22.09.2011 09:47:08 |\nДень партизанської слави. Відзначається в Україні згідно з Указом Президента № 1020/2001 від 30 жовтня 2001 р. щорічно цього дня.\nУ понад 1100 містах світу проводиться Міжнародний день без автомобіля.\nВсесвітній день захисту слонів – найбільших тварин серед сучасних наземних ссавців. Встановлений у 1996 р. за ініціативою міжнародних екологічних організацій.\nНаціональне свято Республіки Болгарії – День проголошення незалежності. Саме цього дня 1908 р. у Велико-Тирново було оголошено маніфест, за яким Князівство Болгарія ставало незалежним від Османської імперії. Відзначається з 1998 р.\nНаціональне свято Республіки Малі – День Незалежності (1960).\nДень мов народів Республіки Казахстан. Проголошений Указом Президента республіки від 20 січня 1998 р. У Казахстані сьогодні проживають представники понад 85 націй і народностей.\nДень єдності балтів у Латвії і Литві. Відзначається на честь перемоги балтійських племен над німецькими хрестоносцями у битві біля Саули 22 вересня 1236 р. Відзначається у Литві з 1994 р., у Латвії – з 2000 р.\nПравославні іменинники: Аким, Ганна, Йосип, Микита, Северіан, Феофан, Феодосій, Харитон.\nКатолицькі іменинники: Моріс (Моріц), Маврикій, Хома.\n66 – імператором Нероном сформовано перший легіон "Італіка".\n1002 – засновано місто Хотин (Чернівецька область, Україна).\n1236 – битва при Саулі (Шяуляй), у якій об'єднані війська литовців, жмудинів та латишів завдали нищівної поразки лівонському ордену мечоносців.\n1307 – Королівська рада Франції ухвалила рішення про арешт усіх тамплієрів, що перебувають на території королівства.\n1499 – за Базельським договором Швейцарська конфедерація здобула незалежність від Священної Римської імперії.\n1692 – у США повісили вісьмох останніх "відьом" (місто Салем, штат Массачусетс).\n1711 – індіанці в Кароліні вирізали близько 200 білих колоністів, почавши війну з ними.\n1764 – у Росії запроваджені кам'яні верстові стовпи.\n1789 – російські війська під проводом Олександра Суворова розгромили турецьку армію у битві біля Римніка.\n1792 – проголошення Французької Республіки – точка відліку французького республіканського календаря.\n1848 – в Угорщині створено революційний Комітет захисту батьківщини на чолі з Лайошом Кошутом.\n1860 – рятуючись від наступу англо-французьких військ, із Пекіна утік китайський імператор.\n1902 – у Херсоні п'єсою А.П. Чехова "Три сестри" відкрився Театр "Товарищество новой драмы", організований В.Е. Мейєрхольдом.\n1908 – у місті Велико-Тирново проголошено суверенне Болгарське князівство (доти воно залежало від Османської імперії).\n1918 – вийшов перший номер нелегальної газети "Київський комуніст" – орган підпільних обласного і міського комітетів КП(б)У. Цього ж дня вийшов наказ Всеукраїнського центрального військово-революційного комітету про формування у "нейтральній зоні" українських повстанських дивізій.\n1919 – у Катеринославі було повідомлено про заборону добровольчим командуванням виконання гімну "Ще не вмерла Україна" під загрозою суворої кари.\n1921 – до складу Ліги націй прийняли Латвію, Литву й Естонію.\n1922 – у СРСР створено Комісію металевого літакобудування (нині – дослідницько-конструкторське бюро Туполєва).\n1925 – заснована Всесвітня асоціація детективів.\n1929 – президією ВУЦВК було затверджено новий зразок Державного герба УРСР. Конституцією, схваленою ХІ Всеукраїнським з'їздом рад передбачається напис на Державному гербі "Пролетарі усіх країн, єднайтесь!" лише українською мовою. Раніше напис був як українською, так і російською мовами.\n1933 – у Парижі відкрився Всесвітній антивоєнний конгрес молоді.\n1935 – постановою ЦВК РНК СРСР запроваджені військові звання "старшина", "лейтенант", "капітан", "майор", "полковник", "маршал Радянського Союзу".\n1937 – утворені Житомирська, Миколаївська, Полтавська і Хмельницька області України.\n1939 – об 11.00 у Виннику було підписано угоду між командуванням польського гарнізону у м. Львові і радянськими військовим командуванням про передання м. Львова Червоній армії. О 14.00 польські війська почали складати зброю, о 15.00 з'єднання 2-го кавалерійського корпусу у пішому строю сумісно з танками 24-ї, 38-ї та 10-ї танкових бригад вступили у місто. Пункт 8 підписаної польською і радянською сторонами угоди гарантував офіцерам польської армії особисту свободу і недоторканість їхнього особистого майна, право на виїзд до зарубіжних країн. Ці умови не було виконано: при виході з міста обеззброєні колони поляків були оточені частинами Червоної армії і НКВС та відправлені до концтаборів.\n1939 – пройшов спільний парад радянських і німецьких військ у Бресті.\n1939 – Книгокультторг, Укоопспілка надіслали до Західної України 56 платівок (10 тис. екземплярів) з наступними піснями українською мовою – "Пісня про Сталіна", "Пісня про батька", "Щорс", "Ой, не ходи Грицю", "Тарас Бульба", "Реве та стогне Дніпр широкий".\n1943 – завершилася Донбаська стратегічна наступальна операція Південно-Західного (командувач генерал армії Р.Я. Малиновський) і Південного (командувач генерал-полковник Ф.І. Толбухін) фронтів за підтримки Азовської флотилії (розпочалась 13 серпня).\n1944 – радянські війська звільнили столицю Естонії місто Таллін від гітлерівської окупації.\n1944 – у Києві відкрилася Державна вечірня консерваторія.\n1951 – у Швеції заборонені поцілунки у громадських місцях\n1955 – "Кримська правда" повідомила про відкриття поблизу Бахчисарая астрофізичної обсерваторії – найбільшої у СРСР і однієї з найбільших у світі.\n1955 – в Аргентині здійснено військовий переворот, який повалив уряд президента-диктатора Хуана Перона.\n1960 – Малі одержало незалежність від Франції.\n1964 – на Харківському тракторному заводі виготовлено 100 тисячний трактор "Т-74".\n1974 – на Генеральній асамблеї ООН до порядку денного вперше включили самостійне "Палестинське питання", що фактично було визнанням Організації визволення Палестини та її лідера Ясіра Арафата повноважними представниками палестинського народу\n1980 – розпочалась широкомасштабна війна між Іраком та Іраном. Давні і безрезультатні переговори між країнами з приводу прикордонних проблем в районі виходу до Перської затоки вилились у воєнний конфлікт – іракські війська увійшли на територію сусідньої держави, захопили багату нафтою провінцію Хузистан, а з повітря завдали бомбові удари по іранських нафтопереробних заводах в усті ріки Шатт-ель-Араб. Восьмилітня війна, яка забрала життя кількох сотень тисяч людей, завершилась для обох країн практично безрезультатно.\n1980 – делегати 36 регіональних відділень незалежних польських профспілок зібралися у Гдині й об'єдналися під назвою "Солідарність". Головою нового профспілкового об'єднання обраний Лех Валенса. На початку 1981 р. "Солідарність" налічувала у своїх лавах уже 10 мільйонів членів.\n1981 – Конгрес США присвоїв почесне громадянство США Раулю Валенбергу. До нього подібної честі удостоївся лише Вінстон Черчілль.\n1989 – казахську мову проголошено державною мовою Казахстану.\n1994 – Верховна Рада України прийняла постанову "Про політико-правову ситуацію в Автономній Республіці Крим". Постановою доручалось Верховній Раді Автономної Республіки Крим привести Конституцію і закони Республіки Крим у відповідність з Конституцією і законодавством України.\n1997 – відбувся офіційний візит Президента України Леоніда Кучми до США.\n1999 – міністри транспорту України, Румунії та Болгарії у Києві звернулись до країн-членів Європейського Союзу та Дунайської комісії з пропозицією профінансувати процес очищення фарватеру Дунаю після зруйнування мостів у результаті бомбардування НАТО.\n2001 – США посилили санкції проти Індії й Пакистану, запроваджені у 1998 р. після того, як ці країни провели випробування ядерної зброї.\n1515 – Анна Клевська, четверта дружина короля Англії Генріха VIII. Шлюб уклали, щоб скріпити союз між Генріхом і братом Анни – могутнім німецьким протестантським принцом Клевським.\n1601 – Анна Австрійська, французька королева, дружина Людовіка XIII. Опонентка кардинала герцога де Ришельє.\n1694 – Філіп Честерфілд, англійський державний діяч і письменник. Відомий передусім своїми "Листами до сина", а також тим, що представив парламенту закон, за яким було здійснено перехід із юліанського на григоріанський календар у 1752 р.\n1741 – Петер Паллас, німецький натураліст, який першим описав фауну і флору Росії.\n1746 - Філіпп Віктуар Вільморен, французький ботанік, селекціонер, засновник селекційно-насінницького господарства "Вільморен-Андріє", родоначальник династії вчених-селекціонерів, фірмою Вільморенів виведено понад 450 видів і різновидів корисних рослин, створено чимало високопродуктивних сортів сільськогосподарських культур.\n1791 – Майкл Фарадей, англійський фізик, основоположник вчення про електромагнітне поле. Він відкрив явище електромагнітної індукції і встановив закони електролізу, був творцем генератора, запровадив поняття анод, катод, іони, електроди, ужив термін "магнітне поле". На його честь названа одиниця електричної ємності – фарад.\n1835 – Олександр Потебня, український і російський мовознавець, філософ, фольклорист, етнограф, літературознавець, педагог, громадський діяч. Член-кореспондент Петербурзької АН. Автор вчення про внутрішню форму слова.\n1858 – Іван Ничипорович Фалієв, український вчений у галузі рибництва. З 1923 р. – професор Київського ветеринарно-зоотехнічного інституту. З ініціативи Фалієва на Україні були створені перші розплідники для ставкової риби, рибні господарства і заповідники, "Фалієвський" водозлив, апарат для виведення осетрових риб у штучних водоймах тощо.\n1860 – Володимир Іванович Дзюбинський, російський громадський діяч. Народився у Кам'янці-Подільському. Брав активну участь у громадському житті Петропавловська: один із засновників "Товариства допомоги бідним", ініціатор відкриття реального училища та ін. Займався вивченням Сибіру та степового краю. Надавав практичну допомогу переселенцям до Сибіру.\n1863 – Александр Йєрсен, французький мікробіолог і епідеміолог. 1888 р. разом з Емілем Ру відкрив дифтерійний токсин, 1894 р. – збудник чуми. Ім'ям вченого названі декілька видів бактерій.\n1869 – Петро Краснов, російський військовий діяч і письменник, генерал, отаман Війська Донського. Під час Другої світової війни співпрацював із владою нацистської Німеччини – 1942 р. Краснов запропонував допомогу у створенні козачих підрозділів у складі вермахту для боротьби з СРСР, 1943 р. став начальником головного управління козачих військ імперського міністерства Східних окупованих територій, брав участь у створенні "Козачого стану". У травні 1945 р. здався англійцям, але разом із 2,4 тисячами козацьких офіцерів був виданий англійським командуванням радянській військовій адміністрації. Відтак 1947 р. Краснова, генерала Шкура та інших повісили на Луб'янці у Москві. 2006 р. у станиці Єланська Ростовської області відкрили пам'ятник Краснову.\n1875 – Мікалоюс Константінас Чюрльоніс, литовський живописець і композитор, представник символізму. Навчався в художньому училищі у Варшаві, Варшавському музичному інституті, Лейпцізькій консерваторії. Серед найвідоміших творів: цикли картин "Знаки Зодіаку", "Соната моря", симфонічні поеми "Ліс", "Море", камерно-інструментальні твори, обробки народних пісень.\n1882 – Вільгельм Бодевін Йоган Густав Кейтель, генерал-фельдмаршал Німеччини. На військовій службі з 1901 р. Брав участь у 1-й світовій війні, займав різні штабні посади. З приходом до влади Гітлера – активно співробітничав з нацистським режимом, що забезпечило йому швидку кар'єру: 1935 р. з посади командира дивізії Кейтеля було призначено начальником управління військового міністерства, а у лютому 1938 р. – начальником штабу верховного головнокомандування збройних сил. Був на цій посаді аж до розгрому фашистської Німеччини у 1945 р. Саме Кейтель підписав Акт про капітуляцію збройних сил фашистської Німеччини 8 травня 1945 р. Як один з головних німецьких військових злочинців був страчений (повішений) за вироком Нюрнберзького трибуналу 16 жовтня 1946 р.\n1893 – Олексій Лосєв, російський філософ і філолог, письменник, автор робіт з античної міфології ("Філософія імені", "Діалектика міфу").\n1895 – Пол Муні, відомий голлівудський актор 30-х років минулого століття. Виконував головні ролі у фільмах "Обличчя зі шрамом" та "Я – каторжник-втікач", що стали класикою світового кінематографа. Народився у Львові.\n1900 – Сергій Іванович Ожегов, радянський мовознавець, лексикограф, доктор філологічних наук. Автор надзвичайно популярного однотомного "Словника російської мови" (1949), що витримав декілька видань, та інших російських словників. Засновник і головний редактор збірок "Питання культури мови". Ініціатор створення в Інституті російської мови Довідкової служби російської мови, яка відповідала на запити організацій та приватних осіб стосовно правил російської мови.\n1901 – Чарлз Брентон Хаггінс, американський хірург-уролог, один із зачинателів гормонотерапії, лауреат Нобелівської премії з фізіології і медицини (1966). Першим застосував естрогени (жіночі статеві гормони) для лікування пухлин, у тому числі раку передміхурової залози.\n1901 - Надія Сергіївна Аллілуєва, друга дружина Й.В. Сталіна.\n1904 – Еліус Мойсейович Фрідман, український скульптор. Автор пам'ятника Г.І. Котовському в Умані, портретів Ю. Шумського і А. Бучми.\n1904 – Еллен Черч (Маршалл), американська медсестра, перша у світі стюардеса. Вона була ініціатором самої ідеї та організатором першого загону "скай-гьорлз", 1930 р. стала першою стюардесою, що відправився в рейс на борту літака.\n1905 – Ейген Зенгер, німецький вчений у галузі ракетно-космічної техніки. Автор проектів оригінальних літаючих апаратів з рідинним ракетним двигуном, праць з теорії космічного польоту.\n1918 – Генрік Шерінг, мексиканський скрипаль польського походження. Під час війни дав понад 300 концертів у військових частинах і військових госпіталях англо-американських військ (гонорари перераховував Антигітлерівській коаліції). З 1946 р. жив переважно в Мехіко. Був першим виконавцем Третього скрипкового концерту Н. Паганіні, партитура якого протягом багатьох років вважалася втраченою. Виконавча манера Г. Шерінга вирізняється чудовою технікою, елегантністю та відчуттям стилю. Йому присвятили декілька творів Бруно Мадерна і Кшиштоф Пендерецький. Крім класичного скрипкового репертуару активно пропагував музику мексиканських композиторів.\n1932 – Альгірдас Бразаускас, литовський політичний і державний діяч, президент країни 1992–1998 рр., прем'єр-міністр у 2001–2006 рр. Колишній перший секретар КП Литви.\n1934 – Христина Дохват, американська художниця українського походження, головний художник Філадельфійської греко-католицької митрополії у США. Розписала понад 50 греко-католицьких, православних і римо-католицьких храмів.\n1938 – Дін Рід, американський співак, актор і режисер, виконавець пісень протесту (з 1972 р. жив у НДР).\n1959 – Борис Барський, український актор, участник комік-трупи "Маски", заслужений артист України (2009).\n1973 – Марія Голубкіна, російська акторка театру й кіно ("Єсенін"). Падчерка Андрія Миронова, колишня дружина Миколи Фоменка.\n1976 – Роналдо (Луїс Назаріо де Ліма Роналдо), бразильський футболіст. Дворазовий чемпіон світу (1994 і 2002 рр.), срібний призер ЧС-1998. Найкращий бомбардир в історії фінальних турнірів чемпіонатів світу (15 голів), кращий футболіст світу 1996, 1997 і 2002 рр., Європи – 1997 і 2002 рр., дворазовий чемпіон Південної Америки (1997, 1999), чемпіон Іспанії 2003 р. з "Реалом", володар Кубка УЄФА 1998 р. (з "Інтером"), Кубка кубків 1997 р. з "Барселоною".


Fort Hill House Holiday Home в Ардара в Ірландія - Найкращі знижки на перебування в готелях\nАрдара закладів розміщення\nПоказати 15 всі помешкання в Ардара.\nGlenties Road, Ардара, Ардара, Ірландія - Показати на карті\nБільше про Fort Hill House Holiday Home\nЯкщо ви шукаєте готель, що зручно розташований у Ардара, то не шукайтенічого, окрім Fort Hill House Holiday Home. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути.\nПропоновані послуги у Fort Hill House Holiday Home, забезпечує приємне перебування для гостей. Гості готелю можуть на місці насолоджуватися такими можливостями як допускається розміщення домашніх тварин, бездротовий доступ WiFi , автостоянка.\nПроживання у готелі має високу ступінь комфортності, з обладнання для прасування, холодильник, підігрів, мікрохвильова піч, пральна машина у кожному номері. Сад готелю є ідеальним місцем для вдпочинку після напруженого дня. Fort Hill House Holiday Home є найкращим місцем для вашої зупинки у Ардара.


Новини 2019-08-30 16:51\nВін не виключає зв'язок обшуку з позовом Богдана до програми "Схема" та НСТУ.\nГолова правління "UA:Суспільне мовлення" Зураб Аласанія підтвердив обшуки ДБР в його квартирі та розповів подробиці. Про це він написав на сторінці у Facebook.\n«Поводилися дуже ввічливо і спокійно, двері не ламали, хату не перевертали. Забрали якісь старі копії якихось старих робочих документів, а також матеріали конференції Ради Европи по стратегічному розвитку Суспільного», - сказано в повідомленні.\nЗураб Аласанія додає, що список вилучених документів настільки широкий, що важко зрозуміти, про що йдеться. «Що саме шукають - сказати складно, ухвалу суду мають на вилучення паперів і електронних носіїв», - повідомляє Аласанія.\nТакож він не виключає зв'язок обшуків з позовом главою Офісу президента Андрія Богдана до журналістів програми "Схеми" та НСТУ. «Є, що розслідувати? - чудово, нам приховувати немає чого (я запропонував групі забрати взагалі все, що є паперового в хаті - в протоколі слідча це відмітила, але обмежилась невеликим й дивним за складом стосом)», - додав Аласанія.\nТакож Голова правління "UA:Суспільне мовлення" додав, що вони готові до викликів на допити.\nНагадаємо, керівник Офісу президента України Андрій Богдан подав судовий позов до Шевченківського районного суду Києва проти журналістів-розслідувачів програми "Схеми".\nЗураб Аласанія ДБР обшук Андрій Богдан НСТУ


Якщо любите печінку і мариновані огірочки – цей чудовий салатик для вас! :) Часто готую і не приїдається! Бо поєднання продуктів дуже вдале! – iBilingua\nYou are here: Home / рецепти / Якщо любите печінку і мариновані огірочки – цей чудовий салатик для вас! :) Часто готую і не приїдається! Бо поєднання продуктів дуже вдале!\nЯкщо любите печінку і мариновані огірочки – цей чудовий салатик для вас! :) Часто готую і не приїдається! Бо поєднання продуктів дуже вдале!\nПоєднання продуктів цьому салатику дуже вдале! Піддивилася рецепт кілька років тому десь в інтернеті, навіть не пам’ятаю, де, але вдячна авторові!\nварена куряча печінка (10хв)\nтушена цибуля і морква\nдомашній або куплений майонез і зелень.\nВсе нарізаємо соломкою і заправляємо! Посипаємо за бажанням зеленню.\nА можна подавати окремо купками і на столі вимішувати,а можна вимішати і подати вже готовий.\nЧитайте також: ЯКЩО ЧЕСНО, НЕ ДУЖЕ ЛЮБЛЮ САЛАТИ ШАРАМИ, А ТИМ ПАЧЕ МАЙОНЕЗ 🙂 АЛЕ ПРОТИ ЦЬОГО “КОРОЛЯ” НЕ МОЖЕМО ВСТОЯТИ ВСІЄЮ РОДИНОЮ, ТОМУ ІНКОЛИ Я ЙОГО ТАКИ ГОТУЮ! 🙂 ПРОСТО ВІН НУ ДУУУЖЕ-ТАКИ СМАЧНИЙ!


Реконструкції військово-морських мундирів доби 1918-1921 рр. в українських музеях.\nРеконструкція Богуслава Любова (Львів).\nРеконструкція що знаходиться в Національному військово-історичному музеї України (Київ).\nНа нашому сайті вже було зроблено спроби розглянути експонати військово-морської експозиції в Чикагському УНМ. (Див.:Огляд воєнно-морської експозиції Українського Національного музею в Чикаго). Тим не менш, відомі принаймні ще дві спроби реконструювати український військово-морський мундир тих часів - це реконструкція Богуслава Любова, що знаходиться в його Галереї Українського Військового Однострою (Львів) та реконструкція що знаходиться в Національному військово-історичному музеї України (Київ). Їх тут і розглянемо.\n1. Реконструкція Богуслава Любова (Галерея Українського Військового Однострою, Львів). Натисніть на фото для збільшення.\nСеред хиб реконструкції - не зовсім вірна форма вінця на фуражці. Знак випускника Інструкторської Школи Старшин зовсім зайвий - цей заклад не був військово-морським навчальним закладом. Невідомо жодного старшини флоту УНР (звертаємо увагу, саме флоту, не морської піхоти. В рядах морських піхотинців УНР як раз-таки були випускники ІШС, зокрема славнозвісний сотник Яків Рябокінь-Розанів), який скінчив би цю школу.\n2. Реконструкція що знаходиться в Національному військово-історичному музеї України (Київ). Натисніть на фото для збільшення. Серед хиб цієї реконструкції - невірна форма та колір погонів. Вони мають бути закругленими та чорними.\n1)Експозиція в Українському Домі\n2)Галерея одностроїв Богуслава Любова.\n3)Музею одностроїв українського війська виповнилося 10 років.\n4)Studio Siberia wargame miniatures. Ukrainian Armies/ 1917-1920\n5)З Галереї українського військового однострою (Львів)\n6)Журнал сайта REIBERT.info Военно-исторический музей Украины - Гражданская война 1917-1921.


Опубліковано: 14 Грудня о 13:02 95\nГлава держави відвідає Чортків у середу, 14 грудня.\nНе встигло ще Тернопілля оговтатися від візиту прем’єр-міністра Володимира Гройсмана, який відбувся лише минулого тижня, як до нас вирішив завітати президент України Петро Порошенко. Глава держави відвідає Чортків у середу, 14 грудня.\nПрезидент, зокрема, побуває на відкритті нового комплексу ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» на дві тисячі робочих місць, який найближчими днями розпочне свою роботу в Чорткові.\nПозначки: візит, Петро Порошенко, Тернопільщина


Главная/Аналізи/Лейкоцити в сечі що це значить? Причини появи білих кров'яних тілець в урине.\nлейкоцитів називають кров'яні тільця білого кольору, виконують захисну функцію в тілі людини.\nпри попаданні в організм бактерій або вірусів, вони моментально реагують, нейтралізуючи патогенну мікрофлору. Ця особливість називається фагоцитоз. При знищенні збудника лейкоцити гинуть самі і організм виводить відмерлі клітини і продукти метаболізму бактерій природним шляхом з фізіологічними рідинами. При масованому відповіді захисних сил людини, кількість лейкоцитів в рідинах може бути значним. Тоді і буде спостерігатися відхилення від норми в результатах досліджень.\nПеревищення концентрації білих кров'яних тілець у дитини\nДіагностика, збільшеної кількості лейкоцитів в сечі у дітей можлива з двох причин: похибки при взятті аналізу і патогенні процеси в організмі. Якщо причиною лейкоцитурії стає недотримання елементарних правил забору, то завжди призначається повторна процедура .\nЯкщо результат не змінюється, патологія дійсно є. Це може бути присутність в організмі у дитини алергенів, паразитів.\nУ ранньому віці надлишок лейкоцитів пояснюється звичної для малюка опрелостью. Подібний результат спостерігається, коли цілеспрямовано затримується акт сечовипускання. Якщо дітям доводиться довго терпіти, поверхня сечового міхура дратується і спостерігається лейкоцитарний викид.\nЄ і більш серйозні причини: розвиток циститу, пієлонефриту, або інший запальний процес, спровокований недостатньою чистотою органів сечовивідної системи . Іноді трапляються відхилення, в розвитку сечостатевої системи, може з'являтися зворотний відтік сечі, так званий, міхурово-сечовідний рефлюкс. Патологія, яка призводить до появи хронічних пієлонефритів і гідроуретеронефроз у дітей. При цих захворюваннях концентрується більше білих кров'яних тілець в сечі.\nЛейкоцитурия у жінок\nВона провокується запальними процесами, що протікають у внутрішніх органах. Процес виношування дитини створює додаткове навантаження на нирки, тому можливі явища лейкоцітоуріі на різних етапах вагітності.\nНа ранніх термінах виникає невелике відхилення від норми, що не представляє небезпеки, не діагностується як хвороба. У цей період в організмі йде боротьба з антигенними навантаженнями — імунна система визначає зародок в материнському лоні як чужорідне тіло. Через деякий час процес розпізнавання завершується, кількість лейкоцитів приходить нормативним значенням. У міру зростання плоду збільшується навантаження і тиск на нирки, що теж може бути причиною лейкоцитурії.\nПідвищений вміст білих кров'яних тілець в урине свідчить про запальний процес, що вражає органи сечостатевої системи.\nПри запальних захворюваннях: циститі, уретриті, пиелите, нефриті в аналізах сечі підвищений вміст лейкоцитів виявляється завжди. Біоматеріал може втрачати прозорість, містити неабияку кількість відмерлих клітин епітелію і слизу. У період настання менопаузи у жінки відбувається перебудова гормонального фону, що позначається на змінах у складі сечі, збільшення лейкоцитів.\nЧому лейкоцити з'являються у чоловіків?\nПов'язано це з запальними процесами. При цьому уражені внутрішні органи, сечівник або передміхурова залоза. Якщо причина в пієлонефриті, інфекція проникає в нирки і поширюється по сечовивідних протоках , повертаючись назад до нирок.\nЗахворювання посилено прогресує, якщо імунітет ослаблений. Коли справа в циститі, дратується слизова оболонка сечівника або стінки сечового міхура. Іноді лейкоцитурія провокується пухлинами, сечокам'яною хворобою, травмами, гіпертрофією простати.\nЯкщо показник в межах 1-2\nЗазвичай, кількість лейкоцитів визначають при мікроскопії осаду. Референсне кількість: 3-5 клітини в полі зору.\nДаний діапазон знаходиться в межах допустимої норми, незважаючи на те, що вона залежить від статевої та вікової приналежності пацієнта. У рідкісних випадках подібні підсумки лабораторного дослідження сечі вказуватимуть на початок патологічного процесу.\nШвидше за все значення нижче нормативних обумовлені фізіологічними факторами: важким фізичним навантаженням, стресом, прийомом медикаментозних препаратів або специфічних продуктів харчування.\nСечовід, сечовий міхур, уретра і нирки разом складають єдину систему — сечовидільну. Коли лабораторна діагностика виявила білі кров'яні тільця в сечі, це говорить про те, що тут є інфекція . Лейкоцитам доводиться ставати на захист організму від патогенної мікрофлори. Знищуючи її, вони гинуть самі, а потім виявляються в урине, коли виводяться разом з нею під час сечовипускання.\nІнфекція може поширюватися по одному або декільком органам, що належать до сечового тракту. Якщо концентрація лейкоцитів білих кров'яних тілець не перевищує 10 одиниць, це ще не патологія.\n500 одиниць білих кров'яних тілець в сечі\nЗгідно з прийнятими стандартами такого їх обсягу в урине бути не повинно. Це велике її перевищення. Коли в сечі виявляється до 50 лейкоцитів в полі зору, це вже явна патологія. Але бажано повторити процедуру здачі аналізів, щоб виключити можливість похибки через неправильне збору урини або випадкових факторів, що впливають на результат.\nЯкщо перевищення норми підтверджується двічі, в організмі вже розвивається запальний або гнійний процес, тому разом з продуктами обміну виходить рясна частка лейкоцитів. Як правило, великої кількості лейкоцитів супроводжує поява білка в сечі, якого в нормі бути не повинно.\nПеревищення концентрації у дорослих\nДаний факт стає доказом потреби організму в допомоги. Ймовірно, епітелій внутрішніх органів запалений, але є й інша категорія причин:\nзапальні гострі або хронічні хвороби нирок і сечового тракту;\nмеханічні пошкодження внутрішніх органів ;\nнаявність піску, каменів в жовчному міхурі, нирках;\nінфікування патогенними мікроорганізмами.\nСвоєчасне звернення до лікаря дозволить попередити розвиток хронічних форм хвороб, які важко піддаються лікуванню.\nЛейкоцитурия і бактерії в урине\nКоли мікроби виявляються в ній разом з лейкоцитами, це підтверджує, що організм заражений хвороботворними організмами , і кров'яні тільця намагаються зупинити прогресуючу інфекцію. Подібне характерно для патологій статевих шляхів, циститу, запалення сечовипускального каналу, ускладнень після перенесених простудних хвороб.\nЯкщо бактерії спостерігаються в урине у дітей, то справа в недостатній охайності або торканні дітородних органів немитими руками, неправильному паркані рідини для аналізів. Коли ємність для їх здачі не стерильна, результат буде той же.\nВиявляйте лейкоцитурією вчасно і вживайте заходів, тоді вашому здоров'ю нічого не загрожує.


➔ Перевезення великогабаритних вантажів в Дніпрі • замовити великогабаритні вантажні перевезення в Дніпрі від NOSHA\nГоловнаДніпроПеревезення великогабаритних вантажів\nПеревезення великогабаритних вантажів в Дніпрі від 200 грн\nВеликогабаритні вантажоперевезення в Дніпрі\nТранспортування великогабаритних вантажів – складне логістична завдання, що вимагає наявності спеціалізованого транспорту, транспортного обладнання, досвіду та вправності. При недотриманні цих умов підвищується ризик пошкодження вантажу та травмування людей, що відповідають за завантаження. Саме тому організацією вантажоперевезення повинні займатися професіонали. У транспортній компанії NOSHA є необхідна матеріально-технічна база, яка дозволить недорого перевезти великогабаритний та негабаритний вантаж.\nВеликогабаритними називають вантажі, довжина яких перевищує 20 м, ширина – 2,5 м, висота – 4 м. У цю категорію входить сільськогосподарська техніка, промислове обладнання, великі залізобетонні вироби та конструкції. Через нестандартні розміри для їх транспортування необхідний спеціалізований транспорт, спорядження для вантажно-розвантажувальних робіт та кваліфіковані вантажники, здатні правильно зафіксувати та перевезти вантаж.\nУ транспортній компанії NOSHA працюють універсальні майстри, в специфіку яких входить:\nоцінка перевезення та складання кошторису,\nрозробка маршруту транспортування,\nпакування та підготовка обладнання до відправки,\nдокументальне оформлення логістичної операції.\nОдним з найважливіших етапів організації є складання маршруту транспортування. Фахівці обирають ділянки з невеликим транспортним потоком, мінімумом поворотів та мостів. Це необхідно для дотримання термінів та безпеки вантажоперевезення.\nТранспортна компанія NOSHA приймає заявки на організацію вантажоперевезень, квартирних та інших переїздів під ключ. Ми володіємо технічними та трудовими ресурсами, які дозволяють перевозити негабаритні та великогабаритні вантажі на території Дніпра та Дніпропетровської області. За доставку відповідають кваліфіковані водії, за вантажно-розвантажувальні роботи – досвідчені вантажники, які використовують для переїзду необхідні пакувальні матеріали.\nПереваги транспортної компанії NOSHA:\nсучасна матеріально-технічна база,\nЩоб замовити вантажоперевезення, заповніть онлайн-заявку, зателефонуйте за вказаним номером або напишіть в онлайн-чат. Оператор розповість про умови та вартість обслуговування.


Працюємо для людей – ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД ХЕСЕД БЕШТ\nУ ці важкі й неспокійні дні наш Хесед перебуває на передньому краї боротьби. Боремося не з хворобою – це не в наших силах, а з хандрою й депресивними настроями. А крім моральної підтримки, розвозимо нашим клієнтам продукти для святкування Песаха, мийні засоби та дезінфікуючі препарати, засоби для особистої гігієни тощо. Робота в нашому Хеседі не закінчується ніколи, бо щоб закупити, привезти, розфасувати, обдзвонити, доставити клієнтам та вручити – потрібно докласти чимало зусиль і часу всіх працівників.\nКарантин змінив підходи до роботи, примусив нас ретельніше дбати про власне здоров’я та здоров’я наших підопічних, позбавив нас багатьох радісних моментів і звичного спілкування в колі добрих друзів. Але одне залишилося незмінне: ми й далі підтримуємо зв’язки з нашими клієнтами по телефону та в соціальних мережах, продовжуємо працювати для людей, моментально відгукуємося на їхні потреби.\nА як натхненно і креативно працює наш Хесед у Рівному! Буквально щогодини наша невсипуща Ірина Гутник передає нам фото- і відеозвіти про роботу тамтешнього маленького колективу. Молодці, колеги!\nНа цих знімках ви бачите трудові будні Хеседа, а також – як змістовно проводять вільний час наші клієнти. Наталія Іменіна навчає внучку грати в шашки і з задоволенням вивчає іврит. Адже після карантину знову сподівається повернутися в наш Клуб розмовного івриту. Ще одне промовисте фото з Кам’янця-Подільського: Олена Кац шиє маски і безкоштовно роздає їх тим, хто потребує.\nПросимо усіх членів нашої громади розповісти в соцмережах і проілюструвати, як ви проводите час на карантині. Можливо, хтось запозичить ваші ідеї і проведе своє вимушене дозвілля з більшою користю?\nCategory: UncategorizedBy Редактор 07/04/2020 Leave a comment\nPreviousPrevious post:Долучайтеся до добрих справNextNext post:Ми солідарні з народом Ізраїлю


Погляди педагогів минулого і сучасності на використання диференційних завдань на уроках в початкових класах.\nГоловна Дипломні роботи українською Педагогіка Погляди педагогів минулого і сучасності на використання диференційних завдань на уроках в початкових класах.\n1.Погляди педагогів минулого і сучасності на використання диференційних завдань на уроках в початкових класах.\nПитання диференціації навчання в педагогічній діяльності вивчалося й вивчається видатними психологами і педагогами, науковцями, досвідом роботи по організації навчального процесу на основі диференційованого підходу до учнів діляться на сторінках педагогічних газет і журналів учителі-новатори, що підкреслює активність даної проблеми на сьогоднішній день.\nНова концепція шкільної освіти в Україні одним із першочергових завдань визнає диференціацію навчально-виховного процесу в загальноосвітній школі, що має стати загалом найповнішого і раціонального розкриття можливостей кожної особистості.\nЦе надзвичайно актуальна проблема сьогодення. А пояснюється й актуальність рядом причин. Зокрема, однією з них є відносна новизна. Якщо для країн Заходу це давно пройдений етап, то у нас усвідомлення і глибоке осмислення значущості цієї проблеми розпочалось порівняно недавно.\nДумку про необхідність диференційованого підходу до навчальної діяльності школярів висловив у своїх працях видатний педагог К.Д.Ушинський. він писав, що розподіл класу на групи, з яких одна сильна за другу, не тільки шкідливий, а й потрібний, якщо наставник вміє, працювати з однією групою, дати іншим корисну самостійну вправу [ , с. 35].\nДля здійснення диференційованого навчання дітей необхідно озброїти основними прийомами мисливницької діяльності умінням виділяти в навчальному матеріалів головне, зіставляти факти і явища, узагальнювати, доводити свою думку тощо. Ґрунтуючись на спільній психолого-педагогічній основі ця робота в початкових класах має свою специфіку, обумовлену віковими особливостями учнів, але без неї неможливо досягти належних результатів, навіть орієнтуючись на мінімальний обов’язковий рівень освіти.\nРозв’язання сучасних проблем не виключає, а передбачає звернення до цінних рекомендацій педагогів-класиків. Скажімо, І.Г.Песталоцці вважав засобами розумового розвитку дитини сукупність трьох сил – здатність до спостереження, до мови і до мислення. Причому розвиток спостережливості видатний педагог називав початковою ланкою, далі пішла мова і як кінцевий пункт – мислення [ , с.370].\nА чи можна переоцінити в роботі зі слабшими учнями правило, сформульоване стосовно мистецтва навчання Я.А.Каменським: “На кожному предметі слід зупинятися до тих пір поки він не стане зрозумілим” [ , с. 370].\nВеликий український педагог О.Духнович велику увагу приділяв питанню дидактики. Цінними є його поради щодо організації процесу навчання: практикування на уроці групової роботи учнів, умовно поділених на 3 групи залежно від рівня розвитку здібностей [ , с.515].\nМіцне і свідоме засвоєння матеріалу з навчального предмету можливе за правильної організації навчально-виховного процесу, коли кожен учень зайнятий розв’язуванням завдання, яке має певну складність, але посильне для нього. Саме за таких умов здійснюється розвиток пізнавальних можливостей та інтересу до навчання.\nЩе В.Сухомлинський у своїх працях зазначав, що до кожного учня треба мати підхід, бачити його труднощі, кожному необхідно дати тільки для нього призначене завдання [ , с.460].\nЦі положення лягли в основу розробки організаційних і методичних питань з диференційованого навчання математики у початкових класах.\nДиференційоване навчання – організація навчального процесу за якою вчитель працює з групою учнів, відібраною з урахуванням наявності у них будь-яких значущих для навчального процесу спільних якостей. Основою диференційованого навчання є групова робота.\nВ енциклопедичній педагогічній літературі [ , с.24] визначено що, диференціація передбачає врахування індивідуальних особливостей кожного учня в умовах групування дітей. У межах одного класу за певною ознакою: - рівень засвоєних предметних знань, умінь, навичок; - нахили і здатність до навчання, рівень розвитку загальних розумових здібностей; - готовність до здійснення самостійної пізнавальної діяльності – наявність відповідних інтелектуальних умінь і мотивів мнемонічної культури (увага, пам’ять швидкість переходу від однієї логічної операції до іншої).\nДипломна робота на тему: Погляди педагогів минулого і сучасності на використання диференційних завдань на уроках в початкових класах.


МАУ авіаквитки: Львів - Хайфа, ціни на квитки, розклад прямих рейсів | UniTicket.com.ua\nАвіаквитки МАУ Львів - Хайфа\nХайфа → Львів МАУ\nАвіаквитки МАУ Львів Хайфа МАУ из Львова до Хайфи\nКалендар низьких цін на квитки Львів - Хайфа\nКупити авіаквитки МАУ Львів - Хайфа дешево допоможе UniTikcet.com.ua. Ми сравниванием ціни на рейси по всьому спектру пропозицій: на офіційному сайті МАУ, на сайтах наших партнерів, касах аеропортів, що б запропонувати вам дешеві квитки МАУ .\nЦіни на квитки з Львова до Хайфи (Ізраїль) МАУ на календарі низьких цін. Вкажіть напрямок перельоту і календар покаже найдешевші авіаквитки в кожному місяці року.\nКвитки на літак МАУ Львів - Хайфа\nНижче представлені ціни авіаквитків Львів Хайфа на прямий рейс від авіакомпанії МАУ. Найдешевший квиток на літак Львів Хайфа коштує з відправленням 01 січня 1970.\nАвіаквитки Львів-Хайфа від усіх авіакомпаній.\nРозклад літаків МАУ Львів - Хайфа\nАктуальний розклад прямих рейсів авіакомпанії МАУ у напрямку Львів Хайфа із зазначенням: час вильоту і прильоту, номер рейсу, аеропорт, день перельотів. Натисніть на посилання "Вибрати дати", вкажіть дати і порівнюйте ціни безкоштовно.\nНа тиждень авіакомпанія МАУ здійснює 1 прямих рейсів до Хайфи: PS 783\nПольоти виробляються з 1 Аеропорт Львова: Львів і прилітають в 1 аеропорт Хайфи: Бен-Гуріон.\nНайпопулярніший аеропорт Львова з якого літають літаки МАУ: Львів (1 рейсів з цього аеропорту), а найпопулярніший аеропорт прильоту Хайфи: Бен-Гуріон (1 рейсів в даний аеропорт).\nКрім МАУ на маршруті Львів - Хайфа літає 0 авіакомпанії. Більше всіх (1 рейсів на тиждень) виконує МАУ.\nЛітаки компанії МАУ, найбільш часто зустрічаються на напрямку Львів - Хайфа:\n*Кількість рейсів МАУ Львів - Хайфа виконуються на даній моделі літака.\nАеропорти, що обслуговують компанію МАУ на авіасполученні Львів - Хайфа:\nБен-Гуріон ~ 2.103 км.* від 1 225 ₴


Зграя собак накинулася на жительку Дніпра: спокійно йшла та тварин не підбурювала — Новости Днепра\nЗграя собак накинулася на жительку Дніпра: спокійно йшла та тварин не підбурювала\nЦе сталося приблизно о 7 годині ранку на вулиці Коробова. Жінка розповіла в мережі, що вона йшла цілком спокійно та не робила нічого, що могло спровокувати тварин. Також додала, що внаслідок інциденту, в неї були лише порвані штани.\nНещодавно Зграя собак накинулась на 8-річного хлопчика з Одеси: відео нападу на школяра\nПорадили звертатися до поліції\nПотерпіла сказала що не розуміє, чому пси почали кидатись. Мовляв, йшла спокійно під наркотиками чи напідпитку не була.\nПісля цього вона звернулася на «гарячу лінію» міста, де розповіла про інцидент. Там сказали, що прийняли заявку та передадуть її компетентному комунальному підприємству – «Зооконтроль». Окрім цього, оператор порекомендував звернутися по допомогу до правоохоронців.\nЙмовірно, оператор забув\nОднак «Наше місто» повідомляє, що оператор, ймовірно, забув про цю подію. Або, можливо, він не планував передати інформацію «Зооконтролю».\nСьогодні за графіком у нас був рейд на Червоному Камені. На вулиці Савкіна відловили двох собак. Про цю ситуацію чую вперше. Ніхто не дзвонив.– сказали відділі приймання заявок підприємства.\nТакож додали, що жителям Дніпра в таких ситуаціях варто звертатися одразу в «Зооконтроль». Тоді значно більший шанс, що безпритульних тварин заберуть. Це можна зробити за номерами 098-172-85-99 або 068-828-22-55.\nЩо роблять з відловленими собаками\nВпійманих псів садять на карантин, де спостерігають за ними 12 днів. Після цього, якщо собака не стерилізований, його стерилізують і вакцинують. Тому загалом тварина перебуває в «Зооконтролі» приблизно 3 тижні. Якщо за цей час не вдається тварину прилаштувати в добрі руки, її випускають назад.\nТакож представниця підприємства зауважила, що собаки на людей просто так не кидаються. Інколи таке трапляється, якщо тварину часто били чи знущалися з неї. У таких випадках пси сприймають людей як ворогів.\nПроте найчастіше агресія вуличних собак зумовлена захистом кормової бази. Тобто люди в більшості випадків неправильно годують бездомних тварин.\nДо теми Робіть добро правильно: як годувати пташок і вуличних тварин взимку\nЧитайте повний допис дніпрянки:\nСьогодні в 6-50 біля АТБ на вулиці Коробова зграя милих стерилізованих чи ні собачок напала на мене, розірвала нові штани й спасибі не байдужому чоловіку, який відігнав їх від мене, справа не дійшла до тілесних ушкоджень.\nВідразу уточнюю, я не алко- чи наркозалежна, йшла спокійно, не розмахуючи руками й не підстрибом. Рівно пів року тому на цьому місці собаки напали на мою знайому і там була набагато складніша ситуація з тілесними ушкодженнями. Зооконтроль тільки стерилізує, а гаряча лінія Філатова, хоч і прийняли заяву, але порекомендували звернутися в поліцію.\nПідкажіть як розв’язати проблему з бездомними тваринами у нас на районі.\nСледующая публикация В Днепре во время форума приготовили меню на более чем 600 человек\nПредыдущая публикация Фирма, которая занимается реконструкцией «Металлурга» в Кривом Роге, оштрафована


Голодомор 1932-1933 рр. на Славутчині: перебіг подій\nРозглядаючи проблему дослідження спланованого комуністичною владою голоду, не можна не відзначити, що в сучасному краєзнавстві усталилася думка про незначні розміри голоду 1932-1933 років на прикордонних теренах, до яких в досліджуваний час належала й територія сучасного Славутського району.\nТаким чином, головна увага краєзнавців звертається виключно на відображення окремих випадків голоду на теренах населених пунктів сучасного Славутського району. Так, наприклад, за період з 1990 по 2008 рік на шпальтах місцевої преси Славутчини надруковано було лише близько 50 статей, присвячених темі перебігу голоду 1932-1933 років. Більш, того левова частка цих матеріалів припадає на період 1990-1993 та 2007-2008 років. Крім газетних статей, Голодомор був розглянутий і в окремих розділах краєзнавчих та публіцистичних досліджень І. Поліщука, Д. Глашанця, А. Б. та С. Ф. Ковальчуків. Цій же темі присвятили свої книжки В. Терновий та М. Руцький. Разом з тим не можна не відзначити, що в статтях та творах вище перелічених дослідників головну увагу звернуто виключно на окремі факти перебігу Голодомору в населених пунктах сучасного Славутського району. Натомість проблема передумов голоду, а зокрема питання суцільної колективізації та руйнації селянських господарств, а також питання цілісного відображення перебігу Голодомру практично не знайшли свого відображення. Поодиноким винятком з цього є дослідження Т. Вихованця.\nПевних якісних змін дослідження голоду 1932-1933 років на Славутчині та активізація руху за увіковічення цієї трагедії відбулося із змінами в загальнодержавній політиці в 2005-2009 рр. Зокрема, було проведено колосальну за своїм масштабом роботу зі збору свідчень жертв Голодомору, опублікованих пізніше у книзі Гірка пам'ять Славутчини .\nРазом з тим не можна не відзначити того факту, що, не зважаючи на щоразу зростаючий потік видань, присвячених трагедії українського народу в 1930-х рр., на місцевому рівні все ж таки відчувається брак правдивої інформації про ті страшні події. На нашу думку, основною причиною цього є позиція місцевої славутської еліти. В першу чергу, говоримо про ту адміністративну та краєзнавчу еліту, яка зверталася до теми Голодомору лише в силу необхідності виконання державних настанов, а не за велінням серця. Яскравим прикладом цього є діяльність директора місцевого музею С.Ф.Ковальчука, в роботах якого Голодомор представляється лише як незначна подія на тлі переможного поступу радянської влади.\nРозглядаючи перебіг голоду на теренах сучасного Славутського району, слід зазначити, що його перші прояви були зафіксовані вже наприкінці 1931 р. Зокрема, вже в грудні 1931 р. про допомогу звернулися голодуючі курсанти перших Славутських курсів машиністів локомобіля.\nКатастрофічна ситуація з продовольством яскраво відобразилася в період підготовки до весняної посівної кампанії. Наприклад, оцінюючи діяльність Мухарівської та Іванівської сільрад, президія контрольної комісії Славутської районної Робітничо-селянської інспекції зазначила, що тут вдалося забезпечити виконання плану з заготівлі насіння для весняної посівної компанії лише на 18,5% та 16,% відповідно. Загалом по Славутському району план весняної посівної кампанії: радгоспами був виконаний лише на 23,3%, колгоспами - на 72%, селянами-одноосібниками - на 32,2%. Подібна ситуація спостерігалася й щодо інших планів. Зокрема план м'ясозаготівлі в другому кварталі 1932 р. виконано було лише на 12,5%. З огляду на ці факти і з метою негайної повної реалізації поставлених державою планів супроти селян було застосовано найжорсткіші заходи, які призвели до масових втеч селян з колгоспної панщини.\nОднією з основних причин початку голоду, згідно даних Вінницького обкому КП(б)У, став той факт, що станом на березень 1932 р. з селянами-колгоспниками зерном за трудодні розрахувалися колгоспи трохи більше 58% районів області. В усіх інших районах добитися повноцінного розрахунку з селянином не вдалося з-за відсутності зерна, яке повністю було вивезено під час хлібозаготівлі. Так, в березні 1932 р. секретар Славутського райкому КП(б)У Котляр повідомляє центральне партійне керівництво, що з 83 колгоспів району повністю без хліба залишилося 65.\nБездумне виконання всіх забаганок Кремля місцевою владою, яке й призвело до голоду, змушувало останніх до применшення масштабів лиха, перекладання відповідальності на інших, заміна в усіх офіційних документах влади слова голод словосполученням продовольчі труднощі . Саме від цих т.зв. продовольчих труднощів вже в середині квітня 1932 р. потерпають терени Славутчини. Першими на собі відчули ці продовольчі труднощі мешканці Гориці, Клепачів, Манятина та Селичева, де вже в квітні, голодувало більше 30% населення. Станом на 21-22 квітня 1932 р. в Клепачах хліб був відсутній більш як в 50 родин. При цьому найбільш гострої форми голод набрав в Великому Правутині. Так, 4 травня 1932 р. керівництво Славутського прикордонного загону, в сфері впливу якого знаходилося дане село, повідомляє, що з 240 родин великоправутинців від голоду опухло 117. Більш того зафіксовано було перші випадки смерті від голоду, оскільки голодуючі харчуються лише картопляними шкарлупами та кормовим буряком. А вже 10 травня Славутський райком КП(б)У сигналізує, що низка сіл району знаходиться в надзвичайно важкому стані. Більш того й в самій Славуті робітники хлібом не забезпечені. Хлібопекарні працюють з перебоями. І дійсно, протягом травня 1932 р., не дивлячись на постійні клопотання та звернення місцевої влади, в Славутській район не було надіслано жодної продовольчої допомоги.\nВ умовах голоду селяни вдаються до різних форм не лише протесту, але й спроб вижити (виїжджають в інші більш забезпечені райони, виходять з колгоспів). Наприклад, лише по Славутському району до середини березня 1932 р. кількість колективізованих господарств зменшилася на 9,7%. Так, в травні 1932 р. через голод Варварівський колгосп полишило більше 50% колгоспників, Бачманівського колгоспу група голодуючих селянок з дітьми прийшла під стіни Районної колгоспної спілки з вимогою дати їм хліба. Крім того, з квітня 1932 р. розпочинається нова хвиля антирадянських заворушень селянства. Зокрема в Жукові, Піддубцях та Потеребі селяни намагалися розгромити колгоспні комори та гамазеї.\nНайбільше від нестачі продовольства страждали робітники підприємств Славутчини. Зокрема, 19 травня 1932 р., секретар райкому КП(б)У Осіпов інформує вище керівництво про масовий невихід на роботу працівників Славутської фарфурні, про масові втечі працівників лісорозробок (втекло більше 2 тис. осіб). За відсутності продовольства робітничі їдальні змушені були зменшувати норми видачі хлібу робітникам державних промислових підприємств до 200 гр. на добу, або й взагалі припиняти видачу харчування. Так, наприклад, в їдальні Славутського лісозаводу 2 до кінця травня 1932 р. добова норма видачі хлібу була зменшена до 30 гр.\nНапівголодне існування селян в 1931 - на початку 1932 рр. призвело до значного запізнення весняної посівної кампанії. Так, наприклад, станом на 1 червня 1932 р. по Славутському району засіяно було лише 69,7 % від запланованого. Не останню роль в цьому відіграло й катастрофічне зменшення поголів.я робочої худоби. Зокрема за період з 1 листопада 1931 по 1 травня 1932 р. чисельність кінського поголів.я в Славутському районі зменшилася на 17,4%. Особливо катастрофічною була ситуація в одноосібних господарствах які за півроку втратили більше 24% коней.\nЩе на стадії планування хлібозаготівлі більшовицьке керівництво Україною визначало заходи необхідні для забезпечення проведення всіх заготівельних кампаній. Наприклад, 5 серпня 1932 р. Славутський райком КП(б)У доносить, що в індивідуальних господарствах намагаються якнайшвидше зібрати хліб і таємно перемолоти на муку. Задля протидії цьому вже 1 серпня 1932 р. Вінницький обком КП(б)У приймає постанову про вилучення у населення приватних жорен. Застосування цих та подібних заходів, в межах т.зв. серпневого наступу на село призвело до того, що вже в вересні 1932 р. в прикордонних районах розпочинається голод. Наприклад, 1 жовтня 1932 р. до канцелярії голови ВУЦВК Г. Петровського надходить телеграма голодуючих Славутських інвалідів з проханням про допомогу.\nДля контролю за дотриманням всіх настанов та рішень московського керівництва до областей та районів України було скеровано спеціальних уповноважених. Зокрема в листопаді 1932 р. з перевіркою стану виконання плану хлібозаготівлі до Вінницької області прибув П. Любченко, який відзначив особливо погану ситуацію в прикордонних районах, про поширеність ворожих настроїв в середовищі селянства щодо хлібозаготівлі - "последний кусок хлеба весной отдали".\nЗважаючи на виникнення проблем щодо виконанням всіх обсягів зеронозаготівельної кампанії, радянська влада застосовує зменшення розмірів соціальної підтримки населення. Зокрема, 29 листопада 1932 р. політбюро ЦК КП(б)У визнає за доцільне:\nа) з 1 грудня 1932 р. зменшити норму видачі хліба службовцям, робітникам та утриманцям з 400 г хліба до 300. Особливо яскраво про це зменшення свідчить лист мешканки с. Красностава Ш. Ліберман, яка з розпачем пише - "я вже опухла від голоду та холоду";\nб) зняти з постачання харчами всіх кустарів. Виконання даної постанови на місцях призвело до того, що, наприклад, в Вінницькій області з 29 тис. кустарів без державної підтримки залишилася 21 тис.;\nв) зменшити фонд видатків на громадське харчування на 15% та зменшити видаткові фонди на постачання продовольством міського та сільського населення.\nТакож, в межах вище зазначених постанов та директив, найбільш жорстокі методи були застосовані щодо селянина-одноосібника. Зокрема, щодо одноосібників, які не виконували плана хлібоздачі, застосовувалися штрафні завдання з м.ясозаготівлі (у розмірі 15-місячної норми) та картоплезаготівлі (в розмірі річної норми). Таким чином селянин-одноосібник та селянин-колгоспник за невиконання державних планів з хлібозаготівлі відповідали продукцією вирощеною у присадибному господарстві, своїм особистим майном. Наприклад, у вилученого з колгоспу берездівчанина М. Савчука конфісковано було весь хліб зароблений в колгоспі, вирощене на городі просо та квасолю, а також здано на м.ясо корову. Як результат без засобів до виживання залишено 2 дорослих та 2 дітей віком до 4 років. Подібна ситуація спостерігається і з вилученим з колгоспа мешканцем села Волиця Остапом Теслюком, в родині якого без засобів до існування залишилося 5 осіб.\nБільш того - весь прихований селянином для виживання хліб держава оголошувала як розкрадений. Згідно даних секретаря ЦК КП(б)У М. Хатаєвича в Україні приховуванням розкраденого зерна займалося від 85% до 90% колгоспників. На це явище 25 листопада 1932 р. у своєму інформаційному листі вказував й Славутський райком КП(б)У. Зокрема відзначено було, що уповноважені райкому виявили масове приховування хліба "в ямах під підлогами, під столами, під ліжками, в подвійних стінках". Так, наприклад, лише в Ганопільському колгоспі уповноваженими була виявлено сховище з 3276 кг зерна.\nЗ листопада 1932 р., за особистої санкції Й. Сталіна, з села вилучався не лише хліб, але й усі інші продовольчі товари. Однак, не зважаючи на обшуки, депортації та судові кари, український селянин відмовлявся віддавати радянській державі останнє зерно. Тому, 6 грудня 1932 р., з ініціативи Л. Кагановича, в Україні запроваджують внесення сіл на т.зв. "чорні дошки", що реально означало позбавлення селян права на виїзд за межі села до повного виконання планів хлібозаготівлі. Вже 8 грудня С. Косіор повідомляв Й. Сталіна, що в Україні на т.зв. "чорні дошки" потрапило до 400 сіл, виїзд з яких було заблоковано військами. Поряд з цим, 16 грудня 1932 р., комісія Політбюро ЦК КП(б)У розробляє та встановлює нові зони та шкали щодо вилучення хлібу з врожаю 1932 р. При цьому Славутський та сусідні з ним Заславський і Шепетівський райони потрапили до переліку першої зони.\nВ результаті проведених в жовтні 1932 - січні 1933 р. заходів радянська держава вилучили практично всі запаси зерна у селянина. При цьому, плану хлібозаготівлі так і не було виконано. Тому 1 січня 1933 р., Й. Сталін в своїй телеграмі до вищого керівництва України повідомив про необхідність застосування до "колгоспників, колгоспів та одноосібників, які вперто продовжують приховувати розкрадений і прихований від обліку хліб [.] найсуворіших заходів покарання". Принагідно слід зазначити, що в прикордонній зоні, а в тому числі і на Славутчині, репресії виконували бійці місцевих прикордонних загонів. Що більше - 22 січня 1933 р. у директивному листі ЦК ВКП(б) ті РНК СРСР, власноручно підписаному Й. Сталіном, було віддано розпорядження про блокаду України. Зокрема, сільрадам заборонялося видавати дозволи на виїзд за межі краю, заборонялася видача проїзних документів на залізничному та водному транспорті без посвідчень сільських чи міських рад і, що головне, запроваджувалася система оперативних заслонів, оперативних маневрених груп та фільтраційних пунктів, які мали заблокувати вільне переміщення шляхами України.\nВ результаті вищезазначених дій Комуністичної партії та радянської влади вже з кінця 1932 р. на Славутчині розпочинається масовий голод, який набрав найбільш страхітливих форм в першій половині 1933 р. Місцева Влада, не маючи можливості допомогти голодаючим, стає лише стороннім спостерігачем трагедії. Так, наприклад, в резолюції Славутської районної робоче-селянської інспекції від 19 січня 1933 р. на лист голодуючого інваліда славутчанина М. Зельднера, зазначено, що в розпорядженні інспекції є лише 30 кг хліба, в той час як голодуючих більше 600 інвалідів. В іншому листі, написаному на початку лютого мешканцем Берездова М. Савчуком, зазначалося, що від голоду в його родині померло 6 дітей.\nЗростання смертності від голоду не припинило спроб щодо повного вилучення продуктів споживання з українського села. Більш того, в постанові Політбюро ЦК ВКП(б) від 28 січня 1933 р. ЦК КП(б)У та РНК УСРР пропонувалося розпочати з 1 лютого підготовку до посівної кампанії, при цьому не послаблюючи нажиму на хлібозаготівлю.\nНамагаючись приховати справжні розміри голоду ЦК КП(б)У видає 8 лютого 1933 р. постанову, в якій від обкомів та облвиконкомів вимагалося звертати увагу та перевіряти кожний випадок голодування. При цьому постановою було категорично заборонено створювати будь-які офіційні комісії з допомоги голодуючим та вести офіційний облік голодуючих та померлих від голоду. В межах даної постанови, 17 березня, секретар Вінницького обкому КП(б)У В. Чернявський повідомляв очільників КП(б)У С. Косіора та П. Постишева, що факти голоду в області зафіксовано було вже у січні 1933 р., в лютому - прийняли великий масштаб і у березні - масовий. Зокрема в березні різко збільшилися випадки смерті від голоду та безбілкової опухлості міського населення. Загалом голодом охоплено було 27 районів області (180 населених пунктів) і ця цифра стрімко зростала.\nНестача власних сил українських колгоспів на підтримку голодуючого селянина, а також потреба в забезпеченні весняної сівби спонукала Й. Сталін видати 19 лютого 1933 р. дозвіл на розблокування державних хлібних запасів та надання Україні допомоги в розмірі 49 тис. тон. Щоправда, дана допомога була спрямована на підтримку колгоспів у підготовці до весняної посівкампанії.\nПро мізерність цієї допомоги яскраво говорить той факт, що в березні 1933 р. в Славуті з обласного фонду було надано допомогу для харчування всього лише 75 осіб. Та й ця допомога надходила в неповному обсязі, вкрай невчасно та нерівномірно. Так, 27 березня, Славутський райком КП(б)У відзначив, що допоміжні пайки для вчителів не лише видаються з затримкою від 15 до 40 діб, але й розподіляються з грубими порушеннями. На початку травня для підтримки життя кустарів Славутського району (близько 1 тис. осіб) з обласного фонду було видано 2211 кг хліба.\nВ межах допомоги голодуючому селу до більш заможних районів починають прикріпляти менш заможні. Так, до Славутського району, як більш благополучного, було прикріплено Калинівський район. В результаті це призвело до погіршення ситуації з продовольством, оскільки основним джерелом підтримки голодаючих регіонів мала стати не централізована допомога з обласних фондів, а "соціалістична взаємодопомога поміж колгоспами, мобілізація харчових ресурсів у колгоспників, безпосередня заготовка харчових продуктів (хліба, круп, картоплі, м.яса тощо)". Тобто, фактично, за рахунок вилучення останніх харчів в т.зв. "більш заможних" районах. Загалом про стан забезпеченості Славутського району харчами, яскраво говорять виступи робітників ремонтного цеху Славутської фарфурні - "люди пухнуть з голоду, хліба не має, біля горна вмирають". На цю ж ситуацію вказує й контролер Полянської ощадкаси Г. Гуменюк.\nНаближення весняної посівної кампанії врешті-решт змусило радянську владу звернути увагу на необхідність допомоги голодаючому селу. Зокрема, 29 квітня, бюро Вінницького обкому КП(б)У приймає постанову про допомогу харчами тим селянам, які беруть активну участь у проведенні весняної посівкампанії. При цьому, продовольство надавалося селянам не у вигляді безоплатної державної допомоги, а як певний кредит. Так, видане жито селянин мав повернути з врожаю 1933 року. В межах виконання даної постанови, Славутський райком КП(б)У подав інформацію про потребу негайної допомоги 4 селам (Бачманівка, Манятин, Великий та Малий Правутини). Розгляд даного прохання протривав практично до середини травня і лише в другій половині місяця для Славутського району було виділено 10.647 кг хлібу в трьох партіях. Першою партією, 19 травня, було надіслано 2.457 кг, другою (29 травня) - 8.190 кг, третьою - 100 центнерів хлібу. Очевидно, що даної кількості продовольства не вистачало і, як результат, вже на початку червня по району в багатьох колгоспах було закрито громадські їдальні. Дещо виправила цю ситуацію червнева допомога надана двома партіями. В першій партії (12 червня) надіслано було 59 тон, в другій (кінець червня) - 43.400 кг хлібу.\nРазом з тим всі вищезазначені постанови вимагали постійного контролю з боку радянського активу на місцях, однак більшість сільських активістів потерпала від голоду на рівні з іншими. Саме тому, 3 травня, Вінницький обком КП(б)У приймає постанову про негайне й цілковите забезпечення продовольством, в дводенний строк, всіх голів сільрад, секретарів партійних осередків, а також окремих голів колгоспів і секретарів сільрад. Також вибірково було підтримано й кустарів. Зокрема згідно постанови від 3 травня, в Славутському районі харчовою допомогою забезпечувалися кустарі об'єднані в артілі Промсоюзу і лише в поодиноких випадках кустарі-одинаки.\nТаким чином з огляду на вибірковість допомоги голодаючому населенню, голод не вдалося зупинити. Так, якщо наприкінці квітня по Вінницькій області голодом було охоплено 33 райони (385 сільрад, 103 тис. 698 селян), то вже в першій половині травня ця цифра зросла до 38 районів (431 сільрада та 120 тис. 903 селянина). Яскраво простежується дане зростання по матеріалах Славутського району. Зокрема, якщо станом на 17 травня 1933 р., згідно даних Вінницької обласної оздоровчої комісії, в Славутському районі голодало 4 села (117 родин), то вже 2 червня 1933 р. секретар Славутського райкому КП(б)У Мотенко доповідав секретарю ЦК КП(б)У М. Попову, що голодом в районі охоплено з 92 населених пунктів 82. При цьому найбільш гострої форми голод набрав в 22 селах (Манятин, Бачманівка, Малий Правутин, Селичів, Колом.є, Піддубці, Татарівка, Тростянець, Потереба, Хвощівська комуна, с. Хвощівка, Гориця, Романіни, Нараївка, Крупець, Гута, Варварівка, Красностав, Яблунівка, Хоросток). В цих селах зафіксовано 500 опухших від голоду, 19 випадків смерті. В наступному повідомленні, від 12 червня, Мотенко говорив вже про те, що за далеко не повними даними в Славутському районі голодом охоплено більше 2500 осіб та зафіксовано 180 смертей. При цьому зросла й кількість сіл охоплених найбільш гострими формами голоду - до 40.\nНе покращилася ситуація з кількістю та смертністю голодаючих і в послідуючі місяці. Так, 20 серпня начальник агітаційно-масового відділу Славутського райкому КП(б)У Косік повідомляв, що в районі від голоду потерпає 8826 родин, з них: гостро голодуючих - 5315 родин. В цих родинах зафіксовано: опухлих від голоду - 5557 осіб, померлих від голоду - 918 осіб. Однак найжахливіші дані наведено було щодо голоду серед дітей. Зокрема з 40570 дітей, продовольчою допомогою було охоплено лише 4801 дитина або 11,8%.\nФактично з червня місяця в повідомленнях місцевої влади починає з.являтися діагноз - опух від голоду, помер від голоду . Так, в інформації начальника Славутського райвідділу міліції Вовченка щодо обстеження ситуації в селах Корчик та Романіни вказано поіменний список голодуючих селян з формулюваннями - знаходиться в опухлому стані, напередодні смерті, помер з голоду. Всього зафіксовано було в Корчику - 16 опухлих родин напередодні смерті (96 осіб), в Романінах - 12 родин (66 осіб).\nЗагострення голоду поступово впливало на зміну психічного стану населення. Як відзначило в інформаційному зведення вище партійне керівництво Славутського району, "населення харчується травою, щавелем, відпадками зі спиртозаводу". Зафіксовано було випадки розриття скотомогильників та використання в їжу здохлої худоби (Бачманівка, Хоровець). Врешті-решт голод спричинився до появи найбільш жахливої форми психічних розладів - людоїдства. Зокрема, згідно даних Секретно-політичного відділу ОДПУ, якщо з лютого до середини квітня в Україні зафіксовано було 206 випадків людоїдства, то вже з 15 квітня по 1 червня - 315 випадків. Не оминули ці жахи стороною й Славутчину. Так, наприкінці травня випадок людоїдства був зафіксований в Манятині.\nРозглядаючи передумови та перебіг голоду 1932-1933 років на теренах Славутського району слід вказати на певну ознаку, яка вирізняє дану територію з поміж інших постраждалих українських регіонів. Власне даною ознакою була прикордонність Славутчини, що давало можливість селянам тікати за кордон. Так, секретар Славутського райкому КП(б)У Мотенко 2 червня 1933 р. зазначав, що з огляду на голоду, посилилися спроби прориву кордону та втечі до Польщі. Зокрема лише за квітень-травень 1933 р. до Польщі вдалося прорватися 45 родинам селян та 21 втікачеві-одинаку.\nПідсумовуючи, слід зазначити, що впровадження колективізації та послідуючий за нею голодомор призвело не лише до жахливих людських втрат, але й вплинуло на докорінну зміну в світосприйнятті українського селянина, фактично поставило його на коліна перед комуністичним режимом.\nКолективізація та голодомор на Славутчині. Збірник документів / Упорядк., передм. та комент. В. Г. Берковського. Державний комітет архівів України; Центральний державний архів вищих органів влади та управління України; Центральний державний архів зарубіжної україніки; Український інститут національної пам'яті; Центр дослідження історії Поділля Інституту історії України НАН України; Славутська міська рада. - Київ; Хмельницький: ПП Цюпак А. А., 2013. - 416 с.


Обидва матчі львівський клуб проводив у столиці Азербайджану Баку. У першій зустрічі команда Григорія савчука без проблем здолала тамтешній клуб АБУ. А от у другому матчі поступилася з різницею у три м’ячі. Та зважаючи на запас після першого матчу команда зі столиці Галичини продовжує змагання у Кубку. А сьогодні відбудеться жеребкування, яке назве суперника галичан.\nНепогано провели свої матчі у єврокубках і інші українські клуби. Так, запорізький “Мотор”, здобув вже другу поспіль перемогу в розіграші жіночої Ліги Чемпіонів. Цього разу українки в Запоріжжі переграли румунський “Сілкотуб” з рахунком 25:18. То ж після двох турів “Мотор” лідирує в групі “А” з двома перемогами. Київський “Спартак” перемігши в матчі відповіді, в рідних стінах литовський “Егле” з рахунком 24:12, вийшов до 1/8 фіналу жіночого Кубку Кубків. Відзначимо, що в першій київський клуб поступився – 20:18. А далі вже про втрати. Так, броварський “Транспортник” у Кубку ЄГФ програв два матчі норвезькому “Беккелагетс” з 22:40 та 28:37. І закарпатські “Карпати” у Кубку Виклику двічі програли польському клубу “Старт” – 17:35 та 20:31.


Моя мама в 45 років вийшла заміж і народила дитину. Я була проти і вона мене вигнала з дому. Чи потрібно з нею спілкуватися після такого? – Територія інтелекту\nВін вирішив поміняти господарську дружину на коханку-ледарку. Маші було шкода на салони витрачати час і гроші


Судебный адвокат > Новости Юристов > Сто шахрайських способів підзаробити\nЩоб не потрапити на гачок чергового лохотрону, не забувайте давнє правило: довіряй, але перевіряй\nУ класичному своєму вимірі шахрайство — це злочин, спрямований проти власності шляхом розкрадання чужого майна чи права на його володіння внаслідок обману чи зловживання довірою. Особливого поширення подібна злочинна практика набула в умовах ніби ринкової економіки і свободи підприємницької діяльності, а останнім часом вельми популярним стало шахрайство в Інтернеті та в страховій сфері.\nНаївно думати, що жертвами шахраїв стають тільки недалекі, малограмотні люди, бо на гачок лохотронщиків дедалі частіше потрапляють, здавалося б, освічені й інтелігентні громадяни. Іноді страждають навіть юридично підковані особи, адже технологій відбирання грошей у чесних, але дуже довірливих людей безліч.\nАферистку підвело… хобі\nМи нерідко обурюємося недобросовісними роботодавцями, які наймають працівників на «випробувальний термін», а потім показують на двері без будь-якої оплати («Ви нам не підходите!»). Більш «м’які» варіанти — значно нижче обіцяної зарплата або регулярні її затримки без серйозних причин. Але трапляється, що і сам роботодавець може потрапити в пастку.\nКиївська підприємниця Валерія, яка володіє невеликою дизайн-студією штор, шукала собі співробітницю: «Потрібен був дизайнер і одночасно менеджер, який здійснював би пошук клієнтів, підбір варіантів, малювання ескізів та укладання договорів. Я розмістила оголошення в Інтернеті, на яке відгукнулася одна дівчина. Вона справила хороше враження, відповідала висунутим вимогам». Проте через місяць її роботи на фірму зателефонувала незадоволена клієнтка, замовлення якої не було виконано. На своє виправдання нова співробітниця заявила, що гроші за штори в неї витягли в метро кишенькові злодії, але вона, звичайно ж, поверне їх найближчим часом. Однак незабаром з’ясувалося, що спроба представити себе жертвою злодіїв була лише спектаклем.\n— Виявилося, що заповзятлива дизайнерка активно працювала на власну кишеню — укладала недійсні договори на постачання штор, а гроші привласнювала. Зрозумівши, що водити за ніс підприємницю більше не вийде, завзята співробітниця зникла. Комерсантка звернулася у міліцію.\n— Розшукати шахрайку було складно, — розповідає оперуповноважений відділу державної боротьби з економічною злочинністю (ДСБЕЗ) Подільського РУВС столичної міліції Євген Парасюк. — Річ у тому, що дівчина приїхала з Черкащини, у столиці не зареєструвалася, а мобільний телефон відключила.\nІ все-таки оперативники змогли вийти на аферистку. Їм вдалося дізнатися, в якому мікрорайоні проживала зловмисниця, а також те, що вона захоплювалася танцями. Завдяки цьому хобі її і вирахували. На сьогодні досудове розслідування вже завершено, його матеріали направлені до суду. Винуватиці загрожує покарання у вигляді позбавлення волі до трьох років.\nКиївський комерсант заснував наприкінці 90-х років кілька приватних підприємств і володів меблевими салонами на одному зі столичних ринків. Клієнти за зразками вибирали вподобані моделі і робили замовлення. Спершу всі зобов’язання виконували — клієнти отримували попередньо оплачений товар вчасно. Однак приблизно з осені 2011 року цей бізнес набув кримінального відтінку — підприємець не тільки замкнув на себе грошові потоки, а й припинив виконувати свої зобов’язання.\nЗа його вказівкою менеджери отриману передоплату, що складала приблизно 70% вартості замовлення, замість каси віддавали господареві. А оскільки покупці вибирали досить дорогі варіанти, гроші були чималі. Приміром, киянка, якій обіцяли виготовити кухонні меблі за два місяці, внесла 40 тисяч гривень завдатку. Кухні жінка так і не дочекалася, її «годували» нескінченними обіцянками і відмовками, тож наприкінці 2012 року вона звернулася у міліцію.\n— Було розпочато кримінальне провадження за ст. 190 «Шахрайство» Кримінального кодексу України, — розповідає старший оперуповноважений відділу ДСБЕЗ Деснянського РУ Євген Вітюк. — У процесі розслідування до нас почали звертатися люди, які також заплатили чималі суми, але натомість нічого не отримали. Загалом жертвами шахрая стали 24 особи, які замовили меблі, а комерсант збагатився більш як на 700 тисяч гривень. Найближчим часом матеріали досудового розслідування будуть направлені до суду, зловмиснику загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.\nТехнологія «віконного» обману\nШахраї люблять пускати «пил в очі»: респектабельний вигляд, переконлива мова, наявність офісу... Але технологію обману можна простежити на одному «серійному» прикладі, коли жертвою шахрайства в столиці стали десятки людей. Свого часу молодий дніпропетровець, зареєструвавшись як фізична особа-підприємець, прибув до Києва, зняв квартиру та орендував офіс на вулиці Драгоманова. Завдяки власним реєстраційним підприємницьким документам, а також паперам свого батька і однієї знайомої (про що та не знала), він уклав договори на представництво інтересів фірми з Київської області, яка представляла велику компанію з виготовлення металопластикових вікон із Дніпропетровська.\nНевдовзі на людних київських вулицях поруч зі станціями метро, поряд з ринками та супермаркетами з’явилися рекламні агенти (переважно жінки) з вигідними пропозиціями про виготовлення, доставку і встановлення металопластикових вікон та балконів з непоганою знижкою. Люб’язні «представниці фірми» ходили багатоповерховими будинками, наполегливо пропонуючи мешканцям «вигідні» послуги.\n— Клієнти, спокушені 20% знижками, підписували договори зі стовідсотковою передоплатою, — розповідає старший оперуповноважений відділу державної служби боротьби з економічною злочинністю Дарницького РУВС столиці Олег Гузій. — При цьому від них не вимагали віддати саме готівку. Люди укладали кредитний договір з банком, який за їх згодою відразу перераховував взятий ними кредит на рахунок підприємця. Особливий цинізм ситуації був у тому, що на наживку велися люди небагаті — пенсіонери чи особи з достатньо скромними статками.\nМинали тижні, місяці, а обіцяного «металопластику» не встановлювали. Зате справно «годували» відмовками: «не завезли скла», «немає транспорту», «завод тимчасово не працює»… Обурені замовники кинулися до міліції.\nВідчуваючи, що невдоволення клієнтів зросло до критичних меж, «бізнесмен» зник. Пізніше оперативники встановили, що 21-річний шахрай уже встиг побувати за гратами. Від його дій постраждали три з половиною десятки людей, і кожен віддав йому від 6 до 8 тисяч «кредитних» гривень. На сьогодні зловмисник у розшуку, але міліція впевнена, що найближчим часом його затримають.\nЗгідно зі статтею 190 Кримінального кодексу України «Шахрайство»:\n♦ Заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) — карається штрафом до п’ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.\n♦ Шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, — карається штрафом від п’ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п’яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.\n♦ Шахрайство, вчинене у великих розмірах або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, — караєтьсяпозбавленням волі на строк від трьох до восьми років.\n♦ Шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, — карається позбавленням волі на строк від п’яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.\n«Вмикаємо» здоровий глузд\nВолодимир КОРЖ заступник начальника ВДСБЕЗ Дарницького РУВС ГУ МВС України в Києві :\n— На жаль, такі випадки не поодинокі. Аби не стати жертвою шахраїв, треба частіше «вмикати» здоровий глузд і дотримуватися деяких правил.\nЯкщо фірма агресивно провадить свою рекламу, буквально нав’язуючи свої послуги, це вже привід замислитися. Ознакою сумнівної «контори» може служити невиправдано велика передоплата (до 100%), часто дуже великі знижки та досить довгий (до кількох місяців) термін виконання замовлення. Клієнтам потрібно дізнатися, як довго фірма, до якої вони звернулися, працює на ринку послуг. Зрозуміло, що перевагу краще надавати підприємству, яке вже має свою історію. Незайвим також буде пошукати його сайт, наявність якого свідчить про серйозний підхід до клієнтів. І перш ніж підписувати будь-який договір, бажано вивчити його з юристом.\nЗалишається додати, що прислухавшись до цих простих порад, імовірність бути обдуреним можна звести до мінімуму.\nСто шахрайських способів підзаробити © 2022 • Судебный адвокат


ᐉ Купити стільці для кухні Цезар в Києві, Тернополі недорого.\nК-Меблі > Каталог > Кухонні меблі > Кухонні стільці > Стілець Cezar\nСьогоднішній світ надзвичайно різноманітний і складний, що деколи хочеться просто відпочити від цього повсюдного достатку і насолодитися спокоєм і простотою. Ідеально для цього підійдуть елегантні меблі з лаконічним дизайном, в оточенні якої кожна сучасна людина зможе розібратися у своїх емоціях і думках і, нарешті, знайти спокій в душі. Чудовим прикладом таких виробів є стілець Cezar, за допомогою якого можна вишукано і витончено доповнити стильну їдальню або ж кухню.\nПропонований предмет обстановки дуже добре впишеться в різні інтер'єри. Його проста форма дозволить Вам поєднувати витончений стілець Cezar з будь-якими столами. Міцний каркас цього виробу виконаний з надійного металу, завдяки чому цей стілець абсолютно міцний і стійкий. Його спинка відмінно підтримує поставу, а максимальний комфорт йому забезпечує м'якість сидіння і спинки.\nНадзвичайно практичний шкірзамінник, використаний для оббивки моделі, довго зберігає свій чудовий колір, відмінний стан. Колірна гамма цього стільця ґрунтується на переплетенні м'якого відтінку капучіно, в якому виконана оббивка, і лаконічного хромового тону каркасу.\n0.1727 сек. 1.3MB SQL: 31


Фоменко просить перенести дату фіналу Кубка України - ФК Ворскла (Полтава) - сайт уболівальників\nФоменко просить перенести дату фіналу Кубка України\nУ ФФУ активно обговорюється дата проведення фіналу Кубка України.\nПідставою для цього є прохання головного тренера збірної України Михайла Фоменка, повідомляє «Український футбол».\nTренер хоче більше часу для підготовки національної команди до вирішального матчу відбіркового турніру ЧС-2014 з Чорногорією (7 червня). Базова дата заключного, 30-го туру УПЛ — 26 травня, фінал Кубка країни — 30 травня. Пропонується розіграти Кубок раніше, щоб дати більше часу збірної України. 30-й тур може бути проведений в середу, 22 травня, а фінал Кубка — в неділю 26-го. Це рішення, якщо воно буде прийнято, має бути затверджене Виконкомом ФФУ.\nДодамо, що поки немає ясності і в питанні місця проведення фінального матчу Кубка України. Нагадаємо, що наступного тижня у чвертьфіналах зіграють: «Арсенал» — «Чорноморець», «Волинь» — «Дніпро», «Шахтар» — «Карпати» і «Севастополь» — «Таврія».


Зимові Книжкові Зіркові пригоди закінчилися! Національна бібліотека України для дітей\nЗимові Книжкові Зіркові пригоди закінчилися!\nПрограма зимових читань цього року була короткою, як і власне канікули у наших читачів, але доволі насиченою. Щодня бібліотека пропонувала своїм відвідувачам долучитися до книжкових квестів, креативних читань «зимових» книжок, майстер-класів.\nЯкі події відбувалися та які книги читали у різних відділах бібліотеки – дивіться в новинах на сайті.\nТакими були зимові зустрічі у відділі документів іноземними мовами\nНоворічно-різдвяні читання зі смаком снігу відбувалися щодня у відділі мистецтв\nЗа цими посиланнями знайдете інформацію про зимові читання від відділу для молодших читачів Різдвяні історії під подушку, День імбирного пряника, Чиї це сліди? Книга, в якій сховалася душа\nА у відділі для старших читачів новорічні книжкові пригоди були з Драконами і Сніговиками\nЗа участь у подіях читачі отримували зірки на свої особисті карти-рахунки, щоб потім обміняти їх на квиток до найтаємничішої події року – закритої сутінкової вечірки для VIP-читачів.\nТож уже сьогодні можемо назвати імена тих, хто виграв КВИТОК на СУТІНКИ «Дуже страшне кіно»:\nНайактивнішими учасниками програми, які відвідували бібліотеку щодня та долучалися до більшості програм, стали братик і сестричка Данило і Марія Пустильники. Вони отримають заохочувальний приз під час сутінкової вечірки. Вітаємо переможців! Квитки можна буде отримати у секторі реєстрації на початку лютого.\nДИСТАНЦІЙНА ПРОГРАМА ЧИТАНЬ відбувалася на сторінці бібліотеки у фейсбук і була більш активною, адже окрім читачів нашої бібліотеки до неї долучилося ще 16 осіб із різних міст і сіл України. Читачі з віддалених регіонів щодня отримували два завдання від бібліотекарів – це відеофрагмент читання із новорічно-різдвяної книжки, яку треба було впізнати і назвати її автора, а також фрагмент обкладинки книги, яку теж потрібно було впізнати якнайшвидше, тому що бали отримували читачі тільки за три перші правильні відповіді.\nА ще ми просили читачів поділитися своїми дописами:\n- у рубриці #зимовиймастрід порадами щодо так званих «зимових» книжок у світлині та в одному реченні, так щоб усі захотіли їх прочитати;\n- у рубриці #різдвяніісторії розповіддю про певні сімейні новорічно-різдвяні традиції або реліквії;\n- у рубриці #вітай власноруч виготовленою листівкою та привітати усіх читачів зі святом.\nМи отримали від читачів понад 70 фото і відеорозповідей, серед який 40 книгопорад. До речі, за умовами програми, отримали додатковий бал три читацькі публікації з рубрики #зимовиймастрід, які набрали найбільшу кількість вподобань та коментарів упродовж доби з моменту оприлюднення. Це виявилися публікації від 4 січня Романа Католика – 148 реакцій до допису, Дарини Католик – 142; публікація за 5 січня Яни Борисенко – 134 включення.\nЗа результатами зимових читань учасники дистанційної програми набрали таку кількість балів*:\nПрізвище, ім’я читача\n*До таблиці включено учасників, які набрали більше 5 балів.


Некрасов Микола Олексійович. Біографія Миколи Некрасова — УкрЛіб\nБіографіїНекрасов Микола ОлексійовичБіографія\nБіографії > Н > Некрасов Микола Олексійович > Біографія\nУ низці віршів, особливо в "Останніх піснях", у поемі "Мати" і в "Лицарі на годину", Некрасов змалював світлий образ матері, яка скрасила непривабливу обстановку його дитинства. Чарівливість спогадів про матір позначилася на творчості Некрасова незвичайною чуйністю його до жіночої половини людства.\nАле справи його скоро пішли вгору: він давав уроки, писав статті в "Літературній Газеті", складав для лубкових видавців азбуки і казки у віршах, ставив водевілі на Олександрійській сцені (під ім'ям Перепельського). У нього почали з'являтися заощадження, і він зважився виступити зі збіркою своїх віршів, які вийшли в 1840 p., з ініціалами Н. Н-., під заголовком "Мрії і звуки".\nКоли уперше вірші Некрасова були надруковані, Польовий похвалив дебютанта, з деяких відомостей до нього прихильно поставився Жуковський, але Бєлінський у "Вітчизняних записках" відгукнувся про книжку зневажливо, і це так подіяло на Некрасова, що, подібно до Гоголя, що колись скуповував і знищував "Ганса Кюхельгартена", він сам скуповував і знищував "Мрії і звуки", які тому і стали великою бібліографічною рідкістю (до І зібрання творів Некрасова вони не увійшли).\nНа початку 40-х років Некрасов стає співробітником бібліографічного відділу "Вітчизняних записок". Бєлінський близько з ним познайомився, полюбив і оцінив його розум. Він зрозумів, проте, що в прозі з Некрасова, нічого, окрім рядового журнального співробітника, не вийде, але схвалив його вірш: "В дорозі".\nУ1843-1846 роках Некрасов випустив у світ низку збірок: "Статейки у віршах без картинок", "Фізіологія Петербурга", "1 квітня", "Петербурзька збірка". Особливий успіх мала остання, у якій з'явилися "Бідні люди" Достоєвського. Видавничі справи Некрасова пішли настільки добре, що наприкінці 1846 р. він, разом з Панаєвим, придбав у Плетньова журнал "Современник". Багато співробітників "Вітчизняних записок" кинули Краєвського і приєдналися до Некрасова, Бєлінський також перейшов у "Современник" і передав Некрасову частину тих матеріалів, які збирав для збірки "Левіафан". Цим був забезпечений успіх нової справи.\nПриблизно у середині 50-х років Некрасов, здавалося, смертельно, захворів на горлову хворобу, але перебування в Італії покращило його стан. Одужання Некрасова збігається з початком нової ери російського життя. У творчості Некрасова також наступає щасливий період. Він потрапив у високе товариство: Чернишевський і Добролюбов стають головними діячами "Современник". Некрасов пише переважно громадянську поезію. У 1866 р. "Современник" був закритий, але Некрасов зійшовся зі старим своїм ворогом Краєвським і орендував у нього з 1868 р. "Вітчизняні записки", піднявши їх на таку ж висоту, яку посідав "Современник".\nНа початку 1875 р. Некрасов тяжко захворів, і скоро життя його перетворилося на повільну агонію. Марно був виписаний з Відня знаменитий хірург Більрот; операція ні до чого не привела. З усіх кінців Росії посипалися листи, телеграми. Написані за цей час "Останні пісні" за щирістю почуття, що зосередилося майже виключно на спогадах про дитинство, про матір і про здійснені помилки, належать до його найкращих творів його музи. Некрасов помер 27 грудня 1877 р. Незважаючи на лютий мороз, натовп в декілька тисяч чоловік, переважно молоді, проводжав тіло поета до місця захоронення. Похорон Некрасова, що сам собою влаштувався без всякої організації, був першим випадком всенародного віддання останніх почестей письменникові. На самому похороні Некрасова зав'язалася або, точніше, продовжилася безплідна суперечка про співвідношення між ним і двома найбільшими представниками російської поезії — Пушкіним і Лермонтовим.\nДостоєвський, що сказав декілька слів біля відкритої могили Некрасова, поставив (з певними обмовками) ці імена поряд, але декілька молодих голосів перервали його криками: "Некрасов вище за Пушкіна і Лермонтова". Суперечка перейшла в пресу.\nНекрасов жодному з найбільших художників російського слова не поступається в силі. Він ніколи не залишає байдужим, завжди хвилює. І якщо розуміти "мистецтво" як суму вражень, що приводять до кінцевого ефекту, то Некрасов — художник глибокий; він виразив настрій одного з найчудовіших моментів російського історичного життя.\nНекрасов теж раніше Тургенєва вивів людину, що прагнула до світла, яка основними контурами своєї психології нагадує Олену "Напередодні".\nПоема "Нещасні" (1856) попри свою розкиданість і строкатість, має строфи сильні й виразні. "Коробейники" (1861) мало серйозні за змістом, але написані оригінальним складом, в народному дусі. У1863 р. з'явився найстриманіший з усіх творів Некрасова — "Мороз Червоний Ніс". Героїня — російська селянка, в якій автор убачає зникаючий тип "величавої слов'янки". Поема малює тільки світлі сторони селянської натури, але все-таки, завдяки витриманості величавого стилю, в ній немає нічого сентиментального.\nЗа загальним складом до "Мороза Червоного Носа" наближається раніше написана чарівна ідилія: "Селянські діти" (1861). Запеклий співак горювань і страждань абсолютно перетворювався, ставав дивно ніжним, м'яким, незлобивим, як тільки справа стосувалася жінок і дітей.\nПізніший народний епос Некрасова — написана украй оригінальним розміром величезна поема "Кому на Русі жити добре" (1873-1876). Найкраще в поемі — окремі, епізодично вставлені пісні і балади. На них особливо багата найкраща, остання частина поеми — "Бенкет на весь світ", що закінчується знаменитими словами: "ти і убога, ти і рясна, ти і могутня, ти і безсила, матінка Русь" і бадьорим вигуком: "у рабстві врятоване серце вільне, золото, золото, серце народне".\nКінець іншої поеми Некрасова — "Російські жінки" (1871-1872) — побачення Волконської з чоловіком в копальні — належить до найзворушливіших сцен всієї російської літератури. Ліризм Некрасова виник на вдячному ґрунті пекучих і сильних пристрастей, що ним володіли, і щирої свідомості своєї етичної недосконалості. До певної міри живу душу врятували в Некрасові саме його "провини", про які він часто говорив, звертаючись до портретів друзів, що "докірливо зі стін" дивилися на нього.\nЙого етичні недоліки давали йому живе і безпосереднє джерело поривчастої любові і жадання очищення. Сила закликів Некрасова психологічно пояснюється тим, що він творив в хвилини щирого покаяння. Хто примушував його з такою силою говорити про свої етичні падіння, навіщо треба було виставляти себе з невигідного боку? Але, очевидно, це було сильніше за нього. Поет цілком віддавався душевному пориву. Покаянню, яке викликає кращі перли з дна його душі, зобов'язаний Некрасов одним з кращих своїх творів — "Лицар на годину", якого одного було б досить для створення першокласної поетичної репутації. І знаменитий "Влас" теж вийшов з глибокого відчуття очищаючої сили покаяння. Сюди ж належить і прекрасний вірш: "Коли з мороку помилки ...", про який із захопленням відгукувалися навіть такі мало налаштовані до Некрасова критики, як Алмазов і Аполлон Григор'єв. Характерно, що російський модернізм, який оголосив війну всім традиціям 60-х років, Некрасова ставив дуже високо.\nСторінку згенеровано за 0.02588 сек.


На підприємствах "Метінвесту" зайнята третина всіх співробітників українського ГМК — 5 канал\nНа підприємствах "Метінвесту" зайнята третина всіх співробітників українського ГМК\nДруге місце за кількістю співробітників серед металургійних компаній займає "АрселорМіттал Кривий Ріг"\nГірничо-металургійна група "Метінвест" забезпечує роботою 64,7 тисяч осіб, що становить 34% всіх співробітників галузі. Про це йдеться у журналі "Вісник. Рейтинг", який публікується за підтримки Державної фіскальної служби.\nЗауважимо, що в рейтингу не враховуються працівники спільних і зарубіжних підприємств "Метінвесту", передає видання uaprom.info.\nДруге місце за кількістю співробітників серед металургійних компаній займає "АрселорМіттал Кривий Ріг". До трійки найбільших роботодавців галузі також увійшов Дніпровський металургійний комбінат.\nЗа даними видання, середня зарплата співробітника "Метінвесту" перевищує середню по країні на 59% і становить 14,5 тисяч гривень. Якщо говорити про середній заробіток працівників компанії в регіональному розрізі, то варто відзначити, що середня зарплата у Донецькій області перевищує середню по країні на 37% (13 384 грн), у Дніпропетровській – на 63% (14 778) і Запорізькій – на 83% (16 285 грн).\nЗа даними Державної служби статистки, середня зарплата в серпні становила 8 977 грн. Середньомісячний заробіток в промисловості майже на тисячу грн вище – 9 838 грн.


Петрії й Довбущуки — Іван Франко, читати повністю текст твору онлайн. УкрЛіб : Українська Бібліотека\nБібліотекаФранко ІванПетрії й Довбущуки\nБібліотека української літератури > Ф > Франко Іван > Петрії й Довбущуки — повний текст твору\nЧоловік той дивно якось своєю фізіономією нагадував одного з тих буків, що вінчали Довбушів верх. Такий, здавалося, був сильний, коренастий, грубий, такий високий ростом, такий загадковий у своїх рухах. Віком був, здавалося, старший від Петрія. Лице його плескате, губи трохи віддуті, — долішню звичайно прикусував зубами, — чоло широке, як дошка, а на обох його кінцях кості, що виставали якось дивно, творили понад його очима дві поздовжні, поперечні могилки, мовби насади двох рогів на голові вола, — все те надавало йому вид тарана, яким у давнину розбивали мури. Голова, велика, уся майже, крім рота, очей і чола, поросла чорним, коротким і, як щетина, твердим волосом, схилялася звичайно вдолину. Малі чорні очі мали живість ящірки і все з дивним виразом зверталися на одну точку.


входять у сферу діяльності відповідного органу управління. А це вимагає застосування визначених, методів і засобів.\nРеалізація і контроль стратегічного плану здійснюється за допомогою організаційної функції. Успішна реалізація плану вимагає довгострокових ікороткострокових програм, політики, процедур і правил. Вона також передбачає інтеграцію стратегічного плану в структуру корпорації через бюджет і управління цілями. Істотне значення має постійна оцінка реалізації плану для визначення його правильності і виявлення проблем.\nРеалізація задач корпорації здійснюється за допомогою діяльності людей. Однак в умовах спеціалізації і поділу праці, особливо міжнародних, необхідно чітко визначати і координувати відносини між людьми і підрозділами міжнародної компанії, інакше ефективність спеціалізації буде загублена. Цю "місію" бере на себе третя функція міжнародного менеджменту - функція координації. Делегування повноважень є основним процесом, за допомогою якого керівники корпорації установлюють формальні взаємини людей в організації. Делегування рідке буває ефективним, якщо керівництво компанії не дотримує принципу відповідності, відповідно до якого обсяг повноважень повинний відповідати делегованої відповідальності.\nЗміст економічного аспекту включає управління процесом міжнародного виробництва, у ході якого досягається координація матеріальних і трудових ресурсів, необхідних для ефективного досягнення цілей,\nСоціально-психологічні аспекти характеризують діяльність особливої групи осіб по організації і керівництву зусиллями всього персоналу компанії (система влади, соціальна функція (культура, традиції, цінності, звичаї суспільства)).\no вироблення мети міжнародного менеджменту;\no перспективне планування.\no організацію, як створення потрібної структури і необхідних ресурсів;\no керівництво, як розпорядництво (мотивація) в умовах створеної структури.


Методи державного регулювання економіки\n3.2. Методи державного регулювання економіки.\nГрупи методів державного регулювання:\nЗазвичай виділяють наступні групи методів державного регулювання:\nПропагандистські (морального переконання).\nПрямі методи державного регулювання в основному пов'язані з використанням адміністративних засобів впливу на економічні відносини, які характеризуються безпосереднім владним впливом державних органів на регульовані відносини і поведінку відповідних суб'єктів.\nПрямий характер застосовуваних при державному регулюванні адміністративних засобів виражається в прийнятті суб'єктом управління в рамках компетенції управлінського рішення у вигляді правового акта управління, юридично обов'язкового для адресата і містить прямий припис імперативного (директивного) характеру на вчинення певних дій. При цьому використовуються як заходи переконання, так і заходи примусу. До адміністративних засобів державного регулювання відносяться, наприклад, державна реєстрація суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензування окремих видів підприємницької діяльності тощо.\nНепрямі методи державного регулювання ґрунтуються на економічних засобах впливу на регульовані відносини з боку суб'єктів державно-управлінської діяльності. Вони опосередковано, через економічні інтереси без прямого владного впливу відображаються на поведінці учасників економічних відносин шляхом створення умов, що впливають на мотивацію належної поведінки, створенням матеріальних стимулів, як матеріального заохочення, так і відповідальності. До економічних засобів відносяться перш за все засоби грошово-кредитної і бюджетної політики, непряме планування, інструменти ціноутворення та інші.\nПрямі та непрямі методи державного управління економікою і відповідно адміністративні та економічні засоби державного регулювання економіки мають єдину мету і завдання і завжди втілюються у відповідну правову форму.\nПравові методи слід розглядати як самостійнні, а також як один з основних засобів державного регулювання економіки. Основне завдання держави полягає в формуванні правової бази для економічної і підприємницької діяльності. Без правових норм неможливе застосування адміністративних і економічних засобів державного регулювання. Будь-які засоби, будь то адміністративні або економічні, не можуть бути застосовані поза правовою формою їх існування.\nАдміністративні методи державного регулювання економіки:\nМетоди адміністративного регулювання в сфері економіки надзвичайно різноманітні. Серед них слід назвати дозвіл вчинення певних дій:\nзатвердження конкретних завдань тих чи інших суб'єктів підприємницької діяльності;\nобов'язкові приписи здійснення яких-небудь дій;\nзаборона конкретних дій;\nреєстрацію певних дій;\nвстановлення квот та інших обмежень;\nзастосування заходів адміністративного примусу;\nзастосування матеріальних санкцій;\nвидача державних замовлень;\nконтроль і нагляд тощо.\nАдміністративні засоби базуються на державній владі, на авторитеті уряду і не пов'язані з заходами фінансового стимулювання, матеріальної зацікавленості або штрафними санкціями з боку регулюючих органів. Такі засоби визначають не економічні умови обороту капіталу, а саму зовнішню можливість його функціонування.\nкультурно-етичні методи (пам'ятники старовини - для підприємців вигідно розміщувати поблизу свій бізнес (автостоянки, бензозаправних станцій і т.д.), а для пам'ятників - загроза знищення, а також втрата деякої привабливості);\nекологічні методи (скиди в річки);\nсуспільно-відтворювальні методи (обов'язкові медичні щеплення, початкову освіту, правила водіння автомобілів, літаків тощо);\nсоціальні (організація роботи соціальних закладів (лікарень, пожежних), видачі зарплат, пенсій. їх певний розмір і час, щоб не допустити соціального вибуху)\nАдміністративні замоби набувають виняткову важливість в надзвичайних ситуаціях (війна - засоби військового регулювання економіки або військово-економічна політика; тобто заборонні і примусові заходи державних органів, спрямовані на створення національної економіки на військові рейки, мобілізацію ресурсів, здійснення трудової повинності, нормування постачання, пріоритет військового виробництва, економія на споживчих потребах, заморожування зарплати, а іноді і примусові відрахування від доходів і заробітної плати).\nНегативні сторони адміністративних методів державного регулювання економіки:\nСпотворюють інформаційні сигнали, які надходять від економіки власникам виробничих факторів, що провокує прийняття неправильних рішень, що ведуть до довгострокових негативних наслідків у використанні товарів, праці і каптала, в співвідношенні цін, доходів, інвестицій і т.д.\nРозвиток «чорного ринку», корупції, підривається мотивація чесного підприємництва.\nЗбільшення бюрократичного апарату (найчастіше від нього важко позбутися і після припинення дії адміністративних заходів, тому що він має здатність до розширеного відтворення і намагається будь-якими засобами довести свою необхідність, навіть якщо це йде на шкоду національній економіці).\nВисновок - в нормально функціонуючому ринковому господарстві адміністративні інструменти повинні бути резервними.\nМоральні переконання як методи державного регулювання економіки:\nМоральні переконання ґрунтуються не на фінансових стимулах або адміністративних санкціях, а на авторитеті уряду, справедливості і точності висунутих ним цілей, завдань, закликів і заяв.\nСама економічна політика держави, декларовані напрямки програми діяльності уряду впливають на поведінку господарюючих суб'єктів і є формою морального переконання (хоча, в реальному житті його складно відокремити від економічної мотивації).\nУрядові органи звертаються на адресу конкретних юридичних осіб із закликами до дотримання правил в загальнодержавних інтересах. Наприклад, переконують профспілки помірно підходити до укладання колективних договорів з підприємцями в умовах зростання економіки.\nЯк засіб соціальної, культурної та екологічної політики - заклики авторитетних державних лідерів до підприємців не допускати скорочення числа місць для професійного навчання молоді на фірмах, жертвувати на будинки престарілих, реставрацію пам'яток і т.д.\nЗапрошення вкладати інвестиції в конкретні регіони з боку місцевих органів влади, проводити різного роду форуми, конгреси, конференції і т.д.\nЗаклики уряду, який не бажає вводити обмеження на ввезення імпортних товарів, до вітчизняних імпортерів тимчасово скоротити закупівлі за кордоном, кампанії громадських рухів по бойкоту іноземних товарів. Заклики купувати вітчизняні вироби і т.д.\nЗаклики до інших країн щодо здійснення будь-яких дій, які не збігаються з їх інтересами. Наприклад, заклики уряду США до Японії і Китаю щодо обмеження експорту їх товарів в США.\nПередумова дієвості засобів морального переконання - авторитет уряду і його представників всередині країни і за кордоном, широка підтримка засобів масової інформації.\n4.1. Макроекономічне прогнозування, сутність, принципи та функції.