В ІФНМУ відбулась конференція від Cambridge English Assessment про вдосконалення знань з англійської мови (фото) - Pravda.if.ua\nВ ІФНМУ відбулась конференція від Cambridge English Assessment про вдосконалення знань з англійської мови (фото)\n«Ця конференція є дуже важливою для наших викладачів і працівників, адже вони мають змогу ознайомитися з важливими аспектами вивчення англійської мови, — зазначила завідувач кафедри мовознавства, професор Світлана Луцак. — Зокрема, окрема лекція присвячена посібникам, які допоможуть медикам вдосконалити свої знання англійської мови. Ще одна тема, передбачена в програмі, стосується іспитів IELTS, а також іспиту FCE, який власне складаються викладачі нашого університету, та всієї серії кембриджських іспитів, які має право приймати центр “Грейд”».\nНагадаємо в лютому 2017 року ІФНМУ підписав договір про співпрацю з Освітнім центром “Грейд”. Завдяки цьому працівники університету мають змогу готуватися до іспиту з англійської мови на рівень В2 та складати FCE у стінах рідного навчального закладу.\n«Освітній центр “Грейд” є найбільшим екзаменаційним центром іспитів Cambridge English Assessment в Україні, — розповіла Ольга Файзуліна. — Зараз, згідно постанови Міністерства освіти і науки України, для викладачів університетів важливо надати сертифікат про підтвердження рівня мовної компетенції з володіння англійською мовою на рівні B2. Також цей сертифікат потрібен, щоб отримати або підтвердити науковий ступінь. Тож сертифікаційний іспит зараз дуже важливий для викладачів університетів».\n28 Лют, 09:56\t Версія для друку Лист редактору


Соцпрацівники перевіряють, як батьки витрачають державну грошову допомогу на дітей - WCU - Жiночий консорцiум України\nГоловна / Новини / Соцпрацівники перевіряють, як батьки витрачають державну грошову допомогу на дітей\nСоцпрацівники перевіряють, як батьки витрачають державну грошову допомогу на дітей\nБатьки дітлахів віком до трьох років в останні дні активно обговорюють дивну, на їхній погляд, новацію. До них додому приходять соціальні працівники та перевіряють, чи правильно в їхній сім'ї витрачають грошову допомогу, яку держава їм виплачує при народженні дитини.\n"Приходили, перевіряли, чи є підгузки. Доні виповнилося три роки, тож про паперові трусики ми вже давно забули. Відтак підгузків не знайшли -- сказали, що я неправильно витрачаю гроші на дитину", -- розповідає львів'янка Ірина.\n"І в нас були. Дитині на той час виповнилося півтора місяці. Оглянули все: колиску, ванночку, засоби гігієни, візочок", -- додає ще одна мама, Оксана.\nУ міському центрі соціальних служб пояснили, що мають право на такі перевірки.\n-- Згідно із законом, ми проводимо такі перевірки кожного місяця, -- розповідає Алла Горбач, директорка Львівського міського центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді.\n-- Відвідати всіх фізично не встигаємо, тому робимо це вибірково. Скажімо, якщо в 2017 році грошову допомогу при народженні дитини отримали приблизно 12 тисяч сімей, то ми провели лише 409 вибіркових обстежень. -- Яка процедура візиту?\n-- Двоє наших працівників приходять в оселю сім'ї, представляються, показують посвідчення особи, пояснюють причину візиту. Якщо мама або тато дозволяє, заходять у помешкання. А наприкінці візиту складають спеціальний акт перевірки, -- каже Алла Горбач, директорка міського центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді.\n-- А якщо батьки такого дозволу не дають?\n-- Силоміць ніхто в помешкання не проникне.\n-- Яка мета такого візиту?\n-- Фахівці із соціальної роботи повинні зрозуміти, чи доцільно батьки використовують державні гроші на дитину, чи забезпечено її всім необхідним для повноцінного виховання і розвитку. Тому перевіряють, чи є ліжечко, засоби гігієни, відповідний одяг, наскільки чисто в квартирі. Звертають увагу на поведінку батьків, чи, бува, ті не зловживають алкоголем і т.п. А також оцінюють, чи має дитина що їсти.\n-- Невже в холодильник зазирають?\n-- Самі працівники такого права не мають, тому просять показати його вміст зі згоди мами або тата. Звісно, батьки можуть відмовитися його відчиняти.\n-- Якщо в хаті брудно, а в холодильнику -- пусто?\n-- Якщо ми виявляємо порушення, то повідомляємо Службу в справах дітей. Якщо є реальна загроза життю дитини, звертаємося в поліцію. Довівши, що батьки витрачають державні гроші не на дитину, а на власні потреби, їм можуть скасувати такі виплати. Більш того, можуть позбавити батьківських прав.\nДжерело: expres.ua 12 лютого 2018\nТеги права дитини, виплати на дитину, захист прав дитини


Поняття про метод. Використання вікон повідомлень. Урок 34 (8 клас)\nЗміна значення властивостей об’єктів у середовищі програмування. Складання програм, що обробляють події натискання кнопок. Урок 33 (8 клас)\nРозробка програм засобами середовища програмування. Урок 35 (8 клас)\nТема (слайд 2): Поняття про метод. Використання вікон повідомлень


Над чоловіком сміялися через його паркан з труби. А потім пішов дощ – BBCcCNN\nУ США, в штаті Техас, місцевий житель побудував паркан навколо своєї ділянки з каналізаційної труби, чим захистив себе від повені. Саме труба стала греблею, яка зупинила воду і не пустила її до дому завбачливого господаря.\nКоли Ренді Вагнер привіз до себе на ділянку 120 метрів пластикової труби, використовуваної для проведення каналізації, вартістю майже 10 000 доларів, його друзі і сусіди сильно здивувалися. Людям здавалося смішним рішення сусіда витратити стільки грошей на таку марну річ.\nВагнер спробував пояснити оточуючим, що він готується до повені, про можливість якої повідомив уряд штату. Через те, що насувалися проливні дощі, за заявою влади, очікувалося підвищення рівня річок і підтоплення житлових будинків.\nВін розповів, що, в порівнянні зі збитками від підтоплення, вартість труб здається невеликою. Однак більшість сусідів не вірили в можливість паводку і навіть сміялися над Ренді за його, як їм здавалося, зайву обережність.\nІдею створити пластикову дамбу Вагнер знайшов на просторах інтернету, готуючись протистояти стихії. Для реалізації свого задуму він оточив свою ділянку трубою і наповнив її водою, щоб в разі підтоплення вона не спливла. З внутрішньої сторони ділянки ентузіаст зміцнив конструкцію мішками з піском.\nЧерез кілька днів дійсно пішов сильний і затяжний дощ. Рівень річок сильно піднявся і загроза повені перестала бути настільки примарною, якою вона була ще тиждень тому. Вода швидко прийшла в селище і за ніч в ньому були затоплені всі будинки. Всі – окрім будинку Вагнера за греблею.\n“Добре сміється той, хто сміється останнім” – говорить відома приказка. Саме так і закінчилася ця історія, адже тепер усім, хто сміявся над Ренді Вагнером, було не до сміху, їх збитки значно перевищують суму в 10000 доларів. Але найважливіше в цій історії – урок, який отримали всі, хто вирішив ризикнути замість того, щоб убезпечити себе і свій будинок.\nРізне 94 views\n“Вони мріяли одружитися”: Закохані Роман та Вікторія загинули у моторошній аварії. Велике горе для рідних, сльози рікою…


Сучасний бухгалтер: його роль та місце в світі, курсы бухгалтера - учебный центр «Стимул» - обучение в Киеве\nБухгалтерський облік – це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність та стан певного підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам. Це фактично основа економічної інформації будь-якої діяльності; це економічна діяльність щодо ведення та обліку господарських операційна підставі нормативних документів згідно законодавства. Тобто, це не просто економічне ведення підприємства, також важливо, щоб всі операції були законні, особливо це стосується податків.\nОсновними завданнями бухгалтерського обліку є: забезпечення наявності первинної документації, правильне всіх господарських операцій, законність всієї документації і т.д.. Тобто, основна задача бухгалтерського обліку є надання правдивої та неупередженої інформації, щодо фінансового становища підприємства користувачам цієї інформації для подальшого прийняття рішень щодо діяльності підприємства, раціонального використанні всіх його ресурсів та грошових коштів.\nРобота бухгалтера, я вважаю, є дуже важливою та необхідною в діяльності підприємства. Адже нормальна, правдива та адекватна інформація про фінансовий стан фірми або компанії є основою взагалі її діяльності. Фактично, можна сказати, що без грамотного ведення обліку неможливе існування будь-якої економічної діяльності. Відсутність бухгалтерського обліку на підприємстві або її нестача призведе фактично до безладу та банкрутства. Дуже важливо керівникові мати на своєму підприємстві грамотну та знаючу людину, бажано з досвідом. Робота бухгалтера потребує знання, досвіду та, можна сказати, в чомусь креативу.\nАдже, іноді, бувають непередбачувані ситуації, коли бухгалтер сам повинен вміти зорієнтируватися та вийти зі складнощів. Бухгалтер на підприємстві несе кримінальну відповідальність, а тому важливо, щоб на цій посаді була людина дуже уважна, прискіплива та відповідальна. Робота бухгалтера також потребує постійного оновлення. Тому, дуже важливо постійно слідкувати за новинами в державі та її змінами в законодавстві, що в нашій країні буває досить часто. Важливим елементом в роботі бухгалтера є обізнаність в програмній частині бухгалтерії. Всім давно відомі такі програми як «Парус», «1С Бухгалтерія 7.7» та «1С Бухгалтерія 8.2». Наразі, всі господарські операції ведуться в електронному рішенні, а тому необхідно бухгалтеру вміти користуватися цими програмами, слідкувати за оновленням і т.д.. І не дивно, адже такі програми автоматизують всі облікові процеси, пришвидшують їх та полегшують роботу бухгалтерів та їх помічників.\nВ майбутньому професія бухгалтера також буде користуватися попитом на ринку як і сьогодні.\nТаким чином, можна зробити висновок, що облікові процеси на підприємстві потребують постійного контролю та аналізу з боку бухгалтера та його підлеглих. А отже, це одна з головних складових частин виробничо-економічного процесу.\nКісілова Ю., ОА –ІІІ – 1\n7.7, 8.2, задача, операції, бухгалтерський облік, документ, бухгалтер\nНас находят: портрет сучасного бухгалтера, сучасний бухгалтер, есе портрет сучасного бухгалтера, Роль бухгалтера на підприємстві, портрет сучасного бухгалтера (аудитора), бухгалтер яка його роль сьогодні, сучасний бухгалтер та його місце у світі, роль бухгалтерского облпику, есе портрет сучасного бухгалтера за планом, яка буває бухгалтерія\nСтраница сгенерирована за 0,066662 секунд: MySql 0,027347 секунд, 1 запросов


У Львові прочитають серію лекцій про Сихів – bit.ua\nУ Львові прочитають серію лекцій про Сихів\n03 Августа 2017г. 15:18\nСерія лекцій і дискусій «Сихів вечірній» відбудеться у Львові з 14 до 22 серпня. Дослідники з Польщі, Угорщини, Бельгії, Великої Британії та України розкажуть про те, якими задумувалися та якими стали модерністські райони (зокрема Сихів), проектовані у 1960–80-х роках. В особливому фокусі - історія, архітектура, озеленення, релігія та мистецтво. Вхід на усі події вільний.\nВідкриті зустрічі відбуватимуться у різних локаціях. У такий спосіб організатори запрошують всіх охочих до мандрівки Сиховом — для того, щоб краще зрозуміти зміст і наповнення різних місць, спробувати відчути, якою була «мрія про Сихів» і що саме у цьому контексті вдалося втілити.\nРозпочнеться програма лекцією «Динамічний ландшафт Сихова», яку проведе архітекторка Наталія Мисак. У 1960–70-х роках Сихів проектували як робітниче поселення з чіткою, наперед спланованою структурою, однак ідеї львівських архітекторів були втілені не повністю. Під час зустрічі дослідниця запропонує разом поміркувати над тим, як змінюється сприйняття цього «ідеального району» у сучасній структурі міста.\nЛекція відбудеться у понеділок, 14 серпня. Початок — о 19:00.\nЛокація: кінцева «трамваю на Сихів» (конференц-зал Центру міської історії, вул. Академіка Богомольця, 6).\nПро те, як будівництво нових районів спричиняється до творення нових громад, під час своєї лекції «Люблінський житловий кооператив: ініціатива з творення громади» розкаже польська дослідниця Ізабелла Пастушко. Збудований на 242 гектарах, проектований п’ятьма архітекторами (серед них — знаменитий автор теорії відкритої форми Оскар Хансен), один з найбільших житлових проектів у Східній Польщі досі дивує високою якістю життя та громадських просторів. Ізабелла Пастушко спробує пояснити, якими є причини цього явища.\nЛекція відбудеться у вівторок, 15 серпня. Початок — о 19:00.\nЛокація: центр «Джерело» (Львівський міський центр реабілітації «Джерело», актова зала, просп. Червоної Калини, 86А).\nПро релігійну палітру Сихова у своїй лекції «Інший Сихів: релігійні альтернативи до модерністського бачення» розкаже фахівець з цієї теми Влад Наумеску з Угорщини. На основі власних польових досліджень, проведених ним у Львові протягом 2003–2006 років, науковець продемонструє зміну Сихова — від типового радянського житлового району, де не було місця для релігії, до простору, відкритого до різних конфесій.\nЛекція відбудеться у четвер, 17 серпня. Початок — о 19:00.\nЛокація: біля Церкви (актовий зал ТЦ «ІнтерСіті», просп. Червоної Калини, 62А).\nРадянську житлову забудову часто асоціюють із сірістю та монотонністю, проте квартали, створені у 1960–80-х рр., досі залишаються одним із найбільш зелених середовищ з великою кількістю громадських просторів. Про те, чому озеленення було важливим при плануванні соціалістичних міст, у своїй лекції «Зелені масиви: архітектура та містобудування СРСР у пошуках ідеального середовища» розкаже дослідниця з Брюсселя Дарія Бочарнікова.\nЛекція відбудеться у п’ятницю, 18 серпня. Початок — о 19:00.\nЧи можна говорити про те, що Сихів є цікавим для мистецького середовища, а його творчі осмислення здатні змінювати цей район? Про це під час дискусії «Сихів у мистецтві, Сихів для мистецтва» говоритимуть художник Олег Перковський, мистецтвознавиця Наталя Туріна-Маруняк (Львівська національна галерея мистецтв ім. Б. Возницького) і актор Денис Федєшов (театр Domus). Модеруватиме дискусію керівник проекту «Міський медіаархів» Богдан Шумилович (Центр міської історії).\nДискусія відбудеться у неділю, 20 серпня. Початок — о 19:00.\nЗавершиться публічна програма «Сихів вечірній» лекцією «Новий тип житла: архітектура і повернення до центру», яку проведе завідувач напрямку історії архітектурних та урбаністичних студій Школи мистецтв Глазго Флоріан Урбан (Велика Британія). На прикладах Берліна, Копенгагена, Глазго, Роттердама та Відня професор пов’яже сучасне прагнення жити у центрі з розвитком «постіндустріального міста», де важливішим є обмін інформацією, а не промислове виробництво, індивідуальне самовираження, а не масова культура.\nЛекція відбудеться у вівторок, 22 серпня. Початок — о 19:00.\nЛекції та дискусії відбуватимуться польською, англійською та українською мовами з синхронним перекладом. Організатор лекторію — Центр міської історії (за підтримки представництва Фонду імені Гайнріха Бьолля в Україні та Департаменту розвитку Львівської міської ради).


Шашлик зі свинини і найсмачніший маринад, щоб м’ясо було м’яким і соковитим | Кулінарія\nГоловна » Поради » Кулінарія » Шашлик зі свинини і найсмачніший маринад, щоб м’ясо було м’яким і соковитим\nШашлик зі свинини і найсмачніший маринад, щоб м’ясо було м’яким і соковитим\nСмачний шашлик зі свинини. Рецепт маринаду:\nВаріант першого маринаду:\nВаріант другого маринаду (найпростіший):\nЯк маринувати шашлик зі свинини з оцтом і цибулею\nЯк правильно замаринувати шашлик зі свинини щоб м’ясо було соковитим і м’яким\nРецепт першого маринаду:\nЯк зробити шашлик зі свинини м’яким і соковитим\nРецепт другого маринаду (найпростіший):\nШашлик з шиї свинини — маринад найсмачніший щоб м’ясо було м’яким і тануло в роті\nРецепт соусу 1. Фірмовий червоний\nРецепт соусу 2. Для хот дога і шашлику\nРецепт соусу 3. Білий Тар Тар:\nФото готового шашлику\n…а попереду ще три дні і три ночі,\nі шашличок під коньячок — дуже смачно.\nі я готовий розцілувати місто Сочі\nза те, що звела мене з тобою.\nСлова з пісні Сергія Трохима\nВсім привіт! З вами Денис Повага, і сьогодні в номері смачний шашлик для моїх читачів. Як ви знаєте, рецепти на своєму блозі пишу перевірені, і фотографую спеціально для Вас. Напевно, це продовження статей, коли привіз м’ясо свинини з села і солив сало…\nІ окремо, не готувався до того, щоб приготувати шашлик, тому як зазвичай — це більш тривалий процес, а тут спонтанно — обробляв частина на печеню, і дай думаю замариную трохи шийки свинини, реберець і корейки (любителям пісного м’яса). На раз, поїсти!\nІ скажу Вам по запропонованому маринаду — шашлик вийшов м’яким і соковитим. Особливо стосується шийки і реберець, про корейку так впевнено сказати — що вона виходить супер соковитою, мабуть не можна. Це саме по собі — пісне м’ясо, без жиру. І чесно кажучи, коли читаєш інші статті — і кажуть соковитий і м’який шашлик з корейки, який при цьому тане в роті… насправді, це мало ймовірно. Самі уявіть, ця частина свинини, в якій немає ні єдиної прошарку жирку.\nТакий шашлик, може бути звичайно м’яким і соковитим, але не потрібно його плутати з шашликом з шиї свинини. Ось там, так! М’ясо буде саме соковитим! І вважаю, цей момент є важливим…\nНижче, покажу перевірений рецепт маринаду, завдяки якому м’ясо буде м’яким і соковитим. Але найголовніше, що якщо навіть у вас не шийка, то маринад робить добрий обволікаючий смаковий ефект для будь-якого м’яса. І шашлик приготовлений за рецептом нижче, будь то холодний чи гарячий — порадує Вас і Ваших близьких. Ви просто спробуйте, а після напишіть коментар, якщо знайшли рецепт корисним. Ну і звичайно, якщо у вас є свій перевірений рецепт маринаду, будь ласка, поділіться нижче…\nІнгредієнти доступні та прості (в моєму випадку все на 2 кг м’яса):\nПомідори свіжі — 3-5 штуки\nЦибуля — можна 0.5-0,7 кг. Якщо буде трохи більше чи менше, не вплине!\nПетрушка — 5 гілочок (маленький пучок)\nКріп — 3 гілочки (дивіться на фото нижче)\nМариновані помідори — 1 великий, чи кілька маленьких. У мене черрі!\nПомідорний розсіл — 100 грам. (додаю агресивну середу замість оцту, щоб прискорити процес маринування)\nЦибуля — стільки ж, скільки м’яса. Або, трохи менше!\nІнші спеції за бажанням (я додав червону паприку, щоб надати більш яскравий відтінок і щіпку зіри)\nНасправді, тут радянська класика маринаду. А саме — основа цибулю. На 1 кг. м’яса зазвичай ріжу 0.5 кг. цибулі. Можна більше, навіть 1 кг, але особливої різниці не буде. Далі, сіль і перець. Таким чином маринад простий — цибулю, сіль, перець. І ставимо в прохолодне місце на 5-24 години. Якщо парне м’ясо, то маринується воно дуже швидко. Буквально пару годин, і готово! Ринкове, мінімум 5 годин в маринаді. Але по ідеї, це універсальний рецепт маринаду, в якому м’ясо стане більш насиченим смаком, при маринуванні протягом доби.\nВзагалі, 80% смачного шашлику, залежить саме від обраного шматка м’яса, і звичайно ж самого м’яса. І те, що в супермаркетах, воно поруч не стояло з сільським, за смаковими якостями. До речі на ринках часто продають корейку, під виглядом шиї. Цінник на неї, звичайно ж вище, і продати шию свинини в сезон шашликів — набагато простіше. Тому, будьте уважні! Один раз сам був обдуреним, і на радощах посмажив такий соковитий і м’який шашлик, про який можна було зуби зламати ) А стосовно сільського, корейка, особливо ближче до задньої частини — досить ніжне м’ясо. Взагалі вважається, ті частини, які менш рухливі в русі — більш ніжні і м’які. А сама по собі шия — має багато жирових прожилок — що і робить цю частину найулюбленішою за свою соковитість. Смажиться при цьому, такий шашлик складніше, так як потрібна підвищена увага, в момент коли жирок капає на вугілля — буде спалахувати полум’я.\nДо речі, з лопатки виходить дуже смачний і ніжний шашлик, якщо замаринувати його в трохи агресивному маринаді. Наприклад — в кефірі або газованої миниральной воді. В такому маринаді, м’ясо маринується протягом доби. Хоча за 1 ніч вийде дуже смачно!\nЄ ще агресивний маринад, який зробить м’ясо м’яким за пару годин. Він відмінно підходить для швидкого приготування за пару годин. Ви вже здогадалися, що це ківі? Але будьте акуратні! Я не думаю, що для шиї такий маринад підходить. Зазвичай він краще для окосту, задка, корейки (карбонату якщо без кісток правильніше) та ін. частин свинини, які виходять жорсткі при стандартних маринадах, в основі яких тільки цибулю, сіль і перець.\nЯкщо перетримати м’ясо в маринаді з ківі довше двох годин, то смакові якості шашлику можна зіпсувати! Воно просто звариться в такому агресивному середовищі, і за смаком може вийти кашистое м’ясо. Упевнений, ви таке один раз пробували. Теж саме стосується цитрусових добавок в маринади. Наприклад, лимона. Взагалі, будьте обережні з такими, бо тут і час маринування скорочується, і при неправильних інгредієнтах, може вийти згортання маринаду, що відіб’ється на смакових якостях шашлику, і шашлик також вийде всередині нагадує м’ясне пюре або кашу.\nСтосовно оцту при маринуванні — його можна додавати в деяких випадках, але при цьому — він робить м’ясо більш жорстким, і якщо перетримати в агресивному оцтовому маринаді, шашлик можна з великою ймовірністю зіпсувати. Іноді я застосовую оцтові маринади, але щоб підкреслити смак м’яса, не більше. І вже точно, такі маринади не довше 2-5 годин маринування.\nРадянський рецепт маринаду з оцтом і цибулею:\nсвиняча шийка — 1 кг\nцибулина ріпчаста — 1 кг\nстоловий 9% — 5 ст. л\nсіль, чорний і червоний перець — за смаком\nще 3 зубчики часнику для аромату можна + кріп + петрушка. З останнім не переборщіть!\nКоли солити шашлик — відразу або за годину до смаження шашлику? Я солю відразу, тому як якщо спочатку м’ясо підібрано правильно, то сіль не зробить його сухим або жорстким, а, навпаки, підкреслить смак м’яса всередині, а не тільки зовні, коли соліть за якийсь час, до приготування.\nЯкщо при смаженні часто спалахує полум’я на вугіллі і обвуглює шашлик — використовуйте жменю солі, посипавши на вугілля у тому місці, де найбільше з’являється язики полум’я. Також використовують воду з оцтом, якою поливають і сам шашлик, і паралельно контролюють процес смаження, поливаючи язики полум’я. А взимку можна піднімати м’ясо з мангалу, і посипати вугілля жменею снігу. Це зменшить запал вугілля!\nТепер, коли ви знаєте основні моменти маринування, можна приступати до покрокового процесу. Для тих, хто не любить читати — можна просто дивитися фото. Все вийде!\nОтже, у вас є шматки м’яса, і можна використовувати будь-який з запропонованих маринадів вище. Наприклад, самий перший:\nКрок 1. Ріжемо м’ясо\nМ’ясо ріжемо на шматки приблизно з сірникову коробку. Якщо робити дуже великими, то всередині може вийти не прожареним (так званий сирої шашлик, який доведеться або смажити на розпеченій сковороді під кришкою, або знову на мангалі. Але в будь-якому випадку, вийде вже не той ефект). Тільки не в мікрохвильовці! Вийде сухим 100%.\nКрок 2. Ріжемо інгредієнти для маринаду (цибуля, помідори, зелень)\nКрок 3. Відправляємо інгредієнти в м’ясо, додаємо 3 зубчики часнику + сіль + перець за смаком\nНа цьому етапі можна зупинитися, і залишити шашлик маринуватися мінімум на 5 годин. Але я використовую додаткові інгредієнти, роблячи середу маринування трохи агресивніше, але без використання оцту…\nКрок 4. Додамо кілька маринованих помідор черрі, і помідорний розсіл буквально 100 грам.\nРозсіл до речі не дуже агресивний, і його можна пити. Особливо після лазні, освіжає! Ух…\nКрок 5. Перемішуємо маринад, і ставимо в прохолодне місце на кілька годин\nВідмінно! Ви впоралися. Як бачите, тут нічого складного.\nЯкщо у вас є свої секрети маринування шашлику, або особливий рецепт, яким завжди користуєтеся, то будь ласка напишіть нижче у коментарях його інгредієнти. Дуже стати в нагоді для сімейного архіву. Заздалегідь спасибі!\nА тим часом, замаринуем шию свинини, по самому простому рецептом. Тут спочатку, м’ясо м’яке і соковите, і його залишається лише правильно замаринувати і підсмажити. При смаженні потрібно більше контролю, тому що жир буде капати на вугілля, і спалахує полум’я, яке потрібно вчасно гасити, щоб соковитий шашлик не підгорів!\nМаринується аналогічним чином. Ріжемо м’ясо, змішуємо інгредієнти, і відправляємо в прохолодне місце на 5 годин. Після на шпажки, і можна смажити. Нижче покажу покрокові фото…\nОт і все! Тепер у нас є 2 маринаду шашлику, і 3 види м’яса.\nЗвичайно ж, шия точно вийде самої соковитою і м’якою. Далі думаю смачними будуть реберця нанизані на шпажки, і третій шашлик можна сказати дієтичний або пісний з корейки.\nЩоб шашлик вийде м’яким і соковитим потрібно:\nПравильно підібране м’ясо (бажано шию свинини)\nНайпростіший маринад (можна перший, можна другий рецепт)\nШматки м’яса не повинні бути занадто великими або дуже малими (приблизно сірникову коробку)\nНе додавати агресивне середовище (наприклад оцет), або не перетримати в такому маринаді\nСтежити за процесом приготування — вчасно перевертати шашлик на мангалі, і гасити полум’я.\nСаме час вийти у двір та його посмажити на вугіллі…\nОсновний секрет швидкого приготування на мангалі — у вугіллі, щоб вони були достатньо розпечені (на фото вище можна бачити, наскільки вугілля червоні). Далі, біля мангалу повинна бути вентиляція, щоб був приплив повітря, який підтримає рівномірний жар від вугілля. Хоча всі сучасні мангали, які продаються, або які робляться по кресленнях — всі вони нормальні. І навіть мангал з цегли — не перешкода, щоб приготувати соковитий шашлик. Тут багато чого залежить саме від шашличника, який контролює процес приготування. Але звичайно буває таке, що вугілля занадто близько до м’яса, і будуть його підсмажувати. Або навпаки низько від нього, і тут потрібно більше вугілля. Насправді, тут процес індивідуальний, і кожен знає свій мангал краще інших ).\nВугілля розжарили до красна, щоб не було полум’я, і можна укладати шпажки шашлику.\nСмажимо буквально 15 хвилин, постійно перевертаючи:\nПро приготуванні можна перевірити ножем, зробивши надріз на самому великому шматку. Якщо буде виділятися червоний сік, то шашлик ще не готовий.\nЗазвичай довга смаження шашлику говорить про не правильному пристрої мангалу, або малому кол-ве вугілля, не здатним забезпечити достатній рівень спека.\nПеревірити, наскільки правильно смажить мангал, або коли укладати шпажки, просто піднесіть долоню на рівні шпажок, і якщо немає терпіння утримати її довше 3 секунд, значить жар достатній, і м’ясо буде готове буквально за 15 хвилин. А якщо долоню терпить жар, то звичайно процес приготування затягується, і в цьому випадку м’ясо виходить сухим, так як плавно, в процесі смаження з нього випливає весь сік.\nПравильна смаження повинна бути на розжареному вугіллі з інтенсивним жаром. Це добре тим, що в момент, коли шпажки укладаються на мангал, кожен шматочок покривається скоринкою, яка зберігає всередині всі соки соковитого шашлику. І таким чином, процес приготування виходить швидким і м’ясо буде соковитим всередині.\nА на слабкому вогні м’ясо мліє, і чим довше гріється, тим шашлик виходить менш м’яким і соковитим. Вважаю це важливий момент!\nЇсти подано! Саме час скуштувати гарячий шашлик. Пригощайтеся, будь ласка…\nСоус обов’язково (нижче поділюся рецептом)\nСвіжі помідори, огірки та зелень — бажано\nЩе корж можна засмажити на вугіллі — виходить дуже смачно. На фото цього не показав! На жаль…\nШашлик можна порізати і викласти на лаваш з маринованою цибулькою\nМаринований лук — бажано (ріжу тонкими кільцями і збризкую розведеним оцтом за смаком. На 1 цибулину — 1 чайна ложка 9% оцту. Роблю за смаком!)\nКоньяк або пиво — за бажанням\nНа фото нижче, шашлик з шиї свинини:\nНа фото нижче, реберця і корейка:\nВідмінно підходить до будь-якого м’яса і не тільки.\nМайонез (2 столових ложки)\nКетчуп (1 столова ложка)\nСметана (1 столова ложка)\nГірчиця (1 чайна ложка)\nпорошок Карі (щіпка за бажанням)\nТабаско (5 крапель)\nДо речі! Цей соус підходить не тільки для шашлику, але і домашніх хот догів, про які поговоримо в наступних випусках.\nНа цьому у мене все! Ваше здоров’я…


Кримінальна відповідальність за порушення на виборах! | | Navchas\n31 березня – чергові вибори президента України. Варто пам’ятати, що за порушення під час голосування настає кримінальна відповідальність!\nНаприклад, обмеження волі до 3 років, виправні роботи до 2 років, штраф від 1700 до 5100 гривень, настають за:\n– видачу виборчого бюлетеня для голосування особі без документа, який підтверджує громадянство України;\n– демонстрацію заповненого виборчого бюлетеня стороннім особам;\n– фото-, відео зйомку заповнених виборчих бюлетенів;\n– голосування більше ніж один раз;\nПропозиція, обіцянка, надання виборцю коштів, іншого майна, переваг, пільг, нематеріальних активів за вчинення або невчинення будь-яких дій, пов’язаних з безпосередньою реалізацією права голосу та прийняття такої обіцянки, пропозиції виборцем, одержання ним вигоди, а також передача виборчого бюлетеня сторонній особі карається законом штрафом від 1700 до 5100 гривень, виправними роботами до 2 років, або обмеженням волі до 2 років.\nНайбільше покарання, а саме позбавлення волі від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю від 1 до 3 років настає за пошкодження виборчих скриньок.\nВарто бути уважними. Тому якщо ви побачите порушення, звертайтеся до голови відповідальної виборчої комісії, офіційних спостерігачів, або поліції.\nНачальник відділу Воловецького РВ ДВС М.М.Палей\n31 березня – чергові вибори президента України. Варто пам’ятати, що за порушення під час голосування настає кримінальна відповідальність! Наприклад, …


27 Червня, 18:49 Мітки: трамвай\nМалюнок Олега Коваленка, “Ратуша”, 1991 рікМіста, як і люди, мають свої амбіції. Міста постійно змагаються між собою – величиною та кількістю населення, красою своїх споруд, комфортністю життя мешканців та впровадженням у повсякденність найновіших технічних досягнень. Кожне місто наче намагається довести urbi et orbi – я найкраще і найпрестижніше, жити треба тільки в мені.\nУ радянські часи була чітка установка – метро будувати лише в містах-мільйонниках. Відтак в Україні повноцінне метро збудували лише у найбільших мегаполісах – Києві та Харкові. Є ще метро і у Дніпрі, але дуже вже химерне – єдина його лінія з’єднує залізничний вокзал з промисловою зоною, оминаючи не лише центр міста, а й основні житлові масиви. Ще провальнішою виявилася спроба збудувати метро в нині окупованому Донецьку – викинувши за більш як 30 років млявого будівницьва силенну купу грошей, там нічого так і не спорудили. Нині збудовані лінії та станції частково зруйновані та затоплені і, за оцінками фахівців, відновленню не підлягають.\nСхема львівської “підземки”У Вікіпедії можна знайти детальний опис того, як мала виглядати львівська «підземка». Три лінії із загальною довжиною підземних колій у 14,5 кілометрів. Вісім підземних станцій. Тунелі на глибині 30-35 метрів. Передбачено було й орієнтовний пасажиропотік – після запуску двох з трьох гілок львівська «підземка» в годину-пік мала перевозити більше 30 тисяч пасажирів.\nУ 1989-му Львівська міськрада створила Дирекцію будівництва підземного трамвая, яка розпочинає реальні підготовчі роботи. Визначено генпідрядника та субпідрядника, замовлено геологічну розвідку, розпочато буріння перших шурфів.\nЗадній двір палацу Потоцьких, де бурили першу щахту. В глибині справа – споруда дирекції будівництваПершу шахту глибиною 30 м прорили на задньому дворі Палацу Потоцьких. І майже одразу цей шедевр львівської архітектури почав тріщати по швах. Тріщини досягали 30-сантиметрової ширини, у них без зусиль можна було пропхати голову. Згодом, на ремонт палацу довелося витратити 6 мільйонів гривень (у цінах 90-х).\nОкремі експерти також приписують впливу підземних робіт і руйнування будинків на площі Міцкевича, хоча з цією версією погоджуються не всі. Втім, це не заперечує основного – підземні роботи впливали на гідрологічний стан заводнених львівських грунтів і фундаменти будинків, значна частина яких стоїть на дерев’яних палях, почали просідати та деформуватися.\nБільше вони так ніколи і не відновились. Спрацював ще один фактор, про який теж попереджали критики проекту. Будівництво відбувалося за державний кошт і трималося на урядових гарантіях про надання коштів. Фінансова криза початку 90-х показала всю ефемерність цих гарантій і вбила останній цвях в реалізації планів прокладення львівської «підземки».\nБез розмов про «підземку» не обходилися і часи мерства Андрія Садового. Так, ще у 2007-му головний архітектор Львова Юрій Криворучко оприлюднив потенційні плани побудови «метро полегшеного типу». Втім цього разу проектанти постаралися бути максимально обережними у планах: будівництво розпочнеться не раніше 2020року, при позитивних висновках експертів і відповідному рішенні депутатів Львівської міської ради. При цьому тепер проектанти пропонували прокладати лінії «підземки» в обхід центру (на 300-400 метрів) та подалі від русла Полтви.\nСьогодні Львів віддає перевагу прокладанню наземних трамвайних колійВтім, схоже, що в останні роки про ці плани у львівській мерії вирішили забути. «У метро, під землю, ми не підемо, бо дослідження, які робилися раніше, показують, що це занадто дорого і можуть бути певні небезпеки. Бо технології, звичайно, є, але вони коштують надзвичайно дорого, тому це не на часі», – заявив зовсім нещодавно Андрій Садовий.\nТож чи потрібне Львову метро чи будь-яка інша версія підземного транспорту? Суперечки з цього приводу не вщухають. Проте показовим є той факт, що в значно багатшій за нас Європі «підземкою» можуть похвалитися лише столиці-мегаполіси з кілька мільйонним населенням. Скажімо, у Польщі метро функціонує лише у Варшаві, а ось співмірні зі Львовом Краків, Вроцлав, Познань та Гданськ спокійнісінько обходяться наземним транспортом. Який, попри схожі з нашим містом проблеми із вузькими вуличками та заторами, ще й примудряється дотримуватися графіку.\nНаступна публікація Вірус Петя мeчить айтішників Садового\nПопередня публікація Студенти стали на захист викладача Львівського університету, який боровся з корупцією


Руна лагуз, лагус - Світлана Некрасова » Слов'янська Академія ДУХовного Розвитку - Я ЗДОРОВ\nІм'я руни: Лагус (Лагуз)\nЗначення: вода, озеро, море, поле, річка\nНімецька назва: Laaz (Laguz)\nГотична назва: Lagus\nСтаро-норвезька назва: laguR\nАнгло-саксонська назва: Lagu\nКельтська назва: La gus\nІсландська назва: Lögur\nНорвезька назва: Laukr, Lögr\nРуна води, мореплавці. Руна інтуїції та уяви.\nЛагус (Laguz) - руна води, простора.\nКлючові концепції. Потік; перебіг життя; зріст; оновлення; любов; емоції; місяць, інтуїція; передбачення, яке збувається.\nУ прогнозі руна Лагус часто означає, що вас ведуть і захищають високі енергії. Це руна творчого потенціалу для співаків та художників.\nЛагус (Laguz) - це руна інтуїції, уяви, плавного догляду, плавної зміни напряму. Ці енергії забирають вас у себе, як у глибини океану. Якщо корабель - ваш розум, керований і стійкий, в гармонії з космічними силами, значить, у вас є можливість радіти оновленню, інтуїції, зростанню та любові.\nЯкою б не була ситуація, необхідно довіритися своїй інтуїції. Це може здатися нерозумним і просто викликати страх втрати контролю на себе. Однак зараз ситуація сприяє саме такій поведінці. Не потрібно жодних опінок і роздумів, іноді розуміння, інакше неминуче напруга і внутрішня дисгармонія.\nПорада руни. Уявіть, що вас несе річка, довіртеся потоку, відчуйте себе розслабленим, легким та в повній безпеці. Зараз ні час для обмірковування та раціоналізації. Не ставте під сумнів ваші таланти, використовуйте їх у вашій діяльності. Потерпіть, і ваші сумніви зникнуть, як туман сонячного ранку.\nКлючові концепції. Попередження; перешкода; помилкове передчуття; ілюзії, зрада коханої; спокуса; емоційні розлади; перенапруга; нездійсненні очікування; нездійсненний задум.\nПоява цього знака – попередження про небезпеку зриву. Падіння, деградація, догляд в ілюзії (наркоманія, розпуста, таємні зради). Людина вам усміхається, а за спиною вас топить. Ваша інтуїція вас підвела і націлила на речі, яких ви не маєте належних здібностей.\nМожлива поява сильної спокуси до легкого шляху, негативних речей, що принесе лише розлади та прикрощі.\nМожливо, ви перенапружилися, намагаючись досягти того, що зараз не може здійснитися. Щось набуло вам неймовірно великого значення, ви прагнете отримати бажане за будь-яку ціну, вкладаючи в це всі свої старання. Але в такій ситуації неминучий зрив. (Ви так сильно прагнете отримати це, що негайне невиконання ваших планів схильні розцінювати як аварію).\nНіхто не може діяти вище відпущених йому можливостей і накопичених сил, не чекаючи удару у відповідь. Ваші ресурси не безмежні. Ви приносите в жертву одному зі своїх бажань інші частини своєї особи, берете в них позику енергію і сили. Швидше за все, ви звели бажане в абсолют і якщо отримаєте це негайно і в повному обсязі, ніякої радості це не принесе. Може, розумніше відмовитися від своєї шаленої мети, ні в якому разі не забороняючи собі її досягти, а просто зрозумівши, що вам це не дуже й потрібно?\nПорада руни. Схоже, ви тонете в калюжі. Спробуйте стримати свій нервозний і збуджений стан: ви на межі зриву.\nЛагус (Laguz) - це руна інтуїції та уяви.\nзбільшення життєвих сил; благополуччя; загострює інтуїцію; допомагає розвитку та прояву окультних здібностей; полегшує процес пізнання та проникнення в таємницю, розуміння законів космосу; у звичайному житті сприяє укладенню шлюбу, закінченню розлуки я подолання сварки з партнером; вченим допомагає завершити дослідження, розв'язати проблему.\nДля встановлення контакту з інтуїцією.\nДля збільшення енергії та життєвої сили (особливо у жінок).\nДля накопичення енергії.\nСвітлана Некрасова. Рунічні практики, Світлана Некрасова. Рунічні практики-laguz, Лагуз, LAGUZ, Руна лагуз, LAGUZ, лагус, лагуць\nРуна ансуз - Зоя Золотухіна.\nДіло [дз], [з] - базовий позитивний, тіньовий образ буквиці та числове значення.\nAccumulate - пояснення та розкриття образу на основі давньо-слов'янської буквиці


ПОГЛЯД НА БІБЛІЮ ЯК БОЖЕ ОБ’ЯВЛЕННЯ\nВ СВІТЛІ ЗДОРОВОГО РОЗУМУ\n– Твердження Біблії і зовнішні докази її\n– Її стародавність і збереженість\n– Її моральний вплив\n– Мотиви тих, хто її писав\n– Загальний характер Писань\n– Книги Мойсея\n– Закон Мойсея\n– Особливості встановленого Мойсеєм уряду\n– Це не була система правлячого духовенства\n– Інструкції для цивільних правителів\n– Однакове становище багатих та бідних\n– Захист від втручання в права народу\n– Священство не було привілейованим класом;\nзасоби його утримання і т.п.\n– Захист чужинців, вдів, сиріт та слуг від гніту\n– Пророки Біблії\n– Чи є спільний зв’язок між Законом, пророками\nта тими, хто написав Новий Заповіт?\n– Чуда не суперечать розуму\nGods Word БІБЛІЯ є світочем цивілізації і свободи. Її позитивний вплив на суспільство визнаний найбільшими державними діячами, хоч в більшості випадків вони дивились на неї через різноманітні окуляри суперечливих віросповідань, які хоч і визнають Біблію, жахливо перекручують її вчення.\nЦю велику стару книгу ненавмисно, але жахливо перекручують її ж приятелі, багато з яких віддали б за неї життя. Однак вони завдають їй згубнішої шкоди, ніж її вороги, заявляючи, що Біблія підтримує те давно шановане ними неправильне сприйняття її правд, успадковане по традиції від їх батьків. Нехай би вони пробудились, переглянули свої вчення і викликали збентеження в її ворогів, роззброюючи їх!\nThe Tyndale Bible Оскільки світло природи спонукає нас сподіватися повнішого Божого об’явлення, ніж те, яке дає природа, розсудливий, мислячий розум буде готовим дослідити будь-які твердження, що називають себе божественним об’явленням і проявляють відповідні зовнішні ознаки правдивості таких тверджень.\nБіблія називає себе таким об’явленням від Бога і приводить нам достатньо зовнішніх доказів правильності її тверджень. Крім того, вона дає нам небезпідставну надію, що більш детальне її дослідження відкриє ще повніші та вагоміші докази того, що вона є дійсно Божим Словом.\nБіблія – це найстарша книга зі всіх існуючих сьогодні книг. Вона пережила бурі тридцяти століть. Люди намагались різними можливими способами стерти її з лиця землі: вони ховали її, палили, погрожували смертю тим, хто володів нею. Та найстрашніше і найбезжалісніше переслідували тих, хто в неї вірив. Та все одно ця книга живе.\nСьогодні, коли багато її ворогів вже померли, а сотні томів, написаних, щоб її дискредитувати та підірвати її вплив, вже давно забуті, Біблія проклала дорогу до кожного народу та мови на землі. Існує понад двісті її перекладів.\nВже сам факт, що ця книга існує стільки століть, незважаючи на такі нечувані зусилля усунути її та знищити, є міцним додатковим доказом того, що Велична Істота, Котру Біблія називає своїм Автором, є і її Хоронителем.\nThe Geneva Bible Теж правда, що моральний вплив Біблії є завжди позитивний. Той, хто стає уважним дослідником її сторінок, незмінно піднімається до чистішого життя. Інші твори на релігійні та різні наукові теми також зробили добро для людства, до якоїсь міри облагородивши та благословивши його.\nАле всі книжки, разом взяті, не змогли дати стогнучому створінню тієї радості, миру та благословення, які дала Біблія багатим та бідним, вченим та невченим. Це не просто книга для читання. Це книга, яку треба старанно та розважливо досліджувати, бо думки Бога вищі від наших думок, а Його дороги – від наших доріг.\nІ якщо ми хочемо збагнути план та думки всемогутнього Бога, то мусимо зосередити всю нашу енергію на цій важливій праці. Найцінніші скарби правди не завжди лежать на поверхні.\nВід початку й до кінця ця книга постійно вказує і згадує одну важливу особистість – Ісуса з Назарета, Котрий, як вона стверджує, є Божим Сином. Від початку й до кінця вона прославляє Його ім’я, служіння та працю.\nТе, що людина, названа Ісусом з Назарета, дійсно жила і була досить відомою в період, вказаний письменниками Біблії, є історичним фактом, повністю та всебічно підтвердженим незалежно від Біблії.\nІ те, що цей Ісус був розп’ятий через заздрість юдеїв та їхніх священиків, є ще одним історичним фактом, встановленим незалежно від доказів письменників Нового Заповіту. Ці письменники (за винятком Павла та Луки) були особисто знайомі з Ісусом з Назарета, були Його учнями і висвітлили Його вчення у своїх писаннях.\nВже саме існування якоїсь книги вказує на певні мотиви, якими керувався її автор. Тому запитуємо: які ж мотиви надихнули цих людей підтримати справу цієї Особи?\nІсус був засуджений на смерть і розп’ятий євреями як злочинець. Найбільш релігійні з них змовилися і вимагали Його смерті як особи, негідної життя. Підтримуючи Його справу і поширюючи Його вчення, ці люди не зважали на презирство, обмеження та жорстоке переслідування.\nВони ризикували своїм життям і в деяких випадках навіть ставали мучениками. Так, за Свого життя Ісус дійсно був винятковою особистістю, як в житті, так і у вченнях, але які ж могли бути мотиви для відстоювання Його справи, коли Він помер, та ще й так ганебно?\nТож якщо припустити, що розповіді тих письменників є вигадками, а Ісус був лише плодом їхньої уяви чи ідеалізованим героєм, то яким же безглуздим було б припущення, що тверезі люди, після твердження, що Він – Божий Син, котрий був зачатий надприродним способом, був наділений надприродною силою, якою зціляв прокажених, повертав зір сліпонародженим, відновлював слух глухим і навіть воскрешав мертвих, могли б закінчити історію такої особи розповіддю, що невелика група ворогів Ісуса страчує Його як злочинця, тоді як всі Його друзі та учні (а серед них і самі автори) кидають Його в цей трагічний момент і втікають.\nТе, що світська історія в дечому не погоджується з цими письменниками, не повинно породжувати в нас сумнівів щодо правдивості їх записів. Ті, хто все-таки так вважають, повинні знайти і пред’явити якісь мотиви, що спонукали б цих письменників давати неправдиві свідчення. Що ж могло б їх спонукати до цього?\nЧи могли вони тверезо сподіватись, що таким чином отримають багатство, славу, владу та інші земні блага? Бідність Ісусових друзів, а також непопулярність їхнього героя серед впливових релігійних осіб Юдеї суперечить такій думці. Те, що Він помер як злочинець, як порушник спокою, і був знеславлений, не давало бажаючим відновити Його вчення ніякої надії на завидну славу чи земні блага.\nБо ж коли б такою була мета тих, що проповідували Ісуса, то чи вони не відмовились би негайно від неї, тільки дізнавшись, що вона несе з собою ганьбу, переслідування, ув’язнення, побої і навіть смерть? Тому цілком зрозуміло, що люди, які пожертвували домом, репутацією, честю та життям, які жили не для теперішньої насолоди, а головною метою яких була підтримка їх ближніх, і які прищеплювали найвищі моральні принципи, не тільки мали мотиви, але, більше того, їхні мотиви мусили бути чистими, а їхня мета – дуже високою.\nЗрозуміло, що свідчення таких людей, керованих лише чистими і добрими мотивами, в десять разів перевищує авторитет та важність звичайних авторів. І не були ці люди фанатиками. Вони були людьми здорового та тверезого розуму, які за будь-яких обставин могли дати підставу своєї віри і надії, залишаючись незмінно вірними своїм обґрунтованим переконанням.\nТе, на що ми тут звертали увагу, стосується і різних письменників Старого Заповіту. В основному це були люди, що відзначалися своєю відданістю Господу. Біблійна історія так само безсторонньо описує та осуджує їхні слабкості та недоліки, як і схвалює їхню доброчесність та вірність.\nЦе повинно дивувати тих, хто вважає Біблію сфабрикованою історією, призначеною для того, щоб страхом вселяти в людей пошану до релігійних систем. Про правдивість Біблії свідчить її відвертість. Шахраї, бажаючи показати людину великою, а, особливо, при бажанні представити деякі свої твори як натхненні Богом, без сумніву змалювали б її характер бездоганним та найшляхетнішим. Те, що такий спосіб не був використаний у Біблії, є логічним доказом того, що вона не була по-шахрайськи створена для обману.\nОтже, маючи підставу сподіватись об’явлення Божої волі та плану, і переконавшись, що Біблія, яка називає себе тим об’явленням, була написана людьми, в чиїх мотивах ми не бачимо причини сумніватись, а, навпаки, бачимо привід для схвалення, давайте дослідимо характер писань, що вважаються натхненими, щоб побачити, чи їхні вчення відповідають тому характеру, який ми розсудливо приписуємо Богу, і чи мають вони внутрішні докази своєї правдивості.\nПерші п’ять книг Нового Заповіту, а також деякі книги Старого Заповіту є оповіданнями або історіями подій, відомих для письменників, чий характер є гарантією їх правдивості. Всім зрозуміло, що для того, щоб просто розповісти правду про справи, з якими вони були особисто добре ознайомлені, не потрібне спеціальне об’явлення.\nТа оскільки Бог бажав дати людям об’явлення, то вже сам факт, що ці історії минулих подій мають відношення до того об’явлення, може бути достатньою підставою для логічного висновку, що Бог передбачив і влаштував так, щоб чесний письменник, вибраний Ним для цієї праці, міг мати прямий контакт із необхідними фактами.\nПравдоподібність цих історичних сторінок Біблії майже повністю базується на характерах та мотивах їх письменників. Від добрих людей не вийде неправда, а з чисте джерело не дасть гіркої води. Загальне свідоцтво цих записів знімає всяку підозру, що її письменники могли сказати чи зробити щось погане, щоб воно вийшло на добре.\nКоли ми говоримо, що такі книги Біблії, як Книги Царів, Книги Хронік, Книги Суддів і т.д. є просто достовірними і старанно записаними історіями видатних подій та осіб свого часу, то це в жодному разі не зменшує правдивості цих книг.\nМи пам’ятаємо, що єврейські Писання включають історії, закони і пророцтва. Ці історії, а також родоводи та ін. дуже точно деталізували події, з огляду на сподівання, що обіцяний Месія прийде по особливій лінії від Авраама. Звідси і причина опису певних історичних фактів, які з точки зору цього двадцятого століття виглядають нескромними.\nНаприклад, виразний опис походження таких народів, як моавітяни та аммонітяни, а також їхнього відношення до Авраама та ізраїльтян, напевне, вважався істориком необхідним для повної історії їхнього народження (Бут. 19: 36-38).\nТак само детально розповідається про дітей Юди, від котрого походив цар Давид, і через котрого простежується назад до Авраама родовід Ісусової матері Марії та її чоловіка Йосипа (Лк. 3: 23, 31, 33, 34; Мт. 1: 2-16).\nБез сумніву, необхідність ретельного встановлення родоводу була тим більш важливою, бо саме з цього племені (Бут. 49: 10) мав прийти цар Ізраїлю і обіцяний Месія, звідси і такі детальні подробиці, яких не зустрінеш в інших випадках (Бут. 38).\nfor details Подібні чи інші причини можуть існувати і для інших історичних фактів, записаних в Біблії, корисність яких ми згодом можемо побачити. Якщо б вони не були історією, а просто трактатами моралі, то їх без шкоди можна було б пропустити, хоча ніхто не може обґрунтовано сказати, що Біблія десь схвалює нечистість.\nКрім того, слід пам’ятати, що на різних мовах ті самі факти можна передати з більшою або меншою делікатністю. І хоч перекладачі Біблії були надто сумлінними, щоб пропустити щось із її записів, однак вони жили в часи менш вибагливі до вибору витончених виразів, ніж сьогодні. Це саме можна сказати і про ранні біблійні часи та звичаї висловлюватися. Що ж стосується Нового Заповіту, то, звичайно, навіть найвибагливіший читач не зможе знайти якоїсь зачіпки в цьому відношенні.\nі проголошені в них закони\nПерші п’ять книг Біблії відомі як П’ятикнижжя Мойсея, хоча в них ніде не згадується його ім’я, як їх автора. Те, що вони були написані Мойсеєм або під його наглядом, є логічним висновком, а розповідь про його смерть та похорон була справедливо додана його писарем.\nВідсутність конкретного твердження, що ці книги написані Мойсеєм, зовсім не перечить цій думці. Якщо б їх написав хтось інший з метою обману чи підробки, то напевно, щоб прикрити свій обман, він заявив би, що вони написані тим видатним лідером і державним діячем Ізраїлю (Див. Повт. 31: 9-27).\nВ одному ми впевнені: Мойсей дійсно вивів ізраїльських людей з Єгипту. Він згуртував їх як народ, керуючись законами, викладеними в цих книгах. І єврейський народ однодушно більше трьох тисячоліть називав ці книги своїм дарунком від Мойсея, вважаючи їх такими священними, що не могла бути змінена жодна йота, ні значок. Це і є доказом достовірності тексту.\nJob 26:7 Ці записи Мойсея містять єдину достовірну історію (що збереглася до наших часів) тої епохи, яку вони висвітлюють. Китайська історія, імітуючи свій початок від творення, розповідає, як Бог вийшов на воду в човні і, взявши в руки шматок землі, вкинув її в воду. І цей шматок землі, твердить вона, став цим світом і т.д.\nАле вся ця історія настільки позбавлена здорового глузду, що навіть дитячий розум не повірив би їй. Тоді як запис в книзі Буття розумно відштовхується від того, що Бог, Творець, розумна Першопричина, вже існував. Там не говориться про походження Бога, а йдеться про Його працю, її початок та її послідовне впорядковане просування: “На початку Бог створив небо та землю”.\nПотім, оминаючи деталі та пояснення походження Землі, слідує розповідь про шість днів (епох) приготування її для людини. Цей запис в значній мірі є підтверджений нагромадженим протягом чотирьох тисяч років світлом науки.\nОтже, набагато розумніше погодитися з твердженням, що його автор, Мойсей, був божественно натхненним, ніж припускати, що інтелект однієї людини перевищував весь разом взятий інтелект та дослідження решти людства протягом трьох тисячоліть за сприянням найновіших досягнень та мільйонних сум грошей.\nДавайте глянемо на систему законів, сформульованих в цих писаннях. Вони, безумовно, не мали аналога ні тоді, ні пізніше – аж до двадцятого століття. І навіть закони теперішнього століття базуються на принципах, закладених в Законі Мойсея, і в основному вони створені людьми, що признавали божественне походження Закону Мойсея.\nДекалог є лише стислим оглядом цілого Закону. Ці Десять Заповідей диктують кодекс пошани і моралі, що вражає кожного дослідника своєю надзвичайністю. І якщо б вони не були відомі раніше, а були знайдені лише тепер серед руїн та пам’яток Греції,\nРиму чи Вавилону (народи, які піднялися і занепали значно пізніше від дання цих Законів), то вважались би дивовижними, якщо не надприродними. Але добре ознайомлення з ними та їхніми вимогами до певної міри породили байдужість, так що їхня справжня велич помітна лише небагатьом. Так, ці заповіді не вчать про Христа. Але вони були дані не християнам, а євреям.\nВони не мали вчити віри у викуп, а переконувати людей в їхній гріховності та в необхідності викупу. Суть цих заповідей була чудово представлена в словах славного Засновника християнства: “Люби Господа, Бога свого, усім серцем своїм, і всією душею своєю, і всім своїм розумом, і з цілої сили своєї”; і “Люби свого ближнього, як самого себе” (Мр. 12: 30, 31).\nThe Levitical Priesthood Форма правління, встановлена Мойсеєм, відрізнялась від усіх інших форм – минулих і сучасних – тим, що називала себе правлінням самого Творця, перед Котрим люди несли відповідальність. Їхні закони та інституції, цивільні та релігійні, говорили про своє походження від Бога, повністю відповідаючи (в чому ми зараз переконаємось) тому, що розум описує нам як Божий характер.\nНамет, що знаходився в центрі табору, в приміщенні “Святая Святих” мав вияв присутності Єгови як їхнього Царя. Саме звідси надприродним шляхом вони одержували вказівки для успішного ведення їх національних справ. Була встановлена служба священиків, котрим був ввірений повний нагляд за Наметом. Лише через них було дозволено мати доступ та спільність з Єговою.\nВ зв’язку з цим у декого може виникнути думка: “Ага! Ось яка мета їхньої організації. В них, як і в інших народів, людьми правили священики, користуючись їхньою довірливістю і викликаючи в них страх для власної величі та користі”.\nАле постривай, друже. Давай не будемо робити поспішних висновків. Там, де є така добра нагода перевірити справу фактами, було б нерозумно спішити з висновками, не ознайомившись з фактами. Незаперечні докази суперечать подібним припущенням.\nПрава і привілеї священиків були обмежені. Вони взагалі не мали цивільної влади, а також були позбавлені всякої можливості використовувати своє службове становище для втручання в права та свідомість народу. Такий порядок був запроваджений Мойсеєм – представником роду священиків.\nElders of Israel Силою обставин все керівництво зосередилась в його руках, як представника Бога у визволенні Ізраїлю з єгипетського рабства, зробивши покірного Мойсея автократом у владі та повноваженнях. Хоча насправді, завдяки своєму покірному характеру, він був невтомним слугою свого народу, чиє життя постійно виснажували обтяжливі клопоти його становища.\nВ той момент і був встановлений цивільний уряд, який був, по суті, демократичним. Але не зрозумійте нас неправильно: коли дивитись з точки зору невіруючих, то цей уряд був демократичним, але коли дивитись в світлі його власних тверджень, то він був теократичним, тобто божественним урядом.\nАдже закони, дані Богом через Мойсея, не допускали жодних поправок: з цього кодексу законів не можна було нічого ні додати, ні виключити. Отже, ми бачимо, що форма правління Ізраїлю відрізнялась від всіх інших цивільних урядів, які існували до і після нього.\n“І сказав Господь до Мойсея: Збери ж Мені сімдесятеро люда зо старшин Ізраїлевих, яких знаєш, що вони старші народу та його наглядачі, і візьми їх до скинії заповіту, і стануть вони там із тобою. І Я зійду, і буду розмовляти із тобою, і візьму від Духа, що на тобі, і покладу на них, – і вони носитимуть із тобою тягара того народу, і не будеш носити ти сам” (Числ. 11: 16, 17. Див. також вірші від 24 до 30, як приклад вірного та чистого управління і покори державного мужа).\nМойсей, повторюючи це, говорить: “І взяв я голів ваших племен, мужів мудрих та знаних (впливових), і поставив їх головами над вами, – тисячниками, і сотниками, і п’ятдесятниками, і десятниками, та урядниками для ваших племен” (Повт. 1: 15; Вих. 18: 13-26).\nMoses anointing Aaron High Priest З цього виходить, що цей видатний законодавець був далеким від думки увіковічнити чи посилити свою владу, віддаючи кермо правління народом під контроль своїх безпосередніх родичів із племені священиків, вживаючи їхню релігійну владу для обмеження прав та свобод народу.\nНавпаки, він запровадив для народу форму правління, розраховану на те, щоб культивувати в них дух свободи. В історії інших народів та їх правителів немає аналогів цьому. В кожному випадку правитель шукав власного вивищення та більшої влади. Навіть у випадках, коли такі люди сприяли заснуванню республік, подальші події показували, що вони робили це з політичних міркувань, щоб здобути прихильність народу та увіковічнити свою владу.\nОпинившись в подібних обставинах, як Мойсей, кожна честолюбна людина, керуючись політичними намірами і намагаючись тримати народ в обмані, прагнула би більше зосередити владу в своїх руках та в руках своєї сім’ї, особливо, якщо це було неважким завданням з огляду на вже існуючий в цьому поколінні релігійний вплив і на переконання народу, що Бог ними керує з Намету.\nТакож неможливо припустити, щоб людина, здатна створити такі закони і управляти таким народом, була настільки недалекоглядною, щоб не бачити, до чого може привести його діяльність. Управління народом було віддане в їхні власні руки до такої міри, що хоч і було обумовлено, щоб важчі справи, які було не під силу вирішити старшим, приносити до Мойсея, однак вони самі мали вирішувати, з якими справами звертатись до Мойсея.\n“А ту справу, що буде занадто тяжка для вас, принесете мені, і я вислухаю її” (Повт. 1: 17).\nSaul king Якщо так дивитись, то Ізраїль був республікою, урядовці якої діяли по божественному повноваженню. І на здивування тим, хто в незнанні стверджує, що Біблія замість “правління народу через народ” схвалює міцну імперську владу над народом, ми зауважимо, що ця республіканська форма цивільного уряду проіснувала понад чотириста років.\nПізніше на прохання “старших” і без Господнього схвалення вона була замінена на царство. Бог сказав Самуїлу, який діяв тоді як свого роду неофіційний президент: “Послухай голосу того народу щодо всього, про що він сказав тобі, бо не тобою вони погордували, але Мною погордували, щоб Я не царював над ними”.\nНа Божу вимогу Самуїл пояснив народу, як тепер будуть нехтуватись їхні права та свободи, і що через цю зміну вони стануть слугами. Однак вони сильно захопилися популярною ідеєю, поширеною серед навколишніх народів (1 Сам. 8: 6-22). В роздумах про те їхнє бажання мати царя, як тут не вразить думка, що Мойсей без проблем міг зайняти міцну позицію голови великої імперії?\nХоча Ізраїль в цілому був одним народом, все ж після смерті Якова його поділ на племена визнавався постійно. Кожна родина чи плем’я за загальною згодою вибирала або визнавала певних членів як своїх представників чи голів. Цей звичай продовжував існувати навіть під час їхньої довгої неволі в Єгипті.\nТаких називали головами чи старшими, і саме їм Мойсей передав честь та владу цивільного правління. Якщо б він захотів зосередити владу в своїх руках та в руках своєї родини, то ці люди мали б найменші шанси бути удостоєними владою та становищем.\nВказівки, дані для тих, хто був призначений до цивільного керівництва, як від Бога, є взірцем простоти і чистоти. Звертаючись до народу в присутності цих суддів, Мойсей сказав:\n“І наказав я того часу вашим суддям, говорячи: вислуховуйте суперечки між братом його та між приходьком [чужоземцем] його. Не будете звертати уваги на обличчя в суді, – як малого, так і великого вислухаєте, не будете боятись обличчя людини, бо суд – Божий він! А ту справу, що буде занадто тяжка для вас, принесете мені, і я вислухаю її” (Повт. 1: 16, 17).\nПісля смерті Мойсея такі важкі справи представлялись прямо Господу через Первосвященика, а відповідь “так” чи “ні” була через Урім та Тумім.\nПриймаючи до уваги ці факти, що ж можна сказати про теорію, яка говорить, що ці книги написали шахраї-священики з метою одержання впливу та влади над народом?\nТа хіба такі люди з такими намірами вигадали б історію, згубну якраз для тих цілей, яких вони намагалися досягнути, історію, яка переконливо доказує, що великий Голова Ізраїлю з їхнього ж племені по велінню Бога відсторонив священиків від цивільної влади, віддавши цю владу в руки народу? Чи вважатиме хтось такий висновок логічним?\nBlowing the Jubilee Trumpets До того ж, варто зауважити, що закони найбільш розвинутих цивілізацій цього двадцятого століття навряд чи з більшою дбайливістю забезпечують однаковий рівень відповідальності багатих і бідних перед цивільним законом.\nЗакони Мойсея не робили абсолютно ніякої різниці. Що ж стосується захисту людей від небезпек, пов’язаних із зубожіння одних і надмірного збагачення та звеличення інших, то ще ніколи не було запроваджено такого національного закону, котрий би так старанно стояв на сторожі цих інтересів.\nЗакон Мойсея передбачав для реституції кожний п’ятдесятий рік – їх Ювілейний рік. Цей закон, запобігаючи повному відчуженню власності, тим самим перешкоджав її скупченню в руках небагатьох (Лев. 25: 9, 13-23, 27-30).\nПо суті, вони були навчені вважати один одного братом і відповідно до цього поступати, а також допомагати один одному без всякої винагороди, не беручи лихви один від одного (Вих. 22: 25; Лев. 25: 36, 37; Числ. 26: 52-56).\nfrom dictatorship. Всі закони обнародувались, перешкоджаючи тим самим підступним особам успішно маніпулювати правами людей. Ці закони були так доступно розташовані, що кожний бажаючий міг їх переписати.\nА щоб найбідніший та найменш грамотний міг їх знати, обов’язком священиків було читати ці закони народу в свята, що святкувались кожного сьомого року (Повт. 31: 10-13). Хіба розумно припускати, що такі закони і порядки встановили погані люди, або люди, що замишляли позбавити народ свобод та щастя? Таке припущення було б абсурдним.\nЯкщо говорити про права та інтереси чужинців і, навіть, ворогів, то закон Мойсея випереджував свій час на тридцять два століття, якщо взагалі закони сьогоднішніх найбільш цивілізованих країн можуть зрівнятись з ним у справедливості та милосерді. Читаємо:\n“Один закон буде для тубільця й для приходька [чужоземця], що мешкає серед вас; бо Я – Господь, Бог ваш!” (Вих. 12: 49; Лев. 24: 22).\n“А коли мешкатиме з тобою приходько в вашім Краї, то не будете гнобити його. Як тубілець із вас буде для вас приходько, що мешкає з вами, – і ти будеш любити його, як самого себе, бо приходьки були ви в єгипетськім краї” (Лев. 19: 33, 34).\n“Коли стрінеш вола свого ворога або осла його, що заблудив, то конче повернеш його йому. Коли побачиш осла свого ворога, що лежить під тягарем своїм, то не загаєшся помогти йому, – конче поможеш разом із ним” (Вих. 23: 4, 5).\nНавіть німі тварини не були забуті. Жорстокість по відношенні до них, як і по відношенні до людини, суворо заборонялась. Під час молотьби зерна не дозволялось зав’язувати рота волові, бо справедливо вартий робітник своєї поживи.\nТак само віл і осел не могли орати в парі через нерівні сили та неоднакові кроки – це було б жорстоко. Також був передбачений відпочинок для них (Повт. 25: 4; 22: 10; Вих. 23: 12).\nДехто може стверджувати, що священство було егоїстичною інституцією, оскільки плем’я Левія утримувалось за рахунок річної десятини із особистої продукції їхніх братів з інших племен. Цей факт, представлений таким чином, є несправедливим поданням справи, найбільш типовим для скептиків.\nМожливо через незнання, вони неправильно висвітлюють один з найдивовижніших доказів Божої участі в організації цієї системи, а значить і того, що ця система не була справою самолюбного та підступного священства. Дійсно, сучасні священики нерідко трактують це по-своєму і відстоюють подібну систему сьогодні, вживаючи її як приклад, але при тому не згадують обставин, за яких вона була заснована, ні способу плати.\nВ дійсності вона була заснована на принципах найстрогішої справедливості. Коли Ізраїль оволодів землею Ханаану, левити, звичайно, мали право одержати свою частину землі нарівні з іншими племенами. Але, згідно чітких Божих вказівок, вони нічого з неї не отримали, за винятком певних міст або сіл для проживання, розкиданих серед різних племен, яким вони мали служити в релігійних справах.\nЦя заборона була повторена дев’ять разів ще перед розподілом землі. Звичайно, мусила бути передбачена якась компенсація для них замість землі, і цим розумним та справедливим заходом була десятина. Але це ще не все. Хоч десятина, як ми бачили, і була справедливим обов’язком, все ж вона не була примусовим податком, а лише добровільно сплачуваним внеском.\nЖодна погроза не зобов’язувала ізраїльтян сплачувати ці внески – все залежало від їхньої добросовісності. Єдиною пересторогою для людей в зв’язку з цим було наступне:\n“Стережися, щоб не залишив ти Левита по всі дні на землі своїй” (Повт. 12: 19). “А Левит, що живе по брамах твоїх, – не кидай його, бо нема йому частки й спадку з тобою” (Повт. 14: 27).\nХіба ж розумно, питаємо ми, припускати, що такий порядок речей міг бути запроваджений егоїстичними та честолюбними священиками, – порядок, що позбавляє їх спадщини і робить залежними від підтримки їхніх братів? Чи не підказує нам розум протилежне?\nLeviticus 19:32 З цим узгоджується факт (який можливо пояснити лише на тій засаді, що автором тих законів є Бог), що не було вжито якихось особливих заходів для шанування священиків. А от самозванці ні про що б так не подбали, як про забезпечення себе пошаною та повагою, та про суворі покарання і прокляття для тих, хто би до них погано ставився.\nАле нічого подібного тут немає: не передбачено ніякої особливої почесті, ні шанування, ні недоторканності від насилля та образи. Закон, загальний для всіх, який не робив жодної різниці між класами і не звертав уваги на особу, був їхнім єдиним захистом. Це тим більше вражає, коли дізнаємося, що відношення до слуг, чужинців і старших людей підпорядковувалося спеціальним законам. Наприклад:\n“А приходька не будеш утискувати та гнобити його,... жодної вдови та сироти не будеш гнобити, ...коли вони, кличучи, кликатимуть до Мене [до Бога], то конче почую їхній зойк, і розпалиться гнів Мій, і повбиваю вас мечем, і стануть жінки ваші вдовами, а діти ваші сиротами” (Вих. 22: 20-23; 23: 9; Лев. 19: 33, 34).\n“Не будеш утискати наймита убогого й незаможного з братів твоїх та з приходька свого, що в Краї твоїм у брамах твоїх. Того ж дня даси йому заплату, і не зійде над нею не заплаченою сонце, бо вбогий він, і до неї лине душа його. І не буде він кликати на тебе до Господа, і не буде гріха на тобі” (Лев. 19: 13; Повт. 24: 14, 15; Вих. 21: 26, 27).\n“Перед лицем сивизни встань, і вшануй лице старого” (Лев. 19: 32; див. також Лев. 19: 14).\nСеред всього цього немає нічого спеціального для священиків, левитів чи їхніх десятин.\nВражають і санітарні норми закону, такі необхідні для бідних і довго пригноблюваних людей, разом з постановами і обмеженнями відносно чистих та нечистих тварин, які можна чи не можна їсти.\nЇх цікаво було б розглянути разом з іншими деталями, якщо б дозволяло місце, бо вони показують, що закон був нарівні, якщо не попереду, найновіших висновків медицини в цьому відношенні. Закон Мойсея носив ще й образний характер, але ми залишимо це для майбутнього розгляду.\nТа навіть наш квапливий погляд представив вражаючий доказ, що цей закон (який є каркасом цілої системи віри, котру доповнює решта Біблії) є дійсно чудовим проявом мудрості і справедливості, особливо, коли брати до уваги його дату.\nВ світлі здорового розуму всі змушені признати, що в законі немає нічого, що характеризувало б його як плід злих і хитрих людей. Навпаки, він точно відповідає тому, що природа називає характером Бога.\nВін свідчить про Його Мудрість, Справедливість та Любов. Більше того, побожний і благородний законодавець Мойсей заперечує своє авторство цих законів і приписує їх Богу (Вих. 24: 12; Повт. 9: 9-11; Вих. 26: 30; Лев. 1: 1).\nБеручи до уваги в загальному його характер, його заповіді для людей не давати неправдивих свідчень, уникати лицемірства та неправди, хіба розумно припускати, що така людина говорила неправду і видавала власні погляди та закони за Божі?\nСлід також пам’ятати, що ми досліджуємо сучасні копії Біблії, і чесність, якою вона так відзначається, однаково стосується і наступників Мойсея. Та хоча серед тих наступників були і погані люди, що шукали вигоди лише для себе, а не для народу, є очевидним, що вони не змінювали Священне Писання, яке є чистим по сьогоднішній день.\nТепер глянемо в загальному на характер пророків Біблії і на їхні свідчення. Досить цікавим є той факт, що пророки, за винятком кількох, не належали до класу священиків, і за їхнього життя їхні пророцтва переважно були нестерпними для священства, що вироджувалося і прилаштовувалося, як і для схильного до ідолопоклонства народу.\nТягарем їхніх послань від Бога для народу в основному було засудження гріха, поєднане з пересторогою про грядущі покарання, та часом з цим переплітаються обітниці майбутніх благословень, при умові, якщо люди очистяться від гріха і повернуться до Господньої ласки.\nВ більшості випадків випробуванням пророків не позаздриш – в загальному їх зневажали, багато з них були ув’язнені і вмирали насильницькою смертю (див. 1 Цар. 18: 4, 10, 17, 18; 19: 10; Єр. 38: 6; Євр. 11: 32-38). Бувало, минали роки після їхньої смерті, перш ніж був розпізнаний їхній правдивий характер як Божих пророків.\nАле ми говоримо так про тих пророчих письменників, чиї слова вважаються прямо натхненними Єговою. В зв’язку з цим варто згадати, що священики не приймали жодної участі в даванні закону Ізраїлю.\nThe Prophets Закон для людей дав Бог при посередництві Мойсея (Вих. 19: 17-25; Повт. 5: 1-5). Крім того, кожна людина, побачивши порушення закону, була зобов’язана докорити грішнику (Лев. 19: 17).\nОтже, всі були уповноважені навчати і докоряти. Але оскільки більшість, як і в наші дні, була поглинута щоденними справами, байдужіючи та зневіряючись, то порівняно мало-хто виконував цю вимогу, осуджуючи гріх і заохочуючи до побожності. Такі проповідники названі “пророками” і в Старому, і в Новому Заповіті.\nСлово “пророк” в загальному використанні означає публічний викладач, і публічні вчителі ідолопоклонства теж носили таку назву. Наприклад: “пророки Ваала” і т.п. (Див. 1 Кор. 14: 1-6; 2 Петр. 2: 1; Мт. 7: 15; 14: 5; Неем. 6: 7; 1 Цар. 18: 40; Тит. 1: 12).\n2 Peter 1:21 Пророкування в сенсі звичайного навчання поширилося пізніше серед певного класу і виродилось у фарисеїзм. Замість Божих заповідей фарисеї проповідували передання старших, тим самим перешкоджаючи правді і стаючи неправдивими пророками або неправдивими вчителями (Мт. 15: 2-9).\nЗ цього великого класу пророків Єгова в різний час вибирав тих, кому давав особливе доручення передати послання, що часом стосувались дуже близьких подій, а інколи й майбутніх. Саме посланням цього класу, представники якого говорили і писали під впливом Святого Духа, ми приділяємо тепер увагу. Їм справедливо можна дати назву:\nБожественно призначені пророки або провидці\nПам’ятаючи, що ці пророки переважно були мирянами, які не жили за рахунок десятин священицького роду, а ще враховуючи те, що вони часто ганили не лише царів та суддів, але й священиків (хоча вони ганили не саму посаду, а особисті гріхи тих, хто її займав), стає очевидним, що тверезо неможливо прийти до висновку, наче ці пророки були спільниками якогось союзу священиків чи ще когось, щоб сфабрикувати брехню в ім’я Бога. Розум у світлі фактів спростовує таку підозру.\nOld and New Testaments Отже, якщо ми не бачимо причини сумніватися в мотивах різних письменників Біблії, але бачимо, що різні її частини проникнуті духом справедливості та правди, то давайте перейдемо до питання, чи існує якась ланка або спільний зв’язок між записами Мойсея, записами інших пророків та записами письменників Нового Заповіту.\nІ якщо ми зауважимо одну спільну лінію думок, що проходить крізь Закон, Пророків і писання Нового Заповіту (а це займає період півтори тисячі років), то це, враховуючи характер тих письменників, буде достатньою підставою погодитися з їхнім твердженням, що вони є божественно натхненними.\nОсобливо, коли спільна для всіх них тема є такою величною, благородною і узгоджується з тим, що освячений здоровий розум навчає про характер та прикмети Бога.\nІ ми дійсно в цьому переконуємося: один план, один дух, одна ціль і один намір пронизують всю книгу. Перші її сторінки розповідають про створення і гріхопадіння людини, заключні – про повернення людини з цього стану, а всі решту показують поступові кроки Божого плану, що ведуть до виконання цієї мети.\nПросто вражає гармонія і, одночасно, контраст між трьома першими і трьома останніми розділами Біблії. Ті описують перше творіння, інші – відновлене або відроджене творіння, разом з усуненням гріха і накладеного прокляття за нього.\nТі показують, як сатана і зло входить у світ, щоб обманювати і руйнувати, інші – знищення його діла, відновлення погублених, викорінення зла і знищення сатани. Ті показують втрачене Адамом володіння, інші – його повернення і встановлення Христом навіки, а також Божу волю, виконувану на землі, як і в небі. Ті показують гріх як першопричину деградації, ганьби та смерті, інші – нагороду праведності: славу, честь і життя.\nХоч і написана багатьма письменниками, в різний час і при різноманітних обставинах, Біблія є не лише збірником моральних правил, мудрих принципів та слів потіхи, вона є чимось більшим: це мудре, філософське і гармонійне викладення причин існуючого сьогодні в світі зла, єдиного ліку від нього і кінцевих наслідків з точки зору божественної мудрості, котра бачила кінець цього плану ще перед його початком.\nВона також накреслила шлях для Божого народу, підтримуючи та зміцнюючи його надзвичайно великими і дорогоцінними обітницями, які будуть здійснені свого часу.\nJesus' Resurrection Вчення Буття, що людина була випробувана в стані первісної досконалості в одному представникові, що вона впала, наслідком чого є сьогоднішня недосконалість, хвороби і смерть, що Бог її не покинув і в кінцевому результаті звільнить її завдяки відкупителю, народженому від жінки (Бут. 3: 15), незмінно продовжується і доповнюється через всю Біблію.\nНеобхідність смерті Відкупителя як жертви за гріхи, і Його праведності як прикриття наших гріхів, показана в зробленій із шкір одежі для Адама та Єви; в прийнятті жертви Авеля; в Ісаку на жертівнику; в смерті різних жертв, завдяки яким патріархи мали доступ до Бога, і жертв, встановлених законом і жертвуваних протягом Юдейського віку.\nХоч вважається, що пророки лише частково могли розуміти значення деяких своїх висловлювань (1 Петр. 1: 12), вони згадують про покладення гріхів на людину, а не на німу тварину, а в своєму пророчому видиві бачать Того, Хто має відкупити і визволити людство, веденим “як ягня... на заколення”, щоб “кара на Ньому була за наш мир” і щоб “Його ж ранами нас уздоровлено”.\nВони зображували Його так: “Він погорджений був, Його люди покинули, страдник, знайомий з хворобами” і “ На Нього Господь поклав гріх усіх нас” (Іс. 53: 3-7). Вони розповіли, де цей визволитель має народитись (Мих. 5: 2) і коли має померти, запевняючи нас, що “не буде на Ньому вини” (Дан. 9: 26).\nВони згадують різні подробиці стосовно Нього: що Він буде “справедливим”, вільним від “провин”, “омани” і всякої іншої причини смерті (Іс. 53: 8, 9, 11); що Його продадуть за тридцять срібняків (Зах. 11: 12); що, вмираючи, Він буде порахований із злочинцями (Іс. 53: 12); що не буде зламана жодна із Його костей (Пс. 34: 21; Ів. 19: 36); і що хоча Він помре і буде похований, Його тіло не побачить тління і не залишиться в гробі (Пс. 16: 10; Дії 2: 31).\nПисьменники Нового Заповіту виразно і переконливо, хоч і просто, описують виконання всіх цих пророцтво саме в Ісусі з Назарета. Їх логічні роздуми показують, що перш ніж могли бути скасовані гріхи світу, була необхідна така ціна викупу, яку Він дав, передбачена ще в Законі та Пророках (Іс. 1: 18).\nНадзвичайно логічно та переконливо простежують вони цілий план, не звертаючись ні до упереджень, ні до захоплень їхніх слухачів, а тільки до їхнього просвіченого розуму, представляючи таке дивовижно лаконічне та переконливе пояснення, яке тільки можна знайти на якусь тему (див. Рим. 5: 17-19 і далі до 12 розділу).\nВ Законі Мойсей вказав не лише на жертву, але й на скасування гріхів та благословення людей під проводом цього великого Визволителя, сила і авторитет Котрого набагато перевищать його власні, хоча й мають бути “подібними” до них (Повт. 18: 15, 19).\nОбіцяний Визволитель повинен благословити не тільки Ізраїль, але і всі народи землі через Ізраїль (Бут. 12: 3; 18: 18; 22: 18; 26: 4). І не дивлячись на упередження єврейського народу до цього, пророки продовжують в тому ж дусі, заявляючи, що Месія також буде “світлом на просвіту поганам” (Лк. 2: 32; Іс. 49: 6); що погани прийдуть до Нього “від кінців землі” (Єр. 16: 19); що Його ім’я “звеличиться між народами” (Мал. 1: 11); і що “з’явиться слава Господня, і разом побачить її кожне тіло” (Іс. 40: 5; див. також Іс. 42: 1-7).\nПисьменники Нового Заповіту стверджують, що божественне помазання дало їм змогу усвідомити виконання пророцтв стосовно жертви Христа. Хоча, як євреї, вони з упередженням притримувались думки, що кожне благословення належить лише їхньому народу (Дії 11: 1-18), однак вони зуміли зрозуміти, що і їхній народ буде благословенний, і всі роди землі будуть благословенні з ним і через нього.\nВони також зрозуміли, що перш ніж прийдуть благословення на Ізраїль і на світ, має відбутися вибір “малої черідки” як з євреїв, так і з язичників, котра після випробування стане гідним співспадкоємцем слави і честі Великого Визволителя і розділить з Ним почесну працю благословення Ізраїлю та всіх народів (Рим. 8: 17).\nЦі письменники вказували на повну узгодженість цього погляду із написаним в Законі та в Пророків. Велич та широта представленого ними плану більш ніж відповідає найвеличнішому уявленню про те, чим він має бути: “радістю великою, що станеться людям усім”.\nAnd how death and sorrow will be wiped away Наведена в книгах Мойсея думка, що Месія буде володарем не лише Ізраїлю, але й світу, є темою усіх пророків. І у вченнях апостолів ідея Царства була також найважливішою. Ісус теж навчав, щоб ми молились: “Нехай прийде Царство Твоє”, – і обіцяв участь в ньому тим, хто виявиться гідним, спершу постраждавши за Правду.\nЦя надія близького славного Царства вселяла всім вірним сміливість, щоб до самої смерті зносити переслідування, терпіти приниження, нестачі та втрати. Тож у великому алегоричному пророцтві, яке завершує Новий Заповіт, виразно зображений і достойний “Агнець, що заколений”, і достойні “переможці”, яких Він зробить царями та священиками в Своєму Царстві, і труднощі та перешкоди, які вони мусили долати, щоб удостоїтися участі в цьому Царстві.\nДалі зображені символічні картини благословень, які спливатимуть на світ під час Тисячолітнього царювання, коли сатана буде зв’язаний, а Адамова смерть і горе – знищені, коли всі народи землі ходитимуть в світлі небесного Царства – Нового Єрусалима.\n"...in Christ shall all be made alive" Від початку й до кінця Біблія пропонує доктрину, яку більше ніде неможливо знайти, і яка суперечить теоріям всіх язичницьких релігій. Йдеться про те, що майбутнє життя всіх померлих настане через воскресіння мертвих. Всі натхненні письменники висловлювали свою довіру Відкупителю, а один з них сказав, що ”вранці”, коли Бог покличе їх з могили і вони вийдуть, грішники вже не будуть більше панувати над землею, бо “праведники запанують над ними від рання” (Пс. 49: 15).\nПро воскресіння з мертвих вчать пророки, та й письменники Нового Заповіту покладають на нього всі свої надії на майбутнє життя та благословення. Апостол Павло так говорить про нього: “Якщо ж нема воскресіння мертвих, то й Христос не воскрес! Коли ж бо Христос не воскрес, то проповідь ваша даремна, даремна також віра ваша... Тоді то загинули й ті, що в Христі успокоїлись... та нині Христос воскрес із мертвих, – первісток серед покійних... Бо так, як в Адамі вмирають усі, так само в Христі всі оживуть” (1 Кор. 15: 13-22).\nЯк годинник, велика кількість коліщаток котрого спочатку може здатися зайвою, хоч навіть найповільніші з них є дуже істотними, так і Біблія, складена з багатьох частин і підготовлена багатьма письменниками, є однією гармонійно завершеною цілістю. Ні одна її частина не є зайвою.\nІ хоч деякі частини займають діяльніше та важливіше місце, ніж інші, всі вони однаково корисні і необхідні. Серед так званих “прогресивних мислителів” і “великих теологів” нашого часу стає дуже популярним легковажне ставлення або ігнорування, якщо й не заперечення багатьох “чудес” Старого Заповіту, які вони називають “бабськими байками”.\nДо таких чудес зараховані історії про Йону та велику рибу, про Ноя і ковчег, про Єву та вужа, про зупинку сонця по наказу Ісуса Навина і про ослицю Валаама, що розмовляла. Напевне, ці вчені люди не звертають уваги на факт, що різноманітні частини Біблії настільки переплетені та взаємозв’язані, що вирвати з неї ці чудеса чи поставити їх під сумнів означало б зруйнувати або поставити під сумнів всю цілість.\nЯкщо первісні історії є неправдивими, то ті, хто повторював їх, були або обманщиками, або обманеними. І тоді, так чи інакше, ми не могли б прийняти їхнє свідчення як божественно натхнене. Виключити з Біблії вже згадані чудеса означало б зробити недійсним свідчення її основних письменників, не говорячи вже про свідчення нашого Господа Ісуса. Історію про гріхопадіння (Рим. 5: 17), а також про зведення Єви змієм (2 Кор. 11: 3; 1 Тим. 2: 14), підтверджує Апостол Павло.\nПро останню подію дивіться також згадку нашого Господа в Об. 12: 9 і 20: 2. Затримка сонця під час поразки аморитян, як доказ Господньої могутності, була очевидним образом тієї сили, яку в майбутньому – в “День Господній” –продемонструє Той, Кого символізував Ісус Навин. Це засвідчено трьома пророками (Іс. 28: 21; Авак. 2: 1-3, 13, 14 та 3: 2-11; Зах. 14: 1, 6, 7).\nВипадок з ослицею, що розмовляла, підтвердив апостол Юда (вірш 11) і апостол Петро (2 Петр. 2: 16). А великий Учитель Ісус підтверджує оповідання про Йону і велику рибу, а також про Ноя і потоп (Мт. 12: 40; 24: 38, 39; Лк. 17: 26. Див. також 1 Петр. 3: 20). Фактично, ці чудеса не є більшими від чудес Ісуса та апостолів: перетворення води у вино, зцілення хворих і т.д. А як чудо пробудження мертвих є найдивовижнішим.\nwe cannot tell how... nor can the wisest philosopher explain the miracle. Ці чудеса, незвичні для нашого життя, щодня знаходять навколо нас свої паралелі, до яких ми вже звикли і тому не зауважуємо. Розмноження живих організмів – як тваринних так і рослинних – є вище нашого розуміння і наших сил, і тому є чудом.\nМи можемо бачити виконання життєвого принципу, але не можемо ні зрозуміти його, ні відтворити. Ми сіємо поруч дві насінини. Умови – повітря, вода, ґрунт – однакові. Вони ростуть, але ми не можемо пояснити, як. Навіть наймудріший філософ не в силі пояснити цього чуда. Із цих насінин розвиваються рослини із протилежними властивостями – одна стелиться, інша росте прямо.\nЇхня форма, квіти, колір абсолютно різні, хоч умови однакові. Ми звикаємо до таких чудес і перестаємо сприймати їх такими, як тільки виростаємо із здивованості дитинства.\nАле вони виявляють силу, настільки ж вищу від нашої сили і нашого обмеженого розуму, як і ці декілька чудес, записаних в Біблії з особливих причин, як передбачений приклад всемогутності і здатності великого Творця перемогти всяку перешкоду та повністю здійснити Свою волю, включаючи обіцяне нам воскресіння із мертвих, викорінення зла і остаточне царювання вічної справедливості.\nНа цьому ми зупинимо аргументацію. Кожен крок був зважений розумом. Ми переконались, що існує Бог – найвищий розумний Творець, мудрість, справедливість, любов та сила Котрого існують в досконалій гармонії. Ми зрозуміли, що є підстава сподіватись об’явлення Його планів Своїм створінням, здібним їх оцінити та зацікавитись ними.\nМи побачили, що Біблія, яка вважає себе тим об’явленням, є гідною вивчення. Ми розглянули її письменників та їхні можливі мотиви у світлі того, чого вони навчали. Це вразило нас. Наш розум підказав нам, що така мудрість разом з такою чистотою мотивів не може бути хитрою вигадкою нечесних людей із самолюбними цілями.\nРозум переконав у більшій вірогідності того, що такі справедливі почуття та закони мусять виходити від Бога, а не від людей. Він настояв, що вони не можуть бути ділом рук нечесних священиків. Ми побачили гармонію свідчень відносно Ісуса, Його викупної жертви, воскресіння і, як наслідок, благословення всіх людей у Його славному майбутньому Царстві.\nРозум підказав нам, що такий грандіозний та об’ємний план, який перевершує всі можливі сподівання з якою завгодно підставою, і який побудований на таких логічних висновках, мусить бути планом Бога, який ми шукаємо. Неможливо, щоб це була просто людська вигадка, бо навіть після його відкриття він настільки величний, що людям тяжко в нього повірити.\nКоли Колумб відкрив ріку Оріноко, хтось сказав, що він знайшов острів. Колумб відповів: “Ні, такі ріки, як ця, не витікають із острова. Такий могутній потік повинен нести води материка”. Так і глибина, сила, мудрість та широчінь Біблійних свідчень переконують нас, що не людина, а Всемогутній Бог є Автором її планів і об’явлень.\nМи лише побіжно переглянули деякі твердження Священного Писання, що воно має божественне походження, і підтвердили їхню логічність. Наступні розділи відкриють нам різні частини Божого плану і, надіємось, дадуть кожному щирому розуму достатньо доказів того, що Біблія є божественно натхненним об’явленням.\nДовжина, ширина, висота та глибина плану, який вона відкриває, чудово відображають божественний характер, невиразно зрозумілий раніше, але краще видний сьогодні в світлі зоріння Тисячолітнього Дня.\nРозоре ґрунт зачерствілого серця\nІ не в різноголоссі віровизнань,\nЗнайдеш скарб правди – між терні й куколю...


Нова Зеландія – далека від нас країна, яка щорічно притягує десятки тисяч туристів. І це не просто так – там дійсно є на що подивитися, починаючи з найкрасивіших пейзажів і закінчуючи місцями зйомок легендарної саги «Володар перснів». Пропонуємо вам дізнатися трохи більше про цю дивовижну державу.\nФакти про Нову Зеландію\nМи зібрали 15 фактів про країну маорі, які напевно викличуть бажання відразу ж зібрати валізу й забронювати переліт:\nНова Зеландія, можливо, єдина країна в світі, де офіційно тварин визнали розумними істотами й заборонили проводити дослідження та досліди над тваринами. Тут також заборонене будь-яке полювання й вилов диких тварин.\nМовою маорі Нова Зеландія – Aoetaroa – означає «країна довгої білої хмари». Існують різні пояснення цієї назви, глибоко вкорінені в традиційних маорійських переказах, але всі вони так чи інакше пов’язані з ідеєю про те, що горизонт в Новій Зеландії часто покривається довгими, білими хмарами й стає схожим на довгу хмару, якщо дивитися з космосу (але можливо це просто збіг).\n1/3 території країни – національні парки й заповідники. Всього 13 діючих національних парків. На вході в парки стоять рідини для чищення взуття від зарази – потрібно обприскувати підошву, щоб убити мікробів. Справа добровільна, примусу немає. Ви ніде в Новій Зеландії не знайдете запущену або засмічену територію чи стежки, які заросли бур’яном.\nРаніше Нова Зеландія була місцем проживання жахливо великого птаха – тут мешкали гігантські птахи Моа, хоча вони зараз вже вимерли – у висоту вони були 3.6 метра й важили цілих 230 кг.\nНевелике містечко під назвою Гісборн перше в світі зустрічає світанок над горизонтом на початку року (після цього нахил Землі переміщує цю точку далі на північ) – це на відстані 496.3 км від міжнародної лінії зміни дат на 178° широти.\nНайзнаменитіший десерт в Новій Зеландії – пиріг безе Павлової, прикрашений збитими вершками й свіжими фруктовими скибочками. Він був названий на честь російської балерини Анни Павлової, яка відвідала Нову Зеландію в 1920-х роках. Протягом десятиліть між Австралією і Новою Зеландією існували розбіжності щодо того, хто є його винахідником. Після декількох років досліджень рецепт дійсно знайшли в новозеландській книзі рецептів.\nУ Новій Зеландії на Великдень магазини повинні бути зачинені. Ті, хто порушили це правило, штрафують спершу на $ 1000, а при рецидиві на набагато більші суми. Офіційний документ на державному сайті говорить: в пасхальну п’ятницю й неділю всі магазини повинні бути закриті. Це не стосується необхідного: заправок, аптек, кафе, ресторанів та іншого. Це спірний момент, звичайно, і майже кожен рік питання обговорюється в парламенті. Всякий раз з невеликою перевагою голосів насильницький відпочинок залишається на місці.\nЧому люди весь час говорять слово “ківі”, згадуючи про Нову Зеландію? Виявляється так називається не тільки пухнастий фрукт, який можна купити в своєму місцевому супермаркеті, але і пташка, що мешкає в цій країні. Також воно служить ласкавим прізвиськом місцевого населення.\nУ Новій Зеландії є пагорб з найдовшою географічною назвою – Тауматауакатангіангакоауауотаматеатуріпукакапікімаунгахоронукупокануенуакітанатаху (82 літери). По-англійськи -Taumatawhakatangihangakoauauotamateapokaiwhenuakitanatahu. Переклад з мови маорі «Вершина пагорба, де Таматеа, чоловік з великими колінами, який скочувався, забирався і ковтав гори, відомий як поїдач землі, грав на своїй флейті для своєї коханої». Це навіть прочитати важко, не те що вимовити.\nНовозеландському дереву Каурі потрібно близько 200 років для дозрівання. Найбільше дерево каурі в світі, Tāne Mahuta (Лорд лісу), розташоване в лісі Уейпуа, має окружність більше 13 метрів і загальну висоту 169 футів (51,5 метра). Повідомляється також, що йому близько 2,100 років.\nНайвіддаленіший куток планети виявився також найпрогресивнішим. Нова Зеландія надала права жінкам набагато раніше, ніж такі країни, як США і Великобританія, вона наділила їх правом голосу в 1893.\nНова Зеландія – малонаселена країна. Географічно вона схожа за розміром з Великобританією, але її населення складає всього 4.47 мільйона (в порівнянні з 64 мільйонами Великобританії). І крім того, овець набагато більше, ніж людей: на кожного новозеландця припадає приблизно 6 овець – це один з найвищих показників у світі.\nНова Зеландія може похвалитися найрізноманітнішими в світі географією та кліматом. Чотири сезони в один день не так вже незвично для Нової Зеландії: на Східному узбережжі може бути сонячно й тепло, а на Західному Березі можуть лити дощі.\nУ Новій Зеландії поїздка до пляжу ніколи не займе більше ніж день – насправді, кожна точка країни розташовується не більше ніж в 128 км від океану – так що запросто можна покататися на лижах і зловити хвилю на серфі в один і той же день.\nЛюди з’явилися в Африці, потім розселилися по всій Європі й Азії, Північній Америці, Австралії, а в Нову Зеландію прибули приблизно 800 років тому. Це сталося на десятки тисяч років пізніше, ніж у більшості регіонів світу. Це надає абсолютно нового значення слову «віддалений», чи не так?\nПозначки:кінотуризм, Нова Зеландія, острови, хоббіти


Масштабна аварія на аргентинській залізниці — 5 канал\nМасштабна аварія на аргентинській залізниці\nМасштабна аварія на аргентинській залізниці. У Буенос-Айресі зійшов з рейок один з вагонів приміського потягу. Поранень зазнали щонайменше три десятки людей.\nІнцидент стався усього у трьох сотнях метрів від найбільшого вокзалу міста - потяг тільки-но вирушив, то ж не встиг набрати швидкість. Останній вагон електропоїзда зійшов з рейок і збив металеву опору. Постраждалих доправили до шпиталів. Причини аварії нині розслідують. І це не перший масштабний інцидент на аргентинській залізниці, цьогоріч - у лютому внаслідок аварії приміської електрички там загинула 51 людина, ще понад сім сотень зазнали поранень.\nМешканець: "У нашій країні на залізниці часто трапляються інциденти. Потяги сходять з рейок, або ламаються, а якщо й працюють, то погано. Пасажирам годі й сподіватися на приємну подорож. І так зі дня у день. Сервіс просто жахливий"!\nМешканка: "Подорожувати залізницею зараз - небезпечно, бо потяги та й уся інфраструктура - застарілі. І зі станціями ситуація не краща. На тій, якою я користуюся - немає навіть прихистку від дощу".\nВажкоатлет Торохтій виборов третю золоту медаль\nУ Новозеландії прокинувся вулкан Тонга-ріро