Циклічність як форма економічного розвитку. Поняття циклу і його фази. - реферати та учбові матеріали на um.co.ua\nЦиклічність як форма економічного розвитку. Поняття циклу і його фази.\nХарактерною рисою ринкового господарства є циклічність економічного розвитку. циклічність - Це форма розвитку економіки як єдиного цілого, рух від однієї макроекономічної рівноваги до іншого. Вона висловлює нерівномірність функціонування різних елементів національного господарства, зміну еволюційних і революційних його розвитку, економічного прогресу. Циклічність можна розглядати як один із способів саморегулювання ринкової економіки. Найбільш характерна риса циклічності - рух відбувається не по колу, а по спіралі. Тому циклічність - форма прогресивного розвитку. економічний цикл - Це періодичні коливання рівнів зайнятості, виробництва і цін. Оскільки економічні цикли пов'язані то з падінням, то з ростом ділової активності, то вони також іменуються «діловими циклами». Економічний цикл є єдиним процесом, що послідовно проходить певні фази. Більшість економістів вважає, що ділової цикл складається з наступних фаз: 1.крізіс; 2. депресія; 3.ожівленіе; 4. підйом (див. Рис.1).\nОсновний фазою економічного циклу є криза, В ході якого відновлюються порушує пропорції суспільного виробництва. Для кризи характерні такі риси: перевиробництво товарів порівняно з платоспроможним попитом на них; зростання маси нереалізованої продукції; різке скорочення цін; різке скорочення обсягів виробництва; масове банкрутство підприємств; велике зростання безробіття; скорочення кредиту і т.д. Криза триває до тих пір, поки суспільство не вичерпає товарні запаси, після чого знову з'являється товарний попит.\nна фазі депресія відбувається: розсмоктування товарного надлишку; збільшення безробіття істотно сповільнюється; припиняється занепад виробництва; обсяг інвестицій близький до нуля. Тому в цей період економіка характеризується застоєм у виробництві, млявістю торгівлі. Але через певний час економічна система долає нижчу точку і починається пожвавлення. На стадії пожвавленнярух усіх економічних показників змінює напрямок: дохід і зайнятість знову починають зростати. Підприємці починають поступово розширювати виробництво. Це викликає попит на фактори виробництва, який відповідно визначає додатковий попит на споживчому ринку. Збільшення росту виробництва призводить до того, що його обсяги досягають докризового рівня і починається економічний підйом. В процесі підйому триває оновлення основного капіталу і збільшення виробничих потужностей. Посилюється інвестиційний і споживчий попит, що сприяє зростанню сукупного пропозиції. Відповідно ростуть ціни і доходи, а безробіття, навпаки, скорочується. Обсяги виробництва продукції зростають.\nОднак в певний момент часу розширення виробництва починає обганяти попит, і економіка входить в нову кризу.\nОтже, визначальною фазою економічного циклу є криза, оскільки він виконує найважливішу функцію по відновленню рівноваги, підвищення ефективності економіки. Можна сказати, що в самому кризі закладена можливість його подолання. Криза, перш за все, усуває свою безпосередню причину - обсягів капіталу, оскільки в фазі кризи економіка позбавляється від частини основного капіталу за допомогою його знецінення і навіть знищення. Це стимулює масове оновлення виробничого капіталу на новій технічній основі. Таким чином, у міру руху від одного економічного циклу до іншого виникає нова епоха в технології виробництва.\n18. Сутність і функції ринку. Ефективність ринкового механізму. Переваги і недоліки.\nУ сучасній економічній літературі можна зустріти різні визначення сутності ринку. Узагальнюючи їх, можна дати двояке розуміння ринку - вузьке і широке. У вузькому сенсі слова ринок - це система відносин між продавцями і покупцями на основі попиту і пропозиції. Однак, уявлення про ринкову економіку, як купівлі - продажу за вільними цінами, не вичерпує всього різноманіття ринкових відносин. Швидше слід говорити про економіку загальних ринкових відносин, що охоплюють всі сфери господарської діяльності, включаючи виробництво, розподіл, обмін і споживання суспільного продукту. Тому об'єктивно потрібно не тільки вузьке, але і широке розуміння ринку. У широкому сенсі слова ринок - це весь складний механізм руху благ і послуг у формі товарів і грошей в рамках всього суспільного відтворення на всіх рівнях економічної системи даного суспільства.\nСутність ринку реалізується через його функції. До основних функцій відносяться:\nІнформаційна. Ринок надає об'єктивну інформацію про співвідношення між попитом і пропозицією, як благ і послуг та ін.\nПосередницька. Ринок сприяє встановленню економічних зв'язків між його учасниками.\nЦіноутворюючий.Відомо, що у кожного товаровиробника складаються свої індивідуальні витрати і, отже, індивідуальні вартості і ціни. Тим часом ринок визнає лише суспільно необхідні витрати і відповідно громадські, ринкові ціни, які одночасно відображають і потреби покупця, і рівень пропозиції товарної маси.\nКоординуюча. Ринок за допомогою переливу капіталу з однієї галузі економіки в інші, в гонитві за більш високою нормою прибутку, забезпечує збалансованість, пропорційність суспільного виробництва.\nСтимулююча. Орієнтир ринкових цін на суспільний рівень витрат, на облік попиту споживачів спонукає кожного товаровиробника економити свої індивідуальні витрати і надавати ринку ті товари, які потрібні покупцеві.\nСануючих, оздоровча функція.У цьому сенсі ринок нагадує санітара, який прибирає з економіки нежиттєздатних товаровиробників і дає дорогу високоефективним господарствам і прискорює загибель слабких господарств.\nМільйони споживачів приймають самостійні рішення - які товари і в якій кількості купувати, величезна кількість підприємців - що і як робити, а власники факторів виробництва роблять свій власний вибір - кому і як їх продати. Всі ці суб'єкти тісно пов'язані через ринок. Індивідуальні рішення учасників ринку мотивовані власними приватними інтересами і зовсім не спрямовані на те, щоб успішно функціонувала економіка в цілому. Координацію ж всіх незалежно прийнятих рішень здійснює ринковий механізм. Він забезпечує як доведення рішень окремих господарюючих суб'єктів один одному, так і ув'язку цих рішень через систему цін і конкуренцію. ціни виступають сигналом, що дає інформацію про умови на ринку, як для споживачів, так і для виробників. Вони служать маяком, по якому господарюючі суб'єкти можуть «звіряти» свій вибір, переслідуючи приватний інтерес. Через ціни приймаються незліченні індивідуальні економічні рішення.\nВажливу роль у ринковому механізмі грає і конкуренція.Вона стримує приватні інтереси, направляє їх на виробництво суспільно необхідних товарів. Конкуренція неодмінно призводить до того, що обмежені ресурси використовуються більш повно і ефективно. Вони спрямовуються в ті галузі, які виробляють необхідну для споживача і рентабельну для виробника продукцію. Нерентабельні ж підприємства позбавляються можливості отримувати рідкісні ресурси. Конкуренцію називають основною регулюючої і контролюючої силою в ринковій економіці.\nДо перевагринкового механізму економісти відносять:\n- Ефективний розподіл ресурсів - ринок спрямовує ресурси на виробництво товарів, на які пред'являють попит;\n- Гнучкість, високу адаптивність до постійно змінюваних умов. Так, підвищення цін на енергоносії призводить до розробки альтернативних джерел енергії;\n- Оптимальне використання НТП. Наприклад, введення нових технологій;\n- Свободу вибору і дій споживачів і виробників;\n- Здатність до задоволення різноманітних потреб, підвищення якості товарів і послуг.\nАле ринковому механізму притаманні і недоліки, Які проявляються в тому, що він:\n- Не сприяє збереженню невідтворюваних ресурсів;\n- Не має економічного механізму захисту навколишнього середовища. Тільки законодавчі акти можуть змусити підприємців вкладати кошти в створення екологічних виробництв;\n- Ігнорує потенційно негативні наслідки прийнятих рішень;\n- Не створює стимули для виробництва товарів і послуг колективного користування (дороги, громадський транспорт, освіту, охорону здоров'я і т.д.)\n- Не гарантує право на працю і дохід, не забезпечує перерозподіл доходу. Індивідуумам доводиться самим приймати рішення, щоб змінити своє матеріальне становище;\n- Не забезпечує фундаментальних досліджень в науці;\n- Ринок орієнтований не на виробництво соціально-необхідних товарів, а на задоволення запитів тих, хто має гроші;\n- Схильний до нестабільного розвитку з притаманними цьому рецесійної і інфляційним процесам.\nРішення перерахованих вище завдань бере на себе держава.\nРинок факторів виробництва і його особливості. | Конкуренція і її роль в ринковій економіці. Антимонопольне законодавство\nСвітове господарство. Основні форми світових економічних відносин. | Державний борг (внутрішній і зовнішній). | Види витрат у ринковій економіці. | Витрати виробництва, їх специфіка в ринкових умовах. | Економічні потреби та економічні блага. | Попит на гроші та їх пропозиція. Рівновага на грошовому ринку. | Економічне зростання. Типи і чинники економічного зростання. | Сутність і функції грошей. Грошовий обіг. Грошова маса. Грошові агрегати. | Безробіття і її види. Природний рівень безробіття. Закон Оукена. | Власність і ринок. Різноманіття форм власності в ринковій економіці. |


ПРО ЧАС І ПРО СЕБЕ. ПЕРЕД ВІЙНОЮ ТА ВІЙНА | Газета "Подолянин"\nЗначна перерва у публікації спогадів, близько двох місяців, спричинена тим, що Україна перебуває на тривалому карантині. За цей час із Харкова надійшла сумна звістка: 22 квітня 2020 року на 94-му році життя після важкої й тривалої хвороби відійшов у вічність великий патріот Кам’янця-Подільського Едуард Пилипович Сікора. Він ще встиг прочитати перші п’ять частин українського перекладу своїх спогадів із примітками від редакції «Подолянина».\nЕдуард Сікора в 1944-1986 роках служив у радянській армії, був полковником у відставці, учасником бойових дій проти німецьких нацистів у війні 1941-1945 років. Поселившись у Харкові, Едуард Пилипович видав там низку книжок російською мовою. Першою з них була документальна розповідь про рідне місто «Цветок на камне», яка побачила світ 2004 року. Далі за нею слідувала двотомна автобіографічна повість «О времени и о себе», з якої в українському перекладі ми друкуємо фрагмент, що стосується початкового періоду життя в Кам’янці-Подільському, та посібник із фізкультури «Помоги себе!».\n2010 року Едуард Пилипович видав капітальну 700-сторінкому книгу, повна назва якої така: «Лица Каменца-Подольского, Или те, кто творил историю «Цветка на камне», кто оказывал влияние на его судьбу, а также те, кому повезло увидеть своими глазами это неповторимое чудо природы и творение человеческой фантазии».\nЗ 2012 року Едуард Сікора став видавати популярний історичний нарис «Под знаком Тризуба. От вольного казачества до Украинской державы». До 2018 року побачили шість частин цього нарису, які послідовно охоплюють період від 882 до 1991 року.\nОстанньою книжкою Едуарда Пилиповича, виданою 2018 року, стали невеличкі, на 84 сторінки, суб’єктивні нотатки «На 28 году независимости».\nА тепер увазі читачів пропонуємо кам’янецький фрагмент спогадів Едуарда Пилиповича Сікори «Про час і про себе», який охоплює час перед війною та початковий період війни.\nКрім Ігоря Новаківського, був у мене на Підзамчі ще один приятель – Жора Ковальський. Він мешкав на вулиці Папаніна (нині Олександра Удовиченка. – Примітка редакції) за декілька будинків від нас. Хороший, доброзичливий і чуйний хлопчина мого віку. Під час евакуації, в 15-річному віці, був мобілізований для роботи на залізниці десь у Середній Азії. Там мав серйозну травму й став інвалідом першої групи. Держава «віддячила» йому мотоколяскою, іменованою в народі «Спасибі Гітлеру». Помер Жора наприкінці п’ятдесятих років.\nБули на Підзамчі й інші знайомі хлопці та дівчата.\nІка Шлапак і Вітя Бєлоусов були на два-три роки старші за мене, тому ми майже не спілкувалися. Під час війни, як комсомольців-підпільників, їх розстріляли нацисти.\nРимма Лисенко, Клава Антосевич, Наталя Жовта, Люся Мандзюк, Алла і Петро Селезньови, Болько і Мусько Місевичі, Коля Новаківський та інші. З ними, в різний час, з одними менше, з іншими більше, я спілкувався. Знаходилися спільні інтереси, а іноді й турботи. По ходу своєї розповіді я ще повернуся до деяких. На жаль, багатьох із них уже немає в живих.\nТепер про сусідів.\nНайближчими були Бєлінсь-кі, далекі родичі Стрілецьких.\nУ Бєлінського було три дорослі доньки – Зіна, Соня і Лара. Зіна була одружена з Іваном Сергійовичем Молчановим і мала двох синів – Євгена (1929 року народження) та Дмитра (1931 року народження). Женька, червонощокий і вгодований, тягнувся до нас, до мене й Ігоря Новаківського, був готовий виконувати будь-яке наше доручення або вимогу. Потрібно сказати, що ми часто цим зловживали та влаштовували йому різні випробування, аж до легких катувань – підвішували за ноги, примушували сидіти на дереві, влаштовували потішні тортури. Ця «дідівщина» була не зла та застосовувалася нами під час спільних ігор, тому Женька не ображався. А якщо навіть ображався, то ненадовго. Дмитро – повна протилежність до свого старшого брата. Похмурий мовчун. 1944 року, під час боїв за визволення Кам’янця, їхній будинок згорів, і вони замешкали на Новому плані.\nСелезньови. Наші сусіди в Кам’янецькому провулку. Я зовсім не пам’ятаю Петра Петровича Селезньова і його дружину Любов Іванівну Колтоновську, проте чув, що це були всебічно освічені й інтелігентні люди. Після революції та громадянської війни побут і добробут цієї родини було грунтовно підірвано.\nА завершила цей занепад війна. У Селезньова було двоє дітей – Петро (1923 року народження) й Алла (1925 року народження). Алла збереглася в пам’яті високою стрункою дівчиною з русою косою, а Петро – довготелесим і білявим хлопцем. Під час війни вони зникли з Кам’янця, а їхній будинок під час боїв згорів 1944 року. Алла повернулася до Кам’янця тільки в 90-х роках, а Петро давно влаштувався в Барнаулі. Ігор Новаківський, поки був живий, підтримував із ними стосунки, про що регулярно інформував мене й надсилав оригінальні вірші Петра. Здивувала тематика цих віршів – неприкритий цинізм у трактуванні інтимних відносин, із густим використанням ненормативної лексики. І це в 80 років! Вражає.\nНа місці згорілого будинку Селезньових побудувався Степан Мандрик, працівник лісництва, з яким у моїх батьків склалися добросусідські стосунки. Він став їхнім постійним консультантом із питань садівництва.\nРая Білоус, по чоловікові Боцяновська. Її садиба межувала із садибою Стрілецьких і розташовувалася над яром. Її дядько на початку століття виїхав до Америки і став мільйонером. Усе своє життя Рая страшно бідувала, а зізнатися, що має багатого родича, боялася – за зв’язок із закордоном влада нещадно карала. Був у Раї син Роман (Муська). «Babka wola», – кликала вона сина додому польською мовою, а звучало, як «баба гола». Через це ми сміялися та дражнили Романа. Він ображався.\nСас. На жаль, моя пам’ять не зберегла імені цієї милої бабусі. Незважаючи на те, що звернення «пані» було повністю виключено з ужитку, до нашої сусідки зверталися тільки так. Вона жила через дорогу. Побудувалася на місці зруйнованого будинку родичів Новаківських (Лялі та Миколи). Близько спілкувалася з моєю мамою. Це у неї мама\nкупила порцелянову статуетку «Купальниця», яку подарувала мені на день народження. Після смерті пані Сас в її будинку оселилася родичка Теофіла (Філя) Галушкіна з чоловіком Віктором. З цими сусідами мої батьки часто спілкувалися і навіть дружили.\nЛюдвіг Лясота. Учитель і великий оригінал. Жив у власному будинку над яром. Був пристрасним колекціонером метеликів. Мав чудову спеціальну літературу з цієї тематики. Щоліта виїздив у далекі куточки СРСР (Памір, Тянь-Шань, Кавказ) на ловлю метеликів. Пишався унікальними екземплярами, наявними в його колекції. Коли я приїжджав до Кам’янця, то майже завжди зустрічався з ним. Ми довго розмовляли. І кожна така розмова збагачувала мене цікавими відомостями з історії рідного міста, з красою природи різних куточків країни, де йому вдавалося бувати. Він із гордістю демонстрував свою багатющу колекцію метеликів, наполегливо рекомендував вивчати польську мову та читати в оригіналі Генрика Сенкевича. Свого часу я спілкувався з його племінником Станіславом Туяком, який, «заразившись» від Лясоти тягою до подорожей, подався в геологічну розвідку.\nПісля війни на місці згорілого будинку Бєлінських побудувалися Шаркевичі. Хоча наші ділянки й розташовувалися поруч, їх не можна було назвати хорошими сусідами. Крали, скандалили, гнали самогон для продажу. Хтось із них через ці справи навіть у в’язниці сидів.\nБули й інші сусіди, проте, на жаль, пам’ять не зберегла ні прізвищ, ні інших відомостей.\nУ шостому або сьомому класі мама вирішила долучити мене до музики. Для цього віддала мене в руки приватного репетитора – однієї із сестер Пжиборовських, дочок відомого в XIX столітті Карла Пжиборовського, доктора медицини й улюбленого учня Пирогова. Знімали ці літні дівчини кімнату в будинку батьків Ігоря Новаківського і рятувалися від злиднів уроками музики та чужоземної мови. Почалася моя музична каторга. Гами, гами, гами… Нескінченні гами. І це тоді, коли мої друзі ганяють м’яча на Валах. Як же я ненавидів цей рояль, ці гами та мою вчительку-мучительку! І все ж, незважаючи на всю мою антипатію до репетиторства, вона зуміла навчити мене декількох музичних творів. І настільки видресирувала мене, що через багато років я міг автоматично відтворити першу частину сонати «На пам’ять Елізі» Людвіга ван Бетховена. Початок війни поклав кінець моїм заняттям музикою.\nПриблизно з часу нашого переїзду на Підзамче, у міру того, як я все більше та глибше пізнавав Кам’янець і його унікальні пам’ятки, в мені почала зароджуватися усвідомлена любов до рідного міста, складалися у стійкі враження про його унікальність й особливість. Я звикав до місцевого говору, до місцевих слів і виразів на кшталт «допіру», «агій», «шлехт трафив», «файно», «буцім», «гайда» та деяких інших.\nКам’янець – багатомовне місто. Тут органічно переплелися між собою різні мови, культури і звичаї. На вулицях і в побуті звучала суміш з українських, російських, польських та єврейських (їдиш) слів і виразів. Міські інтелігентні верстви висловлювалися, в основному, російською, селяни та частина робітників і ремісників – українською, багато городян і жителі передмість – польською, а велика частина мешканців єврейських кварталів Старого міста та Польських фільварків – своєрідним єврейсько-українським діалектом.\nОдного разу мені вдалося прочитати одеські розповіді Ісака Бабеля. Ці оповідання порушили в моїй пам’яті забуті дитячі враження про довоєнний Кам’янець. Такі ж, як в Одесі, жанрові картинки та ситуації, такі ж характерні персонажі, така ж містечкова мова.\nГоворячи про людей, що населяли Кам’янець, мені хочеться особливо розповісти про кам’янецьких євреїв, що складали найчисленнішу частину міського населення й наклали своєрідний і неповторний колорит на побут і звичаї міста. Серед представників єврейського населення були лікарі, викладачі, аптекарі, фахівці інших професій. Величезну повагу й популярність мав дитячий лікар Юлій Осипович Манасевич, колишній особис-тий лікар генерала Олексія Брусилова. У будь-яку погоду, вдень і вночі, на своєму однокінному екіпажі, він поспішав до тих, хто потребував його допомоги.\nЗ розповідей мами мені відомо, що саме він урятував мене від неминучої смерті. Однак задавали тон і надавали Кам’янцю образу заштатного провінційного міста, зі звичаями та побутом єврейського містечка, ремісники й торговці, в руках яких був увесь кустарний промисел і роздрібна торгівля. У місті були єврейські школи та випускалися газети єврейською мовою. І навіть тексти на офіційних печатках і бланках були по-єврейськи.\nВосени 1939 року я пішов у школу, в шостий клас, із Підзамча. Тепер мій шлях став значно коротшим, ніж із хутору Дембицького. Йшов повз сокоморсовий завод, через кладку, потім уздовж річки, в обхід довгої і високої скелі, і, нарешті, вузенькою та крутою стежкою добирався до школи. Згодом, коли погода була сухою і хорошою, освоїв новий, скорочений шлях. Як справжній альпініст, чіпляючись руками та ногами за виступи, підіймався майже прямовисною скелею й відразу потрапляв на територію школи.\nНавесні, під час льодоходу, кладка забиралася, натягався трос, і подорожніх перевозили на човні. Одного разу мені знадобилося перебратися на інший берег, а перевізника на місці не виявилося. Поряд бовтався на воді чийсь маленький човник.\nЯ відв’язав його, вхопився за трос і почав, переставляючи руки по тросу, переміщатися на інший берег. Крижаний трос і сильна течія не напоумили та не зупинили мене. На середині річки потужною течією вирвало з-під мене човен, і я залишився висіти на тросі в кожушку та валянках. Тримаючись однією рукою за трос, а іншою загрібаючи воду, дістався до мілководдя. Застудився, але рук не відморозив, а тільки сильно обдер їх об дріт.\nПісля звільнення з в’язниці мама ніде не працювала. Займалася нехитрим домашнім господарством. Стосунки зі старою Стрілецькою (я називаю її так, як називали її за життя та після смерті всі родичі й сусіди) були натягнутими. Потрібно сказати, що Катерина Семенівна була\nдуже важкою людиною, яка погано уживалася з оточенням. Навіть із власними синами, Жоржем і Олександром, не ладила та довго не розмовляла. А про сусідів і говорити нема чого. Вони боялися зв’язуватися з нею. Якщо вже в кого-небудь вчепиться, то дуже боляче й надовго. Бувало, стане біля хвіртки та вголос дає оцінки всім і кожному, не соромлячись у епітетах і висловах.\nКровного споріднення зі Стрілецькими я не мав, однак роль Георгія Леонідовича в житті нашої сім’ї настільки велика, що не написати про нього я не можу й не маю права.\nГеоргій (Юрко, Жорж) Леонідович Стрілецький народився 11 жовтня 1898 року. Його батьками були Леонід Петрович Стрілецький і Катерина Семенівна Левицька. З 1910 до 1920 року Георгій навчався в Кам’янець-Подільській чоловічій класичній гімназії. Здобув достатній запас знань, яких надалі вистачило для роботи на різних, досить відповідальних, посадах.\nПРИМІТКА РЕДАКЦІЇ. Серед семи випускників Кам’янець-Подільської чоловічої гімназії 1920 року, останніх в її історії, значиться і православний Юрій Стрілецький. Один гімназист (українець Микола Панченко) здобув золоту медаль, один (єврей Янкель Екстер) – срібну, а решта п’ятеро просто успішно закінчили гімназію.\nНезважаючи на відсутність вищої освіти, Стрілецький був освіченою людиною з особливо глибокими та всебічними знаннями в галузі права. Характер мав складний – гордий, самозакоханий, надзвичайно запальний. З будь-якого приводу спалахував, як сірник. А оскільки й у мами був запальний характер, то бурхливі сварки виникали миттєво. Своїх дітей у нього не було, тому все, що стосувалося спілкування з дітьми та їх виховання, було для нього незвіданою та незрозумілою галуззю. Внаслідок цього особливої теплоти з його боку я в дитинстві на собі не відчув. Не було і покарань, хоча й було за що. Правда, тут пильність проявляла моя мама, дуже ревниво стежачи, щоб він даремно не образив «не свою дитину». Маму любив, але любив по-своєму, глибоко приховуючи свої почуття. Коли маму заарештували, він поїхав до Москви, де багато й наполегливо клопотав про її звільнення. У ті дні він подарував Водинським фотографію, на якій 1937 року вони зняті з мамою, з таким написом:\nДарю на память многих лет\nСтрадальцев двух портрет.\nРазлука временно постигла,\nУбрав любимца от меня,\nЛюбовь же в сердце не остыла,\nНадеждой жизнь заполнил я.\nДарю в момент тоски, печали,\nКогда остался одинок.\nТак не забудь же нас,\nВ объятьях снова будем мы.\nТак ты свидетель нашей жизни,\nОб этом всём не умолчи!\nПРИМІТКА РЕДАКЦІЇ. У книзі «Реабілітовані історією» сказано, що Георгій Леонідович Стрілецький народився 1898 року в місті Кам’янці-Подільському, за національністю – поляк, мав середню освіту, був службовцем. Його заарештували 15 грудня 1937 року, звинуватили в контрреволюційній діяльності. Управління Народного комісаріату внутрішніх справ Кам’янець-Подільської області 20 грудня 1937 року (після п’яти днів арешту) справу припинило, Стрілецького з-під варти звільнило. Він реабілітований прокуратурою Хмельницької області 30 грудня 1998 року.\nНастало літо 1941 року. Закінчилися заняття в школі. Я перейшов до восьмого класу. Почалися довгоочікувані канікули. Попереду були колективні походи в ліс, ігри в футбол, спілкування з колегами-філателістами, разом із учителем історії планували провести розвідку підземного ходу в Хотинську фортецю, і багато інших занять і справ.\nРанок 22 червня 1941 року віщував цікавий і насичений подіями день. Напередодні ми, кілька дівчат і хлопців, домовилися здійснити похід у Довжоцький ліс по суниці. Зібралися о сьомій годині ранку біля криниці на розвилці вулиці Папаніна й Орининського шосе. Чисте, без жодної хмарини, небо, жарке червневе сонце, повітря, насичене ранковою свіжістю та пахощами квітів. У всіх чудовий настрій. Звучать жарти, сміх. Наповнивши пляшки водою з криниці, ми юрбою рушили в бік лісу. Пустуючи й жартома, швидко подолали три кілометри й опинилися в лісі.\nДовжоцький ліс – тінистий і прохолодний. Зарості дубів, грабів, осик і ліщини переривалися затишними полянками. То тут, то там траплялися дички яблунь і груш, кущі малини й ожини. Але головна суниця не тут, хоча на узліссях галявин були і її кущики. Вона на ділянці лісу, вирубаного кілька років тому. Ось і вона, ця ділянка, вже прогріта сонцем. Невисокі пні та пеньки, зарослі густими кущами ліщини, шипшини, малини. Висока трава, заквітчана яскравими польовими квітами. Повітря дзвенить від дзижчання джмелів і диких бджіл, скрекоту коників. І ось вона суниця. Та яка! Під кущами, із сонячної сторони, грона великих, темно-червоних і ароматних ягід. Їли за обидві щоки. За цим заняттям будь-які розмови припинилися, кожен самовіддано вишукував ягоди і насолоджувався ними. Поступово настало насичення та втома.\nПолудень. Припікало сонце. Без колишньої бадьорості та ентузіазму побрели додому. Ліс залишився позаду. Звідси, з піднесення, Кам’янець, як на долоні. Попереду Підзамче, що потопає в зелені садів. А за ним панорама Старого міста – мінарет, квадратна башта Домініканського костелу, білі стіни в’язниці, контури фортечних башт і стін.\nІ раптом, у тиші, почувся важкий і густий, що давить на барабанні перетинки, гул. Здогадалися відразу – літаки. Хтось сказав, що це маневри. В такому припущенні нічого незвичайного. Ще два роки тому, до вступу Червоної армії в Західну Україну та Буковину, прикордонний Кам’янець під зав’язку був набитий військовими. Весь побут міста був просякнутий військовим духом, усі хлопці мріяли про красиву форму, кубики та шпали, танки й літаки. А молоді жінки та дівчата тримали в облозі гарнізонний будинок офіцерів (будинок Червоної армії), де кожна мріяла знайти свою долю в особі ошатного прикордонника, піжона-кавалериста або бравого танкіста. Тому такі поняття, як маневри, літаки, що літають, гуркіт артилерійської канонади, були буденними та звичними.\nРозповідаючи про військових, не можу не згадати про полонених польських офіцерів, які з’явилися в Кам’янці восени 1939 року. Їх розмістили в триповерховій будівлі на вулиці Шевченка, навпроти будинку Червоної армії. Було тепло. Всі вікна цього будинку були відчинені навстіж, і в них юрмилися молоді люди в незвичній світло-зеленій формі. Вони сміялися, жартували, пропонували вимінювати якісь свої дрібнички (запальнички, самописні ручки і ще щось) на їжу, фрукти і цигарки. Я непогано знав польську мову, розумів їхню мову, хоча вона і відрізнялася від нашої великою кількістю шиплячих звуків і незвичним звучанням окремих складів. Пам’ятаю, як ми побігли на Підзамче за яблуками та грушами, з надією виміняти якусь чужоземну дивину. А оскільки було вже пізно, то цю операцію ми відклали на ранок. Яке ж було розчарування, коли нас, навантажених фруктами, зустріли наглухо зачинені вікна. Хтось сказав, що вночі колони поляків, під конвоєм, пройшли в бік вокзалу. Хто міг знати, що незабаром ці молоді, веселі й життєрадісні хлопці будуть розстріляні в Катині або Харкові. Може бути, серед них був і чоловік моєї тітки Валентини Дембицької, підпоручик Пігловський. У списку жертв злочину в смоленських лісах фігурує і його ім’я.\n…Удома я застав розгублених маму та Жоржа. Війна. Ця звістка викликала в мені скоріше цікавість, ніж будь-яке інше почуття. Слова пісень «Якщо завтра війна» і «Три танкіста» були для мене переконливішими за будь-які страхи та небезпеки. Я жодної хвилини не сумнівався в тому, що ворог негайно буде розбитий і його «свиняче рило» ніколи не загляне в наш город.\nОсь за таких обставин і з такими думками я зустрів найстрашнішу, нелюдську та криваву війну. Так закінчилося моє дитинство і шкільні роки.\nДивлячись назад, тепер уже в таке далеке минуле, бачу себе непоганим сином і не найостаннішим учнем. Незважаючи на численні витівки та пустощі, я досить успішно освоював шкільну програму й легко піддавався вихованню. На мене ефективно впливали позитивні приклади та заслужені покарання. Я був відданим дружбі і не був здатний на зраду. Я не був відчайдушним сміливцем, але і не був запеклим боягузом. Я не був відмінником, але і не був закоренілим двієчником.\nЯ любив свою маму більше за все на світі. Хоча вона іноді й карала мене, але частіше балувала, шкодувала та пестила. Своєю безмежною добротою і любов’ю вона заклала в мені на все життя шанобливе, віддане й ніжне ставлення до себе.\nГул німецьких бомбардувальників сповістив кам’янчан про початок війни. Потім була промова Молотова, бомбардування міста з першими руїнами та жертвами, паніка, черги за продовольством, вибухи складів та інших об’єктів, залишення міста Червоною армією і вступ до Кам’янця ворожих військ. І всі ці події відбулися за неповні 18 днів.\nКам’янець бомбили двічі – 29 червня і 3 липня. У виборі цілей у німців проглядалася чітка спрямованість – руйнувати мости на шляхах відступу військ Червоної армії і знищувати житлові квартали, де компактно проживало єврейське населення. Вулиця Рози Люксембург (нині Довга. – Примітка редакції) була перетворена на купу руїн. Цілячись у Новопланівський міст, німці скинули багато бомб, від яких постраждало кілька прилеглих\nбудівель, зокрема Центральний гастроном і Центральна міська бібліотека. Багатоповерховий будинок бібліотеки було вщент зруйновано прямим влученням потужної ворожої бомби. В результаті найбагатші зібрання класичної літератури на багатьох мовах, зокрема і старовинні видання, були поховані під руїнами та розкидані вибухом. Люди, зайняті своїми проблемами, не звертали уваги на розкидані книги й ходили по їх завалах. Так загинули безцінні зібрання старовини і дуже багата Кам’янець-Подільська бібліотека.\nУ ці дні мені доводилося багато часу простоювати в чергах за продуктами, які іноді «викидалися» в Центральному гастрономі. В одне з бомбардувань німецька бомба потрапила в гастроном, поховавши під його руїнами багатьох кам’янчан. Мені пощастило, що цього разу мене там не виявилося.\nВідступаючи, радянські війська підривали порохові погреби та склади боєприпасів. Від потужних вибухів здригалася земля та тріскалися шибки у вікнах на відстані десятків кілометрів. Вибухи тривали кілька діб поспіль. Особливо вражали нічні феєрверки. З Підзамча добре було видно нічне небо над Польськими фільварками і Біланівкою, обагрені загравою пожеж і трасами вибухи снарядів, мін і бомб. Були підірвані Новопланівський міст, будинок Червоної армії, вокзал і ще декілька стратегічних об’єктів. Усі дні, починаючи з 22 червня, місто гуло, тремтіло та здригалося від бомбардувань, роботи саперів, руху техніки. І раптом, 8 або 9 липня, настала незвична і тривожна тиша.\nУсі ночі, останні декілька діб, ми ховалися і спали в глибокому кам’яному льосі Новодворських. Так було і в ніч на 10 липня. Рано- вранці в двері льоху голосно постукали. Всі напружилися. Знову гуркіт ударів і гучний окрик по-українськи – «Виходьте!». Хтось із дорослих відчинив двері. На тлі денного світла, навколо входу в льох, стояло кілька людей у жовто-зеленій формі та, направивши на нас дула гвинтівок, підозріло і вичікувально вдивлялися в темінь льоху.\nОдин із них українською мовою, з помітним галицьким акцентом, розпорядився – «Виходьте та не бійтеся, ми вам зла не зробимо». Ми, по одному, почали виходити назовні. Мною володіло двояке почуття – тривожного очікування й цікавості. Страху не було. Нас оточили солдати. Звичайні людські обличчя, зовсім не страшні. Тепер, не бачачи небезпеки, вони з цікавістю розглядали нас, сміялися, щось говорили незрозумілою гортанною мовою. Один із них, тикаючи собі пальцем у груди, повторював: «мадяр, мадяр». Єдиний раз у голосі солдата, який говорив по-українськи, прозвучала загроза. Вказуючи на Жоржа, строго запитав – «Вояк?». Жорж, розгублено заїкаючись (він завжди заїкався, коли нервував), виправдовувався, показуючи на серце – «Ні, ні, я хворий».\nЧерез кілька днів Орининським шосе продефілювали з піснями і свистом, в темно-синій уніформі, з тризубами на головних уборах, колони січових стрільців «Буковинського куреня». Після розформування німцями бандерівських військ, цей «курінь» був перекинутий до Франції для боротьби з Опором, проте майже всі його стрільці стали партизанами «макі».\nЛюди почали виходити на вулиці, обмінювалися останніми новинами та плітками. Багато, особливо люди старшого віку, висловлювали відверте задоволення, а часто і радість, приходом нової влади. Я не цікавився цими розмовами, пропускаючи їх повз вуха. Мене й інших моїх однолітків, одних більше, інших менше, займали зовсім інші питання. Як же так, чому сталося таке, що славні, браві та відважні герої легендарної та непереможної допустили ворога на нашу землю? Самі ж знаходили відповіді – це зроблено спеціально, щоб заманити ворога і знищити. І відводили на вирішення такого завдання, найбільше, 20-30 днів.\nУ місті з’явилися портрети Степана Бандери. Подекуди висіли жовто-блакитні прапори. Замість слова «єврей» почало вживатися слово «жид». Одного разу, в Старому місті, мені зустрівся сусід із Підзамча, Ленський. Я звернувся до нього з якимось запитанням «товариш Ленський…». Замість відповіді, той дико закричав – «Який я тобі товариш, я пан Ленський!»\nУ Старе місто я ходив на руїни бібліотеки і там, серед завалів із цегли, обгорілих балок і шматків штукатурки, вишукував вцілілі книги. Таким чином, у мене виявилося кілька десятків дореволюційних книг польських та російських авторів, твори Пушкіна, Лермонтова і Толстого. Після війни мама віддала ці книги до музею.\nМинуло близько місяця. До міста увійшли німці – їх адміністрація, СС, СД, гестапо, жандармерія, тилові військові частини. Зникли угорці, портрети Степана Бандери, жовто-блакитні прапори. Почав діяти новий німецько-фашистський порядок. На людних місцях вивішувалися оголошення німецькою та українською мовами з усілякими заборонами і попередженнями.\nА покарання за провини було одне – розстріл. Поповзли чутки про арешти, про біржі праці, про якесь особливе ставлення німців до євреїв. І по місту почав повзти і поширюватися страх, усе зростаючи та набуваючи жахливих розмірів. Вулицями ходили пихаті, в жовто-коричневій формі, з нарукавними пов’язками зі свастикою, чиновники гебітскомісаріату, жандарми з величезними нагрудними бляхами, гестапівці й есесівці в чорній формі та з кокардами у вигляді черепів. І кожен із них представляв собою смертельну небезпеку. Перехожі зупинялися, поступаючись їм дорогою, або заздалегідь переходили на інший бік вулиці.\nУсі наші домашні турботи полягали в пошуках продуктів. Мама не дозволяла мені надовго і далеко відлучатися від будинку, тому весь вільний час проводив з Ігорем Новаківським.\nВосени 1941 року міська управа відкрила жіночу та чоловічу гімназії. Проіснували вони дуже недовго і незабаром були закриті. У гімназії я зустрівся з деякими вчителями з третьої школи. Володимир Матвєєв працював в гімназії класним керівником. Василь Петрович Марчак вів українську мову. Латинь викладав благовидий та інтелігентний Слєдніков, дореволюційний латиніст. З його подачі в голові міцно «засіли» фрази: «terra di luna propingua est», «virorum klarorum», «populi antigui» і деякі інші. Пройшов слух, що почалися заняття в сільгоспінституті на Московській вулиці. Не розумію, чим було викликане моє рішення відвідувати ці заняття. Тільки-но закінчивши сьомий клас, без тіні збентеження, я подав заяву і почав ходити на лекції. Від ганебного вигнання мене врятувало те, що німці незабаром закрили і цей навчальний заклад.\nНестримна тяга до навчання привела в комерційну школу. Заняття в ній велися за правилами та програмами середньої радянської школи. Тільки історію України викладали по старому підручнику Грушевського, і ввели курс комерції. Німецьку мову викладав колишній офіцер Червоної армії на ім’я Тит. Під час занять він обережно, але уїдливо, відгукувався про німців. Незабаром його забрало гестапо.\nСтаростою нашого класу був Волька Поворін, невисокий кремезний хлопчина з круглим і широким обличчям. Його мама викладала хімію. Одного разу, під час уроку, до класу увійшов директор школи в супроводі двох німців у формі, і повели Поворіна. Були заарештовані ще кілька учнів старших класів. З цього моменту ми (я і Ігор) до школи більше не ходили. Пізніше хтось розповів, що, через кілька днів, усіх учнів зібрали в залі. Ввели побитого, зі зв’язаними ззаду руками, Поворіна. Вимагали від нього показати спільників. Волька не промовив ні слова.\nНезабаром були заарештовані Іка Шлапак, Вітя Бєлоусов і ще кілька хлопців. Тримали їх в будівлі гестапо на вулиці Шевченка (раніше там розміщувався Народний комісаріат внутрішніх справ). Слава цього будинку була жахливою. Говорили, що з вікна другого поверху викинувся, не витримавши тортур, викладач однієї зі шкіл, Богданов. Часто, по ночах, лунали несамовиті крики та крики про допомогу. Кілька разів ми, я і Люся Мандзюк, подруга Віті Бєлоусова, сиділи в сквері й обговорювали одну і ту ж тему – за що, чому та чим усе це скінчиться. Одного разу повз нас провели, під конвоєм, одного із заарештованих хлопців. У нього було байдуже біле обличчя і відчужений погляд. Йшов, як сновида.


Тисячолітню китайську монету знайшли на півдні Англії - 6 Січня 2021 - Останні новини прогресу\nГоловна » 2021 » Січень » 6 » Тисячолітню китайську монету знайшли на півдні Англії\nТисячолітню китайську монету знайшли на півдні Англії\nКитайську монету, випущену 1000 років тому, випадково знайшли у Великобританії. Вчені ще не з'ясували, як китайська реліквія потрапила на південь Англії, але ця знахідка вказує на те, що Європа і Китай у давнину були пов'язані тісніше, ніж вважалося раніше.\nЧи загубив її середньовічний житель Альбіону чи сучасний колекціонер – поки невідомо.\nЗнайдена монета з мідного сплаву відноситься до епохи династії Сун. Вона була випущена між 1008 і 1016 роками нашої ери під час правління імператора Чженьцзуна. У центрі круглої монети з написом розташовано квадратний отвір. З його допомогою кілька монет зберігали у зв'язці.\nМонету виявили в селі Берітон у графстві Хемпшир приблизно в 14 кілометрах від південного узбережжя Великобританії. Дослідники все ще сперечаються: чи втратив цю реліквію сучасний колекціонер, або вона дійсно належала середньовічній людині.\nІсторики з Кембриджського університету, вважають, що монета потрапила до Великобританії ще в Середні віки. На їхню думку, на це вказує кілька факторів. Наприклад, артефакт знайшли в місці, де було також виявлено безліч інших середньовічних реліквій. Серед них монета короля Іоанна, викарбувана в Лондоні в 1205-1207 роках.\nМісце, де знайшли китайську монету, знаходиться близько до побережжя, тому дослідники вважають, що цей район був тісно пов'язаний морськими шляхами з іншими країнами світу.\nПереглядів: 115 / Дата: 06.01.2021


Іхтіоз арлекіна: смішну назву — страшний діагноз — Zdorovia\nГоловна » Хвороби та лікування » Шкірні захворювання » Іхтіоз арлекіна: смішну назву — страшний діагноз\nІхтіоз арлекіна: смішну назву — страшний діагноз\nПід загальною назвою іхтіоз відома група спадкових шкірних захворювань невідомої етіології, загальною характеристикою для яких є зміна зроговіння шкіри різної локалізації. Дані дерматози є дуже рідкісними, незвичайними, при них на поверхні покривів утворюються лусочки, схожі з риб'ячою лускою, через що і виникла назва. Найважчою формою захворювання є іхтіоз арлекіна, що виявляється вже під час внутрішньоутробного розвитку плода (приблизно 16-20 тиждень). Спадкування відбувається за аутосомно-рецесивним типом, що означає: носіями генної мутації є обоє батьків хворої дитини.\nКлінічна картина при "арлекіна"\nПричини, за якими у немовляти розвивається іхтіоз типу арлекіна, це отримання від обох батьків піддалося мутації 12 гена ABC, відповідального за виробництво білка для нормального росту шкіри і за транспортування жироподібних органічних сполук (ліпідів). У новонароджених з цим діагнозом через генної мутації білок виробляється в затверділому вигляді (у вигляді кератину), внаслідок чого шкірні покриви перетворюються на своєрідний панцир з щільних темних щитків, на зразок маски Арлекіно. Між щитками, плоскими або загостреними, товщиною не менше 10 мм, утворюються тріщини.\nПрогнози щодо тривалості життя пацієнтів з діагнозом іхтіоз часто несприятливі, навіть якщо пацієнту гарантується якісне лікування і догляд. Причина в тому, що зовнішні поразки охоплює всю поверхню шкіри дитини (включаючи особу), а внутрішні — зачіпають всі органи і системи. І крім цього список пошкоджень, що наносяться хворобою іхтіоз арлекіна, дуже великий:\nпорушення білкового (конкретно амінокислотного) обміну, через що в крові накопичуються амінокислоти фенілаланін, тирозин і триптофан;\nпорушення жирового обміну, що стає причиною підвищеного вмісту холестерину;\nпорушення обмінних процесів всіх видів.\nІхтіоз надзвичайно небезпечний, так як не дозволяє шкірі виконувати свою найважливішу функцію — бути першою лінією оборони організму. Через це захворювання часто розвиваються інфекції на шкірі і в системах органів, порушується теплообмін, що може призводити як до переохолодження, так і до перегріву новонароджених. У шкіри, яку вразив іхтіоз, немає можливості оновитися, крім того, ущільнення на ній забезпечують збільшену втрату води організмом, що небезпечно зневодненням.\nСмертельно небезпечний вроджений іхтіоз типу арлекіна


Чого хоче Путін і до чого тут Китай. Пояснює американський політтехнолог | Chas.News\nПоліттехнолог Дейн Вотерс вважає, що настав найнебезпечніший час в історії — переможуть або авторитарні РФ та Китай, або демократія\nДмитро Малишко18:30 26 січня 2022\nПрезидент Росії Володимир Путін хоче вторгнутися в Україну, розділити її навпіл і диктувати умови Києву. Вторгнення станеться рано чи пізно. І на все це уважно дивиться Китай, у якого свої інтереси.\nТаку картину окреслив в інтерв’ю Chas News американський політтехнолог Дейн Вотерс, який свого часу працював в адміністрації Джорджа Буша-старшого.\n«Путін хоче, аби його запам’ятали як хлопця, що відновив Радянський Союз»\n— Містер Вотерс, почнемо із зустрічі голови Держдепу Тоні Блінкена і голови російського МЗС Сергія Лаврова. На вашу думку, ці двоє здатні про щось домовитися?\n— На мою думку, ця зустріч сталася через намір обох сторін застосувати «тактику вичікування». Вони це роблять, аби виграти більше часу на переговори. Сторони займають позиції далеко одна від одної. І я не можу собі уявити, яка може бути у них резолюція без серйозних поступок з обох боків. Зараз Москва і Вашингтон намагаються з’ясувати, хто має показати слабкість першим.\n— Але ж Москва знає, що НАТО ніколи не повернеться до меж 1997 року, що війська Альянсу ніколи не відведуть з Польщі, Болгарії, ще звідкись. Можливо, ці вимоги, які не можна виконати, означають, що Росія хоче іншого? Можливо, насправді йдеться про газові, економічні, геополітичні інтереси, скажімо, на Середньому Сході? Адже Путін, можливо, божевільний, але він не фрік.\n— Так, я абсолютно згоден, що Путін — не ідіот. Він дуже розумна людина, стратег. Він розуміє, що має просувати свої інтереси, що б не сталося. І я вважаю, що він таки збирається атакувати Україну.\nВін розуміє, що йому треба якось пояснити свої дії — хоч у себе вдома, хоч міжнародним партнерам, тому ж Китаю. Путін також розуміє, що якщо він нападе на Україну, то збереться Радбез ООН. І тоді він скаже: «Слухайте, я намагався з усіх сил вести переговори із США і НАТО, але вони ні на що не погодилися». Все це частина одного плану. Він хоче створити собі сцену, з якої виступатиме під час міжнародного суду публічної думки.\nМоє особисте враження, що особистий годинник Путіна цокає. І перед тим як піти, він хоче досягнути своїх цілей — відновити Радянський Союз, Російську імперію — зважаючи на те, у що він вірить. І він знає, що зараз настав час діяти, бути більш агресивним. У всьому світі складна економічна ситуація, а Америка показує певну слабкість. Путін не знає, як складеться ситуація в США після наступних президентських виборів. А зараз внутрішній неспокій у Штатах є для Путіна вигідним.\n— Але, як ви вважаєте, в намірах Путіна більше ідеології і геополітики? Чи все-таки його заяви — лише прикриття економічних цілей?\n— Путін хоче лишити по собі спадок. Хоче, аби його пам’ятали як одного із найбільших лідерів Росії. Для цього він має зробити щось значиме. Щось таке, що увійде в історію. Книжки з історії не пишуть про те, якою міцною стала при комусь економіка. Ти потрапиш туди, якщо зробиш щось зухвале, зміниш геополітичний курс світу.\nПутін хоче, аби його запам’ятали як хлопця, який забрав Крим, який забрав Україну, як хлопця, який відновив Радянський Союз. Я не думаю, що варто намагатися мислити занадто глибоко, думати про те, скільки грошей хоче заробити Путін до того, як піде. Думаю, він в будь-якому разі забезпечить себе життям хорошої якості.\nПутін хоче, аби його запам’ятали як хлопця, який забрав Крим, який забрав Україну, як хлопця, який відновив Радянський Союз\n— Думаєте, Путін дійсно вчинить окупацію України найближчим часом?\n— Я думаю, він хоче розділити Україну навпіл. Він хоче зайти на східну частину України під виглядом захисту російських громадян, які є такими, бо мають російські паспорти. Потім провести там референдум, на кшталт такого, як він проводив у Криму, і таким чином розколоти країну навпіл. І це економічно зруйнує Україну і зробить її більш вразливою.\nЯ не думаю, що Путін хоче провести свої танки вулицями Києва. Він не хоче, аби його армія вважалась окупаційною силою. Після того, як він захопить східну частину України, він буде домагатися поступок з боку українського уряду — і таким чином Україна знову стане частиною Росії.\n— Нещодавно ексрадник Путіна Андрій Ілларіонов робив підрахунки, скільки російських військових потрібно для окупації різних частин України. Він дійшов висновку: ми не будемо окупувати Україну, бо у нас недостатньо сил. Мені здається, такі публікації насамперед спрямовані на те, щоби примусити українців і Захід нервувати і йти на поступки.\n— Повторюсь, я вважаю, що Путін не хоче окупувати всю Україну, він хоче розділити її навпіл. Ніхто не любить бути під окупацією. Подивіться на Донбас — там зараз щонайменше 90% населення проукраїнське. І те ж саме буде, ймовірно, і з рештою Східної України. Ніхто не перетинатиме річку Дніпро.\nУ НАТО є «червоні лінії». І якщо Путін спробує взяти Київ, це призведе до повномасштабної війни. Зараз Путін перевіряє реакцію НАТО. Якщо НАТО дозволить Путіну захопити Україну без будь-якої військової відповіді, то всі інші західні країни будуть налякані. Бо вони зрозуміють, що Путіна їм ніколи не зупинити військовим чином. Зараз Путін ніби штрикає ведмедя прутиком і чекає, як той відповість.\nАле хай я і вважаю Путіна майстерним стратегом, він все ж робить певні прорахунки. Зараз наближаються проміжні вибори до Конгресу. І остання річ, яку Демократична партія може собі дозволити, — здатися слабкою перед путінською агресією. І ось тут, я думаю, Путін прорахувався щодо своїх військових дій цієї зими. Якщо він нападе зараз, демократи в адміністрації Байдена повинні будуть відреагувати якомога жорсткіше, особливо після їхнього провалу в Афганістані. Вони не можуть дозволити собі ще однієї катастрофи в зовнішній політиці. І я не бачу, що Америка згодна йти на якісь поступки.\nТак само неможливо, щоб НАТО погодилось відійти до кордонів 1997 року та заявило, що Україна ніколи не стане його членом. Будь-які подібні поступки з боку НАТО зруйнують його і зроблять марним.\n— Російські й сепаратистські пропагандисти стверджують, що Захід готується до використання хімічної зброї на Донбасі. Чи можуть росіяни використати таку зброю з метою провокації?\n— Так, можуть. З метою провокації і виправдання вторгнення. Це стало б приводом для того, щоб захистити тих 400 тисяч осіб, які мають російські паспорти. Щодо Заходу, то я не бачу жодної можливості, аби він використав хімічну зброю у конфлікті, подібному до цього.\n«Те, що не було потужної військової відповіді на дії Путіна, — не показник слабкості»\n— Підготовка до евакуації співробітників американського посольства є ознакою війни, що насувається?\n— Я думаю, евакуацію можна зрозуміти. Відповідальністю Держдепу і президента США є збереження безпеки персоналу посольств по всьому світу. Те, що співробітників вивезли, не значить, що американці бояться російських танків, які поїдуть на посольство. Але завжди залишається можливість терористичних атак проти співробітників посольств. Тож, думаю, це зрозуміло, виправдано і демонструє серйозність подій.\nНа жаль, мені здається, український уряд не ставиться до справ так серйозно. А повинен був би. На території України може спалахнути головна проксі-війна між Сходом та Заходом. І Україні варто б до неї готуватися.\n— Як людина, що займалась комунікацією в команді Джорджа Буша, дайте пораду українським урядовцям і президенту. Наприклад, чи варто говорити людям про підготовку до можливої війни?\n— В часи кризи перше, що має зробити президент, це бути абсолютно чесним із людьми стосовно того, що відбувається і що може статися. Йому треба пояснити людям, які кроки вони мають зробити, до чого бути готовими.\nЦе як ковід. Ми знаємо, що він існує. Є певні рекомендації, що треба робити — мити руки, носити маску. Одна з причин, чому в Україні є криза із ковідом, у тому, що президент і уряд не змогли належним чином пояснити людям, наскільки проблема серйозна.\nТе ж саме і з цим конфліктом. Є проста формула: сподіватися на краще, готуватися до найгіршого. І про це треба сказати українцям. Треба сказати: «Ми всі українці. Ми захищаємо свою землю. Не треба лякатися. Просто будьте готові».\nЗнаєте фразу «Зима близько»? Треба бути Старками із Вінтерфелла. Хіба вони боялися того, що «зима близько»? Тут те ж саме. «Війна близько»? Тобі треба розуміти, які кроки треба зробити, аби бути готовим. Паніку ви не зупините. Але якщо ви дасте ста людям інформацію про те, як підготуватися, як знайти бомбосховище, то з цієї сотні буде панікувати лише 20 чоловік.\n— Президент Байден каже: якщо хоча б один російський солдат перетне кордон з Україною, то настануть серйозні наслідки. Але ж війна триває багато років, російські солдати давно знаходяться на території Донбасу. А Захід не може напряму вказати на це Путіну...\n— Події на Донбасі і в Криму — це тривалий конфлікт, який міжнародне товариство намагається вирішити. Байден говорить про новий акт агресії проти України.\nЄ різниця між демократією і авторитарним режимом, таким, як у Путіна. В останньому випадку ви можете брехати, махлювати, робити усе що заманеться, використовувати війська там, де хочеться. Якщо у вас демократія, як у президента Байдена і було за президента Трампа, як у Макрона чи була за Меркель, вам доводиться рахуватися з точкою зору людей. Бо ви їх представляєте. Бо люди вас обрали. І якщо люди хочуть миру і не хочуть війни, ви не можете чинити всупереч їх волі. Тому військові дії не почалися на Донбасі і в Криму. Проти Росії накладали санкції — обмежили подорожі, роботу компаній. Це те, що демократія може зробити. І те, що не було потужної військової відповіді на дії Путіна, — не показник слабкості. Діяти з врахуванням інтересів свого народу — це не слабкість.\n— А вам не здається, що весь цей час Байден, Макрон і Меркель зважали не стільки на думку простих людей, скільки на інтереси бізнесів, які спонсорують політику?\n— Я можу говорити за США. Тут настрої виборців є критично важливими. Великий бізнес підтримав військові дії у В’єтнамі — і це стало політичною катастрофою. Якби США відправили свої війська для боротьби з російською армією, це завершилося б величезною кров’ю. Жоден американський політик не став би це робити без підтримки виборців.\n— Лукашенко припустив розміщення в Білорусі російської ядерної зброї...\n— Я не сумніваюся, що Росія розгорне своє ядерне озброєння в Білорусі. Путін постійно повторює НАТО: відступіть, відступіть, відступіть. Якщо НАТО не хоче відступати, то Путін може розташувати стратегічне озброєння у Білорусі і сказати: якщо ви розміщуєте зброю ближче до моїх кордонів, то я розташую зброю ближче до ваших. І це буде криваве майбутнє для Європи.\n«Зараз ми живемо у найнебезпечніший час в історії»\n— Чи є у НАТО спосіб змусити Путіна відійти від кордонів Альянсу і трохи вгамуватися?\n— Генсек НАТО говорив про санкції. Я не бачу можливості, щоб НАТО вжило військових заходів, якщо Росія перетне кордон України. Я не бачу можливості завершення цієї кризи за принципом «танки навпроти танків». Єдина можливість зупинити намір Росії перетнути кордон України — це дипломатичне рішення. А це означає, що обидві сторони повинні щось отримати.\n— А що можна дати Путіну?\n— Реальність полягає в тому, що Путін не хоче нічого іншого, окрім України. Ви не можете його умиротворити. Це неможливо.\n— Тобто аби Путін заспокоївся, світ повинен дозволити йому окупувати Україну?\n— Саме так. Якщо світ дозволить Путіну окупувати Україну, він заспокоїться. А потім він захоче Молдову — з якоїсь причини. Можливо, Грузію. І невідомо, де він зупиниться. Мені видається все ж, що Путін не хоче захопити Європу. Він хоче відновити Російську імперію. Якщо світ дозволить це зробити, він буде щасливим. Але світ не може дозволити йому цього.\nПитання значно масштабніше, ніж стосунки Росії і України. Питання у тому, щоб зупинити авторитаризм. Ми маємо Росію і Китай, які хочуть керувати світом, і двох лідерів, які турбуються про свою спадщину. Зараз ми, на мою думку, живемо у найнебезпечніший час в історії\nІ знаєте, яка лінія випала із нашої розмови? Китай. Він спостерігає. Уважно спостерігає, що робить зараз світ. Бо Китай хоче того ж, що робить Росія, але у Південно-Китайському морі, на Тайвані. Від того, як відповість світ Росії, залежить те, що робитиме Пекін. Якщо світ «умиротворить» Путіна, це буде «зелене світло» для Китаю, аби почати діяти. Бо вони будуть знати, що світ «умиротворить» їх також.\nОсь чому я вважаю, що конфлікт цього покоління може змінити розподіл сил у світі. Бо якщо ви здастеся Путіну, здастеся Китаю, авторитаризм візьме гору, і світ більше не буде хорошим місцем. Якщо ви дасте їм відсіч, світ стане безпечнішим місцем. Зараз ми у тому моменті історії, коли це потрібно з’ясувати. Питання значно масштабніше, ніж стосунки Росії і України. Питання у тому, щоб зупинити авторитаризм. Ми маємо Росію і Китай, які хочуть керувати світом, і двох лідерів, які турбуються про свою спадщину. Зараз ми, на мою думку, живемо у найнебезпечніший час в історії.\n— Ми говоримо, що єдиний вихід — це дипломатичне рішення, а воно зараз є неможливим. Отже, Україні варто звикати до російських військ на своєму кордоні, а світу — до військової загрози в Європі?\n— Я сказав би, що так. Допоки західний світ не буде готовий вести реальну війну із Путіним. Завдання дипломатії зараз — це просто відкласти неминуче. Путін може продовжувати грати в цю гру, накопичувати війська на кордоні. Це триватиме, допоки Путін піде або світ заявить дуже чітко, що він хоче вести справжню війну із Путіним. Всі ці економічні санкції — це слабка відповідь. Допоки ми не підемо війною, Путін не зупиниться.\nСШАНАТОВійна на ДонбасіВолодимир ПутінДжо Байден


Захар Беркут дивитися онлайн 2020 трейлер nm - 闲聊 - 三体云动用户社区 - 三体云动|健身行业整体解决方案\n三体云动用户社区»论坛首页 › 综合 › 闲聊 › Захар Беркут дивитися онлай ...\nЗахар Беркут дивитися онлайн 2020 трейлер nm\n发表于 2021-1-14 19:06:57 | 显示全部楼层 |阅读模式\nУ темряві точаться й усі розмови (прямо якась хроніка партизанського руху). Але немає, повз, не витягли. Українська команда на чолі з Сеітаблаєвим відповідає за всю творчу та змістовну частину «Захара Беркута», а голлівудські партнери забезпечують комунікацію з міжнародним акторським складом стрічки та допомагатимуть з просуванням проекту на північноамериканському ринку. Ще одним голлівудським актором, який приїхав на зйомки до українських Карпат, був Томмі Фленаган, якого ми знаємо за фільмами "Хоробре серце", "Гладіатор", "Вартові Галактики 2". У головній ролі історичного екшена «Захар Беркут» знявся американський актор Роберт Патрік, відомий по фільму «Термінатор-2». Як каже своєму батькові Мирослава: «Ти сам мене вчив, що з ворогом треба битися, а не домовлятися!» Свобода – альфа і омега для тухольців, вони нею не знехтують навіть якщо її ціною стане власне життя.\nЩо сподобалося найбільше? Підтекст. Ось це для мене і є «Захар Беркут». Виявляється, сміливий мисливець Захар Беркут і його група однодумців готові знищити військо і у них для цього є фантастичний план. Виробництвом фільму займалися Kinorob і CinemaDay. Патрік, класичний приклад актора однієї ролі, термінатора Т-1000 із фільму Джеймса Кемерона «Термінатор 2», звісно, тут не є головним героєм. Продюсерами фільму з американського боку виступили Джефф Райс, Юрій Карновський і Раджа Коллінз. Це не може не викликати поваги. На підступах до Карпат військо зупинилося, готуючись перетнути гори.\nЦікаві факти про фільм "Захар Беркут": Одного разу вночі мисливцям братам Беркутам вдається пробратися у ворожий монгольський табір і звільнити полонених. «Цінності бренду збігаються з цінностями фільму. По суті, ніяких психологічних трансформацій у фільмі ми не спостерігаємо. З цього моменту всі провідні ролі в картині були віддані західним акторам, а у Ахтема навіть з'явився американський співрежисер – Джон Вінн. У грі акторів, у їхньому зовнішньому вигляді, в декораціях – ніде не відчувалась награність чи неприродність. Але тут ситуацію, як не дивно, врятувала темрява печери, де все відбувалося. Над проектом працювали до 40 майстрів, які досліджували історичний одяг та створювали костюми, їм допомагали ремісники з цілої України. Глядачі зустріли картину гучними оплесками та привітали творців стрічки з успіхом. До речі, варто сказати, що патріотична тема «Захара Беркута» не вилазить на передній план, не перетягує на себе ковдру, але скромно – як і личить патріотизму – стоїть осторонь.\nСхожі ключі: Захар Беркут фiльм 2020 прем'єра Захар Беркут фiльм скачати торрент Захар Беркут дивитися фiльм онлайн Захар Беркут фiльм 2020 дивитися онлайн hd дивитися Захар Беркут Захар Беркут 2020 онлайн гугл Захар Беркут Захар Беркут фiльм и онлайн Захар Беркут онлайн Захар Беркут фильм смотреть онлайн Захар Беркут онлайн фильм Захар Беркут кино Захар Беркут яндекс Захар Беркут фильм Захар Беркут фильм 2012 смотреть онлайн Захар Беркут смотреть онлайн Захар Беркут смотреть онлайн 2020 трейлер Захар Беркут фильм скачать фильмы онлайн Захар Беркут 2020\nХіти прокату: @rdwoujd283 #sequgpx 9309 OV4P9EJ2H23D @chcymiln675 #oidop 8956 D2M9QW7M3G @xwvidmew877 #snprn 2056 NK88RZYXJ8 @ejtitpb276 #relfl 4738 B44TITND9K @hvtyprz45 #szsgdiz 7897 OOLCKH6N @qzfxbix851 #ufppqy 4687 437OLX1RK @tekmnzx295 #kbcbkqk 596 NC8UES9QYYC0 @qlmplwz479 #gtzeup 2728 VSFQLONR1ADV @smmkatab494 #cfkock 5436 7I17C7AQ7UC @dpkdrmve328 #wokriam 1271 O7LO21W5 @gggcsisd883 #wgzoz 3643 ETPQBAN @wudytoa343 #rlxpulge 1982 Z97ROM7OP }\nGMT+8, 2021-1-23 05:34 , Processed in 0.026272 second(s), 23 queries .


Нумерологічний прогноз на 2020 рік: гороскоп за роком народження\nНумерологічний прогноз на кожен рік складається з метою допомогти людині з визначенням головних цілей на 12 місяців. Важливу роль у прогнозі грає головне число року. Для його визначення потрібно скласти всі цифри. Наприклад, для 2020 року розрахунок буде таким: 2 + 0 + 2 + 0 = 4. Таким чином, для року Металевої Білої Криси головним числом є 4.\nВ нумерології четвірку пов’язують з надійністю, терплячістю, стійкістю, завзятістю, практичністю, а також з передбачуваністю і стабільністю, яку також можна назвати словом «одноманітність». Цифра 4 має енергію землі, вона вказує на те, що на людей буде впливати енергетика приземленості, кожен відчує впевненість у майбутньому. Рік не принесе глобальних змін, низка постійних падінь і злетів також не передбачається. Це час спокою, яким можна скористатися для налагодження зв’язків. А тепер детально розглянемо нумерологічний гороскоп на 2020 рік.\nПрофесійна сфера та робота\nЯк і в особистому житті, в цій сфері намагатися знайти себе і щось різко змінити, не рекомендується. Час більше підходить для укріплення на тій позиції, яка вже була завойована раніше. 2020 рік принесе можливість стабільно розвиватися, просуватися по кар’єрних сходах. Рік хороший для досвідчених підприємців. Їм четвірка допоможе своїй методичністю і завзятістю досягти мети.\nНумерологічний гороскоп на 2020 рік вказує на те, що у фінансових питаннях бажано відмовитися від експериментів. Заробіток повинен бути стабільним і спокійним. Не лізьте на рожен, щоб не втратити великі гроші.\nЗдоров’я в нумерології 2020\nТе, що виходить за рамки звичного розуміння — не передбачається. Слідкуйте за самопочуттям, не відмовляйтеся від профілактики найпоширеніших хвороб. Покладайтеся на підтримку тотема, але і самі не бездійте.\nОсобисте життя в гороскопі 2020\nНе найкращий час для драм і романтики. 2019 рік проходив під впливом 3, пов’язаної з різноманітністю і занепокоєнням. Після такого бурхливого періоду прийде період затишшя і стабільності, розміреного життя. Відносини, розпочаті в рік Білої Криси, будуть розвиватися стрімко, але обов’язково несподівано для закоханих перейдуть в етап одноманітності, спокійного побуту, що багатьох підштовхне до шлюбу. 2020 рік не підходить для розриву романтичного зв’язку, більше того, приводів для розлучення 4-ка принесе вкрай мало. Якщо ж все-таки розрив станеться, то зі статусом одинака або одиначки доведеться миритися довго.\nЧи принесе саме вам 2020 рік удачу?\nПрогноз, заснований на головному числі року, не може похвалитися великою точністю. Він являє собою лише узагальнені передбачення, підказки, що робити, в якому напрямку рухатися протягом 12 місяців. Але люди різні, і їх життя однаково розвиватися не може. Отримати більш точний прогноз дозволить персональне число. У кожного воно своє, визначити його нескладно. Досить скласти цифри дати народження. Скажімо, ви народилися 18 січня в 1966 році, тобто 18.01.1966. Тоді ваше персональне число буде розраховуватися таким чином: 1 + 8 + 0+1+ 1+ 9 + 6 + 6. У підсумку отримуємо 32. Після складання 3 і 2, отримаємо 5.\nНумерологічний гороскоп на 2020 рік для тих, чиє персональне число – одиниця акцентує увагу на тому, що майбутні 12 місяців будуть пов’язані з важливими подіями, великими змінами. Одиниці – це люди активні, сильні, призвичаєні до самостійності. Вони не готові визнавати чийсь авторитет, прямолінійні, діють егоїстично, ні до кого не прислухаються. Нерідко вони стають фахівцями в своїй галузі трудової діяльності. В особистому житті одиниці – складні, але з ними не засумуєш. Якби типову одиницю можна було б порівняти з екранним героєм, це була б Скарлетт О’хара.\nСпокій 2020 року буде виводити з себе. Тому дана категорія людей буде намагатися самостійно провокувати у своєму житті певні зміни. Одиниці будуть діяти ініціативно і цілеспрямовано. Їм вдасться вдало завершити важливі масштабні проекти. Головне, не відноситься до оточуючих з позиції тирана, стримувати емоції. В іншому випадку зірки підкинуть одиницям проблеми.\nБагато що пов’язує четвірку і двійку. За значенням ці два числа схожі. Двійка символізує рівновагу, симетрію, спокій. Люди, двійки звикли діяти тактовно, м’яко. Вони чудово відчувають інших, добродушні по відношенню до них. Головна цінність в житті – стабільність, мир. Ці особистості незадоволені, коли щось або хтось загрожує їх спокою, комфорту, вони не дозволять іншим безцеремонно втручатися в їх звичний побут. «Двійкам» властиво постійно прагнути до рівноваги.\nНумерологічний гороскоп на 2020 рік для двійок позитивний. Двійкам гарантовано спокій і розміреність життя. Їм вдасться плисти за течією, не побоюючись того, що воно їх не винесе на той берег. При цьому все ж втрачати пильність не можна, адже недоброзичливці завжди готові розпалити конфлікти, обмовити безтурботних людей. Такі ситуації можуть позбавити душевної рівноваги.\nЛюди Трійки — оптимісти, у яких вистачає енергії на багато що. Ці особистості безтурботні, артистичні, яких дрібні неприємності з сідла не вибивають. Їм властиво думати, що від долі не втечеш, а бажане прийде в їх руки рано чи пізно, варто лише запастися терпінням. І все ж, навіть у житті таких веселунів бувають чорні смуги, коли гостро проявляється дефіцит сил, коли верх бере зневіру. Трійки – ходячі люди-свята, яким важливо чути похвалу з боку оточуючих, отримувати заслужене місце в центрі загальної уваги.\n2019 рік із зрозумілої причини для трійок був ідеальним, але в 2020 році все зміниться. Готуйтеся до періоду спаду, до необхідності багато працювати для закріплення успіхів у старих справах, про які, здавалося б, пора забути. Рік Криси, з іншого боку, подарує трійкам шанс розширити бізнес, домогтися просування по кар’єрних сходах завдяки ініціативності та енергійності. В особистому житті не передбачається нічого поганого, головне, перестати вимагати від близьких більше, ніж вони можуть дати.\nЧетвірки звикли до стабільності, вони прагнуть завжди стояти на ногах, підлаштовуючись під зовнішні умови, якими б ті не були. Це люди, які можуть похвалитися витривалістю, стійкістю, наполегливістю, готовністю застосовувати знання на практиці, не сумніваючись у собі. Вони легко вливаються в будь-який колектив у ньому, зазвичай, займають позицію людини справи, а не людини слова. Оточуючим четвірки здаються впертими і занудними, неготовими до глобальних раптових змін. Як трудоголікам, їм важливо не забувати змінювати періоди тяжкої роботи періодами повноцінного відпочинку.\nНумерологічний гороскоп на 2020 рік обіцяє четверкам успіх у всьому, за що ті візьмуться. Настав час для самореалізації, для досягнення поставлених цілей. Хороший період для укладання важливих угод. Головне, правильно розрахувати сили, щоб не видихнутися до середини року.\nП’ятірки не люблять слова «не можна», «неможливо». Будь-які обмеження їх пригнічують. Це аналітики, які звикли про все судити, дивлячись на ситуацію крізь призму особливого особистісного сприйняття світу. П’ятірки проігнорують заборони і правила, якщо ті здадуться їм дурними. Ці люди легко йдуть на контакт з іншими, вони прагнуть до спілкування на високому інтелектуальному рівні. Їх головним недоліком вважається безвідповідальність, на другому місці запальність, а на третьому — підсвідоме прагнення до гедонізму.\nНумерологічний гороскоп на 2020 рік підказує «п’ятіркам», що прийшов час працювати пліч о пліч з іншими, не розраховувати тільки на себе. Рік Криси – гарний час для реалізації творчого імпульсу, для втілення в життя сміливих ідей. Рекомендується уважно ставитися до фінансової сфери, інвестувати гроші в проекти, у яких є хороші шанси стати успішними. Самотні п’ятірки отримають можливість влаштувати особисте життя, знайти партнера для тривалих стосунків.\nШістка є персональним числом тих, кого можна назвати особами чесними і справедливими, самовідданими. У цьому сенсі вони нагадують доблесних лицарів, які готові жертвувати чимось заради щастя інших. Це люди, які уважно ставляться до оточуючих, але це не означає, що вони є альтруїстами до мозку кісток. Є у шісток і негативні риси характеру, наприклад, іноді вони дозволяють собі нахабну поведінку. Нерідко займають позицію мучеників, що оточуючим не по душі.\n2020 рік принесе Шісткам можливість досягти мети на професійному терені. Деякі зможуть перетворити хобі у нове джерело доходу. Рік підходить для застосування всіх талантів на ділі. Сімейні шістки можуть не сподіватися на глобальні зміни в особистому житті, в цьому плані все буде стабільно, спокійно і приємно.\nСімки можуть похвалитися високим рівнем інтелекту, здатністю завжди діяти за логікою, добре аналізувати. Вони притягують до себе поціновувачів спокійної атмосфери. Оточуючим ці особи здаються мудрими, тому з ними часто радяться. Сімки часто ведуть себе, як типові інтроверти. Хтось навіть може назвати їх мізантропами, які вважають за краще йти в себе, відмовлятися від звичного в розумінні суспільства укладу життя. Ці люди не бояться грубо критикувати інших, протистояти натовпу, демонструвати свою незалежність.\nНумерологічний гороскоп на 2020 рік обіцяє сімкам насичені 12 місяців, що відрізняються від попередніх яскравою динамічністю. Зараз не рекомендується поспішати, приймати необдумані рішення. Гороскоп подарує сімці можливість розвиватися, усувати проблеми, пов’язані зі здоров’ям. Деякі завершать давно розпочаті проекти, налагодять стосунки з дорогими людьми.\nВісімки є практиками, матеріалістами від природи. Їх нерідко хвалять за міцну ділову хватку, уміння вести переговори та добиватися свого. Вони не люблять прибріхувати, вони будуть говорити правду, навіть якщо оточуючим вона не сподобається. З-за цієї своєї риси, вісімки часто здаються жорсткими або ж неупередженими, байдужими до долі інших, гордими і пихатими і навіть зарозумілими. З цієї причини з ними оточуючим спілкуватися важко.\nНумерологічний гороскоп на 2020 рік для тих, хто знаходиться під впливом 8-ки, обіцяє спокійний період. Саме час зменшити набраний темп, знайти час для відпочинку, поповнення запасу сил. Криса піднесе вісімкам можливість просунутися по кар’єрних сходах, отримати новий важливий досвід на професійному терені. При цьому не слід закривати очі на проблеми рідних. Проводьте з ними більше часу, не скупіться на подарунки.\nЦе особистості, які підкорюють оточуючих своєю природною внутрішньою красою. Їх привабливість компенсує недоліки зовнішності. Дев’ятки – люди добродушні, м’які, здатні демонструвати милосердя навіть по відношенню до їх недоброзичливців. Зворотна сторона медалі – схильність драматизувати, невміння контролювати свої почуття. Для них виплеск емоцій – дорінює повноцінному відпочинку, розслабленню, що оточуючі не можуть зрозуміти і прийняти.\nНумерологічний гороскоп на 2020 рік для «дев’яток» передбачає велику кількість роботи. На шляху до успіху передбачається низка перешкод, які потрібно долати, залишаючись максимально обережними і завбачливими. Рекомендується робити ставку на посидючість, своє вміння зосереджуватися на трудомістких проектах. Рідні дев’ятку будуть підтримувати в усіх починаннях.


У навчаннях будуть задіяні 25 тисяч військовослужбовців » Слово і Діло\nНАТО готує масштабні навчання біля кордонів України\n8 червня 2017, 06:02\nАмериканські та європейські військові в липні проведуть спільні великомасштабні військові навчання біля українського кордону.\nБлизько 25 тисяч військовослужбовців зі Сполучених Штатів і 23 інших країн візьмуть участь у військових навчаннях під назвою Sabеr Guardian, запланованих на липень в Болгарії, Угорщині і Румунії.\nНавчання в районі Чорного моря проводяться щороку з 2013 року, проте цього року вони будуть більш масштабними, ніж попередні.\nКрім того, кілька важких бомбардувальників США B-1B прибули до Великобританії на підтримку двох окремих багатонаціональних навчань, запланованих в Балтійському регіоні та інших частинах Європи цього місяця для поліпшення координації між країнами-партнерами.\nНагадаємо, НАТО створює службу антитерористичної розвідки.\nРаніше повідомлялося, що в Фінляндії почалися антитерористичні навчання.\nУ Фінляндії почалися антитерористичні навчання 10 травня 2017, 13:02\nЧорногорія офіційно стала членом НАТО 5 червня 2017, 18:56


РФ розгорнула масштабні навчання на кордоні з Україною: російських військових підняли за тривогою — 5 канал\nУ Кремлі переконують, що вишкіл є запланованою акцією міноборони РФ\nРосійські військові вкотре проводять навчання неподалік кордонів України. Про це повідомляє УНІАН з посиланням на міноборони РФ.\nЯк стало відомо, бійців 20-ї загальновійськової армії Західного військового округу РФ, що дислокується у Воронезькій, Брянській та Бєлгородській областях, підняли за навчальною тривогою в рамках командно-штабного тренування.\nЗазначається, що за задумом тренування планується провести операції "на одному зі стратегічних напрямків із використанням широкого спектру засобів ураження умовного противника". Військові мають показати здібності оцінювати складну обстановку та забезпечувати безперервне та стійке управління військами в умовах мінливої обстановки.\nКрім того, військовослужбовців РФ відпрацюють обмін інформацією з автоматизованою системою управління.\nУ Росії наголошують, що захід є плановим і проводиться відповідно до програми підготовки військ Західного військового округу на 2016 рік.\nНагадаємо, напередодні Росія терміново вийшла із договору про Гаазький трибунал.\nДивіться також: Росія рано чи пізно відповість за розв’язану агресію проти України – МЗС\nРосія військові навчання агресія РФ Міноборони РФ українсько-російський кордон


Новини Криму - РФ знищує кримські виноградники у Судацькій долині, - МінТОТ - 112 Україна\nРФ знищує кримські виноградники у Судацькій долині, - МінТОТ\nПлоща виноградників в анексованому Криму скоротилася на 46%\nРосійська Федерація в анексованому Криму знищує виноградники Судацької долини, що ставить під загрозу виноробну галузь на півострові. Про це повідомляє прес-служба Міністерства з питань тимчасово окупованих територій і внутрішньо переміщених осіб (МінТОТ).\nЗокрема, було проведено спеціальне оброблення даних із відкритих джерел і космічних знімків і виявлено занепад виноградарства і знищення виноградників на території Судацької долини.\nНовини за темою: В Одеській області підпалили виноградники французького винороба Лакарена\n"Станом на 2012 рік площа виноградників Судацької долини склала 743,9 га. Після анексії Кримського півострова площа виноградників різко скоротилася на 46% і зараз становить 397,8 га", - зазначили в міністерстві.\nПричиною скорочення площ виноградників називають їх залісення (заросли деревами і кущами) - таких нараховано 17,4 га. Також виявлено 17,6 га занедбаних ділянок, які не обробляються. Крім того, на площі 59,4 га насадження винограду викорчувані. Ще одна причина - проріджування. Зокрема, кількість кущів винограду зменшилася на 251,7 га.\nРаніше в окупованому Криму не менше 80 га виноградників одного з найбільших винзаводів Криму - "Масандра" - постраждали через селевий поток.\n#Крим #виноградники #виноробство #МінТОТ


Співачка Руслана похизувалась стрункою фігурою на фоні свого екобудинку: фото - Lifestyle 24\nСпівачка Руслана похизувалась стрункою фігурою на фоні свого екобудинку: фото\n17:18, 1 серпня 3192\nСпівачка Руслана / Фото із соцмереж\nВідома українська співачка Руслана вкотре зачарувала мережу знімками зі свого екобудинку. Зірка знялась у стильній фотосесії біля маєтку та показала чудову фізичну форму.\nСоціальні мережі стали своєрідним засобом спілкування артистів з прихильниками. Селебрітіз активно діляться знімками своїх помешкань, де часто влаштовують стильні фотосесії. Винятком не стала й співачка Руслана, яка вкотре похизувалась своїм екомаєтком та стрункою фігурою.\nЧитайте також: Руслана зачарувала образом у вишиванці: фото\nМій будинок і студія збирає енергію сонця і вітру, дає мені натхнення. Цю енергію хочеться вдосконалювати безмежно... Сонце завжди світить для нас, вітер завжди з нами! І нашої енергії достатньо, щоб стати назавжди вільними,\n– написала Руслана, анонсувавши виступ на День Незалежності.\nПеред камерою Руслана позувала у чорному топі та шкіряних штанах. Свій образ вона доповнила чорними кедами. Такий зухвалий look вокалістки привернув увагу користувачів мережі до стрункої фігури зірки. Руслана засвітила чудовий прес та навіть похизувалась фізичними можливостями в ефектному стрибку.\nРуслана знялась у стильній фотосесії\nСтрунка фігура Руслани\nСпівачка Руслана показала зухвалий образ\nФотосесія 45-річної Руслани\nТеги: LifeStyle Новини України Музика Руслана\nЮлія Девда 17779


Система електронного документообігу | ІнстаДок\nВаш ідеальний документообіг\nЗручна система внутрішнього і зовнішнього документообігу для малого та середнього бізнесу, компаній і груп компаній.\nНавіщо потрібен ЕДО з InstaDoc?\n1. Знижує вартість доставки документів у 70 разів. Таким чином це дозволяє зекономити на кур'єрських та поштових послугах у місяць від 100 гривень до 10 000.\n2. Прискорює доставку до однієї секунди, на відміну від звичних 3-15 робочих днів. Для отримання передоплати від контрагента Вам більше не потрібно очікувати обсіну паперовими документами, що займає кілька тижнів.\n3. Дозволяє зберегти всі Ваші документи в безпечному хмарному сервісі. Відновлення документів коштує не менше 500 $ за кожний загублений місяць. З ЕДО Ви захистите себе від цих витрат.\n4. Ваші співробітники будуть займатися важливими і пріоритетними завданнями, а не витрачати до 30% часу просто на сканування і копіпаст. Налаштуйте шаблони договорів, додаткових угод, актів, рахунків (в т.ч. двомовних), і Ви уникнете одруків в документах, а персонал будезайматися завданнями, які дозволять Вашій компанії бути більшконкурентоздатною.\n5. Ви отримаєте доступ до бази шаблонів договорів. Створення одного типового договору коштує на ринку 100-200 $, а в середньому щомісяця потрібні 2 таких (навіть для малого бізнесу). Тому електронний документообіг з InstaDoc дає можливість заощадити до 4800 $ тільки завдяки доступу до шаблонів.\nОсновні функціональні переваги\nтрьохмовний реєстр контрагентів\nдані з ЄДР по контрагентах, зареєстрованих в Україні, підтягуються з ЄДР\nприймаються абсолютні усі КЕП, видані в Україні;\nавтоматизований реєстр документів;\nв реєстрі документі можна зберігати не лише документи, підписані в InstaDoc, а й в ынших системах та просто скани;\nномер, дата та інші атрибути документа, згенерованого в системі, автоматично відображаються в реестрі документів;\nдокумент, підписаний КЕП в InstaDoc, можна відправити контрагенту просто на е-мейл, таким чином, Вашим контрагентам не обов'язково використовувати ту саму систему електронного документообігу, що й Вам;\nнадзвичайно гнучкий конструктор документів дозволяє без допомоги технарів налаштовувати будь-які навість самі складні шаблони договорів;\nшаблон документів - це вже підготовлений пакет документів, які пов'язані між собою, при використанні конструктора документів Вам не потрібно додатково пов'язувати документи між собою.\nПідключайтесь до системи ЕДО прямо зараз та отримайте безліч переваг роботи і економію часу\nдля надання послуг (права на користування частиною програмного забезпечення для піпису документів кваліфікованим електронним підписом) третім особам\nКількість підписів в тарифі Ліцензіата (тариф Ліцензіата, який передбачає строк дії - один рік)\nЦіна тарифу, грн., без ПДВ\nЦіна за підпис, грн, без ПДВ\nОзнайомитися з додатковими тарифами можна за посиланням\nТариф на інтеграцію по АРІ з сайтом клієнта - 2000 грн/рік.


Новини України: Верховна Рада затвердила додаткові джерела компенсації знецінених вкладів\nВерховна Рада затвердила додаткові джерела компенсації знецінених вкладів\nчетвер 12 січня, 2006 20:52\nВерховна Рада затвердила додаткові джерела компенсації знецінених вкладів. Зокрема, закон передбачає додаткові джерела компенсації вкладів: 50% надходжень від приватизації держмайна; 50% дивідендів від акцій, які належать державі; 30% від продажу землі, яка перебуває у комунальній власності; 30% засобів отриманих митницею за штрафи і реалізацію контрабандних товарів; 30% суми податків, які отримані від платників, що ухилялися від сплати податків.\nВерховна Рада затвердила додаткові джерела компенсації знецінених вкладів. Під час поіменного голосування за проект Закону про внесення змін до Закону України „Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України” (щодо залучення коштів та строків повернення (№4085) - у другому читанні і в цілому проголосували 242 депутати, не голосувало — 157 („Регіони України” – 55, комуністи – 51, „Наша Україна” – 2, Народна партія – 35, Блок Тимошенко – 24, соціалісти – 29, Народний блок Литвина – 21, соціал-демократи (об’єднані) – 12, Українська народна партія – 0, партія „Відродження” – 1, Народний Рух України – 0, „Реформи і Порядок” – 0, Партія промисловців і підприємців – 2, „Єдина Україна” – 4, позафракційні – 6).\nЗокрема, закон передбачає додаткові джерела компенсації вкладів: 50% надходжень від приватизації держмайна; 50% дивідендів від акцій, які належать державі; 30% від продажу землі, яка перебуває у комунальній власності; 30% засобів отриманих митницею за штрафи і реалізацію контрабандних товарів; 30% суми податків, які отримані від платників, що ухилялися від сплати податків.


Зони санітарної охорони - території навколо джерел водопостачання, водопровідних споруд, де встановлюється особливий режим, що виключає або обмежує можливість їх забруднення або зараження. Зони санітарної охорони встановлюються на всіх діючих, споруджуваних і проектованих водопроводах і діляться на 3 пояси з особливим режимом у кожному. I пояс - зона суворого режиму - встановлюється на території, де проводиться забір води та розташовані головні споруди водогону. При використанні відкритих водойм територія I поясу включає протилежний берег і ділянка не менше 200 м нижче водозабору; при використанні підземних вод - близько 0,25 га радіусом не менше 30 м навколо свердловин, які використовують міжпластові води; 50 м - грунтові води. Ця територія огороджується, оточується смугою зелених насаджень і забезпечується охороною; всередині неї забороняється перебування сторонніх осіб і будівництво.\nII пояс - зона обмежень охоплює територію, поверхневі і підземні стоки якої можуть впливати на склад і властивості води джерела водопостачання. На цій території проводяться заходи з охорони від забруднень господарсько-побутовими і промисловими стічними водами. Границі ІІ пояса для проточних поверхневих водойм встановлюються вгору за течією з урахуванням характеру забруднень і швидкості самоочищення води. Для більшості річок Європейської частини СРСР ці межі простягаються від водозабору на 30-60 км вгору по річці і на 3-5 км від берега. Уздовж берега зберігаються або виробляються лісові посадки шириною в 150-200 м і дотримується суворий санітарний режим. Для підземних джерел границі ІІ пояса встановлюються з урахуванням інтенсивності процесів самоочищення при фільтрації через ґрунт та підстилаючі породи та швидкості просування забруднень водних горизонтів.\nУ зв'язку з покращенням епідеміологічної ситуації в нашій країні необхідність встановлення III поясу (зона епідеміологічного спостереження) в даний час відпала.\nЗони санітарної охорони курортів встановлюються для оберігання від забруднення та виснаження запасів мінеральних вод, родовищ лікувальних грязей, збереження та благоустрою пляжів і т. д. Див. також Санітарна охорона водойм.


Зброя для України. Як союзники допомагають зміцнювати оборону? - Газета Свобода\nГоловна » Зброя для України. Як союзники допомагають зміцнювати оборону?\nв аналітика, Новини, Офіційно, Політика, Статті, Суспільство, Теми номера, Тернопільщина, Україна\nДля більшості українців початок року видався тривожним. Щодня новини рясніють подробицями можливого повномасштабного російського вторгнення. За даними Міноборони, Росія стягнула біля кордонів України понад 130 тисяч військових і готує провокації. У зв’язку з цим у всіх регіонах країни укомплектовують підрозділи територіальної оборони, а західні союзники пропонують оборонну зброю. Які країни вже надіслали військову допомогу, а які заявили про свої наміри?\n«Сьома «пташка» приземлилася у Борисполі\nНайпотужнішим союзником України у протистоянні російській загрозі є США. З початку року київський аеропорт прийняв сім літаків із американською військовою допомогою. Зокрема, надійшли протитанкові ракети Javelin, тонни летальної зброї і боєприпасів. Також вперше Україна отримала одноразові гранатомети M141 Bunker Defeat Munition (SMAW-D), призначені для руйнування фортифікаційних споруд у польових умовах та знищення легкоброньованої техніки. Загалом Україна отримала близько 500 тонн оборонної амуніції від США.\n«Сьома «пташка» приземлилася у Борисполі. Цього разу – 85 тонн боєприпасів для гранатометів. Чудові новини, і найважливіше – це не кінець! Далі буде», – зауважив міністр оборони Олексій Резніков.\nТакож відомо про плани США надати військові гелікоптери Мі-17В5 та Мі-8МТВ. Перша партія може надійти вже навесні.\nНа тлі можливої загрози значну підтримку також надає Велика Британія. Так, у січні Україна отримала партію протитанкових ракетних комплексів малої дальності NLAW. Головне призначення цієї зброї – знищення броньованих машин і танків. Також до країни прибули інструктори британської місії Orbital, щоб навчити українських воїнів користуватися новим озброєнням.\n«Безперечно, це зміцнюватиме наші війська, посилить наші оборонні спроможності. І я хочу наголосити, що ця допомога буде використана виключно з оборонною метою, для захисту наших військ, для захисту критичної інфраструктури, і для захисту мирного населення від будь-яких проявів, будь-яких дій, які зможуть призвести до ескалації», – наголошує заступник міністра оборони з питань європейської інтеграції Анатолій Петренко.\nКраїни Балтії і Східна Європа\nНе менш рішуче налаштовані допомогти Україні країни Балтії. Естонія планує надати протитанкові ракетні комплекси Javelin, Литва і Латвія – зенітно-ракетні системи Stinger класу «земля-повітря». Наприкінці січня міністри оборони цих країн виступили із спільною заявою на підтримку України.\n«Ми щиро сподіваємося, що Україна не зіткнеться з необхідністю використовувати це обладнання, і закликаємо Російську Федерацію утриматися від агресивної та безвідповідальної поведінки», – йдеться у заяві.\nДнями також стало відомо, що Україна може розраховувати на військову допомогу Польщі. На початку лютого польський уряд ухвалив рішення стосовно постачання переносних зенітно-ракетних комплексів Piorun та боєприпасів. Надати озброєння також готується Чехія. Поки що йдеться про артилерійські снаряди калібру 152 мм.\nНімеччина відмовилась постачати зброю\nЗагалом у Європі є різні погляди на військову допомогу нашій країні. Так, Німеччина відмовилась постачати Україні зброю, і закликала вести дипломатичні перемовини. При цьому офіційний Берлін пообіцяв передати Києву 5 тисяч захисних шоломів, що спричинило хвилю обурення серед українських та європейських політиків.\n«Нам, насамперед, потрібна захисна зброя. Якщо Путін знатиме, що наші союзники нас не підведуть, якщо він бачитиме, що в нас є тисячі протитанкових ракет, які зможуть протистояти танкам, то, думаю, ймовірність війни знизиться, а не зросте», – обурився посол України в Німеччині Андрій Мельник.\nДанія розглядає варіант збройної допомоги Україні у майбутньому. Про це заявила прем’єрка Данії Метте Фредеріксен: «Я не хочу виключати надсилання військової техніки в Україну, і в мене немає принципового заперечення проти того, щоб ми це зробили. Ситуація навколо України зараз становить серйозну загрозу для Європи, існує реальний ризик збройного конфлікту на європейській землі».\nЗброя проти кібератак\nУ Нідерландах також кажуть про можливу військову допомогу Україні. Зокрема, йдеться про передачу радарів, протитанкової зброї або систем протиповітряної оборони. Але поки нідерландський уряд пропонує Україні допомогу для відбиття кібератак, з якими наша держава останнім часом зіштовхується все частіше.\nШвеція планує допомагати Україні не зброєю, а іншими шляхами, зокрема щодо реформ і кібербезпеки. За словами шведської міністерки Анн Лінде, країна має дуже суворі правила щодо експорту зброї.\n«Ми підтримуємо Україну за багатьма позиціями: це і участь у навчанні в секторі безпеки та оборони, але насамперед шляхом великої допомоги в галузі реформ. Ми також готові брати участь у співпраці з питань кібербезпеки, яку обіцяв ЄС, якщо Україна захоче. Але, перш за все, це сильна політична допомога», – заявила політикиня.\nУсе більше західних союзників погоджуються, що військова ескалація на українському кордоні – це виклик для всієї Європи. Тож Україна точно не буде протистояти ворогу сама.\nКасові апарати не потрібні! - керівництво податкової Тернопільщини відповіли пікетувальникам з ринку\n«УДАР Віталія Кличка» ініціює проведення Національного форуму єдності, – рішення з’їзду партії


Ресторан у Чернівцях розмістив столики для гостей під вікнами, дитячого садочка\nРесторан у Чернівцях розмістив столики для гостей під вікнами, дитячого садочка: як це пояснив власник\nВід чернівчанина у редакцію "МБ" надійшла скарга про те, що ресторан "Баклажан", який знаходиться на вул. Кобилянській, 38, виставив столики навпроти Дошкільного навчального закладу №12, що поруч. За словами очевидців, люди шуміли та палили під дитячими вікнами.\nКореспондент molbuk.ua відвідав обидва заклади.\nНаблизившись до ресторану, відчуваю запах фарби. Бачу, що на їхній, не відомо чи законній терасі, висихає підлога, а в проході до закладу лежить картонка, по якій проходять відвідувачі.\nІду далі до дитячого садка, щоб запитати керівництво, як вони ставляться до цієї ситуації. Зайти в дитсадок просто так не можна, тому телефоную за номером, який знайшов на їхньому сайті.\n"Це просто жах. Я ще такого не бачила. Вони поставили столики паралельно нам майже на половину. І ніхто нічого не питав, не підходив, не говорив. Інші заклади питали чи не сплять діти, чи не заважають. А тут ніхто нічого. Добре, що хоч музики не включали", - говорить директорка ДНЗ Людмила Шаргу.\nПані Людмила також зазначає, що у 2019 році до неї підходили власники "Баклажану" та питали за терасу під вікнами садка, проте вона відмовила. Зараз ніхто й не спитався.\nЗапитую в людей, як вони ставляться до цього.\n"Я це не підтримую! Так не можна, це ж діти" - каже пані Наталя.\n"Це жахливо!" - ділиться враженнями пані Олена.\nПослухавши незадоволених цією ситуацією людей, йду в кафе запитати, як так сталось. При вході привітно зустрічає офіціантка. Прошу\nпокликати когось з керівництва. Через хвилину підходить адміністраторка.\n"А ви з приводу якого питання до нас прийшли?", - запитує адміністраторка.\n"Я щодо тих столиків, які ви поставили навпроти дитсадка", - відповідаю.\n"Зараз наберу до власника", - каже вона.\nВласник слухавку не бере. Адміністраторка говорить, що це ненадовго і власник мав говорити із директоркою ДНЗ. Проте, за словами керівниці, їй про це ніхто не повідомляв.\nЗгодом до нас підходить якийсь чоловік, якому вона розповідає проблему. Догадуюсь, що це якась керівна особа.\n"Та в нас просто ремонт і ці столики ненадовго, та і людей зараз небагато" - зазначає директор закладу, який щойно підійшов, та показує рукою на столи, де й справді сиділи не більше п’яти людей.\n"Я розумію, але чому ці столики не прибрали взагалі, а поставили їх навпроти дитячих вікон?", - запитую.\n"Та там і людей не було особливо, - відповідає директор та, рушивши у сторону ДНЗ, додає: - Зараз підемо до них".\nІдучи разом із директором "Баклажану" до входу в садок, бачу жінку, яка чекає свою дитину з дитсадка. На моє запитання про столики – відповідає, що нічого не знає та навіть не помічала.\nЧерез хвилину з садка виходить працівниця і проводжає за ручку дитину. Відкривши двері, передає її мамі.\n"Ми до вас з приводу от тих столиків, що "Баклажан" поставив під вашими вікнами", - говорю.\n"Зараз я запитаю в директорки", - відповіла жінка.\nЗачекавши ще трохи, до нас підійшла жінка, дала дві маски та повідомила, що можна заходити.\nЗайшовши в кабінет директорки, вона починає діалог з директором ресторану.\n"Чому ви не прийшли не сказали? Вчора відкриваєм вікна, сидять люди курять. Головне середньої та старшої групи вікна виходять на столи, і\nспальні також", - каже керівниця садочка.\n"Ми думали ви закриті", - відповідає директор кафе.\n"Стоп, а хіба не видно, що батьки забирають дітей? Також продукти привозять", - парирує Шаргу.\nНа всі зауваження керівниці директор відповів: "Ми протупили". До того ж сказав, що завтра цих столиків вже не буде, на що директорка радо погодилась. Конфлікт вичерпано, якщо "Баклажан" виконає свою обіцянку.\nРаніше повідомлялося, що ресторан "Баклажан" оштрафували за те, що вони поставили терасу, проте законного права на це не мали.


Використання VoiceOver у програмах на iPhone - Apple Підтримка\nСкористайтеся VoiceOver для керування програмами, якщо ви не бачите екран. VoiceOver підтримується у вбудованих програмах Apple, що постачаються разом з iPhone, як-от «Карти», «Камера», «Фотографії», «Диктофон», Safari тощо. Завдяки Розпізнаванню через нейронний VoiceOver можна отримати описи зображень і елементів екрана навіть на веб-сторінках і в програмах без відомостей для функції «Спеціальні можливості».\nПорада. Якщо ви користуєтеся зовнішньою клавіатурою Apple з iPhone, для навігації веб-сторінками можна використовувати одноклавішні команди швидкої навігації.\nКрім того, рівняння, що озвучуються VoiceOver, можна вивести на пристрій брайля за допомогою коду Немета, а також кодів, що використовуються в уніфікованому англійському шрифті брайля, британській англійській, французькій і грецькій мовах. Див. розділ Використання брайль-дисплея за допомогою VoiceOver на iPhone.\nВикористання Розпізнавання через нейронний VoiceOver на веб-сторінках і в програмах без відомостей для функції «Спеціальні можливості»\nПерейдіть у меню «Параметри» > «Спеціальні можливості» > «VoiceOver» > «Розпізнавання через нейронний VoiceOver».\nОписи зображень. Отримання описів зображень у програмах і на веб-сторінках.\nРозпізнавання екрана. Отримання описів елементів екрана в програмах.\nРозпізнавання тексту. Отримання описів тексту на зображеннях.\nТоркніть «Тип зворотного зв’язку», а потім виберіть «Промовляти», «Відтворити звук» або «Нічого не робити».\nНазад Використання VoiceOver за допомогою вказівного пристрою Далі Зум


【 ДОМ фотообоев 】 Фотошпалери Їжа і напої - купити фотообої Їжа і напої, фото та ціни в інтернет-магазині\nФотошпалери Їжа і напої Чай, липа 8487\nФотошпалери Їжа і напої Чай, конюшина 2761\nКориця, ваніль, прянощі\nФотошпалери Їжа і напої Кориця, ваніль, прянощі 2940\nФотошпалери Їжа і напої Випічка 2978\nФотошпалери Їжа і напої Молоко, шоколад 3009\nФотошпалери Їжа і напої Суниця 8485\nПолуниця в розрізі\nФотошпалери Їжа і напої Полуниця в розрізі 7496\nФотошпалери Їжа і напої Гранат 4980\nПрянощі, макарони 4977\nФотошпалери Їжа і напої Тістечка 4976\nФотошпалери Їжа і напої Оливки 4501\nФотошпалери Їжа і напої Десерт 3292\nФотошпалери Їжа і напої Кекси 2760\nПолуниця по льоду\nФотошпалери Їжа і напої Полуниця по льоду 2710\nФотошпалери Їжа і напої Гострий перець 2701\nФотошпалери Їжа і напої Пшениця, хліб 2689\nФотошпалери Їжа і напої Ваніль 1237\nФотошпалери Їжа і напої Ваніль 1236\nФотошпалери Їжа і напої Нарізані апельсини 1230\nФотошпалери Їжа і напої Болгарський перець 8581\nФотошпалери Їжа і напої Лід 10005\nФотошпалери Їжа і напої Полуниця по льоду 10378\nФотошпалери Їжа і напої Устриці, хліб 13629\nФотошпалери Їжа і напої Напій 10685\nФотошпалери Їжа і напої Лід, вода 10869\nФотошпалери Їжа і напої Болгарський перець 10962\nФотошпалери Їжа і напої Гранат 13261\nФотошпалери Їжа і напої Лід, черешня 13037\nФотошпалери Їжа і напої Печиво 11261\nФотошпалери Їжа і напої Нарізаний кавун 10320\nФотошпалери Їжа і напої - апетитно не тільки для кухні\nЇжа і напої потрібні для задоволення апетиту, так і для отримання насолоди. Причому не тільки гурманської, але і естетичного, адже всі ці соковиті фрукти, димляче чашки з кавою і апетитні тістечка виглядають дуже привабливо. Ось чому зображення їжі так часто використовують для друку на фотошпалерах. Але є один важливий момент. Існує стереотипна думка, що фотошпалери з їжею і напоями - це тільки кухонний варіант, і, до того ж, достатньо «заїжджений». Але це зовсім не так! Якщо правильно підійти до вибору сюжету, продуктова тематика виявиться не тільки універсальним, але ще і вельми цікавим способом оформлення інтер'єру.\nКуди поклеїти шпалери з изображенем їжі і напоїв\nякий же кімнати, крім кухні, можна купити фотошпалери Їжа і напої? По-перше, для дитячої. Будь-яка дитина буде в захваті, якщо його кімнату прикрасять величезні різнобарвні льодяники або морозиво в ріжку. У такій спальні солодкий сон буде точно забезпечений!\nДругий варіант для застосування «їстівних шпалер» - це кабінет. Сюди краще поклеїти зображення «ділових» напоїв, наприклад, кави чи віскі. А ось у вітальні можна сміливо експериментувати і використовувати практично будь-які картинки. Так, дуже свіжо буде виглядати стіна, зверху до низу «усипана» часточками апельсина. Таке рішення підійде для приміщень з лаконічною світлими меблями – цитруси будуть вигідно контрастувати з нею. В прованському стилі доречні висять на гілці плоди лимонного дерева або винні бочки з келихом напою поруч.\nЗвичайно ж, не можна заперечувати того, що кухня все ж є ідеальним місцем для поклейки фотошпалер з їжею та напоями. Але тут теж важливий креативний підхід. Не зосереджувати свою увагу на традиційних натюрмортах. Краще зверніть його, приміром, на панно зі спеціями, колажі з фруктів або овочів, летять в бризках води. У нашому каталозі фотошпалер Їжа і напої достатньо варіантів для того, щоб зробити будь-яке житло унікальним!\nФотошпалери Їжа і напої высокого качества\nФотошпалери Їжа і напої ціна\nЧай, липа 1 м2 від 210 грн.\nЧай, конюшина 1 м2 від 210 грн.\nКориця, ваніль, прянощі 1 м2 від 210 грн.\nВипічка 1 м2 від 210 грн.\nМолоко, шоколад 1 м2 від 210 грн.\nСуниця 1 м2 від 210 грн.