Панічна закупівля. Як два найпрудкіші виробники туалетного паперу заробили на карантині — Forbes.ua\nПанічна закупівля. Як два найпрудкіші виробники туалетного паперу заробили на карантині\nСпіввласник і директор Луцького заводу «Волиньголовпостач» (ВГП) Ілля Мірецький випередив конкурентiв Фото Iрина Дяченко\nТерміново, завтра, 100 вантажівок паперу. Співвласник і директор Луцького заводу «Волиньголовпостач» (ВГП) Ілля Мірецький, 63, у своєму віці з таким ажіотажем ще не стикався. Завод виробляє туалетний папір, паперові рушники та серветки під торговою маркою «Рута». У січні – березні 2020 року він збільшив продажі на третину, до 226 млн грн. Його колега, співвласник Львівської картонно-паперової компанії Степан Делятинський, також не сидів склавши руки. Продажі його компанії зросли майже на 25%, до 186 млн грн.\nФотографії з порожніми полицями супермаркетів, на яких до початку коронавірусної паніки продавався туалетний папір, створювали враження, ніби виробники цього товару тепер крутіші за нафтовиків. Насправді різким збільшенням попиту скористалися в Україні всього кілька компаній, але й на них чекають попереду непрості часи.\nНаприклад, Київський картонно-паперовий комбінат (ККПК), який належить Володимиру Крупчаку. Продажі найбільшого в Україні виробника цієї продукції, за даними галузевої асоціації «Укрпапір», залишилися на рівні I кварталу 2019 року (1,35 млрд грн). Випуск туалетного паперу зріс, але попит на інші товари, гофрокартон і картон, зменшився.\nШвидко зреагувати на зростання попиту можуть далеко не всі. Найвідоміші бренди – «Обухів 65» (ККПК) і «Кохавинка» (Кохавинська фабрика) – роблять із макулатури. Це дешева сировина, але її постачання неможливо наростити швидко. Кохавинська фабрика навіть знизила випуск у I кварталі.\nВГП і Львівська КБК виробляють більш якісний, білий, папір. Його ви- готовляють із целюлози, найчастіше імпортної. Збільшити закупівлі такої сировини простіше, ніж макулатури.\nМірецький готувався до зростання попиту ще з минулого року. Середньо-статистичний українець споживає два кілограми санітарно-гігієнічного паперу, у дев’ять разів менше за жителя Євросоюзу. «За нашими підрахунками, ринок у 2020 році мав зрости на 15–18%», – зазначає керівник ВГП. Зважаючи на це, його завод збільшив запаси сировини. Чому цього не зробили інші – той же ККПК? «Великим заводам потрібно більше часу, щоб відреагувати на різкий стрибок попиту», – говорить президент галузевої асоціації «Укрпапір» Едуард Литвак.\nПовертаючись додому, заробітчани вважають, що краще купляти дорожчий білий папір. «У Європі люди просто забувають, що ця продукція може бути сірою», – каже Мірецький. Його завод виробляє тільки білий папір. Спрацювала і близькість до Євросоюзу. У цьому бізнесі рентабельність сильно залежить від відстані, далі ніж на 1000 км постачати невигідно, гворить Каміл Гоца, керуючий партнер фонду 4i Capital Partners, який володіє контрольним пакетом ВГП. У Львівського заводу на експорт припадає близько половини продажів, у Луцького – майже третина. «У нас у I кварталі було багато постачань до Німеччини, куди ми до того ніколи не продавали»,– каже Делятинський.\nКарантин приніс заводам не тільки зростання доходів. На конвеєрі не працюватимеш віддалено. Для того щоб співробітники не заразилися, необхідно витрачати гроші на дезінфекцію і гігієну. «У нас тільки антисептиків йде по 300 літрів на місяць, – зауважує Мірецький. – Закуповуємо маски, рукавички, костюми, організували доставку обідів, щоб люди зайвий раз не виходили».\nНавіть найуспішніші виробники засобів гігієни не розраховують на зростання свого бізнесу цього року. ВГП постачав серветки Lufthansa і Finnair – замовлень від авіакомпаній більше немає. Багато ресторанів і готелів не тільки перестали купувати, але й досі не розрахувалися за минулі постачання. У продажах ВГП на цей тип клієнтів припадає близько чверті. У Львівського заводу, який ледь встигав відвантажувати товар у лютому і березні, до кінця квітня виявилися переповнені склади. «HoReCa як клієнт зараз стоїть», – скаржиться Делятинський.\nЗалишається сподіватися на продаж паперу, серветок і рушників через торговельні мережі. А в цьому сегменті попит дуже залежить від доходів населення. «Що довше триватиме карантин, то гірше буде всім представникам ринку FMCG і нам зокрема», – каже Мірецький.


ДОРОГОЮ ДО ЕКОЛОГІЇ, ВІД БІОМАСИ ДО БIОДИЗЕЛЮ | Bregus\nHome » Біомаса » ДОРОГОЮ ДО ЕКОЛОГІЇ, ВІД БІОМАСИ ДО БIОДИЗЕЛЮ\nУсюди постійний рух. Ми це бачимо, переміщаючись машинами або іншими транспортними засобами, які вимагають використання палива для допомоги в русі. У підсумку, ми помічаємо, також, зростаюче забруднення атмосфери, яке можна спостерігати неозброєним оком у вигляді сірого, що мчить смогу. Але все-таки, цей руйнівний процес можна сповільнити. Це залежить від індивідуального внеску кожної людини в екологічну обстановку. Рішенням для всіх видів транспорту є використання палива типу біодизель.\nСпосіб виробництва біодизеля ґрунтується на хімічній переробці рослинного рапсового масла. Під час цього процесу, його пристосовують до двигунів дизеля. Це назву можна застосувати як до чистого біодизелю, тобто до метиловим ефірів масляних кислот, так і до паливної суміші для отримання кращих показників двигуна. Отримання цього палива здійснюється двома способами. Перший - це технологія для маленьких виробництв, які виробляють 500 тонн біопалива на рік. Вона здійснюється при низьких температурах 20-70 градусів Цельсія. Другий - за допомогою гарячої технології, в якій для виробництва необхідна температура 240 градусів Цельсія і тиск 10 МПа.\nНеобхідно звернути увагу на вигоди, які несе з собою використання палива, виробленого з рослин. Безсумнівно, що воно не забруднює атмосферу сполуками сірки, що у великій мірі сприяє охороні здоров'я жителів Землі. Крім того, піддається більш швидкому бiорозкладанню, ніж традиційне паливо і швидше розчиняється, що можна використовувати для ліквідації нафтових забруднень.\nБіодизель має також вплив на економіку рідкого палива. Завдяки використанню рослин, розвивається сільське господарство, а також активуються непридатні землі і грунти. Крім того, використовувані добавки до палива, дозволяють отримати часткову енергетичну незалежність країн від поставок нафти. Це приносить позитивний ефект, оскільки зменшує залежність від цін на традиційні види палива, від змін цін на нафту і курсу валюти. Необхідно також пам'ятати, що запаси традиційних джерел енергії не дуже великі. Такі замінники як біодизель можуть бути єдиною альтернативою нафти для правильного функціонування дорожнього транспорту.\nОднак, оскільки ця технологія тільки недавно увійшла на великий ринок, вона має ще кілька недоліків. Один з них: здатність біодизеля до самозаймання, тобто, отримані цетанові числа ефірів масляних кислот не є вищими, ніж у випадку дизельного палива, що викликано хімічними складнощами - киснем у ефірного зв'язку. Крім того біодизель може розчиняти прокладки та проводи, зроблені з гуми, тобто з натурального каучуку, і деякі штучні матеріали. Додатково, деякі якості ефірів масляних кислот значно змінюються під час підвищення температури. Ця якість вимагає додаткових радіаторів для біодизеля.\nІ все-таки виробництво біодизеля найшвидше розвивається в Австрії, яка вже більше 30 років займається розробкою і реалізацією цього палива. За цією країною йдуть Німеччина, Франція та Італія. Збільшенню популярності біопалива сприяє також політика країн. Так, наприклад, влада Еквадору ввели право, відповідно якому потрібно використовувати біодизель як біокомпонент до палива, принаймні, в 5% об'єму.\nБіодизель - це все ще маловідомий, але досить швидко поширюється вид палива. Він має шанси швидкого розвитку, так як тільки в Європі рапс, рослина з якого виробляється біодизель, висівається на більш ніж 80% площі. Але не треба забувати, що окрім екологічного палива він дає можливість підвищення якості і рентабельності сільського господарства. І перш за все, відкриває багато перспектив перед сучасним транспортом.


Автокредит без застави птс » Всі особливості та фото автомобілів в одному місці\nАвтокредит без застави птс\nПричини Донедавна купити автомобіль в кредит можна було тільки в тому випадку, якщо ви надавали в банк довідку про доходи, та й то рекомендована заробітна плата для успішного оформлення кредиту повинна була бути не нижче дев'яти тисяч рублів. Так як багато людей просто не могли надати даний документ, рівень продажів автомобілів істотно знизився. У зв'язку з цим багато банків почали надавати нову послугу Pпредоставленіе автокредиту без жодних довідок про поточні доходи (і число таких банків неухильно зростає). Якщо поглянути на дані статистики, то можна звернути увагу на цікавий факт автокредити часто видаються на підставі неофіційних довідок або взагалі без них. Іноді ж банки погоджуються на видачу кредиту за умови надання інформації про общесемейная доході.\nТаке кредитування оформляється на термін від одного до п'яти років. Сбербанк не так давно теж видавав кредити такого типу, але вартість подібної послуги була вище, ніж у інших способів кредитування. Хоча це не зупиняло населення, так як багато хто охоче брали автокредит без довідок про доходи, не звертаючи уваги на високу цінову політику. Звичайно, придбане авто за кредитом без довідки про поточні доходи було набагато дорожче, а особливо здорожувало кредит на\nмашини, але це компенсувалося усуненням проблем, які пов'язані з необхідністю отримання обов'язкової довідки за формою ПДФО-2. Зараз банків, що видають кредити без довідки, не так і багато. Найвідомішими з них є Русстройбанк і Авангард. Наприклад, Авангард відомий своєю лояльністю до позичальників. Клієнти цього банку можуть отримати два види автокредитів без довідок про поточні доходи: кредит без відсотків і кредит без страхування. і наслідок Право на отримання автомобільного кредиту без довідки про справжніх доходах, наприклад у столиці, має тільки громадянин Росії, який і проживає, і має місце роботи тільки в Москві або в Московській області і має вік в момент отримання кредиту від 23 до 60 років. Для того щоб ви отримали кредит без відсотків, необхідно оформити страховку на купується вами авто за однією з програм банку Авангард. Також буде потрібно сплатити одноразовий платіж на страхування життя особи, що бере позику.\nЯкщо ж подібні операції вас не влаштовують і ви хочете отримати необхідний автокредит без довідок про доходи, не вдаючись до страхування, вам доведеться оплачувати процентну ставку, рівну 14,5% річних. Крім всього цього, клієнт зобов'язаний сплатити всі послуги, які пов'язані з оформленням і подальшим обслуговуванням кредиту. Це становить ще 2,25% річних. Також по будь-якому з описаних вище способів кредитування необхідно буде внести перший внесок у розмірі 30%. Термін такого кредитування може бути тривалістю від одного до п'яти років. Ризик банку при видачі подібного кредиту мінімальний, тому що запорукою для нього є купується вами транспортний засіб, і його вартість у найповнішому обсязі реєструється в страховій компанії. Переваги при отриманні подібного кредиту у того, хто має більш ніж дворічний стаж роботи або ж не менше одного року працював на одному місці.\nВідповідь банку про можливість видачі кредиту потенційний позичальник зазвичай отримує протягом трьох днів від подачі заяви. Висновок Виходячи з усього цього, можна зробити висновок, що право на полученіеP\nавтокредиту без довідки про доходи ПДФО-2 може мати тільки та людина, який надав до банку довідку про те, що знаходиться на одному місці роботи вже досить довгий термін. Для всіх тих громадян, хто не має місця постійної роботи, отримання даного кредиту не представляється можливим. Всі інші банки можуть вам надати практично ті ж умови. Відмінностей небагато: або ви можете отримати комфортні пропозиції кредитування, але з наданням довідки про постійну роботу, або ж ставка по автомобільному кредиту складе величезні суми. Іноді річні можуть досягати 19-20 відсотків, плюс вам буде необхідно виплатити деякі одноразові платежі, страховку та інше.\nЯкщо ж ви знайшли кредит, який повністю задовольняє вас за всіма вимогами, перевірте надійність банку, який надає обрану вами кредитну програму.


Договір про поділ майна подружжя, що є об’єктом спільної сумісної власності\nГоловна › Блог › Договір про поділ майна подружжя, що є об’єктом спільної сумісної власності\nВступаючи в шлюбні відносини, будь-то офіційно зареєстрований шлюб або фактичні шлюбні відносини, подружжя веде спільне господарство, набуваючи в тому числі у власність рухоме та нерухоме майно.\nДоговір про поділ майна подружжя все частіше виступає надійним способом захисту прав та інтересів кожного з подружжя, дозволяючи уникнути непорозумінь та конфліктів між подружжям.\nОсобливості договору про поділ майна подружжя\n1) Можливість відступити від засад рівності часток. Тобто, подружжя може поділити своє майно не порівну.\n2) Можливість самостійно визначити розмір часток або конкретне майно, що буде передане одному з подружжя.\n3) Майно подружжя, що не зазначене в договорі, підлягає поділу на загальних підставах.\nКоли може бути укладений договір про поділ майна подружжя\n1) Під час шлюбу.\n2) Після розірвання шлюбу.\nНе підлягає включенню в договір про поділ майна подружжя майно, яке належить одному із подружжя на праві особистої приватної власності.\nХто може укласти договір про поділ майна подружжя\n1. Члени подружжя\n2. Особи, які проживають однією сім’єю, але не перебувають у шлюбі між собою\n3. Особи, що розлучилися\nЯк відомо, у разі поділу майна, що є об’єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.\nІноді подружжя після розлучення намагаються мирним шляхом узгодити питання щодо поділу спільного майна. Вирішення такого питання здійснюється шляхом укладання між ними договору про поділ майна подружжя.\nДоговір про розподіл майна не є шлюбним договором. Дійсно, в цих документах зустрічається багато схожості, проте це різні правочини, які мають ряд відмінностей.\nСімейним кодексом України визначено, що дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою (ст. 69).\nВизначення договору про поділ майна подружжя у законодавстві відсутнє, однак на практиці такий договір є дієвим інструментом для захисту своїх майнових прав членам подружжя. Договір про поділ майна подружжя є домовленістю між чоловіком та дружиною про порядок та умови розподілу рухомого та нерухомого майна, яке перебуває в їх спільній сумісній власності.\nПісля укладання договору спільне майно розподіляється між подружжям, в результаті чого спільна власність на таке майно припиняється.\nДоговір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений (ч. 2 ст. 69 Сімейного кодексу України)\nТобто, відповідно до вищезгаданої норми, якщо договір про поділ майна подружжя стосується поділу нерухомого майна, він має бути в обов’язковому порядку нотаріально посвідчений. В той же час, законодавство не містить спеціальних норм щодо форми договору предметом якого є рухоме майно. В таких випадках слід керуватися загальними правилами, які визначені в Цивільному кодексі України.\nНа практиці, всі договори про поділ майна подружжя, незалежно від його предмету, нотаріально посвідчуються.\nІстотною умовою договору про поділ майна подружжя є предмет договору. При укладанні договору необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, джерела його придбання та його вартість.\nВ договорі про поділ майна подружжя зазначається перелік майна, яке переходить в особисту приватну власність до кожного з подружжя. Також те, яким чином буде здійснюватися і як оформлятися (за необхідності) передача майна, строки його передачі та інше\nПідстави розірвання договору про поділ майна подружжя\nЗгідно з законодавством розірвання договору про поділ майна подружжя допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, договір про поділ майна подружжя може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору про поділ майна подружжя іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі розірвання договору про поділ майна подружжя зобов’язання сторін припиняються.\nВизнання договору про поділ майна подружжя недійсним\nАналіз судової практики показує, що сторони найчастіше посилаються на такі підстави для визнання договору про поділ майна подружжя недійсним, як порушення в договорі принципу рівності часток та/або помилки щодо обставин, які мають істотне значення.\nВідповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.\nЗгідно положень ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.\nЧастиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 кодексу.\nНаприклад, як визначено в Постанові Верховного суду від 31 жовтня 2018 року по справі № 752/18987/16-ц, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов’язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).\nПозивачем у справі не було доведено неправильне сприйняття ним фактичних обставин при укладанні спірного правочину про поділ майна подружжя, який був укладений за добровільної згоди сторін, у позивача була можливість спірний договір про поділ майна подружжя не укладати, позивач був ознайомлений з його змістом, і суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання договору про поділ майна подружжя недійсним.\nПосилання позивача на те, що він не знав про те, що корпоративні права не є об’єктом спільної сумісної власності подружжя, не може бути визнано як помилка у розумінні статті 229 ЦК України, оскільки, незнання закону чи неправильне його тлумачення однією зі сторін не може бути підставою для визнання правочину недійсним. До того ж, згідно статті 60 СК України дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності належить все майно, набуте подружжям за час шлюбу.\nВиходячи з цього, суди вказують, що договори про поділ майна подружжя укладаються за добровільною згодою сторін. І тому для визнання договору про поділ майна подружжя недійсним необхідно мати вагомі підстави, які підтверджуються достатніми та допустимими доказами.\nОтже, договір про поділ майна подружжя, що є спільною сумісною власністю подружжя, визначає виключно порядок поділу спільного майна. Цей договір є зручним способом для вирішення питання щодо поділу майна між колишнім подружжям з можливістю відступити від принципів рівності та самостійно встановити обсяг і перелік майна для кожного з них.\nВарто пам’ятати, що під час поділу майна важливу роль відіграє багато різних нюансів, які індивідуальні для кожного окремо взятого подружжя. Це можуть бути і питання поділу боргових зобов’язань, і питання поділу майна між подружжям у випадках, коли один із них (або обидва) є фізичними особами – підприємцями, або ж серед майна є недобудоване нерухоме майно. Для уникнення в подальшому судових спорів з приводу розірвання або визнання недійсним договору про поділ майна подружжя, необхідно максимально узгодити всі важливі питання щодо поділу нерухомого та/або рухомого майна, переходу часток та/або майна, особливості оподаткування такого майна тощо.


Як притягнути кохання - tochka.net\n25 серпня 2009, 11:32\nПрості поради допоможуть знайти або підсилити любов.\nКожна з тварин, що входять у тригони, сумісна з двома іншими, оскільки загалом вони виявляють ті самі властивості.\nПерша група - Пацюк, Дракон і Мавпа. Ці тварини дуже симпатизують одне одному. Вони розумні, але амбіційні, завжди неспокійні - це їхні натури. Союзи між цими трьома тваринами зазвичай щасливі й тривалі.\nДруга група - Бик, Змія, Півень. Вони найбільш надійні та рішучі. Шлюби та партнерські взаємини між ними надзвичайно успішні.\nТретя група - це Тигр, Кінь і Собака. Це найбільш ідеалістично налаштовані знаки. Вони дуже добре живуть у злагоді.\nЗаключна група складається з Кролика, Кози та Свині. Ці знаки характеризуються як жалісливі й емоційні натури. Зазвичай їх спонукуваною силою є кохання та дружба, а не матеріальні вигоди. Вони дуже добре сумісні одне з одним.\nЯк підсилити кохання\nПоставте потрібні квіти. Це один із багатьох способів активації романтичної удачі.\nЗірка Сянь Чі - це напрямок сексуального життя. У кожного - свій напрямок. Якщо хтось шукає кохання, краще поставити потрібну кількість квітів у вазу певного кольору. Наприклад, якщо чоловік за знаком Мавпа, то слід поставити 7 квіток у білу вазу на заході його кімнати; якщо жінка - Змія, то на півдні її кімнати повинні стояти в червоній вазі 9 квіток.\nЗірка Сянь Чі\nВикористовуйте напрямок кохання Янь-нянь\nУ кожної людини напрямки Янь-нянь теж різні.\nЯкщо ваш ГУА 1, 3, 4 і 9 - ви людина східної групи, ваші напрямки Янь-нянь:\n1. Кань - на півдні\n3. Чжень - на південному сході\n4. Сюнь - на сході\n9. Лі - на півночі\nЯкщо ваше ГУА 2, 6, 7 і 8 - ви людина західної групи, ваші напрямки Янь-нянь:\n2. Кунь - на північному заході\n6. Цянь - на південному заході\n7. Дуй - на північному сході\n8. Гень - на заході\nВзнати Ваше число ГУА і число ГУА вашого партнера, а також сумісність з вашим партнером, можна в розділі гороскоп сумісності.\nЯкщо ви хочете знайти або посилити кохання, поставте ліжко в напрямку Янь-нянь або повісьте там зображення «Подвійне щастя».\nЗнайдіть напрямок зірки Цзю-Цзи-сін у кожному місяці\nЗірка Цзю-Цзи-сін управляє й допомагає людям знайти власне щастя та кохання. У кожному місяці вона змінює своє положення.\nЯкщо ви хочете знайти або посилити кохання, поставте дев'ять червоних свіжих квіток у вазу в напрямку польоту зірки Цзю-Цзи-сін згідно з періодами - і ваше бажання здійсниться.\nПеріод Напрям розташування зірки Цзю-Цзи-сін:\n4 лютого - 5 березня Схід\n6 березня - 4 квітня Південний схід\n5 квітня - 4 травня Центр\n5 травня - 4 червня Північний захід\n5 червня - 6 липня Захід\n7 липня - 6 серпня Північний схід\n7 серпня - 6 вересня Південь\n7 вересня - 8 жовтня Північ\n9 жовтня - 6 листопада Південний захід\n7 листопада - 6 грудня Схід\n7 грудня - 4 січня Південний схід\n5 січня - 3 лютого Центр\nЛюбов фен шуй зірки Цзю-Цзи-сін число ГУА


Кубок Мера – в руках бучанських футболістів » Бучанський міський Інтернет портал Бучанський Інтернет портал\n25 грудня, на бучанському стадіоні „Ювілейний” проходив дитячий футбольний турнір за Кубок Мера міста. Отримати бажаний приз та право називатися переможцями прагнули чотири команди – по дві від міста Бучі та селища Щасливе, Бориспільського району. Не зважаючи на юність гравців (змагалися спортсмени 1996-97 рр. народження), амбіції в хлопців були недитячими. Запекла гра розпочалася з першої хвилини. І хоча надворі стояла мінусова температура, проте на футбольному полі було по-справжньому гаряче. Висока швидкість, гострота реакції, влучні подачі та хвилювання тренерів – усе це захоплювало глядачів матчу й було схоже на “великий” футбол.\nУже в першому турі турніру команда міста Бучі перемогла з рахунком 2:0. У другому турі – 0: 4 на користь гравців із ФК “Княжа”. А далі – справжні футбольні пристрасті, зі здоровим прагненням стати кращими. Власне, до останніх хвилин було важко передбачити, хто ж таки стане переможцем, настільки розгорілися пристрасті. Ще більше їх підсилила поява на стадіоні поважних гостей – Бучанського міського голови Анатолія Федорука, живої легенди не одного покоління прихильників футболу Анатолія Дем’яненка, спонсора та співорганізатора заходу, представника страхової компанії “Княжа” Юрія Кінзерського та депутатів міста.\nАле футболісти зібралися з силами й зробили останній спортивний ривок – 2:0 і команда ФК “Буча” (діти – 1996 року народження) приєднала до своєї колекції ще один вагомий Кубок, отриманий з рук керманича міста Анатолія Федорука.\nНа переможців турніру, чекали «королівські» подарунки – багато якісних, міцних м’ячів, по три комплекти спортивної форми, бутси, інший спортивний інвентар. Дійсно, подібної увага до бучанських дітей годі й було чекати.\nМабуть, далеко не кожен футбольний клуб Київщини може пригадати такі-от моменти, або відчути вагомий внесок у розвиток спорту свого населеного пункту. На гравців решти команд також чекали призи – медалі та солодощі. Спонсорами такої акції виступила страхова компанія “Княжа”, з якою в Бучі налагоджені тісні зв’язки та співпраця. Приєднався до заходу й Анатолій Дем’яненко, який від себе особисто та від ФК “Динамо-Київ” привіз дітям подарунки. А найкращою подякою за таку щедрість були палаючі та щасливі очі наших маленьких зірок спорту.\nТак що за нами – зростити гідних футболістів, а подальшу їхню спортивну долю влаштуємо – спільними зусиллями. Адже заповзятих та перспективних людей цінують усюди.\nЯ щиро вітаю переможців цих змагань та їх учасників. І скажу, що по-доброму вам заздрю. Адже чимало тепер уже дорослих людей у вашому віці й не могли мріяти про участь у таких турнірах та знайомство з такими видатними спортсменами, які сьогодні приїхали вас поздоровити. Свого часу вони також пройшли через безліч перешкод на шляху до спортивної слави й нині опікуються вами –підростаючим поколінням, розвивають дитячий спорт у нашій державі.\nЦе і керівництво страхової компанії “Княжа”, і керівництво ФК “Динамо-Київ”. Велика їм шана та подяка за таку турботу й усі добрі справи.\nстрахова компанія “Княжа”\nДорогі діти, спортсмени! Хочу привітати вас із Новорічними святами та сказати, що всі ви – молодці, справжні бійці, ви надія збірної команди України та професійних футбольних клубів. Не втрачайте свого заповзяття та таланту, розвивайте їх – і все у вас неодмінно вийде. А ми, дорослі, в цьому вам допоможемо та всіляко сприятимемо. Беріть приклад з таких людей, які сьогодні перебувають тут, і тоді ви досягнете всього в житті. Зі святом вас та з незаперечною перемогою, не зважаючи на те, хто посів яке місце в цьому турнірі. Так тримати!\nтренер ФК “Динамо-Київ”\nВи всі сьогодні заслужили на перемогу. Завжди йдіть уперед та досягайте поставленої мети, поповнюйте лави провідних футбольних клубів. Адже всі задатки, як ми мали змогу пересвідчитися, ви для цього маєте. Бажаю вам успіхів, здоров’я, натхнення та широкого життєвого шляху!


Іван Грозний і його син. Продовження. | Мандрівки часом - історичний сайт\nЛипень 2, 2013 Pavlo Leave a comment\nНаприкінці Лівонської війни в 1531 році Росія опинилась на порозі військової поразки. Армія Баторія захопила найважливіші оборонні пункти на північно-західних кордонах Росії і обложила Псков. Шведи заволоділи Нарвою, Івангородом, Ямою і Копорьем. Війна велась тепер на російській землі. Врятувати країну від військового краху могли тільки енергійні воєнні дії. Але цар зволікав і коливався. Він розосередив війська по фортецях. Тим часом гарнізон Пскова вів нерівну боротьбу, героїчно відбиваючи напади ворога. У цей час Грозний у глибокій таємниці вів переговори з англійським урядом. У випадку «великої біди» він мав намір залишити країну і знайти притулок в Англії.\nПольська агентура доносила Баторію, що цар боїться обурення підданих, що в Москві з хвилини на хвилину може спалахнути заколот. Хоча відомості такого роду і були сильно перебільшені, вони мали під собою грунт. Царські дипломати мимоволі підтвердили їх, заявивши в Лондоні, що в людях Московської держави «була шатость» але тепер «ті люди, провини свої дізнавшись, государю били чолом і просили у государя милості». Вбачаючи причину військових невдач у боярській зраді, цар велів взяти під варту прийшлих «у шатость» людей. У числі їх був голова Боярської думи князь Мстиславський, який повинен був публічно визнати свої провини, і тільки тоді був звільнений на поруки. Головний дяк Посольського наказу Андрій Щелкалов був побитий батогами і підданий великому штрафу. Государеві слуги розграбували двори боярина Микити Захар’їна, дядька спадкоємця.\nКерівників Боярської думи не могло не турбувати критичне становище країни. Їх обтяжували величезні побори, якими цар обклав земщину. Незадоволені все частіше звертали свої погляди у бік царевича Івана. Йому виповнилося двадцять сім років, він встиг завоювати популярність у народі. З ім’ям спадкоємця багато хто пов’язував надії на зміни на краще. Грозний давно не довіряв царевичу. Тепер до недовіри додався страх. За словами Джерома Горсея, цар «побоювався за свою владу, вважаючи, що народ занадто хорошої думки про його сина». Коли чутки про таємні переговори царя з англійцями проникли в земщину, царевич і земські бояри не стали приховувати невдоволення.\nДо кінця життя Грозний багато хворів, у ньому з’явилися ознаки маразму. Тим часом син царя досяг «мужньої фортеці» і був сповнений люті проти «варварів», що вторглися в країну. В армії і в народі говорили, що царевич наполегливо вимагав у батька військ, щоб розгромити ворога під Псковом. У запальності спадкоємець нібито заявив государю, що сам-то він віддає перевагу скарбам доблесть і що, будь у нього навіть менше, ніж у батька, багатств, він міг би спустошити мечем і вогнем його володіння і забрав у нього більшу частину царства. У Пскові довго ходили легенди, що хороброго царевича Грозний «остнем поколол, что ему учал говорити о выручении града Пскова».\nСварки в царській родині траплялися з різних приводів. Цар Іван постійно втручався у сімейне життя дорослого сина. Він заточив у монастир двох перших дружин спадкоємця і, здається, збирався позбутися також і від останньої невістки – Олени Шереметєвої. У всякому разі, останній фатальний розбрат царя з сином стався через неї. Шереметєви були огидні Грозному. Він постійно підозрював їх у зраді. Один дядько царівни Олени, боярин Микита, був за царським наказом обезголовлений. Інший дядько, боярин Іван Великий (цар називав його «Бісів син»), насильно пострижений у монастир. Батька Олени, боярина Івана Меншого, цар всенародно звинувачував у зрадницьких зносинах з кримським ханом. Менший загинув при облозі Ревеля. І, нарешті, останній дядько царівни, окольничий Федір, потрапив у полон до поляків, присягнув на вірність Баторію і подав йому пораду йти походом на Великі Луки.\nПерш, коли боярська «зрада» вповзала в царський будинок, Грозний стратив дядьків спадкоємця, його братів, а іноді і сестер, і на тому справа закінчувалась. Більше всіх страждали тоді Захар’їни. Тепер настала черга Шереметєвих. Але цар не міг заточити Олену в монастир: вона чекала дитину. І ось-ось мала народити. За звичаєм царська сім’я проводила осінні місяці в Олександрівській слободі. Одного разу цар Іван зайшов до покоїв сина і наткнувся на неодягнену невістку. За тодішніми поняттями жінка вважалась цілком одягненою тільки тоді, коли на ній було не менше трьох сорочок. Не відаючи жалю, цар відлупцював Олену посохом. Говорили, ніби Грозний поступив так в припадку страшної люті. Але його лють була викликана не однією тільки «непристойною» поведінкою Шереметєвої. Царевич Іван, який з’явився в кімнату на шум, спересердя кинув батькові такий закид: «Ти без всякої причини відправив у монастир моїх перших дружин, а тепер ти і третю б’єш, щоб загинув син, якого вона носить в утробі».\nГрозний не бажав народження спадкоємця від Шереметєва. Його жорстока витівка мала свою логіку. Від страху і побоїв Олена розродилась на наступну ніч від тягаря. Єдиний внук Грозного з’явився на світ мертвим.\nПро загибель Івана говорили різне. Але всі чутки зводились до двох версій. Згідно з однією, спадкоємець помер від смертельної рани в скроню, за іншою – він помер від гарячки. Першу версію докладно виклав єзуїт Антоніо Поссевіно, який прибув до Москви негайно після похорону царевича. Достовірно відомо, писав Поссевіно, що спадкоємець був убитий у Слободі великим князем. Побачивши, що батько б’є його дружину, царевич намагався захистити її, схопив государя за руки і тим обернув на себе гнів і удари батька. Іван Іванович був важко поранений палицею в голову біля скроні і на п’ятий день помер від рани.\nАнтоніо Поссевіно старанно підкреслював достовірність отриманих ним відомостей. Його помічник, стверджував він, дошукувався істини і повідомив йому «правдиву причину» смерті царевича. Однак старання єзуїта не знищують, а підсилюють сумніви з приводу деяких деталей його розповіді. Так, Поссевіно писав, що його перекладач (ним був священик Дрекоцькій) перебував при особі царя в Слободі у момент загибелі царевича. В іншому випадку він говорить, що цей самий перекладач жив не в Слободі, а в Москві, де його тримали в тісній каморі під охороною. Перекладач єзуїта, за його словами, «дуже підійшов до розуміння російської мови», але пізнання його, очевидно, були далекі від досконалості.\nПридворний історик Баторія Гейденштейн наполегливо розпитував Поссевіно про московську трагедію і намагався перевірити його слова іншими показаннями. У підсумку Гейденштейн об’єднав у своїй розповіді обидві версії загибелі царевича. У його «Історії» сказано, що спадкоємець від удару палицею плі від сильного душевного болю впав у падучу хворобу, потім в лихоманку, від якої і помер.\nРосійські джерела дуже глухо кажуть про події, що розігралися у Слободі. Один літописець так описав смерть царевича: «Від батька свого люті ємства йому хвороба, від хвороби ж я смерть …» Це показання в деяких істотних моментах збігається зі свідченням англійського посланника Джерома Горсея. Довірена особа царя Горсей виконував самі секретні його доручення, мав багато друзів при дворі. Навряд чи можна засумніватися в тому, що він володів у своєму розпорядженні самими достовірними відомостями про справи царської сім’ї. За твердженням англійця, цар посварився з сином і в люті вдарив його жезлом, але не в скроню, а у вухо, вдарив «так ніжно, що той захворів гарячкою і на третій день помер».\nСмерть від гарячки або смерть від кривавої рани в скроню? Яка з двох версій вірна?\nЩоб розв’язати це питання, треба звернутися до справжнього листа царя, колись знайденого Н. П. Лихачовим. На початку листопада 1581 року Грозний відправив зі Слободи до Москви грамоту такого змісту: «От великого князя Ивана Васильевича в се а Русии боярину нашему Миките Романовичу Юрьеву да дияку нашему Ондрею Щелканову. Которого вы дня от нас поехали и тово дни Иван сын разнемогся и нынче конечно болен, а намг докудово Бог помилует Ивана сына, ехати отсюды невозможно».\nБояри «поїхали» зі Слободи 9 листопада. У той же день Грозний побив царівну Олену та посварився з сином. Через чотири дні він написав листа, перейнятий тривогою за зовсім хворого царевича. Цар боїться зізнатись, що «неміч» Івана-сина смертельна. Він сподівається, що Бог ось-ось «помилує» царевича і тоді вони виїдуть до Москви, де їх чекали справи. У листі немає ніяких розпоряджень про виклик з Москви медиків з ліками. (За деякими відомостями, лікарі були виписані в Слободу разом з боярами. Достовірно відомо, що бояри прибули туди лише на дев’ятий день хвороби).\nЦаревич Іван не був покладений на місці смертельним ударом в скроню. Останні місяці цар дуже часто бив сина палицею. Про це розповідав Баторію один царський придворний, який втік з Москви за кілька місяців до загибелі спадкоємця. Ймовірно, царевич міг би оговтатись і від останнього удару. Але коли на другий день після сварки йому сказали, що дружина народила в ніч мертвого сина, він остаточно впав у гарячку і, не витримавши страшного нервового потрясіння, помер на одинадцятий день хвороби – 19 листопада 1581 року. Баторію говорили, ніби цар часто б’є сина , бо не любить його. Але це було не так. Грозний плекав глибоку прихильність до старшого сина і після його кончини ледь не позбувся розуму від страшного горя. Смерть спадкоємця, винуватцем якої він був, надломила царя душевно і фізично. Він пережив царевича всього на два роки.


НАБУ знову кличе Онищенка на допит\nПолітика 2 серпня 2016, 20:30\nДопит має відбутися 5 серпня.\nНАБУ викликає на допит нардепа Олександра Онищенка 5 серпня.\nПро це йдеться у повістці, яка з'явилася на сайті відомства.\nОнищенко має з'явитися 5 серпня 2016 року на 9 ранку до детектива НАБУ для участі у допиті в якості підозрюваного у кримінальному провадженні.\nЧитайте також: У НАБУ розповіли, коли зможуть оголосити Онищенка у міжнародний розшук\nВідеоОлександр Онищенко в Лондоні готується до судів\nТСН. 19:30 29 липня 2016, 20:34


Незвичайний гороскоп: Негативні риси характеру знаків Зодіаку – Вар'ят\nНезвичайний гороскоп: Негативні риси характеру знаків Зодіаку\nАстрологи впевнені, знак зодіаку впливає нашу долю і визначає, яким буде характер і схильності людини, народженої під певним сузір’ям. Якими негативними рисами нагородили нас зірки? Давайте розберемося разом.\nТаємничість основна проблема цього знака зодіаку. Козероги ніколи не зізнаються вам, чому вони образилися. Вони будуть накопичувати все в собі, поки не висловлять одного дня всі свої претензії. Остерігайтеся гніву Козерогів, оскільки вони стають безжальними навіть до найближчих людей.


Пізні пологи: що треба знати полтавцям та чому не варто боятися народжувати після 35 - 0532.ua\n17:04, 4 жовтня 2013 р.\nНині все більше українських жінок народжують після 30-35 років, або й пізніше.\nХтось, як пані в Західній Європі, будує кар’єру, заробляє гроші на житло, шукає того єдиного, від якого хочеться народити бажану дитину, інші не можуть завагітніти через проблеми зі здоров’ям. Про плюси і мінуси пологів після 35 років розповіли гінекологи, психологи і мами, у яких з’явились малюки у такому дорослому віці.\nПізні пологи – коли жінка народжує після 35 років. Оптимальний вік для народження дитини від 18 до 35. У цей проміжок часу організм жінки повністю підготовлений до появи малюка на світ.\nПЛАШКА Варто розрізняти поняття «пізні акушерські пологи», коли жінка народжує первістка після 27 років, і «пізній вік жінки» (після 35 років) для народження, незалежно від того, буде це перша, друга чи третя дитина.\nЩо з цього приводу думають психологи\nПсихологи стверджують, що фізіологічна зрілість для появи маляти з’являється до 25 років, а психологічна аж через 8-10 років. Саме в 30-35 років жінка повністю психологічно готова стати мамою й з позитивним настроєм приймає різні труднощі, які можуть виникати під час вагітності й народження дитини. Жінка середніх років із настанням материнства розцвітає. Батьківство у такому віці усвідомлене. Мама має великий життєвий досвід, а якщо це її не перша дитина, то ще й досвід виховання маляти. Вона намагається приділити йому якомога більше часу, наверстати те, чого, можливо, через зайнятість чи матеріальні проблеми не змогла дати першій дитині. Мами повністю й цілком присвячують себе своєму малюкові, оскільки він для них на першому місці, вже не хочеться до ранку танцювати в нічних клубах чи сидіти з друзями в барі. Більше того, психологи наголошують, що у такому віці дітей дуже хочуть чоловіки, які вже можуть забезпечити сім’ю і готові приділяти нащадку часу не менше, ніж жінки.\nПлюси пізньої вагітності та пологів\n(за спостереженнями лікарів і самих мам)\n– Як правило, вагітність у віці 30-40 років – добре запланований і підготовлений крок. Батьки вже й матеріально незалежні, і морально готові до виховання нащадка. Тому пізні діти більш розвинені, кмітливі і талановиті, ніж їхні ровесники, їм більше приділяють часу та уваги.\n– Мами у такому віці уважніше ставляться до свого здоров’я, дотримуються всіх рекомендацій лікаря. А ще у них післяпологова депресія вкрай рідко зустрічається, а клімакс настає пізніше. Та й взагалі, вони часто почуваються набагато молодшими, активніші за своїх ровесниць.\n– Після пізніх пологів у жінки легше проходить менопауза, не так болісно сприймається процес старіння. Крім того, пізні пологи можуть знизити рівень холестерину, зменшити ризик інсульту або остеопорозу. У пізніх мам, як правило, не виникають проблеми зі слухом і рідше з’являються інфекції сечостатевих шляхів\nМінуси пологів після 35 років\n– Відсоток хронічних захворювань у жінок, які завагітніли після 35 років, набагато вищий, ніж у молодих.\n– Із роками відбувається «старіння» яйцеклітини. Чим вона старша, тим більше вірогідності, що розвиток дитини піде не за планом. У плода можуть діагностувати генетичні порушення.\n– Вагітність і пологи вимагають від жінки величезних фізичних сил. Тому, переживши такий колосальний стрес, організм слабшає. Якщо у мами вже є хронічні захворювання, то вони можуть загостритися чи прогресувати.\n– У «пізніх» матусь частіше виникають ускладнення: недоношена або переношена дитина, гіпоксія плоду тощо.\n– Як правило, через те, що м’язи не такі еластичні, жінці під час пологів роблять кесарів розтин.\n– У жінок, які народили після 35 років, частіше виникають проблеми після пологів, наприклад, кровотечі, інфекції. Можуть бути труднощі з лактацією і грудним вигодовуванням.\nПроте інколи спостерігаються й деякі проблеми. Мами занадто опікують дітей, інші, навпаки, бояться, що малеча виросте дуже балуваною, тому стримані в почуттях. У будь-якому випадку надмірна гіперопіка чи стриманість і фізично, і психологічно шкодять дитині. Існують й інші проблеми під час пізньої вагітності. Батьки бояться, що не встигнуть або не зуміють виростити свою дитину, поставити на ноги.\nДо речі, Новонароджена, яку знайшли на смітнику в Полтаві, скоро отримає ім’я та шанс мати родину\nНе забувайте вчасно сходити до лікаря\n– Після 35 років через вікові зміни та набуті захворювання у майбутньої дитини можуть з’явитися проблеми зі здоров’ям, зумовлені віком мами, – пояснює Олександра Белей, лікар ультразвукової діагностики Полтавського обласного центру медичної генетики. – Тому такі жінки додатково обстежуються, аби ризик народження дитини з вадами і захворюваннями був якомога менший. В обласний центр медичної генетики, який у Полтаві працює з 1987 року, направляють насамперед жінок, які завагітніли після 35 років. Тут працює 2 лабораторії, розроблений спеціальний метод обстеження на УЗД. Якщо виявляємо якісь відхилення під час вагітності, направляємо майбутню маму до Києва, де вона проходить якнайповніше обстеження.\nОлександра Белей, лікар УЗД обласного центру медичної генетики\nЦИФРА Нині майже 20% жінок усього світу народжують своїх первістків після 35 років.\nНа Полтавщині кількість мам після 40 постійно збільшується\nВ Україні нині діє спеціальна програма, спрямована саме на роботу з жінками, які пізно народжують.\n– Загалом найбільша проблема, яка виникає в такому віці – це ризик, що дитина отримає хромосомну патологію (синдром Дауна). Тому такі жінки проходять багато додаткових обстежень, окрім УЗД. А особи, які завагітніли після 40 років, проходять ще й інвазивну пренатальну діагностику. Вона дозволяє оцінити ймовірність генетичного захворювання у плода. Діагностичні тести можна робити до зачаття або протягом вагітності, – каже Олена Туль, завідувач Центру медичної генетики (ЦМГ).\nЗа словами Олени Туль, кількість жінок, які народжують після 35 років і звертаються в ЦМГ, із кожним роком збільшується (за останні 3 роки на 1,5%). При цьому це переважно вагітні 40 років і старші.\nУ Полтавській області всіх жінок, які народжують після 35 років, обов’язково з районних консультацій направляють до ЦМГ. При цьому не лише жінок, а й чоловіків. Навіть коли майбутній мамі 20 років, а батькові, приміром, 45, вони вже потрапляють до групи високого ризику. Але навіть якщо батьки молоді, але мали проблеми з попередніми вагітностями, їх направляють до ЦМГ. Зокрема до таких проблем належать: недоношування дитини, завмерлі вагітності, викидні (якщо їх було більше 2-х), мертвонароджені діти, вроджені вади в перших дітей, спадкові захворювання.\n– Враховувати необхідно й те, що на етапі вагітності можемо діагностувати хвороби, які призводять до ранньої інвалідизації, тоді батьки повинні вирішити, народжувати їм чи ні цю дитину, – зазначила Олена Іванівна.\nНа жаль, іноді трапляються випадки, коли вади у майбутньої дитини несумісні з життям чи дуже тяжкі, тоді лікарі рекомендують перервати вагітність.\nДОВІДКА «КОЛА» Якщо жінка народжує до 35 років, ризик народження дитини з вадами і захворюваннями – 5%, після 35 – 10-11%.\nЛікарі радять жінкам не боятися пізніх пологів, адже здоровою дитина народиться чи ні, у більшості випадків залежить не від віку мами, а від її відповідальності.\n– Головне, вчасно стати на облік (до 12 тижнів), виконувати рекомендації лікарів та пройти всі обстеження, на які направляють вагітну гінеколог і генетик. Тоді навіть якщо лікарі виявлять якісь відхилення у плоду, їх можна буде вчасно вилікувати. Головне ж, щоб дитина у будь-якому віці була бажаною і запланованою, – наголосила Олександра Белей.\nОптимальний вік для зачаття дитини в чоловіка від 18 до 40 років.\nПолтавка народила здорову дитину завдяки онлайн-порадам канадського лікаря\nПолтавка Надія народила свого другого синочка в 38 років. Це була бажана, запланована і довгоочікувана вагітність. До цього жінці довелося пережити 2 завмерлі вагітності, остання дівчинка завмерла вже на 5-му місяці після стресу на роботі.\n– Тож коли завагітніла втретє, вирішила на роботу не ходити, була постійно на лікарняних. Нашим гінекологам я більше не довіряла, адже вони «садили» мене на гормони та антибіотики. А канадська лікар Олена Березвовська, з якою я зв’язалася через Інтернет (вона безкоштовно консультує), не радила мені їх приймати. Я в усьому дослухалася до неї, а в жіночій консультації довелося вдавати, що п’ю оту гидоту, яку вони мені приписали, – розповідає Надія про свій досвід. – Вагітність у такому віці, як правило, перебігає добре, якщо позитивно налаштуватися. Звісно, мені після пережитого було важче, ніж іншим, але трималася, як могла. Коли настав час народжувати, сама не змогла через слабку пологову діяльність. Тож довелося пережити кесарів розтин. Але все закінчилося добре, зараз моєму синочкові рік і 4 місяці.\nДруга світова війна – причина пізніх пологів\nЖінці у повоєнні роки знайти пару й народити було складно, адже чоловіків дітородного віку практично не залишилося – усіх забрала війна. Серед живих були тільки літні чоловіки і зовсім юні хлопці 12-14 років. Однолітка 20-25-річній дівчині знайти вдавалося дуже рідко. Тому дівчата залишалися незаміжні або погоджувалися на нерівні шлюби.\n– Шлюб із різницею у віці в 5 років на користь жінки був звичайною річчю. Ну, не було пари для 20-річних дівчат, тож доводилося чекати, поки виросте юне покоління. Тому і заміж виходили пізно, і дітей народжували, – розповідає Ольга, 78-річна читачка «Кола». – Причому існував своєрідний розподіл між дівчатами – 24-річних хлопців «підхоплювали» наречені, яким було більше 30 років, а нам, молодшим, залишали 20-літніх. У мене з чоловіком різниця у 8 років. Виходила заміж у 29, чоловікові був 21 рік. Нашого першого сина народила у 30, другого – у 38. Але це не завадило нам щасливо прожити життя.


Призначено нового голову окружного адміністративного суду | Новини\nПризначено нового голову окружного адміністративного суду\n13:40, 11 грудня 2013 р.\nРішенням Вищої ради юстиції від 10 грудня головою Житомирського окружного адміністративного суду призначено Сергія Черноліхова, який із 2008 року працював суддею цього ж суду.\n11 грудня новопризначеного керівника привітали у колективі. Кращі побажання на адресу Сергія Черноліхова висловили голова обласної ради Йосип Запаловський, голова облдержадміністрації Сергій Рижук та Житомирський міський голова Володимир Дебой.\nПроце повідомляє прес-служба обласної ради.\nПро особливості роботи окружного адміністративного суду розповіла голова Житомирського апеляційного адміністративного суду Катерина Франовська. Вона наголосила на тому, що, працюючи у правовому полі, судова гілка влади має бути відкритою і гуманною. «Житомирський окружний адміністративний суд завдяки досвідченому та професійному колективу є одним із кращих у державі», – відзначила Катерина Франовська.\nЙосип Запаловський подякував працівникам суду за наполегливу роботу з дотримання принципів права, забезпечення справедливості, законності, гласності.\nСергій Черноліхов запевнив учасників зібрання у власній готовності й надалі щоденно віддано працювати на благо позитивних суспільних відносин.


Гори по коліна, коли знаєш навіщо тобі туди\nМене завжди захоплювало, коли люди з дитинства визначались із майбутньою справою свого життя і з того часу йшли за покликом своєї мрії. Здавалося б, усвідомлення таких речей з'являється з віком і досвідом. Проте, завжди є винятки з правил.\nХлопці з "Ukrainian Gravity" вже в чотирнадцять настільки захопились своїм хобі, що з раннього віку визначили свій шлях, який є великим кроком для розвитку велоіндустрії.\nПредставляємо головних героїв цієї історії:\nКандидат у майстри спорту України з велоспорту;\nБронзовий призер чемпіонату України;\nУчасник кубків Європи;\nКреативний продюсер та режисер "Ukrainian Gravity";\nОператор "Ukrainian Gravity"\nМайстер спорту України з велоспорту;\nЧемпіон України серед юніорів;\nУчасник всеукраїнських та міжнародних змагань;\nУчасник Кубків світу, Європи та Чемпіонатів Європи;\nМенеджер "Ukraine Gravity".\nФотограф "Ukrainian Gravity"\nДаунхіл (від англ. Down — вниз та hill — гора)\nекстремальна гоночна дисципліна гірського велосипеда, суть якої полягає в проходженні траси на певний час.\nТипова траса даун-хілла містить в собі різні ділянки — круті спуски, різкі повороти (контрнахили), нерівності у вигляді ям і горбів, каменів і коріння дерев, іноді вибудовують складніші перешкоди у вигляді біг-ейрів і дропів.\nВсе почалось із даунхілу.\nВ час, коли розпочинали Сашко та Орест - Україна лише "знайомилась" із "позашляховою" дисципліною. Змагання тоді не назвеш масовими, проте траси були достатньо технічно та фізично складними. Природа посприяла :)\nА от закордоном вже справжнє "пекло"! Дорога відрізняється від української. Вона значно ширша і більш швидкісна. Доводилось швидко адаптовуватися. Конкуренція також відрізнялась – на заїзди реєструвалось близько 300 учасників (зараз кількість ще зросла). Кожен з них мав серйозний досвід та вміння.\nХлопці ще підлітками познайомилися на тренуванні до Чемпіонату України в Пилипці на Закарпатті у 2013 році.\nОсобливість змагань, у тому що траса підвищеної складності: на ній і велика кількість стрімких спусків, несподівані контрнахили, кам'яні секції, трампліни, вильоти, і звісно ж, коріння дерев. Щоб полоскотати нерви :)\nШвидкість розвивалась до 60 км. на годину!\nОт хвиля спільного захоплення й накрила.\nЮнаки брали участь в більш, аніж 70-ти стартах, серед яких Кубки Світу та Європи, Континентальні Чемпіонати та Чемпіонати України. Здобували перемоги та нові титули. Маючи великий спортивний досвід, зреалізували себе як професіонали.\nУ 2017-му почала зароджуватись ідея створення команди "Ukrainian Gravity".\n"UG" зараз - це не лише спортивна команда – це бренд, креативного контент-кріейтингу, велошколи та будівництва трейл-трас. Команда зацікавлена в розвитку не лише велоспорту, а й в інших видах спорту: лижах, скелелазінні, туризмі.\nПроект спрямований на популяризацію активного та здорового способу життя.\n"Першим великим командним кроком була поїздка в Словенію 2018 році.\nТоді , як менеджери Bukovel Bike Park, ми розпочали плідну співпрацю з Bike Park Kranjska Gora. Познайомилися з багатьма зарубіжними партнерами та перейняли новий досвід щодо розбудови парку. Ми успішно провели декілька велошкіл Ukraine Gravity Bike School в Україні та закордоном.\nВипустили власну лінійку інструментів для будівництва трейлів Ukraine Gravity Tools та лінійку брендованого одягу." - ділиться Орест.\nІнструмент для копання трейлу\nГоловні убори "Ukrainian Gravity"\nУсі товари Ukrainian Gravity\nКоли тебе пре твоя справа, страшенно хочеться передати свою любов в маси. Щоб кожен міг "приміряти твої окуляри" і подивитись на те діло твоїми закоханими очима.\nСерце окрилила задумка, зняти фільм "Black Soil". І якщо в команді були перемінні настрої, сумніви ж ніхто не відміняв, то Сашка амбіції скосили наповал будь-яку тривогу.\nДва роки, Ukrainian Gravity працювали над першим професійним, повнометражним, українським велосипедним фільмом. Відкрили для глядачів становлення України як країни нового формату на міжнародній арені туризму та відпочинку .\nІ ось, така довгоочікувана мить прим'єри! Фільм на великих екранах у 11-ти містах нашої країни.\nСотні очей впивалось в історії та мальовничі картини, смакували момент. І дякували, аплодували та надихались.\nПовні зали спраглих знати більше про екстрим, дали розуміння, що є сенс продовжувати розвивати розпочате.\nЗгодом Орест домовився про співпрацю із представниками автосалону Land Rover-Jaguar. Так з'явились два нові проекти "Discover Ukraine" та "Mountain Isolation". Дрім-тім проїхали майже 300 кілометрів через три області України практично з повною відсутністю асфальтного покриття. Крайнім пунктом перед поверненням до Львова, обрали с. Врублівці - одне з наймальовничіших місць на березі Дністра. Вузька ґрунтова дорога зі стрімкими обривами довела до усамітненого берега. Насолодитись роликами можна тут:\nВ офісі звичний день: клацання клавіатури гучністю перебиває рій думок.\nІконка "gmail" зашарілась оранжевим сповіщенням.\nХлопці, на перегляд фільму яких нас нещодавно збирав співробітник зацікавлені в співпраці.\nЗапрошуємо в гості, щоб обговорити спільні плани та просто потеревенити про своє.\nЗвісно, ж з такими навантаженнями як в них щодня - енергетична підтримка, "те, що лікар" прописав.\nТож, весь 2020 рік вилився у спільні мандри, що зафільмовані в "Discover Ukraine Svydovets" та "Ukraine Gravity на Найвищій Точці Нижньої Австрії".\nЗа цей час Nutrixxion усією командою з захватом спостерігали за ростом та талантом Ukrainian Gravity.\nІ вже збились із ліку, скільки спорт дисциплін вони відкрили для себе цього непростого року.\nНадалі, команда працює над зйомками другої частини велосипедного фільму Black Soil.\nНагадаємо, що репостячи та залишаючи лайки, коменти під роботами Ukraine Gravity, ви допомагаєте розвиватись людям, які реально вкладають усі сили та серця в створення якісного контенту. Та стаєте дотичними до збільшення велоспільноти України: Youtube , сайт.\nЩо ж, до зустрічі на екранах, друзі!


Maximilian Hess, Foreign Policy, 09.10.2018\nЮридичне протистояння між Московією та Україною в Лондонському суді є безпрецедентним прикладом ведення війни іншими засобами.\nЗа чотири роки війни між Україною та Московією лінія фронту не сильно змістилася — в основному на користь Московії, коли у лютому 2015 року нею було захоплено місто Дебальцеве. Проте минулого місяця Україна нарешті добилася своєї головної перемоги — отриманої не завдяки боям на Донбасі, а завдяки рішенню Апеляційного суду в Лондоні.\nСам факт того, що зала Лондонського суду стала чи не головним полем бою цієї війни, підкреслює те, що на кону стоїть дещо більше, ніж просто територія на сході України. Насправді, практично на волосинці висить доля міжнародної фінансової системи, принаймні в теперішньому її виді. Але чітко зрозуміло, що глобальна фінансова система змінилася назавжди через ще незавершену судову справу в Лондоні та війну між Україною та Московією.\nТу міжнародну фінансову систему, яка існує зараз, розробили для того, щоб розмежувати питання глобальної економічної політики від вузьких політичних диспутів, та встановили технократичні міжнародні інституції з широкими повноваженнями та можливостями. Цю систему створили після Другої світової війни, коли завдяки угоді Бреттона-Вудса американський долар став найстійкішою валютою у світі, а також було створено Світовий Банк (провідний світовий банк розвитку) та Міжнародний Валютний Фонд (МВФ), який став для незалежних держав чи не останнім можливим кредитором. Решта установ з'являлися навколо вище згаданих, аби служити тим же технократичним цілям. Це, наприклад, ParisClub, який став стежити за реструктуризацію більшості суверенних кредитів.\nМосковія підтримувала й підтримує глобальний фінансовий порядок, лише коли це вигідно їй. Саме це демонструють недавні спроби використати деякі московські державні облігації як інструмент для репатріації капіталу. Проте водночас Кремль завжди скаржився, що так звану неполітичну систему було створено Сполученими Штатами та Европою для отримання переваги над іншими країнами. Останніми роками, на фоні введення міжнародних санкцій проти Москви, ці її скарги лише частішають.\nБитва Московії та України у Великій Британії за облігації є останнім викликом Московії для міжнародної фінансової системи, а також її спробою показного розмежування економічних і політичних питань, аби змусити відповісти Київ.\nДиспут почався, коли у грудні 2013 року тодішній президент України, Віктор Янукович, полетів до Москви для зустрічі зі своїм московським колегою, Владіміром Путіном. Поки протести проти його рішення уникнути угоди про асоціацію з ЕС набирали обертів у Києві, Янукович та Путін оголосили про двосторонній план дій, зокрема про $15,000,000,000 кредит від Московії для України. Через тиждень Московія надала першу позику, коли Україна продала, видані у відповідності до англійського права, доларові облігації безпосередньо Національному Фонду Благополуччя Московії.\nНа перший погляд, тут не було нічого дивного. Нові економіки часто емітують облігації в доларах за англійським чи нью-йоркським законом. Україна використовувала практично ту ж структуру для продажу свого боргу приватним інвесторам і раніше.\nПроте, це безпрецедентно в сучасній історії, коли одна країна позичає такі облігації іншій країні, бо це є типовим інструментом приватної позики. Таке структуювання позики дало Московії низку переваг. По-перше, це дозволило Московії послабити міжнародну фінансову систему, підкреслюючи її обмеженість; адже Паризький Клуб завжди традиційно був місцем для реструктуризації суверенних міждержавних боргів. Проте Московія просто не зареєструвала кредит Україні. Такий підхід дозволив їй втрутитися в український ринок приватних боргових зобов’язань. Це доводиться фактом, що правове формулювання облігацій було майже таким як у попередніх українських облігацій. Такі умови дали володарю облігацій, тобто Кремлю, неймовірну перевагу над Києвом, адже Кремль міг зініціювати дефолт за будь якої слушної нагоди. Знову ж таки, тут немає нічого дивного, якщо йдеться про приватного володаря облігацій, але це дуже дивно, коли йдеться про позику від уряду певної держави.\nЄдиною причиною, чому Україна прийняла таку позику, є її відносна дешевизна. Нестійкий уряд Януковича нагально потребував коштів, а вартість московських облігацій була значно нижчою від ринкової ставки приватних інвесторів у той час. Тим не менше, Путін назвав продаж облігації «комерційною угодою» та сказав, що не за горами і наступні $12,000,000,000 цього кредиту.\nТа цього так і не сталося. Хоч уряд Януковича і планував продати 17 лютого 2014 облігацій ще на $1,980,000,000, та Янукович втік до Московії. Революція Гідності привела до влади опонентів Януковича, які обіцяли підписати угоду про асоціацію з ЕС та скасувати двосторонні плани Януковича і Путіна. Тоді Московія анексувала Крим та спровокувала сепаратистське повстання у східній Україні [це типове кліше у західних авторів, яким українські політики та журналісти так досі і не спромоглися розповісти, що це не сепаратистське повстання, а відкрите колаборанство частини громадян з окупаційними військами Московії — прим RL].\nЯк наслідок, економіка України рухнула. Гривня обвалилася до найнижчого за всю історію курсу відразу після втечі Януковича, та продовжувала слабшати протягом 2014 року, а інвестиції падали на 18 % і в першому і в другому кварталі. Борг України різко зріс, так само як і ціна її кредитних дефолтних свопів, фінансових інструментів, які використовували для запобіганню дефолту.\nКоли агресія Московії почала спустошувати українську економіку, стало ясно, що Україні треба реструктуювати свої борги. В серпні 2015 року Україна погодила реструктуризацію боргу зі своїми приватними інвесторами, зокрема з інвестиційною компанією Franklin Templeton, яка тримала левову частку облігацій України. Ця угода гарантувала кращі умови реструктуризації всім залученим сторонам, окрім незгідних кредиторів, зокрема Московії. Та жоден приватний кредитор не став на бік Московії.\nЩойно Україна погодилася реструктуювати свої решта боргів та отримала транш від МВФ наприкінці 2015 року, як настав її дефолт за московською позикою.\nКремль пішов до суду, прагнучи використати всю силу світової фінансової системи на свою користь та послабити Україну. Москва швидко відсунула вбік заяву Путіна про «комерційний кредит», наполягаючи на тому, аби його класифікували, як офіційний міждержавний борг. Така заява була безпрецедентною та представляла серйозний виклик для МВФ. У той час правила Фонду забороняли надавати позики країнам, що не виконували зобов’язань щодо боргів, які вважалися кредитами від міжнародних інституцій чи суверенних держав.\nУ грудні 2015 року, якраз перед закінченням терміну виплати $3,000,000,000 за облігаціями, МВФ підтримав позицію Московії та визнав борг офіційним. Проте, практично водночас з цим, МВФ змінив правила, дозволивши собі надавати позики країнам, що перебувають у стані дефолту щодо інших кредиторів. Кремль обурився, та заявив, що таке рішення – доказ того, що міжнародний фінансовий порядок є налаштованим проти нього.\nУкраїна і далі продовжувала не виплачувати борги Московії, будучи впевненою в тому, що спроможність Кремля перешкоджати фінансуванню з боку МВФ було нівельовано зміною правил. Однак, Москва мала запасний варіант ходу: англійські суди, які мали законну юрисдикцію щодо облігацій. Кремль почав вимагати повної сплати.\nУкраїна швидко спланувала свої аргументи щодо того, чому вона не повинна виплачувати борг. Спершу, українська сторона заявила, що борг є "одіозним". Такий аргумент часто використовували для того, аби не виплачувати борги колишніх урядів, хоч і з невеликим успіхом. Київ же сподівався відстояти своє право, заявляючи, що режим Януковича був деспотичним, про що свідчить, зокрема, неймовірне багатство його резиденції. Ще одним з пізніших юридичних аргументів України були дії Московії у 2013 році — часткова торгівельна блокада та погрози газовою війною — які були частиною зусиль Московії змусити уряд Януковича погодитися на борги.\nВ березні 2015 року Верховний суд Лондона ухвалив рішення на користь Московії, заявивши, що захисту України бракує аргументів. Однак, у вересні 2018 року Апеляційний суд вирішив, що вище згадані аргументи України треба розглянути в повному обсязі. Московія тут же оскаржила рішення та надіслала справу до Верховного суду для фінального рішення.\nЯким би не було рішення Верховного суду, це вплине на світову фінансову систему. Перемога України призведе до нового прецеденту розгляду примусових боргів, який відіб’ється на ринку суверенних державних боргів. Підтримка її аргументів означатиме, що у майбутньому політичні обставини надання міждержавних облігацій можуть ставати інструментом диспуту щодо їх викупу.\nМосковія ж буде проти повного розгляду судом справи, яка може вимагати від неї пролити світло на те, як саме Кремль змусив режим Януковича погодитися на кредит, невигідний Україні. Цього може бути достатньо, аби Московія відмовилася від своїх $3,000,000,000, хоча Кремль безперечно замаскує цю поступку, та зробить її своїм аргументом проти упередженості фінансового міжнародного порядку.\nРішення на користь Московії спричинить ризик миттєвого дефолту України, та неймовірно ускладнить процес перемовин з Москвою, та суперечитиме зобов'язанням України перед кредиторами щодо реструктуризації у 2015 році. Також це рішення зробить законною стратегію Московії з використання приватних боргових ринків у поєднанні з її агресивною міжнародною політикою задля зміцнення її сили. Це може надихнути й інші ворожі сили діяти ідентично.\nСправді, несхоже, що це буде останньою спробою Кремля змішувати приватні боргові ринки з політикою. Нещодавнім свідченням цього є претензії компанії "Роснєфть" на 49.9% акцій американської Citgo, що виникли через позику "Роснєфті" на користь венесуельської компанії PDVSA – акціонера Citgo.\nКремль попереджає про наслідки зміни правил МВФ. Прем'єр-міністр Дмітрій Мєдвєдєв зазначив, що МВФ відкриває скриньку Пандори з точки зору збереження довіри до міжнародних фінансових установ. Цей кредит став першим залпом у війні Московії з Україною. Також його можна розцінити як першу спробу Московії кинути виклик міжнародній фінансовій системі.


Перше осіннє оновлення платформи та продуктів bpm’online | Terrasoft\nПерше осіннє оновлення платформи та продуктів bpm’online\n4 вересня випущено новий пакет оновлень bpm’online. З’явилася можливість відобразити зведені показники в розділах мобільного застосунку, вручну зупинити імпорт даних, переглянути журнал змін безпосередньо зі сторінки запису та багато іншого.\nУ списку нових можливостей і змін:\nМобільний застосунок. Відразу кілька поліпшень торкнулися мобільного застосунку bpm’online, що дозволяє розширити функціональність системи, з якою користувачі можуть працювати у віддаленому режимі:\nЗведена інформація по колонках (кількість записів, сума, середнє і т.д.), що налаштована в основній системі, тепер відображається і в мобільному застосунку. Функціональність доступна в онлайн-та офлайн-режимах, при цьому значення розраховуються з урахуванням встановлених у розділі фільтрів.\nЗапроваджено універсальний формат посилань на сторінки bpm’online, завдяки якому посилання на мобільному пристрої можна відкривати як у браузері, так і в мобільному застосунку. Якщо ви працюєте на мобільному пристрої, на якому не встановлено мобільний застосунок, то посилання на bpm’online буде автоматично відкрите у веб-браузері пристрою.\nПри роботі з підлеглими групами в мобільному застосунку з’явилася можливість повернутися на попередній рівень ієрархії.\nМаркетингові кампанії. Для забезпечення цілісності даних додано обмеження в роботі з тригерними кампаніями. Тепер видаляти із системи можна лише кампанії у стані «В планах».\nІмпорт з Excel. Після перезапуску програми або очищення Redis процес імпорту даних з Excel буде продовжено автоматично. Крім того, з’явилася можливість вручну зупинити імпорт даних — це можна зробити в розділі «Журнал процесів».\nАдміністрування. Стало зручніше переглядати історію змін окремих записів системи — відкрити журнал змін і порівняти дані до і після виправлень можна безпосередньо зі сторінки редагування запису. Таку можливість передбачено лише для об’єктів, для яких включено ведення журналу, і доступ до нього може бути надано лише для окремих користувачів.\nІнструменти розробки. Створювати деталі з множинним вибором значень (зв’язок «багато до багатьох» через окрему таблицю розв’язки) стало набагато простіше. Наприклад, множинний вибір значень реалізовано в довіднику «Результати активностей за категоріями».\nЗнайомтеся з детальним описом всіх змін і поліпшень, які увійшли до нового пакету оновлень системи. А щоб оцінити переваги bpm’online, використовуйте безкоштовну 14-денну версію системи.


Вступна кампанія 2013: шпаринки для порушень і хабарництва ще лишилися – експерти | "Золочів.нет"\nВступна кампанія 2013: шпаринки для порушень і хабарництва ще лишилися – експерти\nzolochiv 01.08.2013 Новини\t0\nПершого серпня українські виші оприлюднили перші рейтингові списки вступників у вищі навчальні заклади. Міністерство освіти зареєструвало понад два мільйона заяв від понад 700 тисяч абітурієнтів. Міністр освіти Дмитро Табачник заявив, що цьогорічна вступна кампанія відбувається прозоро і не залишилося жодної шпаринки для хабарництва. Однак експерти все ж говорять про порушення. І найбільше вбачають їх там, де відсутнє зовнішнє незалежне оцінювання.\nПід час цьогорічної вступної кампанії з підозрою у хабарництві затримали ректора Національного університету державної податкової служби України, регіонала Петра Мельника. Він нібито взяв 120 тисяч гривень від родичів двох абітурієнтів за вступ. Наразі триває суд над колишнім депутатом.\nЕксперти називають хабарництво одним із найбільших порушень при вступі до вишів. Проте міністр освіти і науки України Дмитро Табачник запевняє, що ніяких шпаринок для хабарництва під час вступу до вищих навчальних закладів не залишилось, а затриманий ректор Петро Мельник – як ДТП, яка «плямує всю освіту, але не ставить під сумнів те, що абсолютна переважна більшість водіїв – це сумлінно використовують автомобіль як зручний засіб пересування, але не нанесення комусь чи чомусь ушкодження».\n«На сьогоднішній день при зарахуванні до університету не існує найменшої шпарини для корупційних дій. Не існує, тому що кожна дитина бачить бал свого атестату, це публічно через екзамени, кожен одержує результат ЗНО і кожен вищий навчальний заклад на сайті розміщує і на міністерському сайті в системі «Конкурс». Якщо хтось побачить, що його не зарахували з 715 балами, а він приніс оригінал або когось зарахували з меншими балами, то ми проведемо найжорсткіше розслідування. Цей наказ буде скасований по будь-якому університету і буде відновлена справедливість. Крім того, в цьому році формування проектів наказу про зарахування також вперше за 22 роки незалежності України буде відбуватися в електронному вигляді. Ці параметри публічні, прозорі. Їх змінити неможливо, тому що вони всі в електронній базі. Так що, для чого пхатися з гривнями чи не з гривнями до будь-якого керівника вищого навчального закладу, мені дійсно щиро незрозуміло. Він нічого не зможе зробити», – сказав Дмитро Табачник.\n«Є системна проблема хабарництва при вступі на все, що не є бакалавр»\nПроте експерти уточнюють, що хабарі дають не при вступі на бакалаврат. Порушення відбуваються, наприклад, при вступі на магістра, спеціаліста або при вступі на молодшого спеціаліста, тобто після 9-ти класів. Саме в цих випадках абітурієнти здають вступні іспити, а не зовнішнє незалежне оцінювання.\n«Є системна проблема хабарництва при вступі на все, що не є бакалавр, бо лише на бакалавраті в нас є ЗНО і відповідно на всіх інших освітньо-кваліфікаційних рівнях системно виникають проблеми в тому чи іншому навчальному закладі постійно. Це системна ситуація, на превеликий жаль. Концептуально система вступних іспитів дає простір для хабарництва і враховуючи те, що на спеціаліста і на магістратуру дуже часто є вступні випробування, виші насправді використовують можливість ввести ці вступні випробування, і тому там відповідно виникають завжди запитання, проблеми, виникають питання хабарництва в тому числі», – повідомила Єлизавета Щепетильникова, яка очолює Українську асоціацію студентського самоврядування.\nА от народний депутат від «Свободи» та член парламентського комітету з питань освіти Ірина Фаріон говорить, що хабарництва й справді стало менше після запровадження у 2008 році зовнішнього незалежного оцінювання як обов’язкової умови вступу до вишу. Але депутат погоджується, що шпаринки для зловживань ще лишилися.\n«Тільки через введення ЗНО кожна дитина могла вільно вступити. Інша річ, що є так званий бал атестата і корупція тут пішла ширше у школи через бал атестата. І є так званий творчий конкурс. От я не впевнена у прозорості проведення творчих конкурсів. І далеко не впевнена в тому, наскільки бал атестату відповідає реальним знанням учнів, тому що ті оцінки, які вони мають у себе в атестатів вони не завжди підтверджуються на ЗНО – це і є найбільша проблема. І нарешті є ще одна проблема – проблема зміни змісту самих завдань, які йдуть на незалежне оцінювання. Це є також корупційна складова».\nУпродовж останнього року у міністерстві освіти, а також депутати від Партії регіонів і комуністи говорили про необхідність скасування зовнішнього незалежного оцінювання взагалі і повернення до вступних іспитів. Проте експерти наполягають, що вступні іспити – шлях до поширення корупції у вишах і пропонують запровадити ЗНО навіть після 9-го класу.\nЕксперти також констатують, що раніше при вступі на спеціаліста або на магістра виникали питання щодо справедливості оцінки усних іспитів і щодо якості проведення процедури апеляції. Деякі абітурієнти не встигали подати на апеляцію, оскільки їм говорили, що апелювати треба в той же день, коли складаєш іспит, а оцінки, як відомо, оголошують пізніше. Експерти не виключають, що такі скарги можуть з’явитися згодом, оскільки наразі оприлюднили лише перші рейтингові списки вступників у вищі навчальні заклади.\nПерший дзвоник буде в неділю\nЗа ЗНО в Україні наглядатимуть спеціальні мобільні групи


Піскоструминний спосіб обробки пластику - Kupibo - Онлайн Курси\nТехнологію пошарового наплавления (FDM / FFF) часто називають «низькоякісною», головним чином тому, що на готовому об’єкті нерідко залишаються помітні шари друку. Оптично це пояснюється тим, що поверхня екструдируючих ниток сама по собі гладка і глянсова. Світло, відбиваючись від поверхні кожної з ниток, створює відчуття візуального шуму, в результаті чого візуально об’єкт складніше сприймається.\nОдин із способів боротьби з описаним оптичним шумом – зробити поверхню матовою. Піскоструминна обробка – відмінний спосіб рівномірного абразивного доведення поверхні об’єкта, в ході якого пропадають гладкі поверхні, що відбивають окремих шарів. Виходить однорідна матова поверхня, яка відбиває світло більш рівномірно, ніж відразу після друку.\nПіскоструминна обробка досить таки економить час і дає необхідний зовнішній вигляд за короткий проміжок. Як демонструє практика, в разі якщо застосовувати різні хімічні склади для чищення пластику або пластмасових виробів, то процес стане довше в рази, і найімовірніше, в деяких випадках призведе до небажаного виду вироби. Для піскоструминної обробки пластмасового виробу застосовуються ніжні (м’які) абразиви, які не руйнують матеріал виробу.\nВ процесі проведення піскоструминної обробки пластика повітря під невеликим тиском і мікрочастинки абразивного матеріалу видаляють забруднення та інші непотрібні компоненти на поверхні виробу з пластика. Вже після цієї маніпуляції виконується знежирення площині вироби.\nДо піскоструминної обробки\nДо піскоструминної обробки на всіх роздрукованих об’єктах видно відображаючі компоненти екструдування. Це заважає сприйняттю об’єкта і навіть його фотографуванню (особливо якщо використаний чорний PLA), тому що на поверхні дуже значні перепади освітленості.\nБуло випробувано три кольори PLA пластика.\nПісля піскоструминної обробки\nПісля піскоструминної обробки абразивним зерном на 120, об’єкти були вимиті з милом, прямокнуті паперовим рушником і висушені феном.\nОдержаний кінцевий результат – матова поверхня.\nПіскоструминна обробка – чудовий метод рівномірної абразивної доводки площині об’єкта, в ході якої зникає гладкий глянець. Виходить однорідна матова площина, яка відображає світло більше розмірено, ніж відразу після друку. У підсумку ми маємо менше оптичного шуму, і геометрично об’єкт сприймається простіше, чіткіше і готовий до фарбування.


Забив до смерті через коня - Piвнe-Paкуpc\nЗабив до смерті через коня\nМихайло вважав, що кінь належав йому, тому й ділитися отриманими від продажу худоби грішми зі старшим Миколою не став. Тому і забив його до смерті дерев’яною палицею…\n- Нам стало відомо, що у селі Озерськ знайшли труп чоловіка, - розповів начальник Дубровицького райвідділу міліції Григорій ДЕМ’ЯНЧУК. - Слідчо-оперативна група встановила, що загиблим є 57-річний місцевий житель Микола, який мешкав разом зі своїм братом Михайлом. При опитуванні сусідів вдалося з’ясувати, що саме останній, можливо, і наніс Миколі тяжкі тілесні ушкодження.\nПідозрюваного довго шукати не довелося. У той час, коли односельці викликали міліцію, Михайло “спочивав” під плотом. Спершу чоловік нічого розповідати не хотів, а згодом повідомив правоохоронцям, що сталося напередодні.\n- Я продав коня, а він почав вимагати у мене гроші, - говорить Михайло. - Брат сказав: “Дай мені на півторачку вина”. Вирішив, що краще сам поїду та візьму. Потім прийшли наші спільні знайомі й зайшли до хати разом із Миколою. А коли я вирішив погодувати коня, брат мене вдарив палицею. Я її вирвав - і по ньому. Пішов до сусідів і зізнався у всьому…\nДвоюрідний брат із дружиною, до яких прийшов Михайло, відразу не повірили, що він міг забити когось на смерть. Хоча чоловік і був дуже схвильованим та ще з порога заявив: “Усе, я з братом розрахувався…” Перевіряти, як там Микола, родичі не стали. А підозрюваний тим часом, замість викликати лікарів, поїхав у сусіднє село продовжувати бенкет і, не маючи сил йти додому, заснув під плотом. Микола ж стікав кров’ю. Після побиття він зміг піднятися та дійти до веранди, де й помер на ліжку. Судмедексперти виявили у загиблого набряк та забій головного мозку, закриту черепно-мозкову травму та інші тілесні ушкодження…\n24.09.2009 Любов РОМАНЮК


Айті 2021-03-18\t Перегляди: 244\nУповільнення флеш-ігор в основному потрібно для спрощення процесу їх проходження. Також це досить актуально для користувачів сучасних комп 'ютерів, за рахунок швидкодії яких дії на екрані відбуваються в незвичному темпі.\n1. Завантажте і встановіть на комп 'ютер спеціальне програмне забезпечення, яке змінює темп гри, наприклад, Cheat Engine. Ви можете завантажити її з інтернету, після чого в обов 'язковому порядку перевірте дані на наявність вірусів відповідною програмою. Встановлення запускається з каталогу гри під час подвійного натискання лівої кнопки миші на файлі з розширенням .exe.\n2. Запустіть флеш-гру на вашому комп 'ютері. Якщо гра запускається в переглядачі, завантажте її і запустіть нещодавно встановлену вами утиліту Cheat Engine. Ви побачите невелике вікно, в якому вам необхідно вибрати процес з грою; якщо вона запущена з переглядача, у вас повинна бути відкрита відповідна вкладка і гра повинна бути повністю завантажена. Встановіть курсор на процесі.\n3. Після того як ви оберете процес з грою, яку хочете уповільнити, встановіть позначку для пункту Enable Speedhack, ця функція активує режим контролю за швидкодією подій у грі. У полі Speed пересуньте індекс таким чином, щоб хід гри прийняв потрібний вам режим.\n4. Зауважте, що ви також можете і прискорити процес. Зазвичай спостерігається зниження продуктивності комп 'ютера, тому простежте за тим, щоб на ньому не були паралельно запущені інші ігри або програми, що вимагають від великих витрат системних ресурсів. Коли ви встановите потрібне значення для швидкості, в обов 'язковому порядку натисніть на кнопку Enable.\n5. При внесенні змін у хід флеш-гри, яка запускається з інтернету, зверніть увагу, що часто виробниками буває передбачений такий момент, тому такий спосіб підходить не для всіх ігор, особливо це стосується даних елементів із соціальних мереж.


Консультативний кабінет - Обласний клінічний перинатальний центр в Харкові\nКожна жінка, незалежно від свого віку, повинна хоча б один раз на рік проходити огляд у гінеколога. Це необхідно для того, щоб не проґавити хвороби, які можуть і не мати яскравих симптомів. Наприклад, якщо у жінки є порушення епітелію шийки матки (ерозія шийки матки), вона може навіть декілька років не здогадуватися про наявність патології. Нажаль, ця патологія може привести до онкологічних захворювань та втрати можливості стати матір’ю в майбутньому.\nКонсультативний кабінет – це місце для сучасного обстеження, лікування та підтримки жіночого здоров’я. Ми слідкуємо за усіма новими тенденціями, дослідженнями та розробками в сфері медицини для того, щоб надати жінкам кваліфіковану допомогу.\nПід час візиту до нашого закладу Ви зможете пройти повне гінекологічне обстеження. Вам зроблять кольпоскопію (яка є пріоритетним методом діагностики хвороб шийки матки) на сучасному апараті, що дає можливість прицільно провести цитологічне обстеження (у тому числі рідинне), взяти біопсію.\nСаме в нас є можливість обстежитися на наявність багатьох інфекцій (хламідії, уреаплазма, мікоплазма, цитомегаловірус, папіломавірус людини, який, за останніми дослідженнями, у багатьох випадках призводить до раку шийки матки).\nНа базі Консультативного кабінету проводиться повне обстеження жінок, що потребують хірургічного (лапаротомічного, лапароскопічного або гістероскопічного) втручання. Ми маємо можливість залучити до консиліуму багатьох спеціалістів та обрати найбільш вірну, безпечну та ефективну тактику лікування.\nБудь яка жінка розцінюється нами як представник прекрасної половини людства, як майбутня мати. Саме тому ми намагаємося максимально вислухати, обстежити, пролікувати і зберегти всю повноту її здоров’я.


Про магазин еротичної білизни для рольових ігор ᐉ bæd stories\nБренд рольової білизни bæd stories покликаний надавати жінкам перевтілюватися і грати за своїми правилами.\nБренд bæd stories був створений жінками для жінок в 2017 році. Головною причиною створення бренду стало знайомство з одноманітною рольовою білизною, надягаючи яке жінка навряд чи відчує себе впевненою і бажаною. Авторки бренду врахували всі жіночі побажання і створюють якісні та естетичні ігрові образи, які представлені в широкій розмірній сітці.\nБренд розвивається в двох напрямках: дизайнерська рольова білизна з “нешаблонними” образами і фетишні еластичні стрепи, які можна використовувати як завершений образ, так і в комбінації з білизною.\nbæd stories гарантує відточений сервіс на всіх етапах роботи. Кожне замовлення, починаючи від пошиття і закінчуючи доставкою, – це можливість довести, що ми найкращі. Задоволені покупці – вища мета для всієї команди. Ми доставляємо продукцію в усі країни світу.\nbæd stories не надає жодних послуг з повернення товару, в цьому специфіка всіх магазинів спідньої білизни. Але якщо ви вважаєте, що ваш товар має дефекти, повідомте нам про це і ми вживемо необхідні заходи, адже головна місія бренду – це ваше задоволення і комфорт.


Як змінились ціни на житло і які квартири користувалося найбільшим попитом в I кварталі 2020 року — НАСТОЯЩАЯ ИСТОРИЯ РОССИИ\nДержстат опублікував звіт про індекси цін на житло за підсумками I кварталу цього року\nЯк змінились ціни на житло?\nДержавна служба статистики опублікувала звіт про індекси цін на житло за підсумками I кварталу цього року. У I кварталі 2020 року ціни на квартири в Україні зросли на 8,8% в порівнянні з I кварталом 2019 року.\nЗагальний індекс цін на квартири первинного ринку в I кварталі нинішнього року зріс на 7% в порівнянні з аналогічним періодом 2019 го, на квартири вторинного ринку — на 9,7%. Найбільш помітний ріст продемонстрували однокімнатні квартири вторинного ринку: таке житло, за даними Держстату, подорожчало за рік на 13,4%.\nДо попереднього періоду — тобто IV кварталу 2019 року — індекси ціни на житло також зросли — на 1,4% на первинному ринку і на 3,6% на вторинному.\nЯкщо порівнювати минулорічні індекси цін на житло, то приріст не був таким значним. Найпомітніше в I кварталі 2019 го по відношенню до I кварталу 2018 го подорожчали двокімнатні квартири вторинного ринку — на 11,9%.\nДержстат щокварталу обчислює ціни на житло на первинному і вторинному ринках нерухомості. Ці показники дозволяють визначити динаміку зміни вартості квартир.


Український студентський театр на фестивалі у Празі. Відгуки\nУ Празі відбувся 25-й ювілейний міжнародний фестиваль студентських театрів. Серед численних місцевих та закордонних труп були молоді актори з України. Студенти Факультету культури і мистецтв Львівського університету представили перформанс «Так чи ні» українського режисера, випускниці Празької академії сценічного мистецтва Анастасії Торос. У програмі фестивалю був і виступ студентського етно-гурту «ЯгОди», який заспівав українські та інші слов’янські пісні. Публіка, яка складалася значною мірою зі студентів та викладачів театральних факультетів, була вражена професійним рівнем та запальною енергетикою українських авторів.\nАні незнайома мова, ані спека, що стояла у приміщенні театральної студії, не стали на перешкоді успіху молодих українських акторів на фестивалі студентських театрів Zlom vaz. Назва фестивалю походить від акторського побажання перед виходом на сцену, що можна перекласти як «ні пуху, ні пера». І здається, українці своїм перформансом дійсно вирішили не лишити від своєї публіки ні пуху, ні пера – стільки енергії вони вклали у свій виступ, що публіка стежила невідривно за кожним рухом, кожним словом, кожним звуком.\n«Я не розумів все, що говорилося українською, але це і не завжди було потрібно – виступ був дуже потужний»\n«Це було цікаве поєднання модерну, сучасного погляду на проблеми суспільства, з елементами українського фольклору, який був і новий, і знайомий для мене одночасно. Я не розумів все, що говорилося українською, але це і не завжди було потрібно – виступ був дуже потужний», – говорить словак Адам, який працює в Академії музичних мистецтв у Брно.\nСама авторка перформансу Анастасія Торос говорить, що її дипломна робота була про те, як поєднати традицію і сучасність, як нинішнє суспільство сприймає «інакшість» – стосунки чоловіка і жінки, різних культур, як долає непорозуміння.\n«Я дуже тішуся, що мені вдалося поставити свою дипломну працю разом з нашими львівськими молодими акторами. Я мала можливість грати з ким завгодно, але я після кількох років навчання хотіла повернутися в Україну і залучити до праці наших акторів. Я рада, що саме цю роботу було відібрано на фестиваль. Це – велика акторська група, яка була співавтором постановки. З кимось іншим вистава була б про щось інше», – розповідає режисер, яка незважаючи на молоді роки, вже встигла повчитися і в Чехії, і у Великій Британії, і в Грузії.\nОдна з молодих акторок говорить, що готували виставу майже рік тому, і тоді вони отримували від режисера завдання – створити перформанс із елементів реального життя.\n«Ми ходили по вулицях і записували діалоги, підслуховували їх, підглядали, а потім приносили до класу і якісь залишалися, якісь відпадали»\n«Я пригадую, що ми ходили по вулицях і записували діалоги, підслуховували їх, підглядали, а потім приносили до класу і якісь залишалися, якісь відпадали», – ділиться вона своїми враженнями про новий для себе досвід. Адже перформанси – відносно новий для України театральний жанр, і більшість молодих акторів вперше спробували у ньому свої сили.\nЗате у фольклорному співі українці могли сміливо похизуватися багатою традицією. Виступ гурту «ЯгОди» проходив в одному з найгарніших концертних залів Праги – «Дзеркальній каплиці» Климентинського монастиря.\nВикладачка театрального факультету Празької академії Івана Востаркова, яка викладає мистецтво володіння голосом на сцені, говорить, що дуже важливо не відмовлятися від своєї традиції, а навпаки, використовувати її в театрі.\nВи можете почути, що і попри певну стилізацію, ви маєте справу з потужною традицією – формування голосу є дуже традиційним\n«Я це називаю «клітинною сутністю» культури, місця, мови, того, що творить місцеві культурні особливості, а також добре свідомо експериментувати, позичати з інших культур. В мене, наприклад, є одна чеська студентка, якій дуже подобається українська пісня, а от чеського голосу в ньому вона ще не знайшла. Тому мені дуже подобається фольклор, бо він є чистим джерелом. Зараз ми почули українські та неукраїнські пісні, але ви можете почути, що і, попри певну стилізацію, ви маєте справу з потужною традицією – формування голосу є дуже традиційним», – ділиться своїми професійними спостереженнями Івана Востаркова.\nКерівник гурту «ЯгОди» Зоряна Дибовська, яка поєднує роботу в драматичному театрі з викладанням в університеті та співом у гурті, каже, що молодий колектив, який існує заледве рік, свідомо обрав свій шлях у поєднанні різних традицій, бо відродження власної української традиції в Україні відбувається настільки потужно, що в ньому вже важко відшукати свій унікальний «голос».\nНас цікавлять східні мотиви, ми хочемо їх поєднати з українськими\n«Нас цікавлять східні мотиви, ми хочемо їх поєднати з українськими, і ми це робимо не лише співом, але хочемо ще ввести і нові інструменти – дудук, наприклад. Ми співаємо болгарські, сербські, македонські, маємо одну білоруську пісню. Здається, що в нас в репертуарі вже стає більше інших слов’янських пісень, ніж українських. Але, думаю, що буде половина на половину», – ділиться своїми планами співачка та акторка Зоряна Дибовська.\nПредставити свою роботу на празькому міжнародному фестивалі є можливістю подивитися, що відбувається у студентському театральному світі, заявити про себе, нав’язати професійні контакти, говорить студентка Празької театральної академії Мар’яна Козак. Вона вчиться у Празі вже п’ятий рік, і в рамках навчання повернулася на два роки до України і вчилася у Київському театральному університеті імені Карпенка-Карого.\n«Мені шкода, що колеги з Києва не змогли приїхати, бо фестиваль проводиться з розмахом, тут не шкодують грошей на якісні речі. На трьох сценах постійно відбуваються якісь події – тут є майбутні актори з різних кінців світу, з Нідерландів, з Туреччини, з Ірану, університет живе зараз тільки цим», – розповідає празька студентка.\nТут набагато більше театрів, ніж в Україні. У Києві є лише кілька великих сцен, а тут у маленькій Празі – десятки\nМар’яна Козак, студентка\n«Це дуже цікаво порівнювати з тим, що відбувається в Україні, де також дуже багато робиться в театральному мистецтві. Я була у різних театрах, на «Гоголь-Fest». Мене вразив просто геніальний фестиваль «Порто Франко», що проходить в Івано-франківську, це тепер мій улюблений фестиваль і улюблений театр в Івано-Франківську, і я туди обов’язково повернуся. Але тут набагато більше театрів, ніж в Україні. У Києві є лише кілька великих сцен, а тут у маленькій Празі – десятки», – говорить Мар’яна Козак.\nВона додає, що, на щастя, зараз завдяки стипендіям, українські студенти можуть подорожувати і поєднувати ці два світи, український, де пульсує нова театральна енергія, та чеський, славний своєю традицією, яку підтримує держава і суспільство. За статистикою, чехи є однією з найбільш «театральних» націй світу. За рік в театрі, яких є майже 200, хоч раз побуває 6 мільйонів осіб, що є більше, ніж половина мешканців 10-мільйонної країни.\nВ Запоріжжі діти провели фестиваль повітряних зміїв\nСША: престижну премію Tony Award отримав театр La MaMa, в складі якого працює український гурт «Яра»\n«Startup ГогольFest» готується до відкриття у Маріуполі (рос.)