Як організувати догляд взимку за геранню? | Vidpovidi\nВдома / Рослини / Як організувати догляд взимку за геранню?\nЯк організувати догляд взимку за геранню?\n31.08.2016\tРослини Залишити коментар 62 перегл.\nБудь-яке домашнє рослина потребує щоденного правильному догляді, багатьом з них потрібно грамотно організований період спокою. Герань, догляд взимку за якої треба організовувати правильний, не виняток з цього списку. Вона не так примхлива, як, наприклад, орхідея Ванда , але і не стільки витривала, як кактуси.\nЯк найкраще перечекати садової герані холоду ?\nГерань дуже популярна в домашньому квітникарстві. Вона відмінно приживається і в відкритому грунті. Це красиве і невибаглива рослина, яке може вирощуватися практично в будь-яких умовах. Правильна зимівля вкрай важлива для нього, щоб накопичити сил на подальше зростання і формування бутонів.\nЯкою має бути зима для цієї улюблениці? Є два варіанти, вони можуть бути застосовані для рослин, вирощуваних у відкритому грунті:\nкущ викопується до того моменту, як настають холоди. Частина стебла відрізається таким чином, щоб вийшов великий держак. Він висаджується в ємність з субстратом для вкорінення. Горщик поміщається в відмінно освітлене місце, найкраще на підвіконня. За держаком треба доглядати всю зиму, а з приходом весни його рекомендується висаджувати у відкритий грунт. Якщо немає, то рослина треба тримати на відкритому повітрі. Відмінно для цих цілей підходить балкон. Даний метод зимівлі — це живцювання з метою подальшого вирощування рослини;\nдругий спосіб, як доглядати за геранню взимку, полягає в тому, що рослинка викопується з грунту, його коренева система очищається від землі, а потім кущ акуратно підв'язується за основу стебла. Після цього він розміщується в темному і прохолодному приміщенні з температурою до +12 градусів. У цей час відбувається наступне: кущ скидає все листочки, залишаються тільки його стебла, тобто зовнішній вигляд буде не найпривабливішим, але лякатися не слід. Всю зиму герань проведе в сплячці, накопичуючи сили, але з приходом весни, коли ви її висадіть в горщик, перетвориться і незабаром зацвіте.\nпідготовка кімнатної рослини до зимівлі\nА що робити, якщо герань — кімнатна рослина, вирощується тільки на підвіконні? Тоді підготовку до зими треба починати ще восени. Горщик переноситься в прохолодне, світле приміщення, а частота поливу скорочується. Після цього всі жовті і сухі листочки необхідно повністю видалити (не чекаємо, поки вони опаде самі). Рівень температури треба підтримувати від 10 до 12 градусів тепла. Освітлення — найкраще розсіяне.\nНе варто забувати і про обрізку. Верхівки обрізають ножицями, залишаються черешки заввишки близько 25-30 см. Це дозволяє забезпечити в майбутньому освіту гарної форми. Саму обрізку рекомендується проводити восени перед тим, як ввести вашу улюбленицю в період спокою.\nЯкщо раптом цього зробити не вдалося, можна відкласти формовку до весни. Приступати до неї краще на початку березня, коли активне зростання ще не почався. Вибирати час треба, виходячи зі стану рослини. Якщо обрізка виконується навесні, то зрізані черешки використовуються для розмноження.\nАле повернемося до правил підготовки до зими. Після виконання обрізки треба оглянути кущ на предмет відсутності захворювань і шкідників. Особливо небезпечним захворюванням є мозаїка, коли поверхня листя зазвичай покривається світло-зеленими і темно-зеленими візерунчастими плямами. Вирощувати таку рослину далі просто марно, так як зростання його зупиняється, воно гине. Живці для розмноження з такого куща також брати вже не можна.\nЯкщо не проводити заходи по обрізці, то за зиму герань може вирости ще вище. Це буде вкрай недекоративних, неохайний кущ. Якщо не знижувати температуру в період спокою, зберігати рясний полив, то сил на розвиток навесні просто не залишиться, а цвітіння і зовсім може цього року не настати.\nТепер зупинимося докладніше на тому, як проводиться обрізка герані в домашніх умовах. Організовується вона для того, щоб отримати гарне, чудово квітуче створення. Починати таку процедуру рекомендується ще в молодому віці, щоб отримати безліч бічних пагонів. Але перед тим як приступити до формування, слід правильно визначити сорт. Це може бути різновид з високим і прямостоячим стеблом або низький чагарник.\nОбрізка герані повинна проводитися і з урахуванням природних особливостей кожного окремого виду. Але все не так вже й складно, як може здатися, просто не може бути примушений чагарник стати прямостоячим з високим стеблом і навпаки. Після формування крона стає густою, декоративної, плюс виключно красивою. Обрізати необхідно регулярно, а не робити це тільки один раз, поки рослина повністю не втратить свій шикарний вигляд.\nЯк і коли обрізати герань? Починати процес найкраще осінь перед зимівлею або навесні. Для самої обрізки треба використовувати гострі, продезінфіковані інструменти. За допомогою леза бритви розріз проводиться прямо над листовим вузлом, дотримуючись косою кут. Найкраще вибирати такий лист, який йде назовні від самої крони. Стебла, які спрямовані всередину, треба повністю видаляти, не варто забувати про прищіпку. Це забезпечує вентиляцію крони, знижує ризик виникнення захворювань, розмноження грибків, комах-шкідників.\nПісля того як ваша улюблениця відцвіте, можна знову повернутися до формування її крони. Таким чином, вдасться досягти відразу кількох результатів: отримання декоративної крони необхідної форми і рясного цвітіння в той період, коли це необхідно.\nНепотрібні лисяча і живці можна використовувати для приготування настоянок, відварів, масок. Герань, корисні властивості якої доведені давно, відмінно підходить для усунення лупи, лікування нежиті і головного болю.\nГерань — створення невибаглива, але щоб воно було здоровим і красивим, необхідно подбати про правильну зимівлі і виконанні обрізки. В результаті рослина завжди буде здоровим і дуже красивим.


Аграрії погрожують припиненням с/г робіт через проблеми з податковою — КУРКУЛЬ\n30 серпня 2017 2523 0\nАграрії знову зіткнулися з проблемою масового блокування податкових накладних.\nНагадаємо, 17 серпня 2017 р. українські підприємці мітингували під Кабінетом Міністрів України і вимагали скасувати наказ Мінфіну №567, яким блокують реєстрацію податкових накладних.\nПідприємці мали проблеми з реєстрацією податкових накладних у липні.\nУ кінці серпня проблема знову загострилася. Тільки за тиждень понад 1 тис. аграріїв, які мали проблеми з накладними звернулися до Всеукраїнської Аграрної Ради (ВАР).\n«Зупинка реєстрації документів відбувається без пояснення. Люди присилають купу документів, але їм знову відмовляють. Підприємства просто припиняють працювати, тому що не можуть виконувати свої функції. Якщо це буде продовжуватися, під загрозою опиняться не тільки аграрні підприємства, а й трейдери і переробники. Станеться колапс. Тому ми зробимо все можливе, щоб запобігти катастрофі», ― розповів голова ВАР Андрій Дикун.\nЗа словами заступника голови ВАР Михайла Соколова, більшість виробників рослинної продукції мать проблеми з накладними. «На вході» вони мають насіння, добрива та ЗЗР, а на «виході» ― зернові або овочі, тобто зовсім іншу продукцію.\n«На даний момент є ідея надання «першої допомоги» підприємствам. Вона полягає у тому, щоб не блокувати податкові накладні підприємств, які станом на 2016 р. були платниками ПДВ за спецрежимом, адже серед «скруток» таких компаній не було. Якщо нам вдасться цього досягти, то для більшості аграріїв питання закриється. Найближча робоча група в Мінфіні відбудеться 31 серпня, і ми зможемо це обговорити», ― розповів Михайло Соколов.\n2017-08-25 12:38:252017-05-29 10:43:42


«Нагрівають» столицю: із платіжок киян зникли переплати і борги за тепло - Останні та актуальні новини України та світу, новини дня онлайн - Україна Молода\nГоловна > Суспільство > «Нагрівають» столицю: із платіжок киян зникли переплати і борги за тепло\nІз платіжками за спожиту теплоенергію, що надходять зараз за попередній місяць, творяться якісь незрозумілі людям комунальні дива.\nІз них зникли показники зроблених раніше переплат, а також допущених заборгованостей.\nТож одних — нечесних платників — комунальники порадували, тоді як сумлінних споживачів добряче засмутили.\nТак, моя знайома, яка довгі роки працювала бухгалтером, тому цінувала кожну копійку, сумлінно оплачувала за спожите тепло. Більше того, кожен місяць вона переплачувала «Київенерго» 100—200 гривень «авансом» на майбутнє, якщо раптом з якихось причин не зможе оплатити за опалення.\nТаким чином у неї назбиралося майже 6 тисяч гривень переплати, які чесно заносилися в її щомісячні платіжки, тож жінка була впевнена, що вона застрахована «на чорний день».\nАле нещодавно вона отримала платіжку, в якій ця переплата зовсім «обнулилася» — просто зникла з відповідної графи квитанції.\nУ розпачі жінка звернулася до теплогенеруючої компанії, а там її наче гарячим окропом облили. Мовляв, як ви знаєте, у столиці відбулися кардинальні зміни — було ліквідовано попередню компанію «Київенерго», яка обігрівала значну частину міста, і замість неї утворили «Київтеплоенерго», котре надає цю послугу з нинішнього опалювального сезону.\nАле сталося так, що «попередники» не передали новоствореному підприємству жодних переплат споживачів, а лише їхні борги.\nЖінці порадили звернутися до «Київенерго», але там від неї «відхрестилися» — мовляв, ми вже такої послуги не надаємо і нічим допомогти не можемо...\nА от інші мої знайомі тільки виграли від зміни постачальників тепла в столиці. Вони не належать до числа сумлінних споживачів, тож заборгували за кілька місяців за опалення кругленьку суму. І яким же радісним було їхнє здивування, коли в останній платіжці цей борг просто зник.\nЗвісно, розбиратися, чому так сталося, ніхто не збирається — люди сподіваються, що в катавасії з передачею послуги теплопостачання від однієї компанії до іншої цей борг так і залишиться неврахованим.\n«УМ» спробувала розпитати в «Київтеплоенерго», чому так сталося і що робити споживачам, у яких просто вкрали переплачені кошти, але там нам також відповіли, що в ситуації не винні.\n«Ніяких боргів «Київенерго» перед споживачами вони нам не передавали — лише їх заборгованість перед компанією. Тож усі претензії — до цієї компанії», — відповіли на наш запит.\nУ свою чергу, «Київенерго» нiчого не коментує, бо офіційно тепло вже не постачає, а лише електроенергію. Водночас тут застерегли, що киянам досі надходять фіктивні квитанції з розрахунками за тепло начебто від їх компанії. Це — злісне шахрайство, яке поки що залишається без покарання.\nТож реагувати на такі квитанції, тим більше оплачувати їх не потрібно. Перевірити ж інформацію про нарахування або розрахунки за послуги можна в особистому кабінеті з електроенергії або гарячої води та опалення в будь-якому центрі обслуговування клієнтів або на сайтах «Київенерго» та «Київтеплоенерго».\nЩо ж стосується попередніх переплат, то порадили звертатися для вирішення цих проблем до центрів комунального сервісу.\nТам підтверджують, що готові повернути переплачені кошти на банківський рахунок споживача. Однак коли це станеться, і як проводитимуть звірку оплати, ніхто сказати не може. Отже, коло замкнулося.


20 Квітень 2019, Київ 07:13\n10 Лютий 2018, 19:45\nКиїв – Візочки чи машинки? Скандал навколо виробника дитячих меблів змусив частину українського сегменту Facebook знову говорити про сексизм і про те, яку роль тати відіграють у вихованні дітей. Дехто з українських чоловіків проводить із дітьми дійсно багато часу і навіть готовий піти для цього у декретну відпустку. Однак масовим це явище в Україні поки що не стало.\nПраво на дію | Візочки - для дівчаток, машинки - для хлопчиків: яких татів хоче бачити українське суспільство?\nГромадська активістка Анастасія Мельниченко звернула увагу на допис на сторінці виробника, який рекламував дитячі візочки у формі машинки. Зараз цей допис доступний тільки у вигляді скріншоту, оскільки менеджер сторінки або видалив його, або приховав.\nТам ішлося: «Ну, звичайно, це не чоловіча справа – грати з візочком. Для справжніх хлопців ми зробили таку машинку «біп-біп».\nМельниченко це обурило, і вона написала їм коментар, однак у відповідь, за словами активістки, їй нагрубіянили в особистих повідомленнях (такий скрін, як і скрін самого посту, вона виклала на своїй сторінці).\nУ барі за пивом він може робити все, що хоче, але на офіційній сторінці бренду писати щось сексистське – геть не альо\n«Я розумію, що дуже небагато в Україні є людей, які можуть жартувати, не принижуючи, і просувати товар не за рахунок упослідження вразливих груп, але є купа організацій, які проводять тренінги. І якщо ваш СММ-ник сам трохи застряг в палеоліті, то його хоча б можна навчити елементарним правилам як вести сторінку так, щоб нікого не ображати. Щоб не відтворювати гендерні стереотипи, не об'єктивізувати тощо. Ну тобто в барі за пивом він може робити все, що хоче, але на офіційній сторінці бренду писати щось сексистське – геть «не альо», – написала вона.\nУслід за цим постом обурення досить багато користувачів соцмережі написали свої зауваження щодо такої позиції фірми.\nНа сторінці компанії, про яку йдеться, немає посту, який розкритикували, натомість з’явилося повідомлення за 7 лютого: «На сьогодні ми знаходимося під тиском певної групи осіб, у зв'язку з чим рейтинг нашої сторінки знизився. Нам дуже прикро, що наші погляди на гумор не збіглися. Впевнені, це явище тимчасове і відгуки реальних покупців і поціновувачів українського продукту відновлять справедливість».\nА пізніше – і нова заява, у якій виробник меблів вибачився і пообіцяв врахувати цей досвід у майбутньому.\nПредставник компанії Дмитро Бєлих пояснив Радіо Свобода позицію виробника таким чином: «У цій публікації ми не мали на увазі нічого поганого, і не хотіли нести якусь негативну інформацію. Там було написано у жартівливій формі, що не чоловіча справа – гратися з візочком. І це повідомлення було як для жінок, так і для чоловіків, для наших клієнтів. Спочатку ми зробили візочок, і після багатьох прохань – зробили машинку. Але наші опоненти побачили в цьому якісь сексистські наміри і перекрутили цю фразу, що не чоловікам возити візочки. Чомусь це все стало орієнтовано на дорослих чоловіків, які не повинні гуляти з дітьми чи щось у цьому роді. Це, чесно кажучи, нонсенс. У мене є діти. Я гуляю з ними, вожу візочок, багато чого роблю. Ну, у сексизмі – це в останню чергу, у чому можна звинуватити нашу компанію».\nКонфлікт навколо реклами дитячих меблів, можливо, не найсерйозніший, але він досить симптоматичний і вказує на багато інших проблем, зауважив Радіо Свобода журналіст і письменник, автор, зокрема, книжки «Тато в декреті» Артем Чапай:\n– Ми тут бачимо просто брак рефлексії. Він просто думає, що це не переноситься, але якщо ти починаєш так дитину виховувати, що це не хлопчача справа, то потім цей хлопчик може теоретично відмовлятися зі своєю дитиною гуляти. Але мені тут здається, що обидві сторони тут занадто різко відреагували, тому що ми у Facebook живемо у такій «фейсбучній бульбашці», і коли туди проникає оцей треш із навколишнього світу, то ми на нього досить різко реагуємо. Хоча, наприклад, у візуальній рекламі поза межами соцмережі є багато більш серйозних речей, ніж те, що вони написали. Тобто я, якщо чесно, про цю компанію вперше дізнався через цей скандал.\nТам просто гірше інше – що вони зараз у коментарях у себе влаштували: вони одні коментарі труть, а інші коментарі продовжують ображати феміністок, і ми далі бачимо там спотворену картину.\nХоча, знову ж таки, ми бачимо за межами Facebook багато трешу серйознішого як, зокрема, об’єктивізація – використання жінок у рекламі у якості об’єктів, часто – абсолютно недоречно, бо йдеться, наприклад, про рекламу бетону.\nУ декретну відпустку піде той, хто заробляє менше, а у більшості випадків – це жінка\nАле ми не можемо міняти одні аспекти, не змінюючи інші. Наприклад, у країні – бідність. І я, коли писав книжку про декрет, то відповідав на питання, чому чоловіки практично не йдуть в декрет: через бідність. Тобто люди часто отримують зарплату в конвертах, через це ніхто не платить у соціальні фонди, і потім, коли люди йдуть у декретну відпустку, то у більшості випадків не отримує за це гроші. Таким чином, у декретну відпустку піде той, хто заробляє менше, а у більшості випадків – це жінка.\n– У коментарях під постами з обох сторін з’являлись різні позиції щодо того, що саме характерно для хлопчиків і дівчаток. Чи можна говорити про якусь межу між насаджуванням дитині гендерних стереотипів і дійсно розвитком якихось якостей, і так для неї характерних? Що ви особисто про це думаєте?\n– Ну, взагалі, мені здається, це якесь застаріле уявлення, що для чоловіка характерне це, а для жінки характерне інше. Воно йде з тих часів, коли ми всі більше працювали фізично, і так, дійсно, чоловіки краще полювали на оленів. Але коли ми говоримо про сучасний світ, коли йдеться більше про домовленість, ніж про реальний розподіл, то навіщо насаджувати, що справжній хлопчик не буде гратися з дитячим візочком, чому насаджувати, що дівчинка не грається з машинками? Чому хлопчик не може гратися з посудом, наприклад. Мої діти граються з посудом. Вони бачать, що у них по черзі то мама, то тато готує, чому б їм не гратися з посудом. Чи вони мають думати, що от я прийду з роботи, ляжу на диван, буду пити пиво, а жінка буде готувати, хоча вона теж прийшла з роботи?\nНавіть такі дрібнички, ну, геть дрібнички, коли мій син приходить із садочка і каже: хлопчики не носять рожеве. Я кажу: чому, у мене є улюблена рожева сорочка, яку мені подарував кум, тобто теж інший чоловік. Але основне – це розподіл праці. Бо це нав’язування до того призводить, що в результаті якусь роботу жінка нібито повинна робити, тільки вона.\nЛюди мають залишатися разом не з фінансових причин, а з психологічних\nУ результаті доходить до таких навіть ситуацій, коли жінка після народження вже першої дитини починає розуміти, що її чоловік – не такий хороший, як вона уявляла, але вона, наприклад, фінансово залежить від нього і не може піти. І це – серйозніше набагато питання. Я не за те, щоб «іти», але просто треба розуміти, що люди мають залишатися разом не з фінансових причин, а з психологічних. Тобто ось, якщо щось не складається, ми будемо щось міняти, будемо обговорювати, а не так, як оця моя знайома, яка сім років жила з чоловіком, просто чекаючи, поки її дитина піде до школи, а вона зможе працювати, і ці сім років просто живучи з ним вимушено.\n– Останніми роками у публічний простір, мені здається, виходить більше історій про чоловіків, які не просто возять візочок, а всіляко активно беруть участь у житті своїх дітей, а дехто навіть іде для цього у декретну відпустку. У нас в ефірі кілька тижнів тому була активістка спільноти «Київ дружній до батьків і малюків», і ось вона говорила про те, що основний «кістяк» спільноти – це саме мами, але також є активні тати, і вони, в основному, молодого віку і так далі. Чи можна, на вашу думку, сказати, що ці стереотипи, що мама миє раму, дійсно змінюються з часом?\n– Змінюються, але, на жаль, не так швидко, як би нам хотілося. Виглядає так, що через покоління ми, скажімо, не доженемо Швецію, де люди намагаються все якось порівну ділити, де, скажімо, декретна відпустка ділиться навпіл справді – півроку бере мама, а півроку – тато.\nЗміни є, скажімо так, у колах людей з вищою освітою і у великих містах, я би так обмежив. Мені здається, про щось інше говорити поки що рано. Хоча у мене, знову-таки, є друг хороший із робітничого середовища, який працює на заправці, і він на певний час також ішов, щоб сидіти зі своєю дитиною. Але це вже такі особистісні приклади, коли він просто дуже любить свою доньку, і для нього це важливо. Ну, і частково – через мій приклад, можливо, бо це друг моєї дружини.\nЗараз ми говоримо про психологічні речі і про дрібні речі, як от коментарі в інтернеті, але, знову ж таки, чому чоловіки у нас навряд чи найближчим часом будуть масово ходити в декретні відпустки? Бо щоб піти у декретну відпустку, треба знати, що на цей час збережеться твоя зарплата. В Україні ж нема такого, в Україні платять там тих нещасних 300-400 гривень.\n– Що може вплинути на таку ситуацію, що може допомогти залучати тат більше до виховання дітей? Ну, крім виходу ринку праці із «тіні».\n– Вихід з «тіні» – це найперше. По-друге, щоб жінки статистично заробляли приблизно стільки ж, скільки чоловіки, але це, мені здається, ще важче. Бо якщо у більшості цивілізованих країн тіньовий ринок праці складає 10%, у середньому, а у нас більше 50%, але про рівність оплати праці взагалі поки що ніде не йдеться, навіть у Швеціях чи Даніях, тобто це іще складніше, це на довшу перспективу завдання.\nТому так, по-перше, це – офіційні зарплати, з яких би платилися офіційні податки. Але ж, ви розумієте, це вже зміна всієї системи, за якою працює наша країна від початку незалежності.\n– Про вашу книжку «Тато в декреті». Розкажіть про технічні моменти: наскільки легко чоловік може піти в декрет в Україні? Як це відбувається?\n– У моєму випадку я просто написав заяву про відпустку за власний рахунок. Тобто я працював на ставку, а перейшов на гонорарну поштучну оплату, і в результаті нічого не робив – і відповідно, нічого не отримував.\nАле це ситуація людини, що живе у Києві, винаймає квартиру. От якщо ми платили 6 тисяч за оренду, то ці 300 гривень, які держава мені заплатить, чесно кажучи, не вартують того часу, який я витрачу. Я краще один раз встану на кілька годин раніше, попрацюю кілька годин і зароблю більше. От я тому й кажу, що ця ситуація обмежується людьми з вищою освітою, при тому – більш-менш «вільними»: ІТ-фахівцями, якоюсь творчою інтелігенцією, хто може з дому працювати, хто гнучкіший. Якщо ми говоримо за шахтарів, якщо ми говоримо за людей, які працюють реально за «мінімалку», про що може йтися? Звичайно, у декрет піде той, хто менше заробляє, майже завжди це буде жінка. І плюс – це посилюється, підкріплюється оцими стереотипами, що не чоловіча справа – возити візочок.\n– Із коментарів знайомих жінок у декреті можна почути обурення від формулювання «сидіти в декреті», мовляв, там стільки всього треба робити, що «сидіти» точно не встигаєш. У вашій книзі ви теж про це говорите. Якщо підсумовувати, із якими основними викликами зіткнулись саме ви, і наскільки ситуація змінилась із часом, коли ви вийшли з декрету?\n– Усі жінки, які читали книжку «Тато в декреті», кажуть, що тут – усе те саме, що відчувають і вони, що нічим тут чоловік не відрізняється від жінки. От всупереч якимось стереотипам, що чоловіки – якісь сутнісно інші істоти, аніж жінки. Коли ти опиняєшся у подібній ситуації, ти найімовірніше будеш поводитися подібно.\nМене дратувало, не буду приховувати, коли от після народження дитини моя дружина стала дратівлива дуже, істеричніша, але ми помінялись – і я таким самим став\nЯ багато про це пишу: мене дратувало, не буду приховувати, коли от після народження дитини моя дружина стала дратівлива дуже, істеричніша, але ми помінялись – і я таким самим став. Тому що ти сидиш увесь день вдома, тобі, по суті, поговорити на «дорослі» теми немає з ким, уся твоє розмова зводиться до «А де у тата вушко? Де у корови очко?» – і так цілий день. А тобі хочеться з кимось поговорити. У результаті приходить з роботи дружина – ти хочеш виговоритись, а вона, навпаки, хоче помовчати.\nПлюс – недосипання. Так само діє на чоловіків, як і на жінок. Якщо тобі по чотири рази за ніч треба прокидатися, тому що хтось заплакав, когось треба на горщик посадити, то ти теж будеш під ранок невиспаний, істеричний, і так само будеш поводитись. Тому виклики для чоловіка – такі самі, як і для жінки.\nДитина не розуміє, що таке суд, вона просто боїться, що батьки її не заберуть – Касьянова (рос.)


Ветеран рівненського футболу став президентом РФК "Верес" | ВСЕ - сайт чесних новин\nВетеран рівненського футболу став президентом РФК "Верес"\nОпубліковано vse.rv.ua Птн, 13/03/2015 - 15:57 Нещодавно у приміщенні ЗОШ І-ІІІ ступенів-спеціалізованої спортивної школи №26 в присутності відомого українського футболіста і тренера Олега Лужного відбулось підписання протоколу про наміри створити Рівненський футбольний клуб "Верес". Вчора, 12 березня, у тому ж приміщенні відбулись установчі збори створеної Громадської спілки РФК "Верес".\nУ зборах взяли участь представники Рівненської обласної та міської федерацій футболу, представники вболівальників та ветерани рівненського футболу. Основними питаннями порядку денного стали: затвердження статуту, обрання голови спілки та виконавчого директора.\nПід час зборів президентом громадської спілки РФК "Верес" одноголосно обрали найвідоміше обличчя рівненського футболу, заслуженого тренера Володимира Чиркова. А виконавчим директором став молодий спортсмен та заступник голови Рівненської обласної федерації футболу Євген Донцов.\nПрисутні визначили й основні напрями розвитку громадської спілки:\n1. Заохочення населення і мешканців Рівненської області до вступу у Громадську спілку РФК "Верес".\n2. Діяльність професійної футбольної команди. Заявлення команди "Верес" для участі у ІІ професійній лізі та перемога вже в першому сезоні.\nВже зареєстровані перші заяви на членство в РФК «Верес». Наступне засідання громадської спілки відбудеться вже у найближчий час.\nКлючові слова: Володимир Чирков Євген Донцов РФК Верес Додати новий коментар\nА я вірю, що все вийде і\nОпубліковано Гость Суб, 14/03/2015 - 19:33 IP 82.145.221.153\nА я вірю, що все вийде і бажаю успіхів!\nОпубліковано Альоні Суб, 14/03/2015 - 17:01 IP 95.135.25.72\nробить,чи імітує?побачимо,який буде результат\nПоки ви мрієте, хтось бере та\nОпубліковано Альона Птн, 13/03/2015 - 18:16 IP 77.123.55.118\nПоки ви мрієте, хтось бере та робить реальні речі!\nСказки Венского леса.... уфф.\nОпубліковано хм Птн, 13/03/2015 - 16:13 IP 194.44.173.90\nСказки Венского леса.... уфф... Мріятимемо далі.


Центр польської культури та європейського діалогу в Івано-Франківську - Урочистості з нагоди 100-річчя битви під Дитятином\nБогослужіння проводить архієпископ, митрополит Львівський Мечислав Мокшицький\n19 вересня 2020 року в Дитятині Івано-Франківської області відбулися урочистості з нагоди вшанування сторіччя битви, яка відбулася там під час польсько-більшовицької війни. Відбулося спільне богослужіння, яке провів архієпископ, митрополит Львівський Мечислав Мокшицький. Також присутні поклали квіти і віддали шану полеглим воякам, які загинули під час оборони узвишшя в бою з більшовиками.\n„Через 100 років я бачу для нас в тій події великий знак і закликаю не нехтувати історією, не нехтувати Божою опікою. У пам’ять про наші геройські вчинки, ми не можемо зневажити тих, хто пожертвував своїми життями, над чиїми могилами ми сьогодні молимося. Тому, дивлячись в майбутнє, як казав Св. Йоан Павло ІІ, нехай дорога наша єднає нас, молитва наша буде покірною, любов наша сильною, а наша надія більша понад усе, що чинитиме тій надії спротив. У цьому всьому нехай підтримує нас Марія, Матір Миру та Поєднання, Матір Святого Шкапліра з Більшівців, ведучи нас дорогою пам’яті та вдячності”, – промовив до присутніх під час проповіді архієпископ Мокшицький.\nТрадиційно в урочистостях взяли участь представники польської та української державної влади, дипломати, військові, представники польських організацій та місцеві мешканці. Після богослужіння було зачитано офіційні листи від імені маршалка Сейму Республіки Польща Ельжбєти Вітек, віцемаршалка Сейму Малґожати Госєвської, глави Управління у справах комбатантів та репресованих осіб Яна Юзефа Каспшика, міністра в Канцелярії прем’єра Яна Дзєдзічака та віцеміністра Міністерства культури та національної спадщини Ярослава Селліна. Слово взяв також віцемаршалек Сенату Республіки Польща Міхал Камінський.\nМіхал Камінський, віцемаршалок Сенату Республіки Польща (Фото: Данута Стефанко)\n„Ця річниця має багато вимірів. Один із них, головний, – це вимір пам’яті про героїв війни 1920 року, які під цими „польськими Фермопілами” боролися навіть не до останнього набою, а до останньої краплі крові. Також є ще два додаткових виміри. По-перше, братерство польсько-української зброї. Варто пам’ятати, що війна 1920 року була війною, яку польська держава вела з більшовиками за незалежність України, такою була мета Юзефа Пілсудського. І третій вимір – це вимір зіткнення цивілізацій, яке тут відбулося. І це протистояння триває досі. Бо ті солдати, які воюють на Донбасі за цілісність і незалежність України, воюють за ті самі цінності, за які воювали солдати Пілсудського і Петлюри”, – сказав віцемаршалок Сенату Республіки Польща Міхал Камінський.\nДо присутніх промовив також заступник голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації Євген Фербей.\n„100 років тому, у вересні 1920 року відбулася битва, під час якої польські і українські солдати пліч-о-пліч протистояли навалі східного ворога. Битва під Дитятином є нашою спільною історією, нашим спільним болем, нашим спільним героїчним чином. Це приклад захисту інтересів своїх земель і народів. Дитятин став місцем польсько-українського братерства. Сьогодні, як ніколи, ми мусимо про це пам’ятати. Незалежна Україна і незалежна Польща дуже близькі. Ми всі хочемо жити у вільному, демократичному суспільстві, хочемо розвиватися для нашого кращого майбутнього”, – заявив Євген Фербей.\nУчасники урочистостей з нагоди 100-річчя битви під Дитятином (Фото: Данута Стефанко)\nПісля офіційної частини на присутніх чекав короткий концерт патріотичної пісні, який підготував дитячий музичний колектив з Нового Роздолу Львівської області.\n„Ми щороку сюди приїздимо, в цьому наш патріотизм. Ці пісні, – це пісні з мого дитинства і молодості, батько дуже любив їх, ці воєнні патріотичні пісні. Ми маємо пам’ятати і передавати цю пам’ять наступним поколінням, щоби вона жила”, – сказала Зоф’я Сем’янів, учасниця урочистостей, мешканка Івано-Франківська.\n16 вересня 1920 року Червона армія розпочала контратаку. Височину 385 поблизу Дитятина захищали близько 600 поляків. Їм протистояли більшовицькі сили чисельністю 2-3 тисяч штиків. Польським воякам вдалося затримати їхній наступ на XVI Піхотну бригаду. В бою загинуло 97 польських вояків, 86 були поранені. У пам’ять про їхнє геройство на могилі невідомого солдата у Варшаві вміщено таблицю з написом „Дитятин 16 IX 1920”.\n„Мороз по шкірі. Читаючи, як точився цей бій, важко повірити, що подібне могло статися. Такій малій кількості вояків вдалося у протистоянні з такою чисельною навалою ворогів стримати Червону армію, і ми можемо цим пишатися, що на наших землях є ці пам’ятки польськості. Це Військо Польське, спільно виконаний гімн, ми дійсно переживаємо ці події від щирого серця”, – сказала Оксана Бігун, заступниця голови Товариства польської культури ім. Францішка Карпінського в Калуші.\nСолдати Війська Польського (Фото: Данута Стефанко)\nУ 2015 році було розроблено концепцію впорядкування узвишшя 385, де відбувся бій. За кошти Ради охорони пам’яті боротьби і мучеництва там було відновлено військовий цвинтар, де увіковічнено пам’ять полеглих під Дитятином, а в 2016 році за кошти Міністерства культури та національної спадщини Республіки Польща встановлено огорожу. Віднедавна цим місцем опікуються брати францисканці.\n„Ми не відновили первинного вигляду цього місця, де стояла каплиця Св. Терези, хоча і сам його вигляд віддає шану полеглим за свободу Польщі воякам. У Дитятині вояки польські та українські воювали проти більшовиків. І це також нас єднає. І була така ідея саме таким чином продемонструвати нашу патріотичну діяльність, яка також об’єднує два народи”, – сказав о. Анджей Ванат, Ордену Братів Менших Конвентуальних Францисканців, хранитель і куратор Санктуарію Матері Божої Більшівецької.\nА на завершення пропоную Вам фрагмент вірша, прочитаний Богуславом Клебаном, актором Польського народного театру у Львові, 19 вересня 2020 року на військовому цвинтарі в Дитятині:\n„...І не злічити, скільки нас, незнаних,\nВ обійми долі впало розпростерті –\nПишайтесь нами, бо в скрижалях слави\nНас злотом вписано як Батарея Смерті!\nСьогодні ми лиш тіні невмирущі,\nЛегенда славна для нових героїв.\nАле пліч-о-пліч станьте ті, хто сущий\nІ хай ніщо не схибить вас з дороги!...”


… › Росія › Приволзький федеральний округ › Башкортостан › Уфа\nЗгідно з положенням, 80% ефірного мовлення складають музичні твори, зміст каналу носить музично-розважальний характер.\nЗавдяки розробці тематичних напрямків рубрик, ведення циклових передач, розважальних, пізнавальних, ток-шоу програм, телеканалом в короткі терміни завойована популярність у великій глядацькій аудиторії і повагу музичної громадськості.\nОдним з напрямків роботи музичного телеканалу «Курай-ТВ» є робота з талановитою молоддю Республіки Башкортостан. З метою виявлення музично-обдарованих молодих людей телеканал проводить проекти, конкурси, промо-акції, які проходять в концертних залах, дискотечному-концертних комплексах.\nГеографія: Уфа. Часовий пояс: GMT+05:00\nЯкість трансляції: відео, 1080p. Статус: камера не працює (перевірено).


Коротка історія вчення про будову атома timeline | Timetoast timelines\nДемокріт, грецький філософ, який запропонував, що вся матерія\nскладається з частинок, що називаються атомами, що означає "неподільний"\n2. [http://kennethsnelson.net/PortraitOfAnAtom.pdf] .\nВ 1678 Гюйгенс представив "Трактат про світло", в якому сказано про те, що світло є хвилею, яка рухається і діє як хвиля у воді.\nІссак Ньотон заявив, що "матерія сформована з твердих, масивних непроникливих частинок" певного розміру.\nІссак Ньотон розробив "корпускулярну теорію світла". Світло, вважається, результатом "світлових корпускул" або частинок, які створюють хвилі.\nДжеймс Максвелл розробив ряд рівнянь, що виражають\nзв'язок між електричними і магнітними силами.\nДжеймс Максвелл заявив, що ми маємо вагому причину вважати що саме світло є електромагнітною перешкодою ".\nГенріх Герц відкрив явище фотоефекту. Якщо пучок світла падає на металеву пластинку у вакуумі, то пластинка стає позитивно зарядженою.\nДжозеф Томсон довів існування негативно заряджених частинок, які мають назву електрон (частинка атома).\nМакс Планк розробив основи сучасної квантової\nтеорії, довівши, що світло випромінює або поглинається\nатомом у дискретних порціях, які називаються квантами.\nАльберт Ейнштейн у своєму поясненні\nфотоефекту пропонує, що світло повинне мати як властивості частинки, так і властивості хвилі.\nЕрнест Резерфорд виявив, що ядро атома\nдуже мале відносно всього атома. Він\nзапропонував, що позитивно заряджені частки зосереджені у важкому центрі атома, а негативно заряджені (електрони) знаходяться на орбіті ядра.\nНільс Бор доопрацював відкриття Резерфорда\nнайпростішої моделі атома використовуючи водень як приклад. Бор запропонував модель, в якій позитивно заряджене центральне ядро з електронами рухається по круговим орбітам. Важливою особливістю теорії Бора було те, що орбіти електронів можуть виникати лише в певних траєкторіях. Якщо електрон поглинає енергію,то він рухається далі по орбіті від ядра.\nАрнольд Зоммерфельд запропонував еліптичні орбіти додатково до кругових орбіт Бора. Еліптична модель змінила Борівську показуючи рух електрона всередині і зовні без випромінювання або поглинання енергії.\nЛуї де Бройль запропонував, що всі об'єкти\nволодіють хвильовими властивостями. Чим легше об'єкт\nтим більше виражений хвильовий ефект.\nТакий малий об'єкт, як електрон, буде діяти схоже як хвиля утворюючи стаціонарні хвилі\nВольфганг Ернст Паулі відкрив принцип Паулі, який стверджує, що немає двох електронів в межах одного атома, які можуть мати однаковий набір квантових чисел.\nДжордж Юджин Уленбек, Самуель Аврам Гоудсміт\nДжордж Юджин Уленбек та Самуель Аврам Гоудсміт показали, що електрон має спін в будь-якому напрямку навколо своєї осі.\nЕрвін Шредінгер розробив рівняння, заснованого на ідеї хвилі де Бройля, висловлюючи імовірне розташування електрона. Ці ймовірні області заселення були задумані як хмари заряду навколо ядра. Різні форми зустрічаються для різних типів орбіталей.\nВернер Гейзенберг вивів "принцип невизначеності", який стверджує, що це неможливо визначати одночасно імпульс і координати електрона.\nЛайнус Полінг показав як два електрони можуть утворювати більш стабільну хвильову композицію, якщо їх\nспіни будуть антипаралельними.


У кожному слові Шевченка – сьогоднішні дні - ПОГЛЯД\n04:52 | 8.12.2021\nУ кожному слові Шевченка – сьогоднішні дні\n16:37 | 9.03.2014 Redaktor 504 Views\nНещодавно мені на очі потрапили слова відомого тернопільського поета і громадського діяча Олега Германа:\n«Читаю Шевченка і лячно мені.\nУ кожному слові – сьогоднішні дні».\nТак воно і є. Недаремно Великого Кобзаря в нашому народі називають пророком. Адже подіями минулого він описував наше майбутнє. Саме тому його так ненавидять вороги українського народу.\nСьогодні виповнюється 200 років з дня народження символа України – поета і прозаїка, художника і громадського діяча – Тараса Григоровича Шевченка. Лише 47 років життя дарував йому Господь, але велич його історичної постаті важко переоцінити. Сьогодні його пророцтва актуальні, як ніколи.\n«То було лихо по всій Україні, – читаємо. – Гірше пекла… За що люди гинуть?». А перед очима криваві події, які призвели до страшного кровопролиття та загибелі десятків безневинних громадян, сотень скалічених тіл і доль.\nНе встигли розвісити портрети Тараса Шевченка до його 200-річчя, як визвольні події почали набирати його обрисів. Київ палав у вогні.\n«Боже мій, оце воно, – промовляли його вуста. – Та не однаково мені як Україну злії люди, присплять лукаві і в огні її окраденою збудять».\n«Розкуйтеся, братайтеся, – закликає Кобзар. – Ні, не вміли, не хотіли. Треба роз’єднатись», – продовжує з жалем.\nА як влучно описує він панування українських «божків». І тут знову спадають на думку Шевченкові рядки: «Якби ви знали паничі, де люди плачуть живучи…».\nШевченко глибоко любив свою неньку-батьківщину, що за неї навіть кидав виклик Всевишньому: «Я так люблю свою Україну убогу, що прокляну святого Бога» і сам вказував у що вірити і що любити. Мовляв, «кохайтеся, чорнобриві, та не з москалями, бо москалі злії люде…».\nКобзар пророкує Україні два шляхи майбутнього. Або «погибнеш, згинеш, Україно, не стане знаку на землі», або «і на оновленій землі врага не буде супостата…». Отож вибір за нами.\nА в уяві знову і знову постають обличчя героїв, які віддали свої життя за краще майбутнє України. Їх подвиг кличе до боротьби за волю, незалежність і щасливу долю і додає впевненості.\n«Борітеся! Поборете. Хай Бог помагає.\nЗа вас слава, за вас правда і воля святая». (Т. Шевченко).\nЛеся Колінець, голова ТОГО «Фонд соціально-економічних ініціатив»\n← Сергій Надал втратив професійного «бійця»\nЖурналіст з Тернополя попав під «гарячу руку» козакам у Криму →


Dashko » 18 листопада 2009, 02:41\nТема перейшла з розділу здоров'я з теми руханка.\nЯ знаю як боротися зі своїм бардаком. Коли в мене якісь речі постійно розкидані, я роблю висновок, що їх в мене забагато, і починаю їх позбуватися. Наприклад, нещодавно завезла деякі дитячі речі в комісійний магазин.\nhappymami » 18 листопада 2009, 02:46\nгггггИгг. Класно тобі. А якшо мені меблі заважають? а речі ж кудись складати треба? Взагаліто шо стосується одягу, то я його не засолюю на зиму, а віддаю в червоний хрест, або знайомим/родичам/сусідам. Шо стосується іграшок, то ті, щоламаються, без жалю викидаю, аби діти не поранилися. А ті. що ще в нормі - ділю на дві частини. Одна - в кладовку, інша - для ігор. Через місяць міняю місцями. З кладовки - гратися, а котрі вже проїлися - в кладовку. Єдине, що в нас завжди присутнє, то шахматна дошка і конструктори. Бо це улюблені іграшки\nDashko » 18 листопада 2009, 12:12\nhappymami написав: А якшо мені меблі заважають? а речі ж кудись складати треба?\nЦе як? Чим вони тобі заважають?\nhappymami » 18 листопада 2009, 21:24\nDashko написав: Це як? Чим вони тобі заважають?\nСвоєю присутністю))) тісно мені. вічно товчуколіна, лікті, тощо. Я надто рухлива ііноді по хаті бігаю, скачу, тощо. А меблі завжди стають на перепоні))))))\nГість » 18 листопада 2009, 22:28\nА ще пишеш,що руханки не робиш. :D :D :D\nЯ порядок роблю поступово-день складаю одне,тоді інше,тоді на кухні,і знов спочатку.Бо коли все накупу немає порядку навіть в голові-не те,щоб в домі\nDashko » 19 листопада 2009, 00:05\nЄ дуже класна система - флайледі, хіба що для молодих мам не зовсім підходить. Але можна щось корисне для себе взяти. Хоча ця система вимагає послідовності. http://flylady.ru/\nгра з вогнем » 25 листопада 2009, 20:10\nвважаю, що здорова дитинка має все розкидати, рухатися і бавитися. це нормально, коли в хаті з дітьми - все перевернуте вверх дном.\nу нас порядок довше 5 хв не тримається.\nРуся » 26 листопада 2009, 16:01\nПоступово привчаю свою старшу доцю (2і4міс) прибирати за собою,особливо ввечері, перед сном. Тепер знаходимось на стадії: мама каже, що куди покласти, а потім-перевіряє. дуже нам допомагає величезна коробка з під пилососа, яку ми обклеїли малюнки і туди складаємо всі дрібні забавки. а ще стараємось кожного дня робити щось одне, а в суботу-генеральне прибирання, тато з дітьми-на вулицю, а мама-за пилососа. ;)\nmala-karta » 18 березня 2010, 14:40\nа в нас я себе привчила класти речі на місця. Малий почав з 8-ми місяців так само робити :)\nЧасом буває візьме пусту баночку з столу і віднесе туди, де консерви ) Ні, ясно, що він частенько кине де бачив те, що ніс - але тож мале куцятко :)\nВ нас не прийнято прибирати за собою, тому порядок тільки в нашій кімнаті і в коридорі. А решта -\nАле як нікого нема, ми прибираємо скрізь - пилососимо, підлогу миєм. Речі чужі не перекладаєм, але хоч порохів менше. Ромашці це дуже подобається - не уявляю як діти можуть іграшками гратись? Ромка ніколи не хотів, зато класно "пилососить" і "замітає"\nmari » 23 грудня 2011, 11:52\nДомашнє господарство часто вводить в депресію, особливо молодих мам, саме тому, що воно рутинне. День у день одне і теж. Коли виходиш в декрет - особливо, після того, як вів насичене і повне подій життя, то здається, що добровільно замурував себе в монастирі. Або у в'язниці суворого режиму. Тільки термін дали не за вбивство, а за народження людини.\nВтім, працюючим жінкам не легше, тому що у них в'язниця скандинавського типу. Тобто ти, в принципі, можеш гуляти, але зобов'язаний повернутися до відбування ув'язнення, де тебе чекає все те ж саме - наглядачі ... вибачте, гори посуду, брудної білизни, пил та інші життєві «приємності».\nДля себе питання я вирішила таким чином - створила в текстовому редакторі табличку на місяць, підписала дати і дні тижня. Потім на окремому аркуші склала величезний список справ, які я виконую по господарству. Усіх справ, включаючи підготовку, регулярне «а ти не забув подзвонити мамі?» І навіть власне миття голови (чим голова не господарство?). Список розбила на декілька колонок:\nі, нарешті, самі приємні - ті, які потрібно робити раз на місяць.\nСписок вийшов не великим. Він вийшов просто-таки величезним, змусивши навіть відчути до себе повагу - ось це я молодець! Адже це навіть без робочих обов'язків! А якщо додати їх, то я взагалі буду ого-го який молодець!\nПотім всі справи я розштовхала по днях місяця, не забуваючи, що вихідні - це священна корова, яку вбивати не варто. Якось раптово всі справи розсмокталися по днях, і з'ясувалося, що моя домогосподарське життя зовсім не тюрма з щоденним порядком. Бо, наприклад, постіль я перу раз на тиждень влітку і раз на два тижні взимку. Це ж не кожен день! Раз на тиждень мене чекає захоплююча пригода «О, скільки нам відкриттів дивних ...» - розбирання і патрання кишень(сумка, штани, куртки). Раз на три дні - готування і так далі.\nЗа тиждень у мене повторюється тільки приготування їжі, прання і дрібні рутини.\nЦе не в'язниця, а курорт якийсь виходить - кожен день щось нове. Жити можна. А якщо привнести в справи трохи фантазії, то це навіть стає цікавим. Наприклад, купити три різнокольорових засоби для чищення. Випробувати одне, запам'ятати результат. Через два тижні - саме через такий термін я мию у ванній стіни, розбираю шафки, витираю двері і чищу пральну машинку - коли на стінах такий же шар нальоту, пробуємо інше. Потім третє. Потім пишемо порівняльну характеристику на якомусь форумі, наприклад, де, такими темпами, можна швидко стати гуру для Вашого засобів побутової хімії і підняти свій особистий рейтинг у своїх же очах.\nЛист А4 з розграфленими квадратиками, в яких кривим почерком розписані мої господарські турботи, лежить у мене на столі. Іноді я його черкаю, іноді стрілочками переношу справи на інші дні. Святкові дати, дні, коли я запрошена в гості чи ще кудись, сама чекаю гостей, я закреслюю жирної смугою. Тому що в цей день толком все одно нічого не зробиш, особливо щось глобальне, типу миття підлог, після яких у мене завжди болить спина. Навіщо псувати собі свято?\nЗ місячного плану я переношу справи у свій щоденник, де по неділях складаю план тижні. Тоді ці справи піддаються коригуванню за поточним станом фінансів, здоров'я і настрою.\nТак само я виключила у своєму житті можливості появи однієї люблячої родички з інспекцією, яка раптово виявляє брудні покривало на кріслі. Коли в моєму телефоні грає тривожний набат, і я розумію, що це мене вирішили люб'язно попередити про підготовлюваний набіг ворога, я не кидаюся в паніці по всьому будинку, заглядаючи по кутах. Ні, я пильно вивчаю свій місячний план. Так, через два дні у мене запланована прання тих самих покривал на крісла, значить, вони вже не свіжі і їх краще змінити зараз. Через три дні я прибираю зі стелі павутиння, значить, ось вона - ще одна проблемна зона! Часу вистачає якраз на те, щоб привести будинок в порядок і навіть почепити на обличчя посмішку професійного консультанта в магазині.\nВаша розплановане від і до, Олександра Руда.


Купити гру The Order 1886, Орден 1886 на PS4 Львів, Київ, Вінниця, Івано-Франківськ, Рівне, Черкаси, Чернівці, Чернігів\n> Sony PlayStation 4 (PS4)>Ігри для PlayStation 4>Диск The Order 1886\nThe Order 1886 – гра в жанрі Action-adventure, де вам належить грати від третьої особи. Варто відзначити, що в грі дуже детально пропрацьовані кадри та звук, насичена жива картинка, красиві пейзажі, панорами, яскраві спецефекти. Геймплей своєрідний, але якщо ви цінуєте потужну графіку і хороший сюжет, гра вас обов'язково зацікавить. Рекомендуємо не пропускати «історії», адже саме вони доповнюють створення атмосфери вікторіанського Лондона 1886 року.\nУ сюжеті гри змішані фентезі, історія, міфологія і наукова фантастика. У центрі подій війна між мутантами напівкровками (на половину людьми - на половину тваринами) і звичайними людьми. Тут за сторону людей бореться, створений королем Артуром, Орден лицарів Круглого Столу, лицарі якого можуть швидко заліковувати свої рани і не старіти завдяки особливій субстанції - Чорній воді. Крім того, на вулицях Лондона з'явився маніяк, а також в грі присутні реальні історичні особистості: наприклад, Маркіз Лафайєт і Нікола Тесла.\nОбраз кожного персонажа детально прописаний творцями, найменші деталі відмінно опрацьовані. Навіть костюми героїв відповідають моді вікторіанської епохи.\nЧудова режисура, гра вийшла кінематографічною, плюс це чи мінус, кожен вирішує сам для себе. Але безсумнівно любителі такого виду ігор будуть захоплені сюжетом на всі 100%. Хоча все ж варто бути готовим, що The Order 1886 ps4 не розкриється вам всі свої таємниці, тому прийдеться чекати продовження.\nЛюбиш якісне «ігрове кіно»? Тоді орден 1886 ps4 те, що тобі потрібно. Order 1886 ps4 купити у м. Львів та вся Україна ти можеш на нашому сайті, і вже найближчим часом тобі гарантовані 10-11 ігрових годин насолоди вікторіанським Лондоном.


Шевченківський Національній Заповідник: : Микола Андрійович Стороженко. Інформація про митця з різних друкованих джерел. Початок\nМикола Андрійович Стороженко. Інформація про митця з різних друкованих джерел. Початок\nЯкщо не „сучасне” –\nТо що з мистецтвом?\nнародний художник України, академік\nЩо є сучасне мистецтво? Прірва між мистецтвом сучасним і минулим чи інтеграл? Сучасне і минуле – єдиний ланцюг у колообігу культури. Допоки сприймаємо фатальність проблем зміни поколінь, на перший погляд, як невідворотність ознаки нігілізму, доти контрагенцію. „Сучасність” – природний вираз, здивована іронія – страх і безсилля поставити клеймо на тому, що відбулось своїми „новітніми” новаціями, на цілісність ланцюга творення – гордощі відчуження – це тимчасова агресія. І марно було б сподіватися на „зрощення” різних поколінь. Та у великому просторі творчого провидіння жодна новація не стане альтернативою: сучасне – минуле, фігуративне – абстрактне, з причини тотожності мистецтва. Те, що започатковує артмодерн, лише межа – екзистенція самоствердження „сучасного” з приміткою: йдеться про форму як першорядність буття мистецького – нігілізм же у світогляді – це ідея. Нігілізм набуває ґвалтівного духу (викинення енергії) на кожному етапі творення поняття „сучасність”.\nОдні „сучасники” переосмислювали попередніх. Такі інтерпретації Пікассо на тему Веласкеса, К. Моне )”Інфанта”, „Сніданок на траві”). Інші, радикальніші, як Сутін, говорили: „Мистецтво Рафаеля, Тиціана...до смерті нудно...”, „...все, що було до мене, - тлінь...” І версії Френсіса Бекона (папська серія на тему Веласкеса), і дадаїсти, що вводять на виставки пивний туалет, - все ланка в часовому ланцюгу: Христос – Антихрист. „Я впевнений в одному, я хочу знищити, знищити, - волає Хуан Міро, - все, що існує в живопису...”, „вбити, - ґвалтує Міро, - мистецтво”. І залишається в ланці мистецького ланцюга, хоча руйнації дух відчувається...аура етики стає примарою, мистецький еквівалент зміщується, естетика набуває рис механіки і... – о чудо екзистенції! – динозавр воскресає. Чому б і ні – вньому казка краси! Воскресає – краса творення і в потворі – важливо бачити естетику під маскою, що бачила й сповідувала „Школа сміттєвих баків” (Нью-Йорк, 1908р.). питання „сучасності” ставив і геній Білле. Відкидав традиції – „Ти повинен бути повністю собою” – і не був: Фрейд добре брав напрокат і форму і світогляд – у Г. Клімта. „Мистецтво – це комунікація, - заангажований на популярності Енді Уорхол, - це засіб маніпуляції людьми”...і, все ж, прибирав „прищі”, малюючи свій автопортрет, як те, що „немає нічого спільного з нашою справжньою фізіономією”.\nОт і „сучасність” – притирання прищів (ностальгія дозрівання) на автопортреті „сучасності” – сутне долання нігілізму – все у рівновазі, закономірності. У вічності розчиняється „сучасність”... Цей феномен був і у Фідія, Леонардо, і в Паоло Учелло, Сурбарана був, але виважений у законі, а тепер: на конкурсах візуальних мистецтв („Ейдос”, 2006-2007) одна із груп заявляє: „...сучасне мистецтво – рух, життя, серцебиття, гострий розум” (замітка: а що – у Ван Гога цього не було?) і далі: „Мистецькі акції – провокації, під час яких відбудуться „публічні страти” старих мистецьких ідей”. Так що і Білле, і Голена, і Гіберті, й інших „старих” – до страти... Але і хіпі, і рокери старіють...хто б подумав!..\n„Думки під склепінням”\n(щодо мистецькості сакральних творів)\nНародний художник України, академік, професор\nПриродно, що без мислення немає і думки, без чутливого дотику – видіння, без молитви – злету. Та є земна потреба: трудитись трудно. Тому все далі казане – то не опис трудного, а практичної роботи – втілення художнього й архітектонічно-стильового задуму всієї центральної частини храму „Миколи Притиска” (баня, барабан, паруси, чотири центральні стовпи), хоча скоріше це – опис-фіксація думок, котрі бджолами гуділи протягом довшого часу.\nЦікаво було простежувати хід власної дії і дії зовнішньої (храм, ритуали, Дух Бароко, силу школи…). Все зачато з „нічого”. Як з „нічого” рождається конкретика, образ. Коли твір стає Твором. Отже, якщо етапи творчості (народження, юність, зрілість) пройдені, з'являється потреба опису їх, того, що відбулось. Тільки вже з „кінця” („зрілості”) і до народження, до першопричини.\nЙдеться не про аспект історії бароко, а про погляд практика: як саме через творчість іде процес прояву минулого в інтуїції сучасного художника. Той дух бароко вирував на цілому континенті, і я через два й більше століть йому відкрив душу, бо, думаю, те, що було, живе і в час комп’ютерних технологій.\nРозквіт бароко (ХYІІ-ХYІІІ ст.) – доба пафосу наших козацько-визвольних воєн і час руїни. Його темперамент ширився горизонталлю текучої лави через поезію, архітектуру, музику, скульптуру, живопис. Вертикаль лицарського вогню харизматично живила Дух і мистецьку форму. Романтизована душа мистців сприймала дар харизми у своїх дематеріалізованих устремліннях. Споглядальні риси етносу медитативно викликали відповідні рівні духовності, занурюючись в генофонд віків. Бароко існувало, мабуть, і в культурі Трипілля. Бо коли б його, бароко, там не було, не було б воно осучаснене і в творчості Архипенка. Матриця бароко вічна. Змінюється в ньому, в різні епохи, лише часове забарвлення. Так романтизм бароко (Г. Сковорода, І. Мазепа, А. Ведель, Пінзель) ХYІІ-ХYІІІ ст. змінився до барокової сакральності у творах Архипенка, Богомазова чи метаморфозах сьогодні (Приймаченко, Іваненко). Далі барокова абстракція Малишків, Савченка, дух бароко Недайборща, Гуйди, Пилипенка, Солов'я, Химича та інші. „Провідники” нетлінності небесної матриці бароко, його вертикалі ліхтарем Діогена розкодовують таїну бароко і ширять його горизонталь необароко на вічній землі, зокрема на землі України.\nСтан душі незмінний, змінний світогляд; стрій барокової душі, як на мене, чується і через модерні технології (комп’ютерна графіка). Можливо, суб’єктивізм доби Середньовіччя знову через об’єктивізм Ренесансу ширить свою реанімацію на вже складніших фантастичних технологіях нової цивілізації в нових умовах.\nІсихазм високого бароко. Актуальність цієї іпостасі очевидна. Прагматизм, приховане сатанинство увірвались до стін, іконостасів у святих храмах і творять зло в божих храмах, наносячи зло релігійній мистецькій культурі, православній вірі, нації. Забули подвижників-мистців, забули Аліпія, майстрів школи бароко, а разом і ті риси ісихазму, їм притаманні, чистоту творчості в психологічній схвильованості, не підвладній матеріалізації розуму. Творчість – це форма, дійство ірраціональної самодостатності. Форма зумовлена імпульсами-поривами у спогляданні світо уявного. Душа відкрита до без джерельного світла. Ель Греко, Пінзель, Приймаченко – різні художники. Чому їх харизма променить силою благодаті? Їхні душі незамулені. Ця безгрішність – спасіння. Спасіння для імені, нації, людства.\nСильне враження, коли ти стоїш сам на сам з простором об’єму бані, перед чистою сферою. Ти весь наповнений видінням. Сфера – загадка. Кожний дециметр в напрузі – дуга в бажанні до прямої. Так лук – енергія, яка несе стрілу, благу вість. Простір бані сповнений енергії, руху.\nВ уяві пливли монахи-іконописці, які постом готували тіло до святої праці, молитвою очищали душу і „кликали” Дух. А далі Дама скін... син царедворця, високоосвічений богослов і філософ, творець церковного канонічного співу, ритуальних служб прийняв монашество, приніс в офіру все життя: „візьміть іго моє на себе” (слова Христа).\nДолати пристрасті, шлунок підкорити Духу. Розум приборкати серцю. Коли розум шукає користь – душа в блуд. Через любов не знати втоми. Смиренність.\nДумалось спонтанно, і це було природно. Виклик образів: Діоген, Ведель, Леся Українка, Василь Стус, сни, уява-виклик образів, екстаз, зосередження, моління – як хвилі настрою спостерігаються перед початком реалізації. Без внутрішньої підготовки об’єкт зовнішній не підкориться. Баня і до початку, до першого „удару” пензля, має приховану структуру-метафізику об’єму, в якій уже закодоване зображення. Сфера, простір вже чекають приходу творця. Хто він, хто в ньому – таїна. Або коли взяти уявну вісь (по виску) від центральної точки сходу. Від неї проведемо перпендикуляри-радіуси до сфери – утвориться трикутник. Крива по сфері – гіпотенуза. На уявно утвореній площині-трикутнику – код зображення. Ірреальне і реальне.\n...Треба ж було прожити сімдесят років, щоб додати ще два роки під банею. Це, по-перше, дало мені ясність через відчуття. Що я є фізично-тваринна істота. Друге: дало усвідомлення себе: чую „тіло” душі. Третє: хитке, тремтливе, те, за що потрібно боротись. Є в мені (і в кожній людині) „Присутність” „Чогось”. Велика присутність. Це можна відчути кожному. Тільки за умови повної ізоляції. Абсолютна ізоляція. Таємні чуття астронавта Армстронга. Він першим ступив на поверхню Місяця і міг би повідать про незвичайну „присутність” в собі „третього”.\nМикола Гулак (сучасник Т. Шевченка, слов’янофіл, Кирило-мефодієвець) математик, космолог саме в ізоляції (в тюремній камері) спрогнозував теорію, яка потім, через 30 років, була відкрита Ейнштейном, Флор енський називав себе учнем Гулака. А заради присутності в собі невимовного Стовпники свідомо пішли до офірування своїм єством.\nОсобливо вразливі ночі в храмі, під самою верхньою його точкою; сам на сам з банею. Неймовірна тиша і безмежна „просторінь”. Тільки висок, що всі 800 днів незмінно був підвішений (технічна необхідність) і по колу (радіус 15-20 см) коливався, як маятник – свідок коливання Землі, руху Всесвіту. Така наповненість (ночі0 збагачувала в свій час Ель Греко. У Рільке, поета, ці „присутності” ставали видіннями настільки, що він розмовляв з „третім”, як з ангелами.\nІзоляція – „пустота”. З цієї висоти („просторіні”) зачинаєш чути духовні потоки (хвилі0. Ці потоки, космічні, вміли виповідати сильні особистості, які творили релігії: Рама, Будда, Жерці, Христос. Хоча енергія хвилі об’єктивно іде для всіх, - всі ми, прості люди, лише відчуваємо їх дотик, присутність чи опіку. Дослідивши умови під банею та оглянувши мене, народний лікар Є. Гапон та кандидат медичних наук Ф. Здорик сказали: „Вам батьки дали хороші гени...без допомоги Бога Ви б не зробили „Трійці”. Лікарі добре сказали: „без допомоги Бога...”, бо лікар найвищий – Бог.\nДля великих умів давності Боги були не що інше, як вираз ієрархії сил природи, її образів. Боги жили у свідомості людства, як виразники Всесвіту. В думках і серцях посвячених творців релігій була завжди ідея монотеїзму і чистоти духу.\nПрирода художнього моделювання світо уяви – прадавня. Так, на землях України традицію „триєдності” (світу) відбито в ритуалах, знаках, в геральдичній символіці, а далі – в родових гербах, монетах. Зокрема, традиція тризуба надходить рівнобіжно з історією на землю України через Боспорське царство. Стає княжим (Володимир, Святополк, Ярослав та ін.) й релігійним символом. З запровадженням християнства в Києві тризуб становить історичний ідеал постійної ідеї – культурної, народної (символ нації), релігійної.\nТриєдність світосприйняття українським народом є його потребою, природою. На відміну від інших народів і держав, наші служителі української православної церкви саме „Трійцю” розташовують в центрі храму, бані, як ознаку української відкритості, єдності, все любові. Над Києвом е „Трійця”, є захисники архангели, серед них Мисаїл в церкві Миколи Притиска.\nТак випало. Приходить те, як себе тримаєш. Одного разу до мене, під склепіння, чудом залетів птах. Кажу про це вдруге. Давня ознака: її чекали будівничі, мозаїчисти Софії, Лаври. Я не чекав – стався випадок. Довго птах описував концентричні кола в просторі бані. Та оскільки інстинкт не дозволяв йому опуститись (воля була на 12 метрів нижче, де вікна барабана), знесилений птах впав на риштування. Я обережно тримав його, як диво. Пульс. Прохолода. Свіжість. В руках тримав небо, реальне повітря. Ця ознака підтвердила мою думку, що не постаті архангелів малювати (Гавриїл, Михаїл, Рафаїл, Уриїл), а подих космічного ефіру, що між складками, повітря, що між пір'їнами. До речі, так написаний архангел зі згортком неба в Кирилівській церкві. Можна було на цьому й завершити тему метафізики. Все ж ще трохи.\nЯк малювати того, кого ніколи не побачиш? Хто і як являє, коли ти твориш? Слово „схожий” як застосувати до розпису, ікони? „Невидимий, безтілесний неописаний, не образний” (Бог) є „найкращим митцем, а все суще виявляє себе низкою божих образів” (за Дамаскіним). Згідно з четвертим рядом іконки Дамаскіна, в цьому ряді сказано: „премудрість Божія просвічує крізь чуттєву оболонку тваринного”. Так досконале влаштування космосу згідно міри, числа та ваги засвідчує „промисел общій”, бо „якщо ніхто не є настільки нерозумним, щоб давати себе переконати , що випадковим кидком літер утворився весь виклад „Іліади”, чи щоб хтось допустив, щоб з випадкового збігу атомів могла виникнути гідна подиву будова світу” (Л. Ушаков). Образи, змодельовані божими „думками”, - „натуральні” й „супернатуральні”. Ці образи в свою чергу моделюють мистецьку іконку, бо це „мистецтво і є певним наслідувачем природи”, а митець від Бога кує в людських душах замінні субстанції речей. Стан художника підлеглий. Цей стан медитативний. Інтуїція душі поєднує видиму й невидиму природу і відкриває увірування в спасіння: „я путь, істина, життя”.\nТак, художник – провідник, через зриме до першообразного. Сьогодні йде велика робота – відновлюються храми. Слід уважно поставитись до великих попередників, як Дама скін, сковорода, Пензель, Щирський, Руткович. До їхніх думок і настанов.\nУ дитинстві, у рідному В’язовому, я бачив церкву...без бані. А в 1983 році, вже в Києві, церква Миколи Притиска також була без бані. Там. У довоєнних 1936-37 роках, - відкрите варварство, тут – наслідок хвороб часу. Та смерть подолала смерть. І в 1988 році церква Миколи Притиска засяяла хрестом на восьмигранній бані.\nВосьмигранник – потенційно наближений до кола. Коло – образ завершений. Обличчям до Всесвіту. Квадрат кола – низ храму, земне, статика. Коло – дух, божество Квадрат – інтелект, екзистенція, видимість..., почесті. Коло – істина безначальності. Квадрат – ілюзія сущого. Платон сказав: „Провина на людині, котра обирає (квадрат)..., а Бог не винен” (баня).\n...Два роки я прожив під банею. Та коли б не спілкувався з квадратом, час зупинився б. Птах, що злетів під баню церкви, кружляв доти, доки серце його тримало дух – дві години по колу, - і впав до моїх ніг. Коло життя птаха – небо. Коло бані для нього – лише концентричні горизонтальні рухи лету. Моє прощання з дворічним життям під банею було тяжким. Чотири доби прощався – звикнути до квадрата земного важко. Та людина вписана в квадрат залізно (Леонардо да Вінчі). А фізично, реально, що таке ситуація під склепінням – „мертва зона”, як говорить архітектор Рогожин.\nВідсутність циркуляції повітря зимою – холод, влітку – задуха. Каніфоль в пензлях плавиться, втягування і концентрація всього, що відбувається в квадраті: кіптява, хімія, випари фарби... Сповідуються в гріхах, - все негативне (і добре0 повзе вгору. Я чув інколи несамовиті крики внизу. Казали, що всілякі люди приходять, церква не забороняє, аби виходили кращими, чистішими. Але спів хору, читання, служба отців, уся краса церковного співу мільйонними відбитками в кожній крапці – баня співає. Особливо взимку звучання церковного хору набирає сили незвичайної. І запах ладану, воску, речитатив. І все ж не всі витримують перебування під банею, особливо довший час.\nВозвеличую. Складка – цвіт на „тілі2 квітучої вишні – постаті. Так, постать людини і весь світ заквітчано цвітом рясним, складкою.\nФункція складки – це те, до чого ми звикли. Та вона – не рабиня функції. Вона, як сімнадцятилітка, тремтливо, бурхливо в’ється по об’єму форми, сама стає формою у формі, творить систему живого дійства, може, таємничого, а, можливо, містично-загадкового. Пензель. У складках його скульптур – „дух, що тіло рве до...” духу.\nАрхангели „Трійці”. Їх чотири. Площиною більше 80 кв. м. Ця площина – поле складок: це біографії, персоніфікація до кожного образу чотирьох архангелів та Отця і Сина. Між складками ефір – цей „вітер” без напряму. Найпочесніше опрацювати (в процесі роботи) не складку, а ефір, шукати динаміку глибини в глибинах, рух метафізичний. Надавати уваги рефлексам, а саму складку-форму ставити в контекст симетрії, масштабу і кута – до об’єму всього храму, забезпечивши їй тим життя одухотвореного звучання, як звуки музичного руху бамівського багатовимірного простору.\nСкладка бароко. Складка реалізму. Фото складка планет. Роль складки індустріального світу. Кожний стильовий напрямок визначає їй належне місце, але, особливо в бароко, складка мусить вібрувати, жити складовою клітиною божественного організму.\nПримітка: у програмі майстерні „живопису та храмової культури” при Національній академії образотворчого мистецтва і архітектури, ІІІ курс, спеціально вивчають-студіюють складки на манекені.\nЗемним вимірам мистецький колір не підлягає. Колір – проекція на землю, подарунок від Раю (не випадково так хвилювало царство кольору Гете). Розподіляючи феномен кольору як образ в бані церкви Миколи Притиска, я не обмежувався конкретикою зображень, головне – антиоб’єм. Колір – символ, він не тільки матеріалізує предмет. Основне – живе, вібруюче його „тіло”. Отже, він мусить жити в просторі, як живе звук.\nЩе одна особливість. Колір – духовна абстракція, а малюнок – детермінація божественного прояву. Отже, дві матерії – зірка та планети.\nФіолетовий колір. Це його офіційне ім’я. Якщо додати білила й створити тональну розтяжку, то й народних прізвиськ не вистачить. Парафіяни не всі розуміють, а то й не сприймають, цей колір, тому тональність фіолетового помилково називають „буряковим”. Втім, фіолетовий, розведений на білилах, вже не є ознакою „кольору буряка”. Фіолетовими відтінками наповнена квітуча весна – магічно-містичне фіолетове царство. Природа вводить його в своє таїнство, літургійне дійство. Почуття линуть до духовності, все суєтне відступає. Ви під владою цвітіння, цієї лікувальної чарівної сили. Душа відкрита, світова енергія вільно наповнює тіло легкістю, незримою, нематеріальною радістю.\nГлибинний зв’язок зі Святим Духом, надчуття до світло проникнення дали підставу для застосування ознак цього кольору. Ритуал служби, церковний спів, фіолетовий димок кадил, фіолетовість мантій, саккоси, фіолетовий передзвін разом творять незбагненну містерію духовного піднесення.\nЧервоний колір. За спектром перший. Зримий. Через нього чуєш пульс зримої енергії. Без божественної крові на Землі ніщо не може існувати. Червоний одяг Христа (підризник) відповідає двоїстості Спасителя. Земні втілення – істина, божественна воля, духовна енергія. Цей колір, як і зелений, в композиції „Трійці” – єдинозв’язаний лише з іпостассю Ісуса Христа.\nЗелений колір. Ознака Христова. Ознака України – турбується, співчуває. Ніякого егоїзму. Стійкість у вірі, співчуття до грішних.\nСиньо-голубий колір. Ми приймаємо його ім’я, радіємо тихо й правдиво. А він голубизною плине й плине у просторі Всесвіту. І велич Всесвіту стає нам зрозумілішою. Архангели сяйвом крил несуть правду, спокій, дружню любов. Прийміть їх лазуреву голубизну й радійте.\nБаня – простір Всесвіту й мікросвіт. Це один із складових елементів храму, вся архітектоніка якого ієрархічно підкорена (конхи, арки, стовпи, апсида та ін.) центральній вісі. Протягом віків зодчими вироблений канон пластично-образної системи храму від теми смерті до теми духу безсмертя і воскресіння. Так, нижній земний пояс зображує фундаторів церкви, над ними образи святих, земних подвигів Христа, далі возвеличується небесний світ се5рафимів, архангелів. Вивершує духовну піраміду „Трійця” – Отець, Син і Дух Святий. У цьому поступі канонічних пластів і є масштаб, сила тяжіння якого пропорційно йде від центру. Баня – світ творення, що постійно переможно відновлює – своєю силою духу над силою руйнації. Кожен парафіянин може відкрити себе благодаті. Ця дистанція від „Трійці” до людини – реальний духовний масштаб, бо в творчому акті художника спадкоємність віків у знаку „Трійці”. Знак „Трійці” сконденсований на вселенських соборах.\nТехнологія підібраного простору\nЦерква Миколи Притиска витримала за три століття тяжкі буревії і хвороби часу. Барабан і баня, як в серці, відбили в собі і дію стихії, і дію сатанинства. Баню тут було замінено (1988-89 рр.), тепер вона бетонна. Дренажна система укріплялась, але вологість продовжує руйнівну дію на стіни храму.\nІ от 1998 року я – наодинці з простором оновленої бані (понад 200 кв. м.). Левкас відбиває рефлекси. Кожний кв. см має свій перпендикуляр з точкою сходу в центрі хреста – основи (підлоги) на відстані 30 метрів. „Пантократор” – Вседержитель. Небесна сила. Вселенські собори святих отців і талант архітектора ідеально вирішили місцезнаходження небесного трону. Ідея „Пантократора” стала канонічно-традиційною. Зображення, всі його компоненти мудро розміщувались навколо центральної точки бані й усього храму. Якщо штучно нанести тінь (за допомогою диска0 на всю територію, зайняту „Пантократором”, так би мовити сплощити, стає очевидним – деформація в цій (близько ¼) частині горизонтальної сфери стає незначною. Зображення наближене до реального сприйняття з відстані 30 метрів.\nПримітка: є деформація, і є специфіка. Тобто тут, у цій зоні, навколо центральної точки сходу, сфера наблизилась до площини – плафону. Всі закони плафону залишаються.\nІдея „Трійці” – в сфері бані. Традиція теми 2Трійці” значно поступається „Пантократору”. Україні образ „Святої Трійці” близький і зрозумілий. Композиції „Трійці” і „Пантократора” – принципово відмінні. „Пантократор” ортодоксально центрується навколо центральної точки сходу; розташування „Трійці” (Отця і Сина, Святого Духа) починається від центральної точки сходу, постаті вздовж всієї сфери до барабана – це перша особливість. Нетрадиційно: постаті Отця і Сина займають 50% всього об’єму бані й1 розташовані на 3-х сферо площинах, 2-х ребрах-вісях, а лики Отця і Сина, німб з Духом Святим знаходяться в зоні „Пантократора”. Таким чином досягнута геометричним розрахунком позиція форми постатей до всього простору храму, і так підсилена психологічна і художня дія образу.\nСфера бані – восьмигранник. Вісім конусоподібних сферо площин. Вісім ребер. Ребро-дуга профілю – глибини. Кожне ребро має дві „своїх” сферо площин. Дві площини утворюють кут у 120 градусів. Баня сповнена енергії. Підкорити сферу – розгадати силу „прямої” (лінії-ребра, площини). Напруга кривих в об’ємі має таїнство зв’язку з формою зображення. Всі постаті „Трійці” (їх шість) „розташовані” (зображені) на гранях. Лицьова лінія чотирьох архангелів збігається з лінією-ребром. Це – друга нетрадиційна особливість.\nПісля численних емпіричних помилок при розробці сюжету та при втіленні його в сфері можна сказати, що тут є тільки дві лінії: перша – творчо-наукова, основана на законах геометрії, розрахунку та на розгадці таїни сфери, на знанні принципів традицій; друга – репродукційно-копіювальна, основана на методі любительському, споживацькому. Моя лінія – перша. Емпірично сюжетні розробки-помилки привели до утворення макету в 1/20, на якому проводилась перша пробна лінія. Ця лінія утворює дотик до тих, хто творив традиції при розробці робочих таїн-секретів освоєння бані різних епох і які були втрачені. Макет увігнутої сфери таїть в собі секторіальну, вертикальну і горизонтальну графіку, необхідну для рішення синтезу геометрії та сюжету, наближає до реальності розбіжжя напрямів вертикального руху. Наприклад, якщо сектори 1/8 чи 1/16 з макету покласти на площину, стикуватися по центру, то верхня і нижня частини розійдуться. Якщо стикувати в точці сходу, одержиш сильне розходження нижньої частини. Тобто при нанесенні малюнка ця закономірність повинна враховуватись. Ребро-дуга є віссю двох площин. Перспектива кожної з площин-сфер має свою деформацію зображення залежно від позиції глядача, до того ж вісь цих площин усі горизонталі „тягне” вниз; по вертикалі силовий принцип вісі-ребра змінює пропорції, збільшуючи масу до центру. Архангели „Трійці”, розташовані на двох площинах-сферах (одна вісь), займають 2/3 по дузі від точки сходу до барабана. Це також нетрадиційне. У Їжакевича („Трапезна” Лаври) 50 х 50 деформація в цій пропорції знижується.\nПисьмо „Трійці” виконувалось холодною енкаустикою по левкасу. Методика техніки адекватна ідеї; не видимість, а видіння. Принцип оптичної дії: пласти фарб розраховуються на кінцевий (верхній) результат. Кожний колірний пласт зберігає свою природу – не змішаність однієї фарби з іншою – це основна умова. Без білил. Тонкі, лесировані пласти є пасткою світла, вони зберігають його і пропускають через пласти наступні. Так динаміка руху світла перетворюється на оптичну дію. Отже, в „Трійці” не механічний засіб змішування, а принцип оптичної дії пластів. Ця незамуленість природи фарб і утворює „проходження” світла через пласти (їх може бути й п’ять, і десять). Білила ж – переважно у випуклих частинах форми. Цей метод був розроблений в 1978р. в роботі „Осяяні світлом” („Фізики”) в інституті фізики, яка зроблена в техніці гарячої енкаустики (без олії). І тепер видозмінена до нових умов. Там парусний пояс – вікна над ним. Тут баня, вікна на барабані внизу.rsquo;язку з формою зображення. Всі постаті rsquo;язку з формою зображення. Всі постаті Баня в темряві. Потрібно було досягнути світла, світіння. Матеріал включити в ідею, форму в образ, колір в радість.\nПримітка: білила спеціально приготовані. Розріджувачі трьох видів також спеціально приготовані. Основа – віск.\nСиметрія проходить через серце – основу виміру частин простору. В храмі основна вісь з центральною точкою сходу бані є симетрія об’ємно-споглядальна. Всі частини, ув’язані до осі, метафізичні. Реальний прояв їх – меридіан увігнутості кулі. Зрима вісь (висок) чи вертикаль (головна вісь храму) є проекцією Всесвіту. Ця симетрія багатовимірна. Нижня крапка осі – проектний центр хреста. Лінія по хресту: вхід (західна частина храму), центр хреста, царські врата (іконостас), центральна частина апсиди (вівтар – схід). Ця лінія – земна горизонталь – вписана в квадрат і коло. Симетрія кола екваторіальна. Симетрія метафізична – прояв незримого у зриме. Площинність і об’єм, просторовість і завантаженість. Таїна глибин-порожнеч.\nРитуальні служби, акафіст, святі отці, пісне співи – симетрія по меридіану; хвилі духовні, звернення. Причастя, сповідь, хрещення, вінчання – симетрія кола. Літургія, Різдво, Воскресіння – симетрія метафізична. Симетрії: сфінкс, піраміди – цю рівновагу тримає Єгипет у віках... Україну врівноважує Софія Київська. Останнім часом по рівновазі в Україні нанесено удар Чорнобилем. Порушується симетрія і приросту населення. Відтік молоді – з сіл, виїзд за кордон. Якщо точка сходу „серце” – треба шукати рівноваги, йти до храму. Приймати дари Даючого – симетрія у вірі.\nУ Заболотського є слова „...душа приречена трудитись// І день, і ніч, і день, і ніч...” Людина прагне звільнитись від тяжкої праці, щоб не бути її рабою. Та природа людства – праця. Рушійна сила, хліб насущний - і голод душі. Чи дає праця радість? Радість творча, радість індустріальна, робота – радість. Радість Аліпія, радість Леонардо да Вінчі.\nТруд монарший, молитвенний, іконописець-монах радіє. Євангеліє випромінює радість світла, євангеліста й художника. Радогост. А що несе сектантська „праця”? – темряву.\nПід банею, де особливо гостра критична ситуація (коли там довгий час), потрібна неабияка фізична витримка. Як тут не радіти, коли труднощі – шлях до світла. У художника, що „накритий2, ніби гігантською „макітрою”, під склепінням, є завжди вихід – творча радість, але... Але й радість від творчості руйнівна. Чому? Ось власний приклад: я порадів одного разу, знайшовши рішення складок на хітоні образу Христа, що на лівому плечі. Рішення довго не задовольняло. І от знайшлося – було творче задоволення – внутрішньо радів. Але так трапилося, що впав з риштування, з вузької дошки, на якій стояв. Розплата була суворою – опинився на операційному столі. Відбулося водночас і чудо – спасіння. Ангели були поруч. Радість егоїстична, неправдива, ілюзорна. Реальна радість в істині, при цьому віддавай любов і радість вічності, небу. Радість духовно абстрактна: зустрілись друзі чи брати після довгої розлуки, так чому їм не радіти. Їхня радість не належить їм. Кожен з них свою радість віддає іншому. Не окам'яніли ж душі від ситості і автоматики!\n„Знати!” Сотворіння людини ще не відбулось – зерна бажання „знати” вже були. Все знати неможливо і не...дозволено (Джордано Бруно, Галілей тому приклади). Нагасакі, Хіросіма, Чорнобиль – містика величі знань в темряві експерименту, експеримент триває – код життя вже в руках науки. А ще Босх прогнозував і попереджав. Та геній людини до знань і до потреби знань – нестримний.\nЕзотеризм давніх шкіл (Єгипет, Греція) обирав полем дій Дух, Душу та Інтелект людини, як відлуння мокрокосмосу, і вивершував ці сили над законом боротьби за матерію існування. Це була спрага знань.\nВ наш час знання обслуговують людину; потреба знань, еволюція знань ізолювала людину від інволюційної космогонії (втілення Духу в Матерію). А відтак зник образ посвячених (як Гермес, Піфагор). Натомість з’явився образ „колективізму” наукового вчення. Сьогоденна реальність – еволюція знань.\nМистецькі школи мають ознаки езотеризму. Через видимість (форма, образ) художній твір відбиває світ індуктивний, незримий, інволюційний. Руйнування кола: Дух-Матерія – небезпечне. Це означало б: без одного із ланцюгів – зникнення школи, а культуру мистецьку пустити в світ з попсою.\nЩодо майстерні „Живопису та храмової культури”: утворення її в 1994 році, зініційоване ректором Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури А.В. Чебикіним та Українською Православною церквою Київського патріархату. В програмі майстерні – два основних напрями: академічний і релігійно-духовний. Релігійна лінія має в свою чергу дві гілки: сакральне мистецтво Візантії і Українське Бароко. Саме в цій частині програми народжується передумова трансцендентності Душі учня. Учень має перебувати не тільки в матеріалізованій сфері (дія стилю, методології, техніки), а головне, в процесі нвчання іде посвята „на дотик” з інволюційним поступом (До Нього). Тут – досвід тисячоліть творців, котрі виробляли ідею, образ, стиль, канон. Академічна лінія-фаховість, набуття учнем професійної культури протягом шести років навчання. Цей процес еволюційний, те. що згодом стане птицею (Від нього).\nТретя ознака майстерні: сплав в єдине духовно-творче „тіло” двох цих ліній: релігійно-духовної та академічної. Підсвідомість, інтелект, душа і Дух – горнило перевтілення набутих протилежностей в чудо-просторі можливостей творення. Окремим може бути питання композиції у зв’язку зі специфікою майстерні.\nДетальніше програма майстерні розроблена по курсах, завданнях і погодинно.\nМайстерня здійснила п’ять випусків. Щороку відбувалися виставки: „Від школи до храму -1”, „Від школи до храму – 2”, „Собор”, „Благодійна виставка „Гіпербореї” в лікарні м. Вінниця, аспіранта Г. Іпатієва „Третьому тисячоліттю – Україну духовну”, до 137-го концертного сезону Національної філармонії України, за участю в цій виставці майстерні професора Чебикіна та інші.\nЧитати продовження >>>


Житомирських підлітків запрошують взяти участь в екологічному квесті. Новости Житомира (вчера, сегодня, сейчас) от News-Life (официальный сайт Ньюс-Лайф)\nІнформацію про це оприлюднили у Фейсбук-спільноті НОУ «Сучасний Формат». Детальну інформацію про захід учасники отримують після того, як заповнять гугл-форму. А ми ж трішки розповімо про квест, який анонсували в соціальних мережах. Вперше в обласному центрі відбудеться масштабний фестиваль під назвою «Житомир ЕкоФест», котрий покликаний привернути увагу до рпоблем екології як в місті Житомирі, так і в глобальніших масштабах — всієї планети. Для найактивніших підлітків обласного центру організатори підготували захоплюючий та пізнавальний квест на екологічну тематику. Всі охочі, які зареєструються, долатимуть різні перешкоди, дізнаватимуться нову, цікаву інформацію про екологію планети. Важливою темою, яку розглядатимуть учасники квесту, буде те, як же вберегти Землю від тотального й масштабного забруднення мікропластиком. Долучитися до квесту не складно! Ви теж можете це зробити, підлітки. Збирайте команду з чотирьох людей, заповнюйте гугл-форму та змагайтеся в корисному екологічному квесті! Відбудеться захід, зауважимо, 10 жовтня 2020 року в міському парку культури та відпочинку ім. Юрія Гагаріна. Як наголошують організатори, детальнішу інформацію вони надають учасникам одразу після реєстрації. За матеріалами НОУ «Сучасний Формат» Джерело: 0412.ua\nМОЗ відповів на погрози локдауну в Україні після антирекордів: "Ми повинні"


Презентация "Історія економіки та економічної думки" - скачать презентации по Экономике\nГлавная / Экономика / Історія економіки та економічної думки\nПрезентация на тему: Історія економіки та економічної думки\nХарактеристика економічного життя перших цивілізацій Зародження економічної думки збігається зі становленням людського суспільства. Початок викладу історії економічної думки пов’язаний з виникненням перших цивілізацій, тому що можна дослідити лише ті питання економічного мислення давнини, які були висвітлені в письмових джерелах.\nІпусер (поч. ХVIII ст. до н. е.) “Ідеальний деспот” повинен уникати міжусобиць у країні, насилля та експропріації знаті; він має впорядкувати систему трудових повинностей для зведення пірамід і зрошувальних систем, підвищувати військову могутність країни.\nСтародавній Китай. Конфуцій (551—479 до н. е.) Захищаючи інтереси родової знаті, він шукав свій суспільний ідеал не в майбутньому, а в минулому країни. З метою стабілізації соціально-економічного устрою Конфуцій запропонував програму морального вдосконалення людини, основними постулатами якої були повага до старших, дружба з братами, розуміння держави як великої сім’ї, розгляд правителя як “батька” народу.\nКсенофонт Ксенофонт засуджував політичний і економічний устрій Афін та ідеалізував порядки аграрної Спарти, недооцінюючи такі види діяльності, як ремесло й торгівля. Саме він вперше проаналізував поділ праці як економічну категорію, розкрив протилежність фізичної та розумової праці, вказав на відмінності між споживною й міновою вартістю товару. Незважаючи на негативне ставлення до торгівлі й лихварства, учений визнавав необхідність грошей для виконання ними функцій засобу обігу та збереження скарбів.\nГракхи Тіберій (162— 133 до н. е.) і Гай (153—121 до н. е.). Тіберій Гракх у 133 р. до н. е. запропонував власний аграрний проект, який був частково здійснений. Цей проект передбачав норми земельних наділів і розподіл надлишків землі серед найбідніших верств населення. Реформаторська діяльність братів Гракхів мала на меті посилити позиції дрібного селянського господарства та не допустити пролетаризації більшості населення. і посилити позиції дрібного селянського господарства та не допустити пролетаризації більшості населення.


Справу херсонського поліцейського, який вбив дівчинку, скерували до суду — Мост - Новости\nГлавная Новости Справу херсонського поліцейського, який вбив дівчинку, скерували до суду\nПоліцейський, який спричинив ДТП на Херсонщині, у якій загинуло подружжя та їхня 9-річна донька, не мав права сідати за кермо - у нього не було посвідчення водія.\n«Правоохоронець не мав водійського посвідчення. Цей факт підтверджується відомостями Регіонального сервісного центру МВС у Запорізькій області. Крім того, під час досудового розслідування правоохоронець відмовлявся надавати будь-які свідчення», - йдеться у повідомленні.\nДо суду вже скеровували обвинувальний акт щодо підозрюваного - оперуповноваженого Головного управління Національної поліції в АР Крим та м. Севастополі. У разі доведення вини, йому загрожує до 10 років тюрми.\n18 червня 2019 року на трасі Скадовськ-Каховка Херсонської області автомобілів «ВАЗ 21099» зітнувся з «БМВ», за кермом якого був старший оперуповноважений поліції. Останній з невідомих причин виїхав на смугу зустрічного руху. Унаслідок зіткнення пасажири «ВАЗа» - чоловік та жінка - загинули на місці, 9-річна дівчинка отримала чисельні травми і згодом померла в лікарні.\nМова йде про Євгена Калініна.\nТеги: суд, полиция, калинин


Житомир.info | У Житомирській області поліцейські побилися з п’яними молодиками\n14 липня 2020, 16:33\nУ Житомирській області поліцейські побилися з п’яними молодиками\n30 січня 2017, 12:25\n28 січня увечері слідчо-оперативна група поліції поверталась з виклику в одному з сіл Пулинського району (стара назва Червоноармійський район). На вулиці населеного пункту автомобіль Ford Sierra заблокував проїзд по автодорозі. Спілкування поліцейських з його водієм переросло у конфлікт, а згодом й у бійку з молодиками, які накинулись на правоохоронців. Відтак було затримано 5 осіб, причетних до сутички, та розпочато кримінальне провадження.\n«Подія сталася близько 20.30 в одному з сіл Пулинського району, де поліцейські працювали за викликом про вчинення кримінального правопорушення. На зворотному шляху до відділення дорогу їх службовому автомобілю заблокував Ford Sierra, залишений власником просто на проїжджій частині на центральній вулиці села. Сам кермувальник авто знаходився неподалік, однак на зауваження поліцейських відреагував неадекватно і звільняти дорогу категорично відмовився. У ході спілкування з чоловіком стало очевидним, що він перебуває у стані сп’яніння. Після пропозиції проїхати на медичне освідування водій повівся ще більш агресивно і, крім до словесних образ, спробував застосувати кулаки. До конфлікту, що переріс у бійку, приєднались і 5 пасажирів Ford Sierra», - йдеться у повідомленні.\nЗа словами поліцейських, фізичне з’ясування стосунків припинилось лише після попередження поліцейських про застосування зброї. Водночас на підмогу правохоронцям прибула ще одна слідчо-оперативна група поліції.\n«У результаті було затримано 5 чоловіків, віком від 23 до 32 років, жителів сусіднього села. В усіх за результатами медичного освідування встановлено перебування у стані алкогольного сп’яніння. Транспортний засіб разом із затриманими було доставлено до відділення поліції. За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження за ч.2 ст. 345 (Погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу) Кримінального кодексу України. В обох поліцейських діагностовано забої обличчя та тіла, один з них на даний час госпіталізований та перебуває на стаціонарному лікуванні. Молодикам, які нині перекладають відповідальність за накоєне один на одного, загрожує покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі на термін до 5 років. Відносно 23-річного водія авто Ford Sierra також оформлено адміністративні матеріали за правопорушення, передбачене ст. 130 (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного сп’яніння) КУпАП», - зазначили у поліції.\nЯк повідомляв Житомир.info, на початку листопада 2016 року співробітники поліції влаштували бійку зі стріляниною в житомирському стриптиз-барі.


У зоні ООС 28 лютого зафіксовано 13 обстрілів, втрат немає – штаб - 112 Україна\nУ Міноборони підтвердили інформацію про 13 обстрілів у районі ООС упродовж минулої доби\nВід початку доби бойовики обстріляли позиції сил ООС один раз\nПротягом минулої доби, 28 лютого, бойовики на Донбасі 13 разів відкривали вогонь у бік позицій українських військовослужбовців. Про йдеться в повідомленні прес-служби Міноборони.\n"Всього протягом минулої доби на лінії зіткнення зафіксовано 13 випадків ведення вогню по позиціях українських військ. Заборонене озброєння супротивник використовував 16 разів, витративши 143 снаряди і міни калібрів 122, 120 і 82 мм" , - сказано у звіті.\nУнаслідок обстрілів з боку бойовиків 28 лютого жоден український військовослужбовець не постраждав.\nЗа наявною інформацією, від початку доби 1 березня станом на 12:00 зафіксовано один обстріл з боку незаконних збройних формувань. Втрат серед особового складу ЗСУ немає.


Байден порівняв королеву Єлизавету зі своєю мамою - Главком\nПрезидент США Джо Байден і його дружина Джілл Байден провели зустріч з королевою Великої Британії Єлизаветою II в Віндзорському замку, повідомляє CNN.\nЗустріч тривала близько години і була першою зустріччю королеви один на один зі світовим лідером з початку пандемії коронавірусу. Це також один з перших її публічних заходів з того часу, як її чоловік, принц Філіп, помер цьогоріч у віці 99 років.\nПісля зустрічі з королевою Байден заявив в аеропорту Хітроу, що у них була «відмінна розмова».\nЗа його словами, Єлизавета хотіла дізнатися про президента РФ Володимира Путіна, з яким Байден зустрінеться наступного тижня, і президента Китаю Сі Цзіньпіна.\nБайден зазначив, що королева «була дуже щедрою» і нагадала йому його матір «з точки зору її зовнішнього вигляду і великодушності».\nВін зазначив, що хотів би поговорити з королевою довше.\nНа запитання, чи запрошував він її до Білого дому, Байден відповів, що запросив.\nБайден є тринадцятим американським президентом, який зустрів королеву, і дванадцятим під час її правління. Сьогоднішня зустріч – перша зустріч королеви «один на один» зі світовим лідером з моменту початку пандемії коронавірусу.\nНа питання, чи запросив він королеву в Білий дім, президент США відповів, що запросив.\nЯк повідомлялося, Президент США Джо Байден порушив королівський протокол під час зустрічі монарха Єлизавети II із лідерами країн Великої сімки на саміті у Великій Британії. Джо Байден разом із кортежем із 18 автомобілів приїхав на п'ять хвилин пізніше королеви під час зустрічі Єлизавети II із лідерами країн Великої сімки. Згідно з королівським протоколом, монарх Великої Британії має приїжджати на такі зустрічі пізніше глав виконавчої влади.