Видавництво - страница 16\nБюро літературного об’єднання організувало велику роботу з відзначення 400-річчя книгодрукування в Україні, зокрема провело урочисті збори, влаштувало виставку книг і творів рівненських літераторів в Острозі, де у XVI столітті працював першодрукар Іван Федоров і видав у друкарні князів Острозьких свої славнозвісні, відомі у всьому світі книги – “Острозьку Біблію” та “Буквар”.\nШироко відзначали ювілейні дати народження тих відомих письменників, які народилися або жили на Рівненщині, таких, як Микола Островський (роман “Народжені бурею”); Валер’ян Поліщук (поема “Ленін”); Борис Швед (повість “Поліщуки”); Володимир Короленко (спогади “Історія мого сучасника”, оповідання “Діти підземелля”); Олександр Купрін (повість “Олеся”) та ін.\nОтже, перелічене, а якщо до цього додати зрослу майстерність багатьох молодих поетів і прозаїків, які були гідні прийому до СПУ, – цілком природно надавало мені як голові бюро обласного літературного об’єднання можливість звітувати про його роботу. Звіт мій на Правлінні СПУ рік у рік відкладався, але я його наполегливо добивався. Знав, що є ще чимало проблем і недоробок, але чудово розумів, що він стане візитною карткою, якщо хочете, презентацією літераторів Рівненщини в столиці України. Вона мала почути їхній голос.\nДо цього на Правлінні проходили звіти письменницьких організацій, а ось саме обласного літоб’єднання – вперше. Нас це радувало, і ми були впевнені, що спілка підвищить увагу до Рівненщини, сприятиме зростанню її літераторів.\nПоряд із моїм звітом на Правлінні Спілки письменників Української РСР, яке відбулося у грудні 1976 року, засідала і солідна комісія по роботі з молодими авторами. На ній свою творчість представляли наші поети Степан Бабій, Микола Береза, Василь Басараба, Петро Велесик, гуморист Володимир Грабоус, прозаїк Григорій Дем’янчук.\nЩирі поради, слушні зауваження майстрів слова Олександра Левади, Степана Крижанівського, Семена Шаховського, Івана Драча, Дмитра Білоуса, Миколи Карпенка, Юрія Сердюка, Віктора Женчинка та інших радянських письменників України надали нашим молодим авторам нових творчих сил.\nБільш як за 20 років мого керівництва обласним літературним об’єднанням ми із членами бюро намагалися повсякденно сприяти творчому зростанню багатьох початкуючих авторів, відкрили двері у велику літературу цілій плеяді рівненських письменників, які стали фундаментом обласної письменницької організації, відомими в Україні прозаїками, поетами, байкарями. Це зокрема Петро Красюк, Степан Бабій, Євген Шморгун, Ростислав Солоневський, Григорій Дем’янчук, Петро Велесик, Володимир Грабоус, Микола і Юрій Берези, Валерій Баталов, Валентин Монаєнков, Леонід Куліш, Микола Пшеничний, Іван Кидрук, Борис Боровець та багато інших.\nВиступаючи 9 грудня 1985 року на урочистих зборах у Рівненському музично-драматичному театрі з нагоди створення Рівненської письменницької організації, яку очолив наш чудовий радянський поет Олександр Богачук, привітавши письменників, які увійшли до організації, я мав повне право сказати, що саме обласне літературне об’єднання було фундаментом і стінами нині зведеного Рівненського письменницького дому!\nПам’ятаю, після закінчення університету, перед самим відбуттям до Рівного на роботу, ми з Анною деякий час жили у її батьків в Острозі. Їхній окремий будиночок містився на вулиці Дзержинського – стара назва якої Татарська, – недалеко від старовинної башти, яка теж називалася Татарською. Назва ця пов’язана з історичною подією. Коли князь Костянтин Острозький із своїм військом розбив татарських загарбників, які мали намір взяти, зруйнувати і розграбувати Острог, він не став нищити полонених, а оголосив їм: хто хоче розбоєм грабувати, а не мирно жити, хай іде з нашої землі, а хто хоче миру і спокою, нехай залишається і трудиться. Незгідних відпустив. Тих, хто залишився, поселили за укріпленням Острога, на вигоні, що тягнувся до річки Горинь. Так і вийшла одна із найдовших вулиць міста із дивною для сучасників назвою. Але старожили пам’ятають…\nБудиночок стояв на правому боці вулиці, що веде вниз від центру Острога до Оженина. Відразу ж за садочком і присадибним городом розкинулися широкі луки, що тягнулися травами до однієї із найбільших річок Рівненщини – Горині. Вона тече з півдня на північ через усю територію області, поділяючи її майже на дві рівні половини. Недарма у давнину наш край, наша Поліська земля називалася Погориння.\nМайже кожного ранку я підіймався теплим літнім днем і йшов вузькою стежкою, стоптаною в луках, яка вела мене до урвищ крутих берегів швидкоплинної Горині.\nУ золотих променях вставало сонце, виблискували сріблом роси, від віяння легкого ранкового вітерця хвилювалися хвильками трави, духмяно пахли яскраві квіти, польова м’ята і п’янкий чебрець. На схилі стрімкого берега і внизу, майже торкаючись хвиль, росли кучеряві верби. Я не міг втриматись від хвилювання, бачучи і вдихаючи цю красу, і мимоволі в моїй душі народжувалися поетичні рядки:\nГрається зранку Горинь з вітерцем,\nВ променях сонця виблискують роси.\nМ’ятою пахне, п’янким чебрецем,\nГен, вдалині, золотяться покоси.\nХвилька ласкава цілує пісок,\nНіжно його обійма, мов кохана.\nБерегом йду, ледве стримую крок,\nПоля і квітів напій п’ю духмяний.\nКожну стеблинку, травинку полів,\nГілку верби і найменшу піщинку, –\nВсе це з дитинства я ще полюбив,\nВ серці ношу, як свою Батьківщину!\nЦей вірш я згодом надрукував у періодиці, у збірці поезій “Іду на побачення”, поставив епіграфом до збірки моїх текстів пісень, написаних з 1956 до 2005 років, – “Бринять Горині хвилі”.\nДоки Аня займалася оформленням виїзних документів, виписуванням із паспортного столу, довідкою про звільнення із посади вчителя російської мови Кутянської середньої школи із Острозького райвідділу народної освіти, зняттям з обліку в райкомі Компартії України та збиранням інших довідок, – я навідувався до шкільних друзів, що приїхали влітку до міста, – хто на студентські канікули, а хто і в робочу відпустку.\nАле мене не залишала думка побувати в музеї, відвідати мого доброго знайомого юних років Йосипа Владиславовича Новицького… Плентаючись ранковими луками до Горині, я звідти бачив на пагорбах усе місто. Звідти відкривався широкий оглядовий простір, де на узвишші стояв ансамбль вікових укріплень Острога. Башти Кругла, Луцька, Татарська… Замок-фортеця… А над усім цим підіймалася, сяючи золотистими маківками, замкова Богоявленська церква…\nКоли мій погляд торкався замкової гори, – болісно щеміло серце. Пригадувалися важкі повоєнні роки, школа, мої перші відвідини з батьком замку-фортеці, де на трьох його реставрованих поверхах розмістився музей. Замок князів Острозьких стоїть над урвищем гори з XIV століття. Стоїть уже майже шість віків!\nНа другому поверсі замку-музею міститься книгосховище, де зберігаються рукописи і стародруки та видання багатьох віків, а також новітні книги. Увесь фонд становить близько 10 тисяч одиниць.\nЗустрівшись із сивоголовим 77-річним ученим, музеєзнавцем Йосипом Владиславовичем Новицьким, я пригадав, як часто приходив сюди до нього, директора музею, і він давав мені, учневі, читати стародавні книги про князів Острозьких, про місто, яке у ХVI столітті в Європі називали “Волинськими Афінами”…\nДізнавшись, що я закінчив факультет журналістики Київського університету, Новицький сказав, задумавшись:\n– Це добре. Тепер Ви як професіонал можете глибше заглянути у славне минуле Острога, описати його історичні звершення. Зрозумійте, що Острог, особливо XVI-XVII століть, – це центр історії нашого краю, а за великим рахунком і всієї Волині та України. Острог відомий у світі не лише героїчними битвами проти чужинців-загарбників, а й боротьбою за православ’я, був джерелом книгодрукування і поширення в Україні слов’янської освіти. Ось Вам чудові теми для досліджень, історичних розповідей, нарисів, а то й написання книг…\nЦі слова мудреця-історика глибоко запали в мою душу. Працюючи в редакції газети “Червоний прапор”, вони дали мені поштовх до написання низки краєзнавчих нарисів. А ще спонукали до здійснення давньої мрії – створення історико-краєзнавчої книги про Рівненщину…\nПравління Львівської організації письменників, яке очолив відомий поет Ростислав Братунь, опікаючись нами, не лише практично допомагало, а й часто запрошувало мене як голову літоб’єднання на свої засідання. Найчастіше – з Петром Красюком, який уже був прийнятий до Спілки письменників Української РСР.\nЦі поїздки до Львова були не лише цікавими, творчими, але й корисними – нове коло друзів, більшість з яких була завжди охоча прийти на допомогу. В одне із таких відвідань я познайомився із поетом і нарисовцем Богданом Залізняком, який працював редактором видавництва “Каменяр”. Зустрівся я й зі своєю колежанкою, випускницею факультету журналістики Київського університету, здібною поетесою Маєю Білан, яка теж працювала редактором у видавництві “Каменяр”. Одні із найвідоміших її поетичних збірок в Україні – “Степова луна” та “Право істини”. Вони редагували чимало книг рівненських авторів, у тому числі і мої. Знайомства з ними, із видавництвом, роботою над рукописами, процесом книгодрукування і його вимогами багато в чому допомогли мені у підготовці власних творів до друку. А я в душі горів бажанням написати про Рівненщину, яка стала мені рідною.\nУ цьому мене ще раз переконала зустріч і розмова у Львові із надзвичайно цікавою, талановитою і ерудованою людиною – письменником Володимиром Беляєвим. Чудового автора відомої нам з юних років у Радянському Союзі трилогії “Стара фортеця”.\nТак сталося, що нам з Петром Красюком випало йти до нашого готелю після письменницьких зборів однією дорогою з Беляєвим. Саме щойно по всій країні пройшов популярний кінофільм “Іванна”, трагічні події якого відбувалися в окупованому гітлерівцями Львові, у боротьбі із окупантами, сценарій до якого написав письменник. Це був один із кращих повоєнних фільмів.\nВолодимир Беляєв довго вивчав окупований Львів, розташування гестапівських, армійських, оунівських установ, канцелярій, штабів, організацій, спецслужб СС і УПА в місті. Ми йшли повільно вулицями і слухали його дивовижні розповіді про той чи інший будинок, де знаходилися фашистські військові установи і катівні, які довелося звідати героїні фільму.\nБула зима. Ми йшли бульваром, що вів нас до оперного театру. У променях вечірніх ліхтарів золотисто іскрився сніг. Ми весело перегукувалися – я, Петро Харитонович і Володимир Павлович.\nРаптом він зупинився і запропонував нам напівжартома, напівсерйозно:\n– У мене з такої нагоди є “четвертинка”. Вип’ємо за знайомство!\nМи з Петром знітилися від несподіванки. А він весело продовжував:\n– Не біда, що у нас немає “рюмочок”. Зробимо їх з блокнотного паперу, – кульочки. Закусимо снігом.\nОтак ми “випили за знайомство”. Ця львівська зустріч з Володимиром Беляєвим залишилася у моїй пам’яті на все життя. Як спогади про цю чудову, щиру душу, близьку до людей і просту, хоча він був визнаним, відомим письменником. А головне, що в нашій творчій розмові він підтримав мої наміри – написати правдиву історико-краєзнавчу книгу про Рівненщину і Полісся.\nПротягом десяти років, буваючи у відрядженні в містах і селах Рівненщини як журналіст, я поряд із виконанням редакційних завдань відвідував музеї, архіви, розмовляв з краєзнавцями. І все це занотовував. А у вільний від роботи час у Рівному працював у обласному державному архіві. Багато мені в цьому допомогла моя дружина, яка з весни 1969 року очолила Рівненський обласний державний архів.\nЯ вивчив і проаналізував купу документів, наукових розробок і досліджень, історичних книг, які знаходилися передусім у книжкових сховищах Рівненського обласного архіву і музею, Дубнівського та Острозького історичних музеїв. Серед них такі книги, зокрема, як: 5-томне видання “Історико-статистичний опис церков і приходів Волинської єпархії” Миколи Теодоровича; “Джерела до історії України-Руси”; “Древні пам’ятники Острога” Зіновія Кордашевича; “Нариси з історії і побуту монастирських селян на Волині у XVI-XVIII ст.” Ореста Фотинського; “Вибрані твори” та “Листи про князів Острозьких до графині А.Д.Блудової” Михайла Максимовича; “Подорож до Острога” Антоніни Блудової; “Хронологія історії міста Острога та князів Острозьких” Йосипа Новицького;\n15-томне видання “Акты Юго-Западной России”; “Архив Юго-Западной России” (пам’ятники України XIV-XVIII ст.), виданих у Петербурзі, Варшаві, Києві, Луцьку, Житомирі у XVIII та XIX століттях.\nА скільки було видано в Радянській Україні книг із історії Західної України! Це всупереч наклепам я кажу сучасним українським коньюнктурним політикам і науковцям. Наводжу лише кілька видань: “Археологічні пам’ятки Української РСР” (К., 1966 р.); “Братства та їх роль в українській культурі XVI-XVIII ст.” Й.Д.Ісаєвич (К., 1966 р.); “Документи Богдана Хмельницького” (К., 1964 р.); “Історія війни козаків проти Польщі” П.Шевальє (К., 1960 р.); “Нариси історії Волині” Р.Оксенюк (Л., 1970 р.); “Нескорена Волинь” І.Заболотний (Л., 1964 р.); “Северин Наливайко” Д.І.Мошко (К., 1962 р.); “Визвольні походи Богдана Хмельницького на Західних землях України” О.Баранович (Л., 1954 р.); “Спогади про Лесю Українку” (К., 1963 р.).\nЧимало книг було видано у Москві. Зокрема “Історія Польщі” (1958 р.); “Пройдений путь” М.Буденного (1965 р.); “Архитектура Западной Украины” (1946 р.); “Первопечатник Иван Федоров” Е.Кациржак (1964 р.) та ін. Видана було низка рівненських видань: “За волю народну” (Л., 1964 р.); “Бойова і трудова слава Рівненщини” (Л., 1967 р.), у написанні якої я брав участь.\nПрацюючи над історико-краєзнавчою книгою про Рівненщину, разом із повсякденною журналістською роботою, діловими і творчими справами у діяльності обласного літературного об’єднання я не припиняв літературної праці. У 1963 році вийшла у видавництві “Каменяр” моя взагалі перша друкована книга “Театр ентузіастів”, опублікував я також десятки нарисів, добірок поезій, пісень у художніх журналах “Дніпро”, “Жовтень”, колективних збірниках поезій “Провесінь”, “Яблуневий цвіт”, “Пісні над Гориню”, збірниках нарисів “Вечори трудової слави”, “З орлиного племені”, виданих у Львові і Києві, в газетах “Радянська Україна”, “Сільські вісті”, “Вільна Україна”, “Радянська Волинь” та в рівненських обласних газетах “Червоний прапор” і “Зміна”. Окрім того, я був упорядником і редактором обласних літературних альманахів. Відтак зрозуміло, наскільки напружена в ті молоді роки була моя журналістська, організаторська і літературна праця.\nУ 1962 році у моєму житті сталася подія, яка повернула мене знову на кілька років до Києва і, зрозуміло, дещо призупинила мою працю над книгою про Ровенщину. Але перед тим, як повідати про ситуацію мого від’їзду до столиці, хочу коротенько розповісти про здібних журналістів і гарних людей, з якими мені довелося працювати майже десять років у редакції газети “Червоний прапор”.\nІз Ужгорода, де ми познайомилися на виробничій практиці, приїхав до Рівного чудовий нарисовець і прозаїк Петро Гуріненко. У нашій редакції він пропрацював кілька років. У нас, тоді молодих, були дружні колежанські відносини і не припинялися навіть тоді, коли він, бо сам був родом із Київщини, виїхав до столиці. Він приїхав до нас із першою збіркою оповідань “Червона скеля”. З роками став відомим письменником у Радянській Україні. Він є автором гарних повістей “Мала мати сина”, “Альпійська айстра”, популярних романів “У серця своя пам’ять”, “Життя одне”, “Днів твоїх не багато”, “Той чорний ранок”. Є лауреатом літературної премії імені Андрія Головка.\nУ 1957 році закінчив факультет журналістики Київського університету Іван Сподаренко. Він і дружина Валентина народилися на Чернігівщині. Ми здружилися сім’ями. І на все життя залишилися вірними друзями. Я часто з Іваном писав у співавторстві нариси і публіцистичні статті. Через кілька років він став працювати власним кореспондентом РАТАУ у Волинській області. У шістдесятих роках був призначений головним редактором газети “Радянська Волинь”, у сімдесятих – газети “Зоря Полтавщини”. З 1973 року і до кінця життя (2009 рік) очолював редакцію республіканської газети “Сільські вісті”. Народний депутат України. Герой України. Автор збірок оповідань “Таємниця” та “Колодязь коло моєї хати”.


Блог – SVITMOV.ck\nЯк почати розуміти іноземців?\n«Я вже маю базові знання граматики та лексики з англійської мови, але зовсім не розумію носіїв мови. Чому?» Потрібна допомога розібратися у цьому питанні? Маємо для вас корисну інформацію⬇\nВідкрито запис на курси чеської мови\nА у нас гарна новина! Відтепер ЧЕСЬКА мова стає доступною для кожного – відкрито набір на курси чеської мови для дорослих та підліків з “нуля”. Для кого корисна ця інформація:\nдля абітурієнтів, що планують вступати в ВИШі Чехії;\nдля дорослих, які їдуть працювати в Чехію.\nНавіщо на заняттях потрібні проекти?\n«Навіщо на заняттях з англійської діти виконують проекти? Як це пов’язано з вивченням мови? Чи варто витрачати час на творчі завдання?» – часто запитують батьки після занять, на яких діти займаються «творчістю», як правило, це створення поробок з паперу, аплікацій, презентацій та рольові вистави. 📣 Сьогодні на це питання відповідає наш експерт по навчанню англійській мові дошкільнят та школярів молодшого шкільного віку, Світлана Пазюк.\nЯк підтримувати свій рівень англійської і не забути вивчене?\n📣“Як підтримувати свій рівень англійської і не забути вивчене?” – часто запитують мене мої студенти, коли закінчують курси або йдуть на канікули”, – розповідає викладач англійської Марина Гребінюк.📣\nЯкий прохідний бал в TOEFL?\n“Мої студенти часто запитують, який прохідний бал в TOEFL❓” – ділиться досвідом наш викладач, експерт у підготовці до TOEFL, Марина Півторак. 👩🎓\n✔“Test of English as a Foreign Language – це міжнародний іспит, який допомагає вступити до більш ніж 2400 коледжів та університетів США або Канади.\nЩо краще – заняття в групі чи індивідуально?\nВідповідаємо на питання: “Що краще – заняття в групі чи індивідуально?”\n«Заняття в групах більш ефективні, якщо Вам потрібна реальна жива мова та вміння спілкуватися, а не суха граматика чи вміння перекладати та зубрити тексти. Саме розвиток навичок говоріння та слухання максимально тренується в групі, адже група – це природне середовище для спілкування.\nУ березні та квітні 2018 року в нашому центрі проводився English Weekend з носієм мови з США. Кожне заняття охоплювало академічний та практичний сегменти. Діти створювали арт-проекти та презентації, проводили наукові експерименти, постійно спілкуючись англійською мовою.\nІНОЗЕМНА МОВА ВЛІТКУ? ТАК! З ЗАДОВОЛЕННЯМ!\nЛітній курс для школярів у червні\nВікові групи: 10-13 та 14-17 років\nГрафік: 10.00-14.00 (3 заняття по 80 хв)


Чому ми | Parapet - затишна компанія!\nГоловна / Чому ми\nЧому підвіконня Parapet?\nУ гонитві за низькою ціною використовується найдешевша сировина. Це може бути вторинна сировина від пластикового виробництва. Може бути збільшений вміст крейди по відношенню до полівінілхлориду. Що робить пластикову основу вельми нестійкою. Яким він буде в експлуатації?\nЧерез слабкості пластикового підстави підвіконня може деформуватися або проломитися навіть під вагою людини. Як вимити вікно? Або повісити штори? Або забратися на підвіконня з пледом і дивитися на дощ?\nЗгодом сонячні промені можуть зробити поверхню зовсім іншого кольору. Наприклад, біле підвіконня може стати з жовтим відтінком. Вся справа в ультрафіолеті і незахищеності від нього верхнього декоративного покриття підвіконня.\nНизька ціна не повинна бути головним аргументом при виборі. Якість підвіконня дуже важлива, щоб Ваше вікно було надійним і красивим довгі роки. І не забувайте, підвіконня - це частина Вашого інтер'єру.\nНеприваблива дошка з шорстким покриттям, на якому просвічуються смуги від внутрішніх ребер жорсткості підвіконня. Погодьтеся, не найкраща прикраса для Вашого вікна і дома?\nУ кожній кімнаті, в кожній квартирі, в кожному під'їзді і в кожному будинку - одне й те ж саме підвіконня. Але так хочеться родзинки та індивідуальності. Ніби тільки для Вас.\nМіцне і вологостійке\nПластикова основа виготовлена з якісного полівінілхлориду з додаванням пластифікаторів, які надають міцність і пластичність підвіконню. Воно не боїться вологи, вагових навантажень. Декоративне німецьке покриття стійке до ультрафіолету и до механічного впливу. Ви можете сміливо використовувати підвіконня для Ваших улюблених квітів. Можливо, Ви захочете зробити з нього затишний куточок для спілкування в facebook!\nМій дім - моя фортеця! І так хочеться, щоб ця фортеця була самим затишним місцем на землі! Підвіконня Parapet ми намагаємося робити саме для затишку! Класична форма і різноманітність варіантів виконання, надійна пластикова основа, гарантія 10 років на експлуатацію - роблять це підвіконня ідеальним вибором! Ви будете щасливі бачити підвіконня "Parapet" в своєму будинку! А ми порадіємо за Вас!\nДо складу підвіконня не належать шкідливі речовини, в тому числі свинцеві стабілізатори, і воно дійсно є екологічно чистим продуктом. Рекомендоване до установки в всіх видах установ і організацій. Воно не схильне до дії грибка і цвілі та за ним дуже легко доглядати. Це спрощує життя господинь і маленьких бешкетників!\nМи пропонуємо на Ваш вибір найбільшу кількість поверхонь! Для любителів класики - Parapet Standard - класична матова. Для бажаючих здивувати - Parapet Glanz - поверхня з дивним блиском. І супер гладка білосніжна Parapet Komfort - для цінителів сучасності, комфорту і стриманих акцентів\nНас так багато, ми такі різні! І підвіконня ми хочемо зробити різним для кожного! Біле - ідеальне поєднання з білим пластиковим вікном. Золотий Дуб - природна краса дерева. Сірий Мармур - стриманість благородного каменю. Обирайте!\nЦіна підвіконня - дуже важлива. І також важливо, щоб ця ціна була адекватною. На ринку багато підвіконь і вони різні за ціною. Дешеві - не стануть прикрасою Вашого будинку, і не будуть довго служити. Дорогі - зможуть прикрасити Ваш інтер'єр, якщо Ви згодні платити за них половину ціни вікна! Підвіконня Parapet - оптимальне поєднання якості, зовнішнього вигляду і ціни!\nМи робимо Parapet з любов'ю і турботою про Ваше затишку!


Фланерство: - PressReader\nСвіт як дорожні нотатки\n2020-12-16 - Костянтин РОДИК\nЩойно вийшла чергова книжка Станіслава Асєєва, а й досі неясно, з текстами якого типу маємо до діла. Бо –\nЦе фраза з його попередньої книжки «В ізоляції. Дописи про Донбас» (К.: Люта справа, 2018), від якої й тягнуться усі «нєпоняткі». Починаючи з аж чотирьох передмов до неї, де поважно-відомі медійники не можуть домовитися щодо статусу Асєєва. Головний редактор «Українського тижня» Дмитро Крапивенко іменує його головна редакторка «Радіо «Свобода» Мар’яна Драч – Сергій Рахманін, на тоді заступник головного редактора «Дзеркала тижня», нічого про журналістику не згадує, а колишній народний депутат і колишній однокурсник Асєєва Єгор Фірсов говорить лише про\n«Какаяразніца»? Чимала, принаймні для самого автора. Бо коли читати його як нібито «фахового журналіста» – оцінка буде доволі посередня (саме тому Рахманін тактовно не зараховує Асєєва до своїх колег). Блогерство, котре на початках позиціонувало себе як таку собі приватну журналістику, вільну від усталених стандартів преси, також не надто надається до конкурентної презентації С. Асєєва – немає в нього фанатичної переконаности нинішніх блогерів в ексклюзивному володінні «істиною в кінцевій інстанції».\nА от намацувальне означення «чернетки історії» – за крок від адекватности. Бо йдеться у «випадку Асєєва» про третю форму публічної рефлексії – про фланерство. На початку ХІХ століття французьке слово «фланірувати» («прогулюватися») мало здебільшого зневажливу конотацію – швендяти. Та літературна практика Бодлера, Стендаля і Бальзака очистили фланерство від зверхньої опінії, а на початку ХХ ст. Пруст остаточно закріпив поважний статус цієї комунікаційної форми.\nУ 1920-ті почалося масове виробництво компактних фотокамер, і фланери миттєво озброїлися ними. Процес світосприйняття перетворився на «фотоінвентаризацію», – зазначає культурологиня Сьюзен Зонтаґ. Відтак, «у 20-ті роки фотограф став героєм доби, як і авіатор та антрополог» (Про фотографію. – К.: Основи, 2002). Настав час філософів осмислити феномен фланерства. Це вже Вальтер Беньямін, 1930-ті. А першим, хто повернув поняття до українського лексикону, став Володимир Єрмоленко у цікавезній книжці «Оповідач і філософ: Вальтер Беньямін та його час» (К.: Критика, 2011).\n«Беньямінів фланер безцільно блукає лабіринтом міста, роздивляючись вітрини, занедбані подвір’я, рекламні плакати й нові будівлі, обличчя полісменів і вбрання жінок, старі книжки та ще старіші картини. Зрештою, його маршрутом може стати будь-який, але він завжди йтиме проти цілеспрямованого, утилітарного руху натовпу». Це з книжки Єрмоленка, а ось – вважай про те саме – із книжки Зонтаґ: «Flaneur’а приваблюють не офіційні реалії міста, а його темні закутки, занедбане населення – неофіційна реальність за фасадом буржуазного життя, яку фотограф «затримує», так само, як детектив затримує злочинця». І знову до Єрмоленка: «Беньямін не став актором від філософії; він радше перейняв на себе роль детектива від філософії». А ще він називає фланера-Беньяміна «психоаналітиком суспільства».\nШлях фланера – через колекціонування вражень до альтернативного осмислення. Коли тепер поглянути на вітчизняний літпроцес під Беньяміново-Зонтаґово-Єрмоленковим ракурсом, то виразно видно, що це магістральний шлях сучасного вітчизняного письменства взагалі: від наскрізь «мандрівного» Валерія Шевчука до рафінованого «колекціонера» Тараса Прохаська. А молодіжна, «стрімінґова», сказати б, проза – чи не вся така, фланерська.\nТекстам, народженим під час фланірування, притаманна «презумпція загадковости» (В. Єрмоленко). Спроба збагнути довкружжя поза офіційно усталеними трактуваннями. А коли заходить про явища геть незнані – і поготів. Тож проза про «зрозуміти український Схід» послуговується переважно фланерськими техніками: Сергій Жадан, Олексій Чупа, Володимир Рафєєнко. Пригадаймо для наочности «образ» супермаркета в «Мондегріні». Беньямін, до речі, творив свою фланерську концепцію, «вивчаючи» паризькі пасажі (тодішні супермаркети). Філософ доходить висновків, котрі цілком можуть правити за аналіз Рафєєнкового письма: «Органічний і неорганічний світ, низька потреба та безцеремонний шик поєднуються в найсуперечливішому зв’язку, товари проникають один крізь одного без будь-яких перепон, наче образи у найзаплутанішому сні… Ця прозорість породжує рідинні речі… Ілюзія, гнучкий та еластичний міт… Царство ефемерного, царство галюцинації».\nОт і виходить: аби краще розуміти сучасну українську літературу, слід уважно читати «У пошуках утраченого часу». Між іншим, Беньямін перекладав Марселя Пруста, а Зонтаґ навіть сперечалася з ним: «Пруст трохи хибно розуміє фотографії: це не так інструмент пам’яті, як її вигадування або заміна». Те саме вона могла би сказати про текстові «чернетки-фотографії» колекціонера-фланера Асєєва – час поглянути впритул на книжку «В ізоляції».\nЗвісно, це про сьогоднішні донецькі реалії, але і про те, що мав на оці В. Беньямін: «Місцем народження роману є індивід у його ізольованості». Прикметно, що водночас із пересиланням текстів для українських медій С. Асєєв писав роман «Мельхіоровий слон, або Людина, яка думала» (надрукований у московському журналі «Юность» за 2015 рік). Редакторка журналу представляє автора: «Його погляд на світ не журналістський,\nне письменницький – він юний філософ». Ми вже щось подібне чули, чи не так? Сон термінологічної пам’яти породжує кумедних покручів.\nЗібрані «В ізоляції» дописи С. Асєєва – це не пошук, а обсервація; не вертикаль, а горизонталь; не-занурення. Серфінг. Робсількорівський формат у кращому розумінні: я так бачу – і по всьому. Це – протожурналістика. Колись фланерство сповивало немовля-газетярство. Теперот перестаріла постмодерна журналістика залюбки впадає у власне дитинство. Так комфортніше.\nЗлиття внутрішнього комфорту і завіконного дискомфорту – ключовий маркер фланерської стилістики. Тут це не протиставлення: душевний комфорт фланера просто неможливий без зовнішньої агресії. У Асєєва про це однозначно: «Не впевнений, що я б відчував себе досить комфортно, переїхавши на підконтрольну Україні територію». Наголошу ще раз: це не «зрада» і не «вата» – це спосіб відчування. Філософсько-беньямінівський, коли хочете.\nДалі читача накриває інформаційно-імпресіоністська хвиля: «Зі 100% моїх знайомих, рідних та близьких не знайдеться жодного, хто був би проти «ДНР»… Близько 80% моїх друзів та знайомих чоловічої статі служать в «ополченії»… Приятель у званні рядового одержує близько 7000 гривень, працюючи на установці «Град»… Багато хто з них не бачать себе і власної подальшої долі поза війною, і в разі припинення вогню на Донбасі збираються виїхати на Близький Схід задля участі в інших воєнних конфліктах». Всі оті «100%», «багато хто», «не знайдеться жодного» – не потребують у фланерському викладі точності й апробації протилежними поглядами, як того вимагає фахова журналістика. Вони тут самодостатні, бо це не медійний, а радше «художньо-репортажний» текст.\nС. Асєєв не досліджує, а описує. Та й як, за великим рахунком, препарувати такі «об’єкти», як «суцільний пластилін», «метафізичний прагматизм» або «образа, помножена на глупство»? А от говорити про подібне по-метафоричному – саме те: «1 травня, яке посідає перше місце у списку радянських гріхів. Гріх не відзначити… Ображений сучасністю мешканець радянського минулого… Смерть – найкраща пропаганда… Тут не може бути жодних підтасовок лише тому, що підтасовано уже все, давно і завчасно». Усе це належить літературі, де наш автор, схоже, має намір оселитися. Немає потреби затягувати його до сумнівного порівняння з журналістами або блогерами, де йому не витримати конкурентного порівняння. А от серед авторів «чернеток історії» – тобто сучасних мемуарів, котрі за означенням належать фланерству, – він один із кращих.\nВід журналістських текстів очікуємо фактологічної доказовости. Натомість фланерське письмо пропонує демонстративно особистий погляд. І навіть не запрошує до перевірки чи розмірковувань. Спровокувати самостійні читацькі розмисли здатний лише літературний чинник, коли він у тих текстах є. У Асєєва – є. Хоч-не-хоч втягуєшся услід його рефлексіям на ресентимент донецького мешканця («нелюдські умови роботи тільки й забезпечують йому право пишатися собою… Ментально перетворюється на мазохіста») чи на тамтешню пропаганду («цементування маразму й хаосу в головах»). І так само небайдуже реагуєш на його «не-журналістську» аналітику («ніхто тут нікого не чекає з українськими прапорами… «ДНР» ставить на майбутнє, ми – воюємо на фронтах минулого») або прогностику («тверезий погляд каже, що Донецьк для України втрачено»).\nТа попри таку не лояльну до офіційно-української аналітику-прогностику; попри те, що це не журналістика, а «лише» фланерство, – нинішні донецькі «чекісти» кинули Асєєва «на підвал». Два з половиною роки ув’язнення, звинувачення у шпигунстві й вирок у 15 років позбавлення волі. Рік тому повернувся в Україну через програму обміну полоненими.\nМаємо ще одну книжку «чернеток історії», співставну з Асєєвською: Валентин Торба, «Я – свідок. Записки з окупованого Луганська» (К.: Українська прес-група, 2015). На щастя, її автор, котрий також почав був публікувати свої спостереження в газеті «День», устиг виїхати з окупованого міста.\nТексти В. Торби так само мають усі кращі ознаки фланерської літератури. Емоційно влучні зіставлення: «Дисципліна і фанатизм… Сліпота, малодушність, нікчемність». Широкозакроєні узагальнення: «Тінь від Кучми, яка впала на землю Донбасу, прирекла той край… Україна очима немовляти дивилась, як в її хаті розпочинався шабаш чортів». Спроби аналітики: «Минуле реальне і небезпечне… «Наш» – слово, якого так не вистачало донбасівському плебсу для самоствердження… Основна маса насолоджується тим, що «приструнюють» Україну». І прогностики: «Мир без перемоги нецементований, глевкий й інколи ще більш небезпечний, ніж війна, адже витравлює впевненість народу в собі… Хто говорить зараз про діалоги з такими покидьками, тими, хто заблукав, не збагнув, піддався, – той просто не розуміє Донбас, не розуміє невиліковности цього оскаженілого, отупілого у ненависті до всього українського контингенту… Його не чути потрібно, а прокапати фізіологічним розчином».\nЄ тут навіть таке, від чого стає моторошно навіть далеко-далеко від фронту: «Що таке АТО в Луганській області? Це злив інформації і джерел інформації бандитам». Власне, з перевірки подібного й починається справжня журналістика, справжня служба безпеки, справжня держава. Але то вже інша історія.■\nХто говорить зараз про діалоги з такими покидьками, тими, хто заблукав, не збагнув, піддався, – той просто не розуміє Донбас, не розуміє невиліковности цього оскаженілого, отупілого у ненависті до всього українського контингенту… Його не чути потрібно, а прокапати фізіологічним розчином».\nРедактор сторінки Костянтин Родик rodyk.kostyantyn@gmail.com


У Херсоні внаслідок пожежі в приватному будинку загинула жінка | РБК-Україна\nУ Херсоні внаслідок пожежі в приватному будинку загинула жінка\nНовини » Надзвичайні події 26.03.2017 - 22:59 Новость на русском\nНині встановлюється причина надзвичайної події та обставини загибелі людини\nУ Херсоні на вул. 1-ій Польовій сталася пожежа у приватному будинку, наслідком якої стала загибель однієї людини. Про це повідомляє прес-центр Головного управління Держслужби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області.\nЗазначено, що на місце події прибуло пожежно-рятувальне відділення 20-ї Державної пожежно-рятувальної частини по охороні Суворовського району.\n"Рятувальники приступили до ліквідації пожежі, в ході якої виявили у будинку загиблу 54-річну жінку. Пожежа ліквідована о 00:55 на площі 35 кв. м", - йдеться в повідомленні.\nЗа даними відомства, наразі встановлюється причина надзвичайної події та обставини загибелі людини.\nНагадаємо, раніше повідомлялося, що в Житомирі в одній із квартир п’ятиповерхового житлового будинку сталася пожежа, наслідком якої стала загибель чоловіка 1951 року народження. Тіло власника квартири на першому поверсі рятувальники виявили на підлозі в одній із житлових кімнат.\nУ Донецькій області внаслідок пожежі в будинку загинула жінка Під час пожежі в Черкаській області загинули дві людини\nНовини України Херсонпожежавозгорание


Мімі Іванова — Вікіпедія\nМімі Іванова Рибинська (народилася 28 грудня 1946 року в м. Хисаря, Болгарія) — відома болгарська поп-співачка.\n28 грудня 1946(1946-12-28) (75 років)\nХисаря, Пловдивська область, Болгарія\nспівачка, студійна виконавиця\n1.1 Нагороди за виконання\n1.2 Нагороди за пісні\n1.3 Участь в журі\nЗ дитинства співала і акомпанувала на акордеоні, чому вчилася в музичній школі. У 1966 році закінчила середню музичну школу в Пловдиві за спеціальністю вокау. Вперше професійно з'явилася на сцені Мімі Іванова у концертному турі в Москві й Одесі у 1966 році, разом з джазовим оркестром пловдивського будинку народної армії під керівництвом Веселіна Ніколова.\nУ 1973—1974 роках Мімі жила і працювала в Польщі, де виступала з «Анджеєм і Елізою» та «Но-то-цо».\nУ 1976 році з Развігором Поповим створила групу «Старт».\nПерший сингл співачки був випущений в 1972 році фірмою «Мелодія» в СРСР, а перший довгограючий альбом — болгарською фірмою «Балкантон» в 1975 році. Багато пісень в альбомах Мімі Іванової написані на музику її чоловіка, Развігора Попова, а також композиторів Зорніци Попової, Атанаса Косева, Знайдена Андрєєва, Тончо Русєва, Марії Ганевої та інших.\nУ 1992 році разом з Развігором Поповим Мімі відкрила музичну школу з викладанням сольфеджіо та гри на синтезаторі. Школа працювала при будинку культури імені Цанко Церковського (читалище «Цанко Церковски») в Софії.\nУ 2001 році Мімі Іванова дебютувала і на театральній сцені. На запрошення директора муніципального театру «Відродження» Мімі грала Лисицю в дитячому спектаклі «Бабусин коровай», разом з професійними акторами — Марою Чапановойю, Даніелем Цочевим, Зорніцей Марінковой та іншими. Автор музики до вистави — Развігор Попов, а режисер — Георгій Георгієв. Вистава йшла з великим успіхом і в наступні сезони.\nУ 2018 році Іванова виступила з чоловіком на концерті в рамках XV Собору русофілів у водосховища Копринка. Крім своїх хітів, вона виконала російською мовою пісню «Альоша».\nНагороди за виконанняРедагувати\n1971 — фестиваль «Золотий олень» в Брашові (Румунія) — премія Румунського радіо і телебачення за найкраще виконання румунської пісні (виконувала «Після ночі приходить день» румунського автора Жировяну)\n1975 — фестиваль у Стамбулі (Туреччина) — особливий приз\n1976 — «Шлягер-фестиваль» у Дрездені (НДР) — перший приз за виконання німецької пісні («Хочу любити» Арнта Баузе)\n1977 — фестиваль «Братиславська ліра» в Братиславі (Чехословаччина) — другий приз «Срібна ліра» (за виконання пісні «Один день весни» Развігора Попова)\n1978 — фестиваль «Пісні моря» у місті Росток (НДР) — третій приз\n2006 — співачка номінована і нагороджена «Кришталевій лірою» Союзу музичних і танцювальних діячів Болгарії.\nНагороди за пісніРедагувати\nУ телевізійному конкурсі «Мелодія року» (1976) — перше місце з піснею «Слънцето е в моите коси» («Сонце в моєму волоссі»). Також багаторазово отримувала нагороди річного радіоконкурсу «Яворова пролет», призи конкурсу «Золотий Орфей» (1974, 1975, 1979).\nУчасть в журіРедагувати\nМімі Іванова брала участь у журі пісенного конкурсу «Бургас і море» (2018).\n«Мими Иванова» (1975)\n«Мими Иванова и Старт» (1979)\n«Ало, ти ли си?» – 2LP (1983)\n«Мими Иванова и Старт» (1985)\n«Хей, момче» (1987)\n«20 години Мими и Развигор» (1993)\n«Слънцето е в моите коси» (1996)\n«Здравей, наместо сбогом» (1996)\n«Вълкът и седемте козлета» (2000)\n«Любими песни — 1» (2003)\n«Любими песни — 2» (2003)\n«Вълкът и седемте козлета» (2004)\n«България, децата ни върни» (2007)\n«Златни хитове 1» (2016)\n«Мими Иванова и Развигор Попов — Златни хитове 2» (2016)\n↑ а б в Мими Иванова: Какъвто ни е животът, такава ни е музиката — Труд\n↑ На соборе русофилов в Болгарии 15 тысяч человек почтили минутой молчания Александра Захарченко | Новости\n↑ 47 лет Весеннему радиоконкурсу БНР — Музыка\n↑ Мими Иванова и Развигор Попов: Жена, ако не гълчи и мъж, ако не мълчи — не е семейство! — Труд\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Мімі_Іванова&oldid=31614684\nОстаннє редагування: 8 травня 2021, 23:57\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 23:57, 8 травня 2021.


Завтра, 25 лютого, в Києві почнеться вакцинація медиків. Всього на столицю виділили з першої партії вакцини 42 тисячі доз.\nПро це в коментарі РБК-Україна розповіла керівник прес-служби Департаменту охорони здоров’я КМДА Наталя Вишневська. За її словами, мобільні бригади будуть розвозити вакцину по тимчасовим пунктам вакцинації в лікарнях. «У певну лікарню, певну кількість медиків. Бригада забирає певну кількість доз, вакцинує і все», – розповіла Вишневська.\nУкраїна випередила Польщу та Німеччину за місцями у COVID-лікарнях


Основні правила повноцінного харчування на кожен день - Женский журнал\nОсновні правила повноцінного харчування на кожен день\nПравильне харчування входить у наше життя з необхідністю убезпечити себе від шкідливого впливу фастфуду і різних добавок, що входять в покупні напівфабрикати. Людство давно знає, що правильне харчування має стати не просто звичкою, а способом життя.\nМіф про те, що правильно харчуватися — не смачно, давно розвіяний безліччю рецептів, пише журнал LadyHealth.\nРізноманітність, корисність і смакота такої їжі підтверджують різноманіття відгуків людей перейшли на такий спосіб життя.\n1. Краще всього їжа засвоюється при перервах в їжі в 3-4 години, в один і той же час. Це допоможе нормалізувати обмінні процеси і впоратися із зайвими кілограмами. При такому харчуванні необхідність створювати запаси організму пропадає, і він починає працювати за розкладом.\n2. Є тільки при відчутті голоду. Процес травлення людини витрачає багато енергії і тому необхідна підготовка до прийому їжі. Коли організм повністю готовий до прийому їжі, він посилає сигнал у вигляді почуття голоду. При відсутності такого сигналу, їжа буде служити перевантаженням і забруднення організму. Іноді голод може стати причиною стресовій ситуації або, наприклад, переохолодження, при такому голоді рекомендують трошки відпочити, перевести дух» і вже потім приступати до їжі.\n3. Споживання води за 30 хвилин до їжі дозволить поліпшити обмін речовин. Необхідно збільшити споживання води до 2 літрів на добу.\n4. Ретельне пережовування необхідно для того, щоб їжа потрапляла в шлунок не грудкою, а в рідкому стані. Це дозволить їжі легко перетравлюватися в шлунку, а також засвоюватися важливих мікроелементів.\n5. Відмова від швидкої їжі, наприклад, чіпси, булочки, газована вода та інші.\n6. Їжа повинна містити великий комплекс поживних речовин і бути смачною і різноманітною.\n7. Солодощі необхідно звести до мінімального споживання, так як це швидкі вуглеводи, які швидко призводять до утворення підшкірного жиру.\n8. Запікати, тушкувати і варити кращі варіанти для приготування їжі.\n9. Фрукти краще їсти з ранку, а овочі ввечері.\n10. Картопля — джерело крохмалю, необхідно забути тим, хто хоче схуднути.\n11. Останній прийом їжі повинен бути за три години до сну. Перед сном покращити перетравлення їжі та зменшити голод допоможе кефір.\nЦі правила не дуже складні і якщо слідувати їм щодня, вони дуже швидко увійдуть у ваше життя. Правильне харчування допомагає не тільки організму бути здоровим, але і худнути без дієт. Харчуйтеся правильно і ваша фігура, скаже вам спасибі!\nПредыдущая статьяЯк скласти меню здорового сніданку — поради експертів\nСледующая статьяГоловний дерматовенеролог: «Наша мета – якомога раніше виявити меланому»


Мріймо про ракети, які долетять не лише до крейсера «Москва», а й до міста Москва, - Порошенко — Високий Замок\nМріймо про ракети, які долетять не лише до крейсера «Москва», а й до міста Москва, - Порошенко\nПетро Порошенко під час виступу з трибуни Верховної Ради закликав союзників надати Україні ще більше зброї\n«Завершується десятий тиждень війни, яку путін, його соратники і „друга армія світу“ розв’язали проти незалежної суверенної України. Війни, яку вони збиралися виграти бліцкригом за два дні. Збройні сили України, які всі ми створили за вісім років з 14-го року, знищили цей міф. Московія покрилась ганьбою через низьку боєздатність свого війська і через військові злочини своєї солдатні, бандитів і варварів», — наголосив Порошенко.\n«Ми дякуємо Борису Джонсону, доброму моєму другові і доброму другу України за надихаючу промову, яку ми щойно чули. Ми дякуємо за допомогу Сполученим Штатам Америки і президенту Джо Байдену за їхнє лідерство. За рішення про Ленд-ліз як результат тривалої багаторічної спільної роботи», — сказав Петро Порошенко.\n«Зброї забагато не буває. І, очевидно, що в найближчі тижні Україна стане ще сильнішою. Але нам треба ще більше. Мріймо вже про ракети, які здатні досягати не лише крейсера „Москва“, але й міста Москва», — говорить п’ятий Президент.\nПорошенко також закликав міжнародних партнерів до посилення санкцій не лише проти путіна та російської верхівки. За його словами, росіяни, які підтримують путінський режим, мають розділити відповідальність за злочини проти України.\n«Маємо продовжити роботу з партнерами по санкціям проти Росії. Ембарго на нафту і газ. Повна торгівельна блокада. Визнання Росії терористичною країною і тотальна ізоляція», — наголосив Порошенко.\n«Санкції мають бути відчутні не лише для російської верхівки, а й для так званого „глибинного“ народу з далеких провінцій, який і є соціальною базою путінського режиму. Він підтримав його криваві злочини і має розділити відповідальність разом зі своїм фюрером», — переконаний Порошенко.\nЧитайте також: Британія надасть Україні чергову допомогу\nЧитайте також: "Вся Україна об’єдналася заради європейського майбутнього"


(n+1): Чому мене навчив гуртожиток - малееенький перелік від Ати\nЧому мене навчив гуртожиток - малееенький перелік від Ати\n— Розмішувати чай, не калатаючи ложечкою по чашці. Я ж бо встаю переважно раніше за дівчат, то що їх не тривожити, довелося вчитись.\n— Казати "Привіт!" замість "прівєт" і тут же забувати, з ким я вже віталась і чи то було часом не позавчора.\n— Варити суп за 25 хвилин. Вдома ніколи не було ні можливості, ні потреби чи стимулу вимахуватись аж настільки.\n— Не соромитись перевдягатись при людях. Без цього не обійтись, бо не виганяти ж усіх щоразу? Думаю собі тепер, чи то не довершити свої навики, подавшись на нудистський пляж?..\n— Перемальовувати щось на світло. Вдома то як робилось? — до вікна. Тут же покращена система виглядала так: до стільця біля столу прикріпити лампу, яка світитиме вгору; сісти на стіл, покласти собі на коліна скло (скляну поличку з холодильника); на скло покласти те, що треба перемальовувати, і успішно то робити: на колах робота, між ногами — світло від лампи, видно прекрасно! Мінус лише один: через деякий час стає гаряче :)\n— Не втомлюватись від сидіння перед екраном — очі тепер не болять майже ніколи. Не скажу, що це аж надто позитивно: ноги тепер не болять (від ходіння) майже ніколи :(\n— Спати з увімкненим світлом. Щоправда, носом в стіну і з натягнутою аж до нього ковдрою, але засинаю :)\n— І т. ін. Якось усе і не усвідомлюється одразу.\nМилий мій гуртожиток, як же ти мене забембав! Думала посумувати за тобою влітку, але я повернусь. Тому ліпше не треба.\nМітки: гуртожиток, навички, студент\nCлава Різний 14 травня 2012 р. о 21:15\nОй, якби ти знала! Ой, якби ти відала, мила дівчино! Чого тільки не навчили менЕ ті гуртожитки! Стільки всього, що тобі й не снилося. Ти навчилася лише зовсі трохенько з того, чому тебе ще навчить гуртожиток, а може й гуртожитки. Це твої перші спроби пристосування до умов спільного студентського побуту, до виживання в них. Загартуєшся згодом і ні на що не будеш нарікати. Станеш "міцним горішком" в студентському братстві. Тому що ти не просто живеш в гуртожитку. Ти все бачиш, випробовуєш на собі, переживаєш, але не перечиш. Та ще й з таким інтересом сприймаєш усі ці для тебе відкриття. Навіть трішки з гумором :) Лише кажеш, як належно, "Привіт!" замість "прівєт". І взагалі, виглядає, що ти розумниця і такою проживеш своє життя. Думаю, аватарка цього разу мене не підвела. Щасти тобі, Віро!\nVira 14 травня 2012 р. о 23:23\nХтозна, може я не такі вже й перші оті спроби. Я знаю, що добре все вміти, та не все робити, і у списку вище - тільки те, що я роблю.\nАле дякую за побажання щастя - ще жодного разу не завадило :)


аравія: Головні новини в Україна - NewsHub\n1-10 результати з 1000 для запиту «аравія»\n21 листопада 2018 13:08 Саудівська Аравія встановила рекорд з видобутку нафти\nСаудівська Аравія на початку листопада видобувала близько 10,8-10,9 млн барелів нафти в добу. Про це повідомляє Bloomberg з посиланням на інформовані джерела. Таким чином, Саудівська Аравія наростила видобуток нафти до історичного максимуму. Попередній рекорд видобутку був встановлений в листопаді 2016 року у рівні 10,72 млн барелів на добу. При цьому 31\nСвітові ціни на нафту еталонних марок намагаються відіграти різке падіння, яке відбулося напередодні. Про це свідчать дані торгів вранці в середу, 21 листопада. У свою чергу вартість нафти WTI з поставкою в січні на електронних торгах Нью-Йоркської товарної біржі (NYMEX) піднялася на $0,71 (1,33%) - до $54,14 за барель. Як зазначає Интерфакс, негативним 34\n12 листопада 2018 22:55 США закликають саудитів не скорочувати видобуток нафти\nАмериканський лідер Дональд Трамп сподівається на те, що Саудівська Аравія та інші країни-учасниці ОПЕК не стануть скорочувати обсяги видобутку нафти. Президент США Дональд Трамп сподівається, що Саудівська Аравія й інші члени Організації країн - експортерів нафти (ОПЕК) не скорочуватимуть видобуток нафти. "Будемо сподіватися, що Саудівська Аравія й ОПЕК не будуть 19


Японія надасть технічну допомогу в створенні Національної інфраструктури геопросторових даних\nЯпонське агентство міжнародного співробітництва (JICA) надасть Україні технічну допомогу у створенні Національної інфраструктури геопросторових даних (НІГД). Відповідної домовленості досягнуто за результатами тритижневої місії представників JICA в Україні.\nЗа підсумками візиту керівник моніторингової місії JICA в Україні Ясуда Томоюкі наголосив, що Проект буде наймасштабнішим за обсягами надання технічної допомоги від Японії Україні.\nБазою для запровадження пілотного проекту в Україні обрано Фастівський район Київщини. У ході його реалізації здійснюватиметься аналіз роботи системи та буде створено платформу для успішного розширення НІГД на територію всієї України.\nЗ українського боку за імплементацію проекту відповідатиме Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру. Як партнер JICA Держгеокадастр здійснюватиме координацію роботи з іншими структурами в Україні та з японськими експертами.\nУ ході візиту до Києва експерти JICA провели серію переговорів з керівниками Держгеокадастру, представниками інших центральних та місцевих органів влади, які будуть залучені до реалізації проекту.


Коворкінгу в Lake Mary | Regus\nПочніть працювати серед професіоналів-однодумців в одному з наших яскравих коворкінгів, розташованих у місті Lake Mary. Ви зможете користуватися зонами відпочинку й відвідувати заходи з налагодження ділових контактів, щоб розвивати співпрацю й забезпечити зростання свого бізнесу. Працюйте за незакріпленим робочим місцем в офісі з відкритим плануванням або зарезервуйте закріплене робоче місце в спільному офісі.\nLake Mary : наші бізнес-центри.\nНаша мережа офісних просторів охоплює 150 країн. Lake Mary — частина цієї мережі. Знайдіть потрібний варіант для себе тут або деінде.


Міжнародний GR Форум відбудеться 11 жовтня 2017 р. у КВЦ «Парковий». Це — щорічна унікальна платформа, яка об’єднує керівників компаній, представників органів державної влади, галузевих організацій, фахівців Government Relations (GR), фахівців з PR та маркетингу. ІІІ Міжнародний GR Форум створює умови для демократичного, прозорого та постійного діалогу між владою та бізнесом.\nДинаміка розвитку GR і лобізму в Україні – основні питання і проблеми узгодження інтересів бізнесу, влади і суспільства.\nАспекти спільного вирішення проблемних питань будуть обговорюватись з народними депутати, профільними віце-прем’єр-міністрами та міністрами, керівниками комітетів ВРУ, українськими та іноземними експертами, представниками українського та міжнародного бізнесу.\nДізнайтесь більше про Міжнародний GR Форум: sic-group.eu/forum.pdf\nІнформаційне партнерство: https://goo.gl/zb9HQg\nСпонсорська підтримка: https://goo.gl/Ey0pwY\nІндивідуальні проекти: https://goo.gl/J10Eph\nБілети учасників та перші спікери: https://goo.gl/yMbVbs\nВ 2015 і 2016 роках Міжнародний GR Форум створив комунікаційний майданчик для представників бізнесу і влади. А вже на ІІІ Міжнародному GR Форумі 2017 року кожен учасник підніме актуальне питання свого сектору, вислове своє бачення та варіанти виходу із конкретних проблем галузі, знайде бізнес-партнерів та налагодить конструктивний діалог з представниками влади.\nМи відкриті до будь-яких форм співпраці!\nЯкщо у Вас є пропозиції чи питання зв’яжіться з нами.\nЗ повагою, Організаційний комітет Третього Міжнародного GR Форуму\nПредыдущий материал Previous post: Стратегии управления закупками\nЕще история Next post: Аудит бизнес-идей


© 2017 "Соевый век"™ – научная селекционная компания — День поля НімАЦ\nВи тут: Новини День поля НімАЦ\nСереда, 16 вересня 2015 09:54\nДень поля НімАЦ: «Соєвий вік» компанія-партнер заходу.\nНещодавно компанія «Соєвий вік» взяла участь у Дні Поля, який організував Німецький Аграрний Центр на своєму дослідному полі у селі Поташ, Черкаської області. На заході було представлено близько 21 компанії, які є членами асоціації АМТУ, як і «Соєвий вік».\nЦе щорічний захід, який проводить НімАЦ. Цього року було близько 1000 відвідувачів, які виявили бажання самим переглянути нові зразки продукції провідних компаній всього світу. Це еліта нашої країни, аграрії, які закохані в свою справу, крокують у ногу з новітніми технологіями, через що не тільки отримують чималий прибуток від своїх врожаїв, а й вносять неабиякий вклад в сільське господарство всієї країни.\nНа Дні Поля було представлено новітні зразки продукції компаній. Серед них : «Amazone», «Норіка-Україна», «Штефес», «Завод Кобзаренка», «ЛЕМКЕН», «Horsch», «Väderstad», «CLAAS», «BERTHOUD», «FMC» та інші. Основний акцент організатори свята зробили на демонстрацію техніки та врожаїв посівного матеріалу різних культур. Тож учасників, розділивши на групи, провели по дослідному полю для демонстрації можливостей новітньої сільськогосподарської техніки: обробіток ґрунту з подальшим посівом культур, тестова ділянка для нових моделей обприскувачів. Також було продемонстровано цьогорічний врожай демонстраційних полів компаній, які займаються виробництвом посівного матеріалу різних культур (сої, кукурудзи, соняшнику). А «Соєвий вік» продемонстрував цьогорічний врожай своїх сортів, тож хто був на заході, бачили можливості та величезний потенціал сортів селекції нашої компанії.\nНаша компанія вже не вперше виступає партнером Дня поля НімАЦ. Адже ми активно працюємо у напрямку налагодження діалогу зі своїми клієнтами. Саме тому ми беремо участь у різних заходах, які організовують наші партнери, спеціалізованих ярмарках, виставках. Все для того, аби ви могли наочно зустрітися з нашими співробітниками, отримати кваліфіковану консультацію по технології вирощування наших сортів сої, підборі тих сортів, які підходять безпосередньо для вашого регіону, дізнатися про новинки компанії та плани на найближче майбутнє. Натомість ми отримуємо від вас цінну інформацію у вигляді відгуків, побажань для подальшого удосконалення співпраці усіх членів сім’ї компанії «Соєвий вік».


Олексій Данилов, який є главою Міністерства охорони здоров'я Саратовської області повідомив про те, що в регіоні було прийнято 2 500 пологів, а 250 дітей, народжених раніше строку, була надана належна медична підтримка.\nМіністр також сказав, що скриниговые дослідження, які виявляють серйозні вади і відхилення у розвитку плоду, схилили 32 жінок до переривання вагітності. Вади в ході скринінгу були виявлені у більшого числа дітей, але частина жінок хотіли народжувати, незважаючи на попередження лікарів. Данилов підкреслив, що остаточне рішення про аборт або виношуванні вагітності залишається за жінкою.\nТакож Данілов зробив висловлювання щодо процесу передачі з муніципальних на обласний рівень майна і повноважень. Цей процес планується закінчити до кінця грудня поточного року, проте, на момент проведення зустрічі лише дві лікарні перетворилися в Гузи: Турківська і Балтайская.\nПрисутнім министрпообещал, що даний процес буде доведений до кінця. Право надавати первинну медичну допомогу залишать за наступними муніципалітетами: Балашовом, Вольському, Енгельсом, Балаковом і Саратовом.\nМіністр у ході відповідей на запитання з боку журналістів згадав про те, що медична сфера в області відчуває кадровий голод. Є потреба в анестезиологах, психіатрів-наркологах, дільничних, неонатологів та реаніматологів.


Газета "Подільські Вісті" — Гроші за школярем ходити не будуть!\nГроші за школярем ходити не будуть!\nМіністр освіти та науки Ганна Новосад запевнила, що принцип “гроші ходять за школярем”, про який анонсував Прем’єр-міністр Олексій Гончарук, не буде впроваджуватися: "“У нас з Прем’єр-міністром сталося певне непорозуміння у термінах. Механізм “гроші ходять за дитиною” наразі ніхто не вводитиме. Однак з наступного року ми даватимемо кошти на місця фінансування заробітної плати вчителів щодо реальної кількості учнів станом на жовтень 2019 року”.\nВона пояснила, що “останні кілька років заробітна плата розраховувалася відповідно до кількості учнів дворічної давності, а контингент за останні роки значно зріс і, виходить, що областям не завжди вистачало коштів, щоб виплачувати і оклад, і надбавки, у тому числі за престижність”. Міністр зазначила, що МОН підтримуватиме розвиток мережі опорних шкіл: "Ми будемо виділяти кошти на реконструкцію та будівництво опорних шкіл у селах. Звісно, перше питання - до якості освіти, у сільських закладах вона часто погана, але найважливіше, коли буде відновлено хорошу опорну школу, місцева влада зможе аргументувати, чому важливо возити дітей саме до неї. Це, у свою чергу, також впливатиме на підвищення зарплати вчителів”.\nЯк повідомляв Укрінформ, 27 листопада уряд перерозподілив 171,1 млн гривень на зарплати для вчителів. Коментуючи питання заробітної плати вчителів, Прем’єр-міністр Олексій Гончарук заявив, що з 2020 року впроваджується принцип “гроші за дитиною”. Згодом повідомлення з Урядового порталу про це було видалено.\nОТГ коронавірус бліц-аналіз пенсія листоноші АТО мартиролог війни земля на правах реклами виробництво полонені зворотний зв ��язок медицина ООС війна потрібна допомога армія волонтери юридична консультація ветерани вибори вода розслідування


Паразити свідомості: поле бою - розум людей. Росія веде проти України війну нового покоління — Тексти.org.ua\nПаразити свідомості: поле бою - розум людей. Росія веде проти України війну нового покоління\nАсиметричні дії, спецоперації військові й інформаційні, нав'язування стану перманентної війни як природного стану життя нації, - деякі з рис нової військової концепції Кремля. Стратеги міноборони Латвії вивчили новітні військові практики Росії.\nНаціональна академія оборони Латвії, дослідження "Російська війна нового покоління проти України" (повна PDF-версія)\nСкорочений переклад і редагування – Артем Чапай\nВійськову стратегію Росії можна поділити на три пов’язаних між собою рівні.\nПо-перше, це дії в односторонньому порядку: уявлення про те, що результатом успішного використання сили буде визнання легітимності. І слабка реакція США та ЄС показала, що ця стратегія – правильна.\nПо-друге, це юридичне буквоїдство. Не розглядаючи юридичну правильність дій Росії, слід зазначити, що за всіма ними стояв той чи інший юридичний акт. Так, Путін попросив у російського парламенту дозволу на застосування військової сили в Україні за необхідності. Природно, що такий дозвіл йому надали. Нині Росія викорнистовує цей факт і аргумент, що начебто вона не застосувала у Криму військової сили, як знак своїх мирних намірів.\nПо-третє, заперечення. Росія заперечує військову окупацю Криму, оскільки війська були силами “місцевої самооборони”. Крім того, хоча кількість російських військових у Криму і справді було збільшено – ця кількість начебто перебувала в межах, визначених двосторонньою угодою між Росією й Україною.\nРосія, вочевидь, стояла за референдумом, який провели проросійські політичні сили Криму, котрі намагалися легітимізувати входження Криму в Росію. Росія стверджує, що це випадок самовизначення, схожий на випадок із Косово. Захід вважає цей референдум незаконним. По-перше, він порушує конституцію України. По-друге, його організували настільки поспішно. По-третє, в бюлетені фактично не було варіанту проголосувати за збереження статус-кво.\nРосія вважає позицію Заходу юридичним цинізмом і стверджує, що Захід залежно від власних інтересів вважає одні події легітимними, а інші нелегітимними, хоч вони й мають ту саму природу.\nРосія також стверджує, начебто її дії є результатом зобов’язання захищати територіальну цілісність України відповідно до багатьох міжнародних угод, підписаних у 1990-х.\nКримська кампанія стала разючою демонстрацією стратегічної комунікації, яка багато в чому схожа на інтервенцію в Південній Осетії й Абхазії у 2008 році – але водночас дуже відрізняється по суті, оскільки є здійсненням нових військових принципів Росії, які має бути остаточно запроваджено до 2020 року.\nУспіх цієї кампанії можна виміряти тим фактом, що за якихось три тижні, без пострілів, було знищено бойовий дух української армії, й усі 190 баз України в Криму здалися. Замість того, щоб покластися на масове висадження танків і артилерії на території України, Росія в ході кримської кампанії застосувала менш ніж 10 тисяч військових, передусім морських піхотинців, які переважно вже й так були у Криму, та кілька батальйонів повітряних сил і груп спецназу – проти 16 тисяч українських військових на території Криму. При цьому найважчий технічний засіб, який було використано – це колісний БТР-80.\nЗміни в характері збройного конфлікту\n(Генерал Валерій Герасимов, голова генштабу Росії.)\nТрадиційні військові методи:\n- Військові дії починаються після стратегічного введення військ – оголошення війни\n- Фронтальні зіткнення між великими військовими об’єднаннями передусім наземних військ\n- Знищення людей, зброї, захоплення контролю над регіонами й кордонами з метою завоювання контролю над територією\n- Знищення економічних сил і територіальна аннексія\n- Бойові операції на землі, в повітрі й на морі\n- Жорстка ієрархія в управлінні військами\nВикористання озброєних цивільних (4 цивільних на 1 військового)\nНові військові методи:\n- Військову операцію починають групи військ у мирний час – війна взагалі не оголошується\n- Неконтактні зіткнення між високо маневренними бойовими групами спецпідрозділів\n- Знищення військової й економічної потуги противника короткими точними ударами по стратегічній військовій та цивільній інфраструктурі\n- Масове використання високоточної зброї та спецоперацій, роботів та зброї, заснованої на нетрадиційних принципах (лазери, короткохвильова радіація тощо)\n- Використання озброєних цивільних (4 цивільних на 1 військового)\n- Одночасний удар по підрозділах і базах противника на всій території\n- Використання асиметричних і непрямих методів\n- Управління військами в об’єднаному інформаційному середовищі\nЗаблокувавши українські війська на базах, росіяни почали другу фазу операції – вона складалась із психологічної війни, залякування, підкупів, пропаганди у ЗМІ й інтернеті, з метою підірвати опір і таким чином уникнути використання зброї. Операцію характеризували також висока дисципліна російських військ, демонстрація нового обладнання, зброї, бронежилетів, легких броньованих машин.\nРезультат – явна військова перемога на полі бою за допомогою добре організованої кампанії стратегічної комунікації, за допомогою чітких політичних, психологічних, інформаційних стратегій. Це повне здійснення того, що російські військові теоретики називають "Війна нового покоління".\nОсновне зміщення наголосів у російській військовій тактиці:\n1. Від прямого знищення противника до прямого впливу на нього.\n2. Від прямого знищення до внутрішнього розвалу противника.\n3. Від війни за допомогою зброї до "культурної" війни.\n4. Від війни конвенційних армій до використання спецпідрозділів та комерційних нерегулярних підрозділів (найманців).\n5. Від традиційного поля бою – до інформаційно-психологічної війни й війни уявлень.\n6. Від прямих зіткнень до безконтактної війни.\n7. Від поверхової та часткової війни до тотальної війни – включно всередині баз противника та в його тилу.\n8. Від війни у фізичному середовищі до війни у свідомості людей та в кіберпросторі.\n9. Від симетричної до симетричної війни за допомогою поєдання політичних, економічних, інформаційних, технологічних, екологічних кампаній.\n10. Від війни у визначений період часу – до стану перманентної війни як природного стану життя нації.\nОсновне поле бою – це розум людей\nТаким чином, російське уявлення про сучасну війну ґрунтується на ідеї, що основне поле бою – це розум людей, а отже, війни нового покоління мають базуватися на інформаційній та психологічній війні з метою морального та психологічного знищення військових сил суперника та його цивільного населення.\nЗмусити війська та цивільне населення противника підтримувати нападника\nОсновна мета – зменшити необхідність у застосуванні жорсткої військової сили до мінімуму, змусивши війська та цивільне населення противника підтримувати нападника й цим підірвати сили власного уряду і власної країни. Особливо слід наголосити на понятті перманентної війни – оскільки воно означає й перманентного ворога. У нинішній геополітичній структурі явним перманентним ворогом Росії є західна цивілізація, її цінності, культура, політична система й ідеологія.\nСхема фаз війни нового покоління\nПерша фаза: невійськова асиметрична війна (що включає інформаційні, моральні, психологічні, ідеологічні, дипломатичні, економічні заходи як частину плану для створення сприятливого економічного, політичного, військового становища).\nДруга фаза: спецоперації для введення в оману політичних і військових лідерів за допомогою координованих заходів через дипломатичні канали, ЗМІ та на топ-рівнях через злив неправдивих даних, наказів, інструкцій.\nТретя фаза: залякування, обман, підкуп урядових і військових посадовців з метою змусити їх припинити виконання службових обов’язків.\nЧетверта фаза: дестабілізуюча пропаганда для збільшення невдоволення серед цивільного населення – водночас із появою проросійських активістів. Ескалація підривних зусиль.\nСлід наголосити на понятті перманентної війни – оскільки воно означає й перманентного ворога.\nП’ята фаза: економічна блокада, використання приватних воєнізованих структур у близькій взаємодії з озброєними опозиційними до уряду противника бойовиками.\nШоста фаза: початок військових дій, якому безпосередньо передують розвідувально-підривні місії. Використання спецназу, шпигунів, промислового шпигунства.\nСьома фаза: поєднання цільових інформаційних операцій, електронної війни, війни в коспосі, постійне набридання повітряними силами, в сукупності з використанням високоточної зброї, яка запускається з різних платформ – від дальньої артилерії до нелетальної біологічної зброї).\nВосьма фаза: знищення точок опору, що залишаються, та об’єднань противника за допомогою спецоперацій розвідульними підрозділами, які визначають, які підрозділи противника зберігають діяльність, та передача їхніх точних координат ракетним підрозділам нападника. Висадка десанту для знищення пунктів опору противника. Зачистка місцевості наземними військами.\nЗалякування, обман, підкуп урядових і військових посадовців з метою змусити їх припинити виконання службових обов’язків.\nІншими словами, росіяни в центр планування операцій поставили ідею впливу – й використали всі можливі важелі для здійснення впливу: майстерна внутрішня комунікація, операції з уведення в оману, психологічні операції, продумана зовнішня комунікація.\nПо суті. Вони продемонстрували розуміння трьої ключових аудиторій та їхньої ймовірної поведінки:\n1) російськомовної більшості у Криму,\n2) урядових сил України,\n3) міжнародної спільноти, особливо НАТО та ЄС.\nВони діяли відповідно до цього розуміння і знали, що робити й коли – та якими будуть імовірні наслідки.\nЦя нова форма війни не може бути охарактеризована як військова операція у класичному сенсі. Невидиму військову окупацію не можна вважати окупацією за визначенням. Російські війська не тільки вже раніше були на території Криму на базах російського флоту – вони також "офіційно" були частиною "місцевої цивільної самооборони".\nОперації з відволікання уваги відбувалися всередині території Росії у вигляді військових навчань на українських кордонах – а також у Калінінграді з метою збільшити відчуття небезпеки Балтійських держав і Польщі.\nВодночас, парлаент Криму офіційно – хоча й нелегально за українською конституцією – попросив про приєднання до Росії, а українські ЗМІ в регіоні стали недоступними. Внаслідок цього, російські канали масової інформації, що вели пропаганду версій Кремля, змогли створити паралельну реальність.\nконцепція війна росія


Минуле і сучасне Наші сучасники Патріоти\n21/02/2019 Власна інформація 0 коментарів\nОрден «За заслуги» ІІІ ступеня отримав учасник національно-визвольної боротьби з села Труди Йосип КРОТ. Відповідний Указ про це 22 січня підписав Президент України Петро Порошенко.\nЙосип Тимофійович народився 19 серпня 1925 року в селі Труди Сарненського району. З 1941 року став членом ОУН. З 1943-го – зв’язковим військової округи «Заграва» УПА «Північ». Соратник Тараса Бульби-Боровця мав псевдо «Яблуня». Воював у Володимирецькому районі. 29 червня 1945 року в бою біля села Полиці його поранили. Тоді загинули 12 вояків УПА з підрозділу «Білого» та двоє потрапили в полон. Довгий час переховувався в криївці на лузі поблизу села Маюничі, майже осліп. У 1947-му Йосипа Крота заарештували та засудили на сім років таборів. До 1954 року перебував у Воркуті, де брав участь у табірних повстаннях. Після повернення з ув’язнення повстанець УПА тривалий час працював у Степанському лісництві ДП «Березнівський держлісгосп».\nНині 93-річний дідусь радіє, що живе в країні, де молоде покоління не байдуже до своєї історії. Проте хоче, щоб держава не забувала людей, які не лише сьогодні, а й десятки років тому боролися за незалежність України.\nПершу державну відзнаку ветерану УПА вручили в ОЗ «Степанська ЗОШ» І-ІІІ ст.» у присутності школярів, побратимів, громадськості голова райдержадміністрації Ярослав Яковчук, заступниця голови Рівненської ОДА Світлана Богатирчук-Кривко та голова обласної ради Олександр Данильчук. У рамках заходу ще двох воїнів Української повстанської армії нагородили Почесними грамотами обласної ради.\nНа завершення учасники дійства слухали повстанські пісні у виконанні Йосипа Тимофійовича та місцевих аматорів народного мистецтва.


На Прикарпатті з погонею затримали серійного злодія, що обкрадав елітні машини | Курс\nСуспільство 14:50, 14.03, 2021\nПрикарпатські поліцейські затримали одесита, якого підозрюють в скоєнні низки крадіжок запчастин з автомобілів елітних марок. Зловмисник здійснював злочинну діяльність в західному регіоні, зокрема на території Івано-Франківської області.\nОдесит обкрадав машини в західному регіоні, зокрема на території Івано-Франківської області.\nЗокрема, 13 березня до правоохоронців звернувся мешканець обласного центру та повідомив, що впродовж ночі невідома особа викрала передні фари з автомобіля «Порш Панамера». Оперативні працівники провели ряд слідчо-розшукових заходів: опитали потерпілих, ймовірних свідків та проаналізували відео камер спостережень. Їм вдалося вийти на слід зловмисника та встановити транспортний засіб, на якому він пересувається.\nВранці 14 березня працівники карного розшуку ГУНП в області спільно з працівниками управління патрульної поліції зупинили його автомобіль «Хюндай» на виїзді з Івано-Франківська.\nВодій, зрозумівши, що його затримують, почав тікати та умисно спричинив тілесні ушкодження одному з правоохоронців. Рухаючись зі швидкістю понад 190 км/год, зловмисник протаранив декілька шлагбаумів та пошкодив службовий автомобіль.\nПереслідуючи втікача, поліцейські затримали його в Рогатині. Водій не впорався з керуванням та здійснив аварію.\nЗлодія затримали після ДТП в Рогатині\nФігуранту інкримінують вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України. На цей час вирішується питання про затримання його у порядку ст. 208 КПК України. Зловмиснику загрожує до шести років позбавлення волі.\nкражідки з автомобілів


Релігія і наука що спільного – Релігійний досвід\nГоловна » 2019 » Жовтень » 21 »Релігія і наука що спільного\nІснує у книзі Іова, як кажуть нам, науково підтверджений вірш, що земля кругла.\n7 Он распростер север над пустотою, повесил землю ни на чем. 8 Он заключает воды в облаках Своих, и облако не расседается под ними. 9 Он поставил престол Свой, распростер над ним облако Своё. 10 Черту провел над поверхностью воды, до границ света со тьмою.\nВін розкинув північ над пустотою, повісив землю ні на чому. Питання, що означає "північ над пустотою" на півночі що пустота і там вже кінець землі ? У книзі Ісаї, існує ще один вірш - Він є той що сидить над кругом землі. Питання, що автор цього вірша має на увазі, круг у вигляді обрію ? Чи може круг у вигляді земної кулі? Якщо Ісаї писав, що земля має вигляд земної кулі а не обрію, то де можна прочитати його наукові розрахунки ?\nНаука і релігія спільне та відмінне\nТакож у релігійному суспільстві існує таке поняття, як заперечування наукових даних. Коли наука нам каже те що під біблійний опис під лаштувати неможливо, тоді релігійне суспільство розповідає, що це брехання і науковці приховують правду.\nНаприклад; Біблія не описує великий вибух, вона не описує розширення всесвіту, тому ці наукові догми під лаштувати під біблійний опис і створення світу неможливо, тому релігійне суспільство нам каже, це брехня.\nІснує релігійна література, яка заперечує еволюції, ця література написана професійними пропагандистами і у цій літературі існують фрази, цитати, якихось людей, які вирвані з контексту. Логіка цих книг одна, Мойсей який жив приблизно у 1391 році, до нашої ери, був великим просвітителем і знав як був створений світ, а сучасна наука яка розшифрувала ДНК цього не знають. Сучасна наука за їхньою логікою дурна і від нас приховує правду. Причини чому наука приховує правду, ці книги нам не розповідають і ці причини ніхто нам в цих книгах не називає.\nРелігійне суспільство користається наукою\nРелігійне суспільство активно користається наукою, воно користується наукою там, де йому потрібно, а там де непотрібно, воно називає науковців телепнями і розповідає, що світ появився 7 тисяч років тому. Це суспільство нам розповідає і такі марення, що мантія земної кори почала плавитись лише нещодавно і магнітного поля землі не існувало раніше.\nФальш і маніпуляція, це основи релігії. Ось такий вірш Екклезіяст 1:5-6, релігійне суспільство буде розглядати з наукового погляду, також будуть нам говорити, що Бог відкрив Соломону правду, що земля обертається навколо сонця.\n5 І сонечко сходить, і сонце заходить, і поспішає до місця свого, де сходить воно. 6 Віє вітер на південь, і на північ вертається, крутиться, крутиться він та й іде, і на круг свій вертається вітер...\nХоча цей вірш, жодного наукового погляду немає. Насправді тут описується, що сонце крутиться навколо землі і земля є центром всесвіту. Також вітер появляться і зникає завдяки температурі, а не йде на круги свої, як це написав Соломон, але релігійне суспільство буде цей вірш викривляти і пов'язувати з наукою.\nПримітка: Наука і релігія спільне і відмінне. Чим відрізняється наука і релігія? Релігія це зв'язок з Богом. Наука це упорядкована система знань про явища і закони навколишньої дійсності. Наука намагається дати відповідь на питання: “Що таке навколишній світ?”. Релігія дає філософську відповідь на питання “Як появився світ?”. Релігійне суспільство використовує науку, використовує там, де йому вигідно, там де невигідно воно розповідає що науковці негідники.\nДеякі погляди на Біблію.\nЧитати Створення землі і всесвіту\nЧитати Біблійне створення людини\nКатегорія: Наука і Біблія | Переглядів: 328 | Додав: Volia


Спостереження за живою природою: один день з життя сім’ї ластівок, як смороду годують своих вілетілі з гнізда пташенят.\nВлітку у нас на півдні дуже жарко и задушліво. Сьогодні Всього лишь сьомий день літа за календарем, но сонечко Вже пріпікає щосілі. В тіні на вулиці, Завдяк ніжному теплому вітерцю, спеку хоч якось можна терпіті.\nА если ще сісті попрацюваті з ноутбуком на колінах не в будинку, а у дворі, в ароматної тіні жімолості запашної (капріфоль), что зростанні біля самой вхідних дверей, то Взагалі краса.\nЖимолость Запашний НЕ дарма так названа. Вона цвіте Ніжними білімі и жовтими квіточкамі з Надзвичайно пріємнім запахом.\nЖимолость каприфоль — рослина з білімі и жовтими ароматними квітами\nДнем на Різні голоси співають птахи, нечутно І ШВИДКО пролітають Повз різнокольорові метелики, з дзіжчанням — мухи и бджіл, іноді — жуки.\nУвечері кущ жімолості начинает голосно гудіті — це бджоли, джмелі, Бражник та інші комахи перед початком ночі и закінченням їх робочі дні намагають Виконати або перевіконаті план — зібраті побільше нектару.\nБражники — це комахи, якіх в Народі назівають слониками за довгий хоботок. На Відміну Від бджіл и джмелів, літають смороду почти нечутно, завісаючі над квітами, як Колібрі.\nБражник — комаха з Довгим хоботком\nОсь в метрі від мене по вікладеній плиткою доріжці идет Незнайома сусідській кіт. Побачивши мене, ВІН збільшує ШВИДКІСТЬ и СтрімКо пробігає по доріжці в БІК хвірткі. Через пару годин в ту ж сторону пробігає Інший сусідській кіт.\nКілька днів тому ми з донькою бачили, як во время дощу по Цій же доріжці, только в протилежних напрямку, йшов їжачок, забавно и високо піднімаючі несподівано Довгі для їжачка лапки. Напевно, Щоб не промочіті.\nА ось по краю паркану біжить, звісівші набік довгий хвостик, маленька сіра Ящірка.\nСьогодні мою Рамус прикрутив пташки, Які сидять на сухих гілках старої яблуні. Смороду сіділі на гілках, то переліталі з Гілки на гілку, то ненадовго Відлітали, знову повертаючісь.\nСім’я ластівок — батьки з пташенята\nЧи не Відлітали только Чотири пташки. Троє з них сіділі поряд и одна — немного подалі від других.\nСмороду сіділі на самому сонці під жаркими Променя сонця и Чомусь НЕ пересідалі в тінь густого листя.\nСіділі то тихо и почти нерухомости, низько Схили головки (напевно, дрімалі),\nМолоді ластівки на гілці\nто починаю шуміті и кричати.\nЯ стала спостерігаті за ними.\nЦе булу сім’я ластівок. Сідячі на гілці пташки — підрослі и вілетілі з гнізда пташенята — піднімалі крик, коли до їх гілці підліталі дорослі ластівки, їхні батьки, щоб погодуваті їх.\nЧомусь у мене з дитинства закарбувалася в пам’яті картинка, на Якій всі пташенята в гнізді сидять з широко відкрітімі Дзьоба в очікуванні їжі. І КОЖЕН намагається кричати голосніше: «Я! Я голодний! Мені! Мені! Мені!», Щоб їжу поклали в дзьобік самє Йому. Було цікаво, як батьки-пташки НЕ забувають, кого з них смороду Вже погодувалі, а кого — ще немає.\nВідповідь на це питання знайшов при збільшенні фотографии: видно, что Дзьоба відкриті не у всех пташенят, а только у двох.\nЛастівка годує підрослі пташенят (фото збільшується)\nІноді дорослі ластівки в пошуках їжі кружляє над самими головами своих дітей, іноді — високо, а іноді Відлітали, и їх НЕ Було видно.\nА молодий горобчік НЕ очікував їжу в одному и тому ж місці, як дітки-ластівки, ВІН перелітав за батьком з Гілки на гілку, з дерева на дерево. Разом з доросли Горобцем ВІН прилетів и сів на гілку недалеко від ластівок, ставши трясти крільцямі и віпрошуваті у доросли спійману здобіч. А потім з’їв ее, часто опускаючі Дзьоба до Гілки — мабуть, Видобуток виявило великою, за один раз не склюваті.\nДорослий горобець Почекаев молодого, и смороду полетілі такоже, як и прілетілі — разом.\nСтатут полюваті, дорослі ластівки годину від годині сідалі на Гілки Неподалік від молодих, щоб відпочіті и обов’язково почистити, привести в порядок свои пір’ячко. А потім знову Відлітали на поиск корму для дітей.\nСім’я ластівок: батьки відпочивають на гілках Неподалік від пташенят\nДоросла ластівка відпочиває на гілці недалеко від своих пташенят, чистити пір’ячко, потягується и розправляє крила\nБлижче до вечора пташенята стали Вимагати їжу більш активно. Смороду підліталі на гілку до відпочиваючих батькам, сідалі поруч, и голосно кричали, трясучий крилами почти так само, як це робів молодий горобець: «Є! Є! Хочу Їсти! Я дуже хочу Їсти! Я дуже-дуже хочу Їсти!»\nІ втомлені батьки знову Відлітали «на роботу».\nЩе Якийсь час пташенята продовжувалі шуміті и трясти крилами, ледве углядівші підлітають до них з їжею в дзьобі дорослих ластівок, но потім, наївшісь, трясти крилами перестали и только піднімалі крик.\nПеред самим заходом маленькі ластівки перелетілі на сусіднє дерево, де мені їх Було чутні, но не видно, а потім перелетілі ще кудісь. Напевно, полетілі готувати до сну.\nНа добраніч, ластівки! Найскладніше — НЕ віпасті з гнізда, перший раз з него вілетіті — Вже позаду. Альо скільки ще Попереду того, чому Належить навчітіся, щоб потім восени збіратіся вечора на проводах всім разом однією великою дружною сім’єю и готувати до перельот.\nЛастівки на проводах\nА це дочка проїхала по дорозі на велосіпеді Повз проводів з ластівкамі и сполохала їх\nНебо, повне птахів (ластівок)\nP.S. Прибуття в цею раз не удалось, потім на внутрішню удалось прілаштуваті до статті для наочності кілька фотографій комах и жімолості, Які у мене лежати у Великій кількості без діла, и фото ластівок, зроблені чоловіком восени.\nНа жаль, на мій фотоапарат даже при максимальному набліженні НЕ удалось сделать більш чіткі и якісні фотографии ластівок и їх пташенят, а фото з Горобця Взагалі НЕ Вийшла.\nПропоную ознайомітісь з іншімі статті з міткою «птахи» (в основному, це майстер-класи виробів) або інші статті про спостереження за тварин:


Люмбаго. Лікування люмбаго і болю у спині без блокад і медикаментів у Києві\nГоловна Що лікуємо? Захворювання хребта Люмбаго\nПитання: Що таке люмбаго і якими симптомами супроводжується захворювання?\nВідповідь: Люмбаго - різкий напад болю в попереку.\nЛюмбаго (в перекладі з латинської Lumbus- поперек) — це гострий, різкий і пульсуючий біль в області попереку. Її часто плутають з радикулітом.\nЛюмбаго - поширене захворювання у жінок з 25-річного віку, а у чоловіків 30-40 років. Локально пронизливий (або проколюючий) біль можна відчути глибоко в м'язах, кістках або зв'язках. В основному проявляється або відразу після фізичного навантаження, або незадовго після того, і характеризується наступними симптомами:\nГострий і різкий біль, який фіксує ваше становище в зігнутому вигляді.\nПосилення болю при русі.\nПульсуючий біль, що віддає в сідничні м'язи.\nСпазм м'язів у ділянці нирок.\nЯк тільки розпочинається приступ люмбаго організм людини відразу намагається мінімізувати можливі наслідки і з цією метою блокує травмовану ділянку шляхом спазмування м’язів. У разі захворювання, людина стає абсолютно безпорадною. У неї немає можливості вільно рухатися, кашлянути або фізично напружитися, при цьому відчуваючи повний дискомфорт. При дуже інтенсивних і сильних болях, використовують болезаспокійливі місцевого призначення. Також симптоми можуть різко зникнути, так як і різко з'явиться (іноді може виникнути відчуття, немов диски стали на місце). Недуга має можливість перерости в хронічне захворювання, в разі несвоєчасного і неправильного лікування. Тривалість Люмбаго може бути від кількох годин до кількох діб!\nЯкщо використовувати місцеві знеболюючі постійно - то вони зможуть лише на певний час приглушити біль, але не усунуть проблему, яка незабаром обов'язково знову себе проявить, так як паталогічні процеси продовжуватимуть розвиватися в м'язах і тканинах.\nПитання: Які причини захворювання люмбаго?\nВідповідь: Факторами, провокуючими виникнення даного захворювання можуть бути:\nПорушення кровообігу, погіршення живлення м’язової та сполучної тканини,\nФормування хребетних гриж.\nПеревтоми поперекових м'язів або підняття важкого.\nРізке і необережний рух або нахил.\nПрироджені дефекти хребців.\nЛюмбалгія - тривалі ниючі болі в області попереку.\nТравми або удари.\nНаиболее частой причиной его возникновения является остеохондроз поясничного отдела позвоночника, а также его осложнения: протрузии и грыжи межпозвонковых дисков.\nКожен з перерахованих факторів може стати пусковим механізмом приступу люмбаго. Найчастіше виникнення люмбаго пов'язане з остеохондроз поперекового відділу хребта, а також його ускладнення: протрузії та грижі міжхребцевих дисків. А це свідчить про те, що причина цього захворювання має переважно біомеханічний характер, тобто неправильні рухи, пози спричиняють тонусно-силові порушення м'язів, погіршення інервації, кровообігу, а також погіршення живлення м’язової та сполучної тканини, як результат - поступове зневоднення хребців, а з часом в них відбуваються біохімічні зміни, які призводить до їх руйнування.\nТаким чином, можна говорити про дві основні, тісно пов’язаних між собою причини виникнення люмбаго:\nтонусно-силові порушення м'язів;\nпорушення кровообігу, лімфообігу, інервації та погіршення живлення м’язової та сполучної тканини.\nПитання: Можливі наслідки при відмові від звернення до лікаря невролога або вертебролога?\nВідповідь: Можливі наслідки наступні:\nДистрофія міжхребцевих дисків.\nПочастішання і посилення симптоматики, а також і тривалість больових відчуттів до декількох тижнів.\nЧасткове і повне оніміння ніг.\nПроблеми зі стулом, сечовипусканням і вплив на інтимне життя.\nПитання: Які принципи та підходи до лікування різкого нападу болю в попереку - люмбаго?\nВідповідь: Традиційно лікування люмбаго зводиться до призначення тижневого курсу знеболювання нестероїдними протизапальними засобами, крім цього призначаються препарати для зняття м’язового спазму. При сильних болях рекомендують лікувальні блокади.\nАле повинно бути розуміння того, що таке симптоматичне лікування не впливає на причину болю і з часом ця проблема буде проявляти себе все частіше і частіше, причому з посиленням симптоматики та збільшенням тривалості больових відчуттів.\nЧерез це підхід до лікування люмбаго має бути комплексним і передбачати в гострому періоді медикаментозну терапію, а по мірі того як відступить больовий синдром, то потрібна ґрунтовна діагностика з метою встановлення та усунення причини даного захворювання.\nСаме таким чином відбувається лікування в Медичному центрі кінезітерапії “KinesisLife”. Слід зауважити - це єдиний Медичний центр в Україні, який вже більше десяти років застосовує принципи Інтегративної (холістичної) медицини засновані на цілісному підході до організму людини:\nЛікування та оздоровлення організму в цілому, а не окремих органів та захворювань.\nПри лікуванні враховується цілісний стан організму та взаємозв’язок органів між собою.\nПошук і усунення причини захворювання, на відміну від традиційного лікування симптомів.\nСимптом – це сигнал неблагополуччя в організмі, який має допомогти лікарю в пошуку істинних причини хвороби. Він має подавлятися лише в випадках коли больовий синдром великої інтенсивності або суттєво знижується якість життя.\nПитання: Які використовуються методи лікування люмбаго?\nВ Медичному центрі кінезітерапії “KinesisLife” розроблена унікальна, інноваційна методика Система інтегративної кінезітерапії (див. Вікіпедія), яка в повному обсязі відповідає названим принципам холістичної медицини. При цьому мова не йде про протиставлення методів сучасної і інтегративної медицини, а про об’єднання зусиль. Безперечно, якщо пацієнт приходить до нас з больовим синдромом високої інтенсивності, то призначаються лікувальні блокади або інші обезболюючі та протизапальні схеми лікування. Лише після того, коли больовий синдром подолано, пацієнту пропонується на основі Система інтегративної кінезіотерапії (СІК) провести глибоку діагностику на предмет виявлення та усунення причини хвороби.\nСистема інтегративної кінезіотерапії грунтується на трьох базових етапах:\n1) Кінезіологічна діагностика. Мета першого етапу – пошук першопричини захворювання. З цією метою використовується Мануальне м’язове тестування для визначення м’язового тонусу. Таким чином визначаються ослаблені м’язи, які є причиною кістково-м’язових дисбалансів, порушення кровообігу, лімфообігу, іннервації, а також визначаються методи корекції. З цією метою використовуються остеопатичні техніки, техніки прикладної кінезіології, мануальної терапії, лікувального масажу, терапії тригерних точок, тощо.\n2) Кінезіологічна корекція. Мета цього етапу, використовуючи методи та техніки, переважно мануального характеру, усунути кістково-м’язові дисбаланси шляхом розслаблення спазмованих і посилення гіпотонічних (ослаблених) м’язів. Крім цього, важливим завданням є забезпечення відновлення правильної послідовності включення м’язів, формування адекватного патерну руху через нейромоторне перенавчання.\n3) Кінезітерапевтичний вплив. Одне з ключових завдань цього етапу – закріпити і розвинути результати попереднього етапу. Кінезітерапевтичну індивідуальну програму пише лікар з урахуванням попередніх етапів.\nРеалізація кінезітерапевтичної програма має забезпечити:\nвідновлення іннервації, нормалізацію живлення, кровопостачання та лімфовідтоку у всіх тканинах тіла;\nвключення в роботу ослаблених м’язів, що сприяє відновленню сили м’язового волокна, дозволяє відновити та посилити в них мікроциркуляцію;\nусунути затиснення та компресію нервових корінців і судин.\nактивізацію внутрішніх скритих резервів організму для включення відновних та регенераційних процесів спрямованих на прискорення видужання;\nформування оптимального рухового стереотипу.\nУспішне лікування можливе лише при якісній реалізації всіх трьох етапів. Оскільки СІК є надбанням Медичного центру кінезітерапії “KinesisLife”, то лише спеціалісти “KinesisLife” в повному обсязі володіють методикою і гарантовано зможуть відновити Ваше здоров’я.\nНе втрачайте час на ходіння по колу, звертайтесь до Медичного центру кінезітерапії “KinesisLife” тут Вам допоможуть!


Університети Івано-Франківська переправляли нелегалів закордон - ZAXID.NET\nУніверситети Івано-Франківська переправляли нелегалів закордон\nСуспільство — Я.І., 16:23, 9 лютого 2016 0 0\nМайже половина іноземців, запрошених на навчання до Івано-Франківська, не прибувають до університетів.\nПро це 9 лютого на засіданні комісії облради з питань захисту прав людини і законності повідомив Сергій Саїв, начальнику управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області, інформує місцеве видання «Галка».\n«Проблема у тому, що навчальні заклади іноземні студенти в’їжджають за запрошеннями приватних фірм, – сказав Сергій Саїв. - Університетам потрібно припинити співпрацю з цими приватними структурами».\nСергій Саїв назвав діяльність таких фірм узаконеним каналом переправи нелегалів. Ця практика існує по всій Україні. Припинити її можливо на законодавчому рівні.\nТим часом управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області інформує про перекриття каналу нелегальної міграції іноземців до країн ЄС.\nПереправленням осіб через кордон займалася 33-річна мешканка Івано-Франківська.\nЖінка розробила механізм, за яким іноземці, котрі в’їжджали в Україну, отримували підроблені посвідки на тимчасове проживання та довідки про навчання у вищих навчальних закладах Івано-Франківська. Надалі організаторка забезпечувала мігрантів необхідними документами, в тому числі й підробленими, для отримання Шенгенських віз та виїзду до країн Європейського союзу. За свої послуги із легалізації іноземців в Україні та їх подальше переправлення до Євросоюзу жінка брала 1500 євро з однієї особи.\nСпівробітники спецслужби затримали зловмисницю під час одержання нею частини оплати за черговий пакет підроблених документів у розмірі 800 доларів. Їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 (незаконне переправлення осіб через державний кордон України, що карається позбавленням волі на строк від семи до дев'яти років) Кримінального Кодексу України. Суд обрав для жінки міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на два місяці з можливістю внесення застави у понад 700 тис. гривень. Триває виявлення осіб, котрі сприяли жінці у її протиправній діяльності.


Екстакт центели | Aroma-Vita\nІндійська рослина. Використовується для лікування нервової системи і як загоюючий засіб, засоби проти прокази, слонової хвороби, шкірних захворювань. Стимулює вироблення колагену в шкірі і використовується як регенеруючий і венотонізуючий.\nINCI: Aqua, Propylene Glycol, Centella Asiatica\npreserved with Phenonip 0.25% м/м\nРозчинність: у воді, спирті 60%\nНаявність активних компонентів:\nЕфірні олії: позитивно;\nОрганічні кислоти: позитивні.\nPlant / Extract ratio: 1/1\nГоту кола стимулює вироблення колагену в шкірі і використовується в косметиці як загоювальний, регенеруючий і венотонізуючий засіб.\nДля основних харчових та біологічно активних речовин, що містяться в Готу Колі, не визначено рівні споживання, що рекомендуються, при включенні їх до складу БАД до їжі. Величина добової дози визначена експериментально фірмами-виробниками та затверджена у відповідних органах нагляду виробництва та обороту БАД до їжі.\nРекомендується при психічних захворюваннях, епілепсії, нервових розладах, гіпотензії, атеросклерозі, клімаксі, опіках, псоріазі, порізах, трофічних виразках, варикозному розширенні вен під час післяопераційної реабілітації.\n- високоефективні засоби анти-ейдж (лосьйони, тоніки, гелі, креми, серуми);\n- доглядають засоби за шкірою навколо очей;\n- спорідненості від розтяжок та від целюліту;\n- препарати для догляду за шкірою грудей (підтяжка, зміцнення);\n- бальзами для пошкоджених губ;\n- Гелі та бальзами після гоління;\n- Гелі для душу, ванни.\nРекомендоване дозування: 1-10%. А також, до 50% у концентрованих засобах - сироватках, серумах.


Як боротися з карликовістю малини | Сад і огород\nЯк боротися з карликовістю малини\nПоки, на щастя, ця хвороба, звана карликовістю, зустрічається рідко, але перспективи розширення її ареалу великі. Аматорське садівництво в нашій країні досягло небувалого розмаху. У садівників з’явилася можливість купувати саджанці не тільки нашого виробництва, але і закордонні. Їх у великій кількості завозять різні фірми.\nЖоден вітчизняний розплідник, виробляє малину, не має сьогодні достатнього просторової ізоляції від плодоносних насаджень і дикорослих заростей малини. Та й вирощуванням посадкового матеріалу займається зараз така велика кількість виробників, що проконтролювати повністю цю справу неможливо. Тому знати найбільш небезпечні хвороби «в обличчя» всім садівникам-любителям не завадить.\nКарликовість малини завозиться з посадковим матеріалом. Зовні він може виглядати здоровою, але через рік – два ознаки хвороби все одно виявляться. Моя порада купують малину на стороні — не беріть відразу багато саджанців. Як відомо, малина розмножується нащадками дуже швидко. Поки ви будете два роки тримати її на карантині, нащадків наросте предостатньо. Це буде не зайвою пересторогою.\nАдже навіть з зовні здорових, але інфікованих рослин хвороба розноситься цикадками. Чим більше заражених рослин, тим більша ймовірність того, що вони рознесуть її по окрузі. Потім все піде по колу: ви знищите хворі рослини і висадіть здорові, але від сусідів до вас хвороба знову перейде. Так виникне вогнище, ліквідувати який можна буде суцільним знищенням малини.\nОзнаки хвороби такі: малина стає карликової, тобто вона в 2-4 рази менше здоровою. З’являється у багато разів більше, ніж зазвичай, нащадків, вони дуже тонкі і ростуть густо. Міжвузля сильно звужуються. У плодоносних пагонів гілок більше звичайного. На хворих кущах листя дрібні, зазубрені, жовтуватого кольору і розміщуються на довгих тонких черешках. Найчастіше уражені цією хворобою рослини перестають плодоносити.\nЯк боротися з карликовістю?\nЧерез вірусної природи хвороби проти неї марні будь-які хімікати. Всякого роду підгодівлі і поливи зможуть лише тимчасово поліпшити зовнішній вигляд рослин, але не вилікують їх. Тільки марно втрачено час. Насамперед у боротьбі з карликовістю повинна стати профілактика.\nВесь чужий посадковий матеріал необхідно два роки контролювати на наявність хвороби. Для того щоб виключити можливість розносу вірусів цикадками, потрібно в цей період обробляти рослини інсектицидами від цикадок. Перша обробка проводиться до цвітіння, друга — одразу після його закінчення. Особливо ретельно необхідно обробляти середину кущів у землі, там найбільше мешкає цикадок молодшого віку.\nПри виявленні ознак захворювання, не вагаючись, яким би цінним і коханим був сорт, повністю выкорчуйте всю малину, не шкодуючи пізніше з’явилася поросль. Інакше не можна. А як бути, якщо у сусідів завелася зараза? Не відмовлятися ж за неї від вирощування малини. Просто треба більш уважно доглядати за рослинами. Я не прихильник огульного застосування пестицидів, але в цьому випадку без них не обійтися.\nПрофілактичні обробки карате і аналогами проти цикадок необхідно проводити щорічно. В саду малину треба вирощувати в декількох місцях. У цьому випадку, при проникненні карликовості, можна буде обмежитися знищенням рослин в осередку ураження і контролем за станом інших. І останнє: з саду, де “оселилася» карликовість, краще не пропонувати друзям і знайомим саджанці малини.


Відновлення файлів формату CP3 - Data Recovery In Ua\nHome/Відновлення різних файлів/Відновлення файлів формату CP3\nВідновлення файлів формату CP32020-01-08T17:21:45+03:00\nВідновлення файлів формату CP3\nЩо таке файл з розширенням .CP3?\nСпеціальна форма кабіни гоночного автомобіля, створена за допомогою редактора кабіни гран-прі 3; включає кермо і внутрішнє управління; можна імпортувати в Гран-прі 3 і використовувати для налаштування зовнішнього вигляду гоночного автомобіля.\nЯк відновити втрачені .CP3 файли?\nПрограми для відновлення .CP3 файлів\nЧим відкрити файл з розширенням .CP3?\nПід час роботи комп'ютера, ноутбука або інших стаціонарних та мобільних пристроїв, не дивлячись на регулярне оновлення та очистку, виникають баги, зависання, апаратні або системні збої. В результаті, важливий .CP3 файл може бути видалено.\nДалеко не у всіх випадках єдиним способом відновлення .CP3 файлу, буде його повторне створення.\nСкористуйтесь програмами для відновлення .CP3 файлів після навмисного чи випадкового видалення, форматування пам'яті пристрою або картки пам'яті, зараження вірусом, збою або очищення пам'яті.\nПрограми для відновлення CP3 файлів\nШукаєте як відновити файл форми grand prix 3 cockpit?\n5. Щоб знайти потрібний файл форми grand prix 3 cockpit, перейдіть в інтерфейсі програми в папку з якої йог обуло видалено. Або перейдіть в папку «Глибокий аналіз» і виберіть тип файлу, який необхідно відновити.\n6. Виділіть потрібні cp3 файли та натисніть кнопку «Відновити».\nШукаєте як відкрити файл форми grand prix 3 cockpit?\nТип файлу: Файл форми Grand Prix 3 Cockpit\nРозширення файлу: .CP3\nПрограми, що відкривають файли CP3\nЯкщо у вас виникли питання по відновленню файлів формату .CP3 або інших форматів, то запитуйте їх в коментарях.