Поліпи в сечовому міхурі у чоловіків є наслідком якого-небудь патологічного процесу. Пацієнти, що мають новоутворення, у багатьох випадках не мають яскраво виражених зовнішніх симптомів. Така патологія виявляється при профілактичному медичному огляді. Якщо ж наріст утворився на сфінктера сечового міхура, то можуть виникнути ускладнення. При цьому хворий буде мати ряд певних скарг. Багато людей ставляться несерйозно до цього діагнозу. Це може привести до появи онкології. Нарости мають тенденцію перероджуватися, що спричиняє розвиток раку. В цьому випадку терапія буде значно відрізнятися.\nПоліпи часто виявляються на стінках сечового міхура. Це пов’язано з патологічним розростанням тканин. Слизова оболонка міхура має певну будову. Якщо відбувається сильне зміна обмінних процесів клітини слизової оболонки починають активно ділитися. При цьому спостерігається осередкове поява поліпів. У деяких випадках відзначається їх глибоке залягання в стінках міхура. До стінок підходить велика кількість кров’яних судин. При розриві оболонки такого поліпа у пацієнта спостерігається незначна кровотеча.\nСама патологія не носить шкідливий характер. Проблеми виникають при її неправильної локалізації. Якщо у пацієнта є великі поліпи на нижній частині міхура, то можуть виникнути проблеми з сечовипусканням. Також таке розташування викликає сильні больові відчуття. У цьому випадку необхідно провести хірургічне втручання.\nПоліпи мають різну будову. Наявність додаткового папіломавірусу спричиняє розвиток ніжки у новоутворення. Якщо ж тканини розростаються через патологічного впливу хвороботворних мікроорганізмів, наріст не буде мати тонкого підстави.\nПоява новоутворень у сечовому міхурі часто не має видимих причин. Медики багато років проводять дослідження, щоб визначити природу цих новоутворень. Багаторічне вивчення проблеми виявило наявність ряду причин, які можуть вплинути на розростання тканин. До них відносяться такі зміни, як:\nТравмування оболонки міхура;\nПатологічної причиною може виявитися запальний процес в сечовидільній системі. Запалення в міхурі розвивається за двома типами. Перший тип патологій виникає з-за шкідливого впливу навколишнього середовища. До них відноситься сильне переохолодження, травмування або наявність хронічного захворювання. Також поліпи виявляються у чоловіків, які страждають на цукровий діабет. При цьому новоутворення з’являється на тих ділянках, у яких порушено трофічну харчування. Такі нарости не мають достатнього харчування киснем. Вони мають тонкі стінки і схильні до частих розривів.\nДругий тип пов’язаний із занесенням в міхур бактеріальної інфекції. У сечі чоловіки виявляється скупчення патогенних мікроорганізмів і продуктів їх життєдіяльності. Бактерії надають згубний вплив на стан слизової. На ділянці локалізації бацили відбувається масова загибель корисної мікрофлори. Утворюється заміщення флори на хвороботворну тканина. Бактерії викликають сильний некроз тканин, в результаті чого відбувається активація захисної системи. Вона провокує тканини до швидкої регенерації. Клітини починають швидко розмножуватися. Наявність супутньої інфекції спричиняє посилення цього процесу. В міхурі утворюються множинні поліпи.\nВчені виявили генетичну залежність захворювання. У чоловіків, родичі якого страждають захворюванням, збільшується ризик появи поліпів. Також було встановлено, що проблема залежить від віку. Якщо у родича з’явилася проблема в 40 років, то й у її дітей патологія проявиться в цьому ж віці.\nЗахворювання може виникнути і унаслідок травмування слизової оболонки сечового міхура. При порушенні цілісності тканин відбувається активація відновних процесів. Відновлення полягає в утворенні нових тканин. При сильному пошкодженні оболонки на цій ділянці утворюється рубець. Рубцева тканина не є властивою міхура. Відбувається зміна складу мікрофлори тканини. На ураженій ділянці утворюються різні новоутворення.\nЗміна структури міхура залежить також від стану імунної системи чоловіка. Імунітет є слабкою системою. Якщо пацієнт часто страждає різними захворюваннями, може виникнути структурний порушення слизових. При цьому поліпи спостерігаються не тільки в міхурі, а й протягом усього сечовивідної системи. Процес протікає гостро і вимагає негайної реакції з боку лікарів.\nЯвні ознаки у чоловіка виявляються рідко. Найчастіше процес протікає непомітно для оточуючих. Це відбувається через особливості розташування новоутворення. Якщо поліп розташовується на середній або верхній частині міхура, ознак у чоловіка не буде. При локалізації поліпів у нижній частині міхура у пацієнта виникають такі прояви, як:\nСильний больовий синдром при спорожненні;\nЗакупорка міхура сфінктером.\nНаявність домішки крові в сечі обумовлюється декількома факторами. Кров потрапляє в сечу через прориви в оболонці поліпів. Такий симптом виникає при сильному фізичному навантаженні на організм. Прорив відбувається при піднятті тягарів, тривалому бігу або невдалому нахилі. Домішки крові при цьому незначні. Сечова рідина набуває рожевий відтінок. Якщо прорив супроводжується відділенням шматочків тканин, то в рідині спостерігаються кров’яні слизові волокна. Проблема виникає рідко і часто залишається непоміченою.\nТакож кров’яні виділення виявляються у чоловіків, що мають хронічне запалення тканин міхура. Патологія супроводжується частковою загибеллю клітин слизової. Клітини потрапляють у сечу і виводяться через сечовивідні шляхи. Таке явище носить тривалий характер і супроводжується різями в нижній частині черевної порожнини.\nУтруднення сечовипускання з’являється при наростанні тканин на нижній частині сечового міхура. При розташуванні поліпів на області сфінктера може статися часткове перекривання сечовивідного каналу. Сеча перестає виводитися повністю, процес проходить з додатком фізичних зусиль. Напруга на канал може викликати набряк тканин. У цьому випадку рідина буде виходити крапельно. Поліп на поверхні сфінктера робить згубний вплив на процес спорожнення. У таких хворих спостерігається повна закупорка сечовипускального каналу. Проблему необхідно вирішувати в перші години виявлення. В іншому випадку міхур розривається.\nБолючі відчуття супроводжують тільки низько розташовані поліпи. Біль з’являється в процесі спорожнення. Якщо ж проблема не зникає після очищення міхура, необхідно терміново звернутися до фахівця. Таке явище вказує на закупорку сфінктера.\nВ інших випадках у чоловіків не виникає видимих симптомів. Патологія виявляється тільки при проходженні планової ультразвукової діагностики сечового міхура.\nДіагностика захворювання супроводжується ретельним вивченням оболонки міхура. Для діагностики необхідно провести наступні дослідження:\nВзяти аналіз сечі;\nУльтразвукова діагностика слизової;\nСпочатку чоловікові необхідно здати аналіз сечі. У ній фахівці вивчають якісні характеристики. Поліпи тягнуть зміна біологічного складу рідини. Патологія викликає збільшення рівня білка в сечі. Також можуть виявлятися включення слизових волокон і домішки крові.\nПісля здачі аналізів чоловік спрямовується на ультразвукове обстеження. Метод дає чітку картину змін слизової міхура. Також швидко виявляється локалізація поліпів і уточнюється їх розмірна характеристика.\nНаявність великих новоутворень супроводжується взяттям біопсії. Процедур неприємна, але необхідна. Для цього через уретральний канал вводиться спеціальна мікрокамера. Через неї спеціаліст досліджує поліп. Через спеціальну трубочку проводиться прищипування поверхні поліпа. Взятий шматочок направляється для вивчення в лабораторію. Це необхідно для виключення онкологічного характеру новоутворення.\nПісля ретельного дослідження лікар ставить діагноз пацієнту. У деяких випадках обстеження проводиться під час операції. У цьому випадку посічена тканина направляється на гістологічне вивчення в лабораторних умовах. Дослідження займає не більше 20 хвилин. Подальші заходи вирішуються хірургом.\nДля видалення поліпів з сечового міхура використовують різні методи. До них відносяться такі види терапії, як:\nХірургічне втручання проводиться двома методами і залежить від кількості поліпів і розмірів вогнища ураження. При незначному ураженні використовується цістоскопіческий метод. Цистоскоп вводиться в міхур через уретральний канал чоловіки. За допомогою його видаляються дрібні поліпи і розрізаються середні новоутворення. Залишки зруйнованих поліпів виводяться з міхура при його спорожнення. Такий спосіб дозволяє виключити поява кровотеч. Відновлення пацієнта відбувається на 3 день після хірургічного втручання.\nЯкщо ж вогнище ураження великий, то необхідна повноцінна операція, яка супроводжується розкриттям міхура і частковим висічення його тканин. Після операції чоловік відновлюється протягом 10 днів. Медикаментозний і консервативний метод застосовується на початковій стадії захворювання. Підбір лікарських засобів повинен здійснювати лікар.\nПатологія не заподіює чоловікові страждань, але може викликати онкологічні поразки сечового міхура. Щоб цього не сталося, необхідно усунути поліпи на перших етапах розвитку. Своєчасне лікування дозволяє швидко відновити здоров’я чоловіка.\nЦікаве за темою: Поліпи в сечовому міхурі у чоловіків: лікування, операція


Результат пошуку туру по мітці «тури Фінляндія»\nВідпочинок Фінляндія, список всіх турів\n28.12, 29.12, 30.12\nЦіна від: 23706 грн\nЦіна від: 3186 грн\nЕстонія Латвія Фінляндія Швеція\nЦіна від: 10508 грн\nЛапландія на Католицьке і Православне Різдво\nЦіна від: 17444 грн\nЦіна від: 10584 грн\nвиїзди 21.12., 28.12., 30.12.,02.01., 09.01.\nЦіна від: 9960 грн\nНовий Рік 2020!\nЦіна від: 2660 грн\nВибирайте свій SPA-тур на термали – Україна, Угорщина, Фінляндія\nЗадоволення для душі і тіла!\nЦіна від: 3865 грн\nЦіна від: 4205 грн\nСПА тур до Фінляндії!\n12 листопада та 5 грудня\nСкандинавія. Вся правда про Вікінгів\nЦіна від: 11780 грн\nБАЛТІЙСЬКИЙ КРУЇЗД: ТАЛЛІНН, ГЕЛЬСІНКИ, СТОКГОЛЬМ, РИГА\nЦіна від: 4898 грн\nБАЛТІЙСЬКИЙ КРУЇЗ "ТАЛЛІНН, ГЕЛЬСІНКИ, СТОКГОЛЬМ, РИГА"\nЦіна від: 3968 грн


Фейки російських новин: стратегії пропаганди\n11 Травень 2016, 18:00\nМісце падіння «Боїнгу» біля селища Грабове. Квітень 2015 року\nОднією з основних тем минулого тижня у ЗМІ Kremlin Watch Monitor називає «Боїнг» рейсу MH17 Малайзійських авіаліній, який збили 2014 року. Згідно зі звітом EEAS Stratcom Disinformation Review, насамперед прокремлівські медіа продовжують висловлювати припущення, що «Боїнг» було збито ракетою українського винищувача. Вони посилаються на документальний фільмі BBC. Тоді як у цьому фільмі експерти називають малоймовірним, що український винищувач міг збити літак рейсу MH17. Російські ЗМІ також вигороджують Путіна зі скандалу «панамських паперів».\nТема рейсу MH17 стала однією з топових у медіа за останній тиждень, згідно з оглядом Kremlin Watch Monitor. Журналісти розслідувачі із Bellingcat повідомили, що встановили номер зенітного ракетного комплексу «Бук», яким був збитий літак «Малайзійських авіаліній» на Донбасі влітку 2014 року. У день трагедії і після неї в Донецькій і Луганській областях України було помічено установку «Бук». Раніше були відомі лише перша і остання з трьох цифр номера цього «Бука» – «3» і «2», тепер стала відома і друга – це теж «3».\nУчасники команди Bellingcat знайшли у профілях російських військових у соціальних мережах фотографії практично всіх «Буків» 53-ї зенітно-ракетної бригади з Курська за останні 5 років. Саме до цієї бригади, як вдалося з'ясувати з фотографій у профілях російських солдатів у соціальних мережах, був приписаний той самий «Бук» із номером «332», який, імовірно, збив «Боїнг». Їй же належали й інші машини з колони, яка прямувала до Ростовської області. Активісти Bellingcat почали прискіпливо порівнювати фрагменти фотографій установок і знайшли ледь помітні відмінності, які дозволили з'ясувати точний номер «Бука».\nПрес-секретар Кремля Дмитро Пєсков повідомив, що Москва не має жодної інформації щодо ідентифікаційних номерів російської зброї.\nМинулого тижня російські ЗМІ також повідомляли, буцімто, згідно із документальним фільмом BBC про збитий «Боїнг», літак міг бути збитий українським винищувачем. Проте у програмі BBC не стверджують, що Україна збила літак рейсу MH17, експерти, навпаки, кажуть, що це малоймовірно, адже винищувачі не можуть літати на такій висоті. Продюсер програми «Хто збив MH17» Майк Рудін у коментарі для Радіо Свобода заявив, що у деяких ЗМІ перекрутили зміст програми.\nЗМІ і Панамський скандал\nПрокремлівські медіа спробували заперечити зв’язок Володимира Путіна і справи з «панамськими паперами», а також звинуватили США та НАТО в ескалації конфлікту в Нагірному Карабасі, а також продовжують поширювати загальну дезінформацію, направлену проти НАТО і Заходу. Про це йдеться у звіті Information War Monitor for Central Europe за квітень.\nУ Панамських документах не йшлося про президента Росії Володимира Путіна, однак у них – імена кількох людей із «внутрішнього кола» оточення російського президента. Путін швидко вказав на те, що його ім'я не фігурує в жодному з документів, він заявив, що це є частиною інформаційної війни, яку, буцімто, США веде проти Росії. Свої твердження Путін підкріпив заявою WikiLeaks, що увесь скандал із «панамськими паперами» «фінансується Сполученими Штатами».\nАвтори Information War Monitor for Central Europe зазначають, що хоча у звіті сказано, що справжність Панамських документів не підтверджено, у ще одному звіті вже містяться новини про невдоволення в Ісландії і в Україні, а також про небажання і нездатність Національного антикорупційного бюро України притягнути до відповідальності українського президента Петра Порошенка, причетного до документів, що просочились. Ідеться про подвійні стандарти, або ж вибіркове використання документів. Політолог Дмитро Орєшкін передбачає, що наслідки появи «панамських документів» будуть дуже сильно відрізнятись на Заході та в Росії, де підконтрольні владі видання намагатимуться подати їх як ще одну змову, організовану так званими «ворогами Росії» – офіційний меседж, який Кремль максимально намагається просунути як у Росії, так і за кордоном, ідеться у матеріалі.\nЄвроатлантичні експерти про російську пропаганду\nЖурналіст Ксенія Кирилова аналізує пропаганду Кремля. Вона сформулювала 7 основних стратегій внутрішньої російської пропаганди, пише Euromaidan Press.\nНа думку експертів, пропаганда для самих росіян інша, аніж та, яку Росія пропонує іноземцям. Це тому, що вони обслуговують різні цілі.\n«Російська держава не має можливості стримувати іноземне населення (за межами окупованих територій), отже, пропаганда є головним інструментом розділення. Росія намагається переконати західних глядачів у своїй розумності, створює широкі маси або навіть політичні кола для проросійських позицій, або іноді просто заплутує людей і «каламутить воду» щодо ключових питань», – ідеться в матеріалі.\n1. Послаблення критичного мислення\nУ пропаганді активно використовують прийоми психологічних маніпуляцій, що покликані різко знизити, а то і зовсім блокувати здатність критичного мислення через апеляцію до почуттів глядача або слухача. Ці почуття – не завжди ненависть. Пропаганда активно експлуатує почуття жалю, граючи не лише на гірших, але і на кращих людських інстинктах – наприклад, показуючи зруйновані будинки на Донбасі або як страждають від війни діти.\n2. Створення образу ворога\nУ російській пропаганді ворог – це США і так звані «американські маріонетки», починаючи з української влади і завершуючи всією Західною і Східною Європою\n3. Прив'язування будь-яких внутрішніх проблем до зовнішнього фактора\nБідність, погані дороги та інфраструктура, корупція та погані умови життя пояснюють роботою ворогів Росії. Загальна безпорадність населення компенсується ілюзію причетності до історичних подій і посиланням на абстракцію під назвою «Росія».\n4. Акцент на консолідації суспільства перед обличчям військової загрози\nОскільки цей злий і корумпований Захід веде війну проти Росії, суспільство має консолідуватися, щоб протистояти агресії і боротися з «національними зрадниками», які нібито ставлять під подальшу загрозу суспільство\n5. Формування образу Володимира Путіна як єдиного лідера, здатного протистояти військовій загрозі\nКульт особистості Путіна, що його оточує, прагне представити його як єдиного лідера, здатного витримати передбачувану військову загрозу, з якою стикається Росія.\n6. Підготовка до неминучих труднощів «військового часу»\nНебезпека неминучої війни (в тому числі ядерної війни) змусить людей прийняти будь-яке інше обмеження як «менше зло», або жертви, на які потрібно піти, щоб уникнути війни. Цим можна виправдати й економічні труднощі.\n7. Створення перед Заходом іміджу єдиної, консолідованої, готової до війни Росії\nОсновна ціль – змалювати Росію набагато більшою військовою загрозою, аніж вона є насправді.


Наше все | ukrainky.com\n14 відомих всьому світу речей, створених українцями. Навіть славнозвісні кадри з «Титаніка».\nЗнаємо, що хтось налічить тих речей, винаходів, досягнень значно більше, і ми щиро цьому втішимося. І мріємо, щоб наші земляки «понапридумували», створили і сконструювали ще 14 тисяч різних корисних речей:) А поки що дізналися, що завдяки українцям і вихідцям з України з'явилися (даємо від найсвіжіших до найдавніших):\nрозв’язання задачі про пакування куль. Над цією надважливою задачею, яка допомагає в корекції помилок у мобільних телефонах, інтернеті й космічних дослідженнях, «билися» досвідчені математики всього світу. А розв’язала її тридцятирічна киянка, доктор природничих наук Марина В'язовська. Вирішення зайняло у неї два роки, займає 23 сторінки, визнано науковою спільнотою «приголомшуюче простим» і нагороджене престижною премією Салема. Марину зараз запросили працювати до Федеральної політехнічної школи Лозанни.\nодин з найпопулярніших нині мессенджерів WhatsApp. Його створив киянин Ян Кум, програміст, сім'я якого ще у 1990-х роках емігрувала до США. Зараз йому лише 42 роки, а статок складає 9,5 мільярдів доларів.\nФото майстерні "Треті півні"\nелектронну систему телебачення. Автором "первісного телевізора" є фізик і винахідник Борис Грабовський – народжений у засланні син відомого українського поета Павла Грабовського. Борис сконструював ще у 1928 році так званий «телефорт», але визнання і патент, як першовинахідник, отримав аж через тридцять років. До речі, він також сконструював прилад для орієнтації сліпих і апарат для глухонімих.


Сучасне українське козацтво — Вікіпедія\n4 зміни у цій версії очікують на перевірку. Стабільну версію було перевірено 14 березня 2020.\nСуча́сне украї́нське коза́цтво — сучасні громадські організації в Україні та поза її межами, метою яких є відродження традиційних козацьких цінностей, плекання історичної пам'яті про феномен українського козацтва.\nСвято «500-ліття Запорозького козацтва», 1990 р.\n1 Історія виникнення та загальна характеристика\n2 Основні напрями розвитку сучасного козацького руху в Україні\n2.3 Вільні козаки\n2.4 Звичаєве козацтво\nІсторія виникнення та загальна характеристикаРедагувати\nСеред перших таких організацій були: Донецьке козацьке земляцтво (1984), Кальміуська паланка (1990), Запорізьке козацьке товариство «Запорозька Січ» (1990). У різних регіонах України у 1990-х роках виникають «Карпатська Січ» (Львів), «Прикарпатська Січ» (Івано-Франківськ), «Буковинська Січ» (Чернівці), «Волинська Січ» (Луцьк), «Поліська Січ» (Житомир), Київське козацьке товариство (Київ), «Закарпатська Січ» (Ужгород), Адамівський Осередок Козацтва і Задністрова Січ (Буджак) та ін.\nУ 1991 р. відбулося об'єднання всіх цих організацій у загальноукраїнську самодіяльну організацію Українське козацтво. Першим гетьманом став В'ячеслав Чорновіл. Організація зареєстрована Міністерством юстиції України 17.03.1992. З цього часу процес створення місцевих козацьких організацій активізувався — вони створювалися в районних центрах, містах і містечках України.\nЗ 1992 по 1998 роки гетьманом новітнього Українського козацтва був генерал-майор Збройних сил України Володимир Мулява. У 1998—2005 рр. — генерал і народний депутат Іван Білас. З 2005 р. — Віктор Ющенко.\nЗ 7 серпня 1996 р. згідно зі змінами до Статуту сучасне Українське козацтво стає «міжнародною, добровільною, незалежною, добродійною всеукраїнською оборонно-спортивною, національно-патріотичною організацією». На початку 2000 років ця органація нараховуваля 150—160 тис. членів...\nУ 2006 р. створена Народна Академія Українського козацтва. Працює Науково-дослідний інститут козацтва.\nКоординацію з владними структурами на найвищому рівні здійснює Українське козацтво при Президентові України.\nВодночас, гостра політична боротьба в Україні позначилася і на новітньому козацькому середовищі, свідченням чого є створення Союзу козаків України та низки інших регіональних товариств, які не увійшли до складу об'єднаного Українського козацтва.\nОсновні напрями розвитку сучасного козацького руху в УкраїніРедагувати\nНині сформовані основні напрями розвитку козацького руху — Реєстровий, Запорозький, Вільний і Звичаєвий (Традиційний). Вони мають своїх історичних попередників.\nЦей масовий напрямок представляє головним чином Українське козацтво й Українське реєстрове козацтво (Анатолій Шевченко), меншою мірою Військо запорозьке низове (отаман — Олександр Панченко). Ці організації зорієнтовані на державу та прагнуть їй служити.\nЦей масовий напрям представлено Міжнародною громадською організацією Козацтво Запорозьке (верховний отаман — Дмитро Сагайдак). Козаки визнають одне духовне керівництво — Українську Православну Церкву (Московського патріархату).\nДо нього зараховують Об'єднане козацтво України (керівник — Анатолій Попович). Орієнтоване на УПЦ Київського патріархату.\nНе має значного поширення в Україні. Сюди належать Звичаєва громада українських козаків (ЗГУК), Характерне козацтво, школи бойового гопака, рукопаш гопака, Спасу, традиційного козацького бою та хортингу. Характерною ознакою звичаєвого козацтва, на противагу реєстровому, є традиційні однострої (без погонів і лампасів) та відсутність генеральських звань. Один з лідерів цього напрямку — Євген Петренко — колишній головний отаман Українського козацтва.\nСписок козацьких організацій\nУкраїнське козацтво. Мала енциклопедія. Київ-Запоріжжя. 2002. 568 с.\nМи йдемо! — Донецьк, 1998;  [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]\nУкраїнське Козацьке Відродження та Народний Рух України (кінець 80-х — початок 90-х рр. ХХ ст.) [Архівовано 20 липня 2011 у Wayback Machine.]\nЛицарі України. Енциклопедія сучасного козацького руху (15 тт). 2005-2018. (Національна біліотека України ім. Я.Мудрого).\nСучасне Українське козацтво та його проблеми [Архівовано 27 листопада 2014 у Wayback Machine.]\nСучасне козацтво: Свято книги: «Історія українського козацтва» [Архівовано 6 квітня 2017 у Wayback Machine.]\nЗапорозькі козаки розірвали угоду про співпрацю з «Військом донським» [Архівовано 10 квітня 2017 у Wayback Machine.]\nУшанова С. Сучасне козацтво Задністров'я. Довідник.  [Архівовано 10 липня 2019 у Wayback Machine.]\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Сучасне_українське_козацтво&oldid=35070252\nОстаннє редагування: 1 квітня 2022, 07:29\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 07:29, 1 квітня 2022.


Реферат - Амортизаційна політика підприємства - Разное\nРеферат: Амортизаційна політика підприємства\nПроцес виробництва здійснюється за умови поєднання робочої сили і засобів виробництва. Засоби виробництва складаються із засобів праці та предметів праці. У вартісному виразі вони становлять виробничі фонди (виробничі засоби) підприємства, які поділяються на основні та оборотні. Головними ознаками основних фондів є термін їх експлуатації (більше одного календарного року), вартість і спосіб її перенесення.\nХарактерною особливістю застосовуваних основних фондів у процесі виробництва є їх відновлення. Для відновлення засобів праці у натуральному виразі необхідне їх відшкодування у вартісній формі, яке здійснюється шляхом амортизації. Об'єктом амортизації є всі основні фонди (крім землі). Амортизація — це процес перенесення вартості основних фондів на вартість новоствореної продукції з метою їх повного відновлення.\nДля відшкодування вартості зношеної частини основних фондів підприємства відраховують певні суми грошей відповідно до розмірів їх зносу (фізичного та морального), які включають до собівартості новоствореної продукції. Ці відрахування називаються амортизаційними. Після реалізації створеної продукції частина грошової суми, що відповідає перенесеній вартості основних фондів, відокремлюється і накопичується до повної величини, яка в основному відповідає первісній вартості основних фондів. Накопичені амортизаційні відрахування і є джерелом відновлення основних фондів.\nАмортизаційні відрахування здійснюють за певними нормами відносно балансової вартості об'єкта основних фондів. Норма амортизації — це встановлений річний відсоток відшкодування вартості зношеної частини основних фондів. Норма амортизації розраховується за формулою:\nде ОФп — балансова (первісна) вартість об'єкта основних фондів, грн.; Л — ліквідаційна вартість об'єкта основних фондів, грн.; Тн — амортизаційний період (нормативний термін, або термін корисної експлуатації основних фондів).\nНорми амортизації, які застосовуються на підприємстві, мають бути економічно обґрунтованими і спрямованими на своєчасне відшкодування основних фондів. Під час їх розрахунку дуже важливо правильно визначити термін використання (експлуатації) основних фондів, який установлюється підприємством при зарахуванні об'єктів основних фондів на баланс.\nВизначаючи цей термін, слід враховувати такі чинники: очікуване використання об'єкта підприємством з урахуванням його потужності або продуктивності; фізичний та моральний знос, що передбачається; правові або інші обмеження щодо строків використання об'єкта та інші фактори. Термін використання (експлуатації) об'єкта основних фондів переглядається в разі зміни очікуваних підприємством економічних вигод від його експлуатації. У такому разі відповідно до нового терміну використання і будуть визначатись норми амортизації об'єкта основних фондів.\nВажливими у системі амортизації є методи її нарахування, які дають змогу активно впливати на обсяг амортизаційних відрахувань, ступінь концентрації ресурсів у різні періоди функціонування фондів, що дає змогу динамічно підходити до створення основних фондів, ураховувати вплив чинника часу. Вибір методу амортизації визначається низкою об'єктивних чинників залежно від специфіки виробництва, темпів технічного прогресу, складності та особливостей розрахунків тощо.\nВідомі такі основні методи амортизації:\n1) Прямолінійний (рівномірний) метод полягає в тому, що кожного року на собівартість виготовленої продукції переноситься однакова частина вартості основних фондів. За такого методу щорічні амортизаційні відрахування обчислюються за формулою:\nде Ар— річні амортизаційні відрахування, грн.; ОФп — балансова (первісна) вартість об'єкта основних фондів, грн.; На — норма амортизації, %.\nПрямолінійний метод амортизації є простим, наочним, забезпечує рівномірні, стабільні амортизаційні накопичення протягом усього терміну служби. Водночас цей метод має низку недоліків. По-перше, цей метод передбачає рівномірний знос основних фондів протягом усього терміну їх використання, але в реальному виробництві устаткування зношується нерівномірно (простої, поломки, неповне завантаження за зміну) і вартість основних фондів на вартість продукції переноситься нерівномірно.\nПо-друге, прямолінійний метод амортизації не враховує морального зносу основних фондів, який зменшує вартість машин та устаткування або зменшує можливу їх вартість за рахунок введення в експлуатацію нових, більш досконалих, ефективних машин та устаткування. Це обумовлює дострокове виведення застарілої техніки з експлуатації, а значить, і недоамортизацію цієї техніки, величина якої обчислюється за такою формулою:\nНо.ф. = (ОФз+ Д) - Л,\nде Но.ф. — недоамортизована частина основних фондів, грн.; ОФз — залишкова вартість основних фондів, грн.; Д — витрати, пов'язані з ліквідацією, демонтажем недоамортизованих фондів, грн. Збитки від недоамортизації відбиваються на результатах діяльності підприємства.\n2) Методи прискореної амортизації. Ці методи дають змогу протягом першої половини корисного строку використання основних фондів відшкодувати до 60-70% їх вартості завдяки застосуванню в цей період підвищених норм амортизації. Прискорена амортизація означає щорічне зниження суми амортизаційних відрахувань, тому методи прискорення амортизації — це методи дегресивної амортизації.\nДоцільність застосування методів прискорення амортизації пояснюються такими обставинами: найбільша інтенсивність використання основних фондів припадає на перші роки їх експлуатації, коли вони фізично і морально ще є новими; накопичуються кошти для заміни об'єкта, що амортизується, у разі його швидкого морального старіння та інфляції.\nНайпоширенішими методами прискореної амортизації є метод зменшення залишкової вартості та методу суми чисел (кумулятивний метод).\n3) Метод зменшення залишкової вартості передбачає визначення суми амортизаційних відрахувань множенням залишкової вартості об'єкта на початок звітного періоду або первісної вартості на дату початку нарахування амортизації на річну норму амортизації (у відсотках), яка визначається за такою формулою:\nде п — тривалість корисного використання об'єкта основних фондів, років.\nРізновидом розглянутого методу є метод прискорення зменшення залишкової вартості (метод подвійно залишкової амортизації), за яким сума амортизації визначається множенням залишкової вартості об'єкта на початок звітного року або первісної вартості на дату початку нарахування амортизації на подвоєну норму річної амортизації, яка застосовується при прямолінійному методі амортизації:\nде А — знос (накопичена амортизація).\nСлід зазначити, що в ряді країн норма амортизації збільшується не в 2, а в 1,5, 3 або 4 рази. Так, у Франції застосовуються такі коефіцієнти: 1,5 — у разі терміну служби засобу праці 3-4 роки; 2 — якщо цей термін становить 5-6 років; 2,5 — якщо строк служби об'єктів перевищує 10 років. Проте найчастіше, особливо в США, застосовується метод подвоєної норми амортизації.\n4) Кумулятивний метод (метод суми чисел) характеризується також більш високими нормами амортизації в першій половині строку використання і поступовим їх зниженням у другій половині. Норма амортизації тут — величина змінна і розраховується діленням числа років (що залишились до кінця амортизаційного строку служби) на кумулятивне число, що являє собою суму чисел членів арифметичної прогресії (від 1 до 7, якщо строк служби сім років). Кумулятивне число розраховується як сума числових значень років служби устаткування.\nПри семирічному терміні служби це дорівнюватиме:\n1 + 2 + 3 + 4 + 5 + + 6 + 7 = 28, або (1 + 7) : 2 · 7 = 28.\nНорма амортизації для першого року (коли залишилось сім років строку служби) дорівнюватиме:\n(7 : 28)100% = 25%,\nдля другого року (коли залишилось шість років служби) —\n(6 : 28)100% = 21,43%.\nПри використанні цього методу в перші три роки замортизовано буде понад 64% вартості основних фондів, а через п'ять років — майже 90%. Застосування методів прискореної амортизації основних фондів зумовлюється їх узгодженістю з конкретним механізмом ринкових відносин. Ці методи служать для підприємств гарантією від втрат внаслідок знецінення основних фондів, посилюють роль амортизації як джерела нагромадження.\n5) Виробничий метод амортизації ґрунтується на передбаченні, що функціональна корисність основних фондів залежить не від часу, а від результатів їх використання. При цьому термін корисної служби визначається кількістю продукції та обсягом послуг, які підприємство планує виготовити або надати, використовуючи наявні засоби праці. При використанні цього методу річна сума амортизації визначається множенням фактичного обсягу продукції (робіт, послуг) (Ор) на виробничу ставку амортизації (Ас):\nА = Qр Ас.\n^ Виробнича ставка амортизації обчислюється за формулою:\nде Qпл - загальний обсяг продукції (робіт, послуг), який підприємство планує виробити (виконати) з допомогою цих засобів. Виробничий метод амортизації застосовується на промислових підприємствах з нерівномірним випуском продукції по періодах. Підприємства України можуть застосовувати норми й методи нарахування амортизації основних фондів, передбачені податковим законодавством, згідно з яким амортизаційні відрахування обчислюються окремо за кожною з трьох груп основних фондів, визначених за функціональним призначенням. Суми амортизаційних відрахувань звітного періоду визначаються множенням норми амортизації на балансову вартість групи основних фондів на початок звітного періоду:\nде А — амортизаційні відрахування за звітний період, грн.; Бв — балансова вартість групи основних фондів на початок звітного періоду, грн. Річні норми амортизації для кожної з груп основних фондів установлені такі:\n- група 1 — 5% (квартальна 1,25%);\n- група 2 — 25% (квартальна 6,25%);\n- група 3 — 15% (квартальна 5,75%).\nБалансова вартість групи основних фондів на початок звітного періоду розраховується як залишкова вартість за формулою:\nБв = Бв-1 + Пв-1 – Вв-1 – Ав-1,\nде Бв — балансова вартість групи на початок звітного періоду; Бв-1- балансова вартість групи на початок періоду, що передував звітному; Пв-1— сума витрат на придбання основних фондів, капітальний ремонт, реконструкцію, модернізацію та інші удосконалення основних фондів протягом періоду, що передував звітному; Вв-1— сума виведених з експлуатації основних фондів протягом періоду, що передував звітному; Ав-1 — сума амортизаційних відрахувань, нарахованих у періоді, що передував звітному.\nЗгідно зі згаданим вище податковим законодавством підприємства України можуть застосувати прискорену амортизацію основних фондів третьої групи, придбаних після 1 липня 1997 р., за такими нормами: перший рік експлуатації — 15%, другий рік — 30%, третій рік — 20%, четвертий рік — 15%, п'ятий рік — 10%, шостий рік — 5%, сьомий рік — 5%. Рішення про застосування прискореної амортизації основних фондів підприємства приймають самостійно.\n1. Володькіна М.В. Економіка підприємства. Навчальний посібник. – К.: Центр навчальної літератури, 2004. – 196 с.\n2. Економіка підприємства: Навч. посіб. / За ред. А.В. Шегди. – К.: Знання-Прес, 2002. – 335 с.\n3. Економіка підприємства: Підручник / За заг. ред. С.Ф. Покропивного. – К.: КНЕУ, 2004. – 528 с.


05.03.2019 08:56 Читайте по-русски\nДії та політика, яку веде РФ, і далі створює загрозу для нацбезпеки Сполучених Штатів, йдеться в документі\nПрезидент США Дональд Трамп продовжив на рік дії попередніх указів, якими Білий дім запровадив санкції проти Російської Федерації у 2014 році, коли РФ почала неприховану агресію проти України.\nПро це йдеться в указі Президента США, оприлюдненому в понеділок, 4 березня, повідомляє "Укрінформ".\n"Дії та політика, що розглядаються в цих указах (якими були введені санкції проти РФ – ред.), продовжують створювати незвичайну й надзвичайну загрозу для національної безпеки та зовнішньої політики Сполучених Штатів", – наголошується в документі.\nЗ цієї причини надзвичайний стан національного рівня, оголошений 6 березня 2014 року, а також усі санкції та обмеження, введені проти Росії у зв'язку з її зовнішньою агресією, продовжуються на наступний термін.\n"Відповідно до розділу 202 (d) Закону про національні надзвичайні ситуації (50 USC 1622 (d)), я продовжую на один рік надзвичайний стан національного рівня, оголошений у розпорядженні 13660", – зазначено в документі.\nПри цьому згадуються попередні укази, в тому числі підписані президентом Бараком Обамою щодо реагування на дії РФ від 16, 20 березня й 19 грудня 2014 року, а також 20 вересня 2018 року.


Австралійський келпі - невелика енергійна пастуша собака, яка відома і улюблена у себе на батьківщині, однак дуже нечисленна за її межами. Енергійні келпі, в першу чергу, робочі собаки, які створені для пасіння овець.\nВибір цуценя породи австралійський келпі\nВ кінці 19 століття в одному з господарств народилася сука, яку назвали Келпі. Вона відрізнялася чудовими робочими якостями і передавала їх у спадок. Цуценята високо цінувалися фермерами і спочатку були відомі як «діти келпі». Згодом кличка собаки стала назвою породи. На початку XX століття австралійських келпі експортували в багато інших країн світу, де оцінили їх здатності керувати отарою. У 20-хх собаки потрапили в Америку і Канаду, де виявилися дуже цінними для фермерів в західних штатах (Техас, Арізона, Нью-Мексико, Оклахома). Келпі не тільки пристосувалися до більш холодного клімату, але і чудово себе показали в роботі з великою рогатою худобою.\nПес породи келпі на прізвисько Коко виконав головну роль у фільмі «Рудий пес» (Австралія, 2011), який був знятий за однойменним романом англійського письменника Луї де Берньєр.\nДо Росії перших келпі завезли в 1987 році. Це були 30 цуценят з трьох провідних розплідників Австралії (Wyreema, Avenpart, Elfinvale), яких придбали для роботи в господарствах Ставропольського краю та південних регіонах Росії. Келпі використовуються не тільки для пасіння овець або кіз, вони успішно справляються з загоном будь-якої домашньої птиці.\nВідео про породу австралійський келпі:\nАвстралійський келпі - невелика, активна собака, в якій чудово поєднується м`язова сила і гнучкість. Це говорить про надзвичайну витривалості і невтомності. У додаванні не повинно бути навіть натяку на легкість. Висота в холці 43-58 см. Вага стандартом не визначено, головне, щоб собака була пропорційно складена. В середньому він коливається в межах 18-22 кг. Статевий диморфізм виражений помірно.\nГолова пропорційна тілу, округла, широка між вухами. Стоп виражений. Вилиці не видатні, округлені. Морда трохи коротше, черепної частини. Губи тонкі, натягнуті. Колір мочки гармонує із забарвленням. В цілому контури морди створюють лисяче вираз, яке пом`якшується розумними мигдалеподібними очима. Розріз очей чіткий, колір коричневий або блакитний. Вуха стоячі, загострені, розставлені широко і нахилені вперед. Вушна раковина тонка, середнього розміру. Внутрішня поверхня рясно вкрита шерстю, кінчики вух злегка загнуті. Зуби сильні, здорові, сходяться в ножицеподібний прикус.\nШия сильна, середньої довжини, злегка вигнута, без підвісу, але з густим коміром. Передні кінцівки міцні, якщо дивитися спереду - прямі і паралельні. Лопатки косі, зближуються на холці. При погляді збоку п`ястка трохи похилі. Задні ноги широкі і сильні, кут колінного суглоба виражений добре, плесна опущені. Якщо дивитися ззаду - ноги прямі і паралельні. Лапи круглі, сильно зімкнуті, пальці склеписті з короткими кігтями і товстими подушечками. Груди швидше глибока, ніж широка. Лінія верху пряма. Пах з помітною глибиною. Довжина до висоти відносяться як 10: 9. Ребра добре зігнуті. Хвіст в спокої опущений, під час руху підіймається.\nШерсть подвійний. Остевой волосся прямий, жорсткий, лежить щільно до тіла, не пропускаючи вологу. Підшерсток густий, короткий. На верхній частині ніг волосся довше, утворюють штани. На нижній і лапах короткі. На шиї помітний густий комір. В середньому довжина вовни становить 2-3 см. На хвості довгий прикрашає волосся. Забарвлень допускається кілька: чорний, чорно-підпалий, шоколадний, палевий, рудий, рудий з підпалом, димчасто-блакитний.\nРобочі келпі працелюбні і невтомні, самостійні і володіють неабияким інтелектом. Це не викликає сумнівів ні у кого, хто бачив їх в роботі. Бажання пасти інстинктивне, проте основні навички собаки набувають в молодому віці, імітуючи дії більш досвідчених, дорослих. Келпі вважаються собаками одного власника, з іншими членами сім`ї вони доброзичливі, але не прив`язується настільки сильно.\nНа фермі келпі виконує безліч завдань, він може відловлювати або збирати отару овець, вести її або тримати разом, не дозволяючи будь-якої вівці відбитися від стада. Якщо потрібно перенаправити стадо або розгорнути овець, що застрягли в жолобі, келпі з легкістю застрибує на спину тварин і таким чином розгортає їх або скорочує шлях з одного кінця стада на інший. Подібною тактикою пасіння відрізняється угорська порода під назвою кулі.\nДля келпі абсолютно не характерно прояв територіальної агресії. Безумовно, собака готова захищати свій будинок і сім`ю, проте не розглядається в якості сторожової, тому як мала і недостатньо агресивна. Більшість келпі терпимі до дітей, однак не є хорошими компаньйонами для малюків. Часто грають дуже грубо, але найбільша проблема в тому, що в процесі гри можуть вкусити, точно також, як покусують за ноги овець. Це є проявом інстинкту, але не агресії.\nЗ іншими собаками, з якими келпі працюють або живуть разом, утворюють тісні зв`язки. У зграї рідко виникають конфлікти. До сторонніх побратимам часто агресивно налаштовані, намагаються зайняти домінуюче становище. Особливо це стосується псів. В першу чергу келпі пристосований для роботи з худобою, але при ранній соціалізації може працювати з будь-якими іншими тваринами або птахом. Дрібним тваринам келпі може нашкодити. Якщо собака не соціалізована і не навчена її пастуший інстинкт може перетворитися в хиже переслідування.\nКелпі відноситься до однієї з найрозумніших і легко учнів порід серед пастухів. Хоча їх інтелект не вивчений належним чином, багато власників вважають, що ці собаки можуть стояти врівень зі всесвітньо визнаними розумниками: бордер-коллі і пуделями. У рідкісних випадках келпі навіть використовувалися для рятувально-розшукової служби.\nДля досвідчених власників, які знають толк в дресируванню, навчання келпі не складе труднощів. Якщо не знати, як навчати робочу собаку, навряд чи вдасться управляти норовливим тваринам.\nВ роботі келпі дуже пильний і незалежний, прагне самостійно мислити і приймати рішення, проте також буде орієнтуватися на віддані власником команди. Зазвичай пастуших собак дресирують на свисток. Австралійські келпі будуть підкорятися тільки тій людині, якого вважають вище себе по ієрархії. Собака швидко з`ясує чи є власник таким і, якщо ні, у нього будуть великі труднощі, викликані проблемною поведінкою собаки.\nВ якості компаньйона або звичайним сімейним собаки келпі містити дуже складно. Вони невтомні і надзвичайно активні. Пробігти в день близько 30 км для собаки не проблема. Без належної фізичної та розумової стимуляції гіперактивний келпі зведе з розуму господаря своїм нав`язливим, деструктивною поведінкою. Австралійський келпі трудяга до фанатизму і йому потрібно дозволяти працювати. Альтернативою пастушої служби може бути спорт. Келпі показують непогані результати на змаганнях з спритності (флайбол, фрісбі, рідше на аджилити). Для життя келпі потрібен величезний простір. Ця порода категорично не підходить для утримання на обмеженій території. Навіть досить просторий двір буде для собаки тісним, що вже говорити про вольєрі або квартирі. Любов до свободи змушує їх збігати, подолати двометровий паркан келпі може з легкістю.\nКелпі дуже витривалий і відмінно пристосовуються до різних умов життя, крім замкнутого змісту в квартирі. Здатний працювати в спеку і мороз. До старості зберігає високу активність.\nФермери в австралійській глибинці не стали б тримати собаку, яка вимагає особливого догляду, та й взагалі будь-якого догляду. З цього випливає, що келпі абсолютно невибагливі. Періодично чистить вовни в період линьки це все, що їм потрібно. Купаються собаки, як правило, самостійно в теплу пору року. Єдине що власники келпі роблять регулярно, так це перевіряють в кінці робочого дня собаку на травми, і інші пошкодження. Келпі не змусять перепочити незначні подряпини, вони часто залишаються непоміченими і гояться самостійно. Також собак вакцинують за схемою і регулярно обробляють від зовнішніх і внутрішніх паразитів.\nАвстралійський келпі розглядається як виключно здорова порода. Позитивну роль в цьому зіграв широкий генофонд, з якого вона формувалася. На відміну від інших порід, які розводяться відповідно до письмового стандартом, в основу племінної роботи келпі ліг відбір за темпераментом, інтелекту і здоров`ю. Тривалість життя зазвичай становить 12-15 років.\nОднією з найпоширеніших проблем серед породистих келпі є прогресуюча атрофія сітківки. Це захворювання успадковується генетично, не лікується і зустрічаються в більшості порід. Також собаки, які допускаються в розведення повинні здати тест на дисплазію тазостегнового суглоба. Повний список проблем зі здоров`ям, які зустрічаються в породі виглядає наступним чином:\nТравми, отримані під час роботи або автомобільні аварії. Келпі зазвичай небайдужі до рушійному транспорту, а тому нерідко гинуть під колесами автомобілів.\nТим, хто замислюється про покупку щеняти келпі потрібно пам`ятати одне: це виключно робочі собаки, вони дуже розумні, витривалі і погано адаптуються до життя міського тварини. Це одна з причин того, що в світі келпі вельми нечисленні і невідомі.\nГоловні два фактора, на які орієнтуються при виборі щеняти: робочі якості і здоров`я. Відповідність стандарту має другорядне значення. Приватним фермерам, які вибирають собі помічника, але мають мало досвіду з дресирування пастуших собак, рекомендує спочатку заводити суку, вона більш поступлива, але за робочими якостями не поступається кабелю.\nУ Росії поголів`я келпі нечисленне, але на увазі вузької спеціалізації цуценята коштують недорого. Купити малюка келпі без документів від робочих батьків можна за 5000-10 000 руб. Ціна цуценя австралійського келпі з родоводом зазвичай коливається в діапазоні 20 000-30 000 руб.\nУ галереї зібрані фото дорослих собак і цуценят породи австралійський келпі.


Конотопський підприємець підробляв акти про ремонт дахів | Новини\nКонотопський підприємець підробляв акти про ремонт дахів\n15:20, 28 серпня 2020 р.\nВ ході досудового розслідування, розпочатого стосовно керівника двох конотопських ТОВ, слідчі виявили факти вчинення ним службового підроблення, підробки документів, привласнення коштів шляхом зловживання службовим становищем та легалізації зазначених коштів. Загальна сума завданих збитків склала майже 180 тисяч гривень.\nУ 2019 та у 2018 роках відповідно укладених договорів товариства мали здійснити ремонт дахів будівель одного з комунальних підприємств Конотопа. Однак роботи велись мало того що не по визначеним стандартам і технологіям, а й в умовах негоди.\nНаразі в поліції розпочате і ведеться досудове розслідування одразу за кількома нормами Кримінального кодексу.


Кілька способів заробити на... смітті та мотлоху | Менеджмент@БЛОГ\nГроші зі смітника. Мерія Чикаго вирішила поліпшити екологічну обстановку в місті за допомогою незвичайних сміттєвих контейнерів під назвою “BigBelly” (дослівно – “велике черево”). Винайшов пристрій Джеймс Посс, він же заснував компанію Seahorse Power, яка налагодила його виробництво. “Черево” сконструйовано таким чином, що спершу сміття в ньому накопичується, а коли його кількість досягає певного рівня, спрацьовує прес, потім знову йде накопичення. Спустошувати такий контейнер потрібно набагато рідше звичайного. Відповідно, здійснюється економія на транспортних витратах, а крім того – в атмосферу викидається менше шкідливих речовин. На кришці BigBelly розміщена сонячна панель, що підзаряджає 12-вольтову батарею, від якої працює поршень для ущільнення вмісту. Але й це ще не всі переваги пристрою. Його не може розкрити ніяка тварина, навіть ведмідь, не кажучи вже про всіляких летучих розкрадачів сміття, у яких не залишається ніяких шансів. Підрахунки показують, що витрати на роботу з такими контейнерами менше, ніж на обслуговування звичайних смітників, приблизно вчетверо – як у плані грошей, так і за часом. Сьогодні BigBelly вже успішно продається не тільки в США, але й в Австралії.\nСміття не знайдеться? Колишній банкір Джейсон Мор заснував компанію, яка пропонує фізичним і юридичним особам капітально прибратися в їхніх об’єктах нерухомості та за невелику плату вивезти всіляке сміття. При цьому на смітник відправляється менше 50%. Співробітники компанії ретельно оглядають викинуті речі – від меблів до садового приладдя, будівельних відходів і простих дрібничок. Адже все це можна з вигодою продати! Дійсно, нераціонально викидати те, що комусь ще може послужити. Основні покупці “мотлоху” – підприємці-початківці та молоді родини, які не мають достатніх коштів на повноцінну облаштованість своїх будинків й офісів. На спеціально обладнаному складі компанії вони можуть знайти “корисне сміття” (від канцтоварів до офісних меблів) за доступну ціну. До речі, у самому офісі компанії Джейсона Мора практично все, включаючи комп’ютерне встаткування, теж було раніше кимось викинуто.\nБізнес у стилі “мотлох”. Вирішивши зайнятися невеликим бізнесом, Роберт Пот, який довгі роки керував фірмою по збиранню сміття в місті Вупперталь (ФРН), створив музей, у якому за помірну плату можна ознайомитися з “мотлохом”. Називається експозиція – “Скарби з відра для сміття”. Серед експонатів, що надійшли зі смітників, виявилися коштовні середньовічні рукописи, унікальні картини, дивовижні стародавні годинники й інший найцінніший антикваріат. Цей музей відзначений як один із найбільш активно відвідуваних й оригінальних. А його хазяїн навіть розбагатів.\nОпубліковано Березень 10, 2010 Листопад 30, -0001 Категорії Ідеї/ІнноваціїПозначки бізнес, ідеї, мотлох, прибуток, смітник, сміття\nНазад Попередній запис: Запитання, якими варто задатися лідерам у 2010-му\nНаступн. Наступний запис: Гумор під час співбесіди


Кольорові сни-взагалі досить рідкісне явище, тому можете вважати, що вам невимовно пощастило. Принаймні щодо даного відтінку гами фарб вже точно переживати не варто. Сонник рожевий колір розглядає як ніжний, жіночий, чарує. Але такі сни бачать не тільки жінки.\nРожевий відтінок найчастіше символізує любовні взаємини, що знаходяться на початковій стадії, або віщує, що незабаром ви обов’язково закохаєтесь. Тому переважно його бачать молоді люди. Але і серед зрілих чоловіків і жінок таке явище не рідкість і свідчить про те, що ви не дивлячись ні на що, як і раніше молоді душею, в незалежності від того, скільки вам років насправді.\nЄ безліч варіантів тлумачення снів про рожевому кольорі і вам одному вирішувати, яке з них більше підходить під обставини. Адже сонник рожевий колір виділяє з безлічі інших і нічого дивного тут немає. Ми звикли бачити життя так, коли шалено щасливі, здорові, молоді душею, сповнені сил, і такий сон лише підкреслює нашу духовну умиротворення і безтурботність.\nЯкщо ви жінка, та й до того ж перебуваєте на стадії вагітності, то сонник рожевий колір ознаменував в даному випадку народженням дівчинки. Вітаємо, ви скоро станете мамою чудесного і ніжного квітки.\nМолодим дівчатам, які тільки починають влаштовувати своє особисте життя, часто сняться рожеві одягу. Вони ними милуються або одягаються в них, відчуваючи при цьому несказанно приплив радості і енергії. В даному випадку сонник рожевий колір асоціює з можливістю зцілення любов’ю. Можливо, в найближчому майбутньому ви зустрінете той самий ідеал, про який неодноразово марили, або налагодите з ким-небудь хороші дружні відносини.\nДо чого сниться рожевий колір в інших сонниках\nПо-принципі багато в чому тлумачення сходяться, але є і виключення. Наприклад в ідіоматичним сонник бачити все в рожевих тонах означає невірно розуміти дійсність, плекати ілюзії до чогось або комусь, відчувати необгрунтовану оптимізм, ну і все таке інше в тому ж дусі. Хоча і тут відзначено, що з іншого боку сни подібного штибу кажуть про чистоту і наївності людини їх спостерігача. Тобто, до чого сниться рожевий колір в ідіоматичним сонник вирішувати знову-таки вам, глядачам.\nТак як кольорові сни характеризують настрій, почуття і емоції їх дивиться, то вас напевно зацікавить, до чого сниться рожевий колір за сонником Фрейда. Воно й не дивно. Так ось, Зигмунд Фрейд стверджував, що переплетення у снах рожевих тонів або його яскраво виражений відтінок свідчать про непорочність і в той же час про прихованих бажаннях. Оскільки ніжність більше властива прекрасній статі, ці сни в основному долають молодих і невинних дівчат, але без будь-якого підтексту або натяку. У чому сутність такого сновидіння, дівчина вирішує вже сама, інтуїтивно.\nЯк ви вже переконалися, сни бачать всі. Кольорові сни також хоч раз так в житті є кожному. І якщо цього поки не сталося з вами, не турбуйтеся, на все свій час. Приємних сновидінь.\nСни на літеру Р | Сонник рожевий колір, до чого сниться рожевий колір уві сні


Російський атомний марсохід та базові плани на Місяць. - Крупний План\nДодому Новини Російський атомний марсохід та базові плани на Місяць.\nПро те, що росіяни мають намір побудувати постійну базу на Місяці, можна було почути вже в 2011 році. Тепер плани руйнуються, і новий марсохід буде ключовим елементом у цьому підприємстві.\nЗгідно з повідомленням «Росія за межами заголовків», Російська академія наук планує відродити місячну програму, яку почали Поради. План полягає в тому, щоб створити постійну місячну базу. Новий російський ровер стане ключовим у цьому проекті.\n«Новолунные ровери будуть легше і будуть використовувати краще технологічне рішення», – сказав Іван Моісеєв, директор Інституту космічної політики. – Вони продовжать дослідження, ініційовані Радами. Будівництво місячної бази – це наступний етап розвитку після будівництва МКС, – додав він.\nВ роботі візьмуть участь компанії та установи, які частково сформували радянську програму космічних польотів. Підприємством буде керувати Роскосмос.\nХоча «Росія за межами заголовків» не надає подробиць про конструкції місяцеходу, завіса секретності відштовхує портал pravda.ru. За їх інформацією, Росія працює над створенням атомної ровера. З цим рішенням ровер може досліджувати так звані темна сторона Місяця, тобто область півкулі Місяця, відвернена від Землі. Машина також буде мати набагато більший радіус дії і не залежатиме від сонячного світла, необхідного для обладнання, що працює від сонячної батареї.\nКрім того, атомний марсохід був би невеликий самодостатньою лабораторією. У нього була б енергія, необхідна для проведення багатьох досліджень. Також він міг перевозити вантажі і, можливо, людей.\nБудівництво станції Місяця буде передувати польоти зондів, які спробують знайти воду і найкраще місце для будівництва бази. Навіть якщо води не буде знайдено, і це буде дуже корисно, навіть для потреб космонавтів, а також для виробництва палива або вирощування рослин, росіяни вирішать побудувати базу.\nУ планах будівництво бази до 2030 року. Мета будівництва станції – проводити дослідження і досліджувати цінні місячні мінерали, але важко не помітити потенційну військову вигоду.\nДжерело: rbth.com, pravdareport.com\nПопередня статтяПрикольні вірші на 50 років – брата сестрі\nНаступна статтяНовий метод управління легкими частинками, розроблений поляками.\n(Щоб не читати статтю - можете подивитися відео) Процес прийняття рішень може бути автоматичним, ніж вважалося раніше. Нове дослідження показує, що у нас менше...\n(Щоб не читати статтю - можете подивитися відео) Катастрофічні шторми, подібні тим, які пройшли через Польщу з п'ятниці по суботу, будуть частішими. На їх...


Святіший Патріарх Московський і всієї Русі Кирил Предстоятель пояснив, чому важливо славити Бога – Святейший патриарх Кирилл\nПредстоятель пояснив, чому важливо славити Бога\nКожна людина, якщо вона живе за заповідями Божими, стає «немолчним апостолом».\nУ своїй проповіді в день свята Входу Господнього в Єрусалим Блаженніший Митрополит Київський і всієї України Онуфрій пояснив слова Спасителя до фарисеїв, що «коли вони замовкнуть, то каміння кричатиме» (Лк. 19: 40) і «з уст немовлят, і тих, що ссуть, учинив Ти хвалу?» (Мф. 21: 16). Про це повідомляє Інформаційно-просвітницький відділ УПЦ.\nЯк підкреслив Предстоятель, людина, живучи на землі, повинна за все дякувати Богу та прославляти Його словами, справами й життям.\n«Оскільки Бог усе зробив, що є на землі, що ми бачимо, що знаємо і що не знаємо, то ми повинні за все хвалити Бога. Похвала Богу — це не є щось незаслужене, це є прославляння тих справ, які Бог здійснив, — пояснив владика. — Якщо ми себе хвалимо, то наша похвала марна, бо ми собі присвоюємо те, чого не зробили, а якщо Бога хвалимо, то це справедлива похвала, тому що ми дякуємо Богові за те, що Він створив».\nСаме тому, за словами Його Блаженства, якщо людина перестає прославляти Бога, то про Нього починають свідчити навіть камені.\n«Сьогодні нам камені нагадують про те, що Бог є, що буде праведний Суд і що буде воскресіння мертвих, — продовжив свою думку владика, — Ці нагадування лунають від залізної руди, кам’яної руди, вугільної руди, від кисню, від всілякої їжі тощо. Це каміння каже, що запаси всіх корисних речовин закінчуються. Якщо цього не буде, то не буде й життя на землі, себто камені говорять про те, що Бог є, що Бог є Творець неба і землі, і що буде день, коли Він судитиме всіх живих і мертвих».\nМитрополит Онуфрій закликав жити так, щоб своїми добрими справами ми славили ім’я Боже і свідчили про Бога світові.\nЯк зауважив Блаженніший владика, апостоли проповідували світу Христа — і словом, і життям, але кожна людина, якщо вона живе за заповідями Божими, стає «немолчним апостолом». «Себто людина свідчить про те, що Бог є Любов, що Бог є Добро, що Бог із любові до людини прийшов на землю і сам став людиною, аби звести нас знову на небо, звідки ми впали через наше порушення Божественних законів», — додав він.\nНасамкінець Архіпастир побажав: «Нехай Господь допомагає нам, щоб ми жили так, аби в нашому житті славилось Його пресвяте ім’я, і щоб наше життя завершилося вічним спасінням на небі у Христі Іісусі Господі нашому».


Індекс олії - Всеукраїнський незалежний медійний простір "Сіверщина"\n24-Квіт-21 986 5.0 1\nНе перестаю пропагувати "індекс олії". Постив багато разів катастрофічні ціни на олію. На що мені боти Зе писали що ми олії не вживаємо, і що вона нам діри в бюджеті не робить. Але свинство полягає в тому, що аграрії нагріли всіх і вся двічі. Висока кон'юнктура цін дала їм можливість подивитися на зовнішніх ринках, а оголивши внутрішній ринок, вони ще й підняли ціни на внутрішньому ринку. А де тут уряд? А його може не існує в природі. ВІН РЕГУЛЮЄ ЛИШе В СВОЇХ ІНТЕРЕСАХ. Люди тут ні до чого. Для переконливості позиції пропоную дослухатися до Ігора Уманського. Бо його думка тут більш ніж професійна, двічі міністр фінансів знає що говорить. Якщо навіть не називає цифр!\nОсьщо двічі міністр фінансів констатує: «Ще в кінці минулого літа було зрозуміло, що ціни на продукти харчування будуть рости, і з цим треба терміново щось робити. Більш того, я навіть склав список необхідних дій для врегулювання критичної ситуації.\nЗа даними Держстату в Україні зараз найвищі ціни за всю історію Незалежності. Продукти подорожчали вдвічі, але це ще не кінець. Ціни продовжать рости до 2022 року.\nСитуація з критичної перетворилась на катастрофічну, а міністр АПК каже: «протекціонізм – це останнє, чим буде займатись уряд».\nВисновки робіть самі.»\nІ це реально наштовхує на думку про те, що делеговані у владу призначенці поспішають збагатити свої корпорації якомога швидше, розкручуючи спіраль інфляції. Але олія найбільш кричущий випадок, як її не розливай у менший посуд заради приховування ціни. Але й з хлібом теж саме. Порахував звичайний «Бородинський» нарізний в упаковці- 22 гривні 300 грамів , це значить, що кілограм коштує десь 70 гривень . Це звичайний масовий сорт хліба. Не крафтовий !\nСхоже, що цей кабмін позеленів остаточно, а позеленілий хліб – зіпсований хліб. Цей зіпсувався_ несіть новий!\nТеги:ціни, Ігор Уманський, олія, подорожчання, команда ЗЕ, Володимир Цибулько\n1 Шкурко • 11:32, 24-Квіт-21\nМінагрополітики скасували два роки тому, а відновленому на вимогу аграріїв не дають зіпнутися.


Україна піднялася в рейтингу боротьби зі змінами клімату | Український інтерес\nІлюстративне фото: Unsplash/Carolina Pimenta\nУкраїна покращила позиції в Індексі ефективності боротьби зі змінами клімату (CCPI) на 2020 рік, повідомляє DW. Проти 2019-го ми піднялися на одну сходинку й опинилися на 17 місці. Рейтинг уклали німецькі організації NewClimate Institute, Germanwatch і Climate Action Network.\nЛідерство утримують Швеція і Марокко, цьогоріч до трійки потрапила Данія. Останні місця в індексі займають США і Саудівська Аравія.\nУтім, автори зазначають, що висока оцінка України пояснюється не так діями української влади, як війною на Донбасі та економічними показниками:\n“Політична та економічна криза попередніх років продовжує впливати на показники викидів парникових газів та використання енергії”.\nЧитайте також: Кліматичний протест – вираз року в англійській мові\nВодночас дефіцит амбітних заходів та планів із захисту клімату в Україні видно по низькій позиції ефективності національної політики в галузі клімату. Утім, експерти сподіваються на нову владу та її реорганізаційні рішення, зокрема щодо новоствореного міністерства енергетики та захисту довкілля України.\nЗагалом Індекс вимірює зусилля, спрямовані на захист клімату, у 57 країнах світу та Євросоюзі як міждержавному об’єднанні. Перші три місця рейтингу – пустують. Швеція, яка розпочинає Індекс, опинилася лише на четвертому місці.\nЧитайте також: Клімат на Землі змінюється все швидше. В Україні температура сягнула критичної точки\nДо того ж, автори відзначили протилежні тенденції у захисті клімату. Наприклад, зростає тиск з боку громадянського суспільства і науковців на політиків. А також знижуються ціни на технології відновлювальної енергії, вдосконалюються рішення для її зберігання, електрокари стають все популярнішими. Водночас помітний опір цим змінам та пунктам Паризької кліматичної угоди чинять уряди країн з високими економічними показниками.\nЦВК Білорусі оприлюднила офіційні результати: переміг Лукашенко\nАбітурієнтам із Донбасу та Криму дозволили вступати на бюджет пізніше\nПоліція Донеччини від початку року затримала майже 200 колаборантів\nУ липні на субсидії витратили майже 400 мільйонів


МІФИ РОСІЙСЬКОЇ ПРОПАГАНДИ ПРО 2-ГУ СВІТОВУ ВІЙНУ – Стрий.net\nНАСПРАВДІ: Починаючи з квітня до самого 22 червня 1941 року СРСР та його найвище керівництво отримали десятки різноманітних повідомлень і розвідданих, що інформували про агресивні плани Третього Райху проти СРСР. Уночі 22 червня 1941 року нарком закордонних справ СРСР В’ячеслав Молотов прийняв німецького посла у Москві Фрідріха-Вернера фон Шуленбурґа. Під час зустрічі Шуленбурґ передав Молотову ноту про початок війни. О 4 годині ранку того самого дня у німецькому МЗС міністр закордонних справ Райху Йоахім фон Ріббентроп повідомив радянського посла у Берліні Володимира Деканозова про початок війни та вручив письмовий меморандум, де було викладено претензії німецького уряду до СРСР та пояснення причин нападу. І де-факто, і де-юре це було офіційним оголошенням війни Радянському Союзу.\nМІФ 2: «Війна для України почалася 22 червня 1941 року».\nСУТЬ МІФУ: Війна для українського народу розпочалася від моменту агресії Третього Райху проти СРСР 22 червня 1941 року.\nНАСПРАВДІ: Участь українців у Другій світовій війні не обмежувалася періодом протистояння між СРСР і Німеччиною в 1941—1945 роках. Друга світова війна від самого початку відбувалася на території України. У складі польської армії українці воювали проти Німеччини з перших годин війни 1 вересня 1939 року. Від 17 вересня українці також воювали на боці СРСР проти поляків, а перетин Червоною армією державного кордону Польщі означав фактичний вступ Радянського Союзу у Другу світову війну на боці нацистської Німеччини вже у вересні 1939 року.\nМІФ 3: «У 1941-му Радянський Союз не готувався до війни». «Не задумуючи війни і прагнучи її уникнути, радянський народ вкладав основні сили і засоби у здійснення мирних господарських планів». (Георгий Жуков, Воспоминания и размышления. В 2 т. Т. 1).\nСУТЬ МІФУ: З огляду на саму природу народного, а через це — миролюбного радянського режиму, СРСР не готувався до війни. Саме з цим пов’язані тимчасові труднощі та поразки у 1941 році.\nНАСПРАВДІ: У 1941 році СРСР – найбільш мілітаризована держава в світі. Документи радянського керівництва 1940 – 1941 років свідчать, що всі стратегічні плани війни з Німеччиною передбачали лише наступальну війну.\nМІФ 4: «Вермахт був сильніший за Червону армію на початку війни». «Противник переважав радянські війська: за особовим складом – у 1,8 рази, у середніх і важких танках – у 1,5 рази, у бойових літаках нових типів – у 3,2 рази, у гарматах і мінометах – у 1,25 рази. На напрямках головних ударів ворог створив ще більш значну перевагу в силах і засобах…». («Велика Радянська Енциклопедія», том 5.)\nСУТЬ МІФУ: Командування Вермахту забезпечило собі значну кількісну перевагу над радянськими військами на напрямах головних ударів, що стало причиною поразки Червоної армії у 1941 році.\nНАСПРАВДІ: Загальне співвідношення сил на початку бойових дій проти СРСР не було на користь Німеччини. У червні 1941 року Вермахт не мав явної кількісної переваги над Червоною армією, а за кількістю військової техніки основних видів навіть значно їй поступався. Проте підготовка особового складу та рівень експлуатації техніки у Вермахті були вищими, ніж у Червоній армії.\n«Міфи про війну колишню стали зброєю у війні теперішній, – вважає історик Володимир В’ятрович, екс-голова Українського інституту національної пам’яті. – Тому розвінчання цих міфів важливе, щоб зрозуміти, як було насправді, побачити справжнє обличчя однієї з найбільших трагедій у нашій історії».\nPS. Детальніше з наведеними міфами та іншими можна ознайомитися на офіційному сайті Українського інституту національної пам’яті за покликанням: http://www.ww2.memory.gov.ua/…/vijna-i-mif-nevidoma…/\nПозначки:війна, Кремль, міф, Росія, СРСР, Україна


Дорога до солі » Інформаційні новини світу\nГлавная » Україна » Дорога до солі\nНа Херсонщині шукають інвестора для солепромислу на Рожевих озерах\nСело Геройське – це Рожеві озера, лимани й унікальне підприємство, що має давню історію. Ще з XVI століття запорозькі козаки розпочали тут промисел із видобутку солі. Нині місцеві люди і влада чекають інвестора – Фонд держмайна виставив на аукціон Геройське дослідно-промислове підприємство, що займається видобуванням морської осадової солі. Аукціон із приватизації запланований на 22 жовтня, напередодні регіональне відділення ФДМУ запросило журналістів, щоби показати товар лицем, як кажуть.\nЧверть дороги до Геройського з Херсона (між Геройським і Рибальчим) – це самі ями на рештках асфальту. Про те, що ту дорогу треба ремонтувати, говорять давно й на різних рівнях. Але нині «віз» застряг. Хоча туристи, яких ваблять Кінбурнська коса і Рожеві озера, все одно сюди їдуть, згадуючи недобрим словом той шлях. Наш мікроавтобус рухається дуже повільно, транспорту фактично немає, зупиняємося, щоб зафільмувати та сфотографувати «дорогу».\nБіля ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» журналістів зустрічають не лише керівник і представник ФДМУ, а й місцеві мешканці – працівники солепромислу. Просто на паркані – оголошення про приватизацію. Усі переймаються, чи прийде інвестор. Бо від цього залежить не лише доля працівників, а й усього села, звідки молодь виїжджає і де все більше хат стоять пустками.\nДмитро Бухтіяров був призначений в.о. директора ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» у травні 2021 року. Саме він готував підприємство до приватизації. Як розповіли у регіональному відділенні ФДМУ, йому довелося відновлювати всю технічну і бухгалтерську документацію, щоб вивести солепром на аукціон.\nНЕМА У ЩО Й СОЛІ ЗАВ'ЯЗАТЬ\nПідприємство займається видобутком солі методом випарювання з морської води Чорного моря у відкритих осадових басейнах.\n«На даний час підприємство практично не працює, ми підтримуємо його життєдіяльність, триває процес приватизації. Є працівники, яким треба платити заробітну платню, є будівлі, які треба підтримувати в належному стані», – пояснює керівник.\nНа підприємстві нині – усього 16 працівників, а старожили згадують, що було в різні роки і шістдесят, і навіть понад сто. Для невеликого села то значна цифра. Місцеві кажуть, що занепад триває останні років вісімнадцять. Емоційно розповідають, як усе розкрадалося, що ніхто коштів не вкладав, а лише грабував.\nЦього року сіль не вирощували – підвела погода, були рясні дощі. «Сіль мало наросла цьогоріч, і ми вирішили не збирати, бо немає економічного сенсу. Загалом сіль нашу використовують дорожні служби, а також у косметиці. На жаль, сегмента харчової у нас немає, хоча я думаю, що інвестор має розвивати цей напрямок. Для того, щоби використовувати її як харчову (за якістю вона підходить), треба поставити технологічне обладнання для очистки та дрібнення солі. У середньому тут видобувають солі 5-6 тисяч тонн на рік», – каже Бухтіяров.\nРаніше місцеву сіль продавали саме як харчову, згадує Євген Малафєєв – він зараз охоронець, а свого часу був тут головним інженером.\n«Колись тут на лимані був причал, стояв плавкран, приходили сюди баржі, на них вантажили продукцію. Трудилися у три зміни, бо зупиниш – сідає солоний конденсат. Відпускали фасовану сіль у кілограмових пачках. В основному це була харчова сіль – працювала лінія. Де це обладнання? Воно своє відпрацювало. Ну, і крім харчової, брали сіль на дороги. На розвиток коштів не лишали підприємству, не вкладали… Кожен приходить і не хоче розвивати, а хоче гребти у кишеню», – ділиться він.\nДмитро Бухтіяров переконаний, що приватизація – єдиний порятунок. Розповідає, що нині дискутує з цього приводу у соцмережах і переконує скептиків, які кажуть, що, мовляв, прийде «прихватизатор» – і підприємства не буде зовсім. На його переконання, інвестор, якщо він прийде, це буде саме той, хто має інтерес до виробництва солі. Бо землі тут непридатні для сільського господарства, територія – це ж не в центрі міста з інфраструктурою, адмінбудівлею, металобрухтом. Тут лише унікальні озера. «Це не те підприємство, яке можна купити, щоб роздерибанити. Землі – 340 га у постійному користуванні. Ця земля не годиться ні для здачі в оренду, ні для вирощування культур. Це озера – каскад, створений природою, коли за рахунок різної висоти вода перетікає і поступово випаровується. Туристичний сегмент тут може бути – але як супутній. Підприємство це продається лише для вирощування солі, й той, хто вкладе сюди кошти, саме це й робитиме, все інше не має сенсу», – каже Дмитро Бухтіяров.\nВін звертає увагу, що нині ринок України, крім Артемівської солі, яка добувається з шахт, заполонила сіль турецька та єгипетська.\nЛЮДИ ЧЕКАЮТЬ ХОРОШОГО ГОСПОДАРЯ НА СОЛЕПРОМ\n«Що люди хочуть? Щоб господар хороший прийшов», – каже Євген Малафєєв. Про «хорошого господаря» тут кажуть усі, з ким ми спілкувалися.\nСподіваються, що зайде гарний інвестор і це село почне розвиватися, і в облдержадміністрації. Заступник голови ОДА Микола Якименко визнає: стан підприємства плачевний, але потенціал є.\nНачальник регіонального відділення Фонду держмайна у Херсонській області Галина Теслюк розповідає, що ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» хоч і визначили як стратегічне, проте держава так і не знайшла коштів на відбудову солепрому.\nУсі останні роки директори змінювали один одного, ніхто з них підприємство не піднімав. У 2020 році солепром після неодноразових звернень передали нарешті Фонду держмайна – і регіональне відділення розпочало процедуру приватизації.\n«На ProZorro.Продажі про цей об’єкт уся необхідна інформація є у віртуальній кімнаті даних. Кредиторська заборгованість – 7 млн 200 тисяч гривень. Початкова вартість, що буде виставлена на аукціоні – 6 млн 100 тисяч. Аукціон відбудеться 22 жовтня», – розповідає Галина Теслюк.\nПриватизаційні умови: має бути збережений профіль підприємства – солепромисел, тих, хто зараз працює, не можуть звільняти впродовж шести місяців, мають витримуватися екологічні норми, треба погасити кредиторську заборгованість.\nФонд держмайна стежитиме за об’єктом не менше п’яти років: якщо інвестиційні умови не виконуються чи підприємство не працюватиме, ФДМУ має право розірвати договір. Прецеденти вже є, розповідає керівниця регіонального відділення.\nКаже, що є люди, які вже цікавилися солепромислом: двічі виїжджали на цей об’єкт із підприємцями з Києва, Херсона. Також виявив інтерес через Торгово-промислову палату французький бізнесмен, у якого є частка на одному з солезаводів у Франції.\nЯК ВИРОЩУЮТЬ СІЛЬ\nЇдемо від адмінбудівлі підприємства до знаменитих озер, де, власне, сіль і вирощують. Виробничі потужності об’єкта – це гідротехнічні споруди (підготовчі та садкові басейни, шлюзи тощо) на ланцюзі озер, заповнених морською водою Ягорлицької затоки Чорного моря. Саме тут, на фоні рожевої води та білої соляної «гори» люблять фотографуватися туристи.\nВалерій Вакуленко працює солеваром три останні роки. Взагалі він вчився у сільгоспінституті на рибовода, а потім працював і рибалкою, і в заповіднику. А тепер от за сіль узявся. «На солевара вчитися немає де, все на власному досвіді й досвіді старших солеварів, вони підказували», – розповідає.\nВирощувати сіль починають із кінця травня — початку червня, і триває процес до кінця серпня — початку вересня. Погода важлива, зазвичай відсотків 70 урожаю залежить саме від неї, треба багато сонця і щоб не було дощів. А вже решта тридцять відсотків – робота солевара. Хоча цьогоріч випадають і такі сезони, від погоди залежали всі 100% – тричі випали дощі й розмили сіль.\nІз Ягорлицької затоки вода заходить самопливом, озера розташовані нижче рівня моря, тож не треба докладати особливих зусиль – просто відкриваєш шлюзи і запускаєш воду. Солевар слідкує за водою, за її рівнем, щільністю, за процесом випарювання.\n«У нашому користуванні є 15 озер, щоб вода заходила. Коли вона заходить в основне озеро – Лепене називається, з нього воду розподіляють у робочі басейни, їх п’ять. Солевар запускає воду через систему шлюзів. Товщина солі, яка тут вважається хорошою – від 5 см. Тоді відкачують воду, в нас он стоїть насос, заїжджає спеціальний комбайн, дві машини. Комбайн уже застарів, треба було б новий уже», – розповідає про свою роботу Валерій Вакуленко. Він показує басейн, де вже в кінці процесу з води випадає чистий хлорид натрію – власне, це і є сіль. «Я маю тримати у цьому басейні воду приблизно від 25 до 27 градусів Боме», – пояснює солевар.\nЗ цього басейну, показує він, виростили у минулому році отой бугор солі (показує) – там близько 2 тисячі тонн.\nТуристів на цих локаціях він бачить щодня, коли озера стають рожеві. Це гарне місце для селфі та світлин.\nВалерій Вакуленко впевнений у якості своєї солі, адже процес вирощування природний. Звісно, коли вона скинута на купу, то забруднюється, тому її треба очищати для споживання. А так – беруть вирощену сіль додому місцеві, дроблять і їдять.\nТУРИЗМ: ІСТОРІЯ ТА УНІКАЛЬНІ ЛОКАЦІЇ\nТуристи люблять ці місця за гарні фотозони. Валерій Вакуленко називає озера, це звучить мов пісня: Лепене, Макардове, Кругле, Дубове, Білий кінь, Змійове, Мале, Здорове, Гаркушове.\nПеревізник Віктор Дяченко сам із Покровки – це на Кінбурнській косі в Миколаївській області. Возить сюди відпочивальників із коси останні роки три. Спочатку навіть не сподівався, що туристи зацікавляться. А тепер дуже хоче, щоб тут на місці для туристів пропонували ще послуги – люди готові платити гроші за такий туристичний продукт.\n«От говорили з директором солепромислу, щоб організувати такі послуги: продаж місцевих сувенірів, розповіді солеварів. І нам так було би простіше працювати, бо нам, буває, кажуть: туди-то не можна заїжджати», – каже Віктор Дяченко.\nКерівник підприємства ідею підтримує: цьогоріч не дійшли руки, але варто організувати майданчик для туристів – і вони не заважатимуть виробничому процесу, і справді, так можна й заробляти додатково.\nЛЕГЕНДИ І НЕ ТІЛЬКИ\nАле не однією сіллю й рожевими водами славиться Геройське. Люди тут живуть особливі, а назва села — не випадкова.\nІсторія села пов'язана із Запорозькою Січчю. Ще в ХVІ столітті козаки вважали соляні озера своїми й ходили сюди добувати сіль і рибалити. Село Прогної виникло на місці центру колишньої Прогноївської паланки козаків. Кажуть, жили козаки багато, поки Катерина II не зупинила вольницю.\nЦі соляні (гнилі) озера Кінбурнського півострова здавна називали прогноями. Ви можете знайти пояснення в інтернеті, що прогної – гнилі озера з солоною морською водою, у яких у міру їх випаровування осідала сіль. Згодом ця назва закріпилася за всією навколишньою місцевістю.\nУ роки Другої світової війни чотирьом мешканцям села було присвоєно звання Героїв Радянського Союзу, в 1953 році на їх честь та на честь ще двох земляків – Героїв соцпраці, Прогної перейменували у Геройське.\nУ Геройському проїжджаємо біля колишньої церковно-приходської школи, у дворі якої чути дзвони – тут нині правлять службу. А навпроти адмінбудівель ДП «Геройське дослідно-промислове підприємство» – храм, що стоїть зачинений. Він був збудований у 1898 році місцевим жителем Григорієм Капустою (школу церковно-приходську теж збудували його коштом). Є кілька версій, за однією – він був небагатою людиною, косив собі очерет і знайшов скарб (за легендою, то міг бути скарб, що лишився з козацьких часів). От, розбагатівши, Капуста й почав свій солепромисел, потім на знак подяки за фінансовий успіх збудував церкву та школу. Є також версія, що насправді Капуста походив із родини нащадків запорожців, власників солепромислів та великої кількості земель і що згодом родина його щезла у часи сталінських репресій.\nХоч як би там було, але церква ця унікальна. Збереглася вона завдяки особливій технології – будували її на курячих яйцях, які звозили з навколишніх сіл. Ще у 2008 році, коли я приїжджала у Геройське вперше, від храму лишалися стіни. Пізніше назву церкви змінили з Храму Казанської Ікони Божої Матері на праведного Петра Калнишевського. У 2016 році тодішній голова ОДА Андрій Гордєєв на честь відродження храму навіть урочисто заклав капсулу з грамотою у стіну вівтаря, у вересні 2017 року на церкву встановили купол. Говорили багато палких слів про відродження славного минулого, традицій. Але після пафосних церемоній усе затихло, каже колишня сільська голова, а нині місцева депутатка Любов Богдан.\nЩе однією місцевою цікавинкою є коропи кої, яких тут вирощують в одному сільському ставку, цих риб там близько тисячі штук. Це декоративна форма одомашненого коропа, що може стати окрасою домашнього чи офісного ставка або великого акваріуму. «Це короп кої, думав займатися продажем. А тут сталася війна, людям не до розваг», – каже власник риб, херсонський підприємець Юрій Насадюк. У селі у нього була раніше база – займався біокормами. Жартує, що чекає «олігарха», який будуватиме собі ставок і шукатиме таких рибок. У кого є садиби в приватному секторі, той може робити такий ставок, головне, щоби глибина була 2,5 метра, тоді кої можуть і зимувати.\nМОЛОДЬ ВИЇЖДЖАЄ – СЕЛО ВМИРАЄ\nХоч ідею з туристами місцеві загалом підтримують, але переймаються тим, щоб інвестор розвивав саме солепромисел, а не зосереджувався на сфері туризму чи відпочинку. Бо крім цього селяни мають роботу лише у лісництві, ну, ще за кордон очерет продають і рибалять. А молодь тим часом виїжджає. Любов Богдан каже, що є у них і садочок хороший, і школа, тільки діток стає все менше. «Про солепром – була ініціатива у мене, щоб лишити його за громадою, щоб це було комунальне господарство. Бо ж такі кошти, які заробляють на нашій солі…» – зітхає вона.\nСело і так невелике – офіційно тут живе чоловік шістсот, а фактично, кажуть, менше, місцеві називають навіть цифру 450. Тепер вони увійшли до складу Чулаківської територіальної громади.\n«Порожніх хат багато, люди молоді їдуть у місто, винаймають квартири, знаходять роботу. Тут хати дешеві, можна купити й за 1 тисячу доларів, а за 5 тисяч доларів – то вже хорошу. Є тепер медсестра – закінчила навчання й повернулася. А так, коли «систему» лікар прописував ставити, то ми відмовлялися, бо нема кому робити. Зуб заболів – у район чи в область їхати треба», – розповідають мені місцеві жителі.\nСтароста села Геройське Любов Войтик-Миронюк каже, що для них справді головний виклик – робочі місця. Проблем багато. Мають школу, розраховану на 350 учнів, стільки тут не було дітей, але до ста мали вихованців. Тепер люди чекають, що буде далі: добре, як лишать хоч 9 класів, бо ж можуть і початковою обмежитися.\n«Нині 35 дітей у школі, а кілька років тому їх було близько 80. До Херсона 100 кілометрів, до школи найближчої – 30 кілометрів бездоріжжям», – каже староста села. Згадую дорогу, якою ми їхали, і розумію, що так: по ній шкільний автобус пускати не можна в жодному разі.\n«Хат двадцять точно є, які стоять пустками і розвалюються. Діти виїхали в інші міста, за кордон і спадщину навіть не оформлюють. Нема тут і орної землі. Загалом у нас 358 присадибних ділянок», – каже староста.\nНині це село сподівається лише на відродження солепромислу. Тому тут чекають на успішний аукціон, де виставлять на продаж Геройське дослідно-промислове підприємство. Іншого майбутнього Геройське з його козацькою та солепромисловою історією для себе не бачить.\nІрина Староселець, Геройське–Херсон


номери телефонів: (057) 719-48-03\nПевно, найнадійнішим способом забезпечити охорону свого майна є організація передачі сигналів тривоги сигналізації саме на пульт охорони або пульт централізованого спостереження (ПЦС).\nЦе одна з основних структур, які забезпечують безпеку різних об'єктів.\nПульт централізованого спостереження складається з наступних елементів:\n• станція моніторингу\nПризначена для захисту від несанкціонованого проникнення на об'єкт, який охороняється, від розбійного нападу на жителів або персонал, для виявлення пожежі, витоку побутового газу, протікання води тощо;\n• групи швидкого реагування\nБезпосередньо займаються забезпеченням швидкого та ефективного реагування на події сигналізації. Це досягається завдяки оперативним і злагодженим діям всіх структур нашої компанії. Ми заслуговуємо довіри клієнтів за реальну копітку роботу 24 години на добу 365 днів на рік;\n• технічна служба забезпечення\nНадає послуги з проєктування, монтажу й налаштування систем безпеки, гарантійного обслуговування та подальшої технічної підтримки, з постачання компонентів (камери, відеореєстратори, плати відеозахоплення).\nКрім того, наші фахівці проводять навчання роботі з системами безпеки.


Азарову подякували за увагу до доріг (Адвокатське об'єднання «Ти і право» направило на адресу прем'єр-міністра України Миколи Азарова лист-подяку за організацію роботи з ремонту та будівництва автомобільних доріг у складних умовах нинішнь)\nАзарову подякували за увагу до доріг\n12.03.2013 15:01 327\nАдвокатське об'єднання «Ти і право» направило на адресу прем'єр-міністра України Миколи Азарова лист-подяку за організацію роботи з ремонту та будівництва автомобільних доріг у складних умовах нинішньої зими і весни, повідомляє Департамент інформації та комунікацій з громадськістю секретаріату КМУ.\nАдвокати стверджують, що їм досить часто доводиться долати десятки сотень кілометрів дорогами України для здійснення захисту прав та законних інтересів наших співвітчизників. Так, президент Адвокатського об'єднання «Ти і право» Руслан Ленівський, поспішаючи на чергове засідання у місто Львів, звернув увагу на якість та облаштування відремонтованої автомобільної дороги Київ-Чоп. «Не може не радувати той факт, що в Україні з'являються дороги європейського класу, які відповідають високим стандартам якості та комфорту»,  - зазначив він у листі.\nПри цьому адвокати висловили сподівання, що якість доріг з кожним роком буде поліпшуватися і не тільки на автомагістралях, але і в маленьких містечках і селищах.\nНагадаємо, сьогодні прем'єр-міністр України Микола Азаров у ході зустрічі з журналістами заявив, що в Україні ніколи не було хороших доріг.\nпопередня новина Чехія готова підтримати євроінтеграцію України наступна новина Кабмін доручив активізувати протипаводкові заходи


Гарне місце для відпочинку озеро Гарда\nІталія – дивовижна країна: її архітектура досі продовжує надихати і вражати туристів, а кухня славиться на весь світ. Завдяки безлічі пам'яток ця країна приваблює туристів як магніт, і тут дійсно є на що подивитися. Прекрасні пейзажі, дивовижна природа і архітектура – італійський візуальний ряд вабить і зачаровує з першого погляду.\nНеподалік від Мілану, Верони і Венеції розташувалося величне озеро Гарда – найбільша за величиною в країні. Його узбережжя буквально усипане маленькими і великими готелями, а все тому, що ця місцевість користується величезною популярністю не тільки у приїжджають, але і у самих італійців.\nЗавдяки зручному розташуванню, озеро Гарда є не тільки самодостатнім місцем відпочинку, але і своєрідним вузлом, який з'єднує кілька популярних туристичних районів.\nОсновні курорти і характеристика місцевості\nОзеро Гарда знаходиться лише в 30 хвилинах їзди від Мілана, що дозволяє на відпочинку відвідувати довколишні пам'ятки, в тому числі італійську столицю моди. Гарда розкинулося на 370 квадратних кілометрів, а довжина його берегової лінії становить близько 130 км. Максимальна глибина водойми сягає 340 м, при цьому він з'єднує італійські провінції Трентіно, Венето і Ломбардію.\nНа півночі водойми клімат досить суворий: погода вітряна, а середня температура нижча, ніж на півдні. Однак, незважаючи на це, холодні вітри дмуть там досить рідко, оскільки місцевість оточена горами, які не пропускають холодні потоки повітря.\nПівденна сторона повністю у владі середземноморського клімату: влітку повітря прогрівається до 30-35 градусів, але при цьому духоти і виснажливої спеки майже не буває.\nНайбільш комфортна температура води з початку літа до початку осені – в цей період водойма прогрівається до 22-27 градусів. Дивна властивість озера – утворення хвиль при повному штилі – залучає на відпочинок любителів серфінгу. На узбережжі розкидані невеликі міста і села, які самі по собі досить привабливі в плані туризму.\nНайяскравіші з них:\nСірміоне – маленьке місто, який прославився серед гостей замком під назвою Рокка Скалігера. Його історія сягає корінням у Середньовіччя, а архітектура примітна своєю суворою неприступністю. Крім того, місце навколо фортеці по-справжньому красиво, так як він розташований на півострові подовженої форми, оточеному блакиттю озерної води. Завдяки будівництві замку маленьке містечко став адміністративним центром, а неподалік від нього розташувався SPA-курорт з мінеральними джерелами;\nСало. Це місто в далекому 1900 році зазнав нищівних втрат під час землетрусу, після чого його знову відбудували. Приїхавши в це місце, можна поринути в самі різні водні розваги або відвідати місцеві визначні пам'ятки, такі як резиденція Муссоліні або кілька дач італійських членів уряду;\nMalcesine. Це місце дуже красиве, і тому тут постійно відпочивають туристи. Вабить їх не тільки рідкісна краса навколишньої місцевості: Malcesine тісно пов'язаний з Йоганн Гете – відомим поетом, який жив тут протягом кількох років. Також відпочиваючі можуть піднятися на фунікулері до вершини гори Бальдо, або ж відвідати місцеві музеї;\nЛимоні – цей місто знамените своїми професійними змаганнями з віндсерфінгу. До речі, назва міста багато в чому себе виправдовує, адже на схилах ростуть лимонні гаї, які роблять містечко несхожим ні на який інший;\nДезенцано дель Гарда. Містечко відоме тим, що тут розташовується безліч нічних клубів, з-за чого його неофіційно називають столицею нічного життя. З місцевих архітектурних пам'яток можна виділити давньоримську віллу і Собор Марії Магдалини.\nВсі, хто виявляє бажання побувати в цих дивовижних місцях, можуть вибирати, як розміститися на узбережжі озера, самостійно: на сьогоднішній день у кожному, навіть маленькому містечку біля озера Гарда можна знайти невеликий готель на березі, розміститися в апартаментах або на віллі – кожен знайде собі житло за смаком і кишені.\nЦікаві місця та розваги\nГоворячи про озері Гарда, не можна не згадати дивну і смачну кухню в цьому регіоні: всі страви готуються в кращих традиціях Венето і Ломбардії. Часто в рецептах присутній м'ясо, оливкова олія і риба. Найбільш популярні серед туристів такі страви, як полента карбонара, тортелліні, форель, приготовлена з цитрусовими, і бро буза – бульйон з додаванням підсмаженого борошна і оливкової олії.\nПодивитися визначні пам'ятки можна в будь-якому населеному пункті, розташованому на березі – жоден містечко на узбережжі не обділений цікавими місцями. Наприклад, багато хто захоче подивитися грот Катулла, який належав поетові Гаю Валерію Катуллу.\nЦя споруда вважається одним з самих древніх будівель на березі. Руїни вілли виявили ще в 15 столітті: згодом будова очистили від грязьового шару і зробили придатним для туристичного відвідування. Крім того, гості зможуть прогулятися і примикає до спорудження маслинового гаю.\nОднією з найяскравіших пам'яток озера Гарда можна назвати розважальний парк під назвою Гардаленд, який багато хто порівнює з Діснейлендом. Особливою популярністю парк користується у сімей з дітьми, оскільки тут є стільки різноманітних атракціонів, скільки не знайдеться більше ні в одному італійському парку.\nАтракціони були відкриті в 1972 році: з цього часу колекція парку весь час поповнюється новими майданчиками та розважальними заходами. Іноді гостям може здатися, що парк наповнене міфами і переказами: така атмосфера присутня і в чарівному замку Мерліна, і при вивченні єгипетських пірамід, і під час участі в майже цьому піратському битві.\nВ продовження теми про парках, не можна не згадати парк Сигурта – зразок ландшафтної архітектури. Тут присутня безліч різновидів дерев, квітів і лікарських рослин, а територія прикрашена водоймами і гротами. Ще один не менш цікавий парк – Натура-Віва, де можна зробити сафарі-поїздку і помилуватися жирафами і носорогами.\nНа узбережжі можна зайнятися декількома видами активного відпочинку – віндсерфінгом або веслуванням, альпінізмом або катанням на яхті, а також прогулянками на гірському велосипеді. Кожне місто оснащений пунктами прокату супутнього спорядження. Для любителів погрітися під сонечком на пляжі також знайдеться місце – практично всі пляжі на узбережжі піщано-галькові, а захід у воду переважно піщаний.\nСимптоми авитоминоза у кішок і собак\nЯк і де відсвяткувати свій день народження навесні?\nКращі зарубіжні серіали 2019 року\nЯкі спеції допоможуть вам схуднути?


За адміністративні правопорушення, пов’язані з корупцією, Маневицьким районним судом Волинської області до відповідальності притягнуто 5 депутатів Рудниківської та Старосільської сільської ради Маневицького району.\nА Ківерцівський районний суд притягнув до відповідальності за такі правопорушення депутатів Покащівська та Жорнищенської сільрад Ківерцівщини, а Іваничівський районний суд – депутатів Грядівської та Морозовичівської сільрад Іваничівського району.\nУ січні 2018 року працівники Управління захисту економіки у Волинській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України склали протоколи про порушення обранцями вимог фінансового контролю (адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення).\nДепутати, всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно подали декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Усі визнані винними у вчинених правопорушеннях і покарані штрафами в розмірі 850 грн. кожний, повідомила прес-служба прокуратури Волині.\nпрокуратура, Волинь, адмінправопорушення, корупція, штраф, обранці, депутати


Від мрії до дії: викладач університету взяла участь у програмі академічного обміну у США / Твоя влада\n4 лютого 2020, 15:12 Розмір тексту\nПеребуваючи у відрядженні, у рамках програми Faculty Exchange Program, декан гуманітарного факультету Анна Агейчева відвідала коледж Санта Фе, (Гейнсвіл, штат Флорида, США). Поїздка стала можливою завдяки укладеній два роки тому угоді про співпрацю між нашим університетом і коледжем Санта Фе. Представниця нашого університету поділилася власним досвідом викладання, відвідала лекції і семінари американських колег, дізналася про зміст та форму проведення навчальних курсів, методи роботи викладачів, організацію освітнього процесу та дослідницької діяльності, отримала незамінний досвід спілкування зі студентами та викладачами.\nРозширення міжнародного співробітництва з провідними навчальними закладами світу — це один із пріоритетів розвитку Національного університету імені Юрія Кондратюка. Програми обміну є важливими зокрема тому, що вони дозволяють підвищити якість викладання дисциплін іноземною мовою.\nУніверситет дає можливість здобути унікальний досвід — студенти та викладачі університету можуть реалізувати академічну мобільність в одному із провідних американських коледжів. Студенти також можуть взяти участь у Літній мовній школі коледжу.\n«За запрошенням помічника віце-президента з академічних питань Коледжу Санта Фе Вілми Фуентес, я провела чотири лекції для студентів та викладачів, присвячені українським традиціям, релігії, історії та сучасності України. Заняття викликали зацікавлення і жваве обговорення, оскільки я розповіла цікаві факти про нашу країну. Дуже теплою була зустріч із представниками міжнародного відділу, з якими я мала змогу обговорити низку освітніх питань і можливості подальшої співпраці, дізналася про особливості їхньої наукової та міжнародної діяльності. Дуже комфортною була співпраця із Джессікою Кассіді — начальником міжнародного відділу по роботі зі студентами щодо спільних програм», — розповіла Анна Агейчева.\nПід час робочого відрядження викладачка університету вивчала досвід викладання дисциплін, ознайомилися зі структурою коледжу, його освітньою, науковою та міжнародною діяльністю, дізналася особливості освітнього процесу, розповіла студентам та закордонним колегам про наш університет. Окрім наукових інтересів, у програму обміну було включено відвідування арт-центрів, різних факультетів та навчально-наукових лабораторій.\n«Відкритість та привітність я спостерігала в коледжі Санта Фе впродовж усього перебування. Місто Гейнсвіл залишилось в спогадах не лише завдяки науково-викладацькій діяльності: ще в день приїзду до Флориди у мене склалося враження, що це місто музеїв і парків, місто, де люблять свою культуру і поважають чужу, де вміння зберігати власні традиції і пам’ятати своїх видатних діячів органічно поєднується з готовністю провадити діалог з іншими людьми й іншими культурами», — наголошує Анна Агейчева.\n«Участь у програмі обміну та стажування за кордоном може бути неймовірним професійним і особистим досвідом. Студенти можуть подорожувати, вивчати академічне життя провідного коледжу США. Програма обміну надає можливість здобувати нові навички, втілювати ідеї та отримувати досвід спілкування з носіями мови», — додає науковець.\nТакож під час перебування в коледжі їй вдалося відвідати класи професора Тіма Фойтика, сфера зацікавлень якого — особливості навчання англійської як другої іноземної. Колеги обмінялися досвідом викладання англійської мови для студентів магістратури, інформацією про конференції та міжнародні проєкти.\n«Для будь-якого викладача важливо мати можливість розвивати мережу професійних і особистих контактів, оновлювати свої знання, обмінюватися досвідом, генерувати нові ідеї. У зв’язку з цим, такі програми як Faculty Exchange Program представляють велику цінність. Щиро вдячна колегам коледжу Санта Фе за привітність, гостинність та затишок, а керівництву Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» за здійснення мрії! Рекомендую нашим студентам спробувати свої сили у програмі обміну, яка відкриє величезні можливості для професійного розвитку та самореалізації. Зрештою — це незабутній життєвий досвід, нові знання та нові країни, справжні друзі на все життя. Не бійтеся труднощів. Сильних тягне туди, де важко, як казав Дідро. Be open-minded!», — закцентувала Анна Агейчева.\nЗа результатами відрядження було досягнуто домовленості з викладачами коледжу щодо подальшої співпраці. Навесні 2020 року до нашого університету завітає професор з міжнародних відносин коледжу Санта Фе Дастін Фрідкін, який проведе цикл лекцій та воркшопів англійською мовою. У подальшому десять полтавських студентів можуть вирушити до США за принципом академічного обміну.\n4 лютого 2020, 15:12 Партнерський проект\nНові можливості для школярів Щербанівської ОТГ. Громада співпрацюватиме з Національним університетом «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» 1 лютого 2020, 16:36\nУ соціальних мережах запустили проєкт про роботу в газовидобувній галузі 31 січня 2020, 16:59\nДТЕК Нафтогаз пропонує додаткові пільги для випускників ВНЗ 23 січня 2020, 17:50\nТеги: НУПП, студенти, традиції, мова, Володимир Онищенко