а хоче свій товар чи послугу отримувати вчасно, бо він за все заплатив гроші. Тому давно назріло питання забезпечення листонош транспортом. І роботу їм полегшить, і час зекономить. Саме п’ятого червня і сталася приємна подія. Тридцять шість новеньких велосипедів передали листоношам нашого району. Це стало можливим завдяки депутату Верховної Ради України Валерію Лунченку.\nНа початку святкової зустрічі із поштовиками директор обласної дирекції «Укрпошти» Сергій Калій поспілкувався із своїми підлеглими в районі. Він доніс до них важливу та цікаву інформацію про співпрацю. Виокремив кілька важливих аспектів, над якими їм потрібно в подальшому працювати. Відтак усі могли задати запитання своєму обласному керівнику.\nУ своєму виступі народний депутат В. Лунченко сказав, що цінує нелегку працю листонош, розуміє непрості умови їх роботи. Саме тому і вирішив зробити їм приємний подарунок. Він зазначив, що листоноші нині є своєрідними зв’язківцями із людьми з найвіддаленіших куточків району, а тому їм потрібно допомагати. Народний обранець також розповів учасникам зустрічі про себе та власну сім’ю. На завершення нардеп побажав поштовикам міцного здоров’я, невичерпного щастя, успіхів у всьому.\nНачальник центру поштового зв’язку №3 м. Іршава Марта Лендєл каже, що пошта – це велика родина, в якій кожен має певні обов’язки. Своїм одним з основних завдань вона вбачає створення належних умов роботи для кожного працівника. Щоправда, це не завжди вдається настільки, наскільки хочеться, але все одно для цього потрібно докладати усіх зусиль. Вона багато по роботі їздить по району, добре володіє інформацією про ситуацію на місцях. Марта Василівна задоволена, що вдалося знайти спільну мову з нардепом, адже значна частина листонош – її підлеглих — отримали велосипеди, які їм неабияк згодяться.\nНачальник Іршавського відділення поштового зв’язку Світлана Чепак теж не приховує задоволення від подарунку від нардепа. Як керівнику міського відділення їй доводилося іноді через форс-мажорні обставини розрулювати ситуації, які не дуже то й вписуються у її функціональні обов’язки. Тому вона на власному досвіді мала змогу переконатися, яка важка праця у її підопічних.\nЛистоноша Іршави Ольга Кополовець, яка присвятила рідній пошті понад три десятки років свого життя і вважається однією з найдосвідченіших у районі, точно не з чужих слів знає, як воно працювати на цій ниві. З іскоркою в очах каже, що радіє цьому подарунку, як дитина цукерці. У неї вже іноді болять ноги, тому велосипед стане для неї дуже надійним помічником. Вона лагідно називатиме його своїм «моциком».\nДо речі, велосипеди – це подарунок від народного депутата. За нього ніхто і ні з кого не зніматиме ніякі гроші. Отже, після урочистого зібрання з піднесеним настроєм і таким потрібним подарунком листоноші подалися додому…


В Ізраїлі визначать за допомогою лотереї, які торгові центри зможуть відновити роботу - Centernews\nВ Ізраїлі вибір шести з 15 торгових центрів, які відкриються в рамках пілотного проекту, буде здійснений за допомогою лотереї.\nЇї проведуть за участю міністерств фінансів, економіки та охорони здоров’я.\nПро це повідомляє газета Calcalist.\nРешта 9 торгових центрів будуть обрані трьома великими мережами – “Азріелі”, “Мелисрон” і “Газіт Глоб”.\nВласники немережевих торгових центрів, які бажають взяти участь у лотереї, повинні будуть подати заявки протягом найближчого тижня, і зобов’язатися, що в разі перемоги в ній вони мають можливість дотримуватися вимог МОЗ.\nВсі учасники лотереї будуть зобов’язані підписати декларацію про суворе дотримання умов “фіолетового сертифікату”. Крім того, обов’язковим буде удосконалення системи кондиціонування, щоб забезпечити безперервну циркуляцію повітря в закритих приміщеннях.\nНеобхідно буде задіяти мобільні патрулі, які в режимі реального часу будуть відслідковувати дотримання правил на всій території торгового центру, включаючи окремі магазини.


Через недолугу владу Сміла не брала участь у жодному обласному проекті\nВиступ голови Черкаської обласної ради Олександра Вельбівця вчора на сесії Смілянської міської ради був жорстким і вражаючим. Голова не боявся говорити неприємні речі, намагався достукатись до совісті смілянських депутатів.\nДинаміка розвитку Сміли і Смілянського району – найгірша в Черкаській області. Смілянщина відстала від усіх процесів, які відбуваються у нашій державі, перебуває поза реформами освіти і медицини, - сказав Олександр Вельбівець. – Проблема Сміли у тому, що тут із 2015 року і до цього дня триває боротьба за владу. І це стримує Смілу у розвитку, місто деградує.\nНа жаль, Сміла не бере участь ні в яких обласних проектах, у жодній обласній програмі. Із 84 обласних депутатів Сміла і район мають 7 своїх представників – це найбільший показник серед інших. І всі депутати нормальні, активні. Але місто не використовує цей ресурс. Ви не користуєтесь цим потенціалом. Складається таке враження, що вам тут нічого не потрібно, - вважає голова Черкаської обласної ради.\nПриблизно 20 квітня в області будуть переглядати бюджет, підводити підсумки роботи за перший квартал, перерозподілятимуть кошти. До цього часу Сміла має шанс подати на область якийсь свій проект чи заявку, попросити спів фінансування, якби, звісно, у нас були ці толкові проекти…


П'ятниця 13-те | Життя маркетолога в місті Рівне\n« Постер на конкурс “Студент року”\nЯ тепер з Ubuntu »\nНу хіба це не чудовий день для купівлі ноутбука?\nІ ось настав той час, коли я вже не можу обходитись без такого корисного мобільного помічника. Як на диво, в нашому офісі думки щодо ноутбука, який найкраще підійшов би мені, досить сильно розділились. Але зрештою вибір звівся до двох моделей: “Lenovo IdeaPad G550-4L plus” та “Acer Aspire 5536-653G32Mn”.\nПри виборі я користувався такими критеріями:\n1) Ціна. Мені потрібен ноутбук для двох основних функцій: набір тексту та серфінг в мережі. Я не хотів переплачувати за потужну відеокарту та великий об’єм оперативної пам’яті;\n2) Об’єм вінчестера. Люблю мати можливість обирати музику із своєї великої колекції а також мати на вибір відеофільми для перегляду;\n3) Гарні відгуки від сервіс-центру. Коли на питання “Асер чи Леново?” наш керівник сервіс-центру не вагаючись відповів “Асер” – вибір було зроблено.\nЯк не дивно, але розмір дисплею, час роботи від батареї, дизайн та відгуки в мережі на мій вибір жодним чином не впливали.\nТак що тепер я став щасливим власником такого чудового пристроя, який отримав позивне ім’я “Арсеній” (Не тому, що він мене “врятує”, а через перестановку літер: Acer – Arce-niy). Можете мене привітати із покупкою та побажати моєму “напарнику” довгих років роботи.\nПро свої враження від перших днів роботи обов’язково розповім окремо.\nЦей допис був розміщений Листопад 13, 2009, 12:19 and is filed under інше. You can follow any responses to this entry through RSS 2.0. Ви можете написати коментар, or trackback from your own site.\n#1 by Ghotrix on Листопад 16, 2009 - 19:16\nКористуючись своїм ноутбуком уже 3 роки, для мене критерієм при виборі ноутбука також стала можливість простого доступу до кулера, тому що рано чи пізно він забруднюється і ноутбук починає доволі гучно працювати. P.S. Кулер свого Samsung R40 вже раз чистив і для цього мені потрібно було розібрати ноутбук практично повністю.\nНоутбуку місяць: політ чудесний | Життя в місті Рівне


Новини за сьогодні, 3 липня 2020, п'ятниця (16:20)\nПроєкт "Золоті серця Закарпаття" спрямований на соціалізацію та працевлаштування людей із синдромом Дауна та аутизмом. Нині тут трудяться десятеро людей, віком від 18 до 50 років. Займається із ними досвідчений кондитер Павло Бодак.\nАсортимент поки не широкий - виготовляють пряники (у складі масло, жовтки, цукор, мед, борошно і спеції) та розмальовують їх спеціальними гелевими харчовими барвниками.\nЗараз у майбутньої кондитерської є лише приміщення та сповнені ентузіазму працівники й викладач. А от обладнання нема. І хоч про старт ініціативи заговорили гучно, однак музика скінчилася, світло погасло, а гроші та спонсори потрібні так само.\nНаразі "Золоті серця Закарпатя" намагаються заробити грошей на облаштування приміщення й запуск кондитерської. Навіть за скромними підрахунками для цього потрібно понад 400 тисяч гривень. Аби хоч трохи заробити, реалізовують свою продукцію на ужгородських ярмарках та фестивалях. Щоправда, цих коштів вистачає лише на те, щоб покрити витрати на оренду приміщення.\nЗробити мрію цих людей реальністю може кожен. Цінова політика приємна:\nмаленький пряник - 30 грн\nсередній - 40 грн\nвеликий - 50 грн\nза великий пряник, з індивідуальним малюнком 60 грн\nОднак тут чудово розуміють: для повноцінного запуску проєкту потрібно продати хоч по одному прянику кожному жителю Ужгорода. Тому ініціатори проєкту звертаються до небайдужих містян, підприємців, чиновників по допомогу. Навіть невеликий внесок на картку зробить солодку мрію на крок ближчою.\nКартка Приват Банку: 4149 4390 1710 7883 (Отримувач Тетяна Лендєл).\nДля замовлення телефонуйте за номером 0959368500, а якщо хочете завітати у гості, то адреса майбутньої кондитерської в Ужгороді - вул. Митрака, 11\_4 (ліворуч від будинку побуту).\nUzhgorod.net.ua рекомендує своїм читачам ці пряники для тематичних свят та у якості подарунків. На носі чимало заходів у школах та садочках, на фірмах та у колективах. Замовте пряники для Хеловіна, свята осені, конкурсу краси чи Нового року й допоможіть наблизити цим людям їхню мрію!\nОчільниця департаменту охорони здоров'я Закарпатської ОДА йде з посади 30.06.2020 15:21 2585\nНа Закарпатті в одному селі зафіксовано 45 випадків коронавірусної інфекції 01.07.2020 12:33 1679\n90 хворих на лікарню: у яких районах Закарпаття ситуація найгірша? 30.06.2020 12:46 887\n"Подарунки" до ЄС: у мережі показали скільки сміття пливе річкою на Міжгірщині 30.06.2020 13:29 872\nНові звільнення в Закарпатській ОДА: куди піде Олексій Гетманенко? 02.07.2020 16:38 824\nОльга Травіна: До вересня буде створено 47 опорних шкіл на території Закарпаття 02.07.2020 16:13 648


На фото в українській книзі полячки впізнали… матір | РАДИВИЛІВ.info\nНа фото в українській книзі полячки впізнали… матір\nby Редактор · Published Вересень 24, 2016 · Updated Вересень 24, 2016\nЦя історія трапилася зовсім випадково. Все сталося у Польщі, а власне – у мальовничому містечку Любліні, на десятій річниці Ягеллонського ярмарку. Саме туди декілька тижнів тому завітали із візитом ми, представники Радивилівського Центру дослідження та відродження Волині, щоб ознайомити тутешнє населення із перлинами витонченого ткацького мистецтва. Однак хто б міг подумати чи передбачити, що того дня всього одна пам’ятна світлина створить навколо себе цілий ажіотаж, власне, завдяки якому і виникла тема для написання цього матеріалу.\n«Історико-етнографічний атлас» Людмили Пономар створювався чимало років. Книга ввібрала у себе калейдоскоп традиційного одягу Правобережного Полісся, більша частина якого на сьогодні – це територія відселених сіл або тих, що знаходяться у зонах радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. У збірнику можна знайти ескізи народного вбрання, яке є одним з яскравих витворів культури поліщуків. Воно зберігає глибинну інформацію про традиції регіону, який, за однією з наукових гіпотез, є частиною прабатьківщини слов’ян.\nГортаючи сторінки тематичного видання, ознайомлюємося із цілим набором різноманітних, мабуть, далеко не всім відомих назв одягу. Тут можна розгледіти всі тогочасні жіночі принади краси, а власне, натільний одяг, нагрудний одяг, головні убори, взуття, пояси, прикраси, різноманітні доповнення до костюма та ін. Книга наповнена різноманітними ілюстраціями та світлинами, на більшості з яких молоді, середнього віку, а також вже сивочолі представниці прекрасної статі демонструють свої роботи. Власне, десятки таких книг було привезено до Любліна з метою продажу.\nІ от дві жіночки, гортаючи сторінки книги, почали вражено гомоніти та плакати. Було видно, що їхньому здивуванню немає меж . Недосконало розуміючи польську, ми одразу зрозуміли, що щось сталося, тому звернулися за допомогою до перекладача. На наш величезний подив, виявилося, що ці дві панянки є доньками бабусі, яка представляла намітку своєї роботи на одній із сторінок книги. І її діти натрапили на цю сторінку, впізнавши у майстрині – Маму!\nЖінка з наміткою своєї роботи з села Комсомольське (нині Покровське) Олевського району Житомирської області, яку звали Палажка Симонівна Степанець, була мамою двох доньок , які на сьогоднішній день проживають у м. Любліні. Доля склалася так, що багато років тому дівчата переїхали на постійне проживання до Польщі. Із мамою до останніх днів її життя підтримували міцний зв’язок.\nТа тієї світлини, яка вміщена на сторінці книги, у них немає, тому дуже просили, щоб ми вислали . Звісно, що ми взяли у них адресу проживання і вже найближчим часом плануємо подарувати донькам пам’ятку на згадку про мить із життя та творчості їхньої рідної душі – неньки.\nНа сьогоднішній день Палажки Симонівни серед живих уже немає. Однак пам’ять про творчість жінки ще довго житиме на сторінках книги. Так само, як і пам’ять про знакову подію, яка зовсім негадано стала невигаданою історією…\nЛюдмила Хороновська, м.Радивилів (зі сторінки у Фейсбуці).\nОсиковий кілок у серце Московії\nby Редактор · Published Січень 10, 2019 · Last modified Січень 11, 2019\nНе плюй на країну, в якій живеш…\nby Редактор · Published Квітень 24, 2020 · Last modified Квітень 25, 2020\nNext story За порушення закону доведеться сплатити штраф\nPrevious story Ніяк не можуть поділити пацієнтів


Качка з грибами та картоплею | Страви та рецепти\nГоловна / Страви з м'яса / Страви з грибів / Страви з картоплі / Гарячі страви / Качка з грибами та картоплею\nДля готування потрібно вибрати якісну і молоду птицю з цілою шкірою, світлим жиром і без кислого запаху. На ринку, швидше за все, запропонують стару птицю, тому вибір варто робити в супермаркеті. Бажано, щоб качка не була запакована – так простіше оцінити її якість.\nКачку натерти сіллю і перцем і залишити на 6 годин.\nГриби обсмажити, цибулю обсмажити, з'єднати.\nКартоплю розділити на дві частини: одну частину порізати, відварити до напівготовності і з'єднати з грибами.\nНабити цим качку і зашити.\nПерекласти в деко, засипати залишилося сирої кртошкой.\nВ духовку на півтора-2 години при 180 градусів. Періодами поливати розтопленим жиром.


Бургасське озеро ❤ - Різне\nHome ⇒ 👍Різне ⇒ Бургасське озеро\nБургасське озеро – найбільший природний водойму Болгарії, його площа складає 3000 гектар. Розташоване озеро в центральній частині Бургаса, обидва берега займають житлові квартали – Долно-Езерово і Горно. Нерідко можна зустріти ще одну назву озера – Вая. З 1997 року місцевість Вая оголосили територією, що охороняється.\nБургасське озеро за своєю суттю – лиман, що став прибережним озером. Як і належить лиману, воно солоне через невеликий каналу, що з’єднує його з морем. Свіжа солона вода в озеро надходить регулярно, що приваблює в водойму солелюбівих риб.\nТакож із заходу озеро живлять річки Айтос, Чукарска і Синдирдере. Від моря озеро відділене піщаною косою, де сьогодні знаходиться Бургаська індустріальна зона.\nВая входить до трійки найбільш значних біотопів зон підвищеної вологості з мешкають в ній водолюбних птахами з болгарських берегів Чорного моря. Завдяки ініціативі орнітологів, тут регулярно з’являються до 260 видів птахів, в залежності від пори року. Варто відзначити, що 9 з 260 видів потрапили в Червону книгу, а також тут зустрічається чимало рідкісних в межах Болгарії видів птахів.\nМало де в Болгарії можна спостерігати на одній території колонії гніздяться малих білих і жовтих чапель разом з кваква. Взимку біля озера мешкають малі баклани і кучеряві пелікани, яскраві і незвичайні Червоношиїй казарки. Бургасського озеро приваблює також перелітних птахів.\nБургасське озеро є частиною НАТУРА – національної екологічної мережі.\nОзеро Курна Мальовниче озеро Курна – єдине прісноводне озеро на Криті й одна з головних природних пам’яток острова. Розташоване озеро в 47 км на схід від міста Ханья і в 4 км від курортного селища Георгіуполіс. У стародавні часи озеро іменувалося Коресі, так як поруч знаходився храм Афіни Коресійской. Свою нинішню назву озеро отримало від арабського слова […]...\nОзеро Тамбукан Незвичайне озеро Тамбукан розташовується на кордоні Кабардино-Балкарської республіки і Ставропольського краю, в 10 км на південний схід від міста П’ятигорська. Це непроточних, солоне і овальне за своєю формою озеро має довжину більше 2 км і завширшки – 1 км. Тамбукан разом з прилеглою до нього територією знаходиться в природоохоронній зоні. Основні джерела живлення озера – […]...\nДоповідь про озеро Онтаріо Озеро Онтаріо розташоване на території США і Канади і є найменшим за площею озером в системі Великих озер Північної Америки. Свою назву озеро отримала від індіанського племені Гурон і дослівно означає “Озеро сяючих вод”. Уже пізніше однойменну назву отримала провінція Онтаріо. Вивчаючи старі джерела можна побачити, що озеро мало різні назви, так на картах 1662 […]...\nОзеро Байкал – цікаві факти Озеро Байкал – це одне з найпрекрасніших озер в світі. Його нерідко називають перлиною Сибіру завдяки красі, унікальній особливості його флори і фауни. Кришталево чисті води Байкалу зберігають чимало нерозкритих таємниць, фактів, які складно пояснити. Байкал знаходиться практично в самому центрі Азіатського континенту на висоті 455,5 метрів над рівнем моря. У нього впадають 336 річок. […]...\nЧорне озеро Чорне озеро – унікальна водойма на території Національного парку “Дурмітор”, розташованого недалеко від Жабляка, що входить в екосистему з 18-ти унікальних льодовикових озер. Він розташовується вище рівня моря на 1416 метрів на гірських схилах Мед’ед. Площа водойми дорівнює 516 тис. Кв. м, а його максимальна довжина становить 1555 метрів. Фактично, Чорне озеро – це два […]...\nОзеро Морське Око На прикордонній зоні з Татарстаном, в Марійському краї, біля села Шарібоксад є мальовнича пам’ятка – озеро Морське Око. Смарагдовий колір і круглі форми озера повністю підтверджують назву красивейшего місця північного схилу Шарінскіх гір. З високого схилу відкривається мальовничий вид: безкрайня Марійська тайга, поля, вікові дерева, а під кручею – синьо-зелене озеро, наче око самої матінки […]...\nОзеро Світлояр Одне з найзагадковіших і легендарних озер Росії з назвою Світлояр знаходиться поблизу села Володимирського в Нижегородської області. Площа озера – більше 12 гектар, а глибина досягає 36 метрів. Озеро Світлояр має ідеально овальну форму і чисту, прозору воду. Походження озера з наукової точки зору досі не визначено, а легенду про затонулий граді Кітеж знає кожна […]...\nОзеро Булухта Посушливий континентальний клімат Прикаспійської низовини відрізняється високими температурами повітря у весняно-літній період. Саме тому волога і грунтові води, що вийшли на поверхню, швидко випаровуються, водообмін в місцевих водоймах досить рідкісний і вони засоляются. Серед солоних озер пониззя ріки Волга, зустрічаються менш відомі, ніж Ельтон і Баскунчак, але не менш привабливі – такі як озеро Булухта. […]...\nОзеро Кереть Озеро Кереть вважається одним з найбільш мальовничих водойм республіки Карелія. Берегова лінія озера порізана величезною кількістю мисів, бухт, островів і заток, що робить Кереть незвичайною системою плес, які з’єднані вузькими протоками. Кожне плесо-озеро має власну назву, наприклад, Срібне, Північне, Плотічное, Куккуре-озеро і деякі інші. Площа всієї водної поверхні Кереть-озера становить 245 кв. км, а загальна […]...\nКирлеуцьке озеро Назва і розташування Одним з найкрасивіших куточків України сміливо можна вважати Кирлеуцьке озеро, яке є частиною зі складових Перекопської плеяди озер, і розташовується на території Автономної Республіки Крим. Це барвисте місце по праву можна називати перлиною живої природи республіки. Кирлеуцьке озеро розташовується на території Красноперекопського району Автономної Республіки Крим. Географічні координати водойми визначаються наступним чином: […]...\nДоповідь про озеро Тайху Тайху знаходиться на тайхуській рівнині на північний захід від великої янцзиської дельти. Це озеро перетинає кордон між Чжецзян і Цзянсу. Найбільша довжина між південним і північним берегами – 68 км, середня ширина їхня від східного до західного берега – 35,7 кілометрів. Окружність озера становить 390 кілометрів. Загальна площа озера складає 2,420 квадратних кілометрів. Висота озера […]...\nОзеро Ізео Озеро Ізео, розташоване в провінції Бергамо в італійському регіоні Ломбардія, примітно великою кількістю невеликих мальовничих сіл на його берегах, а також пам’ятниками архітектури та колоритними сільськогосподарськими будівлями. Інша назва озера – Себине. Воно розташоване між першими відрогами Південних Альп і родючою рівниною річки По. На заході височіє гора Монте Бронцоне (1334 м), на сході – […]...\n« Капіталізація відсотків: визначення\nЗначення імені Кіра. Походження і таємниця імені »


Радіомікрофон «РММ» | Світ електронних схем\nОпубликовано 10 Mar 2013 в рубриці «Схеми»\nзабезпечує дальність дії не менше 500 м, випромінювану потужність 5 мВт і споживання струму не більше 23 мА від джерела живлення напругою 9 В. Принципова схема радіомікрофона наводиться на малюнку.\nВін зібраний всього на трьох транзисторах КТ3102, КТ315, КТ503Е. Основний вхідний сигнал знімається з високочутливого електретного мікрофона МКЕ-3 і через коригуючу ланцюжок LI С2 надходить на мікрофонний підсилювач, зібраний на транзисторі VT1. Резистори R2 і R3 забезпечують режим транзистора по постійному струму. Конденсатори С4 і С5 обмежують смугу пропускання зверху для зниження рівня шумів. Тим Проте смуга пропускаються звукових частот досить широка: від 50 до 15000 Гц. Штепсельний з’єднувач XS1 призначений для використання допоміжного входу в цілях підключення сигналу від інших джерел звуку: магнітофона, приймача і т.д. При цьому одночасно відключається сигнал з виходу мікрофонного підсилювача. Далі слід регулятор глибини модуляції R5, звідки через ланцюжок предискажейій R6, С9, підкреслюючу верхні звукові частоти, сигнал подається для модуляції несучої на вихідний генератор високої частоти, зібраний на транзисторі VT2.\nГенератор зібраний за схемою ємнісної трехточкі і працює на частоті, що лежить у діапазоні 66-73 МГц. Коливальний контур містить котушку індуктивності L3 з паралельно підключеними конденсаторами С13, С14 і конденсатор зворотного зв’язку С15 з ємністю емітерного переходу транзистора. Ця ємність під впливом модулюючого напруги, що надходить на базу транзистора, змінюється, завдяки чому здійснюється частотна модуляція високочастотного сигналу, який з контуру L4, С9, індуктивно пов’язаного з котушкою L3, подається до передавальної антени. Смуга радіоканалу складає 180 кГц.\nХарчування до радіомікрофон подається з батареї GB1 напругою 9 В через стабілізатор напруги на транзисторі VT3. Елементи L2, С7 і Rl, С1 являють собою розв’язують фільтри по ланцюгу харчування. Прийом сигналу можливий будь-яким УКХ-ЧМ радіоприймачем.\nДрукована плата радіомікрофона разом з усіма елементами схеми наведена на малюнку.\nТеги: зібраний, подається, сигнал, сигналу, струму, транзистора, транзистори


ТЕМА 4. ШКОЛА І ПЕДАГОГІКА У НОВІ ТА НОВІТНІ ЧАСИ.\nТЕМА 4. ШКОЛА І ПЕДАГОГІКА У НОВІ ТА НОВІТНІ ЧАСИ.\n4.1. Педагогічні ідеї Я.А. Коменського і його „Велика дидактика”.\n4.1.1. Життя та діяльність Я.А. Коменського. Серед педагогів початку Нового часу особливе місце належить Яну Амосу Коменському (1592-1670). Філософ-гуманіст, суспільний діяч, він посів гідне місце в боротьбі проти норм, що були прийняті в середньовічних науці, культурі, вихованні та освіті. Я.А. Коменського по праву можна назвати батьком сучасної педагогіки. Одним із перших він зробив спробу відшукати і привести до системи об’єктивні закономірності виховання й навчання, вирішити питання, на які не змогла дати відповідей попередня педагогічна думка.\nЯ.А. Коменський у своїх педагогічних творах (передусім у „Великій дидактиці”) підвів підсумки розвитку педагогічної думки XV та XVI ст. і заклав основу сучасної дидактики, створивши струнку педагогічну систему, історично прогресивну за своїм основним змістом.\nНіхто до Я.А. Коменського не відстоював з такою рішучістю і послідовністю ідею загального навчання і єдиної школи. Навчання дітей чоловічої і жіночої статі з 6 до 12 років тільки рідною мовою, ідея „материнської школи”, вимоги широкої за обсягом освіти – такі основні новаторські досягнення Я.А. Коменського стосовно системи народної освіти.\nУ цьому плані серед всіх педагогічних праць Я.А. Коменського (а їх більше 200) перше місце займає його твір „Велика дидактика”, написаний у 1632 р. Повна назва книги в урочистому стилі тієї епохи відтворює головну мету книги: „Велика дидактика, змістом якої є загальне мистецтво усіх навчати усього... коротко, приємно, ґрунтовно... Альфою та Омегою нашої дидактики нехай буде: пошук і відкриття нового способу, при якому вчителі менше б учили, а учні більше вчилися, у школах менше було б крику, одуріння, марної праці, а більше дозвілля, радості і міцного успіху; в християнській державі менше було б темряви, смутку, розладу, а більше б світла, порядку, миру і спокою”.\nЖиттєвий шлях Я.А. Коменського тісно пов’язаний з трагічною і муж-ньою боротьбою чеського народу за свою національну незалежність. Він був се-ред тих, хто очолював общину „чеських братів”, – прямих спадкоємців націона-льно-визвольного гуситського руху.\n28 березня 1592 р. – Я.А. Коменський народився в м. Нівніце (Південна Моравія) у родині члена общини „чеських братів”.\n1608 р. – Я.А. Коменський вступає до латинської школи в м. Пшеров, яку закінчує з відзнакою.\n1611 р. – Я.А. Коменський стає студентом богословського факультету Герборнського університету. Під час навчання в університеті він ознайомлюється з класичною філософською літературою. Доказом цього є записи Я.А. Коменського до одного з університетських диспутів за назвою «Суперечні питання, зібрані мною в саду філософії».\n1613 р. – Я.А. Коменський закінчує Герборнський університет і від’їж-джає у подорож спочатку до Амстердама, потім до Гейдельберга, де його було зараховано до знаменитого Гейдельберзького університету.\n1614 р. – Я.А. Коменський повертається на батьківщину і стає керів-ником братської школи у м. Пшеров. Він із великим задоволенням працює у школі та багато робить для того, щоб полегшити процес навчання. Пише одну з перших педагогічних праць «Правила більш легкої граматики».\n1618 р. – община «чеських братів» призначає Я.А. Коменського пасти-ремпроповідником і ректором братської школи у м. Фульнек. За час життя і дія-льності в Пшерові і Фульнеку Я.А. Коменський отримує досвід роботи з дітьми в школі, що в значній мірі обумовило багатство і різноманітність його педагогічного вчення. Цей період діяльності великого педагога можна вважати одним з найвизначніших у становленні його педагогічного кредо, яке стало в подальшому основою його педагогічного вчення.\n1621 р. – війська католицької ліги ввірвались до Фульнека, пограбували і спалили його. В умовах жорстоких переслідувань і посилення діяльності інкві-зиції Я.А. Коменський переховується в містечку Брандис під ім'ям графа Жер-тонинського.\n1628 р. – Я.А. Коменський починає свою діяльність у польському м. Лешно, де живе з перервами 28 років. В братській гімназії спочатку викладає суспільнознавчі предмети і фізику, потім стає ректором цієї школи.\nПід час перебування в м. Лешно Я.А. Коменський намагається здійснити реформу латинської школи. На це було націлено його найбільш відомий теоретичний твір з педагогіки «Велика дидактика». Там же Я.А. Коменський пише перший у світі педагогічний посібник для батьків «Материнська школа», підручник з латинської мови «Відкриті двері до мов та всіх наук».\n1648 р. – Я.А. Коменський займає посаду єпископа общини «чеських братів». В Угорщині в м. Шарош-Патак відкриває три класи гімназії за новою системою навчання та пише ще один підручник «Видимий світ у малюнках», що був опублікований у 1658 р.\n1668 р. – Я.А. Коменський пише твір під назвою «Єдине необхідне», який став його лебединою піснею, де педагог-мислитель підводить підсумки свого життя і діяльності, хоча останнім твором став «Продовження братського завіту» (1669), який, по суті, є автобіографією великого чеського педагога-мислителя.\n15 листопада 1670 р. Я.А. Коменський помер.\n4.1.2. Світогляд Я.А. Коменського, мета та завдання виховання особистості. У творах Я.А. Коменського знайшли відображення нові ідеї його часу. Від народних рухів того часу, особливо від «чеських братів», Я.А. Комен-ський сприйняв демократизм, глибокі симпатії до трудящих, негативне ставлення до панства та католицької церкви.\nНизка рис світогляду Я.А. Коменського сформувалася під впливом куль-тури епохи Відродження. Від неї він сприйняв гуманізм, життєрадісність, опти-мізм. У протилежність похмурому аскетизму Середньовіччя, церковному вченню про гріховну природу людини Я.А. Коменський вчив, що людина – це «найдосконаліше, найпрекрасніше створіння». На думку Я.А. Коменського, «людина, керована природою, може дійти до всього».\nНа відміну від педагогів-гуманістів епохи Відродження Я.А. Коменський створив систему освіти для демократичних прошарків населення, для народних мас.\nГоловні ідеї дидактики Я.А. Коменського мають сенсуалістичний харак-тер: пізнання реального світу на основі чуттєвого сприйняття, реалізм, принцип наочності. Він стверджував, що «немає нічого в інтелекті, чого б до того не було у відчуттях». Це відповідає сенсуалістичній філософії Ф. Бекона, в індуктивному методі якого Я.А. Коменський вбачав шлях «до проникнення в таємниці природи».\nУ світогляді Я.А. Коменського переплітаються елементи стихійного матеріалізму, реалізму, бажання спиратися на життя, на досвід, з одного боку, і релігійність – з іншого. На його думку, світ – це «створіння Боже», пізнання його – це «пошук Бога всюди». Земне життя педагог вважав підготовкою до вічного життя і в цьому бачив мету виховання. Ця подвійність його світогляду відбилася і на його педагогіці.\nУ «Великій дидактиці» закладено загальні цілі виховання. Я.А. Коменський, виходячи з релігійного віроучення стверджував, що людина, як ідеальне створіння, призначена до найвищої мети, більш високої, ніж інші створіння; а саме: до єднання з Богом. Три сходинки ведуть до цієї мети: 1) вона повинна пізнати себе і всі речі; 2) повинна навчитися володіти самою собою і всіма речами; 3) завжди при цьому пам’ятати про Бога. Ця потрійна мета, підкреслює Я.А. Коменський, досягається мудрістю (знаннями), доброчинністю та релігією; ростки всього цього закладені в людині природою. Я.А. Коменський підкреслює, що головна мета виховання – зробити з людей справжніх людей, зробити з людини людину. Він виокремлює головну роль виховання в процесі досягнення людиною свого високого призначення: бути людиною. «Людина є створіння найбільш тендітне і божественне, якщо вона буде приборкана справжнім вихованням, якщо ж її не виховувати або давати неналежне виховання, то вона буде найдикішою твариною з усіх, кого створює земля».\nОтже, узагальнюючи завдання виховання, Я.А. Коменський наголошує, що справжнє виховання повинно зробити людину, яка знає усі речі і саму себе; є володарем речей і самої себе, все виводить з Бога, джерела всіх речей; має здорове тіло. На думку Я.А. Коменського, цьому відповідає: наукова освіта, доброчинність і моральність, релігійність або побожність, фізичне виховання. Підкреслюючи необхідність останнього, Я.А. Коменський у праці «Велика дидактика» присвячує фізичному вихованню цілий розділ «Основи продовження життя». У цьому розділі Я.А. Коменський торкається питання довготривалості життя, розглядає погляди Аристотеля, Гіпократа, Сенеки з цього питання і робить висновок, що існує два засоби проти короткого життя: «...вживати заходів для того, щоб а) уберегти тіло від захворювання і смерті; б) пристосовувати розум до розумного управління усім тілом». Питання охорони здоров’я і необхідності фізичного виховання Я.А. Коменський викладає і в «Материнській школі», яка має ряд гігієнічних порад стосовно дотримання учнями режиму харчування, гри, навчання. Він виходить з того положення, що здоровий дух може бути тільки в здоровому тілі. «Тіло – оселя душі», тому потрібно старанно доглядати за тілесною оболонкою.\nНакреслюючи завдання виховання, Я.А. Коменський підкреслює, що зародки всього цього дала людині природа і звертає увагу на чотири здатності, чотири сторони властивості людини: 1) розум – дзеркало всіх речей, з судженням – живими терезами усіх речей, і, в кінці-кінців, з пам’яттю – коморою всіх речей; 2) воля – суддя правлячий, який усе вирішує; 3) здібність до рухливості; 4) мова. Тому у тілі людини є мозок, де знаходиться своєрідна майстерня розуму; в серці, як цариця у своєму королівстві, мешкає воля; рука людини, як орган людської діяльності є вартим подиву виконавцем; дуже цікаву функцію виконує язик: він справжній посередник між різними умами, закладеними в різні, відділені одне від одного тіла, оскільки він, як майстер мови, зв’язує людей в одне суспільство.\n4.1.3. Принцип природовідповідності –головний методологічний принцип педагогічної системи Я.А. Коменського. За Я.А. Коменським – природовідповідність означає відповідність виховання природі і тим закономірностям, що існують у ній незалежно від нас. Оскільки людина є частиною природи (мікрокосм у макрокосмі), Я.А. Коменський ставить питання, передусім, про відповідність природі у широкому розумінні.\nЯ.А. Коменський вказував, що точний порядок для школи і саме такий, якого не змогли б порушити жодні перешкоди, треба запозичати у природи, тому в організації школи потрібно виходити «зі спостережень над тими процесами, які всюди являє природа своєю діяльністю», вона пристосовується до зручного часу, вона сама готує матеріал перед тим, як починає його оформляти, природа не змішує своїх дій, виконує їх у певній послідовності; природа ніколи не зупиняється доки не закінчить свою справу до кінця; природі не властиві стрибки, вона відрізняється послідовністю тощо.\nЯ.А. Коменський говорить, що природа все збирає разом: риби – у водах, дерева – в лісах, трави – в полях, таким чином, робить висновок Я.А. Коменський, і діти для навчання повинні бути зібрані у школах. Він також вимагає, щоб при навчанні ішли від загального до конкретного, повідомляючи, що така послідовність начебто є загальним законом природи: природа, створюючи із яйця птицю, не формує спочатку голову чи очі, а утворює загальне окреслення всієї птиці, у якої потім окремі члени розвиваються поступово.\nЦі «основоположення» ілюструються у Я.А. Коменського прикладами, особливо із розвитку дерев, птахів. Розвиваючи, наприклад, основоположення, що «природа пристосовується до зручного часу» Я.А. Коменський пише, що, коли птах має намір продовжити свій рід, він «…починає свою справу не зимою, коли все замерзає від холоду, і не влітку, коли від спеки все розпалюється та розжарюється, і не восени коли з сонцем скорочується життєва сила всіх живих істот та приходить зима, ворожа юним створінням, а навесні, коли сонце знову приносить всім життя та свіжість». Так і садівник, пише Я.А. Коменський, суворо дивиться за тим, щоб все робити у свій час. «Він не садить взимку (тому що сік знаходиться тоді в корені й не може піднятися для живлення саджанців), і не влітку (тому що сік вже розподілений по гілках), і не восени (тому що сік вже повертається до коріння), але навесні, коли волога починає розподілятися з коріння та оживлює верхні частини рослин…». Так само і тямущому будівельнику треба дотримуватися належного часу для вирубки лісу, для обпалення цегли, закладання фундаменту і т.д. Виходячи з принципу природовідповідності, Я.А. Коменський робить висновок, що навчання кожної людини повинно починатися навесні життя, тобто з дитинства, бо дитинство являє собою весну життя, підлітковий вік – літо, змужнілий вік – осінь, старість – зиму.\nОтже, теоретичним фундаментом усієї педагогічної системи Я.А. Коменського було його вчення про людину. Причому, виховні зусилля Я.А. Коменського були спрямовані не на розвиток окремих обдарованих осіб, а на просвіту усього людства, від талановитої до останньої розумово відсталої дитини і каліки. «Всіх потрібно вести до того, щоб вони, належним чином поглинали в себе знання, могли з користю пройти справжнє життя... Якщо ми дозволимо розвивати розум тільки деяким, вилучивши останніх, то будемо несправедливими у ставленні до тих, хто володіє тією ж природою», – так проголошував він велику мету загальної освіти.\nУ розмові зі своїми опонентами, які стверджували, що не з кожного шматка дерева виходить Меркурій, Я.А. Коменський говорив, що з кожної людини виходить людина, якщо тільки її не псувати. Я.А. Коменський не бачив у «різноманітності розумів», тобто, в індивідуальних особливостях дитячої душі, в здатностях людей жодної перешкоди до навчання усіх всьому, всебічно.\nЯ.А. Коменський висунув ідею компенсації за допомогою виховання і навчання природних недоліків людей: «Природа, коли їй щось заважало розвивати свою силу в одному, може особливо яскраво проявити її в іншому, потрібно лише допомогти їй. Приклади чітко показують – сліпі від народження стають прекрасними музикантами, юристами, ораторами; із глухих від народження виходять чудові художники, письменники. Сліпих, глухих, недорозвинених потрібно прилучати до культури і навіть з особливим старанням, зважаючи на їх більшу потребу у нашій допомозі, бо їхня природа через внутрішні недоліки менше здатна допомогти сама собі».\nМаючи досвід учительської діяльності, Я.А. Коменський показує індивідуальні, вікові і типологічні особливості дитячої особистості, які необхідно знати і враховувати вчителю.\nТипологія дітей, побудована Я.А. Коменським за принципом виявлення різних індивідуальних особливостей, які виявляються в навчальній діяльності. В них відображені наступні сторони особистості:\n– якість розуму: гострий чи тупий;\n– темпи розумової діяльності: швидкий чи повільний;\n– ставлення до навчання – діти допитливі, прагнуть до знань, і байдужі до знань, не допитливі;\n– прояв рис характеру в навчальній діяльності – слухняні, злі, добрі, вперті і т.д.\nНавчати і виховувати, вважає Я.А. Коменський, потрібно всіх, але різними методами, враховуючи особливості кожного.\nВідповідно до вказаних критеріїв, Я.А. Коменський виділяє шість типів дітей, даючи рекомендації індивідуального підходу до них.\nНа першому місці стоять «діти з гострим розумом, допитливі і поступливі, ... таким потрібно пропонувати їжу мудрості, а ростуть вони самі собою, подібно шляхетним рослинам». У вихованні цих дітей потрібно враховувати дві особливості: по-перше, обдаровані діти «по справжньому ще більше потребують виховання, оскільки допитливий розум, коли не буде зайнятий корисною справою, буде займатися марним, незрозумілим, шкідливим. Як поле, чим воно більш врожайне, тим більше виробляє шипшини і чортополоху, так і видатні таланти сповнені будуть незрозумілих думок, якщо їх не зайняти зернами мудрості і доброчинності. Якщо працюючому млину не постачати в достатній кількості зерна, матеріалу для муки, то він сам себе зітре і, виробляючи скребки, підіймає марний пил з шумом та тріском, навіть пошкоджуючи та роз’єднуючи окремі частини, – подібно до того діяльний розум, позбавлений серйозної праці, зануриться в пусті, незрозумілі і шкідливі речі та стане причиною своєї ж загибелі». По-друге, з обдарованими дітьми потрібна обережність, щоб не дозволяти їм занадто квапитися, щоб вони не взяли на себе зверх міри, щоб через це передчасно не ослабли, не виснажились.\nІнші діти володіють гострим розумом, допитливі, але повільні, хоча і слухняні. Вони потребують тільки стимулювання.\nТреті діти з гострим розумом, допитливі, але дикі і вперті. Таких, як правило, ненавидять у школах і майже завжди вважають безнадійними. Між тим, пише Я.А. Коменський, з них звичайно виходять великі люди, якщо тільки їх виховувати належним чином. Я.А. Коменський у характеристиці цієї групи дітей звертається до прикладів з давньогрецької історії. Він посилається на Плутарха, який описував життя Фемістокла, великого афінського полководця, що завжди відрізнявся непокірною вдачею, тому вчитель говорив йому: «Хлопче, посереднім ти не будеш, а будеш ти або великим щастям для держави, або великим злом». Коли згодом хто-небудь дивувався змінами в характері Фемістокла, він звичайно відповідав: «Із диких жеребців виходять хороші коні, якщо застосовувати до них належний спосіб навчання». Я.А. Коменський посилається і на інший приклад із Плутарха, який описує приклад зі знаменитим Буцефалом, конем Олександра Македонського. Побачивши, що батько його, Філіпп Македонський хоче кинути дуже дикого коня, який не терпів на своїй спині жодного вершника, маленький Олександр промовив: «Якого коня гублять люди, не вміючи користуватися ним внаслідок своєї недосвідченості!». І взявшись за нього з дивовижним мистецтвом, без побоїв, він досяг того, що цей кінь не тільки тоді, але і завжди потім носив на собі Олександра, і в цілому світі не можна було знайти іншого коня, більш шляхетного і більш вартого великого героя. Розповідаючи цю історію, підкреслює Я.А. Коменський, Плутарх доповнює: «Цей кінь нагадує нам про те, що багато видатних природних талантів пропадає через провину вихователів, які коней перетворюють у віслюків, не вміючи керувати величними і вільними створіннями». Як бачимо, Я.А. Коменського дуже хвилює ця група дітей, оскільки вона, зазвичай, талановита і надмірно емоційна, темпераментна, і вона може спрямувати у будь-який бік свою енергію, розум. Тут важливим є м’якість і терплячість, з якими вчитель ставиться до таких дітей, направляючи їх потенціальні сили в потрібне русло.\nПо-четверте, є діти слухняні і в той же час допитливі, але повільні й тупі. Такі можуть йти слідами інших, і, щоб для них зробити це можливим, потрібно поблажливо ставитися до їх слабкості, не доручати їм дуже важкої роботи, ніколи різко не вимагати з них, ставитися завжди до них доброзичливо, підтримуючи їх, укріплюючи їх дух. Ця група дітей зазвичай пізніше досягає своєї мети, проте такі діти міцніше тримаються за неї, як це буває з пізніми плодами, і як печатку набагато важче відтиснути на свинцеві, ніж на глині, але вона і тримається довше, так і подібні діти володіють більшою життєвою міцністю і в них міцніше тримається те, що було ними засвоєно. З цими дітьми, підкреслює Я.А. Коменський, потрібно бути особливо м’якими, терплячими, хвалити їх за всі зроблені ними успіхи, якими б малими вони не були.\nПо-п’яте, деякі діти тупі, і, більше того, в’ялі і ліниві. Їх можна виправити, пише Я.А. Коменський, аби не було б у них впертості. Але тут потрібні великі розсудливість і терпіння.\nОстаннє місце в цих шести групах дітей з різними індивідуальним особливостями у Я.А. Коменського займають діти не допитливі, тупі, але злі й уперті. Він вважає цю групу дітей дуже важкою, але запевняє, що в природі проти згубного знаходяться засоби, і що дерева, від природи неродючі, внаслідок належної посадки, можуть бути плодоносні, і, виходячи з цього, вчителю не потрібно втрачати надію, а потрібно турбуватися про те, щоб, насамперед, у цих дітей побороти та усунути впертість.\nТаким чином, говорячи про мету і завдання виховання, Я.А. Коменський гуманно підходив до питання про дотримання індивідуального підходу до кожної дитини, який сприяє розвитку в дитині властивих їй здібностей і сил, необхідних їй для того, щоб вона стала людиною.\nКеруючись принципом природовідповідності, Я.А. Коменський на цій основі запропонував цікаву вікову періодизацію, відмічаючи чотири періоди життя у молодому поколінні: дитинство, отроцтво, юність, змужнілість. На його думку, природа відвела людині перші 24 роки життя на навчання і виховання. Він поділяє їх на чотири періоди, для кожного відводить по 6 років : дитинство триває від народження до 6 років (в цей період у дитини найбільш інтенсивно розвиваються зовнішні відчуття): другий період – отроцтво – від 6 до 12 років (у отроків розвивається фантазія і пам’ять з їх виконавчими органами – язиком та рукою); третій – юність – від 12 до 18 років (у юнаків розвивається розум і здатність мислити); четвертий період – змужнілість – від 18 до 24 років (розвивається воля, спрямована на конкретну мету).\nЯк бачимо таке розділення віку в основному наближається до наукового вікового розподілу і свідчить про глибоке знання Я.А. Коменським вікових особливостей дітей.\nДля кожного з встановленого віку Я.А. Коменський намічає особливу ступінь навчання:\n− для дитинства (від народження до 6 років) – материнську школу в кожній сім’ї, тобто дошкільне сімейне виховання;\n− для отроцтва (6-12 років) – школу рідної мови у кожній общині, поселенні, містечку;\n− для юності (12-18 років) – школу латинську або гімназію у кожному великому місті;\n− для змужнілості – академію в кожній державі або великій області.\nВся освіта, на думку Я.А. Коменського, повинна закінчуватися мандрівкою навколо світу, зрозуміло пішки, щоб познайомитися з життям, звичаями і культурою інших народів. Тут видатний педагог повертається до середньовічної традиції, – коли після закінчення навчання в одному з європейських університетів студент повертався додому пішки. І сам Я.А. Коменський, за свідченням біографів, повернувся в Чехію з Гейдельберга пішки, віддаючи належне цій традиції.\nЗміст освіти в кожному з видів такої школи також було детально розроблено Я.А. Коменським. Так, наприклад, у «материнській школі», на думку Я.А. Коменського, виховання повинно розвинути запас уявлень дитини із навколишнього життя. Він писав, що з галузі фізики (таку назву мало у XVII ст. природознавство) дитина повинна в цьому віці дізнатись, що таке «….вода, земля, вогонь, дощ, сніг, камінь, залізо, дерево, трава, риба»; дитина може збагнути початки оптики, «світло і темрява, різноманітні кольори»; метафізики – «є – немає», «схоже – не схоже»; астрономії – «дитина пізнає, що називається сонцем, місяцем, зірками, небом»; географії – «будинок, гора, долина, поле, річка, село, місто»; хронології – «година, день, тиждень, літо, зима»; арифметики – «мало, багато, перші навички рахунку»; геометрії – «великий, малий, довгий, короткий, широкий, вузький, товстий, тонкий» тощо. Таким чином, Я.А. Коменський стосовно розумового виховання дітей дошкільного віку ставить завдання розширення дитячих уявлень і розвитку мови дитини.\nЯ.А. Коменський також радить вже в ранньому віці привчати дітей до господарства і ручної праці. Він рекомендує велику увагу приділяти фізичному розвитку дитини в цей період, проводячи аналогію між дитиною і мурахою: як мураха ніколи не буває нерухомою, а знаходиться завжди в русі, праці, так і дитина повинна постійно рухатися, тренуючи свої органи. Коли дитина ще знаходиться в колисці, але вже може руками тримати іграшки, її руки повинні бути завжди зайняті, пізніше руку необхідно наполегливо розвивати, так, як ми вчимо дітей ходити. Дитина повинна в цьому періоді навчитися елементарному самообслуговуванню, брати участь у посильних для неї господарчих справах сім’ї.\nТаким же шляхом мати може навіювати дитині найважливіші основи моральності і доброзичливості (любов до правди та справедливості, терпіння, помірність, любов і повага до старших, а головне – любов до людей). Мати повинна прищеплювати це дитині, підкреслює Я.А. Коменський, і не тільки словами, а й повчаннями і не тільки ними, але й тим, що буде доручати дитині легку роботу, ставлячи перед нею завдання, які вона уже здатна виконувати, на конкретному прикладі показувати їй, що і як треба робити, щоб вона старалась наслідувати це. «Неможливо криве дерево, що вже виросло, зробити прямим. І сім’я – це перший сад, де вирвані бур’яни і де випрямляється молодий пагін, щоб рости рівно і розпустити всі гілки. Навчання в молодості – насолода в старості».\nДля правильної постановки дошкільного виховання Я.А. Коменський вважає за необхідне складання посібника для батьків, що він і зробив, видавши свій порадник з дошкільного виховання під назвою «Материнська школа». Ним вперше розроблено зміст дошкільного виховання, розроблено глибоко, з урахуванням вікових особливостей дітей. У цьому методичному посібнику він обґрунтував необхідність раннього виховання, показав силу перших вражень малюка і їх значення для характеру його подальшого сприйняття світу і всього його життя. В ранні роки набуваються не тільки мотиви життєдіяльності, але і в більшості – направленість, характер особистості, що зумовлюють собою подальше виховання. «Провідна варта людського роду – біля колиски. Тому що від початку залежить все і добре, і зле: куди і як направити людину, вона туди і піде – за головою тіло, за колесами – віз. І легше всього починати з самого початку, інакше справа піде важко».\n«Материнська школа» – доказ виняткової талановитості Я.А. Коменського у психології. Йому вдається глибоко проникнути в хід дитячих думок і інтересів. Він, виходячи з легкості дитячого розуміння, яке зі сходинки на сходинку піднімається до більш складних завдань, вважає необхідним готувати маленьку людину в перші 6 років життя до всіх необхідних у майбутньому знань. Адже тут, у «Материнській школі» Я.А. Коменський намагається закласти основи пізнання, на яких буде потім будуватися шкільне і моральне виховання. Він дає методику закладання послань, від яких залежить, щоб дитина добре вчилась, старанно використовувала свій розум у пізнанні світу, створює достатній запас уявлень, в яких слово і поняття завжди будуть пов’язані з конкретним образом конкретних предметів, щоб дитина до 6 років навчилася розуміти найпростіші залежності – причина, наслідок, призначення, мета, а потім і основні абстрактні уявлення – відношення моральності, поняття часу тощо. Я.А. Коменський неодноразово підкреслює, що подібне виховання і навчання можливе тільки в сім’ї, особливо у матері є можливість ввести дитину в найпростіше і в той же час найважливіше – в розуміння світу.\nПослідовно розробивши призначення материнської школи, Я.А. Коменський виділяє наступну сходинку – загальноосвітню школу, школу рідної мови, яка призначена для дітей обох статей з 6 до 12 років без відмінності стану та конфесії. Думки Я.А. Коменського випередили свій час і у відношенні програми школи рідної мови. Школа ця повинна була дати дітям розвиток мови, уміння вільно читати і писати, знайомство з математикою (усний рахунок і на рахівниці), навчити деяким елементам геометрії, вимірювання, виробити вміння співати найбільш відомі мелодії, дати знання катехізису і “Священної історії” та гарні знання напам'ять найголовніших текстів Святого Письма, елементи морального виховання і «такі поняття про господарство і політику», щоб дитина могла зрозуміти оточуюче її суспільне життя. Школа повинна також дати елементарні знання з географії і природознавства, звертаючи особливу увагу на найбільш основні знання історії і географії своєї Батьківщини. Школа також повинна ознайомити, по-можливості, з усіма більш-менш загальними прийомами ремесла. Я.А. Коменський вимагав, щоб усі діти, багаті і бідні, шляхетні й безрідні, хлопчики і дівчата, діти різних релігій, жителі великих міст і сільської місцевості, всі, без вийнятку, навчались у школі рідної мови.\nВідносно гімназії, Я.А. Коменський поряд із звичайним колом підвищеного навчання того часу, тобто “сімома вільними мистецтвами”, включає до вільного навчання наступні науки: фізику (природознавство), географію, історію, а також започатковує вивчення чотирьох мов: латинської, грецької, єврейської, німецької або французької. Крім того, Я.А. Коменський вважає, що всі шість років повинні вивчатися мови, всі шість років повинна вивчатися історія таким чином: 1 рік – біблійна, 2 – природознавча, 3 – мистецтва й винаходів, 4 – етики і моралі, 5 – релігійні звичаї у різних народів, 6 – загальна історія.\nУ академії Я.А. Коменський аналогічно з середньовічними університетами передбачає звичайні факультети того часу: богослов’я, юридичний, медичний. Закінчення академії – довгий шлях додому або навколосвітня подорож.\nАналізуючи шкільну систему Я.А. Коменського, передусім, згадаємо, як будувалось навчання дітей до неї. До Я.А. Коменського школи виникали випадково, без загального плану в залежності від потреб окремих станів та професій. Діти старших класів, як правило, вчилися читати з домашніми вчителями, а потім вступали до латинських шкіл чи гімназій. Але й гімназії не були в той час певним типом школи, не було точно встановленого терміну навчання, віку вступу: у одних гімназіях термін навчання був 3-5 років, в інших - до 10 років. У жодній країні не було навіть думки про планову організацію школи. Що стосується дошкільного виховання і навчання, то про нього зовсім не думали: бідним було не до навчання, а багаті віддавали своїх дітей на навчання гувернерам і слугам.\nЯ.А. Коменський уперше теоретично розробив і обґрунтував ідею загального початкового навчання; детально розробив теорію дошкільного виховання; розкрив зміст початкового навчання в широкому спектрі (в ті часи у початковій школі було 2-3 роки навчання, де обмежувалися зазвичай читанням, письмом, лічбою, Законом Божим і церковним співом). У Я.А. Коменського 6 років навчання, зміст освіти включає не тільки читання та письмо рідною мовою, але й арифметику з елементами геометрії, елементи природознавства і географії, Закон Божий, ручну працю і спів; обгрунтував ідею початкової школи на рідній мові; крім того, він значно розширив зміст освіти в гімназії.\n4.1.4. Класно-урочна система Я.А. Коменського. Принципи навчання.Я.А. Коменський надавав великого значення школі, називаючи її «майстернею гуманності». Він розробив оригінальну систему навчання, яка отримала пізніше назву класно-урочної і в багатьох рисах збереглася до наших днів. Я.А. Коменський прагнув такої організації навчання, за якої було б передбачено чітке розподілення всіх видів шкільної роботи за роками, місяцями і днями навчання.\nТак, наприклад, Я.А. Коменський вимагав, щоб прийом учнів до школи проводився один раз на рік, восени, таким чином він встановив навчальний рік із суворо визначеним початком і кінцем, поділив його на чотири чверті з вакаціями між ними, ввів у кінці навчального року перевідні іспити з класу в клас.\nПедагог запропонував таку систему організації процесу навчання: діти приблизно одного віку і приблизно одного рівня знань під загальним керівниц-твом учителя повинні були одночасно рухатися вперед до єдиної для всіх освіт-ньої мети. Так виникли класи з постійним складом учнів, певна тривалість навчального дня – від чотирьох уроків у школі рідної мови до шести уроків у день в гімназії. Все це нагадує загальну організацію навчання у школах багатьох країн світу, що збереглася протягом майже чотирьох століть.\nНе тільки у «Великій дидактиці», але і в невеликому творі «Закони добре організованої школи» Я.А. Коменський дав багато правил, що стосуються шкільного режиму, управління школою, обов'язків вчителів, порядку навчання, поведінки учнів.\nВін писав, що в школі повинно бути стільки класних кімнат, скільки є класів. Шкільні приміщення треба підтримувати дуже охайно, і вони повинні бути витончено обставлені.\nЯ.А. Коменський також вимагав, щоб вчитель вів колективну роботу зі\nвсім класом, щоб всі учні цього класу вивчали один і той же матеріал. Я.А. Коменський рекомендував основною формою навчального процесу урок. Він дав ряд вказівок, як вести урок: частину уроку приділяти опитуванню учнів, частина – викладу нового матеріалу і вправам для його закріплення. Вчитель на уроках, вважав Я.А. Коменський, повинен перевіряти знання учнів, добиваючись міцного, ґрунтовного засвоєння знань усіма учнями.\nКожен урок повинен мати свою тему і завдання. «Час повинен бути розподілений так, щоб на кожен рік, місяць, день і годину доводилася своя, особлива робота». Вчитель повинен уважно стежити за учнями всього класу і уміти підтримувати в класі дисципліну.\nШкільну дисципліну Я.А. Коменський вважав важливою умовою добре організованої школи. «Школа без дисципліни, що млин без води», – приводив він для прикладу відоме чеське прислів'я. Але він вносить своє розуміння до змісту цього поняття: «Дисципліна повинна прагнути до того, щоб у всіх і всіма засобами будити і зміцнювати постійними навиками і вправами – ввічливість до ближнього, бадьорість у ставленні до праці і виконання життєвих завдань».\nНа противагу суворій дисципліні, що панувала в ті часи у школах, Я.А. Коменський вимагає, щоб із школи були виключені тілесні покарання, стверджуючи, що різки і палиця – це знаряддя рабства, які абсолютно не підходять для людей вільних. Проте тут він не був до кінця послідовним: не зважився зовсім відмовитися від тілесних покарань, він не допускав їх як покарання за погані успіхи у навчанні, але зберіг в тих випадках, коли була провина проти моральності, а також за богохульство\nДисципліна, вважав Я.А. Коменський, удосконалює характер учня. Але використовувати дисципліну слід без гніву, без ненависті, з щирістю, щоб той, хто навіть покараний, розумів, що покарання застосоване для його ж блага. Використання таких дисциплінарних засобів як «стягнення», «заклик до порядку за допомогою зауважень», «залякування суворим стягненням», різкою, заучуванням напам'ять латинських слів, пропозицій, «стягнення перед зборами» Я.А. Коменський радив використовувати, але використовувати «переконливо, не жартома», навіть часом жорстоко, щоб викликати «переляк і повагу», але не «сміх і ненависть». Для цього вчителеві потрібно бути дуже мудрим, мати «в процесі навчання спокій, але без легковажності», під час зауваження «робити стягнення, але без отруйності», під час покарання показувати «суворість, але без жорстокості».\nНайбільший внесок Я.А. Коменський вніс до теорії навчання – дидактики. Він поставив своєю метою розробити на нових засадах теорію навчання або «загальне мистецтво всіх учити всьому скоро, легко і ґрунтовно». У «Великій дидактиці» Я.А. Коменський не тільки розробив чітку систему навчання, але й розкрив суть її основних принципів, таких, як: наочність, свідомість і активність, послідовність і систематичність знань, посильність нав-чання, закликав якомога більше розвивати пізнавальні здібності учнів, самос-тійність у спостереженнях, мові, практиці.\nДетально розроблена і обґрунтована Я.А. Коменським дидактична вимога наочності. Протестуючи проти звичайного у той час в школах словесно-схоластичного методу викладання, Я.А. Коменський вимагає, щоб навчання починалося з речей, явищ, оскільки «річ – тіло», «слово – одежа». «Чому краще користуватися чужими очима замість своїх?» – запитує Я.А. Коменський, наполягаючи, щоб у школі досліджувалися речі, а не чужі спостереження і свідоцтва про речі, щоб при вивченні слух з'єднувався із зором і «слово з діяльністю руки». Виходячи з цього, він формулює «золоте правило дидактики»: треба все, «наскільки можливо, пропонувати відчуттям, а саме: видиме – зору, відчутне на слух – слуху, пахуче – нюху, те, що можна покуштувати – смаку і відчутне на дотик – дотику, якщо ж що-небудь може бути одночасно сприйняте декількома відчуттями, то слід представляти цей предмет одночасно декільком відчуттям».