1.5. Планування аудиторської перевірки підприємства\nАудитор повинен планувати свою діяльність на такому рівні, щоб провести аудиторську перевірку підприємства кваліфіковано і вчасно. Як міжнародними стандартами, так і національними нормативами аудиту України визначено порядок планування аудиту.\nНорматив № 9 «Планування аудиту» визначає порядок планування, розробки загального плану і програми проведення аудиту, тобто сутність планування аудиту.\nПланування — це вироблення головної стратегії конкретних підходів до характеру, періоду та часу проведення аудиту. В плані аудиту має визначатися час проведення кожної конкретної аудиторської процедури.\nМета планування аудиту — концентрація уваги аудитора на найважливіших напрямах аудиту, на виявленні ланок для найретельнішої перевірки. Планування допоможе аудиторові належно організувати свою роботу та здійснювати нагляд за роботою асистентів, які беруть участь у перевірці, а також координувати роботу, яку виконують інші аудитори та фахівці інших професій.\nХарактер планування залежить від організаційної форми, розміру й виду діяльності підприємства, виду аудиту, правильного уявлення аудитора про стан справ на підприємстві.\nНайважливішою складовою частиною планування аудиту є отримання аудитором інформації про стан справ на підприємстві. Докладніше про порядок отримання інформації про стан справ на підприємстві наведено в ННА № 10 «Знання бізнесу клієнта».\nПланування аудиту охоплює складання загального плану очікуваних робіт і розробку аудиторської програми.\nЗагальний план очікуваних робіт оформляється документально, до нього додається розклад виконання кожної ланки перевірки або аудиторської процедури.\nПлан аудиторської перевірки переглядається керівником підприємства, що сприяє підвищенню ефективності аудиту, скороченню числа аудиторських процедур. Аудитор повністю відповідає за розробку та виконання плану й програми аудиту.\nСкладений план аудиторської перевірки буде якісним, а визначений обсяг очікуваних робіт реальним, якщо аудитором буде:\nвивчено умови контракту (договору на проведення аудиту) та встановлену законом відповідальність аудитора;\nуточнено зміст звіту аудитора або іншої інформації, яку йому треба передати замовнику відповідно до укладеного договору;\nвстановлено вплив на результати перевірки нових стандартів з обліку та аудиту, законів, положень, інструкцій та інших нормативних актів;\nвиділено основні питання аудиту;\nз’ясовано умови, що потребують особливої уваги (можливість матеріальних помилок, обману тощо);\nвизначено ступінь довіри системі обліку та внутрішньому аудиту підприємства;\nвстановлено обсяг аудиторських доказів;\nоцінено професійну придатність внутрішніх аудиторів і можливість їх залучення до зовнішнього аудиту;\nпроаналізовано доцільність залучення інших аудиторів до проведення перевірки у філіях, представництвах, відділах, відокремлених підрозділах підприємств, що мають самостійний баланс;\nвстановлено необхідність залучення експертів.\nДля підготовки плану аудиторської перевірки використовують річні звіти, інформацію про збори акціонерів (засновників), засідання ради директорів, внутрішні фінансові звіти підприємства (фірми), аудиторські висновки за попередній період, матеріали внутрішнього аудиту, періодичні видання з питань аудиту.\nЗагальний план аудиту розробляється настільки докладно, щоб аудитор мав змогу на його основі підготувати програму аудиту. В свою чергу, програма аудиту, її зміст та розмір залежить від розміру, виду та специфіки підприємства, умов договору на проведення аудиту, а також особливостей методики і техніки, які використовує аудитор під час перевірки.\nНормативом № 9 визначено коло питань для аналізу аудитором під час розробки загального плану. До них належать такі:\n1. Розуміння аудитором бізнесу клієнта, що включає визначення:\nосновних чинників, які мають вплив на діяльність підприємства;\nнайважливіших характеристик підприємницької діяльності підприємства, його організаційної структури, процесу виробництва, надання послуг, фінансового стану, а також його звітності, включаючи зміни, які мали місце після попереднього аудиту;\nобов’язків між керівництвом підприємства.\n2. Розуміння обліку та системи внутрішнього контролю, а саме:\nметодології та принципів бухгалтерського обліку, які застосовувались підприємством;\nможливого ефекту від змін в обліковій політиці та строках (терміновості) аудиту;\nобізнаність аудитора в бухгалтерському обліку і системі внутрішнього контролю, а також у тому, що необхідно використати у тестах оцінки надійності внутрішнього контролю підприємства та в незалежних аудиторських процедурах.\nоцінка аудитором ризику внутрішнього контролю — ефективності системи внутрішньогосподарського контролю підприємства, спроможності її попереджати і виявляти помилки на підприємстві, оцінка особистого аудиторського ризику невиявлення суттєвих помилок у фінансовій звітності підприємства, яка завжди існує при проведенні аудитором аудиторських процедур, і визначення на їх основі найважливіших напрямів аудиту;\nвизначення для цілей аудиту порогу суттєвості помилок з кожного виду операцій;\nоцінка аудитором ймовірності існування суттєвих помилок в обліку з огляду на попередній період перевірки та виявлені ним раніше помилки;\nвизначення складних бухгалтерських операцій.\nіснування можливості оперативного внесення змін в окремі напрями аудиту;\nпідбір виконавців аудиту та розподіл між ними обов’язків, враховуючи їх професійний рівень і стаж роботи.\nможливість оперативного включення до програми аудиту наприкінці аудиторської перевірки питання безперервності діяльності підприємства, виходячи з припущення, що його діяльність буде продовжуватись у найближчий час;\nумови, які мають привернути особливу увагу аудитора до відносин підприємства зі спорідненими сторонами. Порядок визначення споріднених сторін наведено в ННА № 19 «Споріднені сторони».\nОсновні завдання, які передбачається відобразити у планових документах, мають включати:\nпопередню оцінку господарських операцій і видів доходів підприємства за період, що перевіряється, у розрізі їх відповідності законодавству та статутним документам;\nвнесення (за результатами аудиту) необхідних змін у відповідні облікові регістри;\nзвернення до банку (за необхідності) з приводу підтвердження залишків на рахунках на кінець року, а також іншої інформації, необхідної для аудиторського висновку;\nнаявність актів звірок на кінець року за найбільшими дебіторами та кредиторами, їх відповідність аналітичному обліку;\nправильність ведення обліку запасів, їх оцінки та вчасності оприбуткування, дотримання П(С)БО 9 «Запаси»;\nправильність ведення обліку основних засобів, оцінки їх вартості, своєчасного оприбуткування (списання), застосування норм амортизації, класифікації капітальних вкладень, дотримання П(С)БО 7 «Основні засоби»;\nтотожність відображення в обліку дебіторської та кредиторської заборгованості, розрахунків з іншими дебіторами і кредиторами, з бюджетом, з персоналом за заробітною платою та іншими операціями;\nвідповідність розміру статутного капіталу, зазначеного в установчих документах, обліковим даним, правильність оцінки та повноти внесення учасниками своїх часток;\nправильність класифікації, оцінки та відображення в обліку доходів підприємства, формування валових витрат, прибутку та ін.\nЗагальний план аудиту має відповідати встановленій формі (табл. 1.1).\nНеобхідною умовою успішного виконання плану аудиторських робіт є програма аудиту. У ній наведено перелік запитань, які треба з’ясувати: період проведення, а також обсяг та види аудиторських процедур, необхідних для виконання плану аудиторської перевірки.\nУ процесі підготовки аудиторської програми враховуються результати внутрішнього контролю. Чим він ефективніший, тим менше аудиторських процедур буде внесено до програми аудиту без ризику для отримання об’єктивних висновків про достовірність показників фінансових звітів і балансів.\nДо складу аудиторської програми входять тестування операцій, аналітичні процедури і тестування статей бухгалтерського балансу.\nТестування операцій передбачає виявлення кількісних помилок і порушень, що впливають на правильне відображення показників фінансової звітності. При цьому тестуванні операцій визначають:\nправильність складених бухгалтерських записів і підсумків у регістрах синтетичного та аналітичного обліку;\nтотожність занесених операцій у Головну книгу.\nАналітичні процедури — це ефективні способи перевірки, які використовують для:\nформування думки (уявлення) про діяльність підприємства;\nоцінки фінансової стійкості підприємства;\nвиявлення помилок у фінансовій звітності;\nскорочення обсягу тестів.\nТестування статей бухгалтерського балансу, що ґрунтується на даних Головної книги, включає такі завдання:\nобстеження запасів та основних засобів;\nвстановлення правильної періодизації проведених протягом року операцій.\nНайефективнішими методичними прийомами аудиторської перевірки є аналіз процедури оцінки внутрішнього контролю та тестування системи внутрішнього контролю. Найскладніша процедура — це тестування операцій.\nвстановлення строку перевірки;\nнадання інформації для виконання кожної процедури (посилання на робочі документи, що відображують отримані докази, вказівка на аудитора, що виконує роботу, дату її закінчення, встановлені винятки із правил та їх пояснення).\nПрограма аудиторської перевірки подається керівництву підприємства для ознайомлення та погодження об’єктів і етапів перевірки, внесення змін та доповнень за пропозицією управлінців підприємства. Вона може бути скоригована з урахуванням ефективності внутрішнього контролю на підприємстві. Якщо інвентаризації майна підприємства проводяться регулярно, вчасно та ретельно, а за їх результатами вживаються відповідні заходи, то обсяг аудиторських робіт відповідно скорочується.\nПід час складання програми аудиторської перевірки неможливо повністю передбачити всі чинники, що матимуть вплив на її трудомісткість та тривалість, їх слід враховувати впродовж перевірки.\nУ практиці зарубіжного аудиту використовують спеціальні графіки планування послідовності та трудомісткості роботи на окремих ділянках аудиту великих підприємств, що забезпечує завершення перевірки у визначені строки та з належними результатами. Застосування цих графіків дає змогу раціональніше розподіляти сили аудиторів на окремих етапах перевірки. Фахівці з Німеччини, наприклад, пропонують застосовувати спеціальне обчислення для раціонального розподілу сил аудиторів з урахуванням їх кваліфікації (освіти, досвіду та інших особистих рис). Однак подібні обчислення досить трудомісткі (кількісний вимір, оцінка кваліфікації, складність розрахунків).\nУ разі повторних аудиторських перевірок програма перевірки будується з урахуванням набутого досвіду та обізнаності з діяльністю підприємства. Розроблену програму можна використовувати упродовж кількох суміжних періодів. Досвід країн з ринковою економікою свідчить про доцільність складання багаторічних (п’ятирічних) планів перевірок, коли до кожної повторної аудиторської перевірки вносяться зміни та доповнення, зумовлені об’єктивними причинами.\nЗа потреби план і програма аудиторської перевірки коригуються. Суттєві зміни, внесені в їх зміст, підтверджуються документально. Оперативне уточнення змісту та програми аудиту дає змогу забезпечити належну перевірку основних напрямів діяльності підприємства, вирішувати проблеми, що виникли в процесі проведення аудиту, скоригувати аудиторів і експертів, якісно і вчасно провести аудит.\nНормативом аудиту № 4 визначено форму програми аудиту (табл. 1.2).\nПрикладом аудиторської програми може бути перевірка коштів у касі та касових операцій (табл. 1.3).\nЗа змістом програма аудиту окремих підприємств буде відрізнятися залежно від поставлених перед аудитором завдань, виду діяльності підприємства та ділянки, яка підлягає перевірці тощо.\nНаведені у табл. 1.3 процедури різні за своїм обсягом. Найбільший обсяг процедур наприкінці звітного року — проведення інвентаризації виробничих запасів, коштів, основних засобів, нематеріальних активів, цінних паперів, оцінка результатів.\nУ програмі аудиту види, зміст і час проведення запланованих аудиторських процедур мають збігатися з показниками загального плану аудиту. Аудиторська програма допомагає керувати виконавцями аудиту та контролювати їх роботу. До аудиторської програми згідно з Національними нормативами аудиту передбачено включати перелік аудиторських процедур за розділами аудиту, період проведення процедур перевірки, визначати конкретного виконавця, назву робочих документів, примітки.\nУ програмі аудитор оцінює розмір ризику внутрішнього контролю та свій особистий ризик невиявлення суттєвих помилок у звітності, який існує під час проведення аудиторських тестів і незалежних процедур — координує роботу всіх можливих помічників, залучених із числа співробітників підприємства, відзначає присутність інших виконавців аудиту, якщо такі беруть участь у роботі. Під час розробки аудиторської програми інші питання, які наведено в параграфі 9 цього нормативу, також розкриваються з більшою деталізацією.\nЗаписи та висновки аудитора за кожним розділом аудиторської програми фіксуються в робочій документації і є тим фактичним матеріалом, який використовує аудитор у процесі підготовки й обґрунтування аудиторського звіту.\nВпродовж аудиту його загальний план і програма переглядаються та уточнюються аудитором. Аудитор постійно уточнює свої плани, оскільки існує ймовірність зміни умов і напрямів аудиту, а також можливість отримання інших результатів після проведення аудиторських процедур, ніж ті, які раніше очікувалися аудитором. Події або мотиви, що змусили аудитора внести значні зміни до аудиторської програми, оформляються ним документально.\nЧітко спланувати й організувати виконання аудиту легше, коли замовники постійні. Проте і в цих умовах здебільшого визначаються лише строки виконання робіт, а поетапне планування не здійснюється. Більшість аудиторських фірм (особливо з невеликим штатом аудиторів) не розробляють програму аудиту, а проводять перевірку на основі досвіду та професійної інтуїції.\nкороткий огляд напрямів діяльності замовника з виділенням основних партнерів (постачальників, замовників, банків тощо);\nоцінку власного ризику в галузі та на підприємстві;\nперелік проблем, пов’язаних із нетиповими господарськими операціями, галузевими особливостями, що потребують допомоги експертів;\nстроки виконання аудиту, строки зустрічей з керівництвом замовника та дату завершення аудиту.\nМеморандум розглядається відділом (чи особою) контролю якості аудиту, обговорюється з партнером, відповідальним за аудит, менеджером. Після необхідних коригувань план і програма приймаються до виконання.\nВ організації планування, особливо у розробці типових програм аудиту, в Україні важливою є допомога Аудиторської палати. Це забезпечить якість аудиторських перевірок та сприятиме скороченню інструкцій з боку органів державної виконавчої влади (Мінфіну, Фонду держмайна, Національного банку).\nДля підвищення якості планування, скорочення витрат часу використовуються стандартні програми аудиторської перевірки, які аудитор може відкоригувати з урахуванням особливостей її застосування в умовах конкретного підприємства та оцінки системи внутрішнього контролю. Зміни стандартної програми, що в основному стосуються аудиторських процедур, обов’язково документуються з висвітленням причин.


У Вінниці нагородили переможців пленеру «Кращий Художник 2019» | iVin новини\nНагороди розділили вкраїнські й іноземні митці.\nПротягом 4-15 червня на Вінниччині тривав ІІІ Міжнародний мистецький пленер «Кращий художник/The best artist 2019». 26 митців з різних міст України, а також Польщі, Грузії, Таджикистану, Киргизстану, Китаю писали пейзажі Поділля, щоби здобути титул кращого художника цьогорічного пленеру.\nУ підсумку переможцями стали шестеро художників, йдеться на сторінці пленеру. Спеціальну відзнаку «Кращий художник» отримали: І номінація – Анастасія Крайнєва-Маснюк (Київ, Україна), ІI номінація – Віктор Чепинець (Хуст, Україна), III номінація – Катерина Білетіна (Одеса, Україна). У міжнародній категорії «The best artist» перемогу здобули: I номінація – Лі Ксінмін (Китай), II номінація – Йоанна Тшчіньска (Польща), ІІІ номінація – Валерій Шматько (Харків, Україна).\nОкремою премією імені Валерія Гегамяна був відзначений Володимир Слєпченко з Києва.\nДодамо, що протягом десяти днів 26 художників написали 117 картин.\nНагадаємо, у Вінниці зафіксували рекорд з масштабного спільного написання картини заради благодійності.


Гендер – це свобода - Журнал Віче\n8 Березня вже традиційно стає приводом для того, щоб поговорити про гендерну рівність. Щоправда, цей «модний» сьогодні термін часто тлумачать як дискримінацію жінки чоловіком, що, як нам удалося з’ясувати, зовсім не відповідає дійсності. Ми спробували дізнатися про сучасне розуміння поняття «гендер», гендерні стереотипи та як держава забезпечує рівні права й можливості чоловіків та жінок.\nНебезпечні «меседжі» суспільству цього року подав міністр у справах сім’ї, молоді та спорту Юрій Павленко. На презентації проекту Програми рівних можливостей та прав жінок в Україні (яку, до речі, фінансують 9 мільйонами доларів Програма розвитку ООН, Європейський Союз та Шведське агентство з питань міжнародної співпраці та розвитку (Sida) він заявив, що чоловіки у нас живуть на 12 років менше за жінок – до 62. За прогнозами експертів, 40 відсотків 16-річних юнаків мають незначні шанси дожити до 60 років.\nАле у нашому суспільстві досі домінують чоловіки. Свідчать про це такі дані: заробітна плата жінок становить близько 69% заробітної плати чоловіків. У Верховній Раді шостого скликання представниць слабкої статі лише близько 8%. Проте позитивна тенденція усе-таки є: у четвертому скликанні 2002 року їх було 5,5% , а в першому, 1990-го, – лише 3%. За міжнародними нормами, держава, яка не подолала 10-відсоткового бар’єру присутності жінок у парламенті, вважається країною третього світу. А загалом, за даними Ради Європи, кількість жінок-політиків і жінок-керівників в Україні не перевищує 10%. Тож час відчиняти двері у владні кабінети не «носаком», а граціозним підбором!\nЦьому має сприяти і впровадження Державної програми з утвердження гендерної рівності в українському суспільстві до 2010 року та допомога наших багатших закордонних партнерів, які часто фінансують проекти, що поліпшують ситуацію з гендерною рівністю. За ці гроші проводять різні семінари та тренінги, на яких жінок учать бути активнішими та не боятися брати на себе відповідальність.\nАле хоч би скільки семінарів ви відвідали, все одно наша професійна діяльність, як правило, є результатом виховання. Недарма саме гендерному питанню у сфері освіти сьогодні приділяють так багато уваги. Наприкінці минулого року мені пощастило побувати на презентації книжки «Гендерна освіта в Україні: досягнення, прогалини і виклики».\nГотуючи матеріал про гендерну рівність, я зустрілася з авторками цього дослідження: кандидатом філософських наук, директором Інституту ліберального суспільства, старшим науковим співробітником Інституту проблем сучасного мистецтва Академії мистецтв України Наталією МУСІЄНКО та кандидатом філософських наук, президентом Інституту ліберального суспільства, старшим науковим співробітником Інституту філософії НАН України Оксаною КИСЕЛЬОВОЮ. Темою нашої розмови мала стати гендерна освіта у вузах.\nАле бесіда вийшла далеко за межі планованого.\n– Сьогодні багато говорять про «гендерні питання», але не всі розуміють, що таке «гендер».\n– Існує біологічна стать – це чоловік і жінка, також існує соціальна стать – це гендер, – відповідає О. Кисельова. – Це ті соціальні ролі, які виконують чоловік та жінка у суспільстві. Вони не залежать прямо від біологічної статі.\n– Тобто ви хочете сказати, що чоловік може виконувати жіночі ролі?\n– Сучасне розуміння гендеру співвідноситься з поняттям свободи. Тобто суспільство не має нав’язувати окремому індивіду, які ролі йому виконувати. І якщо чоловік вирішує скористатися своїм законодавчо закріпленим правом на догляд за дитиною, то колеги та рідні не мають йому дорікати, мовляв, як ти, чоловік, робиш жіночу справу. Вважаю, що все, що робить жінка, може робити й чоловік. І все, що робить чоловік, може робити й жінка. Гендер у сучасному розумінні – це свобода індивіда реалізовувати свої людські якості. А суспільство часто приписує чоловіку та жінці певні ролі. Історично такі ролі склалися в домодерну епоху і базуються на розподілі праці за особливостями біологічної статі. Сутність патріархальних гендерних стереотипів полягає в тому, що чоловік сприймається як діюча, самостійна, самодостатня особистість, тоді як жінка – пасивна, несамостійна, залежна. В рамках патріархальних стереотипів роль жінки обмежується народжуванням дітей і піклуванням про сім’ю. Життєвий світ жінки замкнутий на чоловікові та родині. Тоді як життєвий світ чоловіка – це весь світ. Патріархальні стереотипи, безперечно, обмежують людину. Обмежуючи поведінку людини певними рамками, вони не дають змоги їй реалізувати всю повноту людської натури. Наприклад, існує стереотип, що чоловіки повинні бути сильними: вони ніколи не плачуть. А що, чоловіки не люди? Їм не буває боляче? У них немає емоційного навантаження? Вони не переживають?\nЗвісно, на всі ці запитання Оксани Кисельової можна дати лише ствердні відповіді. Однак, якщо хлопчиків виховали, запевняючи, що «чоловіки не плачуть», то потім важко вимагати від дорослого чоловіка емоційного спілкування й певного співчуття. А звідки воно візьметься, якщо його з дитинства виховували так, що він не повинен виказувати свої емоції?\nПатріархальні стереотипи проявляються і на ринку праці. За умов сьогоднішньої кризи виникає ситуація, аналогічна тій, що була у 1990-х роках, коли жінки частіше втрачають роботу: спрацьовує патріархальний стереотип – чоловіки мають першочергове право на отримання роботи. Цей стереотип, до речі, підтримується самими жінками, але водночас суперечить суворим реаліям життя: в кризові епохи саме жінки беруть на себе відповідальність за виживання своїх родин і готові заради них із своїми численними дипломами працювати прибиральницями, продавцями на ринках, «човниками» до інших країн тощо.\n– Важливо також наголосити, – додає Н. МусІЄнко, – що, хоча жінки першими втрачають роботу, саме вони першими готові перевчатися, змінюватися. Тобто переходити на інший, часто досконаліший рівень. Тоді як чоловіки важче пристосовуються, а тому криза вдарить по них болючіше, як і на початку 1990-х.\n– У такому разі хтось таки має тримати удар, – зауважує О. Кисельова. – Насмілюся прогнозувати з огляду на досвід 1990-х. Тоді титанічних зусиль доклали українські жінки, щоб забезпечити певний рівень споживання, освіти, культури та стану здоров’я членів своїх родин. Однак цих зусиль не цінує не лише суспільство, а й самі жінки. П’ять років тому цікаве дослідження було проведене однією рекрутинговою компанією. Воно стосувалося рівня вимог жінок та чоловіків, які шукають роботу. В анкетах, як правило, безробітні вказують, на яку зарплату вони претендують. З’ясувалося, що, претендуючи на одну посаду й маючи однакові дані (за рівнем освіти та досвідом роботи), чоловіки претендують на значно вищу винагороду, ніж жінки. Про що це свідчить? Про комплекс меншовартості жінок, який підтримується усім суспільством.\n– Очевидно, патріархальні стереотипи можна подолати шляхом навчання. Чи можна сказати, що в наших вишах існує гендерна рівність?\n– Досліджуючи дані Держкомстату України, – ділиться інформацією Н. МусІЄнко, – у статистичних бюлетенях я звернула особливу увагу на такий важливий показник, як індекс гендерного паритету (ІГП). Власне, цей показник є кількісним і застосовується для фіксації співвідношення дівчат та хлопців в освіті на різних її рівнях. Сьогодні дослідники спостерігають тенденцію гендерної інверсії. ІГП фіксує більшість хлопців на рівні молодшої та першого етапу середньої освіти, а у ВНЗ уже домінують дівчата. Така тенденція є небезпечною. Адже постають неабиякі проблеми, коли дівчатам бракує партнерів із відповідним їм освітнім і духовним рівнем.\nПередусім, виникає серйозний психологічний чинник, романтизований ще у фільмі «Москва сльозам не вірить», де героїня є директором великого підприємства, а він – слюсарем, хоча й високого розряду. І попри те, що 1980 року кінокартина здобула одну з найвищих світових нагород – «Оскара», ця історія з хепі-ендом і досі залишається лише чарівною казкою. А життя диктує свої правила, позбавлені романтики.\nДо того ж, попри домінування дівчат у вищій освіті, у нас досі залишається так звана скляна стеля, що не дає змоги жінкам піднятися до рівня ухвалення рішень. Жінки на посадах Прем’єр-міністра України та секретаря Ради національної безпеки та оборони – це радше винятки, що підтверджують правило.\n– Але тенденція змінюється...\nАналізуючи шкільні підручники та дитячі періодичні видання на наявність патріархальних стереотипів, можна знайти приклади, коли автори, часто, можливо, навіть не усвідомлюючи цього, вчать дівчаток цікавитися ляльками й цукерками, прибирати, тоді як хлопців спонукають бути активними – мандрувати, конструювати, досягати якоїсь мети. Так, у всеукраїнському журналі «Клас» дітям пропонують на дозвіллі розв’язати таку задачу: «Троє дівчаток посперечались, у кого довший язик. Узяли лінійку і почергово поміряли. У Марійки язик дорівнює 15 см. У Надійки на 5 см коротший, а у Світланки на 3 см довший, ніж у Надійки. Яка довжина язиків у Світланки та Надійки?». Або ось головоломка: «Сашко в 7 разів хитріший від Каті. Катя в 4 рази хитріша від Марійки. У скільки разів Марійка не догадливіша від Сашка?». Звичайно, діти, які виростуть на таких задачах, матимуть великі сумніви щодо рівності можливостей між жінками та чоловіками.\n– Так, проте дуже повільно. Спрацьовують закладені у дитинстві патріархальні стереотипи. Згадайте, що ви читали у підручниках: «мама мила раму, а тато був космонавтом». Для зміни патріархальних стереотипів заради розвитку й добробуту суспільства потрібна наполеглива робота ще не одного покоління. А сьогодні ситуація складна. У Міністерства освіти та науки не вистачає ресурсів для втілення розроблених законів і державних програм із цього питання. Проте гендерні студії викладають у багатьох університетах: Києво-Могилянській академії, Київському політехнічному, Харківському, Чернівецькому, Херсонському, Одеському тощо. У цих закладах викладачі й студенти усвідомлюють важливість проблематики для суспільства. До того ж це модно. Моди ще ніхто не відміняв.\n– У Державній програмі з утвердження гендерної рівності в українському суспільстві на період до 2010 року є перелік заходів, – додає О. Кисельова. – Передбачено аналіз підручників (шкільних і вузівських) та вилучення таких, що містять патріархальні стереотипи. А у кінці курсивом написано, хто відповідає за реалізацію усіх цих заходів – Міністерство освіти та науки. А в усьому міністерстві за гендерні питання відповідає один чиновник. Крім того, важливою перешкодою на шляху реалізації усіх державних програм є відсутність коштів.\n– Чи можна сказати, що запровадження гендерних студій у ВНЗ – це віяння Заходу, не притаманне нам та незрозуміле?\n– Навіть експерти часто так кажуть. Я скептично ставлюся до цієї думки, бо інтелектуальні ідеї інтернаціональні. Ідея гендерної рівності – це ідея прав людини, що, до речі, теж є західною.\nРівні права у нашій державі законодавчо забезпечені, а ось можливості… Коли жінка приходить на роботу і їй ставлять запитання про сімейний стан, вік, чи збирається вона народжувати дітей – це є гендерною дискримінацією.\n– Але це традиційно цікавить роботодавця…\n– Якщо вам ставили такі запитання і ви можете це довести, то сміливо звертайтеся до суду. Бо закон «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» забороняє роботодавцям ставити запитання особистого характеру й жінкам, і чоловікам.\n– Мені хотілося б ще акцентувати на питанні гендерної рівності в рамках парламенту, – зазначає Н. МусІЄнко. – Зокрема, йдеться про відсоток жінок у нинішній каденції Верховної Ради України (близько 8%). Законодавець досі не ухвалив квотування за ознакою статі. Положення про квоти із Закону «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» було вилучено. В першу п’ятірку партійного списку вносять кандидатуру жінки радше, щоб показати лояльність політичної структури до цього питання. Проте наступна кандидатура жінки в списку буде вже, приміром, за 62-м або 175-м номером.\nЗвичайно, питання будь-якого квотування є суперечливим. Проте квоти є дієвим шляхом подолання гендерного дисбалансу влади. Як свідчить зарубіжний досвід, жінки починають реально впливати на процес прийняття рішень лише в разі, коли їхній відсоток у владі становить не менш як 20.\n– Чого бракує сучасним гендерним студіям, чому вони не вчать дівчат пробивати «скляну стелю», про яку ви говорили?\n– Здебільшого гендерні студії – теоретичні, – каже О. Кисельова. – А практично проблеми встановлення гендерної рівності розв’язують неурядові організації, влаштовуючи тренінги жіночого лідерства. У вузах це – прогалина. На Заході є багато курсів, на яких жінку навчають не мовчати, бути активною, самостійною. Проблема також у тому, що теорія гендерної рівності суперечить практиці. Якщо розглянути керівництво вишів, то з’ясується, що це – чоловіки. Жінки – викладачі, методисти, лаборанти. Студенток-відмінниць у нас часто не беруть на кафедри, а приймають третьорозрядного студента лише через те, що найближчим часом він не народжуватиме дитини.\nРозвиток модерного суспільства полягає в тому, щоб жінки й чоловіки ставали рівними в можливості прояву своїх людських якостей – відповідальності та співчутливості, компетентності й захопленості, які, безперечно, притаманні як чоловікам, так і жінкам. Це не означає, що чоловіки й жінки стануть однаковими. Просто вони зможуть глибше й повніше розкрити й реалізувати самих себе.\nОтже, сподіватимемося, що ці часи настануть швидше. Але водночас хочеться вірити, що нам удасться досягти гендерної рівності не за рахунок чоловічої деградації. А то казку про Попелюшку доведеться переписувати як історію про Пастуха, якого покохала прекрасна принцеса. Інакше діти не зрозуміють...


Економіка Конфедеративних Штатів Америки — Teletype\nВ 1860 штати майбутньої Конфедерації виробили продукцію на 155 млн. доларів США. Якщо б вони на цей момент вже були незалежною державою, то по богатству зайняли б четверте місце в світі.\nВ експорті США доля південних штатів складало 70%. Провідним експортним товаром була бавовна. Пізніше Конфедерація спробує використати своє майже монополістичне положення на ринку бавовни в якості інструменту тиску на європейські держави(особливо на Сполучені Королівства і Францію) в питанні визнання своєї незалежності.\nТак наприклад, в 1860 році основна частина бавовни, імпортованого для потреб англійського текстильного виробництва – флагмана промислової революції, находила в країну через порт Ліверпуля. Більше 80% сировини пробувало з південних американських штатів. Керівники Конфедерації, з метою тиску на Сполучені Королівства, встановили заборону на експорт бавовни. Ціни відразу ж підскочили більш ніж в 4 рази – з 6 ¼ до 27 ¼ пенса за фунт бавовни. При цьому також різко скоротився імпорт - якщо в 1860 в країну ввезли 2,6 мільйона кип бавовни, то в 1862 – менше 72 тисяч.\nДо кінця 1862 року ткацькі фабрики в Англії звільнили приблизно половину своїх працівників, і чверть населення графства виживала виключно завдяки допомозі з бідності. Безробіття, недоїдання і бунти захлиснули північ Англії.\nНа цьому фоні були випущені так звані «бавовняні облігації». Головне, що привертало увагу в цих фунтових облігаціях з 7-відсотковим купоном і терміном погашення 20 років, – можливість їх обміну на бавовну по довоєнної ціною 6 пенсів за 1 фунт. Незважаючи на низку невдач армії південців, облігації зберігали високий курс майже до самого закінчення конфлікту: зростаюча потреба економіки в бавовні в роки війни привела до його подорожчала. Війська Конфедерації програвали битви при Геттісберге і Віксбург, але бавовна йшла вгору, а за ним спрямовувалися і облігації: з грудня 1863 по вересень 1864 їх ціна збільшилася вдвічі.\nВтрата Нового Орлеану в кінці квітня 1962 року став ударом по економічній системі Конфедерації. Головний порт південців опинився в руках ворога, і тепер заради належного йому бавовни інвестор повинен був прорвати морську блокаду, причому двічі – по шляху туди і назад. Це призвело до зменшення потоку іноземних позик.\nБавовняна біржа в Новому Орлеані\nЗменшення зовнішніх позик змусило уряд Конфедерації почати емісію незабезпечених паперових грошей. Загальна сума випуску за час війни склала близько 1,7 млрд. доларів. До кінця війни долар Конфедерації коштував 1 цент в золотому еквіваленті проти 50 центів за долар північних. Гіперінфляція збільшувалася також за рахунок права органів місцевої влади випускати свої гроші. Нескладні по виконанню банкноти Півдня того ж стали легкою здобиччю фальшивомонетників. За роки Громадянської війни ціни на Півдні піднялися в середньому на 4000%, а на Півночі – всього на 60%.\nЗа час війни виробництво бавовни впало з 4,5 млн. тюків(500 фунтів кожен) до 0,3 млн.. Кращі землі були перепрофілюванні на виробництво продовольства або залишені занедбаними. Законодавчі збори штатів прийняли постанови, що заохочують виробництво зерна і інших продовольчих товарів. Дефіцит продовольства, виникав в арміях і містах Конфедерації, в основному був викликаний не падінням виробництва, а в руйнування транспортної та грошової системи.\nГрошовою одиницею Конфедеративних Штатів Америки став власний долар Конфедерації. Майже всі банківські запаси золота і срібла були забрані в казначейство Конфедерації і на початку війни пішли в Європу на оплату військових поставок.\nБанкноти в 5 і 100 доларів


За тиждень шахраї обдурили буковинців на 80 тисяч гривень | Новини\nЗа тиждень шахраї обдурили буковинців на 80 тисяч гривень\n13:43, 8 лютого 2016 р.\nЗа минулий тиждень шахраї примудрилися виманити у жителів Буковини понад 80 тисяч гривень. Про це повідомляє прес-служба Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.\nТак, в п'яти випадках буковинці вирішували питання про те, щоб їхні діти і внуки, нібито, не були притягнуті до кримінальної відповідальності за скоєні злочини. Так, довірливих мам і бабусь вдалося обдурити в цілому на 35 тисяч гривень.\nЩе п'ятеро жителів Чернівецької області через відомий інтернет-сайт намагалися здійснювати покупки. Так, мешканка Сокирянського району перерахувала 5 тисяч гривень невідомому, який таким чином «продав» їй телевізор, а 42-річний житель Кельменеччини купив двигун за 12 тисяч гривень.\nПредставляючись працівниками банку, шахраї обікрали ще п'ятьох буковинців на суму понад 28 тисяч гривень. Так, у 26-річної мешканки села Клішківці нібито співробітник банку примудрився зняти з трьох рахунків понад 12 тисяч гривень, мотивуючи інтерес до особистої інформації спробою розблокувати банківські картки.\nПо всіх вказаних випадках відкриті кримінальні провадження за статтею «Шахрайство». Зловмисників розшукують правоохоронці.\nПравоохоронці нагадують буковинцям правила обережності: нікому не повідомляти конфіденційну інформацію щодо вашого карткового рахунку, в разі інтернет-покупок заздалегідь вивчити відгуки про продавця. У разі надходження незрозумілих дзвінків одразу ж повідомляти в поліцію, а не поспішати віддавати незнайомцю гроші.\nшахраї інтернет обдурили 80 тисяч гривень


Матка перед пологами - як виглядає, коли відкривається, м'яка, матка в тонусі перед пологами - missfit.com.ua\nГоловна / Вагітність і пологи / Матка перед пологами\nАнатомічні особливості матки перед пологами\nМатка перед пологами зазнає деякі зміни. Вони можуть бути помітні як самої майбутньої матері, так і лікаря-гінеколога. Давайте поговоримо про те, які видимі ознаки можуть свідчити про наближення пологів.\nПочнемо з того, як виглядає матка перед пологами, що особливого можна помітити. В цей час дітородний орган досягає своїх максимальних розмірів. Форма матки (живота) може бути різною. І це залежить не від статі дитини, як говорять багато знавців народних прикмет, а від того, як високо над входом в таз розташований дитина, і в якому положенні він там знаходиться. Якщо дитина лежить рівно поздовжньо, животик матусі має правильну форму овалу. Якщо ж відхиляється навскоси, відповідно живіт мами набуває неправильну форму, і це досить помітно. Якщо дитина розташовується впоперек (саме несприятливе становище, яке є показанням до операції кесарів розтин) - матка не розтягнута в довжину, а завширшки. Це один момент.\nІнший момент, що безпосередньо перед пологами, або за 2-3 тижні до їх початку, дитина може трохи опускатися в таз (якщо розташовується поздовжньо в матці), животик мами теж трохи опускається. Їй стає легше дихати, зникає печія. А лікар зауважує при огляді, що голівка плода (якщо вона є передлежачої частиною) стала нерухома або малорухлива - це означає, що вона вже опустилася в таз. Так би мовити, перебуває на старті. Ще більше живіт опускається вже в ході пологової діяльності.\nЗ великою надією і одночасно страхом жінки очікують початку переймів. Але завжди матка в тонусі перед пологами, або процес може початися практично непомітно? Безпосередньо сутичок завжди супроводжує гіпертонус. Але інша справа, що такого може не спостерігатися в період, поки шийка матки поступово розм'якшується і коротшає. Іноді матка м'яка перед пологами, навіть буквально за кілька годин перед їх початком.\nЗалишилося тільки з'ясувати, коли починається підготовка шийки до пологів. Нагадаємо, що це та частина матки, яка сполучає її з піхвою. Врахуйте, що коли матка відкривається перед пологами, зазвичай відходить слизова пробка. Це ще один досить достовірний ознака того, що зустріч з малюком вже дуже близька - максимум 2-3 тижні, і ви станете мамою. Шийка матки перед пологами розкривається не в один момент. Поступово, протягом декількох днів, а іноді й кількох тижнів, вона розм'якшується, коротшає (у нормі при вагітності довжина шийки не менше 3 см, перед пологами вона повністю згладжена) і розкривається. Розкриття лікарі визначають з допомогою бімануального огляду. Якщо є розкриття 1-2 пальця - пологи дуже скоро почнуться. Однак безпосередньо початок пологової діяльності характеризується появою регулярних, з наростаючою ефективністю сутичок, які і призводять до повного розкриття шийки матки (10 см), достатнього для народження дитини.\nОсь такі зміни відбуваються з маткою перед і в процесі пологів.


ВАПНО ціна, купити у Луцьку недорого - КУБ\nВапно мішок Вапно гашене Вапно пушонка\nНа сайті КУБ у Луцьку представлена можливість отримати онлайн консультацію за допомогою чату. Даний функціонал дозволяє контактувати клієнтам безпосередньо з відділом продажів без зайвих телефонних дзвінків, коли виникає термінова потреба в отриманні інформації про матеріали категорії вапно, супутніх товарах, замовленні або термінів доставки по Луцьку. Така форма комунікації значно спрощує процес взаємодії з клієнтами та дозволяє їм отримати професійну та вичерпну консультацію за короткий час по будь-якому виробнику (CERESIT, Kreisel, KNAUF, HAMMERITE, Metylan, МОМЕНТ, Lacrysil). Важливою перевагою є і те, що клієнт може переслати вибраний перелік товарів виконробу, дружині або колезі. Для цього необхідно вибрати товар, наприклад з групи вапно, додати його в кошик і вже безпосередньо на сторінці оформлення замовлення на сайті поділитися ним на пошту або в популярних месенджерах.\nУ каталозі товарів інтернет-магазину "КУБ" у Луцьку представлений широкий перелік різних будівельних матеріалів, від дрібної супутньої продукції, до професійних інструментів, завдяки яким можна здійснити повноцінний і якісний ремонт квартири, ванної кімнати, кухні або гаража. У кожній картці товарів, у блоці опису, є актуальна технічна інформація про сфери застосування даного матеріалу, його характеристики, а також рекомендації по експлуатації. Також звертаємо вашу увагу, що за роки роботи фахівцями нашого інтернет-ресурсу було написано понад 100 статей та оглядів будматеріалів у тому числі й з каталогу "Вапно". Всю інформацію ви можете знайти в блозі "Школа ремонту".\nВи можете повернути або обміняти вапно протягом 14 днів з моменту покупки. Це право гарантує «Закон про захист прав споживачів». Умови для обміну або повернення: товар, не був у вживанні та не має слідів експлуатації (подряпин, сколів, потертостей, розтину), не виявлено попадання вологи на вапно або на пакування. Збережений товарний вигляд - тобто залишилися всі ярлики, етикетки та інші мітки виробника, присутні всі документи (квитанція або товарний чек, що підтверджують покупку). Наша компанія завжди на стороні клієнта і при дотриманні зазначених вище умов гарантує повернення або обмін придбаного товару у Луцьку.\nКУБ – це найбільша мережа інтернет-магазинів і складів-партнерів будівельних матеріалів у Луцьку, яка розпочала свою діяльність ще у 2013 році. На даний момент нашими стратегічними партнерами є близько 240 крупно оптових складів-дистриб'юторів будівельних матеріалів по всій території країни, в тому числі й в Волинській області, з загальним унікальним асортиментом нараховує більше ніж 40 000 позицій SKU. Хочете купити недорого вапно з доставкою до під'їзду, телефонуйте за телефонами, вказаними в шапці сайту.\nМи гарантуємо 100% якість продукції, що продається в нашому інтернет-магазині завдяки тому, що виробник при поставці чергової партії надає Сертифікати відповідності міжнародним стандартам якості. Купити вапно у Луцьку - означає бути впевненим в тому, що будматеріал пройшов повну перевірку, тестування та випробування у виробничих лабораторіях, це означає, що у ремонті він служитиме довгий час і не буде шкідливим здоров'ю оточуючих. В асортименті лінійки Будбази КУБ представлені бренди: Кнауф, Церезіт, Кроноспан, АБС, Мапей і інші виробники категорії "Вапно".\nІнтернет-магазин КУБ по Луцьку надає послугу доставки будівельних матеріалів за вказаною адресою на заздалегідь призначений час. Ми гарантуємо збереження товарного вигляду привезеного матеріалу, тому що дотримуємося необхідних правил безпечного перевезення вантажів різної класифікації. Також під запит клієнта є можливість доставки замовлених будматеріалів брендів ISOVER, Техновент, Старфлекс, Ursa, Мастер-Рок, Bitugum, Maxima з сусідніх прилеглих регіонів Волинській області, у разі, якщо вапно в даний момент відсутня по Луцьку. Важливим фактором при відвантаженні матеріалів, є не тільки безпечність перевезення, а також вивантаження і занос на об'єкт, до складу бригад вантажників інтернет-магазину КУБ входять акуратні, досвідчені і, що немало важливо, тверезі хлопці. Інтернет-магазин КУБ по Луцьку готовий до індивідуальних підходів у розв'язанні нестандартних питань по відвантаженню великогабаритних і об'ємних вантажів. Всі відвантаження здійснюються під постійним контролем начальника складу і контролерів. Ми забезпечуємо максимально швидку та безпечну доставку в будь-які міста і села Волинській області, наприклад у такі населені пункти, як: Гороховський район, Камінь-Каширський район, Ківерцівський район, Любомльський район, Рожищенський район, Володимир-Волинський район, Турійський район\nВапно в Луцьку ✅ Допоможемо з вибором, порахуємо витрати!\nКомпетентні менеджери КУБ у Луцьку належним чином проконсультують і підберуть в бюджеті вапно і супутні матеріали. Завдяки внутрішній програмі відстеження пропущених дзвінків, Ваш виклик не буде втрачено, і наші фахівці оперативно передзвонять і допоможуть з вибором, підберуть найближчий до Вашого дому склад в Волинській області та допоможуть оформити замовлення на сайті. Менеджери інтернет-магазину КУБ завжди доступні для консультації по блоку "Вапно" в популярних месенджерах: Viber, Telegram і WhatsApp.\nВапно - Придбати за готівковий і безготівковий розрахунок у Луцьку\nПри покупці товарів в інтернет-магазині КУБ клієнту у Луцьку на вибір пропонуються різні способи оплати: - розрахунок банківською карткою на сайті; - готівкою на складі; - готівкою кур'єру при отриманні; - безготівковий розрахунок з ПДВ. Завдяки великій різноманітності оплат кожен покупець купуючи вапно у Луцьку може вибрати найбільш зручний для себе спосіб і комфортно здійснити розрахунок, заощаджуючи свій час. Також, звертаємо увагу, якщо є інтерес отримати нижчі ціни на Вапно та інші групи товарів, досить пройти реєстрацію на сайті у Луцьку, що дозволить додатково виграти до -10% від вартості.\nВапно ціна у Луцьк - каталог із 6 товарів\nВапняна паста (4 кг) 34.56 грн. В наявності\nВапно пушонка (гашене) 25 кг Немає в наявності


Найгарячіші зірки Instagram - Анастасія Квітко (фото)\nДівчата-феномени, які не великі актриси і не співачки, але збирають мільйони передплатників у «Інстаграмме». І ось чому!\nanastasiya_kvitko, передає Ukr.Media.\nСтаж в «Инстраграме»: 1,5 року\nКількість передплатників: 3,6 мільйона\nСкільки фото в день ти робиш?\nЯ роблю багато фотографій, мене заносить. Зроблю дві-три, і відразу хочеться ще. У мене на обох телефонах по 16 тисяч фотографій.\nЧи багато народу на тебе підписується?\nВ день приблизно 11 тисяч чоловік, максимально було 200 тисяч за тиждень.\nЯк на тебе реагують перехожі на вулиці?\nЧоловіки звертають голову на 180 градусів. Вони ніби стають якісь паралізовані на частку секунди. Відкривають рот і не рухаються, у них шок.\nЯким був твій найвдаліший пост?\nЦе було фото, де я стою попою до камери біля дошки, типу я архітектор. У «Інстаграм» багато дівчат, які викладають свої інтимні фотографії, але їх так не лайкають. Навіть на фото в трусиках і топіку повинна бути якась ідея.\nТи пишеш що-то в «Інстаграм» або тільки фото викладаєш?\nЯ зазвичай не страждаю таким достатком, щоб ще писати щось. По-моєму, це нерозумно, тому що подивіться на американських зірок: я не бачила, щоб вони підписували свої фотографії. Тільки якщо щось рекламують.\nПорівнюють тебе з кимось із зірок?\nЗ Кім Кардашян. Вона мені подобається, цікава особистість, але ми абсолютно різні. І різні фігури. Я це все зробила спортом, і генетика у мене дуже хороша, а у неї — самі знаєте.\nЧи багато жінок стежить за твоїм профілем?\nДуже багато молодих дівчат, схожих на мене. Вони теж займаються спортом, у них теж великі груди і попа, і я для них як приклад для наслідування.\nБагато часу ти проводиш в Інтернеті, якщо не вважати «Instagram»?\nУ мене немає часу сидіти в Інтернеті. Комп'ютер стоїть, але я їм не користуюся. У мене в телефоні і пошта, і «Instagram». Навіть у «Інстаграм» я рідко з'являюся. Виклала фотку — і виходжу.\nПорадуєш ти своєю присутністю який-небудь американський університет?\nЗараз, поки я молода, і в мене починається кар'єра, я не хочу витрачати час на навчання. Бо вже знаю: буду актрисою. Єдине, куди я можу піти вчитися в майбутньому, — це в школу акторської майстерності.\nКультура18+Краса і природністьАнастасія КвіткоІнтерв'юРозкіш і сексуальність\nПластичний хірург коментує великі попи Квітко, Кардашьян та інших зірок - своя чи силікон!\nЗірки, які зловживають занадто відвертими вбраннями!\nЗірки, які викладають в Instagram тільки чесні фото\nСексуальні Instagram-образи співачки Світлани Лободи\nЦе дівчина в найкоротші терміни стала зіркою Instagram, і ось чому (Фото)\nАнастасія Квітко "Російська Кардашьян "розсунула межі інтернету" пишними грудьми\nСкульптури нереальної краси!... які ніби ось-ось оживуть\nЗавтра, 19 грудня свято - День святителя Миколая Чудотворця\nМилі дівчата в красивих сукнях (Фото)\nЯк назвати дочку, щоб її доля була вдалою?\nТіна Кароль у День матері опублікувала рідкісне фото з підрослим сином\nЧому ніколи не можна розповідати про свої плани?\nВгадай, хто з них мати, а хто дочка!


Перші клієнти отримають електромобілі Lucid Air Dream Edition в форматі “раллі”: як це відбуватиметься | Autogeek\n29.10.2021, 11:52 1.8k Перегляди\nLucid нарешті готовий почати поставки першим клієнтам електричних седанів Air Dream Edition.\nСтарт доставок намічений на 30 жовтня.\n“Lucid Group, яка встановлює нові стандарти своїми досконалими електромобілями класу люкс, оголошує про початок поставок клієнтам Lucid Air Dream Edition. Перші клієнти, які забронювали електромобілі, запрошуємо забрати свої транспортні засоби в суботу, 30 жовтня. Деталі майбутнього заходу Dream Delivery будуть згодом опубліковані в наших соцмережах”, – зазначили в компанії.\nПри цьому автовиробник планує не просто віддати ключі від автівок їх першим власникам, а провести так зване Lucid Rally. Клієнти зможуть протестувати свої електромобілі разом з керівництвом компанії.\n“Початок поставок Air це кульмінація роботи усієї команди Lucid. Тож я дуже радий вручити ключі нашим першим дорогим клієнтам і супроводжувати їх під час тестової поїздки у Каліфорнії”, – зазначив генеральний і технічний директор Lucid Group Пітер Роулінсон.\nЯк раніше повідомляв Autogeek, компанія Lucid Motors оголосила, що покупцям електроседана Air доведеться обирати між потужністю та запасом ходу. На старті продажів Lucid Air запропонують одразу у двох прем’єрних версіях Dream Edition – Performance та Range. Обидві коштуватимуть 169 000 доларів США, але запропонують клієнтам різну потужність та дальнобійність.\nПопередній матеріал Ціна від $35 000: Електричний мінівен Canoo Lifestyle Vehicle отримає акумулятори від Panasonic\nНаступний матеріал Вкрай недоречно: на заводі з виробництва електропікапів Rivian сталась пожежа


05-09-2018 Виконання заповіту\nВідповідно до статті 1286 Цивільного кодексу України заповідач має право призначити виконавця заповіту, тобто особу, яка повинна буде забезпечити виконання спадкоємцями дій, до яких вони були зобов'язані заповітом.\nДо повноважень виконавця заповіту належить вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, щодо повідомлення спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів про відкриття спадщини; вимагання від боржників спадкодавця виконання ними своїх зобов'язань; управління спадщиною; забезпечення одержання кожним із спадкоємців частки спадщини, яка визначена у заповіті; забезпечення одержання частки у спадщині особами, які мають право на обов'язкову частку у спадщині.\nВиконавцем заповіту може бути фізична особа з повною цивільною дієздатністю або юридична особа. Якщо заповіт складено на користь кількох осіб, виконання заповіту може бути доручено будь-кому з них. У випадку, якщо заповіт складено на користь однієї особи, виконання заповіту може бути покладено на сторонню особу, яка не є спадкоємцем за заповітом.\nОдним із способів призначення виконавця заповіту є призначення за ініціативою спадкоємців. Вони мають право пред’явити позов про усунення виконавця заповіту, призначеного заповідачем, від виконання ним своїх повноважень, якщо він не може забезпечити виконання волі заповідача. Спадкоємці мають право обрати виконавця з числа спадкоємців або призначити виконавцем заповіту іншу особу, у випадку якщо заповідач не призначив виконавця заповіту або якщо особа, яка була ним призначена, відмовилася від виконання заповіту чи була усунена від виконання заповіту. Якщо спадкоємці не можуть досягти згоди щодо призначення виконавця заповіту, він на вимогу одного із них може бути призначений судом.\nВиконавець заповіту може бути призначений нотаріусом за місцем відкриття спадщини, якщо заповідач не призначив виконавця заповіту або якщо виконавець відмовився від виконання заповіту чи був усунений від його виконання і якщо цього потребують інтереси спадкоємців.\nОсоба призначається виконавцем заповіту з її згоди. Така згода витребовується нотаріусом і може бути оформлена як самостійна заява, що додається до заповіту, чи міститься на самому заповіті.\nЗгода бути виконавцем заповіту від особи, яку призначає виконавцем заповідач, може бути отримана за життя спадкодавця або після відкриття спадщини.\nНотаріус за місцем відкриття спадщини видає виконавцю заповіту відповідний документ, що підтверджує його повноваження. Таким документом є Свідоцтво, яке посвідчує повноваження виконавця заповіту. Зазначене свідоцтво видається нотаріусом відповідно до форми № 20 додатку 25 до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5. У тексті свідоцтва обов’язково зазначаються відомості про виконавця заповіту, його повноваження та підстави їх виникнення з посиланням на заповіт і дату відкриття спадщини.\nПісля припинення покладених на нього функцій виконавець заповіту повертає нотаріусу документ, що посвідчував його повноваження. У разі неповернення виконавцем заповіту документа, який засвідчував його повноваження, спадкоємці мають право витребувати документ, а також вимагати відшкодування завданих їм збитків.\nПісля повернення відповідного свідоцтва нотаріус робить відмітку про припинення дії повноважень виконавця на повернутому виконавцем примірнику та на примірнику свідоцтва, що зберігається у його справах, а також відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та у книзі обліку та реєстрації спадкових справ. При цьому примірник свідоцтва, що був повернутий виконавцем заповіту, підшивається в спадкову справу.


Gnc L-ARGININE 1000 90 капсул Купити аргінін в Києві і Україні, відгуки, ціна, опис, склад - інтернет-магазин BCAA.UA\nІнші аргінін Gnc\nL-ARGININE 1000 90 капсул\nПідсилює обмінні процеси в м'язах, тонізує кровоносні судини, знижує рівень холестерину.\nКод товару 22344\nОпис L-Arginine 1000 від GNC\nL- аргінін - амінокислота, яка в першу чергу важлива як фільтр для аміаку, який є побічним продуктом білкового обміну. По-друге, він підсилює обмінні процеси в м'язах, тонізуючи кровоносні судини, знижує рівень холестерину і зменшує ймовірність появи тромбів. L-аргінін міститься в різних продуктах харчування: горіхах, пшениці, шоколаді і т.д. Але коцентрація його в них недостатня для тих, хто тренується. Тому L-аргінін у вигляді добавки вкрай необхідний для спортсмена.\nL-аргінін 1000 мг\nРекомендації щодо застосування: дві-три капсули перед тренуванням, запиваючи водою, повторити вранці і перед сном.\nВідгуки про L-ARGININE 1000 90 капсул 0


— І де тоді вона є?\n— Це і я б хотіла знати.\nБуло диявольськи темно, місяць, захований за стінами хмар, взагалі не давав світла. Втім, порівняно з попередніми, ніч була винятково слабо вітряною і дякуючи цьому не такою холодною. Човен тільки трохи колихався на зморщеній хвилями поверхні води. Пахло багном. Перегнилими травами. І слизом вугрів.\nДесь під берегом ударив хвостом по воді бобер, так, що обоє вони аж підскочили. Цірі була певна, що Висогота задрімав, а бобер його розбудив.\n— Розповідай далі, — сказала, витираючи ніс чистим, не вкритим іще слизом рукавом. — Не спи. Як ти засинаєш, у мене очі також злипаються, оце течія нас знесе, й прокинемося посеред моря! Розповідай про ті телепорти!\n— Утікаючи з Танедду, — продовжив пустельник, — ти пройшла крізь портал Вежі Чайки, Тор Лара. А Жофрей Монк, хіба найбільший авторитет у питаннях телепортації, автор твору, що зветься «Магія Старшого Люду», який залишається opus magnum знання про ельфійські телепорти, пише, що портал Тор Лара веде до Вежі Ластівки, Тор Сіреаель…\n— Телепорт на Танедді був зіпсований, — перервала Цірі. — Може, раніше, до того як зіпсувався, й вів до якоїсь ластівки. Але зараз веде у пустелю. Це зветься портал хаотичний. Я щодо того вчилася.\n— Уяви собі, я також, — пирхнув старий. — І багато з тих наук я пам’ятаю. Саме тому мене настільки здивувала твоя оповістка… Деякі її фрагменти. А саме ті, що стосуються телепортації…\n— Ти можеш говорити ясніше?\n— Можу, Цірі. Можу. Але зараз саме час витягти вершу. Напевне, налізло в неї вже вугрів. Ти готова?\n— Готова. — Цірі поплювала на долоні й схопилася за багор.\nВисогота взявся за шнур, що ховався під воду.\n— Витягаємо. Раз, два… три! Й у човен! Хапай те, Цірі, хапай! До коша, бо повтікають!\nУже другу ніч випливали вони на довбанці на багнистий приток річки, розставляючи верші і ятері на вугрів, які масово тягнулися до моря. До хати вони поверталися добряче за північ, убабляні слизом з вух по п’яток, мокрі й замучені насмерть.\nАле не вкладалися спати відразу. Улов, призначений для обміну, треба було розкласти по скринях і добряче закрити — якби вугрі знайшли хоча б найменшу щілину, то вранці у скрині не виявилося б жодного. Після закінчення праці Висогота обдирав зі шкіри дві-три рибини потовще, краяв їх на шматки, обкатував у борошні й смажив на величезній пательні. Потім їли й розмовляли.\n— Бачиш, Цірі, мені не дає спати одна справа. Я не забув, як відразу після твого вилікування ми не могли узгодити дати, причому рана на твоїй щоці була календарем, найточнішим із можливих. Рана та не могла бути старшою, ніж десять годин, а ти упиралася, що отримала її за чотири дні до того. Хоча я був упевнений, що йдеться про звичайну помилку, я не міг перестати думати про те, продовжував ставити собі запитання: де поділися ті чотири загублені дні?\n— Ну й що? Де вони, на твою думку, ділися?\nКіт зробив довгий стрибок, прибита кігтями миша запищала тоненько.\nКотяра без поспіху перекусив їй карк, випустив тельбухи й почав її з апетитом їсти. Цірі дивилася на нього спокійно.\n— Телепорт Вежі Чайки, — знову почав Висогота, — веде до Вежі Ластівки. А Вежа Ластівки…\nКіт з’їв мишу, залишивши хвіст на десерт.\n— Телепорт Тор Лара, — сказала Цірі, широко позіхаючи, — збитий і веде у пустелю. Я тобі казала про те чи не сто разів.\n— Не у тому справа, я кажу про дещо інше. Про те, що є зв’язок між цими двома телепортами. Портал Тор Лара збитий, це правда. Але є ще телепорт Тор Сіреаель. Якби ти дісталася до Вежі Ластівки, то могла б знову телепортуватися назад на острів Танедд. Тоді ти виявилася б далеко від небезпеки, яка тобі загрожує, подалі від твоїх ворогів.\n— Ха! Те мені б підійшло! Але є одна-єдина проблема. Я поняття не маю, де ота Вежа Ластівки.\n— Може, на те я і знаю ліки. Знаєш, Цірі, що людині дає навчання в університеті?\n— Уміння користуватися джерелами.\n— Я знав, — гордо сказав Висогота, — що знайду. Шукав, шукав і… От зараза!\nКупа важезних книжок вирвалася у нього з рук, інкунабули гепнулися на глиняну підлогу, сторінки повилітали із зотлілих обкладинок і розсипалися безладно.\n— Що ти знайшов? — Цірі присіла поряд, допомогла позбирати розкидані сторінки.\n— Вежу Ластівки! — Пустельник відігнав котяру, який нахабно всівся на одну зі сторінок. — Тор Сіреаель. Допоможи мені.\n— Ото воно пилюкою обросло! Аж липне! Висогото? Що воно? Отут, на цьому малюнку? Отой чоловік, що висить на дереві?


Apple представила нове покоління ноутбуків MacBook Pro - Наука та IT - TCH.ua\nНаука та IT 25 лютого 2011, 16:38\nВ новій лінійці Apple представила моделі MacBook з 13,3 -, 15,4 - і 17 дюймовими дисплеями. Моделі з найменшим екраном оснащені двоядерним процесором Intel Core, більші - чотирьохядерним процесором Core i7.\nКомпанія Apple представила оновлену лінійку ноутбуків MacBook Pro. Дизайн ноутбуків практично не змінився. Вага та розміри пристроїв залишилися колишніми, повідомляють в Apple.\nРазом з тим нова лінійка Pro отримала нові процесори Intel Core і підтримує технологію передачі даних Thunderbolt.\nВідповідний роз'єм знаходиться на одній з бічних панелей ноутбуків і надає можливість передачі даних зі швидкістю 10 гігабіт на секунду. Для порівняння, теоретична швидкість передачі даних за стандартом USB 2.0 складає 480 мегабіт в секунду.\nУ лінійку MacBook Pro як і раніше входять моделі з 13,3 -, 15,4 - і 17 дюймовими дисплеями. Проте загальне число моделей скоротилася з шести до п'яти.\nApple пропонує по дві моделі з 13,3 - і 15,4-дюймовими екранами. Дві моделі з найменшим екраном оснащуються двоядерним процесором Intel Core з частотою 2,3 і 2,7-гігагерца відповідно.\n15,4 - і 17-дюймові MacBook Pro отримали чотирьохядерні процесори Core i7. Також відзначається, що в нових ноутбуках Apple перейшла на графічні системи AMD Radeon. Раніше в ноутбуках використовувалася графіка основного конкурента AMD - компанії Nvidia.\nВартість MacBook Pro в США стартує з 1199 доларів, і вони вже доступні в магазинах Apple і для замовлення на сайті компанії. В Україні їх вартість поки не відома. За заявою прес-служби Apple вони надійдуть у продаж найближчим часом.\nЯпонці створили найтонший у світі смартфон\nНауковці створили невидиму клавіатуру (відео)\n© За матеріалами Apple / К.М.


(за матеріалами журналу українців Польщі “Відрижка”)\nОкрему групу серед чужомовних запозичень в українській мові становлять лайливі слова, різного виду вульгаризми. Прийшли вони до нас із російської мови. До речі, порівняно недавно, внаслідок інтенсивних контактів між обома народами. Укорінилися вони в результаті багатьох трагічних подій, зокрема, воєн, коли нашою землею пройшли мільйони людей, які з дитячого віку були привчені брутально лаятися і які самі не усвідомлювали значення того, що вони кажуть. Другою причиною поширення російської лайки було перебування мільйонів українських чоловіків у російських тюрмах і в російській, а потім радянській армії. Третьою - масові переселення людей у часи “побудови комунізму”.\nОдин відомий політик, у минулому директор великого заводу, нещодавно, не соромлячися, привселюдно заявив, що в розмовах зі своїми підлеглими постійно користується ненормативною лексикою, тобто матюками. Брутальні вислови нібито допомагають йому “ясніше й чіткіше” формулювати свої думки й доносити їх до інших. Вони служать для зв’язку слів у реченнях. Це особливо стає помітним, коли ми чуємо, як він розмовляє з людьми під час поїздок країною. Помічаємо, що навіть тоді, коли він знає, про що говорить, в його мові виникають недоречні паузи. Мабуть, це для того, щоб стримати себе й не заматюкатися.\nАле звідки ж з’явилися матюки та інші брутальні слова в російській мові? Існує декілька пояснень цього факту. Одні дослідники кажуть, що їх створив сам російський народ в часи свого формування з суміші різних племен - слов’ян, балтів, угро-фіннів і татарів. Тобто десь у XIII-XV століттях. Бо раніше, в X-XII століттях, жоден літопис не фіксує матюків, хоча цензури тоді не було. Ці дослідники-лінгвісти рішуче виступають проти вилучення ненормативних слів з російської мови. Бо в такому разі, стверджують вони, російська мова втратить свій колорит, питому національну самобутність, важливу складову духовної спадщини народу. Більше того, на думку цих науковців, матюки та інші лайки треба широко використовувати в літературній мові, художніх творах тощо. Щоб не відступати від правди життя й фіксувати живу розмовну мову.\nЧому росіяни сприйняли ці лайки від татарських поневолювачів? Виявляється, вони запозичили від золотоординців багато чого, починаючи від способів і методів здійснення верховної влади, аж до пісень-”частушок”. Московські великі князі та їхні придворні вільно володіли татарською мовою, запроваджували татарські звичаї і традиції в сім’ях, при князівському дворі і в державі. Цьому сприяли змішані шлюби, переходи татарських загонів на службу до московського князя. Одне слово, за вдалим висловом відомого діяча російської культури, матюки стали результатом наскрізного “протатарення” Росії.\nПам’ятаймо про чужинське походження словесного бруду й оберігаймо нашу мову, наші душі від усілякої зловорожої скверни.\nОскільки, це - так би мовити, народна творчість, то наведемо те, що змогли “накопати”:\n” - Мати божа, царице небесна,- гукала баба в саме небо,- голубонько моя,\nморковочки, та бодай його пранцi та болячки з’їли, та бодай його шашiль\nБаба хрестилася в небо з такою пристрастю, аж торохтiла вся од хрестiв.”\n“Зачарована Десна” О.Довженко\n“…спершу з мене вибивали дурування i примовляли, який я бузувiр, опришок, урвиголова, харциз, каламут i навiть химород. На таке противне слово я нiяк у душi не мiг погодитись.\n…я мав i покаятись, i набратися розуму, якого усе чомусь не вистачало менi. Та я не дуже цим i журився, бо не раз чув, що такого добра бракувало не тiльки менi, але й дорослим. I в них теж чогось вискакували клепки, розсихались обручi, губились ключi вiд розуму, не варив баняк, у головi лiтали джмелi, замiсть мiзкiв росла капуста, не родило в черепку, не було лою пiд чуприною, розум якось втулявся аж у п’яти i на в’язах стирчала макiтра…”\n“Гуси-лебіді летять” М.Стельмах\nСрали-мазали…( те саме. що й “зробити щось аби як”)\nСоздан 11 окт 2007\nдіана 12 янв 2014 ответить\nАслан 28 мар 2014 ответить\nгениально - дюже богатый язык ! получил редкий кайф... особенно от фразы про куму и кума :)))\nОдарка 28 июл 2015 ответить\nДякую! Справді стаття цікава, ніби художня історична література. Багато десятиліть (а може й століть) викорінювали цю мову. Але й зараз вона жива,навіть у селах Воронезької, Курської , на Кубані розмовляють нею, і лайки залишились такі ж. Не говорячи про села інші.\nZertos236 07 ноя 2016 ответить\nР†РЅС‚РµСЂРµСЃРЅС– С„Р°РєС‚Рё РїСЂРѕ РґР°РЅСЋ Р»Р°Р№РєСѓ С‚Р° РїРѕС…РѕРґР¶РµРЅСЏ С—С—\n--- 25 июн 2018 ответить\n--- 15 дек 2016 ответить\nЯ чув як старі люди лаялись:" Розгад тобі в печіняку між ребра", що таке "розгад" і як воно пишеться "роз гад", чи "розгад" не знаю, але страшно :)


#Чистотворчість: Перерва на арт-терапію – The Devochki\nвід girl | Бер 18, 2019 | Дівчина говорить, Проєкти\nЯк балансувати між творчістю та раціональністю\nТворчість – важлива частина життя будь-якої людини, а арт можна привнести навіть у буденну справу, як-от сніданок чи щоденна дорога на роботу. А ще існує таке поняття, як арт-терапія. За допомогою співу, танців, малювання чи гри на музичних інструментах можна розслабитися та отримати нове задоволення. Саме для цього разом із “Галичиною” ми зібрали п’ятьох дівчат помалювати аквареллю чудодійні Карпатські гори та трохи поговорити про баланс творчості та раціональності в їхньому житті.\nСпіввласниця "Хай Росте"\nСпівачка Лавика, психолог\nСпіввласниця проекту “Хай Росте”\nЯ на сто відсотків творча людина. Проект “Хай Росте” ми починали разом із Василисою. Від початку у ньому я відповідала за творчість, а вона за все, що про цифри, таблиці, прибуток, витрати.\nНа жаль, не думаю про те, як більше продати, як краще просунути. Літаю в цьому плані в хмарах. Мені цікавіша творчість заради творчості, ніж придумати бізнес, який буде і про творчість, і про гроші.\nСпочатку ми придумали ідею, концепцію проекту. Коли у нас вже був готовий продукт, я зайнялася його просуванням. Працюю над фото, спілкуюсь у соціальних мережах. Ми наймали людину для продажів через соцмережі, це величезний шматок часу, якого у мене немає. Та все одно заходила в директ і дивилася, як там спілкувалися, іноді сама відповідала.\nСкладно делегувати, ніхто не може думати так, як ти. Мені здається, навіть спілкування з клієнтами – це теж творчість.\nУ мене індивідуальний підхід, тому не бачу масштабування. Мені подобається камерність, нішевий продукт. Це на 100% про творчість. Горщик зроблений одними руками, рослина посаджена іншими. Ми підбираємо вазони за індивідуальним запитом і потребами. Мені б не хотілося конвеєра – робити горщики не ручної роботи, а на виробництві. Це було б дешевше, їх можна зробити більше. Але зникає душевність.\nКоли була в декреті з першою дитиною, дочкою Євою, я не працювала, нічим не займалася. Навіть не фотографувала, тому що продала фотоапарат і ще не купила новий. І цей момент “ще не купила” тривав два або три роки.\nЯ занурилася в материнство. Побачила в інстаграмі чиїсь акварельні роботи і стало цікаво, як це взагалі. Я з дитинства займалася танцями, акторською майстерністю, вокалом, музикою, але малюванням – ніколи.\nЖивопис мені сподобався, здавалося, що у мене виходить. Мене це розслабляє, надихає. У мене навіть були ідеї робити футболки зі своїми ілюстраціями.\nСпочатку була акварель. Потім пішла на курси, де ми писали маслом. Пробувала малювати акрилом, це взагалі дуже простий і піддатливий матеріал. Він без запахів, без розчинників і швидко сохне. Я малюю усіма матеріалами, але рідко.\nЗа професією я кінознавець, зараз хочу займатися режисурою. Розумію, що для цього повинен бути життєвий досвід, і все, що зараз роблю, мені знадобиться як режисерові. Коли дивлюся кіно, в останню чергу думаю про сюжет. Дивлюся, як знято, які ракурси, яке світло, чому підібрані такі типажі, костюми та реквізит.\nЦе у мене всередині і зараз тісно пов’язане і з фотографією, і з блогами, з Instagram. Аккаунт, який у мене спочатку з’явився знічев’я, коли була в декреті. До цього я сміялася над тими, хто не може з’їсти яєчню до того, як сфотографує.\nКоли почала заглиблюватися, побачила, що це величезний майданчик для творчості. До цього не знала, що там не тільки мої друзі викладають їжу, а є художники, які створюють в мережі арт-об’єкти.\nЦе те, що мені цікаво. Побудувати композицію, погратися з кольором, світлом, тінню. Був період, коли била себе в груди, що для інстаграму треба знімати тільки на телефон.\nАле зараз для “Хай росте” знімаю на камеру. Хочеться, щоби була красива презентація бренда, якісна та професійна. Для особистого профілю знімаю і на телефон, і на камеру.\nЯ не вважаю себе блогером, якби показала все особисте життя, мені здається, було б більше підписників. Якщо б я їх манила якимись подробицями. Але в моєму акаунті рідко з’являється чоловік. Жені це чуже, він мало займається особистим профілем, хоча йому це і потрібно, як публічній людині.\nЗараз я б хотіла знімати відеопроекти – якісні та конкурентоспроможні, як повноцінні телевізійні програми. Не хочеться робити черговий блог про те, як минув мій день. У мене є кілька ідей, але я ніяк не можу почати їхню реалізацію. Мені не вистачає або часу, або грошей, тому що знову ж таки як-небудь я вже не хочу робити.\nТворчість для мене – натхнення, дуже цікаво, коли ти щось придумуєш і втілюєш. Якщо брати, припустимо, режисуру, то це дуже глобально. Ти щось придумав, і люди знімають, монтують, щоби втілити твою ідею. Це мистецтво завжди мене вражало, бо дуже круто потім побачити результат.\nНе круто, коли він зовсім не такий, як був у твоїй голові. У 18 років я зняла свій перший кліп і після цього нічого більше не знімала. Тому що все вийшло не так, як було в моїй голові, і я вирішила, що я не можу зараз. Я про те, що краще ідеально, але ніколи, ніж як-небудь. Але, слава богу, у мене є діти. Якби я на три роки засіла в пошуки себе, це було б погано. Я просто не думала про ці екзистенціальні проблеми, але вони у мене все одно спливають.\nДіти у мене дуже творчі. Молодший Даня вже тягнеться до того, чим займається старша сестра Єва, тому він розвивається швидше, ніж його однолітки. Єва дуже любить малювати. Танцювати і співати – це за замовчуванням: діти хапають гітари, барабани, танцюють, співають.\nЯ просто заохочую дітей до всього, що вони пробують. Мені подобається, коли дітям багато дозволяють. У нашій першій квартирі були всі стіни білі. Коли Єва підросла, вони всі були помальовані. Я дозволяла – перефарбуємо, якщо що. Спочатку виділили одну якусь частину, потім пішло-поїхало. Спочатку це були маркери, які легко змиваються, потім – будь-які.\nЯ на сто відсотків творча людина. У мене змалку було таке середовище – мама музикант, тато художник. З дитинства батьки навчили помічати деталі, щось створювати.\nАдже творчість – це коли ти щось створюєш з нічого: красу, потворність, що завгодно. Тато на полотні, мама в музиці. Я обрала слово, відео, фотографію, журналістику.\nЖурналістика для мене – акт творчості, створення. Ось, наприклад, репортаж. Подія не існує, поки про неї хтось не розповість. І там уже від того, як ти його створиш – словами, відео, картинкою, текстом – буде залежати сприйняття людей.\nТи постійно ретранслюєш. Мені подобається блогінг, тому що в ньому взагалі немає рамок. Можна робити що завгодно, на що у тебе вистачить сміливості.\nМи все бачимо ніби як однаково, але транслюємо, пропускаємо через себе інакше. Саме це відрізняє блогера від звичайних людей – вміння пропустити через себе інформацію і подати її.\nЦе і є процес творчості. Тому що інформація як така нікому не цікава. Цікаво те, що пропущено крізь певну особистість.\nЯ завжди була ланкою, що створює – сценаристом, репортером, журналістом. Відповідала за продукт, а не за його просування або розкручування.\nУ власному проекті я відповідаю за все. Зараз для мене це складно, тому що менше про це знаю. Хочу зрозуміти це для себе.\nБудь-що можна продати. І, як правило, так і відбувається. Це повсюдне явище. Ти не розумієш, як “це” сталося, але ти про “це” знаєш, усі “це” лайкають, усі “це” люблять, і ніхто вже не пам’ятає чому.\nУ цій хмарі нескінченної інформації, яка на тебе рухається з усіх боків, поливаючи тебе градом, дощем і блискавками, пробитися з чимось своїм дуже складно. Навіть якщо воно прикольне, у 100 разів краще, ніж, припустимо, 10 інших, більш інформативне, симпатичніше, але ти його не вмієш продати, тебе немає. Ти зі своїм симпатичним сидиш, поки хтось несе те, що йому потрібно, тому що він знає стратегії, таргетинг, куди вкласти гроші.\nНамагаюся жонглювати цим, щоб контент був класний, інформативний, корисний. Головна людська претензія до всіх блогерів у тому, що вони не несуть жодного сенсу.\nЯ хочу донести, що подорожі змінюють життя і лікують краще за таблетки і психотерапевтів. Тому я не пробувала арт-терапію, подорожі – мої ліки.\nСерйозно, всі наші проблеми – від нервів. Усі наші проблеми – в голові. Від нашої зашореності, затурканості, заляканості, накручування себе починаються хвороби й у всьому тілі, й у мізках.\nТе саме було зі мною. Я тільки-но приїхала з Таїланду і вже заряджена. Але місяць тому, до поїздки, я була в процесі балансування: як просувати блог, як писати. Мені це дається, але вимагає дуже багато часу.\nЦілодобово щось роблю і, мені здається, що ніхто не розуміє взагалі, що я і хто я. Ніби і я сама до кінця не розумію, що і як працює, тому що немає команди маркетологів, піарників. І в цьому створенні та просуванні ти сидиш затюканий. І в підсумку набридло взагалі все. Почало дратувати все. Я поїхала на місяць і відбувається трансформація.\nПодорожі лікують. Ти розслабляєшся, міняєш фокус, мозок починає швидше працювати. Я кажу про пригоди, коли ти мчиш, тобі потрібно щось вирішувати, ти намагаєшся знайти цікаві місця, стикаєшся з якимись незручностями, перешкодами.\nБачиш якусь божевільну природу, яка тебе просочує. Усвідомлюючи її масштаби, ти розумієш: “Господи, та я все можу!” Трапляються сакральні речі і перезавантаження. Повертаєшся і вже хочеш щось робити. Ти розумієш, що реально все можливо.\nБуває, що втомлююся в подорожах. Тому що саме в цей період треба зібрати якомога більше матеріалів. Увесь час записуєш – я розповім, що потрібно піти до цієї кав’ярні, поговорю з кухарем, дізнаюся, в чому фішка.\nНапевно, я колись дійду до того, щоб їздити на вікенди, взагалі нічого не фотографувати, нічого не робити для блогу, не знімати сторіз. Не знаю, чи зможу, але, напевно, варто робити цифровий детокс.\nЗараз я в пошуку основного фокуса, тому що мені хочеться все. Але саме через бажання обійняти неосяжне мене і розхитало тоді. Хочу сконцентруватися на блозі metyolkina.com, тому що він несе більше користі. В інстаграмі стрічка швидко змінюється, а на сайті зручний пошук і доступ до інформації. Наприклад, людина збирається поїхати до Таїланду або на Шрі-Ланку, до Америки, у неї будуть всі мої напрацювання перед очима. Окремо YouTube розкручувати не буду, але відео буде допоміжним моментом у всіх матеріалах.\nСпівачка Лавіка, психолог\nУ мені 50% творчості і 50% раціональності. Поєдную кілька професій, і мені пощастило, що у всіх починаннях може бути присутня творчість. Я за ресурсну частину музики і привношу її в психологічну практику.\nЗнаю, як музичною інтонацією, а також певними складними механізмами, терапевтично впливати на підсвідомість людей. Ключові моменти привношу і в свою творчість, але не в ту музику, яка звучить на радіо. Я звичайна людина, відчуваю безліч внутрішніх потрясінь, трагедій, травм, депресій. І потрібно кудись це зганяти. Пощастило, що можу сама себе “лікувати”.\nЛікую за допомогою музики, застосовуючи знання з психології. Це такі взаємодопоміжні моменти, які зв’язалися воєдино ще давним-давно в моєму житті. Раніше думала, що неможливо сісти на два стільці, але мені це вдалося.\nДесь більше півроку працюю з методом вокальної терапії, музичної творчості. Люди, які до мене приходять, не обтяжені думкою про те, що я психолог, психіатр або психотерапевт. Вони йдуть до мене на арт та часом можуть отримати більший результат, тому що немає шаблонного поняття – “піду до психолога”. Хоча, звичайно ж, нині багато хто це практикує. Це чудово. Ми ходимо на масаж, щоби розслабити тіло, але треба розвантажувати і мозок.\nЗараз у моєму житті більше терапії та роботи з кризовими періодами людей. Я працюю в онкологічному відділенні, працюю з дітьми, з сім’ями. Я дуже довго йшла до цього моменту, емоційно зміцніла і займаюся цим професійно, сертифіковано. Мені для цього потрібно проходити власну терапію, тому що я можу віддзеркалювати все, що відбувається, і приносити це додому. Це дуже емоційно складно, але також відкриває якісь двері в таїнства, про які раніше мені було невідомо.\nЦе відгукується у моїй музиці, але не на тій, що радіоформату. Поки все складаю в стіл. Знаю, що радувати подібна творчість буде тільки мою маму, потенційного хлопця, і, може, змушу слухати подружку.\nНе контролюю цей процес, все виписується самостійно. Спеціально не сиджу і не мучу свій мозок. Зрозуміла, що не можу писати поп-пісні. Не можу заздалегідь дати собі обіцянку, що напишу хіт. Я не знаю взагалі, як це робити, і, чесно кажучи, не факт, що мені це потрібно.\nМої заняття арт-терапією набагато ширші, наприклад, є проект «Слідами шаманів». Організувала його для своїх клієнтів, щоб робити тривалу терапію. Це дещо схоже на новомодні ретрити, але це не зовсім про це. Це більше про опрацювання себе в диких місцях із пізнанням через культуру та обряди.\nПоки що подорожей у мене було всього дві з групою, але я планую масштабуватися. Коли ми виїжджали з дівчатами до Мексики, потрібно було зібрати не більше 20 різних речей у рюкзак. Це вже цікаво.\nПід час подорожей ми проходимо різні обряди, ритуали, внутрішні ініціації, про які не завжди можна, припустимо, написати в фейсбуці. Звичайно ж, це все без насильницьких шляхів. І, якщо у людини немає бажання, може відмовитися.\nВ Україні у нас є “Арт-мандри” – виїжджаємо влітку до Одеси, а взимку – в Карпати. Вранці і ввечері викладаю дихальні практики. Ми розслабляємося разом, говоримо. У нас є вокальна терапія, танцювальна, ми малюємо разом із художницею. Створюємо всі умови, щоб дівчата розкрилися, звільнилися, розслабилися.\nМені подобається пробувати різне – я грала в театрі й кіно. А ще було шалене бажання навчитися грати на джембе – етнічному африканському барабані. Для мене це про свободу, про жіночу сексуальність, яку я тільки зараз у собі намагаюся відкривати, але такими нелегкими способами. Тобто, я з собою спілкуюся методом такої музичної терапії. Уже рік, як опанувала цей інструмент або він опановує мною. Водночас пішла вчитися грати на гітарі – виділила для цього час і кайфую.\nКондитерська справа на 90% – арт. Це технологічне виробництво, у якому враховуються різні процеси, але все одно будь-який рецепт кожен кондитер виконає по-своєму. Можу готувати я і ще мільйон людей, і врешті-решт у всіх вийде по-різному. Тому що це все-таки творча професія.\nЗазвичай спочатку продумую смак, а не вид. Думаю про те, які смаки поєднуються, шукаю паралелі. Кондитерську майстерність можна порівняти з парфумерією, де працюють різні поєднання запахів. Тут же ми працюємо над смаками. Неможливо наліпити фруктовий салат і зробити з цього шедевр. Потрібно тонко розуміти, наскільки добре поєднуються смаки.\nПотім народжується вид тістечка або торта, настає час кольору, текстури, фактури або блискіток, які зараз популярні.\nЦе художня професія. Зараз такі торти, що коли бачиш, можна одразу і не зрозуміти, що це торт і його можна з’їсти. Для багатьох людей, які підписуються на кондитерів в Instagram, первинна картинка. Вони їдять очима.\nБільше орієнтуюся на мусові тістечка. Ще мені дуже подобаються напрями весільних тортів та їстівної флористики, коли з вафельного паперу роблять квіти, які можна з’їсти.\nЗараз планую відкривати кондитерську в Києві. Тому мій головний фокус на вітрині. Це свого роду інсталяція. Треба не просто розставити тістечка на трьох рівнях, а зробити справжню виставку.\nВідкриття кондитерської – це про бізнес. Вважаю, що просто творчість для себе – робити картини у стіл, торти лише для родичів – не цікаво і не надихає. Мені подобається, коли твою творчість можуть спробувати інші, можеш поділитися своїми вміннями, ще й жити за рахунок цього і розвиватися далі.\nНасправді творчості в нашому житті дуже багато, і з творчим підходом до життя усе дається краще і легше, і цікавіше.\nЯ люблю вишивати, правда, вже дуже давно цього не робила. Люблю fashion, цікавлюся стилем. Подобається вибирати образи для зйомок, цікавлюся історією моди.\nБудь-яка творчість на всіх фронтах перетинається – малювання з тортами, торти з fashion. Якщо з’являються якісь тенденції, то вони поширюються на всі види мистецтва.\nМоя кар’єра почалася з роботи в кондитерській школі, де курси вели французькі шефи. Мені дуже пощастило працювати з метрами кондитерської майстерності, які і сформували моє мислення. Вважаю, що в будь-якій професії, якщо хочеш розвиватися, потрібно шукати будь-які способи бути ближчим до тих, хто майстер у професії.\nЦе безцінний досвід. Ніхто, жодний університет чи технікум не дасть таку базу. Французи дуже щедрі в плані інформації, мене це підкупляє.\nМене в школі всі називали француженкою. Не могла зрозуміти чому, але потім зробила висновки, що просто через те, що я ходила в береті. Нічого мене з Францією не пов’язувало. Потім уже, коли стала захоплюватися кондитерською справою, познайомилася з шефами, коли більше дізналася про французів, особливо чоловіків, з’явилося бажання туди поїхати.\nКоли вперше побувала в Парижі, все зрозуміла. Завжди кажу, що, якщо людина була в Парижі і каже, що їй там не подобається, нам взагалі не по дорозі, ми ніколи не зможемо один одного зрозуміти. Тому що я не розумію, як місто, яке просто оспівує людину як творця, може не сподобатися. Париж просто неймовірний, він дуже красивий. Кожен раз, коли там буваю, просто дивуюся.\nДизайнерка одягу, засновниця бренду Ksenia Gospodinova\nБренд безумовно почався з творчості. Спочатку були тільки ідея та одна пошита спідниця, яка розійшлася поміж подружками. Потихеньку почала придумувати колекцію, а коли переїхала до Києва, з’явилася бізнес-складова. Творчості стало трохи менше, коли її не вистачає, я, як сьогодні, малюю. Зараз це трапляється рідко, тому що у мене маленька дитина.\nХотілося додати більше арту до життя, сьогодні я задумалася, може, дійсно, піти на якісь курси і відпочивати душею.\nЗвичайно ж, я відмальовую моделі, але це абсолютно інший процес. Я малюю образ, який потім втілюємо з кравчинею, переводимо в лекала, робимо пробний екземпляр. Якщо все добре, то вже відшиваємо партію.\nТакий бізнес неможливий без творчості в будь-якому випадку. Зараз у ньому 50% арту, 50% бізнесу. У мене є партнерка, яка відповідає за частину бізнесу, а я більше творча людина.\nРинок диктує свої умови, раніше я більше творила. Коли розумієш, що клієнти не сприймають, а річ може цікавити тільки одну-дві людини, від ідеї доводиться відмовлятися. Часом можу пошити щось тільки для себе, а не на продаж. Зараз у нас активне розширення бренда – ми хочемо стати українським якісним мас-маркетом.\nРік тому я б сказала, що мій гардероб на 100% складається з речей Ksenia Gospodinova, але зараз це не так. Ми більше орієнтуємося на покупця, а іноді мої бажання відрізняються. У моєму гардеробі зараз мікс, я люблю свої вироби і ніколи від них не відмовлюся. Пальто Ksenia Gospodinova ношу вже третій рік. Це бестселер – у нас відмінний верхній одяг. Але, наприклад, ми не шиємо спідниці, і, якщо мені хочеться, можу придбати іншого бренда.\nУ мене є пристрасть до танців. Це з розряду арт-терапії, зараз шукаю для себе новий цікавий напрям. Якщо говорити про те, що надихає і несе мене за течією, то це малювання. Мене дуже надихають стильні люди, їхні образи. Якщо у мене є 15 хвилин релаксу, завжди уявляю нові цікаві образи, як скласти красиво look. Можливо, я б спробувала fashion-ілюстрацію. Мені цікава стилізація, історія моди. Це досі мене заводить.\nАкт творчості – це й продумування зйомок майбутніх колекцій. На рік я відійшла від цього процесу, тому що була весь час із малям. Але зараз вже думаю над зйомкою нової колекції.\nДякуємо за допомогу в проведенні майстер-класу Art Kraski.\nГаличина – це територія чистих Карпат. Основний наш меседж – «Чиста краса» доносить ідею того, що «Галичина» не лише чистий продукт, як чисте повітря та чиста природа, а й чисті думки та чиста душа. Це Ти, який Ти є – чистий в цілому образі.


Подорожній, коли ти прийдеш у Спа… (інша версія) (скорочено) – Белль Генріх | Українські твори\nГоловна ⇒ 📕Скорочені твори ⇒ Подорожній, коли ти прийдеш у Спа… (інша версія) (скорочено) – Белль Генріх\nПодорожній, коли ти прийдеш у Спа… (інша версія) (скорочено) – Белль Генріх\n– Мерців сюди, чув? А решту сходами нагору, до зали малювання, зрозумів?\n– Так, так, зрозумів.\nОсь з темряви коридору виринули двері з табличками 6-А і 6-Б, між тими дверима висіла Фейєрбахова “Медея”. Далі пішли двері з іншими\nтабличками, між ними – “Хлопчик, що виймає терня” – рожеве з червонястим полиском фото в брунатній рамі. А на сходовій клітці, на стіні, пофарбованій у жовтий колір, пишалися всі вони – від великого курфюрста до Гітлера.\nПовз мене проплив портрет старого Фріца в небесно-блакитному Мундирі, взірець арійської породи. Потім виринуло все інше: погруддя Цезаря, Цицерона і Марка Аврелія, Гермесові колона з рогом, ліворуч у золотій рамі – вуса й кінчик носа Ніцше (решту портрета було заліплено написом “Легка хірургія”)… “І перш ніж санітари стали сходити на третій поверх, я встиг побачити і її\n– перевиту камінним лавровим вінком таблицю з іменами полеглих, з великим золотим Залізним хрестом угорі”.\nЯкщо зараз, майнуло в мене в голові, якщо зараз… Та ось і він, я його вже побачив – краєвид Того, великий і яскравий, плаский, як старовинна гравюра… на першому плані змальована велика в’язка бананів, на середньому з них було щось надряпано; я розгледів той напис, бо, здається, сам його й надряпав…\nМене занесли в залу малювання, над дверима якої висіло зображення Зевса, там тхнуло йодом, калом, марлею й тютюном і стояв гомін. Усе це, думалося мені, ще не доказ. Кінець кінцем, у кожній гімназії є зали малювання, коридори із зеленими й жовтими стінами, кінець кінцем, те, що “Медея” висить межи 6-А й 6-Б, – ще не доказ, що я у своїй школі. “…\nЖодне чуття не говорить тобі, що ти в рідній школі, яку всього три місяці тому покинув… Серце в мені не озивалося”.\n– У Бендорфі.\n– Дякую, – сказав я й затягся.\nУ Бендорфі три класичні гімназії: гімназія Фрідріха Великого, гімназія Альберта та (може, краще було б цього й не казати), але остання, третя, – гімназія Адольфа Гітлера.\nТепер я чув, як десь били важкі гармати. Гармати били впевнено й розмірено, наче врочиста органна музика. Достоту як у тій війні, про яку пишуть у книжках із малюнками…\nРаптом мені спало на думку, що й моє ім’я стоятиме на таблиці полеглих, укарбоване в камінь, а в шкільному календарі проти мого прізвища буде написано “Пішов зі школи на фронт і поліг за… ” Та я ще не знав, за що, й не знав ще напевне, чи я у своїй школі, я хотів тепер про це дізнатися будь-що.\n– Хвилиночку, уже скоро ваша черга…\nЯ знов заплющив очі й подумав: ти мусиш, мусиш дізнатися, що в тебе за рана й чи ти справді у своїй школі. Усе тут було таке далеке мені та байдуже, неначе мене принесли до якогось музею міста мертвих, у світ, глибоко чужий для мене й нецікавий. Ні, не могло бути, що лише три місяці минуло, як я малював тут вази й писав шрифти, а на перервах спроквола сходив униз – повз Ніцше, Гермеса, Того, повз Цезаря, Цицерона, Марка Аврелія і простував до сторожа Біргелера пити молоко – в малу тьмяну комірчину.\nАж ось санітари підняли мене й понесли за дошку, і я нагледів ще одну прикмету: тут, над дверима, висів колись хрест, як гімназія звалася ще школою Святого Хоми; хреста потім зняли, але на стіні лишився свіжий темно-жовтий слід, такий виразний, що його було, мабуть, ще краще видно, ніж сам той старий, маленький, благенький хрест. Тоді спересердя вони перефарбували всю стіну, та маляр не зумів дібрати фарби, і хрест знов виступив. Вони лаялися, та нічого не зарадили.\nХреста було видно, було видно навіть слід від букової галузки, яку чіпляв сторож Біргелер, коли ще дозволяли чіпляти по школах хрести…\nАж ось мене поклали на операційний стіл і я побачив своє відображення в світлі лампочки. Обважнілий пожежник стояв навпроти дошки й усміхався мені; він усміхався втомлено й скорботно. І раптом за його плечима на нестертому другому боці дошки я побачив щось таке, від чого закалатало серце в мене в грудях – на дошці був напис моєю рукою. Усе інше не було ще доказом: ані “Медея”, ні Ніцше, ні динарський профіль верховинця з кінофільму, ні банани з Того, ні навіть слід хреста над дверима, усе це могло бути й по всіх інших школах. Та навряд щоб по інших школах писали на дошках моєю рукою.\nОн він, ще й досі там, той вислів, який нам звеліли тоді написати, у тому безнадійному житті, яке скінчилося лише три місяці тому: “Подорожній, коли ти прийдеш у Спа… ” О, я пам’ятаю, як взяв завеликі літери і вчитель малювання розкричався. Сім разів було там написано – моїм письмом, латинським шрифтом, готичним, курсивом, римським, італійським і рондо “Подорожній, коли ти прийдеш у Спа… “\nЯ сіпнувся, відчувши укол у ліве стегно, хотів був підвестися на лікті й не зміг, проте встиг поглянути на себе й побачив – мене вже розмотали, – що в мене немає обох рук, немає правої ноги, тим-то я одразу впав на спину, бо не мав тепер на що спертися; я закричав; та лікар тільки знизав плечима; я хотів ще раз подивитися на дошку, але пожежник стояв тепер зовсім близько біля мене й заступав її; він міцно тримав мене за плечі, і я чув лише дух смалятини й бруду, що йшов від його мундира, бачив тільки його втомлене, скорботне обличчя; і раптом я його пізнав: то був Біргелер.\n– Молока, – тихо сказав я…\nPrevious Post: Характеристика образів та аналіз кіноповісті Олександра Довженка “Україна в огні”\nNext Post: Людина, що перемогла себе? (За повістю “Гобсек”)


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Острівне - Арцизький район - Одеська область - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Острівне у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Острівне і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nОстрівне індекс Укрпошти 68442\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Острівне і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Острівне.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Острівне - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Острівне, Арцизький район, Одеська область, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


День народження ASUS і презентація нових моноблоків ASUS Zen AiO та ASUS Vivo AiO GECID.com. Сторінка 1\n::>Цифрова індустрія >2015 > День народження ASUS і презентація нових моноблоків ASUS Zen AiO та ASUS Vivo AiO\nТак збіглося, і, очевидно, не випадково, що у свій ювілейний десятий день народження український офіс компанії ASUS вирішив представити два нові моноблочні комп'ютери − ASUS Zen AiO Pro Z240IC і ASUS Vivo AiO V230IC, а також ще один моноблок із менш звучною назвою − ASUS A4320.\nОскільки наближається кінець 2015 року, ASUS вирішила озвучити його перші підсумки. Незважаючи не складну економічну ситуацію та падіння рівня купівельної спроможності населення, у компанії рік видався відносно успішним. Як повідомив Михайло Лукашевич, голова представництва ASUS в Україні, за результатами 2015 року компанія посідає перше місце на ринку ноутбуків, якщо перевести об’єми продажів у грошовий еквівалент, і друге місце за кількістю проданих одиниць. На ринку моноблочних ПК близько третини проданих пристроїв – це моноблоки ASUS. Також свій внесок у забезпечення комерційного успіху компанії на українському ринку цього року зробили розумний годинник, нові моделі смартфонів і оновлена лінійка планшетів.\nУ планах на 2016 рік зазначене завдання наростити частку моноблочних ПК на ринку і збільшити відрив від найближчого конкурента завдяки випуску нової лінійки AiO. За прогнозами на український ринок моноблоків вийде близько 12 тисяч пристроїв, з яких половина припаде на рішення ASUS.\nЗакінчив свій виступ Михайло словами подяки на адресу партнерів, відзначив професіоналізм колег, які забезпечують українському офісу ASUS високі показники продажів і стабільність у складних ринкових умовах, і ще раз привітав усіх присутніх зі святом.\nБезпосередньою презентацією нових моноблоків ASUS Zen AiO (серія преміум-пристроїв для найвимогливіших користувачів) і ASUS Vivo AiO (мультимедійні рішення для широкого кола завдань) керував Євгеній Севериновський, директор продакт-центру ASUS в Україні.\nНасправді в ASUS Zen AiO Pro Z240IC є «молодший» брат-близнюк − ASUS Zen AiO Pro Z220IC, діагональ екрану якого лише трохи менша (22 дюйма). В іншому їхні характеристики однакові, тому далі будемо говорити про 24-дюймову модель із сенсорним IPS-екраном і роздільною здатністю 4K, яку фізично показали на презентації.\nЯк відзначив Євгеній, цей моноблок поєднує в собі класику та модерн: задня кришка з анодованого алюмінію товщиною всього 6 мм (шліфування концентричними колами), основа виконана із цільного шматка алюмінію, а в захисного скла немає рамок. З першого погляду новинка привертає увагу своїм простим і зручним дизайном, але при більш близькому знайомстві стає помітно, що в ASUS значну увагу приділили і більш дрібним деталям, а також їх органічному поєднанню в загальний дизайн.\nНаприклад, усі інтерфейси підключення врізані в корпус, не виступають, знаходяться на одній лінії та виглядають як єдиний елемент дизайну. Підставка із цільного шматка алюмінію ефектно звужується донизу, при цьому ефективно виконуючи свою основну функцію – бути надійною й стійкою основою для 24-дюймового комп'ютера.\nЩо стосується специфікації, то ASUS Zen AiO Pro Z240IC є що запропонувати високим запитам сучасного споживача. Представлена на заході модель побудована на базі чотирьохядерного процесора Intel Core i7-6700T (Skylake), має у своєму оснащенні 32 ГБ оперативної пам'яті DDR4, SSD на 512 ГБ, аудіосистему ASUS SonicMaster Premium (стереодинаміки та два сабвуфери) загальною потужністю 16 Вт, вбудований масив мікрофонів з функцією придушення шумів і луни, а також усі необхідні інтерфейси підключення, включаючи HDMI 1.4, USB 3.1 і Wi-Fi 802.11ac. За графіку відповідає відеокарта NVIDIA GeForce GTX 960M із 4 ГБ відеопам'яті GDDR5.\nНе можна не згадати і про вбудовану фронтальну 3D-камеру Intel RealSense. До ключових переваг її використання варто віднести технологію розпізнавання обличчя (дозволяє ідентифікувати обличчя користувача та визначати його як пароль входу в систему) і розпізнавання жестів (загальне керування жестами в програмах та іграх).\n23,8” IPS (3840 x 2160), сенсорний (10-точковий мультитач), LED-підсвічування\nСтереодинаміки 4 х 2 Вт\nСабвуфери 2 х 4 Вт\n1 x 3,5-мм аудіовхід для мікрофона\n1 х 3,5-мм аудіовихід для навушників\nВбудований масив мікрофонів (1+1) із шумо- і ехозаглушенням