Наші цілі та проекти для миру – Ad pacem servandam\nМир – це перша і необхідна умова для розвитку людства в цілому та кожної людини окремо.\nЄвропейський Союз – це проект миру та демократії. Засвоївши уроки Другої світової війни та війни в Україні, ми бачимо, що в Європі знову стає можливою велика війна. Виходячи з цього, ми визначили наші цілі – працювати заради мирного співіснування між народами Європи.\nМи допомагаємо жертвам війни та біженцям, які рятуються від диктаторських режимів у Європі. Ми робимо це за допомогою акцій солідарності та підтримки: благодійних концертів, продажу виробів ручної роботи, збору пожертвувань, прийому біженців.\nПожертви на 100% надсилаються на конкретну допомогу постраждалим, ситуація яких нам добре відома. Протягом останніх п’яти років ми виділяємо адресну допомогу студентам для навчання в університетах; деякі з них залишили свої рідні міста, тому що ці території окуповані або перебувають у стані війни, інші зазнають труднощів у продовженні навчання в результаті минулих воєн.\nМи прагнемо того, щоб громадяни мирних та процвітаючих країн Європейського Союзу знали про війни та диктатури, які – на жаль – не залишилися в минулому, а відбуваються в Європі прямо зараз. У ЗМІ та на громадській арені (демонстрації, протести) ми пропагуємо культуру миру.\nРазом із молоддю ми організуємо культурні візити до місць та/або музеїв, де проходили війни у нашому Великому регіоні (Лотарингія, Люксембург, Трір-Саарбрюкен, Бельгія) та/або в одній із європейських країн.\nПривласнення природних ресурсів та руйнування екологічного середовища є прямими причинами воєн. Щоб підвищити поінформованість про цю реальність, ми організуємо велосипедні поїздки протягом одного або декількох днів. Ми хочемо привернути увагу до того, як зменшити нашу енергетичну залежність (нафту, газ, ядерну енергію) від країн, які експортують ці енергоносії. Ці країни часто також є диктаторами та призвідниками нових воєн.\nЩороку ми організовуємо марш миру на те місце в Європі, де в минулому (20 і 21 століття) була війна. На основі фотографій та інформації, зібраної на місці, у музеях та у політичних та культурних лідерів, ми видаємо календар Ad Pacem. Прибуток від продажу календаря йде на допомогу одному або декільком людям або асоціації, яка слугує жертвам війни. Ми також підтримуємо проекти та дослідження у галузі світу.\nМи запрошуємо жертв, колишніх в’язнів війни та вчених, які опублікували книги про нелюдські наслідки війни, виступити на публіці (конференціях, вечорах) та у ЗМІ.\nКрім того, ми організуємо конференції за участю представників та експертів, які працюють над питаннями пошуку миру та безпеки в Європі. Ми прагнемо розробити ненасильницькі рішення та проекти, спрямовані на досягнення миру.\nЗалишаючись відкритими для релігійних та гуманістичних духовних цінностей, які прагнуть миру, наші проекти та цілі мотивуються цінностями іудео-християнської віри.


Археологи в Одеській області розкопали ще одну вулицю стародавнього міста Тіра (ВІДЕО) - UATV\nДавньоримські монети, вцілілий посуд, уламки амфор і вулиця античного міста – такі знахідки виявили одеські археологи. З експедицією вони вирушили в Білгород-Дністровський Одеської області, де колись розташовувалося стародавнє місто Тіра.\nРозкопки проводять біля знаменитої Аккерманській фортеці – однієї з візитних карток області. Знахідки датують римським періодом.\nВважається, що античне місто Тіра було засноване на території сучасного Білгород-Дністровського в 600 році до нашої ери. Пізніше ці землі належали Османській імперії, й укріплення були побудовані просто на стародавніх стінах.\n“Попався фрагмент стіни, який явно не середньовічного походження. І цей фрагмент зберігся до чотирьох рядів. Це така циклопічна кладка. Тобто там величезні багатотонні плити, і вони дуже нагадують ті самі плити і той вид кладки, який використовувався античними майстрами при будівництві тих веж і куртин, які на згаданому центральному розкопі”, – розповів доктор історичних наук Андрій Красножон.\nНа цьому місці розкопки проводять уперше. Спадщину Тіри досліджують уже 120 років. Цього разу археологам вдалося відкопати ще одну вулицю античного міста – одну з центральних на той час.\nРозкопки триватимуть ще тиждень.


Герой України Жемчугов виступив на захист Стерненка | Останні події\n16 / 6 / 2020 11:31\nВолодимир Жемчугов надав до суду письмове зобов’язання про особисту поруку за Сергія Стерненка.\nПід час судового засідання, а також у себе на сторінці у Facebook, Герой України пояснив, чому вирішив підтримати у суді Сергія Стерненка.\n«Я житель Луганська, пам'ятаю як починаючи з 2010-го Янукович почав в країні судові розправи над опозицією. Ми суспільство, промовчали тоді. Це призвело до того що, нас почали вбивати в 2014 м. Вбивали на Майдані, вбивали в Луганську, наші місцеві менти і СБУшники, такі як Пасічник - Зрадники України. Потім почали вбивати російські терористи і їх регулярна армія. Я виступаю на захист Стерненка тому, що підтримую те, як він вчинив для самооборони. Я сам у 2014 му як цивільна особа, з метою самооборони Української Конституції, самооборони українського правосуддя і Територіальної цілісності України, самооборони себе і своєї сім'ї, вбивав громадян російської федерації - російських солдат, громадян України - зрадників України, що взяли російську зброю для бандитизму і окупації Донбасу . Я побачив зараз, в судах України, передумови 2010-го і не хочу щоб нас знову почали вбивати. Нам треба захищатися і давати відсіч, навіть так як це зробив Стерненко. На поліцію надії мало», - заявив Володимир Жемчугов.\nНагадаємо, ввечері 15 червня суд відправив Стерненка під цілодобовий домашній арешт. 16 червня має бути повторне засідання у цьому питанні з іншим суддею.\nВолодимир Жемчугов - росіянин за національністю, виріс на Донбасі, колишній шахтар. «Але так сталося, що я став думати інакше ніж люди на Донбасі, яких на сьогоднішній день просто обдурили, розповідаючи, що тут якісь фашисти, нацисти. Так життя склалося, що я отримав хорошу освіту і зміг розібратися між чорним і білим. І там, в окупації, ми не побоялися взяти в руки зброю і боротися з російськими окупантами та українськими зрадниками, які стали на бік російської армії й окупаційного режиму», - сказав він перед журналістами після звільнення з полону.\nЗвання Герой України було присвоєно Жемчугову у січні 2017 року\nСергій Стерненко – громадський активіст, який в Одесі боровся із незаконним будівництвом, приймав участь в акціях проти розповсюдження наркотиків та ін.\nСуддя Володимир Бугіль, який розглядав питання запобіжного заходу, відомий своїми сумнівними рішеннями, в тому числі щодо учасників Євромайдану.


Як позбутися від засмаги? | Дім\nЗасмага дуже красиво виглядає на шкірі, однак буває, що потрібно від нього позбутися якомога швидше. Наприклад, ви прогулювалися по морському узбережжю в майці, і, прийшовши в готель, помітили, що залишилися сліди від бретелей.\nВсе б нічого, але ось ваше вечірнє плаття не має цих бретелей, і вам дуже не хотілося, щоб були видні білі сліди. Або ж просто вам не сподобався засмага, так як він ліг нерівно. Не варто панікувати, для цього існують корисні поради, які допоможуть в найкоротші терміни позбутися від пігментних плям або від засмаги.\nЯк позбутися від засмаги в лазні або сауні?\nЛазня або сауна – давно відомі та ефективні засоби для «змивання» засмаги. Якщо вам потрібно звільнитися від засмаги, то прямуйте в лазню або сауну. З собою візьміть скраб для тіла та обличчя, грубу мочалку і пемзу. Перед тим, як заходити в парильну, змийте з себе ороговілі клітини шкіри, використовуючи для цього скраб. Нанесіть невелику кількість скрабу на мочалку і гарненько потріть ті зони, які хочете відбілити. Зауважимо, що можна використовувати будь-який куплений в магазині скраб, або ж приготований самостійно. Приміром, на наявний у вас гель для душу насипте чайну ложку меленої кави або соди. Ось і готовий скраб, який буде не менш ефективний, ніж куплений в магазині. Після проведеної процедури вирушайте в парильню і добре прогрійте. Потім прийміть прохолодний душ і нанесіть зволожуючий крем на шкіру. При регулярних походи в лазню позбутися від засмаги вийде через два тижні.\nЯк позбутися від засмаги за допомогою огірка?\nЩе один перевірений роками засіб – огірок. Так, звичайний наш огірок, який росте у кожного на городі, є не тільки природним відбілювачем, але і добре зволожує шкіру. Також він підтвердив свою ефективність в боротьбі з пігментними плямами і веснянками. Необхідно з нього приготувати маску. Для цього один огірок необхідно натерти на дрібній тертці або перемолоти в блендері, додати сік одного лимона, а потім отриману суміш нанести на обличчя і тіло. Протримати на тілі маску необхідно 15-25 хвилин, а потім змити її прохолодною водою. Повторюйте процедуру до того моменту, поки результат вас не задовольнить.\nЯк позбутися від засмаги за допомогою кисломолочних продуктів?\nХто з нас не мазался сметаною при сонячному опіку? Звичайно, всі знають, що якщо згорів, то доведеться спати в сметані. І буде краще, якщо вона буде кислою. Скажемо відразу, що кисломолочні продукти можна вважати справжнім порятунком у боротьбі з сонячними опіками і непотрібним засмагою. Підігрійте кисле молоко, сметану, кисле молоко або кефір, а потім нанесіть на обличчя і тіло. Протримати необхідно 15-30 хвилин, а потім змити прохолодною водою. Подібні маски ви можете сміливо наносити кілька разів на день на ті ділянки, з яких хочете стерти загар.\nЯк позбутися від засмаги за допомогою яблучного оцту?\nЦе засіб також досить ефективно при боротьбі з непотрібним засмагою. Однак пам’ятайте, що яблучний оцет має бути абсолютно натуральним, тобто приготованим з яблучного сидру або соку. Тому вивчіть наявний у вас в будинку яблучний оцет на предмет входять до його складу консервантів і барвників. Їх бути не повинно. Якщо ваш продукт не задовольняє умовам, то відправляйтеся в магазин і вибрати підходящий. Оцет необхідно розбавити прохолодною водою в пропорції 1:1, а потім змочити в ньому рушник і обтерти шкіру.\nЯк позбутися від засмаги за допомогою лимона?\nЯк і огірок, лимон вважають природним відбілювачем. Багатьом людям він приходив на допомогу в боротьбі з плямами після засмаги, пігментними плямами і веснянками. В цьому випадку він буде також ефективний. Однак будьте обережні, адже лимон є кислотою, а для шкіри, яка була на сонці, а, отже, дуже чутлива, вплив лимона може заподіяти дискомфорт. Тому потрібно наносити не чистий лимонний сік, а розведений водою в пропорції 1:1. Розчин наносять на шкіру максимум на три хвилини, а потім змивають. Також можна капнути кілька крапель лимонного соку в крем для обличчя або тіла, а потім використовувати як зазвичай.\nЯк позбутися від засмаги за допомогою петрушки?\nПетрушка здатна впливати на шкіру глибоке відбілюючий дію, і саме тому її використовують для видалення небажаного засмаги. Нам знадобляться свіжі та соковиті стебла петрушки. Нам потрібно їх стовкти або дуже дрібно нашаткувати. Далі віджимаємо сік з рубаною петрушки і наносимо на обличчя або тіло. Залишимо сік на три хвилини, а потім змиємо прохолодною водою. Однак у даного методу є протипоказання. Їм не можна користуватися вагітним і годуючим жінкам.


Аналітики Goldman Sachs упевнені, що уряд піде на девальвацію гривні - dt.ua\n24 жовтня 2012 в 16:10\nОптимальною для закриття дефіциту поточного рахунку була б девальвація гривні на 30%. Аналітики Goldman Sachs вважають, що уряд України буде змушений піти на девальвацію і звернеться за допомогою до МВФ.\nЕксперти американського інвестбанку Goldman Sachs відновили покриття економіки України і звертають увагу на ризики девальвації національної валюти.\nВ аналітичному огляді інвестбанку, зокрема, відзначено значне погіршення співвідношення імпортних і експортних цін, яке в умовах штучного курсу національної валюти породжує дефіцит поточного рахунку балансу України. На думку експертів банку, враховуючи складність доступу до зовнішнього фінансування, вказаний дефіцит, швидше за все, буде покриватися за рахунок резервів Нацбанку.\nКрім цього, у документі зазначено, що високі короткострокові процентні ставки на тлі існуючої невизначеності щодо подальшої зміни курсу національної валюти, сприяють уповільненню економічної активності в країні.\nЕксперти Goldman Sachs таким чином прогнозують, що уряд України в кінцевому рахунку все ж таки зважиться на девальвацію гривні, а також звернеться по допомогу до Міжнародного валютного фонду. Вони при цьому відзначили складність прогнозування рівня падіння національної валюти. Разом з тим вони вважають, що оптимальною для закриття дефіциту поточного рахунку і послаблення тиску на платіжний баланс була б девальвація гривні на 30%. Читайте також:\nFitch не виключає девальвацію гривні на 10% до кінця року\nВ очікуванні девальвації гривні українці готові робити великі покупки\nЕксперти прогнозують падіння ВВП України в 2012 році\nБойовики за добу 65 разів обстріляли позиції бійців ЗСУ, ситуація в зоні АТО загострюється\n26 квітня 01:46 НОВОСТИ ПАРТНЕРОВ


Найвизначніша історична подія ХХІ століття ( за версією Табачника) – сайт Майдан\nНайвизначніша історична подія ХХІ століття ( за версією Табачника)\nМинулого року великий реФФорматор міністр освіти і науки, молоді та спорту України Дмитро Табачник ощасливив батьків п’ятикласників, ввівши для їх чад тести.\nЦей експеримент коштував піддослідним учням втратою відпочинку на вихідних, додатковим нервовим навантаженням, а сім’ям ще і декілька сот гривень (придбання тестових завдань та відповідей). І головне, що результати тих тестів ніяк не вплинули на підсумкові оцінки, фактично всі зусилля були потрачені в пусту.\nАле мене дуже потішив тест з історії, профільного предмета міністра, там треба було вписати відповідні історичні події. До їх переліку від ХХІ ст. увійшла лише одна подія – обрання Віктора Януковича Президентом України.\nТож вітаю всіх з річницею цієї віхи в історії нашої держави. Рівно два роки тому, 7 лютого, …. на виборах переміг фанатичний прихильник Табачника.\nP.S. Колись була слушна пропозиція не включати до підручників з історії події які відбулись менш ніж за 10 років.\nПредставника міжнародної журналістської організації «Репортери без кордонів» в Україні Оксану Романюк вдарили кулаком в обличчя, перешкоджаючи знімати на мобільній телефон...


Інформація | Казанківська громада\nДата: 01.10.2020 09:09\nЗ настанням холодної погоди значно зростає небезпека виникнення пожеж у житлових будинках. Основними причинами пожежі можуть бути несправність або перегрівання печей, залишені без нагляду електроприлади, використання саморобних електронагрівальних приладів. В холодну пору року пожежі від пічного опалення досягають 80% від загальної кількості.\nПричини виникнення пожеж від пічного опалення слідуючі:\nвід впливу полум’я, топочних газів та іскри на горючі конструкції будівель через тріщини і нещільність в кладці печей та димоходів;\nвід прилягання горючих будівельних конструкцій з поверхнями елементів пічки, які мають високу температуру із-за недостатньої товщини стінок печей та димоходів, із-за відсутності або заниження розмірів протипожежних розділок та відсутності відступок, а також в результаті перекалу печей;\nвід прилягання горючих предметів (меблі, білизни, одягу) та матеріалів (дров, вугілля) з перегрітими та несправними частинами печей.\nТому перед початком опалювального сезону необхідно перевірити справність пічки та димоходу, відремонтувати їх, вичистити сажу, замазати тріщини, побілити димохід на горищі, щоб зразу побачити тріщини, які можуть з’явитися. В середині опалювального сезону (січень-лютий) необхідно ще раз вичистити сажу. Щоб горюча підлога не загорілася від горящого вугілля, яке може випасти з топки печей, необхідно під топкою прибити лист заліза розміром 50X70 см\nНе дозволяється залишати печі що горять без догляду, і доручати доглядати за ними дітям. На той час, коли родина йде відпочивати (спати) груби потрібно закінчувати топити тому що пожежа особливо небезпечна вночі, коли усі сплять, і ніхто її вчасно не може помітити. Найбільша кількість пожеж відбувається від короткого замикання електропроводки, перенапруги електромережі, утворення великих перехідних опорів, підключення до електромережі і залишених без нагляду електроприладів (чайників, плиток, утюгів, печей і т.д.). Пам'ятайте, що електропроводка може спалахнути і від перевантаження: десяток електрочайників та електронасосів краще одночасно не вмикати\nШановні громадяни! Пам’ятайте: суворе дотримання правил пожежної безпеки – надійна гарантія збереження державного і особистого майна.\nТому керівництво 17 ДПРЧ звертається до Вас з необхідністю залучення персоналу для проведення роз’яснювальної роботи з населенням. Пропонуємо Вам помістити дану інформацію у відповідних інформаційних куточках.\nІнформація надана до відома\nЗаступник начальника 17 ДПРЧ Ігор ДОЛИНА\nГУДСНС у Миколаївській області\nкапітан служби ц. з.


Льон, гірчиця, трави !!! - куплю.продам Льон, гірчиця, трави !!!. Івано-Франківськ, Україна. Фото\nГоловна > Товари > Сільгосппродукція, тварини, рослини > Продовольча сільгосппродукція > Олійні > Льон, гірчиця, трави !!!\nЛьон, гірчиця, трави !!! (куплю)\nЛьон, гірчиця, трави !!!\nКупимо на умовах самовивозу з господарства : льон коричневий і золотистий, гірчицю білу і чорну, еспарцет, люцерну, овес голозерний. Партія від 20 т.\nРедька олійна, гірчиця, льон !!!\nПідприємство закуповує зерновідходи ріпаку, зерновідходи соняшнику в будь-яких обсягах.\nЗакупаем зерноотходы подсолнечника, зерноотходы рапса на выгодных условиях. Любые\nКупимо : насіння льону, гірчицю чорну і білу, редьку олійну, овес голозерний, пшеницю тверду. Партія\nЗакуповуємо відходи соняшнику та ріпаку всіх категорій. Будь-які обсяги. Цін\nЗакуповую дорого зерновідходи ріпаку, зерновідходи соняшнику. Будь-які обсяги. Сам


5 дивовижних портфоліо для натхнення | PERTUSIN\n5 дивовижних портфоліо для натхнення\nІнтернет повний тисячами тисяч вражаючих дизайнів портфоліо. Для того, щоб виділитися на цьому жорсткому ринку, важливо зробити своє онлайн-портфоліо настільки дивовижним, наскільки це можливо.\nЦе не просто приклади робіт, які повинні закрутити голову вашим потенційним клієнтам (хоча вони здатні на це), це приклади того, як вони представлені. Вам не потрібно хапати зірки з неба у веб-дизайні; трохи творчості і інноваційне мислення допоможуть вам добитися успіху. Є безліч безкоштовних онлайн-інструментів, таких як Behance, які допоможуть вам скласти портфоліо без особливих спеціальних знань.\nТак що, погляньте на ці надихаючі приклади портфоліо, зроблені за допомогою онлайн–інструментів, як для окремих дизайнерів, так і для дизайнерських агентств. Вони допоможуть визначити правильний напрямок для ваших власних портфоліо.\nПортфоліо Адемаса Батісти відображає його пристрасть до кольору.\nНароджений в Бразилії і живе зараз в Лос Анджелесі графічний дизайнер і художник Адемас Батіста працював з деякими найбільшими світовими брендами, такими як Adidas, Coca–Cola і Sony. Його приголомшливе портфоліо відображає його пристрасть до вивчення яскравих і барвистих концепцій, які спливають на світлому білому тлі.\nОдносторінковий сайт–портфоліо веб–розробника Райана Шерф простий, але досить ефектний.\nРайан Шерф знайшов між веб–дизайном, розробкою, письменництвом і викладанням час на створення цього привабливого сайту–портфоліо. Чудовий приклад односторінкового сайту, просто погортай гарно ілюстровану лендинг сторінку до прикладів веб–сайтів, над якими він працював, нижче яких розташовані контакти. Просто і ефективно.\nПортфоліо Шарлотти говорить само за себе.\nІнтерактивний дизайнер з Торонто Шарлотта Танг «прагне одружити веб- і графічний дизайн, знаходячи гармонійний баланс між функціональністю і естетикою. І це саме те, що вона застосувала до її сайту–портфоліо.\nКористувачів зустрічають маленькі віконця, в яких розташовані чорно–білі приклади її робіт. Якщо навести на них вказівник, то вони знаходять колір. Клік на віконце – і ви бачите велике і красиве зображення зазначеної роботи, з легка затьмарений короткий опис поруч з ним.\nРоббі Леонарді відіграє головну роль у своєму власному інтерактивному портфоліо.\nРоббі Леонарді – це багатопрофільний дизайнер з Нью–Йорка. Спеціалізуючись на ілюстрації, графічному дизайні, анімації та верстки, Роббі працював з такими як Fox, Speed TV, FX Networks, myNetworkTV, і G4. Це неймовірно веселе портфоліо змусить вас надовго на ньому “зависнути”.\nПориньте у світ Ліззі Сеймур з допомогою цього чарівного портфоліо.\nЛіззі Сеймур обожнює грати з дизайном персонажів, ілюстрацією, монтажем, трохи з кодуванням і з усіма штуками, які рухаються. Це миле портфоліо дозволить вам переконатися в тому, наскільки її чудова робота і бездоганні персонажі.\nПопередня статтяЯк спланувати вихідний день?\nНаступна статтяТатуювання на щастя\nСповіщення: Дивовижні портфоліо | PERTUSIN


Порно відео чат з колоритною Kamilla776 на онлайн порно прямо зараз! Sex-videochat.info і приват відео\nПорно відео чат з розкішної Kamilla776\nСекс відео чат з Kamilla776, Де вражаюча модель Kamilla776 прямо зараз зазиває в свій секс чат. Добірні записи приватов з Kamilla776 радують навіть самих знають фанатів секс шоу. Багато вже зовсім скучили по розкішним дівочим красот.\nЦя розкішна штучка дає унікальну можливість побачити її ефектне сексуальне предствлений. Добірні приватні сцени з Kamilla776 цікавлять навіть найбільш знають шанувальників онлайн сексу.\nЯкщо хтось бажає пізнати неповторні емоції і упоіться втіленням сокровенних мрій, то вам неодмінно слід виявитися онлайн з Kamilla776. У сольному виступі дуже важлива взаємодія з фанатом. Ця неабияка зірка постійно модернізує свої можливості і вражає чимось свіжим в своїх сольних трансляціях . І найвідданіші фанати, і всі хто вперше захотіли переглянути секс відчути залишаться абсолютно задоволені.\nчарівна чарівниця найкраще вміє демонструвати свої унікальні сильні сторони. Модель обожнює стимулювати кицьку на камеру затримок. Мила дівчина завжди прихильно до примхам глядачів і вона намагається виконати їх все. Її тіло підкорюють і гарантують максимальне насолоду глядачам.\nчудовим цицьки і обладнаний жопе присвячена лідируюча роль в порно чатах з Kamilla776. Цією чародійці є, чим похвалитися і вона ніколи не упустить можливість здійснити це. Вона відмінно вміє займатися мастурбацією і сама ж отримувати задоволення від цього дійства.\nВам достатньо поглянути на те, як шикарно вона пестить себе. Неможливо не помітити, що ця ласкава богиня в ідеалі володіє талантом спокушання хлопців.\nдамі навіть не слід опинятися голяка, щоб порадувати своїх фанатів. Секс чат з Kamilla776 полюбиться всім, хто мріє розслабитися і подивитися на чудове сольний шоу . Серед глядачів, які люблять красу і неприборкану пристрасть, дуже популярний сольний онлайн порно чат з цієї гарячої лялечкою.\nЦя красива жінка може сподобатися майже будь-якого глядачеві. Дайте волю своїм мріям прямо зараз! Порно відчути з такою красунею не зможе когось залишити незадоволеним. застати цей порно чат онлайн можна в будь-який час.\nKamilla776 зараз недоступна. Ви можете відвідати інші секс чати!


Гаральд II Сірий Плащ — Вікіпедія\nГаральд II Сірий Плащ\nГалс[d], Ольборг, Північна Ютландія, Данія\nGamle Eirikssend і Ragnhild Eriksdotterd\nГаральд II Сірий Плащ (д/н — 970) — король Норвегії з 961 до 970 року. Походив з династії Інґлінґів.\nБув сином Ейріка I, короля Норвегії, та Гуннхільди, доньки короля Ґорма Старого. Про молоді роки його мало відомостей. після смерті батька у 954 році намагався захопити владу у країні, проте марно. Він втік до свого діда до Данії. У 955 році зібравши військо Гаральд зробив ще одну спробу відняти корону у Гокона I, короля Норвегії, але у битві при Растаркалві був розбитий. Після цього Гаральд повертається до Данії. Тут він чекав слушної нагоди знову почату боротьбу за владу у Норвегії. Скориставшись падіння популярності Гокона I за намір впровадити християнство, Гаральд у 961 році починає нову війну. Цього разу він розбив війська свого супротивника у битві при Фіт'ярі, під час якої загинув й Гокон I.\nСтавши королем, Гаральд II визнав васальну залежність від Гаральда I, короля Данії. Після цього почав боротися за владу над усією країною, адже спочатку Гаральд II володарював лише у східній Норвегії. Поступово знищуючи могутніх гевдинґів, в першу чергу Сіґурда Гоконсона, Трюґґве Олафсона, Ґудреда Бьєрсона, Гаральд II зумів підкорити більшість Норвегії.\nВсе це викликало незадоволення королем Гаральдом. Тому виникла змова, під час якої у Галсі (Лімфйорд) Гаральда II було вбито Гоконом Сіґурдсоном, ярлом Хладіра та сином Сіґурда Гоконсона. після цього Норвегія підпала під владу Гаральда I Данського.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Гаральд_II_Сірий_Плащ&oldid=33912112\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 17:11, 28 листопада 2021.


На Ярмарок! (майже по Гоголю)\n19 серпня 2015, 10:32 Розмір тексту\nОтже, одразу пригадався минулий рік, коли головою Полтавської ОДА ще був свободівець Віктор Бугайчук. Одразу згадалася величезна кількість дискусій полтавських можновладців – бути ярмарку, чи ні. Особисто я разом із Сергієм Капліним написали купу звернень у різні інстанції, аж до Кабміну включно, з метою відстояти ярмарок. І відстояли. Нинішній же голова ОДА, Валерій Головко, ще тоді зовсім не очільник області, був проти. Цього ж літа ситуація радикально змінилася і головний організатор ярмарку Світлана Свищева, котра торік зустрічала нас як рідних, цього разу забула й запросити. Ну що ж, я приїхав по своїй волі, та ще й не сам, а з донечками.\nНа відкриття ярмарку організатори запросили того ж пана Головка, заступника голови облради Володимира Микійчука і владику Федора (Київський патріархат). Вважаю добрим знаком, що запросили саме українську духовну особу. На ярмарку я зустрів і свого колегу по роботі у парламенті Андрія Реку. Обоє подивувалися, що цього року нам слова чогось не надали – це напевно пережитки совєтської системи: запрошувати лише тих, від кого наразі є залежними…\nПодивитися ж на відкритті все ж було на що… З’їхалося багато артистів, навіть були самодіяльні колективи із Донецької та Луганської областей. Ярмарок бо ж всеукраїнський, Національний!\nПодумалося: якби у мене була можливість виступити на урочистому відкритті цьогорічного ярмарку в Сорочинцях, розповів би зі сцени одну історію із життя очільника Великобританії Вінстона Черчилля. Подейкують, що коли йому під час Другої Світової принесли проект бюджету, він запитав: а де видатки на культуру? І коли Черчиллю спробували пояснити, що зараз війна і наче не до того, прем’єр відповів: видатки на культуру і освіту мають бути, інакше – за що ми воюємо?\nОтак і ми – хоча і війна, але культурні дійства, зокрема такі, як Сорочинський ярмарок, мають бадьорити дух українців і розвивати їх внутрішній світ. Бо нація, яка багата і сильна духовно – незборима!\n19 серпня 2015, 10:32


Як запам’ятати дати з історії? Як швидко і легко запам’ятовувати ери? Кращі методики запам’ятовування - raskrytka.com.ua\nЯк запам’ятати дати з історії? Як швидко і легко запам’ятовувати ери? Кращі методики запам’ятовування\nВивчити історичні дати досить важко. А якщо у людини погана пам’ять, то це заняття стає схожим на тортури. Однак на світі немає нічого неможливого, особливо в плані навчання і тренування пам’яті. На допомогу можуть прийти різні методики, розроблені фахівцями. Тому не варто впадати у відчай. Краще прочитайте цікаву інформацію, яка допоможе вирішити проблему.\nПам’ять для людини є однією з головних систем, яка дозволяє бути кожному з нас розумним істотою. Без неї неможливий розвиток нашого інтелекту й організму в цілому. Завдяки пам’яті мозок може правильно сприймати інформацію і відкладати її на зберігання. Це і є певний запас знань, що дозволяє всім людям рухатися вперед та розвиватися.\nПам’ять характеризується як процес, який протікає за допомогою центральної нервової системи. Він розрахований на сприйняття інформації, переробку, утримування, а також на зберігання і відтворення отриманих ззовні даних.\nПам’ять має свої певні властивості і можливості. Вони абсолютно у всіх людей різні. Може бути, комусь достатньо прочитати або почути якусь новину, і вона відразу ж закріпиться у нього в голові. Іншим людям потрібна дуже велика кількість часу, щоб засвоїти яку-небудь інформацію.\nПотрібно знати, що людина володіє короткочасною і довготривалою пам’яттю. У короткочасної пам’яті події, які відбулися тут і зараз, зберігаються недовго. Деякі моменти людина вже не зможе згадати через 30 секунд. І це правильно. Ця пам’ять є «санітаром» інформації. За допомогою такого процесу всі непотрібні дані втечуть, а залишаться тільки самі головні і потрібні.\nНаприклад, якщо ви слухаєте лекцію, а в цей час за вікном ще й чути звук проїжджаючого мотоцикла, то в кінцевому підсумку ви запам’ятаєте тільки слова лектора. І ось чому. У момент навчання вашу увагу налаштоване на засвоєння знань. Тому ви засвоїте тільки урок. А решту отриману інформацію у вигляді сторонніх звуків благополучно відсіє ваш мозок через непотрібність.\nІ знайте, що в довготривалу пам’ять надходить тільки та інформація, до якої людина проявив певний інтерес. Ось ще один приклад. Якщо учень спеціально вчив і вивчив вірш, то з короткочасної пам’яті даний твір переміститься в довготривалу пам’ять і зберігатиметься там дуже довго.\nНедарма деякі люди пам’ятають шкільні вірші на протязі всього життя.\nКоли настають проблеми, такі як погана пам’ять, то життя будь-якого індивіда значно погіршується. Порушення пам’яті у більшості випадків – це клінічні прояви. Хоча є і просте пояснення. Якщо довго не тренувати пам’ять і не займатися інтелектуальною працею, то вона також може погіршитися.\nПам’ятайте, що будь-який індивід схильний до забування минулих подій, якщо він їх довго не витягував з глибини своєї свідомості. Тому необхідно час від часу використовувати свої знання, щоб ваш інтелектуальний потенціал і пам’ять підтримувалися на належному рівні.\nПричин, за якими можуть виникати проблеми з пам’яттю, безліч, і вони відрізняються один від одного. В першу чергу, проблеми виникають через захоплення шкідливими звичками і з-за різних захворювань. Ще такими причинами легко можуть стати недосипання і стрес. До серйозних розладів пам’яті відносять дисмнезии – це безпосереднє розлад пам’яті (амнезія, гіпомнезія, гіпермнезія), а спотворення спогадів – це парамнезії.\nУ більшості випадків людині потрібно просто навчитися правильно використовувати свої можливості, знаходити раціональні підходи до вивчення й вивченню різних наукових даних. Для цього потрібно звернутися до спеціальними методиками, що дозволяє не тільки швидко і надовго запам’ятати піддається матеріал, але і суттєво розвинути пам’ять. Наведена нижче інформація допоможе будь-якому охочому стати набагато розумнішими і навчитися сприймати і переробляти отримані знання.\nВизначення причинно-наслідкового зв’язку\nЗапам’ятати дати з історії швидко і легко допоможе саме такий метод. Щоб його використовувати, потрібно застосовувати минулі знання, а саме знати всі історичні події такого періоду, який ви хочете запам’ятати у всіх тонкощах.\nПрипустимо, вам потрібно запам’ятати всі значущі дати, пов’язані з Н. Бонапартом. Вивчіть дату, коли Наполеон вперше вступив у бій. Потім порахуйте, скільки часу пройшло з моменту народження Наполеона і скільки часу пройшло з початку його першої битви. Тоді ви будете чітко уявляти, в якому віці Н. Бонапарт почав свій військовий шлях. Так ви запам’ятаєте не тільки дату народження цієї людини, але і вам простіше буде орієнтуватися в інших дат, пов’язаних з його життям.\nЦей спосіб допоможе, якщо вам необхідно запам’ятати дати правління всіх царів Росії, які змінювали один одного. Простіше буде, якщо ви вивчите послідовність зміни кожного самодержця і потім приєднайте до цих дат історичні події, які відбулися в певний період правління кожної окремої царюючої особи.\nПісля чого всі ці складові легко з’єднати між собою за допомогою причинно-наслідкових механізмів.\nЗараз багато учні готуються до ЄДІ з історії. Вони впадають у панічні настрої, так як дати дуже важко вивчити. За великим рахунком, їх вчити і не треба. Наведемо ще один спосіб. Щоб здати ЄДІ на високі бали, потрібно просто запам’ятати близько 30 подій. А решту просто співвіднести з частиною певної ери, а ще краще – з правлячої у той час царственою особою.\nЩоб закріпити в голові послідовність подій, потрібно запам’ятати всі деталі, пов’язані з причинно-наслідковими зв’язками. Правильніше буде написати план кожного досліджуваного важливої події. Знову ж таки, всі записи виконуйте послідовно. Звичайно, починати потрібно з самого початку – з розвитку подій у Стародавній Русі і далі довести справу до подій, що відбулися в XX столітті. Тільки так виникне послідовність, і дати вляжуться в пам’яті надовго.\nНаприклад, потрібно зробити так. Якщо ви будете описувати Русько-візантійську війну (970-972 роки), то спочатку потрібно визначити передумови (відносини між Візантією і Руссю). Потім визначається привід (Святослав не хотів дотримуватися умов договору з Візантією). Ще одним приводом стала прохання Візантії придушити повстання в Болгарії. Далі йде хід подій (придушення повстання в Болгарії і захоплення її земель). Після цього почалася війна, і Святослав був оточений у 972 р. візантійськими військами. Це змусила Святослава покинути Болгарію. Підсумком всіх подій стало те, що Святослав загинув, а об’єднання Болгарії і Русі стало неможливим.\nПроекція на ХХ століття\nЩе є така техніка, яка працює на 100%. У більшості випадків багато сучасні люди були в тій чи іншій мірі свідками подій, які сталися у XX столітті. Деяким, більш молодим людям, про які сталися епізодах розповідали батьки. Не дивно, якщо при переказі тато або мама спиралися на події, які відбувалися в той момент у вашій родині.\nА якщо говорити конкретно, то в XX столітті відбулися: революція 1917 р., цілих дві Світові війни, перебудова і розвал СРСР. Ваші дідусі, бабусі і батьки стали свідками тих подій. Всі перераховані вище явища так чи інакше вплинули на розвиток кожної сім’ї. Вони назавжди залишаться в пам’яті. Тому простіше всього значущі історичні дати прив’язувати до дат випадків, які сталися конкретно у вашій родині. Наприклад, перебудова почалася в 1985 році, і ваш улюблений дядько народився в цей самий рік.\nА ще можна асоціювати явища і дати, які відбулися в XIX столітті, з явищами, які відбувалися в XX столітті. Наведемо приклад. Велика Вітчизняна війна почалася в 1941 році. А століттям раніше у цьому ж році був убитий на дуелі М. Ю. Лермонтов.\nЗа допомогою такої методики створюються дуже міцні асоціації, які сприяють засвоєнню досить складного історичного матеріалу.\nПрості методи запам’ятовування\nНавчитися різним методикам можна. Вони разнонаправленны, і вам залишиться обрати той спосіб, який підійде саме вам. Перелічимо і розглянемо їх по порядку.\nЦе один з основних варіантів. Він передбачає зв’язок між двома та більше об’єктами або явищами. Придумати асоціацію – геніальне рішення. І пам’ятайте, що асоціації повинні бути нестандартними і неймовірними. Створювати асоціації ви повинні самі. Спочатку необхідно об’єднати перші два слова. Спробуємо пов’язати слова «яблуко» і «картопля». Тоді придумуємо таку фразу: «Це яблуко на смак, як картопля».\nЯкщо ви хочете запам’ятати історична подія і його дату, то асоціюйте це подія з предметом. Дата, яка йде в цифрах, також піддається асоціації. Наприклад, розпад СРСР стався в 1991 р. Уявіть людину, який народився саме в цей рік. Може, їм виявиться ваш близький родич. Так станеться асоціація дати історичної події та дати народження конкретної людини. А коли з’явився на світ ваш родич, ви навряд чи зможете забути.\nДля застосування цього методу необхідно побудувати історичну ланцюжок. Всі дати і події повинні йти строго один за одним. Спочатку ланцюжок потрібно зобразити на папері, а потім вивчити. Дати повинні бути в точності систематизовані. Так ви легко запам’ятаєте.\nТого, хто любить асоціювати, легко буде скористатися цим методом. Будь-яку цифру можна порівняти з яким-небудь предметом. Наприклад, якщо в даті присутній число 5, асоціюйте його з долонею; число 2 – з дівочими косами; а число 40 з узбецькими кісками. Якщо у вас гарне уяву, то такий метод вам здорово допоможе.\nІ не придумуйте такі асоціації за один день. Інакше ви заплутаєтеся в датах і в своїх уявленнях.\nТут зовсім просто. Асоціюйте кожну цифру з літерами. Наприклад, цифра 3 схожа на букву З, а цифра 0 схожа на букву О. Вісімка трохи нагадує букву Ст. Дійте за такою схемою і ви зможете навіть вибудувати свій набір слів-шифровок. А при їх розшифровуванні ви отримаєте історичні дати.\nУ кожної людини є пам’ятні дати. Так от метод «фону» передбачає асоціацію історичних дат з подіями, які відбулися у вашому житті або в житті близьких вам людей. Якщо яке-небудь число не вдається підігнати під певний образ, то тоді проведіть паралель між ним і природним сезоном.\nУ цьому методі потрібно навчитися проводити паралелі з історичними подіями та пам’ятними датами. Наприклад, слово «лялька» пов’язана зі словом «грати». Цифри також можна поєднати за змістом. Цифру 55 може в перевернутому вигляді позначити як 22. Наприклад, в 1922 р. була створена комуністична піонерська організація, а 1955 р. – це дата народження вашої улюбленої бабусі.\nПредставлений відразу двома методами. Перший передбачає причинно-слідчий варіант. Це коли весь хід подій суворо розподілений в пам’яті, і тут відбувається повне усвідомлення всього, що відбувається. Другий передбачає поділ на блоки і прив’язування цих блоків до певних дат.\n← Сухі корми супер-преміум класу для собак: рейтинг кращих кормів для цуценят дрібних, середніх і великих порід. Вибір корму для стерилізованих собак\n5 причин більше не пити молоко: як зміниться самопочуття і здоров’я →


З Дніпра шоу-театр «Лайф» привіз третє місце! » НИКОПОЛЬ-ART Мы в телеграм\nЗ Дніпра шоу-театр «Лайф» привіз третє місце!\nДата публикации: 18-11-2018\n10 листопада у Дніпрі відбувся XVII відкритий фестиваль «Дивограй-2018», організований Дніпропетровським обласним методичним центром клубної роботи та народної творчості. Наше місто, на фестивалі представляв шоу-театр «Лайф» центру дозвілля «Славутич». «Нікополь-арт» дізнавсявід керівника творчого колективу Ірини Лимар. В номінації «хореографія»,юні танцори посіли третє місце з чим їх і вітаємо!


Масштабна пожежа в Об єднаних Арабських Еміратах: у Аджмані горить ринок – відео\nУ Об єднаних Арабських Еміратах, у місті Аджман 5 серпня спалахнула масштабна пожежа на ринку. Все місто – у димовій завісі. Неподалік від епіцентру пожежі розташовані лікарні та інші ринки. Причини займання – наразі невідомі Наразі про постраждалих інформації немає. Про це інформує Gulf News. На ринку, який загорівся, торгували фруктами та овочами. Як повідомляють очевидці, з полум ям борються численні пожежні бригади. Що саме стало причиною займання влада поки офіційно не повідомляє. Напередодні масштабний вибух стався у Бейруті Зазначимо, що лише напередодні – 4 серпня масштабні вибухи сколихнули столицю Лівану – Бейрут. Трагедія забрала життя більше ніж сотні людей, тисячі поранені. За попередньою інформацією, вибухнули майже 3 тисячі тонн аміачної селітри, які неналежно зберігались у порту. ліквідація наслідків вибуху та рятувальні роботи тривають.\nТихановська завела профіль в Instagram: підписалася як Президент Свєта\nАктивісти представили програму комплексного розвитку Здорове місто\nСлужба зайнятості: Київ найбільше потребує водів, контролерів та слюсарів-ремонтників\nАктивісти представили програму комплексного розвитку “Здорове місто”\nУ рожевому купальнику: Леся Нікітюк похизувалася довгими ногами – спекотні фото\nБл*дь, у цій машині неможливо їздити! Це п*здець! – Пальчевський показав майстер-клас спілкування з виборцями


В Житомирской области горят леса Чернобыльской зоны. | Обозреватель\nВ Житомирской области горят леса Чернобыльской зоны.\n2020-04-10 11:11 2 0\nВ Украине кардинально пересчитают прожиточный минимум: на кого повлияет и сколько получим. Не самоубийство: нардеп выдвинул версию гибели Давыденко. Одевайтесь потеплее: синоптики уточнили прогноз погоды в Днепре. С Днем филолога: открытки, смс, поздравления в стихах и прозе, видео к празднику. В США сравнили пандемию COVID-19 с катастрофой в Чернобыле.\nЛілія очищує водойму від цвілі 07:35 Gazeta.ua Цьогоріч у моєму озері вперше зацвітуть водяні лілії. Купила їх через інтернет. Раніше намагалася виростити з насіння, але марно. Виявляється, треба було садити в горщик і добре полити. Як ґрунт просочиться, викласти зернятка і накрити плівкою. Тримати в теплому світлому місці. Постійно поливати. Прорости має за місяць, розповідає 34-річна Юлія МЕРЕЖКО із Черкас. Водяна лілія, чи німфея, не лише красива, а й корисна. Зменшує ріст водоростей. Очищає воду й не дає їй цвісти, говорить агроном 47-річний Вадим Горбенко з Харкова. Рослина має потужну кореневу систему, що розлягається на дні озера. Розмір листя залежить від її виду. Квітка лілії формується під водою і випливає на поверхню. Ввечері закривається і ховається. У дощову погоду не випливає. Її діаметр залежить від виду, коливається від 3 до 30 сантиметрів. Цвітуть лілії від червня до початку листопада. Довжина стебла рослини залежить від глибини водойми. Для декоративних озер є карликові сорти. Їх можна садити на глибину від 10 до 50 см. Середні від 30 до 60 см, крупні від 50 см до 1 м. Це впливає і на величину квітки. Висаджувати таку лілію треба на дно,  продовжує. Рослина любить сонячну сторону. Якщо озерце маленьке, можна поставити на дно у звичайному горщику для квітів. Змішати землю та глину в пропорції 3 до 1. Додати перегній або спеціальне добриво, закласти в глиняні кульки. Землю присипати щебенем або галькою. Садити багато лілій не варто. Вони швидко розростаються. Густі перестануть цвісти. Буде одне листя на поверхні. Розмножують рослину раз на три-п'ять років. Найкраще навесні в похмурий день, щоб сонце не обпекло коріння. "Розетки" з молодими листочками відділяють і садять на таку глибину, щоб листя лежало на воді. Якщо не дістає, під горщик можна покласти камінь. Заглиблювати поступово, по мірі випускання нових листків. Доглядати за ліліями нескладно. Лише зрізати відцвілі квітки та пожовкле листя. На зиму рослину можна залишати в озері, якщо воно завглибшки не менш як пів метра і повністю наповнене водою. На лід накидати снігу, це захистить від промерзання до дна. Але найкраще лілія збережеться в підвалі чи льоху. Старе листя варто обрізати. Горщик із нею помістити в пакет, але не зав'язувати. Якщо навесні висаджувати ще надто холодно, а лілія почала рости, її можна опустити в ємність із водою. Поставити в світле і прохолодне місце. Це зупинить інтенсивний ріст. Коли треба прискорити в тепле приміщення. Висаджувати найкраще в травні.\nВ Ірані 107-річна жінка поборола коронавірус 07:35 Главком Іран є однією з найбільш постраждалих від коронавірусу країн на Близькому Сході\nВ Україні змінили показник середньої зарплати: що буде з пенсіями. 07:31 Народна Правда Пенсійний фонд України затвердив показник середньої зарплати, яка за українським законодавством враховується для обчислення пенсії. Як передає НАРОДНА ПРАВДА, про це повідомляє ПФУ в Facebook. За повідомленням, середня зарплата становила 9 322 грн 61 копійка. Цей показник враховують для обчислення пенсії. У формулі розрахунку пенсії, відповідно до ст. 40 Закону «Про загальнообов’язкове пенсійне страхування», враховується… The post В Україні змінили показник середньої зарплати: що буде з пенсіями appeared first on Народна Правда.


Viber, Telegram: 0965177974\n07:00-22:00 "Озеро Синевир та водоспад Шипіт". Під час екскурсії екскурсанти оглянуть один з найкрасивіших водоспадів Українських Карпат - водоспад Шипіт, найбільше Карпатське озеро - озеро Синевир, яке овіяне безліччю легенд, зможуть спробувати унікальні мінеральні джерела - "Калечинська" та "Соймівська", відвідати реабілітаційний центр для ведмедів, скуштувати карпатських страв та напоїв і намилуватися гірськими пейзажами. Виїзд зі Львова. Відразу за містом з вікон автобусу відкривається прекрасна панорама пагорбів які неофіційно називають "Карпати в мініатюрі". Гори розпочинаються за 80 км. від Львова і зустрічають широкою Стрийською долиною. Поступово дорога піднімається все вище в вище на Верецький перевал. За перевалом відкриваються прекрасні краєвиди гірських масивів Бескид, Пікуй, Полонина Боржава. На черговому Воловецькому перевалі зупинка на фотопаузу. Прекрасні краєвиди на гори Пікуй, Тимнатик, масив Полонину Боржаву і місто Воловець що лежить в долині відразу під перевалом. Ще один перевал (Подобовецький) і відкривається широка долина в підніжжі масиву Полонина Боржава. Саме в підніжжі цього гірського пасма знаходиться заповідник "Шипіт", з одним з наймальовничіших водоспадів Карпат. Водоспад Шипіт - один знайвищих водоспадів. Знаходиться на північних схилах гірського масиву Полонина Боржава, при підніжжі гори Гемби у глибокій ущелині річки Пилипець. Водоспад причаровує всіх своєю незвичайною природною красою. З підземного джерела на горі Великий Верх (1598м) починає свій шлях униз мальовничою ущелиною невеликий потічок Плошанка. Його води несуть свіжість і прохолоду. Падаючи численними мальовничими каскадами з 14-ти метрової висоти кришталево чиста вода розбивається об каміння утворюючи міріади діамантових краплинок, що переливаються дивовижними барвами у променях карпатського сонця (прогулянка до водоспаду). Після огляду водоспаду вирушаємо далі долиною ріки Репинки вздовж масиву Полонина Боржава. Цей район Закарпатської області багатий на унікальні мінеральні джерела: в селі Калечин можна спробувати мінеральну воду "Калечинська", а в селі Сойми - мінеральну воду "Соймівська" (зупинка на дегустацію). Дорога знову піднімається вверх до перевалу і села Синевир. Озеро розташоване трішки далі, неподалік села Синевирська поляна. До самого озера вздовж мальовничого потічка веде дорога протяжністю 1200 м. (або можна піднятись лісовою стежкою 1200 м.). Озеро "Синевир" найбільше озеро Українських Карпат. Синевир вважається найцікавішим об'єктом Національного природного парку «Синевир» і є однією з візитівок Українських Карпат. Воно розташоване на висоті 989 метрів над рівнем моря, має середню площу 4—5 гектарів, його середня глибина становить 8—10 м, максимальна — 24 м. Через висоту над рівнем моря і порівняну глибоководність навіть у найтепліші дні прогріваються лише верхні 1—2 метри озера. На територї природнього парку також розташовується реабілітаційний центр для бурих ведмедів "Синевир". Реабілітаційний центр створено з метою реабілітації особин ведмедя бурого, які зазнали жорстокого поводження і незаконно утримувалися в неволі. Цей заклад вже прихистив чотирьох тварин, які, до речі, мають свої імена – Дюрій, Бубочка, Роза і Потап. У «Синевирі» звірі почуваються добре. Щодня їх годують овочами, фруктами і рибою. (зупинка знайомство з ведмедями :) ) - 550 грн/особа + вхідні квитки.


Тема: Дивна передплата газети «Вісник Сквирщини»\nФорум: Сквира сьогодні Написане: 12 квітня 2013 03:50 pm Тема: Чому не здійснили передплату в нашу ЦРБ?\nА далі, продовжуючи говорити про дивну передплату газети «Вісник Сквирщини», хотілося б спитати відповідально ...\nТема: Відгук про магазин «Надія» у місцевій газеті\nФорум: Магазини й послуги в Сквирі! Написане: 09 березня 2013 12:14 pm Тема: Відгук про магазин «Надія» у місцевій газеті\nПрочитала у місцевій газеті про один з магазинів у місті Сквира. А саме - про магазин «Надія», що обслуговує мікрорайони Сквири - Чорний Ліс та Слобода. Власником якого є Надія Скарбенчук. Відгук, зви ...\nТема: Нові робочі місця. Відкрився "Кооператор".\nФорум: Робота в Сквирі Написане: 13 листопада 2012 07:36 pm Тема: Впровадити розрахунок платіжною карткою\nШкода тільки, що немає розрахунку платіжною карткою, там кредиткою чи іншою. Відкрилися, то це добре. Масштаб продажу видів товару також чималий. На мою думку - для Сквири це великий плюс, що є таки ...\nТема: Гумореска «Нестандартний підхід»\nФорум: Гумор Написане: 13 листопада 2012 07:16 pm Тема: Нестандартний підхід, то це точно...\nТема: Чи підете ви на Вибори-2012?\nФорум: Події у світі Написане: 29 жовтня 2012 03:53 pm Тема: Я раніше про це не замислювалася, не аналізувала\nА й справді, все так і є, як ви кажете.\nАле раніше я про це якось не замислювалася, не аналізувала.\nЯ згодна з вами, що сенсу йти на вибори - немає. Вся ця агітація та й самі вибори - схожі на велик ...\nТема: Що означає вираз: "Левова частка"?\nФорум: Альтанка Написане: 24 жовтня 2012 09:03 pm Тема: З боку процентного розподілу чого-небудь\nТема: Нова вивіска в Сквирському музеї. Мені сподобалося.\nФорум: Мистецтво Написане: 10 жовтня 2012 04:25 pm Тема: Нова вивіска в Сквирському музеї. Мені сподобалося.\nНещодавно побачила нову вивіску в нашому Сквирському музеї.\nМені сподобалося. Гарно, чітко, великими літерами написано "МУЗЕЙ". Довго шукати не потрібно, одразу знайдеш. Кажуть, що директор ...\nФорум: Свята Написане: 10 жовтня 2012 04:05 pm Тема: Хотілося було вигукнути: "Розійдіться, бо нічого не вид\nНаприклад, я бачила чоловіка, який дуже активно фотографував усі конку ...


: 396 2018-08-16 09:16:12\n15 серпня о 10 годині в Парафії Успіння Пресвятої Діви Марії відсвяткували ми Храмове Свято. Святу Месу очолив о. Тадеуш Лєгович вікарій парафії а разом з ним служили: греко-католицький о. Мар’ян Лемчук і о. Юстиніан з Ордену Францисканців Греко-католицької Церкви, Адміністратор в Церкві Василія Великого у Львові-Сихові, котрий також промовив проповідь.\nазом з нами молилися: Сестра Служебниця родом з Білого Потоку, прихожани з Греко-католицької і Православної Парафії в Ридодубах, прихожани з Парафій: Білобожниця, Хомяківка, Білий Потік, Семаківці.\nВся Парафія впродовж кількох тижнів готувалася до Храмового свята. Віряни малювали огорожу, косили травичку, прибирали у храмі, хотіли щоб все було як найгарніше. Деколи навіть приходили змучені з роботи на полях але бігли вечорами щоб ще щось зробити біля храму щоб все було гарно.\n"Дякую Прихожанам з Ридодуб за гарне приготування храму до святкування. Родині Тхоровських з Білобожниці за дар до храму: Золотий орнат у якому була справована Євхаристія, білу стулу і цінгулюм", - подякував о. Тадеуш Леговіч\nза матеріалами фб-сторінки @Тадеуш Легович


Артур Герасимов: проєвропейські сили мають об’єднуватися, а не ворогувати: nato_tak — LiveJournal\nПроєвропейські патріотичні сили мають об’єднувати свої зусилля, а не ворогувати, бо загрози перед державою немалі. Про це в ефірі «Прямого» заявив співголова фракції «Європейська Солідарність» Артур Герасимов. Він прокоментував резонансне інтерв‘ю голови партії «Голос» Кіри Рудик.\n«Але це дає нам дуже чітку визначеність, що «Голос» Кіри Рудик це вже не «Голос» Вакарчука. Коли Вакарчук пішов з парламенту, і те що я зараз чую, це підтвердження того, що «Голос» втрачає державницьку позицію. Всі проукраїнські демократичні сили мають об’єднуватися, тому що небезпека для держави дуже велика, і від непрофесійності «зеленої» команди, і від реваншизму «п’ятої колони», яку дуже потужно і сильно підпитує країна агресор. В цій ситуації робити такі заяви є просто неприпустимим.


У центрі Черкас збираються тітушки » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nУ центрі Черкас збираються тітушки\nЯк повідомляє "Про Головне", півтора десятка тітушок зібрались біля синього мікроавтобуса в районі ТРЦ Хрещатик-Сіті. За інформацією видання, молодики виходили вже «накачані» горілкою з автобуса з держномерами СА 0702АМ.\nО 18.00 на Театральній площі відбудеться молебень за загиблими в сутичках черкащанами. Черкащан закликають не піддаватись на провокації та бути обережними.\nЯк повідомляють ЗМІ, в даний момент з будівлі обласного управління МВС в Черкаській області по вулиці Смілянській працівники масово виносять великі пакети з документами.


Роман А. С. Пушкіна «Дубровський» включає в себе безліч різних образів, кожен з яких має власні відмінні риси та особливості, майстерно розкриваються автором.\nГоловні герої роману Пушкіна «Дубровский»\nКирила Петрович Троєкуров – поміщик, що має велике стан і кілька військових походів за плечима. Він одержимий грошима, особистим благополуччям і особистою владою над іншими людьми, Пушкін показує героя як типового деспота-самодура. Троєкуров дозволяє собі не тільки піднімати руку на селян, він з неймовірною жорстокістю відноситься навіть до власних дітей. З-за таких особливостей характеру, Троєкуров конфліктує з сусідом, Андрієм Дубровським, і цей конфлікт згодом робить, хоч і не прямий, вплив на смерть останнього. Але письменник все ж явно говорить, що більшу частину провини несе соціальна роз’єднаність в країні, яка абсолютно нормально реагувала на жорстокість дворянства. У романі Пушкіна, як і в реальному житті, ні повністю негативних героїв, це відноситься і до образу Троекурова. Він робить помилку, але усвідомлює, що повів себе не дуже добре по відношенню до колишнього друга, тому робить спробу примирення з ним.\nДубровський старший – той самий колишній друг Троекурова, який володіє селом Кистеневка. Цей герой не має великого статку, незважаючи на свої володіння, але це зовсім не пригнічує його, а лише надає ще більше честі та гідності, з якими він вірно йде по життєвому шляху. Але Дубровський все ж людина горда, тому примиритися з колишнім другом так і не зміг, адже спробу зазіхнути на честь дуже складно пробачити. На відміну від Троекурова Андрій Дубровський усвідомлює, що всі люди – живі істоти, і навіть до селянам необхідно ставитися максимально по-людськи. Тому герой засуджує жорстокість Троекурова до кріпаком і зазначає, що колишній друг набагато краще ставиться до своїм псам, це стає основою сварки двох товаришів.\nВолодимир Дубровський – центральний персонаж роману А. С. Пушкіна, син Андрія Дубровського. Цього героя відрізняють від інших такі якості, як мужність, рішучість і мужність, адже він є благородним розбійником. Персонаж служить в Петербурзі, але приїжджає додому заради батька, з яким дуже схожий. Володимир також не може прощати поганих вчинків і підтримує батька в конфлікті з Кирила Петровичем Троекуровым, а після смерті Андрія Дубровського займається допомогою бідним, щоб помститися багатим поміщикам-самодурам. Однак, помста спочатку обходить стороною винуватця такої поведінки – Троекурова, так як головний герой закохується в його дочку, Машу. Ці почуття спонукали Дубровського на те, щоб проникнути в будинок противника, назвавшись французом Дефоржем.\nДругорядні герої роману Пушкіна «Дубровский»\nМаша Троекурова – дочка Кирилы Петровича Троекурова. В цей образ А. С. Пушкін вклав всі риси типової провінційної молодої дівчини: вона дуже мила собою, добродушна, романтична. Віддає перевагу мрії, читання книг і гру на музичних інструментах, класичний спосіб життя скромної дівчини з багатої родини, яка живе у віддалених куточках Росії. Природно, Маша взаємно закохується в Дубровського і бажає втекти з ним при будь наданої можливості. Але доля таку можливість надає занадто пізно, коли героїня вже повінчана з старим князем Верейским. Звичайно, Маша, в силу своєї благоразумности і благородства, відмовляється тікати з Дубровським.\nКнязь Верейский – сусід Троекуровых, має величезне стан. Герой повертається з-за кордону і закохується в витончену красуню Машу, але не отримує ніяких почуттів у відповідь, бо єдине, що він може запропонувати – це гроші, а для такої романтичної Маші важливо щось більше, на відміну від її батька. До того ж, виглядає цей герой досить неприємний, напевно, з-за того, що в житті йому вдалося придбати все доступне, що можна було купити за гроші. Троєкуров про такого зятя може тільки мріяти, тому з радістю і обіймами приймає князя Верейського в сімейство, абсолютно не турбуючись про бажання дочки. Маша все ж висловлює якийсь протест, але батько не здатен почути її, тому видає дочку за нелюба з особистої вигоди.\nАнтон Спіцин – напевно, самий неприємний герой в цьому творі. Спіцин дає свідчення на суді проти Андрія Дубровського, які є абсолютною брехнею, при цьому його абсолютно не мучить совість. Але після суду героя роздирає неймовірний страх помсти, доходить аж до того, що герой не вирішується засипати один в кімнаті, тому Спіцина укладають разом з Дефоржем, який уславився як людина мужня. Але справа обертається так, що Антон Спіцин виявляється обдертим до нитки, адже Дефорж – це син Андрія Дубровського, проник у будинок Троекуровых. В силу своєї боягузтва і аморальності, не дивно, що саме Антон Спіцин видає Троекурову Дубровського молодшого.\nЯк взаємоповязані між собою ремесло і мистецтво?


У своїх невдачах Шевченко звинувачує Моурінью | Новини на Gazeta.ua\nУ своїх невдачах Шевченко звинувачує Моурінью\nПʼятниця, 09 березня 2007 14:55\nФорвард "Челсі" Андрій Шевченко, 30 років, головною причиною своєї невдалої гри у лондонському клубі вважає тренера команди Жозе Моурінью. За словами українця, наставник і досі не навчився використовувати його сильні сторони, повідомляє Лента.ru.\n- Він професіонал - не більше і не менше. Хороший тактик з усталеними поглядами. Але у мене були кращі тренери. Це вперше наставник заявив, що я не вписуюся у його концепцію. Це не найкращий спосіб мотивувати гравця, - заявив Шевченко. - Не секрет, що Абрамович хотів купити мене більше, ніж Моурінью. Але тренер був дуже задоволений, як йшли переговори. Однак уже через кілька місяців я став його головною мішенню, бо у нього виникли суперечки з власником клуба. У січні я був не проти, щоб мене віддали в оренду. Та зараз це питання закрите.\nЗараз ви читаєте новину «У своїх невдачах Шевченко звинувачує Моурінью ». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nРосійських спортсменів позбавили медалі на Олімпіаді-2018 Переглядів: 792


Fashion у музеї — Український Тиждень Моди\nFashion у музеї\nФото - L’Officiel Ukraine\nАвтор - Олена Мартинюк\nУнікальна нагода побачити кутюрні сукні легендарної французької марки Chloe на виставці CHLOE COUTURE!\nВ Україні не так часто проводять виставки світового рівня, присвячені моді. З 14 по 28 березня до Києва “завітали” кутюрні сукні легендарної французької марки Chloe.\nДля світу практика fashion-виставок нині дуже поширена. Ще у 1970-х у нью-йоркському музеї Метрополітен їх почала проводити легендарна редакторка Діана Вріланд. Зараз виставки на тему моди у цьому музеї – найбільш успішні. Експозиції з fashion-тематики регулярно проводять також у Лондоні в музеї Вікторії та Альберта і в Парижі в музеї декоративних мистецтв, що при Луврі. Виставки такого штибу можуть бути присвячені творчості конкретного дизайнера чи Дому моди, а також певній темі, як от у Метрополітен. Щороку його Інститут костюма обирає тему, якій присвячує виставку: в різні роки це був Китай, англоманія, панк, навіть релігія. Останню відвідало півтора мільйона людей – це зробило виставку популярнішою за ту, на якій експонували скарби Тутанхамона, що була номером 1 за відвідуваністю за всі часи існування музею. Тенденцією останніх років є відкриття власних музеїв шанованими Домами моди. Як це зробили в Yves Saint Laurent, відкривши одразу два музеї: в Парижі та Маракеші.\nFashion-експонати демонструють цими днями і в Національному художньому музеї України, і черга на вході до музею стоїть кожного дня. Експонати, власне, вперше покинули Париж, а переговори з організації виставки тривали майже рік. Тому Київ – перше місто у світі, де можна побачити ці унікальні речі.\nКуратором української виставки стала директорка архівів Chloe – Жеральдін Сом’є, котра має досвід роботи у найвпливовіших музеях світу: Луврі та d’Orsay. Всього на виставці 30 моделей, які привезли у спеціальних коробках для транспортування, виготовлених під довжину кожної сукні.\nПоловина експонатів зроблена Карлом Лаґерфельдом (деякі жакети навіть вручну ним розписані). Великий дизайнер двічі очолював цей паризький Дім моди – 1963–1983 та 1992–1997. Творця за роботою можна побачити також на гігантських мудбордах, які встановлені за манекенами.\nМоделі на виставці розділені тематично: вечірні сукні, моделі з мереживом, такі характерні для Chloe, а ще речі з принтом у вигляді коня, які тепер вже стали талісманом Дому. До речі, вперше вони з’явилися в колекціях Стелли МакКартні у 2000 році.\nВеликий пласт виставки – речі доби 1980-х, особливо з музичними мотивами: сукня з аплікацією у вигляді скрипки, на яку Лаґерфельда надихнула скрипка 17-го століття, жакет з лацканами у вигляді арфи тощо.\nСеред вечірніх суконь є модель, що була призначена для виходу на червону доріжку французької актриси Ізабель Юппер. Це було саме тоді, коли всі актриси на знак солідарності з рухом #MeToo вирішили одягнути чорне, і ця стримана біла сукня, розшита блискучими паєтками, одразу потрапила до архіву.\nВиставку доповнює компактний каталог, де можна більше прочитати про кожен експонат та дізнатися додаткову інформацію про Chloe. До речі, в залі є можливість погортати старі випуски французького l’Officiel.\nДеякі сукні супроводжені світлинами видатних фотографів, які в різний час фотографували ці моделі. Цікаво спостерігати за тим, як статичні експонати виглядають на моделі крізь призму бачення талановитих митців.\nУ межах виставки відбуваються й освітні події: лекції та кураторські екскурсії.


Світ переживає етап економічного підйому — Погляди — GMK Center\nПогляди Глобальний ринок виставка 06 Грудня 2021\nпровідний спеціаліст Centravis із зовнішніх комунікацій\nУкраїнським компаніям важливо не проґавити момент зростання\nУ листопаді відбулася важлива подія у нафтогазовій галузі. Провідні світові гравці зібралися на виставці Adipec 2021 в Абу-Дабі, щоб презентувати нові технології, знайти партнерів та обговорити майбутнє галузі. 2000 компаній та 100 тис. гостей з усього світу – дві цифри, які допоможуть оцінити масштаб заходу.\nНаша команда була серед учасників виставки, з окремим простором для переговорів та стендом зі зразками наших труб. Ми дуже продуктивно провели час. Зробили для себе багато висновків. Ось деякі з них.\nПерше, що вразило на Adipec 2021, – це підвищена ділова активність. Люди буквально носилися виставкою. Великий інтерес до нових проєктів. Багато планів: як розвивати бізнес, будувати нові об’єкти, виходити нові ринки.\nМожна сказати, світ адаптувався до пандемії та карантинних обмежень. Більшість із тих, з ким ми спілкувалися, дивляться у майбутнє з помірним оптимізмом. Особливо багато ентузіазму в представників Азії та Близького Сходу. Наприклад, наша компанія підписала дистриб’юторську угоду з компанією Petro-Q із Катару для розширення ринку збуту.\nОкрім катарців, ми вели переговори з представниками Об’єднаних Арабських Еміратів, де нас добре знають за проєктом будівництва найбільшого у світі сховища прісної води у пустелі Ліва. Спілкувалися з компаніями інших країн Аравійського півострова. А також із європейцями, американцями.\nЗагальне враження: світ переживає етап економічного підйому, і українським компаніям важливо не проґавити цей момент.\nЩе одне спостереження: більшість компаній активно використовують цифрові рішення, зокрема для своїх презентацій на виставці. Ми побачили багато цікавих рішень у вигляді інтерактивних експозицій, мобільних стендів, роботів.\nОрганізатори Adipec 2021 створили спеціальний мобільний додаток, за допомогою якого можна було кілька в кліків подивитися карту виставки, знайти стенди інших компаній, дізнатися, де можна здати ПЛР-тест. Усе максимально просто та зручно. Це важливо враховувати, особливо, маючи намір презентувати свою компанію на міжнародних виставках.\nНа Adipec 2021 приділяли багато уваги «зеленим» технологіям. Нафтогазові компанії, й не лише вони, відчувають на собі тиск через використання викопних видів палива та викиди СО2.\nБагато хто бачить вихід у використанні водню та відновлюваних джерел енергії. Це було помітно за інтересом до нашої нової розробки – безшовної труби для водневих двигунів. Та й узагалі за тим, скільки розмов і дискусій було на цю тему.\nЗагалом виставка справила неймовірне враження. Отримали багато інформації, нових контактів та найголовніше – заряд енергії та мотивації, щоб продовжувати працювати та допомагати своїм клієнтам у всьому світі.\nвиставка, технології, Сентравіс


Скликання в Домі Марії 2-3 курс, та братерство слуг Хліба - 23 Липня 2012 - сайт Спільноти ФОС у Старому Острополі\n01:35 Вітаю Вас Гість\nГоловна » 2012 » Липень » 23 » Скликання в Домі Марії 2-3 курс, та братерство слуг Хліба\nСкликання в Домі Марії 2-3 курс, та братерство слуг Хліба\nСлавлю Ісуса за кожен день проведений в Острополі разом з моїи сестрами та братами. Ми мали нагоду зустрічати Ісуса в молитві, в спільній прославі, в Слові на Євхаристії. Ісус дарував звільнення так багатьом серцям від різних залежностей, від чарувань, гороскопів, чи походів до ворожок. ..... ще так багатьох Господь звільняв, що я зараз не зможу всього охопити. Також Ісус зціляв духовні наші прокази та тілесні хвороби. Він такий добрий!!!! я коли прийшла на одну з молитов - була така втомлена (о 8 ранку) що не могла на молитві навіть слова сказати. До цього часу уже кілька місяців почувалася такою втомленю - і я молилася в серці. Тоді було таке слово пізнання: та людина, яка молится так (і повторили молитву, яку я казала в своєму серці) Ісус хоче зціляти від онкозахворювання.... я навіть не знала, що я хвора. АЛЕ СЛАВЛЮ ІСУСА, БО ВІН СПАС МЕНЕ, і я навіть не до кінця можу усвідомити від чого. ТІЛЬКИ ДУЖЕ дякую Йому, бо від того дня я почула що до мене стали повертатися сили і до тепер так є.\nБуло багато лекцій, містеріумів, братерських вечорів, на яких були сценки для Ісуса, вогнище, пісні прослави і танці. Ми разом ходили над берег річки, і сиділи там на каміннях, слухаючи лекції - так само як колись учні слухали Ісуса.\nТакож раділо моє серце, коли двоє моїх сестер обновляли Обітниці Євангельського життя в ФОС.\nТакож ми разом з моїми сестрами в Братерстві слуг Хліба могли обновлювати обітниці - жити для Ісуса в чистоті бідності та в послуху. Я щаслива, що до братесвта приєдналося двоє моїх сестер - Катя з Острополя, та Люся з Дніпропетровська. Я добре знаю їх, і я просто щаслива, що ми можемо іти за Ісусом, любити Його неподільним серцем, і бути в одному покликанні життя Ісусові посвяченому. На скликанні також Ісус промовляв до багатьох про те, що кличе за собою - молодих людей, старших, подружжя. І багато свідчили про те, що чують цей Ісусів заклик. Я так вдячна Йому, і вам мої брати та сестри, які відгукуєтесь на запрошення Ісуса іти на Його жнива. Ісус також багато промовляв про ті жнива, на яких мало робітників, і про Царство Отця, яке наближається.\nМене також дуже вразив фільм Ісус, який ми могли разом дивитися, і ділитися ним. Ісус відкривався мені таким іншим. Людиною з живим тілом і серцем....\nПереглядів: 316 | Додав: Diana | Рейтинг: 0.0/0


Релоад бонус 100% до $50 у вихідні дні\nКазино RedStar пропонує вам релоад-бонус кожні вихідні з суботи по неділю!\nСума бонусу казино складає 100% від суми депозиту до максимуму в $50 (€50/4000₽/₴1500/¥350).\nДля того, щоб отримати бонус, необхідно ввести промо-код, відповідний розкладом, в поле "Бонус код" при депозиті.\n2 та 3 липня $10 (10€/600₽/60¥/₴250) JULY1\n9 та 10 липня $10 (10€/600₽/60¥/₴250) JULY2\n16 та 17 липня $10 (10€/600₽/60¥/₴250) JULY3\n23 та 24 липня $10 (10€/600₽/60¥/₴250) JULY4\n30 та 31 липня $10 (10€/600₽/60¥/₴250) JULY5\nВідіграш бонусу відстежується в режимі реального часу на головній сторінці праворуч від балансу (виконана частина відіграшу відображається у відсотках, оборот, який залишився до виконання вимог - у валюті рахунку)\nВсі описані умови та обмеження вступають в дію з моменту внесення депозиту з кодом кампанії\nБонус може бути отриманий один раз в будь-який з двох днів кожної релоад-кампанії і повинен бути відіграний протягом 10 днів з моменту отримання\nФормат часу у визначенні дат - GMT\nВимоги по відіграшу - отримана сума бонусу, помножена на 40\nВідіграш бонусу починається з моменту активації і згоди з умовами кампанії\nБонус може бути відіграний тільки на слотах казино , ставки на будь-які інші ігри заборонені\nПід час відіграшу бонусу всі бонусні гроші і виграші блокуються на бонусному рахунку і надходять на реальний рахунок після виконання умов відіграшу. В процесі відіграшу спочатку використовуються власні кошти гравця, потім бонусні\nМаксимально дозволена ставка під час відіграшу бонусу - $3 (3€/250RUB/25¥/₴85). Ставка - це будь-яке списання з рахунку гравця, тобто ліміт також обмежує покупки бонусних ігор, будь-яких функцій, подвоєння на слотах і т.п. У разі перевищення цього ліміту бонусні виплати, а також всі виграші будуть списані з рахунку гравця.\nЯкщо після отримання бонусу (отримання бонусу відбувається в момент здійснення депозиту з кодом) гравець замовляє виведення або переказ коштів (будь-який, включаючи переказ іншому гравцеві, переказ на баланс в покерний клієнт, ставку на спорт) з рахунку казино, всі кошти на бонусному рахунку і отримані в процесі відіграшу виграші анулюються і відіграш бонусу припиняється\nПеред тим, як виведення буде схвалено, ваша гра буде розглянута на коректність використання бонусів, включаючи (але не обмежуючись): використання ігор зі ставками на рівні шанси до моменту виконання умов відіграшу; використання функції подвоєння ставки на слотах, якщо це подвоєння призвело до перевищення максимально дозволеної ставки; використання бонусних коштів на будь-яких іграх, які не є слотами; відкладений розіграш будь-яких бонусних ігор або накопиченого прогресу, отриманих під час відігрування бонуса і т. п. У разі вчинення цих дій, отриманий з їх допомогою прибуток під час або після відіграшу бонусу, буде списаний з рахунку гравця.\nБонус недоступний для гравців з Фінляндії, Словенії, Мексики та Польщі\nГравець може мати тільки один рахунок для гри на реальні гроші в казино RedStar. У разі доведеного мультиаккаунтингу казино залишає за собою право заблокувати всі рахунки гравця, і списати всі отримані бонуси і виграші.\nАдміністрація Red Star Casino може вносити зміни в умови проведення акції.


» Олександр Астаф’єв. Він був очима світу (спогади про Романа Гром’яка)\nІз Романом Гром’яком я познайомився у 1974 році, на одному із засідань літературної студії «Сонячні кларнети», куди його запросив Борис Демків. На той час Роман Теодорович був майже сорокалітнім чоловіком. У нього була смаглява шкіра, хвилясте чорне волосся, блискучі карі очі. Мав приємний голос, а його манера тримати паузу виявляла непорушний спокій, видно було, що він людина твердих переконань. Аналізував вірші студійців, говорив про відповідальність критика, запам’яталася його думка, що критик не повинен картати молодого автора, бо навіть найкраща праця містить у собі недоліки, а має підтримати його, розкрити принаду вдалих творів, навіть окремих рядків і заохотити до подальшої праці.\nУ 1975-1976 роках наші шляхи перетиналися частіше. Я працював тоді кореспондентом відділу культури обласної молодіжної газети «Ровесник». Роман Теодорович часто навідувався до редакції, приносив свої статті і театральні рецензії, завідувач відділу культури Данило Теличин доручав їх мені підготувати до друку.\nЖанром театральної рецензії Роман Гром’як володів досконало, знав театр і його закони, тож добре розумів про те, що пише і своє завдання як рецензента. Так, у театральній рецензії на сатирично-гротескну п’єсу Бертольда Брехта «Кар’єра Артура Уї», намагаючись відповісти на питання, в чому ж успіх цієї п’єси в Україні і в Німеччині, він відзначав її тісний зв’язок із сучасністю, де культ особи є доволі небезпечним. Схвалював новаторську постановку режисера Анатолія Бобровського, сценографію художника Казимира Сікорського, талант виконавця головної ролі В’ячеслава Хим’яка, гру молодих акторів Люби Ващук, Емілії Цегляк, Віри Самчук, Олександра Дейцева.\nЙого статті і рецензії були написані простою невимушеною мовою, якій властиві логічність, лаконічність, місткість, неповторна авторська інтонація. Він завжди переконливо висловлював особисте ставлення до мистецького явища, пропонував свою оцінку і непомітно, але наполегливо і послідовно переконував читача у її правильності. Редакторська праця над його статтями і рецензіями в основному зводилася до правки-скорочення і усунення деяких «кучерявостей», що не відповідали канонові газети.\nПрирода вклала в його серце потребу і бажання бути на вістрі культурно-просвітницького життя, усіх визначних подій, потребу спілкуватися з людьми, зокрема з молоддю. Мені доводилося зустрічатися з ним і чути його аргументовані виступи на творчому вечорі з нагоди 90-річчя від дня народження письменниці і педагога Іванни Блажкевич у Денисові; на прем’єрі вистави Миколи Зарудного «Під високими зорями» і ювілейному вечорі Бориса Демкова в Тернополі; на читацькій конференції, присвяченій журналу «Жовтень» у Львові; на Міжнародному святі Юліуша Словацького у Кременці, на Франковому святі у Нагуєвичах.\nУ 1976 році мене обрали відповідальним секретарем Тернопільського міського Товариства книголюбів. Першочергове завдання, яке стояло перед книголюбами – залучення до нього нових членів і створення первинних осередків. Формально існувало обласне Товариство за рахунок внесків колективних членів. Їх через свої особисті контакти «вициганював» у багатих підприємств і колгоспів тодішній відповідальний секретар Ілярій Васильович Логуш, у минулому партійний діяч. Низових структур не було.\nЯк же ці структури створити? Я не раз радився з цього приводу з багатьма тодішніми діячами культури, зокрема і з Романом Теодоровичем. Люди неохоче йшли до якихось новостворених товариств. Була лише одна зачіпка – бум на книготорговельному ринку, де в черзі за передплатними виданнями до книгарень люди стояли тижнями і вночі робили переклички. На нарадах у Москві і Києві, де я побував, говорили про тісну співпрацю з облкниготоргом і облспоживспілкою. Вони були монополістами на книжковому ринку. Обласна споживспілка мала у своєму розпорядженні 78 книжкових магазинів у Тернополі і всіх районних центрах і 6 кіосків, облкниготорг – 20 магазинів і 9 кіосків.\nМоїм безпосереднім шефом була Марія Миколаївна Литвин, другий секретар Тернопільського міському партії. Я обговорив з нею проблему і висловив думку, що черг за виданнями біля книгарень мабуть буде менше, якщо 4-5 відсотків передплатних видань облспоживспілка і облкниготорг передадуть у первинні осередки книголюбів, на підприємства, у навчальні заклади і школи, а книголюби натомість допоможуть книготорговельним організаціям із закупівлею нових видань, анонсованих у тематичних планах видавництв.\nНевдовзі проблему було вирішено і я отримав доступ до передплати на повні зібрання творів Антона Чехова, Івана Тургенєва, Миколи Гоголя, Сергія Єсеніна, бібліотеки «Всесвітня література», що було могутнім стимулом для організації нових структур. У рекордно короткий термін було створено первинні осередки книголюбів: на підприємстві «Ватра» – 1000 осіб (голова Анатолій Мірошниченко), комбайновому заводі – 500 (Микола Драгончук), авторемонтному заводі – 400 (Олександр Аврутис), постали організації по 300-400 осіб у вищих навчальних закладах – у фінансово-економічному інституті, філіалі Львівського політехнічного (доцент Андрій Оксентюк), медичному університеті (доцент Петро Курелюк), у міських професійних училищах: другому – Леонід Мандзюк, третьому – Богдан Хаварівський, шостому – Лариса Згурська, дев’ятому – Роман Рудакевич, двадцять першому – Ірина Михайленко. Кожен із книголюбів отримав членський квиток із позначенням сплати членських внесків. А яки же бути з Тернопільським державним педагогічним інститутом? «Якщо я почну збирати членські внески, то товариство книголюбів з торбою піде по світу, – сказав Роман Теодорович. – Я до цього хисту не маю, краще буду писати докторську». Рекомендував замість себе доцента Анатолія Пашинського, і той працював доволі справно.\nНасправді участь Романа Гром’яка у культурно-просвітницькому житті книголюбів була дуже активною: він виступав з лекціями на заводах і фабриках, зокрема на бавовняному комбінаті, брав участь у літературно-мистецькому клубі «Еврика», що створений був при педагогічному інституті, в мистецькому клубі «Екслібрис» при книжковому магазині «Знання», про що я писав у своїй статті «Мистецтво читання» («Ровесник», 1978, 26 вересня), не обходилися без нього конференції, книжкові свята, Дні української літератури, читацькі зустрічі, які організовували бібліотекарі Галина Молицька, Надія Чистякова, Тетяна Науменко, Ганна Зеленецька, Ніна Барчук, Надія Павкіна, Галина Якимишина, Марія Богайчук.\nЩе Роман Гром’як часто вів літературні зустрічі для іноземних гостей у приміщенні Товариства «Україна», у лівому флігелі готелю «Тернопіль». Головою Товариства «Україна» вважався поет, вчений-економіст, громадський діяч Володимир Вихрущ. Але він на той час був головою облплану, тож у нього не було часу на подібні зустрічі, його заміщав Роман Теодорович.\nНа таких зустрічах часто виступали Борис Демків, Григорій Петрук-Попик, Олекса Корнієнко та аз грішний. Пам’ятаю, на зустріч із канадською делегацією, яку очолювала голова Осередку української культури й освіти із Вінніпеґу Оксана Баляс, я прийшов із п’ятирічним сином Анатолієм. Роман Теодорович усміхнувся і сказав: сьогодні у нас у гостях наймолодший тернопільський письменник – Анатолій Астаф’єв. Він не помилився, бо тепер Анатолій (псевдо Дністровий) – справді відомий письменник, у його доробку біля десяти книг повістей і романів, збірники оповідань, есе, поезій. Про ту далеку зустріч нагадує світлина, яку зробила тоді пані Оксана Беляс.\nУ Тернополі у 1976-1978 роках пожвавилися так звані «творчі» понеділки, коли міська богема по черзі збиралася у художніх майстернях або ж у когось на квартирі, зазвичай сюди приходили Ігор Ґерета, Дмитро Стецько, Євген Удін, Богдан і Ганна Ткачики, Ярослав Новак, Ігор Зілінко, Михайло Лисак, Ігор Дуда, Іван Ляховський, В’ячеслав Хим’як, Ярослав Павуляк, Володимир Лотоцький, Богдан Хаварівський, Ярослав Голець, Борис Рудий, аз грішний та інші. Інколи до цих заходів долучалися кияни Роман Андріяшик, Іван Марчук, Микола Литвин, Микола Вінграновський, львів’яни Іван Остафійчук, Роман Безпалків, Богдан Ступка, Святослав Максимчук, Юрій Брилинський.\nЧасом учасники тернопільської богеми колективно виїжджали до Москви, на виставку французького авангарду в Музеї образотворчого мистецтва, або ж до Львова, на виставу болгарського драматурга Станіслава Стратієва «Замшевий піджак» у театрі імені Марії Заньковецької, у якій Богдан Ступка одночасно виконував п’ять ролей – Івана Антонова, бюрократа, застряглого в ліфті, пожежника і селянина. Або ж під керівництвом «адмірала» Романа Безпалківа спускалися на байдарках по Дністру і Дністровському каньйону. Ігор Ґерета десь роздобув великий військовий човен, він стояв на прив’язі на причалі, а взимку зберігався на подвір’ї мого дому по вул.Березовій, 5; сідали в нього, партіями переїжджали на той берег озера, і там, на траві, читали вірші, співали пісні, а Володимир Лотоцький грав на скрипці.\nХудожній талант виривався назовні, мовби засвідчував свою ірраціональну природу і не рахувався з жодним радянським каноном. Учасники богеми – художники, поети, артисти, музиканти у цих акціях продовжували творити самих себе, бо дійсність ставила їм надто багато перешкод. Ми не раз із Ігорем Ґеретою, коли він ще працював у старому приміщенні краєзнавчому музею, на Новому світі, недалеко від моєї Березової, 5, говорили про те, що у художніх натур розум інтегрований у талант, у художню фантазію, тому у житті вони трохи дивакуваті. Потрібно було якось вивільнити творчу енергію, для цього й вирішили відкрили картинну галерею у Домініканському костьолі.\n«Треба легалізувати «творчі понеділки» і всі ці темпераментні романтичні заходи, – сказав якось Роман Теодорович, коли ми з Ґеретою запросили його на каву у кафе, на Театральному проспекті. – Вони мають стати надбанням усіх, щоб показати кожному, що людина вільна, що вона йде не туди, куди її кличуть обставини, а туди, куди її кличе талант і внутрішній голос».\nТак постала ідея створення творчого осередку. Існував Клуб творчої інтеліґенції у Києві, не раз ми були у Клубі творчої молоді у Львові, там збиралися митці, обговорювали свої твори, ділилися враженнями від побаченого і прочитаного. У Тернополі, у 1978 році, ми заснували свій літературно-мистецький клуб «Золотий вересень».\nЧому «Золотий вересень»? Усі газети тоді рясніли рубриками: «Назустріч Золотому вересню», «До 40-річчя возз’єднання західноукраїнських земель», «Народжені Золотим вереснем», «Незабутнє свято 17 вересня» і т.д. Офіційно назва свідчила про підготовку до 40-річчя від часу об’єднання західноукраїнських земель в єдиній українській державі, а прозірливі у цій символіці могли вичитати більше. Крім того, назва лірична, багата на зорові асоціації, задовольняла всіх – і митців, і бібліотекарів, і партійних працівників.\nСпершу я переговорив із Ілярієм Васильовичем Логушем, відповідальним секретарем обласної організації Товариства книголюбів і заручився його підтримкою. Потім пішов на розмову до Марії Миколаївни Литвин уже із варіантом назви, проспектом роботи клубу.\nЗасновниками клубу виступили Тернопільське міське відділення Товариства книголюбів, картинна галерея Тернопільського краєзнавчого музею, Тернопільська міська центральна бібліотека. Головою клубу запропоновано Романа Гром’яка, заступниками – аза грішного та Ігоря Петровича Ґерету. Роман Теодорович погодився очолити клуб. Його кандидатуру підтримували Михайло Ониськів, Володимир Вихрущ, завідувач міським відділом культури Юліан Музика, директор краєзнавчого музею Венедикт Лавренюк, працівники міської центральної бібліотеки.\nМарія Григорівна запропонувала винести це питання на засідання президії міського відділення Товариства книголюбів і доручила опікуватися цим питанням тодішньому завідувачеві відділом пропаганди міському партії Миколі Савчишину, який водночас був членом президії міського відділення Товариства книголюбів. Про кандидатуру Романа Гром’яка на голову клубу вона відгукнулася схвально.\nНа одному із лютневих засідань президії Товариства книголюбів це питання було розглянуто. Головував – Юліан Музика, були присутні на засіданні члени президії: Олександр Астаф’єв (відповідальний секретар), Світлана Кайфеш, Роман Березюк, Богдан Хаварівський, Ярослава Гусєва, Неоніла Барчук, Володимир Карпенко. Був відсутній – Микола Савчишин. Я оприлюднив проспект роботи, а також пропозиції щодо кандидатури голови та заступників, відповів на запитання. Було затверджено раду клубу. Пропозицію всі підтримали одноголосно.\nУ плані заходів клубу на 1978 рік було передбачено: відкриття картинної галереї, конференцію «Образ В.І.Леніна в українському образотворчому мистецтві», свято іспанської поезії, вечір, присвячений 125-річчю від дня народження Вінсента Ван Гога, зустріч з нагоди 150-річчя від дня народження Льва Толстого, ювілейні вечори Антона Манастиського та Михайла Паращука. Перед тим проведено гігантську роботу із людьми, які відповідають за проведення кожного заходу і беруть у ньому участь. Працівники міської центральної бібліотеки підготували відповідні бібліотечні виставки і огляди літератури.\nРоман Теодорович вніс деякі корективи у проспект роботи, порадивши глибше розкрити питання рецепції творчості Федеріко Гарсіа Лорки у сучасній літературі, особливо звернути увагу на переклади Миколи Лукаша, запросити за заходи родичів Антона Манастирського та Михайла Паращука.\nУсі фінансові витрати на проведення заходів взяло на себе міське відділення Товариства книголюбів. Я замовив художникові Ігореві Зілінку ескіз плакату і запрошення на засідання клубу. Він швидко і майстерно виконав замовлення. Придумав емблему клубу «Золотий вересень», на плакаті зобразив усміхнені обличчя молодих людей на тлі пензля, олівця і ручки з пером, виготовив запрошення.\nРазом із випискою із засідання президії Товариства книголюбів я поклав на стіл завідувача відділом пропаганди міському партії Миколи Савчишина ескізи макету, плакату і запрошення. Та реакція Миколи Васильовича виявилася несподіваною: опуклий пензель в його уяві асоціювався з куполом храму, та й засідання клубу мали відбуватися у Домініканському костьолі. «Це виглядає потворно: на тлі облич купол церкви. Треба переробити, – сказав він, – ми ж не можемо пропагувати релігійних цінностей». «Але це ж не купол церкви, це пензель, і хреста на ньому немає», – відповів я. «Пензель дуже схожий на церкву. Переробіть», – відповів. Переконати його було важко.\nПісля цієї неприємної розмови я зустрівся з Романом Теодоровичем і розповів йому про зустріч в міськкомі партії і показав ескізи. «Художник свою роботу виконав дуже професійно, – сказав він. – Та в цих ескізах нема ні потворного, ні прекрасного. Ці якості речам приписує людина. Все залежить від її сприймання. Для користі загальної справи попроси художника переробити плакат». Ігор Зілінко таки переробив плакав, і він, як і запрошення та емблема, стали брендом «Золотого вересня».\nІдейним натхненником багатьох заходів був Ігор Ґерета. Про це я вже писав у своїх статтях і замітках у «Вільному житті» (1978, 3 серпня, 26 вересня), «Ровеснику» (1978, 19 серпня), «Друзі читача» (1978, 2 жовтня, 1982, 15 липня),у журналі «Жовтень (1982, №11), у газеті «Русалка Дністрова» (1994, ч.8, квітень). Крім того допомагали члени ради клубу: Богдан Хаварівський, Ігор Дуда, Борис Демків, Євген Удін, Богдан Ткачик, Дмитро Стецько, Ярослав Павуляк, Іван Ляховський, В’ячеслав Хим’як, Роман Теленко, Володимир Лотоцький, Левко Крупа, Галина Зеленецька, Галина Молицька. З часом до них долучилися перекладач Петро Тимочко, журналіст Богдан Мельничук, що переїхав до Тернополя з Лановець, поети Георгій Петрук-Попик і Михайло Левицький та інші.\nЗапам’ятався вечір іспанської, поезії: про життя і творчість поета розповів інженер Віктор Литвинчук, Богдан Гнатишин виконав іспанською вірш Лорки «Місяць», актори Іван Ляховський та В’ячеслав Хим’як натхненно прочитали твори поета у перекладі Миколи Лукаша, Борис Демків ознайомив присутніх із своїм віршем, присвяченим пам’яті поета, Лілія Білоусова продекламувала вірші Рафаеля Альберті, Антоніо Мачадо, Мігеля Ернандеса, інструментальне тріо у складі артиста Київського камерного оркестру Богдана Субчака, Володимира Лотоцького та Романа Теленка виконала твори Моцарта, Гайдна, Баха.\nУспішно пройшов вечір, присвячений життю і творчості Вінсента Ван Гога, де з рефератом про художника виступила Лідія Венгер, у виконанні акторів Марії Ластівки, Лідії Білоусової, Алли Мельник прозвучали вірші Гійома Аполлінера, Івана Драча, Миколи Вінграновського, українських і зарубіжних поетів, фраґменти із листів Ван Гога до брата Тео.\nМожна пригадати й інші заходи: чудовий вечір, присвячений 125-річчю від дня народження Івана Франка, на якому Роман Гром’як розповів про його життя і творчість. У вечорі, крім тернополян, взяли участь львів’яни Богдан Стельмах, актори Святослав Максимчук і Юрій Брилинський, а уривки із п’єси «Украдене щастя» виконали заслужені артисти України Таїсія Литвиненко (Анна), Федір Стригун (Михайло), народний артист України Богдан Ступка (Микола).\n«Золотий вересень» став важливою сторінкою у духовній біографії Тернополя, він показав, що творча молодь хоче жити самостійно, осмислено, що вона прагне виконувати в житті благородну роль, вона хоче сама творити історіюю, а не залишати після себе порожнечу.\nРоман Гром’як був організатором і учасником ще кількох великих вечорів: у міському Палаці культури, де вечір відкрила Марія Литвин, а вів його Володимир Вихрущ: він представив аудиторії гостей зі Львова Миколу Петренка, Василя Колодія, Івана Сварника, і тернополян Володимира Вихруща, Бориса Демкова, Георгія Петрука-Попика, Романа Піня та інших; і вечір під його ж таки головуванням у філармонії,у якому взяли участь кияни Петро Засенко, Петро Осадчук, львів’яни Роман Кудлик, Микола Петренко, Іван Гнатюк, Володимир Лучук, Оксана Сенатович, Володимир Каліка, а також композитор Богдан Янівський і актори львівського театру імені Марії Заньковецької Святослав Максимчук та Юрій Брилинський. У фойє Палацу культури і філармонії були відкриті виставки робіт художніх робіт Івана Марчука, Ярослава Омеляна, Дмитра Стецька, Богдана Ткачика, Ярослава Новака, Михайла Лисака, Станіслава Ковальчука, Миколи Пазізіна, Петра Гулина, Надії Кирилової, Бориса Рудого.\nНа відміну від інших Роман Теодорович бачив більший горизонт творчих можливостей людей і не задовольнявся тим, що є, ним рухала творча дерзновенність.\nУ тодішній періодиці час від часу з’являлися мої вірші, статті, рецензії і театральні рецензії. Незважаючи на велику зайнятість, Роман Теодорович стежив за ними, підтримував, інколи згадував моє ім’я у своїх статтях та оглядах, інколи делікатно критикував. Пам’ятаю, у газеті «Вільне життя» ми з Богданом Мельничуком опублікували театральну рецензію «Дуель, яка не відбулася» («Вільне життя», 1979, 24 листопада), на інсценізацію у тернопільському театрі п’єси Мара Байджієва «Дуель». Її постановку здійснив відомий і поважний режисер, проте, як нам здалося, він спростив конфлікт і проблему ядерної загрози перевів у любовну колізію. Роман Гром’як під псевдонімом Роман Глушин у газеті «Ровесник» (1979, 25 грудня) відгукнувся на неї у вигляді рецензії-дискусії. Наших прізвищ він не назвав, але в полілозі театрала, естета і критика прокоментував ситуацію і провів думку, що критика, зокрема й театральна, має право говорити про недоліки творів, але не має права ранити серце людини.\nМої життєві дороги повели мене до Львова, Києва, Ніжина, Романа Теодоровича, окрім постійної праці в Тернополі, до Москви, де він був депутатом Верховної Ради СРСР, до Мюнхена і Кракова, де він викладав. Інколи ми зустрічалися у в Інституті літератури імені Т.Г.Шевченка НАН України, де я навчався в аспірантурі, а згодом у докторантурі.\nДокторська дисертація мені давалася важко, бо я, незважаючи на офіційне навчання в докторантурі, два навчальні роки на повну ставку працював у Ніжинському педінституті, був головою ніжинської «Просвіти», редактором однойменної газети і керівником видавничої програми «Література української діаспори», хоча систематично намагався працювати у щодня закидати у комп’ютер по 4-5 сторінок. На третьому році докторантури отримав ґранд Фонду Юзефа М’яновського Фундації підтримки досліджень Польської Академії Наук і мав можливість півроку жити і працювати у Варшаві.\nТам і завершив дисертацію «Лірика української еміграції: еволюція стильових систем» і подав її (разом із версткою монографії) на розгляд спільного засідання відділів української літератури і теорії літератури. Її обговорення, як і зрештою кожної дисертації в Інституті літератури, було доволі бурхливим. Роботу рекомендували до захисту за двома спеціальностями «українська література» і «теорія літератури», але з побажанням «доопрацювати і проінформувати про зроблене». Про наступне засідання відділу, яке відбулося через два тижні, мене не повідомили, про нього випадково дізнався від секретарки. До того часу вніс у роботу деякі корективи, безпідставні закиди спростував. Доопрацював автореферат, переплів у ніжинській друкарні текст дисертації і несподівано приїхав на засідання відділу, доповів про зроблене і навів контраргументи проти інших зауважень.\nРоботу прийняли до спеціалізованої ради за спеціальністю «українська література», а «теорії літератури» вже не було, бо ніхто не збирав другий раз спільного засідання двох відділів. Роман Гром’як був тоді членом спеціалізованої Вченої ради в Інституті літератури, презентував мою дисертацію від імені експертної комісії. Під час процедури захисту мої опоненти, а також члени спеціалізованої вченої ради визнали, що «робота новаторська, оригінальна», та акцентували на тому, що вона надто теоретична, а спеціальність – «українська література». Другої спеціальності «теорія літератури» вже додати не можна було, бо не хотілося починати все спочатку і знову збирати засідання двох відділів.\nВиручив Роман Теодорович. Він почав свій виступ із того, що теорія літератури не відособлена від історії літератури, водночас остання керується теоретичними принципами аналізу окремого твору і літературного процесу. Проаналізував позитивні аспекти дисертації, відзначив її концептуальність, новизну, зв’язок із семіотикою. Вказав на негативні місця, зокрема на те, що розділ про неореалізм мав би бути ширшим і багатшим. Це я і сам розумів, але, в той час, коли писалася робота, діаспорна література була ще не доступна і багатьох джерел не вистачало. Відзначив мою громадську роботу, зокрема заснування у Ніжині Центру гуманітарної співпраці з українською діаспорою. Загалом дисертацію оцінив досить високо, сказав, що «вона відповідає не лише вимогам ВАК України, а й вимогам сучасної науки». Його виступ підтримали академіки Ігор Дзеверін, Микола Жулинський, Григорій Дончик, доктори наук, професори Григорій Сивокінь, Микола Ігнатенко, Ростислав Радишевський та інші.\nТак у мене почався новий період життя, уже в ранзі доктора наук, а невдовзі і професора кафедри теорії літератури і компаративістики Київського національного університету імені Тараса Шевченка, куди мене запросили на роботу. Моя кафедра і кафедра теорії літератури і порівняльного літературознавства Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка тісно співпрацювали, проводили конференції, видавали наукові збірники, готували молодих спеціалістів. Роман Теодорович часто приїжджав до нашого університету, брав участь у філологічних семінарах, конференціях, виступав опонентом, тут захищалися його докторанти. Я також часто бував у Тернополі, і як учасник конференцій, і як опонент дисертацій, підготовлених на його кафедрі. Від інших робіт їх відрізняла глибина, широта узагальнень, науковий темперамент завідувача кафедри.\nРоман Гром’як залишив після себе не лише низку талановитих літературознавчих праць, таких як «Цілісний аналіз художнього твору» (у співавторстві»), «Літературно-художній образ», «Естетика і критика», «Історія української літературної критики», «Естетика Шевченка», «Давнє і сучасне. Вибрані статті з літературознавства» та інші.\nВін залишив після себе цілу літературну школу, яку сьогодні гідно розвивають його вихованці: доктори філологічних наук, професори Микола Ткачук, Зоряна і Мар’яна Лановик, Іван Зимомря, Світлана Луцак, Олена Бистрова, кандидати філологічних наук Ярослав Козачок (тепер уже доктор), Василь Махно, Петро Сорока, Олег Василишин, Ірина Добрянська, Наталя Кучма, Марія Шимчишин, Наталя Семащук-Лобас, Наталя Лупак та інші.\nВін залишив після себе немеркнучий образ вченого, публіциста, громадського діяча, педагога, вихователя, який високо піднявся над приватним життям і весь час дихав повітрям важливих філософських, соціальних, морально-етичних і культурних проблем, озоном видатних мислителів. Він жив цими цінностями і ними забезпечував колообіг свого інтелекту. Він був очима світу. Він був серцем світу. Йому випала доля протиставити свою беззахисну душу авторитарній державній машині і тим її керманичам, що досі тужать за розкішшю своїх авт і службових лож. Він витримав цей двобій і залишив нащадкам у спадок міф про безцінне щастя свободи і важку, але натхненну працю на користь майбутнього.\nОлександр Астаф'євРоман Гром’якСпогади