ЯК НЕ ЛЮБИТЬ ТОЙ КРАЙ…\nХудожники малюють картини фарбами, а письменники створюють образи словами.\nУ творах, які ти прочитаєш, про явища природи, людську працю написано так влучно і виразно, що ці картини можна побачити у своїй уяві, відчути ставлення автора до зображеного.\nЧитаючи, звертай увагу, які настрої та почуття передано у творах, які слова вжито, щоб змалювати побачене; учися порівнювати різні за змістом і жанрами твори.\nде вперше став ходить,\nв його теплі зростав,\n1. Про який край пише поет? Прочитай.\nВидатна поетеса, наша сучасниця Ліна КОСТЕНКО оспівує красу рідного краю так сильно і натхненно, що її слова хочеться запам’ятати.\nСпинюсь, не тя́млю1, що воно за диво, —\nусе так гарно, чисто, незрадли́во2,\nТака краса, висока і нетлі́нна3,\n1 Не тя́млю — не розумію.\n2 Незрадли́вий — вірний, не здатний на зраду.\n3 Нетлі́нна — тут: вічна.\n1. Перечитай вірш мовчки. Зверни увагу на вислови: „сліпну від краси“, „спинись і з Богом говори“, „усе як є“, „усе моє“, „краса висока й нетлінна“.\nТихий осінній день. У яблуне́вому саду літають джмелі. Ось вони помітили яблуко, що впало з дерева і лежить на землі. З яблука тече солодкий сік. Обліпили яблуко джмелі. Зайшло сонце. А в саду пахнуть яблука, нагріті сонцем. Десь заспівав цвіркун. Коли це з яблуні на землю впало яблуко — гуп... Цвіркун замовк. Пролетів споло́ханий птах. Десь за лісом у нічному небі спалахнула зірка. Знову заспівав цвіркун.\nКатерина Білокур. Богданівські яблука\nПригадай, що ти вже знаєш про видатну українську художницю Катерину Білокур. Які картини тобі відомі? Про що вони?\nПопрацюйте разом! Розгляньте картину „Богданівські яблука“. Що зображено в центрі? Які яблука за кольором, формою? Опишіть хустку, на якій вони лежать. Що служить обрамленням картини?\nЯкі почуття передала художниця? Яке враження справила на вас картина?\n✵ Вересень пахне яблуками, а жовтень — капустою.\n✵ Який сад, такі і яблука.\nУ віршах поета Олександра ОЛЕСЯ (1878-1944) краса природи перелита в мелодійне слово.\nКожне літо хлопчик проводив у селі Верхосу́ллі у свого діда Василя Грищенка.\nВід нього він почув безліч народних легенд, казок, пісень. Тут у майбутнього поета виникла любов до рідної природи та українського слова. Олександр Олесь згадував:\n„Дитинство мені уявляється одним золотим днем. І все, що я бачив там, у степу, в саду, на річці Сулі, здається мені суцільною казкою природи“.\nКоли читаєш вірші Олександра Олеся, відчуваєш, що поет звертається до кожного з нас: полюби ці трави, квіти, степи, пізнай усе живе!\nто розво́ди, то квітки́.\nхто його обі́йме зором,\nне побачите ніде́ вже\nні розводів, ні квіто́к.\n1. Прочитай, як поет описує степ у кожну пору року.\n2. Знайди порівняння. Чому степ виглядає по-різному: наче килим, наче море, мов пустеля, мов перина?\n3. Яким рядкам вірша відповідають малюнки? Що нового вони відкривають спостережливому оку?\n4. Попрацюйте разом! Які прикметники вжито для опису степу, моря, пташок, зими?\n5. Які образні вислови виявилися для вас новими, несподіваними? Назвіть слова-рими.\n6. Поміркуйте, якими мають бути інтонація і темп читання кожної строфи вірша. Які слова слід виділити логічним наголосом, які прочитати запитально, а які — заклично?\nБоже, як гарно буває літнього ранку, коли сходить сонце! Лу́ки вибли́скують ро́сяними краплинами, наче дорогими самоцвітами. Пташки́, що ховалися на ніч десь по очеретах, випурхують із своїх схованок. Легенькою пеленою здіймається туман над рікою. А гори під яскравим сонячним промінням вкриваються позолотою й блиском. Від світла й тепла життєда́йного сонця розливаються чудові пахощі трав і квіток. Усе навкруги́ прокидається від сну, набирає жвавості.\n1. Зверни увагу, як літнє сонце змінює пейзаж.\n2. Як описано дію світла і тепла? Прочитай.\n3. Про які рослини згадує автор?\nБлакитне небо дихало на землю теплом. Полові́ли1 жита́ й вили́скували на сонці. Червоніло ціле море колосків пшениці. Долиною повилась річечка, наче хто кинув нову стрічку на зелену траву. А за річкою, попід кучерявим зеленим лісом, вся гора вкрита розкішними килимами ярини. Гарячою зеленою барвою горить на сонці ячмінь, широко стелиться килим ясно-зеленого вівса, далі темніє просо. Межи зеленими килимами біліє гречка, наче хто розіслав великі шматки полотна білити на сонці. І над усім тим розкинулось погідне блакитне небо, лунає в повітрі весела пісня жайворонка.\n1 Половіли — достигаючи, ставали жовтого кольору.\nВіють з поля чудові пахощі од нестиглого зерна і польових квітів.\n1. Назви кольори, які передають барви природи. Які звуки почув автор?\n2. Які рослини привернули увагу письменника?\n3. Які рядки опису тобі хочеться вивчити напам’ять?\n4. Порівняйте прочитані описи природи „Літній ранок“ і „Літній день“. Що є спільним у їхньому змісті? У ставленні авторів до природи? Чим вони відрізняються?\nЛуки виблискують росяними краплинами; життєдайне сонце; повилась річечка; наче стрічка; кучерявий зелений ліс; чудові пахощі.\n...Ця квіточка, про яку я зараз розповім, народжується не на землі, а в душі людини. Це почуття любові до рідної землі, до батьківщини. І розкривається воно від запаху чарівного зі́лля з непримітними суцвіттями. А зветься це зілля — євшан. Існує легенда, що людина, котра зовсім забула свою вітчизну, мову, звикла до чужини́, вдихнувши полино́вого запаху євшану, згадує дитинство, маму, її колискові пісні. І тоді розуміє, що її сите і забезпечене життя на чужині нічого не варте. А збагнувши це, повертається додому.\n1. Прочитай мовчки. Розкажи, чим особлива ця квітка.\n2. Що найбільше запам’яталося із прочитаного? Поділися цим із рідними або друзями. А що нагадує тобі про рідну домівку?\n3. Раджу тобі також прочитати легенду „Євшан“, що її переповіла українська письменниця Зірка МЕНЗАТЮК.\nПисьменник Григір ТЮТЮННИК (1931-1980) народився на Полтавщині в селянській родині.\nЗ дитинства він ріс чутливим до природи хлопчиком, у простому і буденному міг побачити незвичайне і цікаве, уважно прислухався до розповідей бувалих мисливців, рибалок, лісників.\nДитячі враження не забулись і з часом відбились у його чудових творах. Це збірки оповідань та повістей для дітей „Ласочка“, „Лісова сторожка“, „Степова казка“, „Однокрил“.\nПідзоло́чений, скі́млення, дзяволи́ть, дрібуши́ть.\nЯк сонце тільки-но червонило небо на сході, Арсен уже сидів у човні біля своєї верби і пильнував за вудками. В лісі бродив туман, підзолочений сонячним промінням, туркотіли при́путні1, вистукували дзьобами дятли, а іноді лунко тріщало галуззя і було чути: хро-хро... хря-хря...\nАрсен знав, що то ве́при з виводками вепренят вертаються з нічного пасовиська у свої сховища...\nА одного разу, коли Арсен, зігрітий сонцем, куняв у човні, то підводячи, то опускаючи голову, за спи́ною в нього почулося тоненьке скі́млення. Арсен прокинувсь і огледівся.\n1 При́путень — лісовий голуб.\nВисоко на кручі, супроти човна, схиливши голову на́бік, стояло лисеня. Воно дивилося трохи здивованими і зовсім не хитрими очима. Потім перевело погляд у задок човна і облизнулося: на дні, засланім травою, лежала риба.\n— Бойове, — сказав Арсен. — То що тобі — рибки закортіло?\nЛисеня тоненько пискнуло.\n— Ну, на вже, — Арсен трохи подумав і додав: — Ласочка...\nОднак наступного ранку воно прийшло знову. І знов Арсен кинув рибину. Одну, бо лисеня більше не просило.\nТак вони й потоваришували. Незабаром лисеня вже знало, що його звати Ласочка і що коли Арсен каже: „Встань!“ або „Ляж!“, то треба встати або лягти. Знало також і те, що риба інколи не клює. Сидить-сидить Арсен, а поплавки на його вудках ані ворухнуться. Тоді Ласочка не скімлила і не молотила хвостиком по землі, як завжди, побачивши у човні рибу, а лягала в траву і ждала.\nАрсенові набридало дивитися на нерухомі поплавки, і він часто-густо засипав. Сидить і спить. А якось чує крізь сон: Ласочка дзяволи́ть1. Прокинувся, аж поплавка на одній вудочці немає, поринув. А лисеня на кручі вухами пряде́2, передніми лапами дрібушить-витанцьовує од нетерплячки. Вхопив удочку, смик — є окунь.\n1 Дзяволи́ть — попискує, підвиває.\n2 Вухами пряде́ — ворушить вухами.\n— На, Ласочко, це ти спіймала! — весело сказав Арсен і кинув окуня на кручу. З того дня він вже не боявся спати, бо як тільки поплавок ворухнеться, то Ласочка його і розбудить.\nПотім настала довга-довга зима. Ліс прибрався в іній та ожеледь. І не співали вже в ньому птахи, тільки вітер ночами завивав у гіллі. Старий Арсен уже не ходив на річку, але часом згадував Ласочку: де-то вона тулиться в таку холоднечу?\nА весною, коли крига скресла і сонце вгріло землю, одніс Арсен човна на річку, полагодив вудки і знову, як торік, сів ловити рибу — бабі та внукам на юшку. Вудить та все озирається: чи нема, бува, Ласочки? Раз, і в друге, і в третє— немає...\n— Ласочко? — невпевнено покликав Арсен. Лисиця задріботіла передніми лапами, замолотила хвостиком по землі й лягла. Лисеня ж, побачивши в човні́ рибку, облизнулося й тихенько заскі́млило.\n— Те-те-те... — весело сказав Арсен. — Це що ж виходить: я увесь ваш рід годуватиму?\n1. Прочитай оповідання мовчки. Знайди опис ранку. Які фарби і звуки сповіщали його прихід?\n2. Коли вперше Арсен зустрівся з лисеням? Чому він назвав його Ласочкою?\n3. Попрацюйте разом! Знайдіть опис зовнішності лисиці, її рухів, голосу. З чого видно, що Ласочка була розумною, терплячою, спостережливою? Як вона „розмовляла“?\n4. Як Арсен упізнав Ласочку в дорослій лисиці? Якими ви уявляєте зовнішність і характер старого рибалки? Прослідкуйте за текстом, які почуття він виявляв під час спілкування з Ласочкою.\n5. Знайдіть в оповіданні зачин, основну частину і кінцівку. Складіть план і підготуйтесь до переказу прочитаного.\n6. Хто читає швидше? Знайдіть абзац, де є слова: він часто-густо засипав; вчетверте озирнувся-, лисиця задріботіла.\n7. Пофантазуйте! Як можна продовжити цю історію?\n✵ Як дбаєш — так і маєш.\n✵ Щоб рибку з’їсти, треба у воду лізти.\n✵ Не спитавши броду, не лізь у воду.\nПригадайте, що вам відомо про мистецтво опішнянських майстрів. Де розташоване село Опішня? Чим славляться майстри цього краю?\nОпішня́нських, фантасти́чний, майсте́рності.\nЧи може глина співати?\nБарвистим квітковим орна́ментом славиться Опі́шня на Полтавщині. Зустріч з мистецтвом опішнянських майстрів — це хвилююча подія. М’які, плавні лінії макі́три, бари́льця, бакла́ги, куманця́, миски, глечика ввібрали невичерпну фантазію гончарів. Соковитий розпис надає виробам святковості.\nСама́ розкішна полтавська природа з її яскравими барвами відображена в радісному опішня́нському ро́зписі. Це жовтогарячі соняшники, квітучі мальви, тюльпани, важкі грона винограду, кетяги калини, а серед цього буяння трав і квітів — розкішні птахи, фантастичні риби. Це несе відбиток винахідливості, уміння майстра. Розпис виконують вільно, від руки, що надає роботам щирості, безпосередності.\nЗдавна Опішня здобула славу гончарського осередку. Тут виробляли побутовий і святковий посуд, який збагачував обладнання хати, вносив красу в буденне життя. Невичерпна фантазія і велика майстерність місцевих майстрів сприяли визна́нню виробів, їх охоче розкуповували. Виставками і конкурсами майстерності були знамениті сорочинські ярмарки.\nЩе й тепер побутує в Опішні фігурний посуд. Здавна місцеві майстри виробляли своєрідні ліплені посудини у вигляді тварин. Найчастіше це були зображення баранів, козликів, бичків, коників та ін. Раніше такі вироби використовували як святковий посуд. Без баранця не відбувалося жодне весілля, бо, за народним звичаєм, вважалося, що він приносить щастя молодим. А хіба можна уявити святковий стіл без куманці́в? Господиня обхо́дила гостей, наливаючи в чарки по черзі з кожного, що були почеплені на руку по кілька штук одночасно.\nЗараз фігурний посуд насамперед — окраса хати. Його виробляють далеко не всі майстри. Ця робота вимагає великого хисту і вправності, уміння сформувати на гончарному крузі й майстерно з’єднати в єдине ціле окремі частини — тулуб, шию, ноги. Кожний твір захоплює глядачі́в своїми формами, фарбами, досконалістю виконання. Це і є найвища ознака майстерності художника, у руках якого оживає глина.\n5. Попрацюйте в парі! Поставте один одному запитання за прочитаним. Складіть опис одного з куманців, використовуючи слова з тексту.\nЖовтогарячі соняшники, невичерпна фантазія, розкішна природа, святковий посуд, буяння трав, досконалість форми, майстерність художника.\nПро давнє і сучасне мистецтво гончарства ви можете дізнатися, відвідавши музей в Опішні.\nСпланувати свою подорож вам допоможе сайт Національного музею- заповідника українського гончарства в Опішному: opishne-museum.gov.ua\nІскри́ться, розпросте́р, терико́ни, невпи́нний.\nСКІЛЬКИ РІЧО́К В УКРАЇНІ?\nа внизу потоки грають.\nбуйні води котить Ти́са,\nри́не* Прут і Латори́ця,\nПід Карпатами Дністе́р\nА по той бік гір чимду́ж\nА над У́жем, кожен знає,\nКрізь Донбас повз терико́ни1\nмчить Доне́ць без перепони, —\nшлях верстає гін2 за гоном,\nщоб з’єднатись з тихим Доном.\nІ на Во́рсклі у свіча́до3\nполтавчанки зо́рять4 радо.\nУкраїни крайній пруг5\nобмива Захі́дний Буг.\n1 Терико́н — насип із пустої породи біля шахти.\n2 Гін — тут: частина шляху.\n3 Свіча́до — дзеркало.\n4 Зо́рять — тут: дивляться.\n5 Пруг — край чого-небудь.\nДана — богиня води\n1. Скільки річок згадано в тексті? Які ознаки кожної з них?\n2. Прочитай, у яких краях вони протікають.\n3. Читаючи, звертай увагу на межі речень і розділові знаки.\n4. Попрацюйте разом! Чи є у вашій місцевості згадані у вірші річки? Розкажіть про свої улюблені річки.\nЧому Дніпро називають символом України?\nв’ється синя стрічка,\nСві́тязь — найглибше в Україні озеро. Багате озерами Українське Полісся! У найдальшому його закутку́, у північно-західній частині, ніби дорогоцінне голубе намисто розсипалось. То виблискують на сонці ни́зки озер, серед яких і Світязь, не найбільше, але найгарніше озеро України. Однак Світязь таки утримує першість серед інших наших озер. Світязь — найглибше в Україні озеро! Озеро Світязь — казкова пісня, мальовнича ознака Полісся, оспіваного в поезії Лесі Українки, Ліни Костенко.\n(З енциклопедії для дітей „Гідросфера. Вода і водойми“).\nЯ ХОЧУ НА ОЗЕРО СВІТЯЗЬ\nЯ Світязь! Я Світязь! Я Світязь!\nНи́нішньої, при́звід, чисті́ший, неприка́яними.\nУчитель питає: „Бачите, діти, ось цей спалений сонцем пустир у долині?“\n— Тож послухайте бува́льщину. Ось тут, на місці цього пустиря, багато років тому був глибокий ставок, аж до села, що розкинулось ген під горою. Можна було випливти човном на середину й веслувати аж до он тих дубів, їх тоді там багато було, а тепер три лишилося, та й ті всихають... На бере́зі верби росли. У лісі водились білки.\nТо старовинне козацьке село. Викопали тут ставок запорожці після битви під Жовтими Водами. І поселились на його бере́зі. Та стали помічати, що ставок мулом заносить. Зійшлися селяни на раду й ухвалили: кожен, хто скупався в ставку, мусить набрати відро мулу й винести аж туди, за балку, й висипати в поле.\nЛюди й дотримувались цієї ухвали. Над ста́вом, на вербових кілках, висіли дерев’яні відра. Для дорослих чоловіків — великі, для жінок, підлітків — менші, для дітей — маленькі. Тільки той, що був у матері на руках, не віддячував працею за радість і задоволення.\nСтарі люди бралися повчати молодь: „Що ж ви робите?“ А підлітки їм:\nЛихий призві́д — людям заохота. Багато підлітків, а потім і дорослих стали приходити купатися після смеркання, щоб ніхто не бачив...\nКожному думалось: „На мій вік вистачить“. Та ставок мілів, перетворювався на болото, заростав бур’яном. Настав час, коли вода тут затримувалась тільки весною. А потім і того́ не стало.\n1. Прочитай мовчки. Підготуйся відповісти: яким був ставок у давнину, як селяни берегли його.\n2. Поміркуйте разом! Чому і як щез ставок?\n3. Знайдіть слова, які передають головну думку твору. Як ви їх розумієте? Поставте одне одному запитання за прочитаним.\n4. Який зміст передає вислів „лихий призвід — людям заохота“? Як це виявляється в житті?\nУ київському Музеї води ви зможете дізнатися дуже багато цікавого і корисного про роль води в природі та житті людей:\nНавколосо́нячній, мандрі́вці, безіме́нні, що́глі.\nІз року в рік, навколо Сонця,\nсусіди наші безіме́нні —\nа синім ди́ханням лісів.\nТи бачиш? — знов цвіте калина,\nвиходить з берегів Десна.\nЦе в нашу славну Україну\nвесна закві́тчана прийшла.\nмов стяг на що́глі корабля.\nВ навко́лосонячній мандрівці\n1. З чим поет порівнює Землю? Якою постає Земля в уяві автора вірша? Чому Земля — батьківщина всіх народів?\n2. До чого поет запрошує читачів?\n3. Чому всі ми маємо бути охоронцями цього корабля?\n4. Чи погоджуєшся ти із закликом поета?\n✵ Назви вірші, у яких зображено осінню природу. Хто їх написав?\n✵ 3 якого вірша цей вислів: „степ весною — наче килим“? Хто його автор?\n✵ Хто написав вірш „Я хочу на озеро Світязь“?\n✵ Про який летючий корабель ти дізнався?\n✵ Як ти розумієш зміст назви вірша „Усе моє, все зветься Україна“?\n✵ Коли про глину можна сказати співуча?\n✵ Чому про глибокий ставок залишився тільки спогад?\n✵ Чим славиться село Опішня на Полтавщині й озеро Світязь на Волині?\n✵ Розказати виразно вивчений напам’ять вірш.\n✵ Розказати напам’ять уривок прози (на вибір).\n✵ Довести, що оповідання „Співуча глина“ є науково-художнім.\n✵ Назвати нові слова, вислови, якими поповнився твій словник. Пояснити значення одного з них (на вибір).\nВисловлюю ставлення, почуття...\n✵ Які твори найбільше запам’яталися? Чим саме?\n✵ Твори якого автора ти хочеш ще прочитати?\n✵ Як, на твою думку, можна продовжити назву розділу?\n✵ Яку силу має маленька квіточка євшан?


Версія за 15:20, 14 жовтня 2014\n66 байтів вилучено, 4 роки тому\n'''Силікатна цегла''' (біла) — [[цегла]], яка складається із [[кварц]]ового піску і [[вапно|вапна]].\nВиробництво силікатної цегли стало можливим після того, як було розроблено нові принципи виробництва будівельних матеріалів. В основі виробництва цегли закладено принцип автоклавного синтезу: 1 складових кварцового піску, 1 частина повітряного вапна і добавки. Далі все пресується сухим методом (таким чином створюється форма цегли) і проходить автоклавну обробку (дія водяноговодяної парупари при температурі 170—200 °C і прита тиску 8-12 атм.). До цієї суміші також можна добавитидодати різні пігменти, з метою отриманнящоб силікатноїотримати цеглицеглу різних кольорів.\nЩоб силікатна цегла вважалася якісною, вона повинна мати деякі технічні характеристики. Наприклад, межа міцності силікатної цегли при стискуванні повинна бути не менша 15-20 [[МПа]]. Цей параметр в характеристиках цегли позначається буквою «М» з числом (межа міцності м150-м200). Цей параметр потрібний при будівництві. Наприклад, із цегли м100 можна без хвилювань побудувати двоповерховий будинок, але з несучими конструкціями багатоповерхового будівництва так не вийде, так як дана цегла в якийсь визначений момент просто зруйнується від прикладеного навантаження.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/wiki/Спеціальна:Мобільна_різниця_версій/14998716


Суд відправив за ґрати грабіжника, що проник у квартиру та зірвав ланцюжок з шиї мешканки – Чернівецька область онлайн\tСуд відправив за ґрати грабіжника, що проник у квартиру та зірвав ланцюжок з шиї мешканки – Чернівецька область онлайн\n11.01.2019 10:34 Брезицька Ілона\nСуд відправив за ґрати грабіжника, що проник у квартиру та зірвав ланцюжок з шиї мешканки\nЗловмисник заліз через вікно у квартиру, де побачив 19-річну дівчину, та поки потерпіла не встигла оговтатися, зірвав з її шиї золотий ланцюжок і втік з награбованим\nЯк повідомляє прес-служба прокуратури в Чернівецькій області, перед судом постав чоловік, що скоїв кілька зухвалих пограбувань з проникненням житло. Найбільш масштабним було проникнення в квартиру, де чоловік помітивши мешканку житла, підійшов та зірвав золотий ланцюжок з її шиї.\nПісля чого чоловік втік з награбованим, а 19-річна потерпіла звернулася до поліції. Крім цього злочину він здійснив інші крадіжки з проникненням в житло, а також грабував людей на чернівецьких вулицях. На момент скоєння цих крадіжок злочинець вже був судимий за скоєння аналогічних злочинів.\nПершотравневий районний суд міста Чернівці взяв до уваги усі факти та виніс вирок. 32-річний злочинець з Кельменеччини відбуде 5 років за ґратами.\nЧитайте також: Спільника колишнього патрульного, які вимагали відкати за продаж крадених номерів, судили в Чернівцях


Гороскоп на сьогодні, 12 листопада 2019: прогноз для всіх знаків Зодіаку - Радіо Максимум\nАктуальний гороскоп на сьогодні, 12 листопада 2019 року, – у нашій статті. Читайте астрологічний прогноз та дізнайтеся, що зірки приготували для вашого знаку Зодіаку.\nЦей день для Овнів залишиться приємним спогадом, який ви будете діставати з пам'яті не один раз. Сьогодні не трапиться нічого карколомного, проте день буде сповнений позитивними емоціями, а ви – радістю та блиском в очах.\nУ Тельців цей день мине швидко й безболісно. Якщо у вас заплановані зустрічі та події, перед якими ви дуже хвилюєтеся, то не варто непокоїтися – все мине легко! Вам може здатися, що справи розв'язалися не надто результативно, проте це лише на перший погляд. Зачекайте трохи й ви побачите кінцевий результат.\nРаки, сьогоднішній день не створений для того, щоб відлежуватися на дивані. Геть домашні капці та ковдру! Взувайте зручні кросівки й вперед підкорювати незвідані райони міста. Тривала прогулянка забезпечить вам гарний настрій, а це те, що вам просто необхідно зараз.\nТерезам сьогодні буде корисно влаштувати коротку мандрівку: прогуляйтеся парком, поїдьте за місто дивитися на історичні пам'ятки, відвідайте музей тощо. Вам потрібно змінити декорації, які вас оточують щодня. Навіть короткотривалі зміни підіймуть вам настрій.\nСьогодні на Скорпіонів очікує важлива розмова. Можливо це буде співбесіда на роботу, інтерв'ю, розмова з банківським працівником, зустріч з потенційним партнером або щось подібне. Будьте люб'язні, але не надто. Активізуйте свою харизму на максимум – сьогодні її як ніколи доречно залучити.\nСтрільці, сьогодні ви можете себе потішити дрібними приємностями. Дозвольте собі недорогу покупку, яку ви вже давно хотіли. Посидьте у кав'ярні в приємному товаристві й з горнятком улюбленого напою та десертом. На ваш вибір!\nРиби, вам рекомендовано слідкувати за станом здоров'я. Інколи шматочок тортика – це лише десерт, а інколи – це причина діабету, проблем з вагою та внутрішніми органами. Задумайтеся, чи можна вам те, що ви дозволяєте собі.\nДо теми: 12 листопада 2019 – яке сьогодні свято: традиції, заборони і прикмети


Название работы: Теорії інфляції\nОписание: Теорії інфляції це розділ сучасної економічної науки присвячений аналізу причин виникнення сутності та шляхів подолання інфляції. Розрізняють чотири основні напрями трактування проблем інфляції: неокласичну кейнсіанську соціальну й марксистську. В межах кожн...\nТеорії інфляції — це розділ сучасної економічної науки, присвячений аналізу причин виникнення, сутності та шляхів подолання інфляції. Розрізняють чотири основні напрями трактування проблем інфляції: неокласичну, кейнсіанську, соціальну й марксистську. В межах кожного з них виділяють окремі течії та школи.\n5-б. Інфляційний механізм(до питання №5 і до №8) – комплекс факторів, які перебува-ють у причинно-наслідковому зв’язку і спричиняють інфляцію. Інфляція, як правило розглядається без виокремлення інфляційного механізму, а тому ці поняття певною мірою ототожнюють, а головними чинниками механізму інфляції вважають причини економічної кризи. Насправді деякі країни переживають економічну кризу або без інфляційних процесів, або з частковою інфляцією. Механізм інфляції є окремою системою факторів, за допомогою яких держава вирішує свої економічні проблеми. Інфляційний механізм — антипод механізму формування вартості товару. В його функціонуванні беруть участь три складові: вартість, гроші й ціна. Управління цим механізмом здійснюється за допомогою грошей і цін. Зазначені складові об'єднані в інфляційному механізмі, оскільки вартість — це база товарних відносин, які здійснюються на основі суспільно необхідних витрат праці. Гроші є засобом вимірювання вартості, а ціна — її грошовим вираженням.\nОтже, ці три зазначені складові перебувають у причинно-наслідковому зв'язку. Якщо першопричиною інфляції є емісія грошей, то наслідком її — підвищення цін. І навпаки, штучне підвищення цін призводить до емісії грошей. Згідно з монетаристською точкою зору, додатково випущені гроші зумовлюють зростання платоспроможного попиту, що, за збереження попередньої пропозиції спричиняє зростання цін на товари. Переповнення каналів обігу грошима призводить до того, що їх пропозиція переважає попит, внаслідок чого знижується вартість грошової одиниці, тобто вона знецінюється. Насправді інфляційний механізм значно складніший. Оскільки сучасні гроші є засобом забезпечення товарних відносин, а самі вони не мають вартості або ця вартість незначна, то її встановлюють на основі порівняльних характеристик вартостей інших товарів, їх представницької вартості. Якщо кількість грошей зростає без відповідного збільшення маси товарів, то за незмінної величини вартості товарів, вартість грошової одиниці зменшується, що означатиме інфляцію. Оскільки гроші — це еквівалент створеної в суспільстві вартості, то додатково випущені гроші, по суті, є фальшивими. Проте вони нічим не відрізняються від повноцінних, бо випущені тим самим банком. Тому, перебуваючи в обігу, вони «розводнюють» вартість уже діючих грошей, збільшуючи їх загальну масу. Але така нерівність існувати не може, оскільки це призведе до розриву між ціною і грошима, тобто гроші не виконуватимуть своєї функції — міри вартості товарів. Тому в процесі кругообігу товарів між ними встановлюється нова рівність, якої досягають збільшенням абсолютної величини грошового вираження вартості (ціни). В її основі — менша, ніж раніше, вартість грошової одиниці, що й означає інфляцію грошей. А зростання цін внаслідок інфляції грошей є приведенням цін товарів у відповідність з новими стандартами їх виміру. Як наслідок — наявність залежності: зміна стандарту вимірювання того самого явища (вартості) зумовлює зміну абсолютного вираження цього явища (ціни). Така ж інфляція грошей відбувається й під впливом штучного підвищення цін. Емісія грошей у цьому випадку є наслідком підвищення цін. Тут також існує прямо пропорційна залежність: у скільки разів зросли ціни, у стільки ж разів за всіх інших незмінних умов повинна зрости маса грошей. Така емісія грошей об'єктивно необхідна, оскільки без неї утруднюється оборот товарів. Вона є наслідком інфляції, а не її першопричиною. Отже, інфляцію грошей спричиняє як їх емісія, так і штучне підвищення цін на товари. Це взаємопов'язані процеси. У першому випадку наслідком її є підвищення цін, у другому — емісія грошей. Підвищення цін зумовлює емісію грошей, а емісія грошей — підвищення цін. В обох випадках відбувається зміна стандарту вимірювання вартості товарів, що призводить до зміни абсолютних величин як грошового вираження вартості товарів, так і їх загального еквівалента — грошей.\nІнфляцію у пострадянських країнах спричинила передусім «лібералізація» цін, яка призвела до їх підвищення в кілька тисяч разів. Емісія грошей здебільшого була наслідком цього явища. Тому інфляцію слід розглядати не лише як знецінення грошей, а передусім як процес «розводження» вартості, зміну грошового стандарту вимірювання вартості.\nІз зазначеного можна зробити висновок, що відбувається прихований процес фальсифікації вартості, оскільки в суспільстві офіційно зберігається раніше встановлений стандарт вимірювання вартості. Офіційне визнання державою фальсифікації вартості та встановлення нового, знеціненого грошового стандарту вимірювання вартості товарів означає девальвацію грошової одиниці. Ревальвація грошової одиниці — це підвищення грошового стандарту вимірювання вартості товарів. Прихований процес «розводження» вартості товарів використовується як засіб прихованого перерозподілу доходів на користь тих, хто запускає інфляційний механізм.. Головне завдання девальвації — встановлення рівноваги між масою грошей і цінами для забезпечення нормальних товарних відносин між людьми на основі нового, знеціненого грошового стандарту.\nРевальвація означає встановлення нового, вищого грошового стандарту вимірювання вартості товарів з метою зменшення абсолютного вираження цін, що спрощує механізм забезпечення товарних відносин між людьми.\nІнфляційна спіраль заробітної плати і цін — це один із типів кількісної залежності між цінами на ресурси (рівнем заробітної плати) і цінами на продукти (рівнем інфляції). Підвищення рівня заробітної плати у відповідь на підвищення цін на продукти за певних умов призводить до зростання інфляції. Головними умовами формування такої інфляції є: 1) висока чутливість номінальної заробітної плати до зміни рівня ринкових цін на продук-ти; 2) політика державного стимулювання сукупного попиту (через зниження відсоткової ставки, збільшення державних закупівель товарів і послуг тощо); 3) функціонування національної економічної системи в режимі повної зайнятості або наближеному до нього.\nІнфляційна спіраль заробітної плати і цін, що формується в режимі повної зайнятості ресурсів і потенційних обсягів виробництва, призводить до так званої інфляції надлишкових витрат, або інфляції надлишкового попиту.\nІнфляційна спіраль заробітної плати і цін є характерною для сучасних розвинутих національних економічних систем країн Заходу. Однак, вона може формуватися і в перехідних економічних системах, які функціонують у режимі, далекому від повної зайнятості та потенційних обсягів виробництва. Зокрема, механізм «розкручування» цієї інфляційної спіралі в економіці України в 90-х XX ст. здійснювався приблизно за такою схемою. Зростання сукупних цін на продукти (під впливом низки факторів) зумовлює відповідне підвищення номінальної заробітної плати, основними економічними ефектами якого є: 1) зростання економічних витрат на виготовлення одиниці продукції; 2) скорочення обсягів сукупної пропозиції; 3) зміщення кривої сукупної пропозиції ліворуч і як наслідок — підвищення рівня сукупних цін. При цьому номінальна заробітна плата знову зростає й формує так звану інфляційну спіраль. В економіці України "розкручування" оцієї спіралі мало ту особливість, що обсяги сукупного виробництва не відновлювалися на потенційному рівні, як було в неокласичній моделі цього процесу, а навпаки — зменшувалися, а рівень безробіття неухильно зростав. Головна особливість розвитку інфляційної спіралі заробітної плати і цін у перехідній економічній системі України — це зростання рівня сукупних цін, що супроводжується, по-перше, скороченням обсягів сукупного виробництва і, по-друге, відповідним зростанням рівня безробіття понад його «природний» рівень. Перехідну модель такої інфляційної спіралі можна перетворити на класичну чи неокласичну лише за державного стимулювання сукупного попиту. Щодо формування такої перехідної моделі в Україні свідчить про недостатнє державне регулювання національного ринку й національної економічної системи.\nІнфляційне очікування — прогнозовані рівні інфляції, на основі яких економічні суб'єкти формують свою майбутню економічну політику (грошову, цінову, кредитну). Інфляційний курс — кредитний ризик, пов'язаний з виходом на нові ринки і зумовлений непередбаченим зростанням виробництва.\nІнфляційні застереження—застереження у контрактах, угодах, договорах, що передбача-ють зміни в оплаті праці, вартості товарів і послуг внаслідок інфляційного зростання цін.\nПитання №6 семінару №7 – див. далі – Інфляція (трохи історії )\nТипи і види інфляції та її соціально-економічні наслідки.\nНайпоширеніші типи,види інфляції, що класифіковані за різними критеріями:\nПерший тип – за темпами інфляційного процесу:\nа) Природна (інертна, поточна, «повзуча», позитивна )– темпи зростання цін за якої становлять 5-10% за рік;\nб) Галопуюча (крокуюча, стрибкова)р – з річними темпами зростання цін в межах 20-200%;\nв) Гіперінфляція – це, коли ціни щодня зростають на 1-20%.\nДругий тип – а) Інфляція попиту – головні її чинники з боку сфери обігу, покупців, споживачів;\nб) Інфляція пропозиції – домінуючі причини лежать у сфері виробництва та структурі його витрат.\nТретій тип – а)Внутрішня; б) Зовнішня (імпортована).\nЧетвертий тип – а)Збалансована; б)Незбалансована, якщо розглядати рівновагу грошової і товарної маси.\nП’ятий тип – а)Помітна; б)Непомітна\nШостий тип – а)Очікувана; б)неочикувана (передбачувана, непередбачувана)\nСьомий тип – а)Регульована – з низькими темпами розвитку;\nб) нерегульована, руйнівна -з високими темпами розвитку.\nПомірна інфляція в умовах природного інфляційного рівня має певний позитив: стимулює конкуренцію, збалансовує попит і пропозицію, грошово-фінансові та матеріально-технічні ресурси, зумовлює прискорення науково технічного переозброєння.\nАле цей позитивний ефект досить короткочасний,навіть в умовах керованості\nПерехід інфляційного процесу за природні межі має руйнівні наслідки, породжуючі гострі соціально-економічні проблеми, в т.ч. соціально-політичне напруження в суспільстві.\nЕкономічні і соціальні наслідки інфляції:\nСеред основних негативних проявів та наслідків інфляції слід зазначити:\n1) підвищення цін на продукцію масового вжитку – купівельна спроможність національної грошової одиниці падає, скорочується платоспроможність населення;\n2)загальнее зниження реальних доходів населення, знецінення грошових заощаджень;\n3)стрімка диференціація доходів населення, фактично перерозподіл національного доходу, національного багатства за рахунок населення;\n4)диспропорційність суспільного відтворення, хаотичність виробництва;\n5)підрив грошової, фінансово-кредитної та податкової систем;\n6)стимулювання спекуляції, економічної злочинності, посилення тіньової економіки;\n7)дезорганізація господарських зв’язків, відновлення натурального обміну;\n8)затримка інвестиційного процесу, стримування процесу нагромадження.\n9)неухильне підвищення курсів іноземних валют та послаблення зовнішніх позицій країни;\n10)спотворення економічних інформаційних показників, особливо за умов прихованої інфляції;\nТому зростає значення активної дефляційної політики: дезінфляція, дефляція\n1-процес зменшення темпів зростання цін; 2 –зниження загального рівня цін.\nПитання №7 семінару №7 – див. далі – Інфляція (трохи історії )\nНапрямки, методи і засоби регулювання інфляції.\nМетоди і засоби регулювання інфляції – антиінфляційна політика – не може мати суто монетарний характер, вимагає комплексних дефляційних заходів – реструкційна політика, що впроваджується в основному на передодні грошової реформи і є короткотерміновим заходом, зокрема це:\n1.Збільшення оподаткування населення; 2.Зменшення державних витрат на соціальні програми; 3.Замороження заробітної плати; 4.Обмежуване кредитування; 5.Збільшення центральним банком (НБУ) ставки позичкового відсотка; 6.Скорочення обсягу продажу державних цінних паперів. Проведення такої політики з одночасною лібералізацією цін має назву «шокова терапія». Штучне відновлення інфляції називається рефляцією.\nТаким чином, як зазначалось і на попередніх лекціях, урядам країн, що знаходяться в кризі, слід проводити антиінфляційну політику.\nМетоди боротьби з інфляцією можуть бути прямими і непрямими засобами впливу на економіку та грошову масу. Якщо більш поглиблена кризова ситуація, то більш актуальними є прямі засоби впливу уряду та НБУ.\nНепрямі засоби впливу:\n1. регулювання грошової маси через управління ними НБУ;\n2.регулювання позичкового і облікового проценту комерційних банків через НБУ;\n3. операції НБУ на відкритому ринку цінних паперів;\n4.обов”язкові резерви комерційних банків.\nПрямі засоби державного регулювання купівельної спроможності грошової одиниці, а саме:\n1.безпосереднє регулювання державою кредитів і тим самим грошової маси ; 2.державне регулювання цін;\n3.державне регулювання заробітної плати;\n4.державне регулювання зовнішньоторгівельних операцій з іноземним капіталом та регулювання валютних курсів.\nЗа умов керованості інфляційним процесом доцільно надавати підтримку виробництву – там створюються умови для товарного забезпечення грошей .\n5-а. Інфляція (трохи історії) — процес знецінення грошей внаслідок перевищення кількістю грошових знаків, які перебувають в обігу, суми цін товарів та послуг, що виявляється у їх зростанні. Це означає, що не будь-яке підвищення цін є Інфляцією. Якщо, наприклад, ціни зросли внаслідок подорожчання сировини, електроенергії, що призвело до збільшення витрат вироб-ництва, то знецінення грошей спричинено зростанням цін. Підвищення цін через надмірну грошо-ву та кредитну емісію, порушення законів грошового обігу є наслідком знецінення грошей. Другий випадок точніше відображає сутність поняття інфляція, що означає появу грошових знаків, не забезпечених товарною масою. Отже, інфляція — це знецінення грошей, що виявляється у зростанні цін. Глибшими причинами інфляції є загострення суперечностей економічної системи.\nТермін інфляція вперше було вжито у США під час Громадянської війни (1861—65) для позначення процесу переповнення каналів грошового обігу паперовими грошима. Явище інфляція мало місце ще в рабовласницькому суспільстві як наслідок карбування неповноцінних монет державою. Так, у Давній Греції в VI ст. до н.е. в обіг випускали монети, в яких зміст коштовних металів був наполовину меншим від номіналу повноцінних. Замість благородних металів дода-вали, як правило, мідь. Монетно-грошова інфляція широко практикувалась і за феодалізму. Протягом двох століть (з кінця XII — по XIV ст.) зміст срібла у кельнському пфенінгу зменшився більш як у 17 тис. разів. Французький король Філіп IV так часто вдавався до карбування неповноцінних монет, що був прозваний фальшивомонетником. Монетно-грошова інфляція здійснювалася також в Італії, Нідерландах, Росії та інших країнах і використовувалася для збагачення панівних верств, прискорювала розорення дрібних ремісників, торговців, погіршувала становище селян. За біметалізму (золото, срібло були валютними грошима) інфляція виникла через зниження вартості виробництва золота. Але така інфляція була обмеженою. З появою паперових грошей монетна інфляція переростає у паперово-грошову. В більшості країн паперові гроші з'явилися за капіталізму. Проте, на нижчій стадії його розвитку інфляція виникала лише під час війн та повоєнної розрухи. Впродовж XIX ст. загальне підвищення цін відбулося в перші два десятиліття через наполеонівські війни та в 50—70-ті під час Кримської, Франко-Прусської та Громадянської (у США) війн і було спричинено пануванням золотого стандарту, за якого кредитно-паперові гроші вільно обмінювалися на золото і канали грошового обігу не були переповнені. За функціонування повноцінних грошей в обігу перебувала лише необхідна кількість грошових одиниць. Роль регулятора цієї кількості стихійно виконувала функція грошей як засобу нагромадження. Так, із зменшенням потреби в грошах частина їх випадала з обігу, перетворю-ючись на скарб, із збільшенням, навпаки, — додаткова кількість грошей надходила в обіг зі скарбу. Функція грошей як засобу нагромадження скарбів відігравала роль привідних і відвідних каналів грошового обігу. З крахом золотого стандарту, з припиненням розміну паперових грошей на золото, антиінфляційний механізм, закладений у грошовій системі, було ліквідовано. Формами вияву інфляції є знецінення паперових грошей щодо товарів, іноземних валют і золота. Знецінення паперових грошей щодо товарів виявляється у зростанні роздрібних цін, щодо іноземних валют — у зниженні курсу національної валюти, щодо золота — у зростанні ринкової ціни золота. Найбільших масштабів у сучасних умовах набуло знецінення грошей щодо товарів і послуг, які підлягають реалізації. Безпосередньою причиною інфляції є переповнення сфери обігу грошовими знаками, які перевищують суму цін товарів та послуг. Але, таке переповнення спричинене загостренням суперечностей економічної системи, властивим самим грошам (динамічнішому елементові власності), виконуваним ними функціям. Такою внутрішньою суперечністю грошей є, насамперед, суперечність між їх речовим змістом та соціально-економічною формою. Речовим змістом, матеріальною субстанцією грошей в умовах золотого монометалізму було золото. Соціально-еко-номічна функція грошей полягає в тому, що вони є суспільним виробничим відношенням, здійснюють економічні зв'язки між товаровиробниками, товаровиробниками і споживачами, між різними країнами тощо. Проте на початку XX ст. суперечності між цими сторонами товару поглибилися і загострилися. З розширенням масштабів внутрішнього обігу (з поглибленням суспільного поділу праці, масовим виробництвом товарів і послуг в умовах панування гігантських монополістичних, у т.ч. олігополістичних об'єднань) золото втратило здатність задовольняти зростаючі потреби в грошах для обслуговування внутрішнього ринку, тобто здійснювати економічні зв'язки між товаровиробниками, попитом і пропозицією тощо. Виробництво обмежувалося розмірами добування благородних металів, гальмувався процес реалізації сукупного суспільного продукту, поглиблювались економічні кризи. До золотих резервів капіталістичних країн у цей період надходило в середньому на 25% золота менше, ніж до Першої світової війни. Тому речовий зміст грошей, їх матеріальну субстанцію необхідно було замінити на досконалішу, якою стали кредитно-паперові гроші. Водночас вирішення цієї суперечності супроводжувалося розвитком негативних тенденцій — підривом антиінфляційного процесу. Із заміною речового змісту грошей посилюється невідповідність між виконуваними ними функціями. Так, кредитно-паперові гроші неспроможні були надійно виконувати функцію засобу нагромадження скарбів. Це означало припинення виконання ними ролі стихійного регулятора кількості грошей. Аналогічні неузгодженості проявлялися і між іншими функціями грошей, що посилювало інфляційні процеси в економіці. При переході суперечностей товару в систему економічних суперечностей інфляційні фактори розростаються, примножуються. Цей процес стосується як грошей (в єдності їх речового змісту і соціально-економічної форми), так товарів і послуг. В останньому випадку йдеться про умови виробництва товарів, послуг, їх розподіл, обмін і споживання. Розвиток цих суперечностей на різних етапах еволюції капіталізму відбувався у межах конкретних форм власності — індивідуальної, акціонерної, монополістичної, державної, інтегрованої та ін. Це зумовлює наявність різної кількості грошей в обігу та швидкості їх обігу, з одного боку, неоднакові умови виробництва товарів і послуг та їх реалізації — з іншого. Еволюція форм власності прискорює перехід від нижчих форм золотого стандарту до вищих, його крах, розвиток кредитно-паперових грошей, процес одержавлення монетарного золота, фінансово-кредитних інститутів тощо. Процес інтернаціоналізації та розвиток інтегрованої на цій основі капіталістичної власності посилює роль зовнішніх факторів інфляції, породжує так звану імпортовану інфляцію. Найважливіші причини інфляції на вищій стадії капіталізму — монополізація економіки (процеси монополістичного ціноутворення), збільшення таких форм державних витрат, як витрати на військові цілі, широке використання дефіцитного фінансування, надмірна кредитна емісія, збільшення армії безробітних, надмірне зростання витрат обігу. Наприклад, ринкові ціни у США перевищують оптові ціни промисловості в 1,7 раза, в країнах Західної Європи — майже у 2 рази. Щодо сфер суспільного відтворення вирішальною в інфляційних процесах є сфера безпосереднього виробництва, зокрема глибокі диспропорції в економіці та ін. Окремі з цих факторів характеризують розвиток інфляційних процесів і в Україні, але в країні існують специфічні причини інфляції, головними з яких є: 1) глибока деформація основних пропорцій народного господарства, насамперед співвідношення між групами «А» і «Б». Якщо в СРСР у 1928р. частка предметів споживання в загальному обсязі промислової продукції становила 60,5%, то в 1989 — лише 30%. В Україні з 1990 по 1997 частка групи "Б" скоротилася з ЗО до 24%, а за деякими оцінками — до 21%. Це означає, що в галузях групи "А" виробляються переважно лише засоби виробництва (верстати, устаткування), а не товари широкого вжитку для населення. Але зайняті там працівники отримують заробітну плату, що збільшує платоспроможний попит населення, який не задовольняється, грошову масу в обігу; 2) надмірна мілітаризація економіки. За оцінками західних експертів, СРСР на військові цілі витрачав наприкінці 80-х не 70 (як зазначалося в офіційних джерелах), а майже 250 млрд. крб. До обсягу військових витрат не відносили витрати на виробництво устаткування для військових заводів, на метал, електроенергію, комплектуючі вироби тощо у суміжних галузях (наприклад, на видобування руди для виплавлення металу, що використовувався на військові потреби). Наприкінці 1990 питома вага військової продукції в загальному обсязі машинобудівного комплексу становила 63% (з них 32% — устаткування для військових підприємств) і лише 5% — споживчі товари. На території України після розпаду СРСР залишилося приблизно 30% його військово-промислового комплексу. Надмірні витрати на військові цілі призвели до дефіциту державного бюджету, який і спричинив зростання внутрішнього боргу і випуск в обіг зайвої маси грошей; 3) значна монополізація економіки; 4) витрати на дотації нерентабельним підприємствам, колгоспам і радгоспам, неефективне будівництво. Загалом в Україні у 1994 понад 900 промислових підприємств були монополістами у виробництві понад 2365 найважливіших видів промислової продукції і випускали понад 35% її загального обсягу. Водночас 185 підприємств були єдиними виробниками 840 видів продукції. Окремим комплексом факторів, що спричинив інфляційне зростання цін, було швидке руйнування старої грошово-кредитної і фінансової системи та запізніле формування нової, до того ж малоефективної, розладнання системи безготівкових розрахунків, надмірний податковий прес, політика «дешевих» грошей НБУ на початку 90-х та ін. Специфічна для України причина поширення інфляці в 1992—94 — економічно недостатньо обґрунтовані постанови Верховної Ради, які збільшували дефіцит державного бюджету (у 1992 видатки з державного бюджету на 697 млрд. перевищували його доходи), а нічим не забезпечена емісія грошей становила 1 трлн. 325 млрд. крб., що дорівнювало приблизно 35% ВНП (здоровою фінансово-кредитна система вважається тоді, коли цей показник не перевищує 5%); 5) надмірна кількість посередників між виробниками і споживачами. В Україні нерідко між виробником і споживачем налічується до п'яти посередників, через що ціна товару значно підвищується. Зростання інфляції спричиняють значні витрати на управління, не обгрунтоване підвищення заробітної плати на багатьох підприємствах, темпи і масштаби якого перевищують темпи зростання продуктивності праці. Причиною інфляції є також надмірна кредитна емісія НБУ. Надані НБУ кредити державним підприємствам та Міністерству фінансів матеріалізуються у вигляді безготівкових грошей на рахунках підприємств і бюджетних організацій. Згодом безготівкові гроші у результаті виплати заробітної плати, певних видів соціальної допомоги, премій тощо перетворюються на готівкові. Перелічені причини є внутрішніми причинами інфляції До зовнішніх причин відносять: 1) зростання цін на імпортні товари та послуги. Лише впродовж 1992 ціни на нафтопродукти зросли у 300 разів; 2) необгрунтоване встановлення валютного курсу при конвертації валют, зокрема завищений курс гривні при її впровадженні в 1996, доларизація української економіки та ін. МВФ допускає 40-відсотковий рівень інфляції і 2-відсотковий дефіцит держбюджету впродовж року. В Україні у 1992 ціни зростали щомісяця в середньому на 170%, що свідчить про супергіперінфляцію, а в 1993 — приблизно на 3% щодня. В історії окремих країн траплялися стрімкіші темпи інфляції. Так, у Німеччині після Першої світової війни інфляція сягала сотень тисяч відсотків, а заробітну плату виплачували двічі на день.\nОтже, інфляція посилює диспропорції в економіці, дезорганізує господарські зв'язки, призводить до кризи державних фінансів, значно активізує спекуляцію та «тіньову» економіку, корупцію, зло-чинність, знижує життєвий рівень населення, знецінює його трудові заощадження, підриває стиму-ли до грошових нагромаджень, порушує механізм функціонування фінансово-кредитної системи.


Східних партнерів не можна позбавляти європерспективи - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nСхідних партнерів не можна позбавляти європерспективи\nНа цьому наголошував Віктор Янукович у Варшаві, де проходив саміт учасників Ініціативи Європейського Союзу\n«Східне партнерство» було представлене Польщею за підтримки Швеції у травні 2008 року на Раді ЄС. Ця ініціатива робить акцент на створенні зони вільної торгівлі, підписанні угод про асоціацію, лібералізації візового режиму та співпраці у багатьох галузевих програмах з країнами, які беруть у ній участь. До проекту запрошені Україна, Молдова, Білорусь, Грузія, Вірменія та Азербайджан.\nКрок до зближення\n«Нині настав час конкретних дій з метою наповнення ініціативи «Східного партнерства» практичним змістом», — наголосив глава Української держави у своєму виступі на пленарній сесії саміту. На переконання Віктора Януковича, «Східне партнерство» має стати важливим допоміжним інструментом у розвитку відносин держав-партнерів з ЄС та сприянні їхнім євроінтеграційним прагненням. При цьому «Східне партнерство» повинно бути далекосяжним проектом та не створювати жодних обмежень стосовно тих держав, які зацікавлені в інтеграції до Європейського Союзу і готові брати на себе відповідні зобов’язання.\n«Упевнений, що надання Україні та іншим державам-партнерам, які досягли прогресу у зближенні з ЄС, чітких політичних сигналів щодо європейської перспективи, а також наповнення Ініціативи конкретними проектами, буде запорукою успіху «Східного партнерства» та стане потужним імпульсом для продовження масштабних внутрішніх реформ, — наголосив Президент і додав: — Східні партнери ЄС не повинні бути позбавлені найбільш ефективного стимулу цих перетворень, якою є європейська перспектива».\nГлава держави підкреслив, що свого часу Україна першою розпочала рух у напрямі реалізації базових цілей «Східного партнерства», а саме переходу відносин з ЄС у формат політичної асоціації та економічної інтеграції. Результатом наших спільних з Європейським Союзом зусиль уже найближчим часом має стати укладення Угоди про асоціацію. «Це крок до Європи, в якій буде більше свободи. Свободи торгівлі. Свободи обміну послугами. Свободи пересування капіталу та робочої сили», — заявив він.\nВодночас, на його думку, «Східне партнерство» повинно відігравати важливу роль у підтримці держав-партнерів у проведенні реформ, пов’язаних, зокрема, з імплементацією майбутніх угод про асоціацію. Це зумовлює необхідність забезпечення «Східного партнерства» належними фінансовими ресурсами з боку ЄС.\nУкраїна активно працює над реалізацією Плану дій щодо лібералізації візового режиму для створення у нашій державі в максимально стислі терміни всіх передумов, необхідних для запровадження безвізового режиму з ЄС. Забезпечення свободи пересування громадян має стати одним з наріжних каменів «Східного партнерства», підкреслив глава Української держави.\nНа саміт до Польщі прибули лідери європейських країн та ЄС. Фото Михайла МАРКІВА\nВільна торгівля активізує економіку\nПрезидент Віктор Янукович наголошує, що створення всеохоплюючої зони вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом стане реальним інструментом для покращення стану національної економіки та відповідно зростання добробуту громадян. Про це він заявив після зустрічі з Президентом Республіки Польща Броніславом Коморовським.\nВін також додав, що свою точку зору щодо створення зони вільної торгівлі між Україною та ЄС, безумовно, мають висловити об’єднання товаровиробників України. Це питання також обговорюється під час різних форумів. «В Україні ми вже підходимо до стадії громадських обговорень, коли об’єднання товаровиробників братимуть учать у прийнятті рішення про створення зони вільної торгівлі і висловлюватимуть свою точку зору», — сказав Віктор Янукович.\nПрезидент додав, що до остаточного рішення залишилося врегулювати небагато питань. «Але саме цей процес наближає нас до мети, яку ми перед собою ставимо. Тобто це не просто підписати черговий бюрократичний документ, це реальне створення умов зростання економіки і на цій основі підвищення добробуту наших громадян», — сказав він.\nУ свою чергу Президент Польщі привітав Україну з успіхами у підготовці угоди про зону вільної торгівлі з Євросоюзом. Він додав, що і Україна, і Польща, яка підтримує Україну, усвідомлюють: залишається ще одна дуже важлива справа. Йдеться про переговори щодо Угоди про асоціацію, куди власне і входить договір про вільну торгівлю. Після цього, зазначив польський лідер, треба буде пройти досить складний процес ратифікації підписаних документів. «Буде як завжди — успіх матиме багато батьків. Але я хотів усе ж таки привітати тут за це Президента Віктора Януковича. Я хотів запевнити, що Польща й надалі підтримуватиме євроінтеграцію України — нашого найважливішого сусіда», — сказав Броніслав Коморовський.\nВіктор Янукович також повідомив: «Я запросив Президента Коморовського та Прем’єр-міністра Туска на відкриття стадіону «Олімпійський» у Києві, де буде проводитися фінальний матч Євро-2012. Це також та спільна справа, яку ми робимо разом». Глава держави висловив упевненість, що дружні змагання між Україною та Польщею у процесі підготовки своїх міст до проведення Євро-2012 посприяли будівництву високоякісної інфраструктури. «Ми добре розуміємо, що ці об’єкти слугуватимуть наступним поколінням», — сказав він.\nЗ Ангелою Меркель Віктор Янукович говорив про євроінтеграцію\nВаршавський саміт Ініціативи ЄС «Східне партнерство» сприятиме розвитку торговельно-економічної співпраці між країнами Євросоюзу та Східної Європи. Про це заявив Віктор Янукович після зустрічі з Прем’єр-міністром Польщі Дональдом Туском. «Переконаний, що цей саміт також відкриє новий шлях для розвитку наших торговельно-економічних відносин, до євроінтеграційних процесів, які йтимуть на сході Європи», — сказав Віктор Янукович. За його словами, господарі створили всі умови для того, щоб ми мали можливість у традиційно дружній обстановці обговорити ті питання, які сьогодні хвилюють Україну як у наших двосторонніх відносинах, так і у питаннях євроінтеграції.\nНаразі Україна та Польща докладають усіх зусиль для поглиблення двосторонньої торговельно-економічної співпраці. «На двосторонньому рівні ми робимо все, щоб створити умови для бізнесу, наших товаровиробників», — підкреслив Президент.\nУ цьому контексті глава Української держави звернув увагу на важливість проведення спільних конференцій представників бізнесу. Він зокрема нагадав, що у Сопоті відбудеться бізнес-форум за участю підприємців з Польщі, України, інших держав Європи, де учасники обговорять питання економічного розвитку країн, залучення інвестицій та створення нових робочих місць.\nГлава держави особливо наголосив, що йдеться про роботу, яку сторони ведуть не заради підписання якихось декларативних документів, а для забезпечення комфортної роботи бізнесу, зняття перешкод у русі товарів, людей та фінансів.\nУ цьому сенсі для нас є принципово важливим відображення в Угоді про асоціацію перспектив членства нашої держави в Європейському Союзі. За словами Президента, українська сторона добре розуміє, що під час ратифікації підписаних з ЄС угод це питання обговорюватиметься в кожній із країн-членів ЄС парламентами цих країн. «Це питання буде дуже чутливим для наших сторін. Я переконаний, що наші партнери у Європі й особливо наші друзі в Польщі з розумінням ставляться до прогресу, який сьогодні є на цьому шляху», — сказав Віктор Янукович.\nУ свою чергу Прем’єр-міністр Дональд Туск звернув увагу на істотний прогрес, досягнутий Україною в євроінтеграції протягом останнього часу. «Це результат зусиль української влади, європейських властей та головуючої зараз в Євросоюзі Польщі», — зазначив він. Польський Прем’єр висловив сподівання, що до кінця цього року сторони парафують Угоду про асоціацію. «Здається, що цей великий успіх на відстані витягнутої руки», — метафорично зауважив він.\nУ Варшаві Віктор Янукович провів низку двосторонніх зустрічей. Учора перед початком саміту він розмовляв із Головою Європейської Комісії Жозе Мануелем Баррозу та Головою Ради Євросоюзу Германом Ван Ромпеєм. А після цього — з Федеральним канцлером ФРН Ангелою Меркель.\nА напередодні Президент зустрічався з Прем’єр-міністром Ірландії Ендою Кенні. Глава держави підкреслив, що українська сторона високо цінує налаштованість Ірландії на двосторонню співпрацю. Він звернув увагу на істотну активізацію торговельно-економічної співпраці між Україною та Ірландією торік і продовження цієї тенденції цього року. Віктор Янукович висловився за необхідність створення дієвих механізмів співпраці та договірно-правової бази, яка б сприяла подальшій розбудові співробітництва між нашими країнами. У цьому контексті він запросив Прем’єр-міністра Ірландії відвідати Україну та передав таке саме запрошення Президенту країни.\nА на зустрічі з Прем’єр-міністром Португалії Педро Пасуш Коелью Віктор Янукович підкреслив, що задоволений започаткуванням діалогу між державами. Як повідомляє прес-служба Президента, запрошуючи главу уряду відвідати Україну з візитом, український лідер наголосив: «Ми дуже зацікавлені активізувати наші відносини з Португалією. Нам з вами треба робити це спільно».\nРобочий візит Президента України до Республіки Польща. Фоторепортаж Михайла МАРКІВА


Диски на Chevrolet (Шевроле): литі, сталеві. Купити диски для Chevrolet, Шевроле купити в інтернет-магазині InfoShina.\nКращі колісні диски на Шевроле в Україні\nАмериканські автомобілі Chevrolet надзвичайно популярні в усьому світі. Мільйони цих авто використовуються в самих різних країнах для буденних поїздок на роботу і додому, швидкісних заїздів, тривалих міжміських подорожей і важливих комерційних завдань. Виробник, компанія General Motors, позиціонує свій продукцію як кращий вибір для відповідальних і закоханих в швидкість автомобілістів. Оптимальний баланс динамічності і комфорту став своєрідною візитною карткою Шевроле.\nЩоб підкреслити і посилити ключові властивості цих висококласних транспортних засобів, варто приділити підвищену увагу підбору шин і дисків. Це змінні елементи, від яких безпосередньо залежить розгінна динаміка і гальмівна ефективність авто, керованість і швидкість реакції коліс на команди керма. Інтернет-магазин Інфошина пропонує вам максимально об'ємну колекцію гуми і дисків, для вашої зручності розбиту на окремі групи і вибірки.\nНа цій сторінці ви бачите диски на Chevrolet, підібрані спеціально для різних моделей: Avalanche, Aveo, Camaro V Cabrio, Captiva, Colorado, Cruze, Epica, Gentra і багатьох інших. У свою чергу, диски на Шевроле кожної з цих груп розділені на категорії в залежності від року випуску тієї чи іншої модифікації. Зверніть увагу, що система автоматичного пошуку комплектуючих надзвичайно проста у використанні і допомагає знайти як диски ОЕМ (з оригінальними параметрами), так і адекватну заміну з оптимальними габаритами і характеристиками. Скористайтеся можливостями цих фільтрів, щоб не витрачати час на підбір дисків по окремим параметрам (ширині, діаметру, вильоту, ступичному отвору і кількості кріплень). Крім того, що цей процес може затягнутися надовго, помилки призведуть до зниження ходимості вашого автомобіля. В крайньому випадку, неправильно підібрані комплектуючі неможливо буде навіть встановити через невідповідність розмірів.\nЯкі купити диски на Шевроле: особливості сталевих і литих моделей\nНайчастіше українці вважають за краще «взувати» свої автомобілі в сучасні і стильні литі диски, однак сталеві комплектуючі як і раніше актуальні і затребувані. Справа в тому, що крім привабливого дизайну литі диски для Шевроле можуть похвалитися досить низькою вагою. Це результат успішного поєднання інноваційних металевих сплавів зі спеціальною технологією виготовлення. Литі диски для Chevrolet виробляють методом відливання (на що вказує їхня назва) з алюмінієвих сплавів. Для міцності в нього додають кремній або магній, а найбільш дорогі преміальні моделі мають в складі титан. Процес відливання суцільного виробу, який не потрібно збирати з різних деталей (як наприклад, сталеві диски) дозволяє знизити вагу комплектуючих. Тому литі диски часто називають легкосплавними. Купити диски для Шевроле даного типу варто в тому випадку, коли пріоритетом є комфорт, динамічність, маневреність і стильний дизайн.\nАльтернативою литим є сталеві комплектуючі. Ціна дисків для Chevrolet. які виготовлені методом штампування з листової сталі, менше, ніж вартість легкосплавних моделей. Це, а також можливість їх ремонту при деформації, стали ключовими перевагами таких комплектуючих.\nКупити диски на авто Шевроле можна порекомендувати тим, хто бажає заощадити, або ж шукає тимчасову заміну литим колесам. Однак слід підготуватися до того, що сталеві диски мають простий класичний дизайн і підвищену вагу.


У новому випуску «Люди кажуть» обговорили, що підвищення комунальних тарифів щоразу викликає обурення українців. І це не дивно. Українцям упродовж кількох років прагнуть наблизити розмір оплати за комунальні послуги до європейського рівня. Розбираємося, чи вже наблизились ми до європейського рівня, і як співвідносяться європейські та українські комунальні платежі та мінімальні зарплати.\nЖурналісти запитали у радника-консультанта з питань енергоефективності та розвитку громад асоціації «Енергоефективні міста» Сергія Кошарука, як навчитися українцям економити.\n«Нам потрібно відвикнути від радянського «там десь держава мені винна». Житло – це приватна власність, навіть, якщо ми живемо у багатоквартирному будинку. Люди надіються, що там десь держава має прийти, поремонтувати щось або надати субсидії. Коли є така філософія, то нам буде важко досягнути якогось кращого результату. Тим домогосподарствам, які не мають доходів, щоби покривати вартість послуг, потрібно допомагати чи з місцевого, чи з державного бюджету. Якщо є можливість – переходити на індивідуальні регулювальні системи. Якщо ні – то переходити на будинкові регулювальні системи подачі тепла», – каже експерт.\nЖурналісти проєкту знайшли за кордом декількох українців, що погодилися поділитися власним досвідом оплати комуналки у тих країнах, де вони проживають. Насамперед зв'язалися з Олею, яка нині проживає в Німеччині.\n«На комунальні платежі ми витрачаємо орієнтовно щомісяця 280 євро. Електроенергію обираєш сам (фірму). У кожної фірми є свої тарифи. В кінці року те, що ти економиш чи не використав, – тобі повертають кошти. На газу нічого немає, наприклад... Якщо взяти середню зарплату «чистими» – десь 1500-1600 євро, то комуналка – 300 євро від цієї суми», – розповідає Ольга.\nЩоб дізнатися усю правду про українську комуналку в порівнянні з європейською, слухайте новий випуск подкасту «Люди кажуть».\nКнига, через яку я посварився з учителькою. Чому варто прочитати «Знедолених» Гюго 343\nНа переході «Устилуг-Зосін» жінка пред’явила прикордонникам фальшивий сертифікат про вакцинацію 106


Як записати розмову на iPhone\nУ більшість сучасних смартфонів інтегрована функція запису розмов. Гаджети від Apple також дозволяють фіксувати зміст діалогів. Існує безліч способів записати розмову на iPhone. Можна використовувати встановлене ПЗ, програми з магазину AppStore або додаткові пристрої, які підключаються.\nКористувачі записують телефонні діалоги різних видів:\nпереговори з начальством або діловими партнерами: для фіксації важливої ??інформації і подальшого коректного виконання службових завдань;\nрозмови зі службами технічної підтримки: для фіксації важливої ??інформації і контролю поведінки оператора колл-центру. Згодом запис можна надати вищестоящому особі, щоб вказати на недоліки в роботі та вимагати введення санкцій відносно підлеглого;\nдіалоги з об’єктом аудиту в якості таємного покупця: для того, щоб результати діяльності були схвалені, записи розмов потрібно докладати до заповнених звітів;\nпереговори зі зловмисниками: такі розмови потрібно записувати, щоб пізніше було можливо довести злий умисел того, хто телефонував.\nПричин зафіксувати розмову набагато більше – тут наведені лише деякі. Далі поговоримо про те, як записати співрозмовника на смартфон.\nВикористовуємо iPhone Recorder\nДана програма – це стандартний диктофон для девайсів Apple.\nЩоб зайти в програму, перейдіть в папку «Додатки» на робочому столі. Потім натисніть значок утиліти.\nПотрапляємо в інтерфейс і відразу ж бачимо основний елемент управління – велику червону кнопку, за допомогою якої можна фіксувати переговори. Правда, тільки вихідні дзвінки – для запису вхідних ця програма не пристосована. Для початку запису потрібно натиснути позначену кнопку.\nПотім переходимо в інтерфейс набору номера і дзвонимо зробити виклик.\nПовертаємося в iPhone Recorder після завершення дзвінка і повторним натисканням кнопки зупиняємо процес фіксації.\nЗадаємо ім’я файлу.\nНа цьому запис за допомогою стандартної програми завершена. Аудіодоріжку можна переслати поштою або розшарити в соціальні мережі.\nЩоб авторизуватися в програмі, використовуйте свої дані від облікового запису Google. У російських інтернет-користувачів можуть виникнути проблеми з реєстрацією. Якщо все ж таки вдасться запустити додаток, використовуйте наступний алгоритм для фіксації діалогів:\nВ налаштуваннях облікового запису необхідно вибрати пункт «Дзвінки».\nВ опціях викликів потрібно поставити галочку навпроти пункту «Запис дзвінків».\nФіксація переговорів почнеться після набору номера в інтерфейсі програми.\nОбидва абонента почують повідомлення програми про те, що бесіда записується.\nЗаписані файли можна переглядати у файловому сховищі програми. Додаток дозволяє зберігати тільки вихідні дзвінки.\nБезпосередньо Skype не містить функції збереження телефонних переговорів, про що заявлено на сайті розробників програми. Для цього потрібно використовувати сторонні програми або джейлбрейк-твики. Але є дуже простий спосіб запису вхідних / вихідних дзвінків для абонентів Skype. Діяти треба так:\nВ режимі розмови переходимо на робочий стіл.\nВідкриваємо штатний iPhone Recorder і повторюємо алгоритм роботи зі стандартним диктофоном.\nЗ Skype сумісна будь-яка програма звукозапису. Перехід в інтерфейс програми також можливий в момент бесіди за допомогою кнопки «Додому».\nФункціонал даного софта повністю орієнтований на запис вхідних / вихідних переговорів. Програма може фіксувати виклики без обмеження за часом. TapeACall – умовно-безкоштовний додаток. У пробної версії обмежений період використання, а також встановлені ліміти на кількість аудіофайлів і тривалість доріжок по часу. Повна версія ПО обійдеться абоненту в 750 рублів.\nTapeACall має складний алгоритм запису: ПО, по суті, є третьою стороною в розмові. Абоненту ліцензійного софту надається сервісний номер, який потрібно задіяти в розмові в режимі конференц-зв’язку. Обробка звукової доріжки здійснюється автоматизованим сервісним центром розробника. Після завершення дзвінка діалог обробляється і з нього видаляються зайві шуми і мовчання. Готове аудіо надсилається на телефон абонента протягом півгодини.\nЗапускаємо програму з робочого столу.\nПереходимо в «Налаштування» для перегляду і зміни параметрів програми.\nПід час виклику переходимо на робочий стіл і відкриваємо додаток.\nНатискаємо кнопку «Запис».\nВ режимі конференц-зв’язку підключаємо сервісний номер, вказаний в налаштуваннях.\nНезважаючи на високу якість оброблених файлів, програма має ряд недоліків:\nдорожнеча: з’єднання по конференц-зв’язку окремо тарифікується оператором;\nвимушене затягування виклику: щоб встановилося конференц-з’єднання і почалося збереження потоку аудіо, потрібно до 30 секунд реального часу в залежності від оператора.\nTapeACall – це найкраще рішення, якщо в пріоритеті якість звукової доріжки. Всі оброблені діалоги можна пересилати по Email і ділитися ними в соціальних мережах.\nIntCall для iPhone\nЩе одне платне рішення для захоплення мови співрозмовників. Це набагато більш просунутий і продумане рішення, ніж TapeACall. Головний плюс – функції телефону і диктофона органічно інтегровані в єдиний інтерфейс. Можна фіксувати переговори з абонентами інших країн. Кожен запис варто певну кількість кредитів. 50 кредитів обійдуться абоненту з Росії в 4000 рублів.\nДодаток дозволяє приховувати номер, тому іноді його використовують пранкери. Зв’язок здійснюється за допомогою інтернет-з’єднання. Для рекордингу не потрібно додаткових маніпуляцій: досить набрати номер абонента з вбудованого телефону програми і будь-який діалог буде занесений в пам’ять з самого початку.\nЦе російський сервіс записи дзвінків, головний недолік якого – відсутність повноцінного додатка.\nРеєструємося в браузерної версії програми за адресою: https://callwrite.ru/.\nТепер у користувача є особистий кабінет, в якому будуть зберігатися записи. Безкоштовно новачкам надається до 5 хвилин фіксації викликів. Записи зберігаються в ЛК до шести днів – їх можна завантажувати або пересилати.\nЩоб записати розмову, потрібно під час виклику в режимі конференц-зв’язку додати сервісний номер 8 (499) 702-01-02. Рекординг стартує автоматично.\nПісля завершення діалогу оброблений аудіофайл буде доступний в особистому кабінеті.\nДодаток платне. Абоненту надають 100 хвилин за 790 рублів.\nCall Recorder Unlimited на iOS\nЩе один додаток, яке працює за технологією конференц-зв’язку. Алгоритм звичний:\nЗапускаємо ПО з робочого столу.\nНатискаємо кнопку REC.\nПеремикаємося на телефон в режимі конференц-зв’язку, підключаємо до розмови сервісний номер.\nГоловна «фішка» цієї програми в тому, що вона вміє переводити записану мова в текст: так абонент зможе отримати «сиру» версію стенограми діалогу. Місячна підписка на софт обійдеться в 130 рублів.\nВажливо відзначити, що джейлбрейк не є ліцензійним софтом і мають на увазі втручання в заводські настройки телефону. Використання піратських утиліт може відбитися на працездатності пристрою. Разом з тим, такий софт – це дуже зручно: він використовує штатні можливості інтерфейсу і доступний в будь-який час.\nУтиліта AudioRecorder 2 дозволяє зберігати вхідні / вихідні дзвінки по телефону, Viber, Skype або FaceTime. Після установки буде доступний у вигляді червоного гуртка на робочому столі, в панелі телефону або месенджера. Досить торкнутися його, щоб перейти в інтерфейс Твіка. Там всього дві кнопки – червоний кружок для початку запису і значок паузи для її завершення. Управління та можливості повністю ідентичним iPhone Recorder.\nУправляти готовими записами можна, якщо зайти в інтерфейс програми через робочий стіл або панель повідомлень.\nЗапис за допомогою додаткового обладнання\nВ даному випадку можна використовувати спеціальні адаптери і блютуз-рекордери. Адаптер кріпиться до корпусу і приєднується через jack-роз’єм. У ньому 4 ГБ пам’яті – їх досить для запису 100 годин розмов.\nBluetooth-накопичувачі за своєю суттю – це звичайні МР-3-плеєри, які з’єднуються з пристроєм за допомогою ВТ-з’єднання. Запис йде в високій якості у форматі МР-3. Таке рішення стане в нагоді тільки тим, хто записує розмови в дуже великих обсягах.\nУ користувачів iOS більш ніж достатньо можливостей для збереження переговорів по телефону. Зберігати аудиодорожки можна за допомогою спеціалізованих сервісів, неліцензійних твиков або додаткового обладнання. Тим, хто має потребу в регулярному записи, рекомендуємо вибрати легальні програми, які додатково обробляють файли для кращої якості відтворення. Для одноразової фіксації підійде звичайний диктофон.\nЯкщо Ви не з’являйтеся просунутим користувачем IOS, то не встановлюйте піратські джейлбрейк, так як їх використання може спричинити незворотні збої в операційній системі.\nТакож рекомендуємо подивитися ролик, присвячений цій тематиці.\nЯк записати розмову на iPhone Ссылка на основную публикацию\nЯк зробити завантажувальну флешку з Windows 7\nЧас експлуатації дискет пройшло, оптичні диски також втрачають актуальність. В ...\nКожен третій користувач в світі, заходячи щодня в мережу для перегляду сайтів, ...


Повернути молодіжну політику на радари влади. Як новий закон має змінити соціальний егоїзм молоді - Детектор медіа.\nЗа статистикою ООН, уперше майже чверть населення світу — молодь. Влада прогресивних країн дедалі більші ставки робить на молодіжну політику: осучаснюють механізми взаємодії, фінансують проєкти та центри, створені молоддю.\nЗа даними Держстату за 2018 рік, в Україні проживає 6 мільйонів 200 тисяч молодих людей (без урахування окупованих територій). Однак країна й досі послуговується законодавством з 1990-х. Змінити ситуацію покликаний проєкт закону №3718 «Про основні засади молодіжної політики». Він уже ухвалений Радою в першому читанні та готується до другого.\nНоваціям законодавства була присвячена нещодавня дискусія, організована «Українським радіо» спільно з Мінмолодьспорту та громадськими організаціями НСОУ «Пласт», «Детектор медіа», «Лабораторія демократичних трансформацій», «Український незалежний центр політичних досліджень» (УНЦПД) та «Агентство охорони прав виконавців».\nвікові межі категорії «молодь»;\n«три кити» законопроєкту №3718;\nУкраїнський молодіжний фонд: як створити, де брати гроші, кого та як фінансувати;\nсоціальний егоїзм української молоді;\nяк дізнаватися актуальні потреби молоді.\nКамбек питань молоді, або Три кити законопроєкту №3718\nЧому законодавство щодо молодіжної політики потребувало оновлення, розповіла Марина Попатенко, заступниця міністра молоді та спорту. За останні 20 років відбулося багато змін в аспекті роботи з молоддю, з'явилися нові інструменти і методи. Один із них — участь молоді в ухваленні рішень. Попереднє законодавство не передбачало створення молодіжних рад і делегування повноважень держави організаціям громадянського суспільства. Тепер у Мінмолоді головує принцип: жодних рішень для молоді без молоді. До того ж, застаріла термінологія не встигала за темпами розвитку молодіжної інфраструктури. Нове законодавство — нові підходи.\nОлександр Санченко, народний депутат, співавтор законопроєкту № 3718, розповів, що роботу над оновленням законодавства з представниками громадського сектору ведуть ще з 2015 року. За минулого скликання Ради вдалося зареєструвати законопроєкт, однак він не дійшов навіть до першого читання. Тепер усі напрацювання лежать в основі проєкту закону №3718. «Весь цей час молодіжна політика не була на радарах політичних партій», — зазначив нардеп. Вочевидь, роль молоді під час крайніх президентських і парламентських виборів повернула питання в порядок денний політиків. Олександр Санченко впевнений, що його законопроєкт ухвалять у 2020 році на поточній сесій хоча б з огляду на те, що наразі нинішній склад ВР — наймолодіжніший за весь час.\nНародний депутат озвучив три ключові акценти проєкту закону:\nучасть молоді в ухваленні рішень: створення Нацради з питань молоді при Кабміні, а також відповідних рад на локальному рівні при органах місцевого самоврядування;\nУчасники дискусії насамперед звернулися до питання вікового «порогу» категорії «молодь». Законопроєкт пропонує встановити для «молодості» межі 14–29 років. Досі верхня межа становила 35 років. Для порівняння, за стандартами ЄС, молодими вважаються люди 13–30 років, а за даними ООН — 15-24-х. Експерти детальніше розповіли про підходи до визначення віку молодості та причини палких дискусій щодо цього.\nЮрій Юзич, голова Наглядової ради НСОУ «Пласт», сказав, що вікові межі мають практичне та прагматичне значення. У Європі лише кілька країн мають верхню межу 30 років. Тенденція — зниження віку. Причина — більш точне «прицілювання» коштів на аудиторію, яка їх потребує.\nЩодо нижньої межі — деякі країни опустили її до 0 років (Швейцарія, Фінляндія). Ідея в тому, щоб політика захисту дітей і молодіжна політика діяли паралельно. «Оскільки вік молоді з 14 років, ця межа розрахована на те, що інструменти включення молоді в суспільне життя в 14 років тільки починають працювати. А включення починається раніше», — наголосив Юрій Юзич.\nСпікер навів приклади. В Естонії вік молоді починається з 6 років, адже перші громадянські обов'язки діти здобувають з приходом у школу. У Швейцарії молодь трактують з того часу, як дитина приходить у дитячий садок. «Паралельно з політикою захисту дітей від негативних суспільних впливів, держава заохочує молодіжну політику до роботи з дітьми, щоби вони включалися в молодіжні проєкти і відчували співвідповідальність за долю громади і країни. Цей тренд дуже показовий. якщо закон буде ухвалено, ми будемо однією з перших країн у Європі, яка поширює молодіжну політику на дітей», — додав він.\nМарина Попатенко зауважила, що новий закон відкриває доступ до ресурсної підтримки: «Молодість — період переходу від дитинства до дорослості. Набуваються громадянські компетенції: ти ще не навантажений сім'єю, відповідно ти активний громадянин, який розвивається в країні. Цей ресурс має бути спрямованим на цей розвиток через усі інструменти включення молоді в суспільно-політичне життя. 29 — та межа, коли людина переходить на новий етап стосунків із державою та набуває нової відповідальності. А відтак потребує інших ресурсів, соціального захисту».\nСпікерка пояснила, що з початку 1990-х молодою вважалася людина до 28 років. Потім цю межу збільшили до 35, через відповідні державні механізми підтримки молодої людини в напрямку отримання житла. Наразі такі програми продовжуються, і тому закон збалансував підхід, щоб молоді сім'ї не втратили цієї можливості до 35 років.\nЮрій Юзич додав, що гарантії на житло, передбачені для молоді в Конституції, зберігаються. На його думку, необхідно ще визначити вік категорії «молодіжні лідери», щоб вони могли отримувати премії від Кабміну, а також узаконити віковий ценз категорії юнацтва (10–18 років).\nУкраїнський молодіжний фонд, молодь і нові стосунки з державою\nВадим Міський, програмний директор ГО «Детектор медіа», директор ГО «Лабораторія демократичних трансформацій», зауважив: щороку дослідження показують, що значний відсоток молоді не бачить свого майбутнього в Україні. Причини — комплексні. Як один із прикладів спікер навів нещодавню ситуацію в столичному коледжі, коли вчителька фізкультури шокувала соцмережі криком на 16-річну дитину зі словами «Закрив рот! Я тобі слово давала?».\n«Гірка правда полягає в тому, що в багатьох молодих людей перший серйозний досвід знайомства з державою виглядає саме так, — говорить Вадим Міський. — Перші кроки свого серйозного життя молода людина робить всупереч машині, яка хоче сказати, що вона тобі слова не давала, замість того щоб підтримати чи допомогти».\nНовацією закону, яка дасть почути молодій людині меседж, що держава в ній зацікавлена, спікер вважає Український молодіжний фонд (УМФ). За його словами, молода людина має розуміти, що держава в ній зацікавлена, державі вона не байдужа, і її ініціативу, спробу почати свою справу — бізнес, громадський чи мистецький проєкт — держава готова буде підтримати. І підтримка полягатиме не в доброму слові, а в ресурсах для реалізації себе і своєї ідеї.\nУчасники обговорення погодилися: без належного фінансування новації законопроєкту не втілити. Про перспективи фінансування нововведень розповів народний депутат Іван Крулько, співавтор законопроєкту №3718 і перший заступник голови бюджетного комітету Ради. «Зараз найважливіше завдання для нас усіх — щоб запрацював УМФ. Ця структура зможе акумулювати бюджетні та небюджетні кошти (в тому числі кошти грантової допомоги) для того, щоб реалізовувати ідеї молоді», — сказав він. Низка депутатів подали пропозицію до проєкту бюджету на 2021 рік, щоб наповнити Фонд 100 мільйонами гривень.\n«Десь 63 мільйони є в міністерства на профільні програми, які мають “перекочувати”, і ми спробуємо знайти ще 37 мільйонів, щоб це підтримав комітет. Якщо цього не відбудеться, Фонд з'явиться через рік», — додав Олександр Санченко.\nІван Крулько зазначив, що позитивне рішення говоритиме про те, що молодіжні питання тепер розглядаються державою серед пріоритетних. «Не погоджуюся, що інвестиція в молодь не дає прибутку. Якщо молоді люди повірять у свою країну, якщо вони побачать, що країна інвестує в них, вони не захочуть переїздити закордон. Вони свої знання й інтелект будуть реалізовувати в Україні. Дорожче, ніж людський потенціал, не ціниться ніщо у світі. Наше завдання — виховувати молодь, яка потім давати додану вартість для України, розвиваючи економіку й інфраструктуру», — резюмував Іван Крулько.\nНаталія Повтарь, експертка з податкового законодавства у громадському секторі Українського незалежного центру політичних досліджень, наголосила, що Фонд має комфортно обслуговувати та фінансувати організації. Наприклад, робота з казначейськими рахунками — досі значний виклик для громадських об'єднань, їм досить важко працювати з державними коштами. Тому важливо реалізувати можливість руху коштів через банківські установи та рахунки — більш типову і зрозумілу практику для них. Інший фінансовий «момент» — пошук організаціями коштів на співфінансування проєктів: «Не завжди об'єднання має кошти для цього, тому важлива можливість показати цей внесок принаймні не в грошовій формі. Поки що цих роз'яснень немає, й організаціям досить важко працювати, йти на те, щоб брати участь у конкурсах проєктів. Це питання виходить за межі законопроєкту № 3718, але разом із тим визначає умови розвитку молодіжної політики в Україні».\nНаталя Повтарь також зауважила: варто пам'ятати, що громадські об'єднання — це і громадські організації, і громадські спілки. Важливо щоб і ті, і ті мали доступ до фінансування, адже вони рівні перед законом.\nОлександр Санченко прокоментував, що ідею молодіжного фонду обговорювали з 2015-2016 року. Однак формат Українського культурного фонду показав, що спростити фінансові процедури для організацій і працювати з міжнародними донорами можливо. «Міжнародні організації на кшталт ЮНІСЕФ, Програми розвитку ООН й інші донори, особливо при посольствах, давали зрозуміти, що вони готові підтримати молодіжну сферу, але їм потрібна зрозуміла інституція, яка буде сфокусована на цій проблемі. Вони не завжди готові і в більшості не можуть напряму підтримувати міністерство, але якби була окрема інституція, яка опікувалася б підтримкою і грантовою підтримкою, то вони би направляли свої фонди туди», — наголосив нардеп.\nСамоорганізовані та спроможні\nЮрій Юзич додав, що сам фонд не вирішить усіх питань молоді. Він — маркер, який покаже органам місцевої влади можливість, над чим треба працювати. У Європі основне фінансування молоді надходить на 80–90% з органів місцевої влади, а не державного бюджету. «Щоб громада почала давати гроші молоді, потрібно щоб ця молодь була принаймні самоорганізована. У більшості громад навіть немає жодної молодіжної організації. Логіка фонду — допомогти розвинути мережі молодіжних організацій, які дійшли б до кожної громади. Український уряд ще не знайшов можливості надати таку інституційну підтримку юридично, і закон має це змінити».\nНаталія Повтарь додала, що можливість інституційної фінансової підтримки — новація законопроєкту, яка допоможе не тільки втілювати проєкти, а й розвивати самі організації, розширювати їхні мережі. Однак для цього треба детально описати механізми, точно й однозначно визначити поняття інституційної та проєктної підтримки.\n«Молода людина хоче реалізуватися. Вона хоче побачити своє місце в суспільстві, захотіти розвиватися у своїй громаді. На це і спрямована молодіжна політика. А Український молодіжний фонд дає вікно для цих можливостей», — зазначила Марина Попатенко. Молодіжні й дитячі громадські організації — точка входу в ціннісно-змістове середовище, де молода людина може розвиватися. Тому держава зацікавлена в розвитку ГО і допомагає їм мережуватися. Водночас, надаючи фінансування через конкурс, держава має розуміти, що ГО повинна відповідати певним стандартам якості. Це двостороння робота. «Ми маємо розуміти, що долучаємо вже спроможні організації до реалізації державних політик», — резюмувала посадовиця.\nПро різнобічну підтримку молоді говорив Вадим Міський. Держава має підтримувати і проєкти, і діяльність організацій у період між їх утіленням: «Можна провести класний захід, завтра розійтися по домах. Втрачається контакт з аудиторією, яка прийшла до тебе на захід. Системна залученість молоді виникає від повторюваності, стратегічності, неперервного вектора розвитку».\nВиправити соціальний егоїзм молоді\nЕкспресопитування «Українського радіо» показало, що є молодь, яка долучається до волонтерської та громадської діяльності. Їй цікаві сфери медицини, освіти, бізнесу, екології тощо. До політики — охочих майже немає. За даними дослідження «Молодь України» 2015 року, лише 2% молодих людей — члени громадських об'єднань, 62% жодного разу не брали участі в громадському житті, а 65% не цікавляться політикою, додала модераторка радіодискусії Олена Зелінченко.\nМарина Попатенко поділилася, що міністерство акцентуватиме діяльність на інструментах підтримки молоді та залучення її до активності в суспільно-політичному житті країни. Вона назвала вихідні дані та ключові принципи Державної програми 2021–2025, яку наразі розробляють у Мінмолодьспорту за підтримки Програми розвитку ООН.\n«Більше 60% молоді в Україні не знають про різноманітні можливості та які для них розробляються молодіжні політики органами державної влади, інститутами громадянського суспільства, міжнародними інституціями, і не хочуть брати участь (у суспільно-політичному житті — ДМ). Це свідчить про те, що достатньо велика кількість людей вихована на внутрішньому егоїзмі. Але вона не втрачена для нас — це дуже важливо», — сказала Марина Попатенко.\nПосадовиця додала, що 27% молоді знають про можливості, але ще не визначилися, чи хочуть активно включатися в розвиток суспільного життя в Україні. 16% молодих людей активно долучаються до діяльності. Над позицією тих, хто не визначився, планують працювати в міністерстві шляхом привернення уваги до напрямку соціальної згуртованості, волонтерства, розвитку організацій громадянського суспільства, мережі молодіжних центрів тощо. За мету поставили за наступні п’ять років збільшити відсоток залученості молоді до 25%.\nОдин із важливих інструментів такого залучення — Національна молодіжна рада, — акцентував Олександр Санченко. Одна з її функцій — заслуховування і затвердження довгострокової Стратегії на 10 років. У її складі планують зібрати по 12 представників від молоді й уряду, а очолить Нацраду прем'єр-міністр. Ідея участі голови Кабміну привезена з Литви, додав Юрій Юзич. Мета — підняти статус молодіжної політики та сформувати в уряду розуміння ролі молоді.\nДругий інструмент — розвиток ієрархії молодіжних центрів. За словами пана Санченка, в Берліні 500 молодіжних центрів, а в Україні стількох немає загалом. Мінімальна мета, за рекомендаціями експертів, — один центр на 1000 молодих людей.\nАктуальні проблеми молоді\nСвітозар Ніцполь, координатор проєкту U-Report Ukraine, консультант з молодіжної політики Дитячого фонду ООН (ЮНІСЕФ) в Україні, поділився результатами актуальних опитувань U-Report Ukraine. Згідно з ними, ритм і життя молоді в період карантину змінилися. Молодих людей частіше почали турбувати проблеми ментального здоров'я. Середня оцінка психологічного комфорту молодої людини становить 5,7 із 10. Молоді люди втратили можливість подорожувати, спілкуватися з друзями, їм складно знайти роботу. Для молоді важливо реалізувати своє бажання підприємництва, мати можливість і вміння перекваліфіковуватися. «Нас чекає демографічна криза. Одна молода людина буде утримувати кілька пенсіонерів. Люди мають відчувати себе в безпеці, щоб створювати сім'ю та реалізувати можливості. Молоді люди мають бути здоровими фізично й ментально», — сказав він.\nСвітозар Ніцполь зауважив, що молодь сприймає активізм обов'язково як протистояння. Цей стереотип треба змінювати з дитинства і допомагати розвивати навички громадської участі. Саме тому важлива Стратегія молодіжної політики на 2020-2030 роки, прописана в законопроєкті. Її розробили у 2019 році ЮНІСЕФ спільно з Міністерством молоді та спорту й іншими експертами. «Без стратегічного бачення молодіжна політика перетвориться на івент-агенцію, коли заходи відбуватимуться точково й матимуть незначний вплив на розвиток молоді», — сказав він.\nДля формулювання перспектив, варто чітко бачити аудиторію та її потреби. За словами експерта, важливо зробити перепис населення, щоб знати точно в тому числі й частку молоді. Нинішні статистичні дані — застарілі, і дослідження, які базуються на дослідженні думок молоді, орієнтовані на перепис 2001 року, який лише корелюється Держстатом. «У молодіжній політиці важливі чіткі пріоритети, розписані на роки вперед, які базуються на опитуванні. Останні дані — за 2015 рік. Моніторинг думки молоді має відбуватися постійно. На цьому має базуватися Стратегія, державні й місцеві програми. Якщо ми не будемо знати потреб молоді, ця програма буде реалізовуватися лише для ГО, які хочуть реалізовувати проєкти», — наголосив експерт.


Новини України: Рада повернеться до питання скасування недоторканності через тиждень — Степан Курпіль\nРада повернеться до питання скасування недоторканності через тиждень — Степан Курпіль\nп'ятниця 07 березня, 2008 16:08\nНародні депутати повернеться до розгляду питання про скасування депутатської недоторканності через тиждень, коли відбудеться наступне пленарне засідання, після тижневої роботи народних депутатів у профільних комітетах. Про це у коментарі «Гал-info» повідомив народний депутат від БЮТу Степан Курпіль.\nВодночас він відзначив, що БЮТ виступає проти скасування депутатської недоторканності з Глави держави. «Ми не ставимо питання про позбавлення імунітету Президента України, суддів та деякого рангу правоохоронців, адже у постанові Партії регіонів пропонується понад чотири тисячі категорій, яких пропонується скасувати недоторканності. БЮТ не ставить так питання: тільки із народних обранців», — зазначив Курпіль.\n«Сьогодні суто з технічних причин не було внесено у порядок денний цю постанову та не прийнято її. Не відповідає дійсності інформація, що деякі БЮТівці проти цього. Через тиждень після роботи у комітетах, Рада повернеться до розгляду цього питання і всі народні депутати від Блоку Юлії Тимошенко проголосують «за», — резюмував Курпіль.\nНагадаємо, сьогодні депутати відмовились внести в порядок денний обидва законопроекти щодо скасування недоторканності.\nНардеп від Партії регіонів Олександр Лавринович заявив сьогодні журналістам, що про наміри підтримати опозиційний законопроект про скасування недоторканності із Президента України та суддів його попереджали деякі представники коаліції, «зокрема – Олесь Доній, Анатолій Гриценко та кілька БЮТівців».\nСам нардеп від НУНС Анатолій Гриценко ще вчора заявив про те, що він виступає за зняття недоторканності із Глави держави.


Фіналістки "Від пацанки до панянки" видали всі таємниці Педану: "Спеціально влаштували стресове інтерв'ю" - ЗНАЙ ЮА\nФіналістки "Від пацанки до панянки" видали всі таємниці Педану: "Спеціально влаштували стресове інтерв'ю"\nПісля спілкування із зіркою Нового каналу одна з дівчат покинула проект\n3 травня 2021, 20:10\nФінальний тиждень проекту для учасниць "Від пацанки до панянки" (Новий канал) видався спекотним. Перед випускним вечором в Школі леді педагоги влаштували дівчатам заключні випробування, які і показали, хто гідний стати переможницею п'ятого сезону проекту. На одну з перевірок запросили ведучого Improv Live Show і реаліті «екси» Олександра Педана.\n"Ми спеціально влаштували дівчатам стресове інтерв'ю із зіркою, - розповідає директор Школи леді Тетяна Мокріді. - По-перше, вони повинні були впоратися з емоціями при вигляді Олександра Педана. А по-друге, продемонструвати інтелект і вміння правильно відповідати на незручні питання".\n"спочатку Я не повірила своїм очам. Прямо переді мною сиділа зірка, - посміхається Ірина #Бакуля Бакуліна. - У телику він виглядає постарше. А в житті виявився справжнім симпатюлею".\nОлександр Педан провів з дівчатами відверте інтерв'ю.\n"Мені було дуже цікаво спілкуватися з ними, – зізнався він. - Іноді їх розповіді мене здивували, іноді шокували, а іноді і порадували".\nАле для однієї з учасниць фінального тижня інтерв'ю стало останнім випробуванням на проекті. Після спілкування з Педаном педагоги школи леді відправили її додому.\nРаніше ми повідомляли, учасницю" Від пацанки до панянки " перехожі врятували від вірної загибелі.\nЯк повідомляв "Знай.uа", "Пацанку" після різанини в будинку шукає поліція, удари ножем у спину.\nТакож "Знай.uа" писав, що колишня "Пацанка" пережила важкий досвід, нічого не рятувало.\nТеги: Олександр Педан від пацанки до панянки


Як укласти волосся довжиною до плечей\nЧастина 1 з 3: Швидкі модифікації\n1 Спробуйте зачесати волосся набік! Зачесывание волосся набік або на іншу, ніж завжди сторону, може додати родзинку. Спробуйте драматичний стиль з зачесыванием волосся набік від зовнішнього краю однієї брови або більш зручний варіант з зачесыванием в 3-5 см від центру симетрії.\nЗ-за коренів волосся вони схильні звикати бути в одному положенні. Зміна положення волосся додасть їм додатковий об'єм.\n2 Експериментуйте з аксесуарами. Короткі волосся відмінно підходять для використання аксесуарів, так як їх вага ще не досить великий, щоб аксесуари не змогли його витримати.\nСпробуйте заколоти волосся вгору або убік симпатичними шпильками для волосся.\nАбо використовуйте шпильки для створення неохайного пучка біля основи шиї.\nЕкспериментуйте з гумками для волосся. Зав'язуйте волосся стрічками, тасьмою або навіть своїми власними волоссям.\nЯкщо волосся досить довгі, спробуйте зробити бант з волосся. Це виглядає кумедно і чарівно. Пошукайте більш детальну інформацію про те, як зробити бант з волосся.\nДля особливо невигадливого виду просто надіньте пов'язку на голову. Вони знову в моді, і їх можна знайти в різних варіаціях: з стрічок, з пір'ям, у вигляді шарфів, з блискітками, які завгодно.\nЧастина 2 з 3: Зачіски для волосся довжиною до плечей\n1 Освойте пучок Гібсон. Його простіше виконувати на коротких волоссі, і виглядає він як низько розташований чарівний пучок. Все, що потрібно зробити, це перекрутити вільні волосся ззаду і зав'язати на них невеликий хвостик. Прямо над місцем, де ви зав'язали гумку, зробіть з волосся маленька кишенька, помістіть в нього волосся, що залишилися під гумкою, і заколіть. \n2 Спробуйте богемне завивку. Накрутіть невеликі пасма волосся на плойку діаметром 2,5 див Злегка взъерошьте волосся, щоб виглядали об'ємніше. Не переживайте, зачіска повинна виглядати неформально і кілька неохайно.\n3 Спробуйте каскадну косу. Це тоді, коли ви заплетаете косу під потилицею, але при кожному новому рівні кидаєте одну пасмо і підхоплюєте нову. Почитайте більш детальну інформацію про те, як заплести каскадний водоспад.\n4 Спробуйте нові засоби для волосся. Кучеряве волосся може бути важко укласти без використання належних засобів для волосся, а багато наявні у продажу кошти склеюють волосся або надають їм дивний мокрий вид.\nЩоденне випрямлення кучерявого волосся може бути дуже шкідливим, тому постарайтеся змиритися з кучерявими від природи волоссям.\nЯкщо у вас кучеряве волосся, поекспериментуйте з кремами для кучерів та іншими засобами для волосся.\nЧастина 3 з 3: Догляд\n1 Регулярно підстригайте волосся. Безсумнівно, це залежить від типу вашого волосся, а їх кінці повинні бути у хорошому стані. Секрет полягає ось у чому: регулярний тримінг змушує відростати волосся швидше.\n2 Уникайте зайвої кількості зачісок. Давайте волоссю перепочинок від прасок спреїв, гумок принаймні, на 1 день в тиждень. Це дозволить вам уникнути ламкості волосся, буде підтримувати їх блискучими і здоровими.\nПийте багато води! У ваших волоссі від природи міститься багато води. Якщо ви вживаєте недостатньо води, ваші волосся не будуть чудово виглядати.\nПам'ятайте, що волосся харчуються від голови і тіла. Якщо ви хочете, щоб волосся були здорові, ваше тіло також повинно бути здоровим.\nЗастосовуйте раз на тиждень маску для волосся. Цей вид засобів схожий на інтенсивні кондиціонери, які ви залишаєте на 20-30 хвилин на волоссі, перш ніж змити, і допомагає зробити волосся особливо м'якими і блискучими.\nПриймайте вітаміни. Ви можете придбати вітаміни, спеціально призначені для волосся і нігтів. Вірте чи ні, але вітаміни для вагітних дуже популярні серед жінок, які хочуть підтримувати здоров'я волосся, так як в них присутній високий вміст фолієвої кислоти.\nНе економте на якості. Позбавтеся від дешевого шампуню, трохи придбайте. Високоякісні шампуні і кондиціонери стоять трохи дорожче за розумними підставами: у них кращий склад, який миє і доглядає за вашим волоссям набагато краще, ніж дешевші аналоги. Це не означає, що слід купувати кондиціонер за 1,5 тисячі рублів, але постарайтеся уникати економічних покупок.\nПідтримуйте здорову вагу тіла. Люди з недоліком ваги володіють ламкими нездоровими волоссям, які в екстремальних умовах можуть навіть випасти.\nЯк зробити косу риб'яча кістка\nЯк зробити свої волосся м'якими