Jumala http://nooramarttinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/taxonomy/term/134534/all Fri, 22 Sep 2017 21:01:00 +0300 fi Kristinusko ja islam II: Kaikki tiet vievät Roomaan? http://petterihiienkoski.puheenvuoro.uusisuomi.fi/243281-kristinusko-ja-islam-ii-kaikki-tiet-vievat-roomaan
Varsinainen sylttytehdas kristinuskon ja islamin erojen hämärtämisessä taitaa lopulta löytyä sieltä minne kaikki teiden väitetään vievän – Roomasta.

”Katolisen katekismuksen” (1997) mukaan Jumalan pelastussuunnitelma käsittää – yllätys, yllätys – muslimit. Ja kaikista Luojan olemassaolon tunnustavista vieläpä ”ennen kaikki” heidät.

– Pelastussuunnitelma käsittää nekin, jotka tunnustavat Luojan, niiden joukossa ennen kaikkea muslimit, jotka tunnustavat pitävänsä kiinni Abrahamin uskosta ja yhdessä meidän kanssamme palvovat yhtä ainoata, laupiasta Jumalaa, joka on tuomitseva ihmiset viimeisenä päivänä. (Kohta 841.)

Paavikirkko käänsi kelkkansa suhteessa islamiin vuonna 1965: entisestä vastustajasta päätettiin tehdä liittolainen. Vatikaani II kirkolliskokouksessa päädyttiin siihen, että muslimit pitävät kiinni Aabrahamin uskosta ja palvovat yhtä ainoaa Jumalaa (Nostra aetate, n. 3).

Paavi Johannes Paavali II (1920–2005) – jonka hänen kirkkonsa myöhemmin julisti pyhimyksekseen – julisti todellista uskonveljeyttä Nigerian islamilaisille uskonoppineille helmikuussa 1982.

– Palvomme Jumalaa ja tunnustamme täydellistä alistumista (total submission) hänelle. Sen takia me todellisessa merkityksessä (in a true sense) kutsumme toisiamme veljiksi ja sisariksi uskossa yhteen Jumalaan.

Islam tarkoittaa suomeksi alistumista. Elokuussa 1985 paavi vakuutti Marokon Casablancassa nuorille muslimeille uskovansa heidän kanssaan samaan Jumalaan.

– Uskomme samaan Jumalaan, yhteen Jumalaan, elävään Jumalaan, Jumalaan joka loi maailman ja saattaa luotunsa täydellisyyteensä.

Toukokuussa 1999 paavi toisti, että muslimit, kuten juutalaiset ja kristityt, näkevät Abrahamin hahmossa mallin ehdottomasta alistumisesta Jumalan määräyksille (unconditional submission to the decrees of God).

Paavin käsitys on hedelmää lakiuskonnosta ja niin sanotusta uskontorelativismista. Lakiuskonto on uskonpuhdistajien puolustaman armonuskonnon (vrt. sola gratia) vastakohta. Paavin julistama täydellisen ja ehdottoman Jumalalle alistumisen vaatimus, joka kuuluu myös islamiin, tiivistää lakiuskonnon luonteen.

Uskontorelativismissa uskonnot asetetaan ikään kuin samalle viivalle ja kielletään se, että millään niistä olisi erityisasemaa totuuden suhteen. Kun erilaiset käsitykset Abrahamista asetetaan samalle viivalle ja harmonisoidaan keskenään, luovutaan myös Raamatusta kristillisen uskon perustana. Raamatusta luopumisesta uskonpuhdistajat arvostelivat paavikirkko jo 500 vuotta sitten (vrt. sola scriptura).

Helsingin yliopiston dogmatiikan professori Miikka Ruokanen ei Kotimaa-lehden (9.2.2008) haastattelussa tunnustautunut Lutherin (1483–1546) tavoin Raamattuun vaan hymisteli mieluummin paavin käsityksille.

– Me kumarramme kyllä muslimien kanssa samaa Jumalaa, taivaan ja maan Luojaa, jonka kohtaamme kerran aikojen päättyessä, vakuutti Ruokanen Kotimaa-lehdessä.

Professori kertoi yhtyvänsä ”henkilökohtaisesti aika pitkälle” roomalaiskatolisen kirkon opetukseen, jonka mukaisesti "kristityt ja muslimit kumartavat kyllä samaa Jumalaa, mutta muslimeilla ei ole samaa pelastustietä kuin kristityillä". Professori tunnetaan tiedekunnassa myös lempinimellä ”Kaikki-Ruokanen”.

Kun tilanne on tämä, ei kai ole ihme, että jostain aina pullahtaa ”teologian desantti”, joka tavoittelee mediahuomiota ja kyseenalaista ihmissuosiota Raamatusta poikkeavilla käsityksillä, joille sattuu olemaan ”poliittista tilausta”.

Ja kaikelle mikä myötäilee islamia, on nyt poliittinen tilaus, kuten valitettavan hyvin tiedämme. Muslimien määrän arvioidaan kasvavan eikä heitä kannata vihastuttaa. Eihän?

Petteri Hiienkoski

 0

\n– Pelastussuunnitelma käsittää nekin, jotka tunnustavat Luojan, niiden joukossa ennen kaikkea muslimit, jotka tunnustavat pitävänsä kiinni Abrahamin uskosta ja yhdessä meidän kanssamme palvovat yhtä ainoata, laupiasta Jumalaa, joka on tuomitseva ihmiset viimeisenä päivänä. (Kohta 841.)\nPaavikirkko käänsi kelkkansa suhteessa islamiin vuonna 1965: entisestä vastustajasta päätettiin tehdä liittolainen. Vatikaani II kirkolliskokouksessa päädyttiin siihen, että muslimit pitävät kiinni Aabrahamin uskosta ja palvovat yhtä ainoaa Jumalaa (Nostra aetate, n. 3).\nPaavi Johannes Paavali II (1920–2005) – jonka hänen kirkkonsa myöhemmin julisti pyhimyksekseen – julisti todellista uskonveljeyttä Nigerian islamilaisille uskonoppineille helmikuussa 1982.\n– Palvomme Jumalaa ja tunnustamme täydellistä alistumista (total submission) hänelle. Sen takia me todellisessa merkityksessä (in a true sense) kutsumme toisiamme veljiksi ja sisariksi uskossa yhteen Jumalaan.\nIslam tarkoittaa suomeksi alistumista. Elokuussa 1985 paavi vakuutti Marokon Casablancassa nuorille muslimeille uskovansa heidän kanssaan samaan Jumalaan.\n– Uskomme samaan Jumalaan, yhteen Jumalaan, elävään Jumalaan, Jumalaan joka loi maailman ja saattaa luotunsa täydellisyyteensä.\nToukokuussa 1999 paavi toisti, että muslimit, kuten juutalaiset ja kristityt, näkevät Abrahamin hahmossa mallin ehdottomasta alistumisesta Jumalan määräyksille (unconditional submission to the decrees of God).\nPaavin käsitys on hedelmää lakiuskonnosta ja niin sanotusta uskontorelativismista. Lakiuskonto on uskonpuhdistajien puolustaman armonuskonnon (vrt. sola gratia) vastakohta. Paavin julistama täydellisen ja ehdottoman Jumalalle alistumisen vaatimus, joka kuuluu myös islamiin, tiivistää lakiuskonnon luonteen.\nUskontorelativismissa uskonnot asetetaan ikään kuin samalle viivalle ja kielletään se, että millään niistä olisi erityisasemaa totuuden suhteen. Kun erilaiset käsitykset Abrahamista asetetaan samalle viivalle ja harmonisoidaan keskenään, luovutaan myös Raamatusta kristillisen uskon perustana. Raamatusta luopumisesta uskonpuhdistajat arvostelivat paavikirkko jo 500 vuotta sitten (vrt. sola scriptura).\nHelsingin yliopiston dogmatiikan professori Miikka Ruokanen ei Kotimaa-lehden (9.2.2008) haastattelussa tunnustautunut Lutherin (1483–1546) tavoin Raamattuun vaan hymisteli mieluummin paavin käsityksille.\n– Me kumarramme kyllä muslimien kanssa samaa Jumalaa, taivaan ja maan Luojaa, jonka kohtaamme kerran aikojen päättyessä, vakuutti Ruokanen Kotimaa-lehdessä.\nProfessori kertoi yhtyvänsä ”henkilökohtaisesti aika pitkälle” roomalaiskatolisen kirkon opetukseen, jonka mukaisesti "kristityt ja muslimit kumartavat kyllä samaa Jumalaa, mutta muslimeilla ei ole samaa pelastustietä kuin kristityillä". Professori tunnetaan tiedekunnassa myös lempinimellä ”Kaikki-Ruokanen”.\nKun tilanne on tämä, ei kai ole ihme, että jostain aina pullahtaa ”teologian desantti”, joka tavoittelee mediahuomiota ja kyseenalaista ihmissuosiota Raamatusta poikkeavilla käsityksillä, joille sattuu olemaan ”poliittista tilausta”.\nJa kaikelle mikä myötäilee islamia, on nyt poliittinen tilaus, kuten valitettavan hyvin tiedämme. Muslimien määrän arvioidaan kasvavan eikä heitä kannata vihastuttaa. Eihän?\n]]> 2 http://petterihiienkoski.puheenvuoro.uusisuomi.fi/243281-kristinusko-ja-islam-ii-kaikki-tiet-vievat-roomaan#comments Aabraham Islam Jumala Kristinusko Paavi Fri, 22 Sep 2017 18:01:00 +0000 Petteri Hiienkoski http://petterihiienkoski.puheenvuoro.uusisuomi.fi/243281-kristinusko-ja-islam-ii-kaikki-tiet-vievat-roomaan Kristinusko ja islam I: Luikuriteologit harhakäsityksiä levittämässä http://petterihiienkoski.puheenvuoro.uusisuomi.fi/243236-kristinusko-ja-islam-i-luikuriteologit-harhakasityksia-levittamassa
Länsimaisessa demokratiassa jokaisen aikuisen pitäisi tietää, miten maailmanuskonnot eroavat kristinuskosta.

Oikea tieto ei ole tärkeää vain sen takia, ettei antaisi niin sanotusti kusettaa itseään. Se on myös tarpeen kyetäkseen tekemään tosiasioihin perustuvia valintoja omaksi, lähimmäistensä ja isänmaansa parhaaksi. Demokratiassahan valtiovalta kuuluu kansalle.

Tuntuu vaikealta uskoa, että Suomea on joskus pidetty ”maailman luterilaisimpana maana”. Uskonnollisen yleissivistyksen taso saattaa älykkäillä ja koulutetuilla ihmisillä olla nykyään heikompi kuin pyhäkoululapsilla.

Vaikka itsellä ei olisi kristillistä vakaumusta, kuuluu yleissivistykseen tietää ainakin kristinuskon perusasiat. Myös ateistin. Perustuuhan länsimainen kulttuuri, moderni tiede ja demokraattinen yhteiskuntajärjestys kristilliseen maailmankatsomukseen ja ihmiskäsitykseen. Ilman kristinuskoa emme olisi tässä.

Valtamediassa levitetään harhaanjohtavia käsityksiä kristillisestä uskosta ja islamista. Perustava virhe on luulla, että Raamatun kolmiyhteinen Jumala olisi sama kuin Koraanin Jumala, Allah.

Kristinuskon vääristelyn osalta syyllistä tuskin tarvitsee hakea kauempaa kuin luikuriteologeista, jotka ovat vieraantuneet Raamatusta ja kristinopista. Näitä vilisee kolmetoista tusinassa, kuten sanonta kuuluu. Ei siis tarvitse ihmetellä sitä, että oikean tiedon määrä vähenee eikä edes kristinopin perusteita tunneta.

Kymmenen vuotta sitten kuopiolainen teologian tohtori Kari Kuula julisti Savon Sanomissa (2.6.2007): Islamilla on sama Jumala kuin kristinuskolla. Kouluja käyneenä hän oli apinoinut jostain tai kehitellyt ihan itse kolminaisuusopin pohjalta mielestään ”kauniin kolmijaon":  juutalainen elää Isästä, kristityt Pojasta ja profeetalliseen sanomaan nojautuvat muslimit Pyhästä Hengestä. Hän sai pian seuraajia.

Rovasti Markku Suokonautio väitti (26.6.2007), että ei vain juutalaisten, kristittyjen ja islaminuskoisten, vaan kaikkien ihmisten Jumala on yksi sama, vaikka meidän tulkintamme voivat olla kovinkin erilaisia.

– Niin Jumalaan uskovat kuin ateistit yrittävät selittää samaa olemassaolon todellisuutta vain eri termejä käyttäen, kirjoitti Suokonautio Savon Sanomissa.

Rovasti sekoitti toisiinsa niin sanotun luonnollisen jumalantuntemuksen, joka kaikilla on syntymästään (Room. 2:14-15) mutta joka ei ketään pelasta, ja toisaalta kristillisen Jumalan tuntemuksen, jota varten kirkko maailmassa ylipäätään on (Matt. 28:19-20).

Hänen kerrotaan jatkaneen vuodatustaan Suomen Kuvalehden ja Kotimaa-lehden sivuilla väittämällä, ettei kristinuskolla ole sanomaa, joka poikkeaisi juutalaisuudesta, hinduismista tai islamista ja ettei Jeesus ole ruumiillisesti noussut kuolleista, vaan kyseessä on ”symbolinen myytti” (vrt. 1. Kor. 15:1-15). Jeesusta hän ei pitänyt kenenkään syntien sovittajana vaan pikemminkin ”elämän voimana ja hyvän elämän opettajana” (vrt. 1. Joh. 2:2).

Eikä tuomiokapituli Kuopion piispa Wille Riekkisen johdolla tietenkään katsonut opiskelu- ja aatetoverinsa poikenneen ”kirkon tunnustuksesta”. Yhteinen aate ylittää Raamatun ja tunnustuksen, eikä korppi korpin silmää noki. Riekkinen oli yliopistolla aiemmin toimiessaan tainnut itsekin olla istuttamassa samanlaisia ajatuksia tulevien pappisparkojen päihin. Sonkajärven seurakunta ”palkitsi” rovastin mediahuomiota herättäneestä kumouksellisuudestaan valitsemalla hänet kirkkoherraksi.

Oma käsityksensä islamin ja kristinuskon samankaltaisuudesta – tai pikemminkin eroavuudesta – Riekkinen taisi tulla paljastaneeksi YLE Uutisten haastattelussa elokuussa 2011. Piispa oli näet valmis antamaan kirkon tiloja muslimien mutta ei Luther-säätiön kristittyjen käyttöön. Ortodoksikirkkoa, jonka suhtautuminen oli täysin päinvastainen, piispa Riekkinen sen sijaan paheksui.

Suokonautio oli omassa hurmahenkisyydessään kuitenkin pitemmällä. Hänen kerrotaan toimittaneen kasteita – ilmeisesti feministejä miellyttääkseen – sukupuolineutraalisti "Elävän Jumalan, Luojan, Lunastajan ja Pyhittäjän nimeen". Kolmiykseyden "uustulkinta" ei ehkä ollut yhtä villi kuin tohtori Kuulalla. Mutta edes Rooman kirkko ei sellaista kastetta kristilliseksi tunnusta.

Oma kastekaava formulointeineen sopi rovastin käsitykseen, jonka mukaan ”Jeesuksen suuhun pantu lähetyskäsky ei todennäköisesti ole lainkaan hänen lausumansa viesti”. Käsityksensä hän oli ilmeisesti omaksunut Helsingin yliopiston liberaaliteologeilta, kuten Riekkinenkin. Mistäs muualta?

Vasta perittyään satojen eurojen laskuja kirkollisista toimituksistaan, rovasti sai tuomiokapitulilta varoituksen. Uhkasi kai firman omaa bisnestä. Mutta siinä vaiheessa oli piispakin jo vaihtunut.

Petteri Hiienkoski

 0

\nTuntuu vaikealta uskoa, että Suomea on joskus pidetty ”maailman luterilaisimpana maana”. Uskonnollisen yleissivistyksen taso saattaa älykkäillä ja koulutetuilla ihmisillä olla nykyään heikompi kuin pyhäkoululapsilla.\nVaikka itsellä ei olisi kristillistä vakaumusta, kuuluu yleissivistykseen tietää ainakin kristinuskon perusasiat. Myös ateistin. Perustuuhan länsimainen kulttuuri, moderni tiede ja demokraattinen yhteiskuntajärjestys kristilliseen maailmankatsomukseen ja ihmiskäsitykseen. Ilman kristinuskoa emme olisi tässä.\nValtamediassa levitetään harhaanjohtavia käsityksiä kristillisestä uskosta ja islamista. Perustava virhe on luulla, että Raamatun kolmiyhteinen Jumala olisi sama kuin Koraanin Jumala, Allah.\nKristinuskon vääristelyn osalta syyllistä tuskin tarvitsee hakea kauempaa kuin luikuriteologeista, jotka ovat vieraantuneet Raamatusta ja kristinopista. Näitä vilisee kolmetoista tusinassa, kuten sanonta kuuluu. Ei siis tarvitse ihmetellä sitä, että oikean tiedon määrä vähenee eikä edes kristinopin perusteita tunneta.\nKymmenen vuotta sitten kuopiolainen teologian tohtori Kari Kuula julisti Savon Sanomissa (2.6.2007): Islamilla on sama Jumala kuin kristinuskolla. Kouluja käyneenä hän oli apinoinut jostain tai kehitellyt ihan itse kolminaisuusopin pohjalta mielestään ”kauniin kolmijaon": juutalainen elää Isästä, kristityt Pojasta ja profeetalliseen sanomaan nojautuvat muslimit Pyhästä Hengestä. Hän sai pian seuraajia.\nRovasti Markku Suokonautio väitti (26.6.2007), että ei vain juutalaisten, kristittyjen ja islaminuskoisten, vaan kaikkien ihmisten Jumala on yksi sama, vaikka meidän tulkintamme voivat olla kovinkin erilaisia.\n– Niin Jumalaan uskovat kuin ateistit yrittävät selittää samaa olemassaolon todellisuutta vain eri termejä käyttäen, kirjoitti Suokonautio Savon Sanomissa.\nRovasti sekoitti toisiinsa niin sanotun luonnollisen jumalantuntemuksen, joka kaikilla on syntymästään (Room. 2:14-15) mutta joka ei ketään pelasta, ja toisaalta kristillisen Jumalan tuntemuksen, jota varten kirkko maailmassa ylipäätään on (Matt. 28:19-20).\nHänen kerrotaan jatkaneen vuodatustaan Suomen Kuvalehden ja Kotimaa-lehden sivuilla väittämällä, ettei kristinuskolla ole sanomaa, joka poikkeaisi juutalaisuudesta, hinduismista tai islamista ja ettei Jeesus ole ruumiillisesti noussut kuolleista, vaan kyseessä on ”symbolinen myytti” (vrt. 1. Kor. 15:1-15). Jeesusta hän ei pitänyt kenenkään syntien sovittajana vaan pikemminkin ”elämän voimana ja hyvän elämän opettajana” (vrt. 1. Joh. 2:2).\nEikä tuomiokapituli Kuopion piispa Wille Riekkisen johdolla tietenkään katsonut opiskelu- ja aatetoverinsa poikenneen ”kirkon tunnustuksesta”. Yhteinen aate ylittää Raamatun ja tunnustuksen, eikä korppi korpin silmää noki. Riekkinen oli yliopistolla aiemmin toimiessaan tainnut itsekin olla istuttamassa samanlaisia ajatuksia tulevien pappisparkojen päihin. Sonkajärven seurakunta ”palkitsi” rovastin mediahuomiota herättäneestä kumouksellisuudestaan valitsemalla hänet kirkkoherraksi.\nOma käsityksensä islamin ja kristinuskon samankaltaisuudesta – tai pikemminkin eroavuudesta – Riekkinen taisi tulla paljastaneeksi YLE Uutisten haastattelussa elokuussa 2011. Piispa oli näet valmis antamaan kirkon tiloja muslimien mutta ei Luther-säätiön kristittyjen käyttöön. Ortodoksikirkkoa, jonka suhtautuminen oli täysin päinvastainen, piispa Riekkinen sen sijaan paheksui.\nSuokonautio oli omassa hurmahenkisyydessään kuitenkin pitemmällä. Hänen kerrotaan toimittaneen kasteita – ilmeisesti feministejä miellyttääkseen – sukupuolineutraalisti "Elävän Jumalan, Luojan, Lunastajan ja Pyhittäjän nimeen". Kolmiykseyden "uustulkinta" ei ehkä ollut yhtä villi kuin tohtori Kuulalla. Mutta edes Rooman kirkko ei sellaista kastetta kristilliseksi tunnusta.\nOma kastekaava formulointeineen sopi rovastin käsitykseen, jonka mukaan ”Jeesuksen suuhun pantu lähetyskäsky ei todennäköisesti ole lainkaan hänen lausumansa viesti”. Käsityksensä hän oli ilmeisesti omaksunut Helsingin yliopiston liberaaliteologeilta, kuten Riekkinenkin. Mistäs muualta?\nVasta perittyään satojen eurojen laskuja kirkollisista toimituksistaan, rovasti sai tuomiokapitulilta varoituksen. Uhkasi kai firman omaa bisnestä. Mutta siinä vaiheessa oli piispakin jo vaihtunut.\n]]> 28 http://petterihiienkoski.puheenvuoro.uusisuomi.fi/243236-kristinusko-ja-islam-i-luikuriteologit-harhakasityksia-levittamassa#comments Islam Jumala Kristinusko Pyhä Raamattu Teologia Fri, 22 Sep 2017 03:12:00 +0000 Petteri Hiienkoski http://petterihiienkoski.puheenvuoro.uusisuomi.fi/243236-kristinusko-ja-islam-i-luikuriteologit-harhakasityksia-levittamassa Minkälainen Jumala oikeasti on? http://abdurrahmanfaig.puheenvuoro.uusisuomi.fi/240725-minkalainen-jumala-oikeasti-on
Mitkä kolme adjektiivia kuvaavat jumalaa, niin kuin kristinusko, islam ja juutalaisuus jumalan esittävät? Kaikkivoipa, kaikkitietävä ja äärettömän hyvä. Entä sopivatko nämä kolme adjektiivia samaan aikaan samaan henkilöitymään? Uskovaisten mielestä kyllä, mutta lähempää tarkastaltaessa logiikka asettaa suuret rajat Jumalan olemassaololle.

Oletetaan nyt leikisti, että kreatonistit ovat oikeassa ja Jumala on todellakin olemassa. Koomista kyllä, jumala kaatuu omaan mahdottomuuteensa itse luomansa logiikan takia. Mitenkö? Seuraavat kysymykset ja esiemerkit selventävät asiaa:

1. Pahan ongelma eli kuuluisa teodike. Jos jumala on todellakin kaikkivoipa ja tahtoo vain hyvää, niin miten ihmeessä maailmassa tapahtuu sotia, joukkomurhia ja terrosimia? Siksikö että ihmisellä on vapaa tahto? Olkoot niin. Miksi sitten tapahtuu maanjäristyksiä, tulvia, maanvyöryjä, tulivuorenpurkauksia ym. luonnonkatastrofeja? Onko sekin jonkun ihmisryhmän aiheuttamaa? Ja miljoonat syyttömät saavat kärsiä pienen ryhmän takia? Onko hyvän jumalan määritelmä olento, joka tappaa viattomia sokean raivon vallassa? Vai onko jumala verenhimoinen hirviö, joka tappaa ihmisiä huvikseen ja kiduttaa heitä tuonpuoleisessa?

2. Pahan ongelma II. Uskovaiset perustelevat pahan ongelmaa sillä, että jumala vihastuu ihmisille ja rankaisee heitä. Olkootkin näin. Jos syyttöminä kuolleet pääsevät taivaaseen, niin silloin jumalan maineen voi vielä pelastaa. Tämä ei siltikään riitä. Pahin ongelma jumalan kaikkivoipuuden, kaikkitietävyyden ja äärettömän hyväntahtoisuuden kanssa on perisynti. Miksi ihmeessä jumala loi synnin? Miksi hän loi käärmeen (saatanan) ja salli sen vietellä Eeva? Jumala tiesi jo etukäteen, että mitä tulisi tapahtumaan. Kaikki on osa hänen "täydellistä" suunnitelmaansa. Jumala myös tietää jo ennen ihmisen syntymää, että pelastuuko hän vai meneekö kadotukseen. Eli valitsee pelastuvat oman sadistisen mielensä mukaan. Ja edelleen uskovaiset jaksavat kivenkovaan todistella, että jumala on hyvä ja kaikkivoipa yms. Jos jumala omaakin yhden noista kolmesta adjektiivista, kaksi muuta ovat ristiriidassa hänen tekojensa kanssa.

3. Jumalan kaikkivoipuus. Jos Jumala on kaikkivoipa, niin silloin hän voisi tehdä itsestään kopion ja pyyhkiä kopion muistista tieto siitä, että kopio on luotu. Mikä todistaa, että jumala itse ei ole tällainnen aivopesty surkimus? Ei voida olla varmoja edes siitä, että jumalan "luojalla" ei olisi luojaa, sillä kopioimisen ja aivopesun sykli jatkuisi loputtomiin.

4. Jumala on kaikkitietävä. Näin ollen jumala tietää, että mitä hän tulee seuraavana hetkenä tekemään. Jos asia on näin, niin silloin jumalan täytyy olla jonkin korkeamman voiman ohjailema nukke. Jumalalla ei siis ole vapaata tahtoa, eikä hän ole voinut suunnitella mitään etukäteen. Jos minä esim. tiedän, että huomenna minun täytyy käydä kirjastossa, niin silloin minun on pakko käydä kirjastossa, sillä muuten minä en tietäisi. Jumala on siis oman tietonsa vanki. Tieto lisää tuskaa Jumalallekin.

5. Jumala ei voi tehdä väärin. Näin ollen joka kerta kun jumala tekee päätöksen (vaikka päätökset on todellisuudessa tehty jo), hänen täytyy valita vain yksi ja ainoa vaihtoehto, joka on täydellinen. Koska jumala näkee tulevaisuuteen, ei hänellä ole mahdollisuutta (ainakaan teoriassa) valita kuin yksi vaihtoehto, se kaikkein paras. Huomatkaa, että nämä "parhaat" vaihtoehdot eivät näytä olevan aivan siitä parhaimmasta päästä. Pienenä esimerkkinä Hitler ja maailmansodat...

6. Taas Jumalan kaikkivoipuus. Jumalahan loi logiikan, eikö niin? Hän taisi hienosäätää sitä hieman väärin, sillä samalla logiikalla jumalan kaikkivoipuus ei toimi. Voiko jumala luoda niin suuren kiven, ettei hän sitä itsekään jaksa nostaa? Voiko jumala tukistaa kaljua? Voiko jumala luodaa kulmikkaan ympyrän? Voiko jumala luoda toisen kaikkivoivan jumalan? Voiko jumala tappaa itsensä? Näihin kymyksiin ei tarvitse vastata, vaan näiden kymysten perimmänen tarkoitus on löytää vastaus kysymykseen: "Miksi jumalan luomaa logiikkaa voi käyttää tällaisten kysymysten esittämiseen?"

7. Loiko jumala sittenkään logiikan? Jos loi, niin silloin hänellä itsellään ei ollut sitä ennen luomishetkeä. Näin ollen jumala ei ole voinut luoda logiikkaa, sillä logiikan sääntöjen luomiseen tarvitaan logiikkaa! Logiikka on joko jumalaakin ylempänä oleva asia tai sitten jumalaa ei yksinkertaisesti ole olemassa.

8. Jumala on ajan ulkopuolella. Aika on olemassaolon tila, jossa tapahtuu muutosta. Jos aika ei vaikuta jumalaan, niin silloin hän ei voi tehdä mitään. Hänen täytyisi olla staattinen, muuttumaton ja kykenemätön ajattelemaan, sillä ajattelu vaatii muutosta. Ajan ulkopuolella ei voi tapahtua muutosta.

9. Onko jumala kaiken alku? Jos on, niin aikaisemmin mainitsemani logiikan puute iskee taas. Jumalan olemassaolo itsessään vaatii logiikan olemassaoloa, jolloin logiikka on se kaiken alku, eikä jumala.

10. Näitä kysymyksiä on kunnon liuta lisää, mutta ylhäällä mainitsin kaikkein vaikeimmat. Jos jotakuta kiinnostaa, niin tässä osoitteessa voi lukea lisää jumalan mahdottomuudesta. Jos joku keksii noihin ongelmiin vastauksen, niin silloin aika moni ateisti kääntyisi uskoon. Mutta sitä päivää ei luultavasti tule koskaan, sillä evoluution myötä ihminen kehittyy ja ymmärtää ympäristöään paljon paremmin kuin ennen.

 0

\nMitkä kolme adjektiivia kuvaavat jumalaa, niin kuin kristinusko, islam ja juutalaisuus jumalan esittävät? Kaikkivoipa, kaikkitietävä ja äärettömän hyvä. Entä sopivatko nämä kolme adjektiivia samaan aikaan samaan henkilöitymään? Uskovaisten mielestä kyllä, mutta lähempää tarkastaltaessa logiikka asettaa suuret rajat Jumalan olemassaololle.\nOletetaan nyt leikisti, että kreatonistit ovat oikeassa ja Jumala on todellakin olemassa. Koomista kyllä, jumala kaatuu omaan mahdottomuuteensa itse luomansa logiikan takia. Mitenkö? Seuraavat kysymykset ja esiemerkit selventävät asiaa:\n1. Pahan ongelma eli kuuluisa teodike. Jos jumala on todellakin kaikkivoipa ja tahtoo vain hyvää, niin miten ihmeessä maailmassa tapahtuu sotia, joukkomurhia ja terrosimia? Siksikö että ihmisellä on vapaa tahto? Olkoot niin. Miksi sitten tapahtuu maanjäristyksiä, tulvia, maanvyöryjä, tulivuorenpurkauksia ym. luonnonkatastrofeja? Onko sekin jonkun ihmisryhmän aiheuttamaa? Ja miljoonat syyttömät saavat kärsiä pienen ryhmän takia? Onko hyvän jumalan määritelmä olento, joka tappaa viattomia sokean raivon vallassa? Vai onko jumala verenhimoinen hirviö, joka tappaa ihmisiä huvikseen ja kiduttaa heitä tuonpuoleisessa?\n2. Pahan ongelma II. Uskovaiset perustelevat pahan ongelmaa sillä, että jumala vihastuu ihmisille ja rankaisee heitä. Olkootkin näin. Jos syyttöminä kuolleet pääsevät taivaaseen, niin silloin jumalan maineen voi vielä pelastaa. Tämä ei siltikään riitä. Pahin ongelma jumalan kaikkivoipuuden, kaikkitietävyyden ja äärettömän hyväntahtoisuuden kanssa on perisynti. Miksi ihmeessä jumala loi synnin? Miksi hän loi käärmeen (saatanan) ja salli sen vietellä Eeva? Jumala tiesi jo etukäteen, että mitä tulisi tapahtumaan. Kaikki on osa hänen "täydellistä" suunnitelmaansa. Jumala myös tietää jo ennen ihmisen syntymää, että pelastuuko hän vai meneekö kadotukseen. Eli valitsee pelastuvat oman sadistisen mielensä mukaan. Ja edelleen uskovaiset jaksavat kivenkovaan todistella, että jumala on hyvä ja kaikkivoipa yms. Jos jumala omaakin yhden noista kolmesta adjektiivista, kaksi muuta ovat ristiriidassa hänen tekojensa kanssa.\n3. Jumalan kaikkivoipuus. Jos Jumala on kaikkivoipa, niin silloin hän voisi tehdä itsestään kopion ja pyyhkiä kopion muistista tieto siitä, että kopio on luotu. Mikä todistaa, että jumala itse ei ole tällainnen aivopesty surkimus? Ei voida olla varmoja edes siitä, että jumalan "luojalla" ei olisi luojaa, sillä kopioimisen ja aivopesun sykli jatkuisi loputtomiin.\n4. Jumala on kaikkitietävä. Näin ollen jumala tietää, että mitä hän tulee seuraavana hetkenä tekemään. Jos asia on näin, niin silloin jumalan täytyy olla jonkin korkeamman voiman ohjailema nukke. Jumalalla ei siis ole vapaata tahtoa, eikä hän ole voinut suunnitella mitään etukäteen. Jos minä esim. tiedän, että huomenna minun täytyy käydä kirjastossa, niin silloin minun on pakko käydä kirjastossa, sillä muuten minä en tietäisi. Jumala on siis oman tietonsa vanki. Tieto lisää tuskaa Jumalallekin.\n5. Jumala ei voi tehdä väärin. Näin ollen joka kerta kun jumala tekee päätöksen (vaikka päätökset on todellisuudessa tehty jo), hänen täytyy valita vain yksi ja ainoa vaihtoehto, joka on täydellinen. Koska jumala näkee tulevaisuuteen, ei hänellä ole mahdollisuutta (ainakaan teoriassa) valita kuin yksi vaihtoehto, se kaikkein paras. Huomatkaa, että nämä "parhaat" vaihtoehdot eivät näytä olevan aivan siitä parhaimmasta päästä. Pienenä esimerkkinä Hitler ja maailmansodat...\n6. Taas Jumalan kaikkivoipuus. Jumalahan loi logiikan, eikö niin? Hän taisi hienosäätää sitä hieman väärin, sillä samalla logiikalla jumalan kaikkivoipuus ei toimi. Voiko jumala luoda niin suuren kiven, ettei hän sitä itsekään jaksa nostaa? Voiko jumala tukistaa kaljua? Voiko jumala luodaa kulmikkaan ympyrän? Voiko jumala luoda toisen kaikkivoivan jumalan? Voiko jumala tappaa itsensä? Näihin kymyksiin ei tarvitse vastata, vaan näiden kymysten perimmänen tarkoitus on löytää vastaus kysymykseen: "Miksi jumalan luomaa logiikkaa voi käyttää tällaisten kysymysten esittämiseen?"\n7. Loiko jumala sittenkään logiikan? Jos loi, niin silloin hänellä itsellään ei ollut sitä ennen luomishetkeä. Näin ollen jumala ei ole voinut luoda logiikkaa, sillä logiikan sääntöjen luomiseen tarvitaan logiikkaa! Logiikka on joko jumalaakin ylempänä oleva asia tai sitten jumalaa ei yksinkertaisesti ole olemassa.\n8. Jumala on ajan ulkopuolella. Aika on olemassaolon tila, jossa tapahtuu muutosta. Jos aika ei vaikuta jumalaan, niin silloin hän ei voi tehdä mitään. Hänen täytyisi olla staattinen, muuttumaton ja kykenemätön ajattelemaan, sillä ajattelu vaatii muutosta. Ajan ulkopuolella ei voi tapahtua muutosta.\n9. Onko jumala kaiken alku? Jos on, niin aikaisemmin mainitsemani logiikan puute iskee taas. Jumalan olemassaolo itsessään vaatii logiikan olemassaoloa, jolloin logiikka on se kaiken alku, eikä jumala.\n10. Näitä kysymyksiä on kunnon liuta lisää, mutta ylhäällä mainitsin kaikkein vaikeimmat. Jos jotakuta kiinnostaa, niin tässä osoitteessa voi lukea lisää jumalan mahdottomuudesta. Jos joku keksii noihin ongelmiin vastauksen, niin silloin aika moni ateisti kääntyisi uskoon. Mutta sitä päivää ei luultavasti tule koskaan, sillä evoluution myötä ihminen kehittyy ja ymmärtää ympäristöään paljon paremmin kuin ennen.\n]]> 33 http://abdurrahmanfaig.puheenvuoro.uusisuomi.fi/240725-minkalainen-jumala-oikeasti-on#comments Jumala Kreationismi Logiikka Uskonto Mon, 31 Jul 2017 20:30:59 +0000 Abdurrahman Faig http://abdurrahmanfaig.puheenvuoro.uusisuomi.fi/240725-minkalainen-jumala-oikeasti-on Länsimaista demokratiaa ei johdeta Toora kädessä http://mpmaenp.puheenvuoro.uusisuomi.fi/240353-lansimaista-demokratiaa-ei-johdeta-toora-kadessa
Gallupit ovat viime aikoina puhuneet selvääkin selvempää kieltänsä siitä, että pääministeripuolue Keskusta on ottanut takkiinsa oikein kunnolla parin vuoden hallitustaipaleensa aikana. Perussuomalaisista eronneen Sinisen Tulevaisuuden osaksi on tullut täyttä nollaa hipova kannatus. Ainoa, joka porskuttaa on Kokoomus, jonka kannatus on eduskuntapuolueista suurin.

Keskustan tilannetta ei helpota lainkaan se, että pääministeri Sipilä on esiintynyt julkisesti tavalla, jonka voi hyvästä syystä katsoa rikkovan länsimaisen demokratian perinteitä. Sipilä on sekoittanut pahemman kerran uskonnon ja politiikan leimatessaan opposition valehtelijoiksi; kahdeksannen käskyn rikkojiksi. Mikäli Sipilä kuvittelee tällä – parlamentarismin päälaelleen asettamisella – jotakin voittavansa, on hän erehtynyt. Sipilä yrittää asettua kaiken arvostelun yläpuolelle konservatiivikristillisistä piireistä tutuilla keinoilla. ”Raamatulla päähän lyöminen” ja ”Jumala on todistajani” -tyyliset lausunnot edustavat alatyylistä politiikantekoa.

Tuoreet kannatuslukemat ovat selkeä vastaus kansalta.

Oppositiolla on oma tärkeä roolinsa parlamentaarisessa järjestelmässä, eikä sen tehtävä ole suinkaan antaa mitään hallitusta myötäileviä lausuntoja. Oppositio kritisoi ja arvostelee, mikäli edellytyksiä laajapohjaiselle parlamentaariselle yhteistyölle ja kuulemiselle ei luoda riittävissä määrin. Oppositio saa arvostella hallitusta yhteistyöstä huolimattakin. Se tekee vain sille tarkoitettua tehtäväänsä.

Emme elä diktatuurissa, vaan demokratiassa, ja siihen kannattaisi totutella edes hallitustaipaleen puolivälin tietämillä. Taannoiset epämääräiset tapahtumat Ylen ympärillä ovat vakava indikaattori.

Eräs kansansuosiota selvästi rokottanut näytelmä on Sinisen Tulevaisuus -niminen projekti, jolla hallitus voi jatkaa ”entisellä” kokoonpanollaan ilman hallituksen eroamista.

Vihreiden tuore puheenjohtaja, Touko Aalto, on ilmaissut kärkevän näkemyksensä. Kansa vaikuttaa olevan samaa mieltä.

 0

\nGallupit ovat viime aikoina puhuneet selvääkin selvempää kieltänsä siitä, että pääministeripuolue Keskusta on ottanut takkiinsa oikein kunnolla parin vuoden hallitustaipaleensa aikana. Perussuomalaisista eronneen Sinisen Tulevaisuuden osaksi on tullut täyttä nollaa hipova kannatus. Ainoa, joka porskuttaa on Kokoomus, jonka kannatus on eduskuntapuolueista suurin.\nKeskustan tilannetta ei helpota lainkaan se, että pääministeri Sipilä on esiintynyt julkisesti tavalla, jonka voi hyvästä syystä katsoa rikkovan länsimaisen demokratian perinteitä. Sipilä on sekoittanut pahemman kerran uskonnon ja politiikan leimatessaan opposition valehtelijoiksi; kahdeksannen käskyn rikkojiksi. Mikäli Sipilä kuvittelee tällä – parlamentarismin päälaelleen asettamisella – jotakin voittavansa, on hän erehtynyt. Sipilä yrittää asettua kaiken arvostelun yläpuolelle konservatiivikristillisistä piireistä tutuilla keinoilla. ”Raamatulla päähän lyöminen” ja ”Jumala on todistajani” -tyyliset lausunnot edustavat alatyylistä politiikantekoa.\nTuoreet kannatuslukemat ovat selkeä vastaus kansalta.\nOppositiolla on oma tärkeä roolinsa parlamentaarisessa järjestelmässä, eikä sen tehtävä ole suinkaan antaa mitään hallitusta myötäileviä lausuntoja. Oppositio kritisoi ja arvostelee, mikäli edellytyksiä laajapohjaiselle parlamentaariselle yhteistyölle ja kuulemiselle ei luoda riittävissä määrin. Oppositio saa arvostella hallitusta yhteistyöstä huolimattakin. Se tekee vain sille tarkoitettua tehtäväänsä.\nEmme elä diktatuurissa, vaan demokratiassa, ja siihen kannattaisi totutella edes hallitustaipaleen puolivälin tietämillä. Taannoiset epämääräiset tapahtumat Ylen ympärillä ovat vakava indikaattori.\nEräs kansansuosiota selvästi rokottanut näytelmä on Sinisen Tulevaisuus -niminen projekti, jolla hallitus voi jatkaa ”entisellä” kokoonpanollaan ilman hallituksen eroamista.\nVihreiden tuore puheenjohtaja, Touko Aalto, on ilmaissut kärkevän näkemyksensä. Kansa vaikuttaa olevan samaa mieltä.\n]]> 7 http://mpmaenp.puheenvuoro.uusisuomi.fi/240353-lansimaista-demokratiaa-ei-johdeta-toora-kadessa#comments Juha Sipilä Jumala Keskusta Raamattu Sininen tulevaisuus Thu, 20 Jul 2017 20:37:04 +0000 Mika Mäenpää-Louekoski http://mpmaenp.puheenvuoro.uusisuomi.fi/240353-lansimaista-demokratiaa-ei-johdeta-toora-kadessa Luomisoppi vai evoluutioteoria? (jumala on molemmat?) http://juhanivehmaskangas.puheenvuoro.uusisuomi.fi/239193-luomisoppi-vai-evoluutioteoria-jumala-on-molemmat
Miten maailma on syntynyt. Onko Jumala luonut maailman ja ihmisen. Onko maailma syntynyt jotenkin muuten ja Jumala luonut vain ihmisen. Loiko Jumala ihmisen omaksi kuvakseen. Onko evoluutio totta?

Turkki aikoo jatkossa opettaa maan lukioissa vain luomisoppia. Evoluutioteoriaa ei jatkossa opetettaisi koska se on niin vaikea aihe. Jotenkin voikin ymmärtää, että jos opetetaan kahta oppia, teoriaa, jotka kumoavat toisensa niin hankalaa voi opettaminen olla. Toisaalta eikö olekin niin, että muslimeista enemmistö on luomisopin kannalla?

Entä sitten suomalaisten enemmistö - evankelisluterilaiset? Tuolla ei taida niin suurta merkitystä olla koska vaikka moni suomalainen on evankelisluterilainen niin ei se tarkoita, että hän luomisoppiin uskoisi. Samoin voidaan todeta, että ateistikaan ei välttämättä usko evoluutioteoriaan.

Koko asiaan ja siitä käytävään keskusteluun liittyy yksi fakta: evoluutiosta on todisteita. Siihen, että jotakin, kuten ihminen, voisi syntyä tyhjästä, ei ole kyetty todisteita esittämään - vai onko.

Mitä oli aluksi? Jos aluksi ei ollut mitään mutta kuitenkin tuli alkuräjähdys, joten; mistä se tuli? Mikä kaiken sai aikaan? Alkuräjähdyksen todellisuudesta on olemassa teoria. Jumaluudesta ei ole teoriaa, on vain usko.

Olisiko mahdollista, että alkuräjähdyksen yhteydessä on muodostunut tietoinen energia. Tai ainakin energia joka on kaiken olevaisen takana periaatteella: kaikki vaikuttaa kaikkeen. Itse jos olisi Jumala ja loisin ihmisen omaksi kuvakseni niin en todellakaan loisi ihmistä joka ei voisi muuttua ja kehittyä. Loisin ihmisen joka pyrkisi koko ajan kehittymään kaikin puolin paremmaksi.

Itse en kuulu kirkkoon. Näkemykseni on, että kaikki vaikuttaa kaikkeen. Ei toki välttämättä aina. Kuten se, että jos minä jään tänään auton alle niin sillä voi olla vaikutusta siihen pääseekö joku toinen huomenna töihin, tai saako hän palkankorotuksen, jne.

Sanoisin, että me yhdessä, me kaikki olemme; jollemme Jumala, niin ainakin jumala. Meillä on valta ja voima.

 0

\nEntä sitten suomalaisten enemmistö - evankelisluterilaiset? Tuolla ei taida niin suurta merkitystä olla koska vaikka moni suomalainen on evankelisluterilainen niin ei se tarkoita, että hän luomisoppiin uskoisi. Samoin voidaan todeta, että ateistikaan ei välttämättä usko evoluutioteoriaan.\nKoko asiaan ja siitä käytävään keskusteluun liittyy yksi fakta: evoluutiosta on todisteita. Siihen, että jotakin, kuten ihminen, voisi syntyä tyhjästä, ei ole kyetty todisteita esittämään - vai onko.\nMitä oli aluksi? Jos aluksi ei ollut mitään mutta kuitenkin tuli alkuräjähdys, joten; mistä se tuli? Mikä kaiken sai aikaan? Alkuräjähdyksen todellisuudesta on olemassa teoria. Jumaluudesta ei ole teoriaa, on vain usko.\nOlisiko mahdollista, että alkuräjähdyksen yhteydessä on muodostunut tietoinen energia. Tai ainakin energia joka on kaiken olevaisen takana periaatteella: kaikki vaikuttaa kaikkeen. Itse jos olisi Jumala ja loisin ihmisen omaksi kuvakseni niin en todellakaan loisi ihmistä joka ei voisi muuttua ja kehittyä. Loisin ihmisen joka pyrkisi koko ajan kehittymään kaikin puolin paremmaksi.\nItse en kuulu kirkkoon. Näkemykseni on, että kaikki vaikuttaa kaikkeen. Ei toki välttämättä aina. Kuten se, että jos minä jään tänään auton alle niin sillä voi olla vaikutusta siihen pääseekö joku toinen huomenna töihin, tai saako hän palkankorotuksen, jne.\nSanoisin, että me yhdessä, me kaikki olemme; jollemme Jumala, niin ainakin jumala. Meillä on valta ja voima.\n]]> 3 http://juhanivehmaskangas.puheenvuoro.uusisuomi.fi/239193-luomisoppi-vai-evoluutioteoria-jumala-on-molemmat#comments Alkuräjähdys Evoluutio Evoluutioteoria Jumala Luomisoppi Sun, 25 Jun 2017 08:18:14 +0000 Juhani Vehmaskangas http://juhanivehmaskangas.puheenvuoro.uusisuomi.fi/239193-luomisoppi-vai-evoluutioteoria-jumala-on-molemmat Kumoaako avaruustutkimus uskonnon http://raimotossavainen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/238104-kumoaako-avaruustutkimus-uskonnon
Uskovaiset puhuvat taivasten valtakunnasta ja siellä odottavasta paratiisista. Olen lukenut täälläkin eräiden blogeja, jossa kerrotaan millaista taivaassa paratiisissa on. Siellä kuljetaan puutarhassa kullattuja katuja pitkin. Eräs kertoi ajavansa siellä avoautolla, jossa on timantein koristeltu konepelti.

Tässä lainaus eräästä kirjoituksesta näiltä sivustoilta: Ja katso taivaassa oli valtaistuin ja valtaistuimella oli istuja. Ja valtaistuimen ympärillä oli taivaankaari.

Ja valtaistuimen ympärillä oli 24 valtaistuinta, ja niillä valtaistuimilla istui 24 vanhinta.

Tässä vain muutama esimerkki mitä siellä taivasten paratiisissa muka on. Näitä esimerkkejä löytyy vaikka kuinka paljon.

Kysymys kuuluu, että missähän tämä paratiisi mahtanee sijaita, kun sitä ei ole havaittu, vaikka avaruutta on tutkittu kymmenien ja satojen valovuosien päähän.

Johtopäätelmänä voi siten olettaa, että kaikki puheet taivasten valtakunnasta ja paratiisista ovat täyttä unelmaa ja vailla mitään todellisuutta. Samalla se vie perusteet uskonnoilta.

 0

\nTässä vain muutama esimerkki mitä siellä taivasten paratiisissa muka on. Näitä esimerkkejä löytyy vaikka kuinka paljon.\nKysymys kuuluu, että missähän tämä paratiisi mahtanee sijaita, kun sitä ei ole havaittu, vaikka avaruutta on tutkittu kymmenien ja satojen valovuosien päähän.\nJohtopäätelmänä voi siten olettaa, että kaikki puheet taivasten valtakunnasta ja paratiisista ovat täyttä unelmaa ja vailla mitään todellisuutta. Samalla se vie perusteet uskonnoilta.\n]]> 11 http://raimotossavainen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/238104-kumoaako-avaruustutkimus-uskonnon#comments Ateistit Jumala Paratiisi Wed, 07 Jun 2017 19:13:29 +0000 Raimo Tossavainen http://raimotossavainen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/238104-kumoaako-avaruustutkimus-uskonnon Tämän maan täytyy kääntyä http://nooramarttinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/232595-taman-maan-taytyy-kaantya
Suomi-neito tuntuisi nyt olevan hukassa. Jumala on ahdisteltu pois meidän yhteiskunnastamme ja uskon, että se tulee maksamaan meille kalliisti. Tiedän, helppo se on kristityn huudella ja paukuttaa Raamatulla päähän. Mutta emme tee sitä siksi, että vihaisimme, vaan koska rakastamme tätä kansaa ja teitä ihmisiä.

Jumalan unelma avioliitolle on aina ollut hyvin kaunis. Ei hän ole tarkoittanut ihmisen seksuaalikäyttäymistä tällaiseksi, että joka puolella on huorintekoja ja että naiset melkein kauppaavat itseään. Samoin miehet. Ei hän tahto aviorikoksia sen enempää kuin niistä kärsivä osapuolikaan. Jumala on tarkoittanut avioliiton kauniina miehen ja naisen välisenä suhteena, joka kestää kuolemaan saakka. Tämä maailma kyllä yrittää kaikkensa, että ihmiset, jopa uskovaiset, eivät pääsisi tähän unelmaan käsiksi. Koska siunaus, sehän se kamala asia olisi. En tahdo nyt lyödä homoja, se ei ole tarkoitukseni, mutta oma näkökulmani on, että myös homoille jotain kaunista olisi mahdollista. Olisi väärin sanoa, että homoseksuaalisuuden harjoittaminen ei olisi synti. Onhan se, syntiä on monenlaista. Eräs entinen homo taisi olla lehtien palstoillakin siitä, miten hän eheytyi ja hänestä tuli lopulta perheenisä. Suvaitsevaisuus loppui sitten siihen.

Suomen kansa, sinun tulisi tehdä parannus. Et pääse taivaalliseen kirkkauteen likaisessa asussa. Taivas on tarkoitettu kaikkia varten, Jumalalla on oikeasti hyvä tahto ja hyvä suunnitelma ihmisiä kohtaan. Luukkaan evankeliumissa enkelit kajauttavat ilmoille: "Kunnia Jumalalle korkeuksissa, ja maassa rauha ihmisten kesken, joita kohtaan hänellä on hyvä tahto!" (Luuk. 2:14) Niin, ja tämänkö aarteen me tahdomme heittää pois yhteiskunnastamme?

Entä sitten abortit, niiden lukuisien pienten elämänalkujen ruma loppu metalliastiaan, tai mihin lie abortoidut vauvat sitten lykätäänkään, heidän ruumiinsa. Tämä on karmea asia. Minä näin yhden animaation abortista, ja sekin oli niin karmeaa katsottavaa, että melkein itkin. Se on kauhua, suoranainen tosielämän kauhufilmi, miten pienen lapsen raajat revitään yksi kerrallaan ja pää murskataan. Eikö tähän kauhuun muka saisi puuttua nyky-yhteiskunnassa?

Suomi, oi Suomi, etkö näe, että synti vie sinua tuhoon? Et osaa edes kuvitella sitä iloa, mikä meillä kristityillä on, kun elämme pyhityselämää ja palvelemme elävää Jumalaa. Se olisi parempi sinulle. Jumalan kanssa sinun olisi parempi olla kuin synnissä.

Herra tulee hakemaan omansa pois. Vaikka olisimme millaisen pilkan kohteena, niin meidät Herra tunnustaa omikseen. Ja millainen kirkkaus onkaan oleva sinä päivänä, kun saamme olla Jeesuksen kanssa Hänen valtakunnassaan!

Jos ihmiset eivät meren myrskyissä tartu kiinni pelastusrenkaaseen, he hukkuvat. Tämä maailma totisesti myrskyää, mutta sinun ei tarvitse hukkua. Tartu kiinni ainoaan pelastusrenkaaseen, Jeesukseen. Hän kuoli puolestasi, jotta saisit iankaikkisen elämän.

"Sillä ei Jumala lähettänyt Poikaansa maailmaan tuomitsemaan maailmaa, vaan sitä varten, että maailma hänen kauttansa pelastuisi." (Joh. 3:17)

 0

\nSuomi-neito tuntuisi nyt olevan hukassa. Jumala on ahdisteltu pois meidän yhteiskunnastamme ja uskon, että se tulee maksamaan meille kalliisti. Tiedän, helppo se on kristityn huudella ja paukuttaa Raamatulla päähän. Mutta emme tee sitä siksi, että vihaisimme, vaan koska rakastamme tätä kansaa ja teitä ihmisiä.\nJumalan unelma avioliitolle on aina ollut hyvin kaunis. Ei hän ole tarkoittanut ihmisen seksuaalikäyttäymistä tällaiseksi, että joka puolella on huorintekoja ja että naiset melkein kauppaavat itseään. Samoin miehet. Ei hän tahto aviorikoksia sen enempää kuin niistä kärsivä osapuolikaan. Jumala on tarkoittanut avioliiton kauniina miehen ja naisen välisenä suhteena, joka kestää kuolemaan saakka. Tämä maailma kyllä yrittää kaikkensa, että ihmiset, jopa uskovaiset, eivät pääsisi tähän unelmaan käsiksi. Koska siunaus, sehän se kamala asia olisi. En tahdo nyt lyödä homoja, se ei ole tarkoitukseni, mutta oma näkökulmani on, että myös homoille jotain kaunista olisi mahdollista. Olisi väärin sanoa, että homoseksuaalisuuden harjoittaminen ei olisi synti. Onhan se, syntiä on monenlaista. Eräs entinen homo taisi olla lehtien palstoillakin siitä, miten hän eheytyi ja hänestä tuli lopulta perheenisä. Suvaitsevaisuus loppui sitten siihen.\nSuomen kansa, sinun tulisi tehdä parannus. Et pääse taivaalliseen kirkkauteen likaisessa asussa. Taivas on tarkoitettu kaikkia varten, Jumalalla on oikeasti hyvä tahto ja hyvä suunnitelma ihmisiä kohtaan. Luukkaan evankeliumissa enkelit kajauttavat ilmoille: "Kunnia Jumalalle korkeuksissa, ja maassa rauha ihmisten kesken, joita kohtaan hänellä on hyvä tahto!" (Luuk. 2:14) Niin, ja tämänkö aarteen me tahdomme heittää pois yhteiskunnastamme?\nEntä sitten abortit, niiden lukuisien pienten elämänalkujen ruma loppu metalliastiaan, tai mihin lie abortoidut vauvat sitten lykätäänkään, heidän ruumiinsa. Tämä on karmea asia. Minä näin yhden animaation abortista, ja sekin oli niin karmeaa katsottavaa, että melkein itkin. Se on kauhua, suoranainen tosielämän kauhufilmi, miten pienen lapsen raajat revitään yksi kerrallaan ja pää murskataan. Eikö tähän kauhuun muka saisi puuttua nyky-yhteiskunnassa?\nSuomi, oi Suomi, etkö näe, että synti vie sinua tuhoon? Et osaa edes kuvitella sitä iloa, mikä meillä kristityillä on, kun elämme pyhityselämää ja palvelemme elävää Jumalaa. Se olisi parempi sinulle. Jumalan kanssa sinun olisi parempi olla kuin synnissä.\nHerra tulee hakemaan omansa pois. Vaikka olisimme millaisen pilkan kohteena, niin meidät Herra tunnustaa omikseen. Ja millainen kirkkaus onkaan oleva sinä päivänä, kun saamme olla Jeesuksen kanssa Hänen valtakunnassaan!\nJos ihmiset eivät meren myrskyissä tartu kiinni pelastusrenkaaseen, he hukkuvat. Tämä maailma totisesti myrskyää, mutta sinun ei tarvitse hukkua. Tartu kiinni ainoaan pelastusrenkaaseen, Jeesukseen. Hän kuoli puolestasi, jotta saisit iankaikkisen elämän.\n"Sillä ei Jumala lähettänyt Poikaansa maailmaan tuomitsemaan maailmaa, vaan sitä varten, että maailma hänen kauttansa pelastuisi." (Joh. 3:17)\n]]> 0 http://nooramarttinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/232595-taman-maan-taytyy-kaantya#comments Abortti Jumala Yhteiskunta Fri, 03 Mar 2017 13:51:46 +0000 Noora Marttinen http://nooramarttinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/232595-taman-maan-taytyy-kaantya Hyvä minä - ja paha minä http://kaukotuovinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/223660-hyva-mina-ja-paha-mina
Ainakin Raamatun vanhemmista osista löytyy rajatilainen eli persoonallisuudeltaan epävakaa, narsistinenkin, jumala. Aika moni ihminen on tuon persoonallisuushäiriöisen jumalan kaltainen tämän patologisuudessa ja kaksoispersoonaisuudessa.

Pian syntymänsä jälkeen kristillinen kirkko määritteli, äänesti ja kanonisoi jumalansa kolmipersoonaiseksi. Tämä vastaa nykyisiä käsityksiä ja teoretisointeja (esim. William James ja Terho Pursiainen) ihmisen moniminäisyydestä eli siitä että ihminen on ”moniminä”. Yksi minä vihaa, toinen rakastaa – aivan kuin Vanhan testamentin ”yksi” rajatilainen jumala. Saman ihmisen – ja jumalan – minät tuskin tuntevat ja tunnustavat toisiaan.

Epävakauden kärjisti äärimmilleen Robert Louis Stevenson luodessaan arvostetun ja hyväntahtoisen tohtori Jekyllin ja vastenmielisen ja pahan Mr. Hyden hahmot.

Moniminäisyys on näennäis-, lume- tai pseudoratkaisu pahan ongelmaan. Pahuushan saa alkunsa pahasta olosta, josta yritetään päästä eroon tekemällä pahaa jollekin toiselle. Paha olo siirretään näin tuohon toiseen, ja oma olo helpottuu. Pahaa tekee yksi ihmisen minä, ja toinen, ”hyvä” minä voi pestä kätensä koko jutusta aika helposti, deletoida (oman) pahuuden ilman että sitä tarvitsee aidosti kohdata. Vakaa Jekyll ei ota vastuuta arvaamattoman ei Hyden tekemisistä.

Ihminen ei hevin kestä pahuutta (ja epävarmuutta ja epätäydellisyyttä) itsessään, halua eikä uskalla kohdata sitä, vaan kieltää sen itsessään, ulkoistaa sen joko toiselle minälle tai projisoi toisiin ihmisiin. Epävakaan persoonallisuuden (elämän)hallinnassa tämä käy nopeasti ja ketterästi. Mokailu ja törkeily oman hyveellisyyden ja kunnollisuuden turruttamana, hurskauttamana ja sokeuttamana voi jatkua.

”Tunne itsesi” – ei onnistu. ”Joka tuntee toiset, on oppinut. Joka tuntee itsensä, on viisas” (Laotse). Viisaus loistaa poissaolollaan. Ei eheydytä.

Vastaavasti, mistä löytyisi jumala, jolla olisi kanttia sanoa omista luomisistaan ja tekemisistään: mea culpa?

 0

\nPian syntymänsä jälkeen kristillinen kirkko määritteli, äänesti ja kanonisoi jumalansa kolmipersoonaiseksi. Tämä vastaa nykyisiä käsityksiä ja teoretisointeja (esim. William James ja Terho Pursiainen) ihmisen moniminäisyydestä eli siitä että ihminen on ”moniminä”. Yksi minä vihaa, toinen rakastaa – aivan kuin Vanhan testamentin ”yksi” rajatilainen jumala. Saman ihmisen – ja jumalan – minät tuskin tuntevat ja tunnustavat toisiaan.\nEpävakauden kärjisti äärimmilleen Robert Louis Stevenson luodessaan arvostetun ja hyväntahtoisen tohtori Jekyllin ja vastenmielisen ja pahan Mr. Hyden hahmot.\nMoniminäisyys on näennäis-, lume- tai pseudoratkaisu pahan ongelmaan. Pahuushan saa alkunsa pahasta olosta, josta yritetään päästä eroon tekemällä pahaa jollekin toiselle. Paha olo siirretään näin tuohon toiseen, ja oma olo helpottuu. Pahaa tekee yksi ihmisen minä, ja toinen, ”hyvä” minä voi pestä kätensä koko jutusta aika helposti, deletoida (oman) pahuuden ilman että sitä tarvitsee aidosti kohdata. Vakaa Jekyll ei ota vastuuta arvaamattoman ei Hyden tekemisistä.\nIhminen ei hevin kestä pahuutta (ja epävarmuutta ja epätäydellisyyttä) itsessään, halua eikä uskalla kohdata sitä, vaan kieltää sen itsessään, ulkoistaa sen joko toiselle minälle tai projisoi toisiin ihmisiin. Epävakaan persoonallisuuden (elämän)hallinnassa tämä käy nopeasti ja ketterästi. Mokailu ja törkeily oman hyveellisyyden ja kunnollisuuden turruttamana, hurskauttamana ja sokeuttamana voi jatkua.\n”Tunne itsesi” – ei onnistu. ”Joka tuntee toiset, on oppinut. Joka tuntee itsensä, on viisas” (Laotse). Viisaus loistaa poissaolollaan. Ei eheydytä.\nVastaavasti, mistä löytyisi jumala, jolla olisi kanttia sanoa omista luomisistaan ja tekemisistään: mea culpa?\n]]> 3 http://kaukotuovinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/223660-hyva-mina-ja-paha-mina#comments Jumala Monijumalaisuus Persoonallisuus Psykopatologia Fri, 30 Sep 2016 14:53:17 +0000 Kauko Tuovinen http://kaukotuovinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/223660-hyva-mina-ja-paha-mina Jumala taitaa olla myös paha http://kaukotuovinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/211980-jumala-taitaa-olla-myos-paha
Miksi maailmassa on pahuutta, jos jumala on sekä hyvä että kaikkivaltias? Tämä ns. teodikean ongelma on kristinopissa vanha. Mutta soppaan kuuluu lisäksi jumalan oma pahuus.

Vanha testamentti (K-18!) esittelee rakkaudettoman ja epäoikeudenmukaisen jumalan, raa'an ja julman tyrannin, joka syyllistyy rikoksiin ihmisyyttä vastaan. Lukija vakuuttuu jumalan pahuudesta ja saattaa kysellä, että mihin tässä enää perkelettä tai Isis-järjestöä tarvitaan.

Vanha testamentti väittää tuon jumalan luoneen ihmisen omaksi kuvakseen. Tällä mallilla saisi selityksen se, että ihminen on sekä hyvä että paha ja vähän tyhmäkin, ja että joillakin on valtaakin. Mutta kovin vain on ihmispolon, ihan vaikka Putinin, oloinen tuo Vanhan testamentin jumala ja vaikuttaa ihmisen irvikuvalta.

Monia Vanhan testamentin kohtia lukiessaan tällainen hurskasteleva humanisti meinaa käännähtää agnostikosta jumalankieltäjäksi: ei, tuollainen jumala ei saa olla olemassa!

”Meidän tulee peljätä ja rakastaa Jumalaa”, toistelee saksalainen ”Martti” Luther Vähässä katekismuksessaan vuonna 1529. Syytäkin ”meidän” on mokomaa jumalaa on pelätä. Vihakin tulee mieleen.

Rakastaminen olisikin sitten vaikeampi juttu. Olisiko edessä jumalan vaihto?

 0

\nMiksi maailmassa on pahuutta, jos jumala on sekä hyvä että kaikkivaltias? Tämä ns. teodikean ongelma on kristinopissa vanha. Mutta soppaan kuuluu lisäksi jumalan oma pahuus.\nVanha testamentti (K-18!) esittelee rakkaudettoman ja epäoikeudenmukaisen jumalan, raa'an ja julman tyrannin, joka syyllistyy rikoksiin ihmisyyttä vastaan. Lukija vakuuttuu jumalan pahuudesta ja saattaa kysellä, että mihin tässä enää perkelettä tai Isis-järjestöä tarvitaan.\nVanha testamentti väittää tuon jumalan luoneen ihmisen omaksi kuvakseen. Tällä mallilla saisi selityksen se, että ihminen on sekä hyvä että paha ja vähän tyhmäkin, ja että joillakin on valtaakin. Mutta kovin vain on ihmispolon, ihan vaikka Putinin, oloinen tuo Vanhan testamentin jumala ja vaikuttaa ihmisen irvikuvalta.\nMonia Vanhan testamentin kohtia lukiessaan tällainen hurskasteleva humanisti meinaa käännähtää agnostikosta jumalankieltäjäksi: ei, tuollainen jumala ei saa olla olemassa!\n”Meidän tulee peljätä ja rakastaa Jumalaa”, toistelee saksalainen ”Martti” Luther Vähässä katekismuksessaan vuonna 1529. Syytäkin ”meidän” on mokomaa jumalaa on pelätä. Vihakin tulee mieleen.\nRakastaminen olisikin sitten vaikeampi juttu. Olisiko edessä jumalan vaihto?\n]]> 16 http://kaukotuovinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/211980-jumala-taitaa-olla-myos-paha#comments Äärijärjestö Isis Jumala Martti Luther Raamattu Mon, 15 Feb 2016 18:09:13 +0000 Kauko Tuovinen http://kaukotuovinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/211980-jumala-taitaa-olla-myos-paha Lyhyt tutkielma "toisesta" http://olympos.puheenvuoro.uusisuomi.fi/209090-lyhyt-tutkielma-toisesta
Kirjoitus käsittelee Zizekin dokumentissa viitattua "suurta toista", josta itse puhun "toisena". Kohta löytyy dokumentista ensimmäisen puolentoista tunnin jälkeen (n. 1:38:00).

Zizek ja elokuvan kätketty ideologia: http://areena.yle.fi/1-2059390

Zizekin dokumentissa puhutaan tietoisuudella olevasta ominaisuudesta, jota hän kutsuu "toiseksi". Toinen on minän rinnalla oleva kollektiivi, jota käytämme peilaamaan minua, luodaksemme kontrastin, vertailukohteen. Tämä on (todennäköisesti) seurausta siitä, että ihmisen hahmotuskyky on erotteleva (musta/valkoinen, kylmä/kuuma...). Suurin osa uskonnoista on jossain määrin dualistisia (hyvä/paha), mikä on varmasti seurausta samasta asiasta. Palaan myöhemmin siihen, miten uskonnot liittyyvät "toiseen".

Toinen voi olla abstraktio muista ihmisistä (perhe, heimo, kansa, jne...) tai jumala. Usein se on sekoitus monia eri osia, mutta mielestäni sillä on selkeä merkitys osana meidän moraalijärjestelmää. Pääni sisällä olen yksin, mutta mietin itsekin usein, mitä "muut" tästä ajattelisivat. Nämä muut ovat "suuri toinen".

Vaikka "toista" ei ole, on sillä ihmiselle tärkeä funktio. Sen avulla voimme heijastaa itsemme muihin, tehdä vertailuja. Millainen "toinen" meillä on tietoisuudessa, määrittelee pitkälti sen, minkälainen moraalikäsitys meillä on. Laki pyrkii tunkeutumaan tälle alueelle ja uhkaa kollektiivin rangaistuksella. Väitän, että myös uskonnot toimivat (osittain) tällä alueella. Ajatus kaikkivoivasta jumalasta, joka valvoo kaikkialla tekojasi on suoraan verrattavissa "toiseen". Rangaistusta ei anna ja valvo yhteisö, vaan jumala.

Olen itse pitkälti agnostikko, joten en ole väittämässä, että Jumala on vain tietoisuuden työkalu. Väitteeni on, että tietoisuutemme vaatii jonkun "toisen" ja uskontojen opetukset tunkeutuvat kyseiselle alueelle. Ehkä siksi uskonnot ovat niin merkittävä osa meidän historiaa ja kehitystä?

Uskontojen "toinen"

Uskontojen "toinen" on oma mielenkiintoinen osionsa, koska näkisin, että sillä voi olla hyödyllisiä ja haitallisia ominaisuuksia. Synnin pelkoon (tai karman taakkaan) perustuva uskonto voi kääntyä yksilölle raskaaksi, jos "toinen" valvoo jatkuvasti tekojasi. Mitä rajoittavampi uskonto, sitä vähemmän jää tilaa itselle. Hyviä ominaisuuksia uskonnoista löytyy, kun "toinen" edustaa jotain ideaalia, tavoiteltavaa. Ihmisen historia on täynnä erilaisia sankareita ja myyttisiä hahmoja, joihin on pyritty samaistumaan. Näin "toinen" vetää ihmistä kohti parempaa. Jumala toimii esikuvana.

Se, minkälaisena tämä "toinen" näyttäytyy yksilölle, voi pitkälti määritellä hänen suhtautumistaan muuhun maailmaan. Minulla on erittäin positiivinen kuva maailmasta, huomasin sen tuossa muutama päivä sitten ja se varmasti pitääkin paikkaansa, koska en pelkää ihmisiä. Uskallan tutustua ja koen olevani turvassa. Väitänkin siis, että olen sinut "toiseni" kanssa. Jos "toinen" taas näyttäytyy vihamielisenä, et pääse tietoisuudessasikaan vihamielisyyttä pakoon ja saatat tehdä oikeasta toisesta vääriä tulkintoja. Tällaisia piirteitä on selvästi nähtävissä suhtautumisessa vieraisiin kansoihin ja kulttuureihin. Ja siksi myös kotouttamisessa olisi hyvä huomioida asenneilmapiiri. Jos lapsi kokee jo pienenä, että hän on vihamielisessä ympäristössä, voi luottamuksen rakentaminen olla erittäin vaikeata myöhemmällä iällä.

Zizek tappaa dokumentissa "suuren toisen": "ei ole toista, johon vertaamalla saisi merkityksen". Toista ei ole, on vain yksilöitä. Olemme tietoisuudessamme yksin.

Päädyin itse samaan tulokseen. Ei ole "toista", se on tietoisuuden temppu, mutta se voi olla pakollinen ja hyödyllinen työkalu, kun yritämme hahmottaa maailmaa, itsemme, sekä tekojemme arvon siinä.

Zen koan: Kaatuva puu

"jos metsässä kaatuu puu eikä kukaan ole kuulemassa, niin kaatuuko puu oikeasti."

Olen aiemminkin tehnyt omia tulkintoja eri uskontojen opeista ja jatkan nyt samalla tiellä, koska mielestäni tässä kysymyksessä (voisi), olla viitteitä "toiseen". Tai ainakin sitä voi mielestäni käyttää tässäkin esimerkkinä.

Jos tietoisuutesi on metsä ja kukaan on "toinen", niin koan alkaa kuulostaa järkevältä. Buddhalaisuus pohjimmiltaan myös pyrkii irrottautumaan dualismista, joten "toisen" tiedostaminen sopii sen oppiin.

 0

\nKirjoitus käsittelee Zizekin dokumentissa viitattua "suurta toista", josta itse puhun "toisena". Kohta löytyy dokumentista ensimmäisen puolentoista tunnin jälkeen (n. 1:38:00).\nZizek ja elokuvan kätketty ideologia: http://areena.yle.fi/1-2059390\nZizekin dokumentissa puhutaan tietoisuudella olevasta ominaisuudesta, jota hän kutsuu "toiseksi". Toinen on minän rinnalla oleva kollektiivi, jota käytämme peilaamaan minua, luodaksemme kontrastin, vertailukohteen. Tämä on (todennäköisesti) seurausta siitä, että ihmisen hahmotuskyky on erotteleva (musta/valkoinen, kylmä/kuuma...). Suurin osa uskonnoista on jossain määrin dualistisia (hyvä/paha), mikä on varmasti seurausta samasta asiasta. Palaan myöhemmin siihen, miten uskonnot liittyyvät "toiseen".\nToinen voi olla abstraktio muista ihmisistä (perhe, heimo, kansa, jne...) tai jumala. Usein se on sekoitus monia eri osia, mutta mielestäni sillä on selkeä merkitys osana meidän moraalijärjestelmää. Pääni sisällä olen yksin, mutta mietin itsekin usein, mitä "muut" tästä ajattelisivat. Nämä muut ovat "suuri toinen".\nVaikka "toista" ei ole, on sillä ihmiselle tärkeä funktio. Sen avulla voimme heijastaa itsemme muihin, tehdä vertailuja. Millainen "toinen" meillä on tietoisuudessa, määrittelee pitkälti sen, minkälainen moraalikäsitys meillä on. Laki pyrkii tunkeutumaan tälle alueelle ja uhkaa kollektiivin rangaistuksella. Väitän, että myös uskonnot toimivat (osittain) tällä alueella. Ajatus kaikkivoivasta jumalasta, joka valvoo kaikkialla tekojasi on suoraan verrattavissa "toiseen". Rangaistusta ei anna ja valvo yhteisö, vaan jumala.\nOlen itse pitkälti agnostikko, joten en ole väittämässä, että Jumala on vain tietoisuuden työkalu. Väitteeni on, että tietoisuutemme vaatii jonkun "toisen" ja uskontojen opetukset tunkeutuvat kyseiselle alueelle. Ehkä siksi uskonnot ovat niin merkittävä osa meidän historiaa ja kehitystä?\nUskontojen "toinen" on oma mielenkiintoinen osionsa, koska näkisin, että sillä voi olla hyödyllisiä ja haitallisia ominaisuuksia. Synnin pelkoon (tai karman taakkaan) perustuva uskonto voi kääntyä yksilölle raskaaksi, jos "toinen" valvoo jatkuvasti tekojasi. Mitä rajoittavampi uskonto, sitä vähemmän jää tilaa itselle. Hyviä ominaisuuksia uskonnoista löytyy, kun "toinen" edustaa jotain ideaalia, tavoiteltavaa. Ihmisen historia on täynnä erilaisia sankareita ja myyttisiä hahmoja, joihin on pyritty samaistumaan. Näin "toinen" vetää ihmistä kohti parempaa. Jumala toimii esikuvana.\nSe, minkälaisena tämä "toinen" näyttäytyy yksilölle, voi pitkälti määritellä hänen suhtautumistaan muuhun maailmaan. Minulla on erittäin positiivinen kuva maailmasta, huomasin sen tuossa muutama päivä sitten ja se varmasti pitääkin paikkaansa, koska en pelkää ihmisiä. Uskallan tutustua ja koen olevani turvassa. Väitänkin siis, että olen sinut "toiseni" kanssa. Jos "toinen" taas näyttäytyy vihamielisenä, et pääse tietoisuudessasikaan vihamielisyyttä pakoon ja saatat tehdä oikeasta toisesta vääriä tulkintoja. Tällaisia piirteitä on selvästi nähtävissä suhtautumisessa vieraisiin kansoihin ja kulttuureihin. Ja siksi myös kotouttamisessa olisi hyvä huomioida asenneilmapiiri. Jos lapsi kokee jo pienenä, että hän on vihamielisessä ympäristössä, voi luottamuksen rakentaminen olla erittäin vaikeata myöhemmällä iällä.\nZizek tappaa dokumentissa "suuren toisen": "ei ole toista, johon vertaamalla saisi merkityksen". Toista ei ole, on vain yksilöitä. Olemme tietoisuudessamme yksin.\nPäädyin itse samaan tulokseen. Ei ole "toista", se on tietoisuuden temppu, mutta se voi olla pakollinen ja hyödyllinen työkalu, kun yritämme hahmottaa maailmaa, itsemme, sekä tekojemme arvon siinä.\nZen koan: Kaatuva puu\n"jos metsässä kaatuu puu eikä kukaan ole kuulemassa, niin kaatuuko puu oikeasti."\nOlen aiemminkin tehnyt omia tulkintoja eri uskontojen opeista ja jatkan nyt samalla tiellä, koska mielestäni tässä kysymyksessä (voisi), olla viitteitä "toiseen". Tai ainakin sitä voi mielestäni käyttää tässäkin esimerkkinä.\nJos tietoisuutesi on metsä ja kukaan on "toinen", niin koan alkaa kuulostaa järkevältä. Buddhalaisuus pohjimmiltaan myös pyrkii irrottautumaan dualismista, joten "toisen" tiedostaminen sopii sen oppiin.\n]]> 6 http://olympos.puheenvuoro.uusisuomi.fi/209090-lyhyt-tutkielma-toisesta#comments Jumala Tietoisuus Toinen Tue, 29 Dec 2015 14:45:13 +0000 Antti Papinniemi http://olympos.puheenvuoro.uusisuomi.fi/209090-lyhyt-tutkielma-toisesta Minun Jumalani on Abrahamin, Iisakin ja Jaakobin Jumala http://helihamalainen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/205227-minun-jumalani-on-abrahamin-iisakin-ja-jaakobin-jumala
Minun Jumalani ei ole

oikukas

kostonhaluinen

vailla maallisten lakien tunnustamista

Minun Jumalani ei

rakasta ehdollisesti

kohtele ihmisiä kuin keisari, vaan pyytää antamaan keisarille mikä hänen on, rahat, mammona, maalliset lait

pelasta valtioita vaan Israelin, joka on hänen morsiamensa, seurakunnan.

Minun Jumalani on asettanut rakkauden kaksoiskäskyn, jonka mukaan

Jumala haluaa rakkauttani ja että haluan Jumalan rakkautta

Jumala haluaa, että kohtelisin toista ihmistä rakkaudella niin kuin haluan itseäni kohdeltavan

Jumalani on ihmisoikeuksien puolella, jokainen on Jumalalle saman arvoinen, kaikki ovat samalla viivalla. Jumala haluaa itse tuomita ja on kieltänyt muita tuomitsemasta tai tarttumasta miekkaan tapellakseen hänen puolestaan. Jumala haluaa ihmisen pelastuvan omasta vapaasta tahdostaan ja Poikansa Jeesuksen Kristuksen ristinkuoleman kautta. Jumala on pyhä kolmiyhteinen; Isä, Poika ja Pyhä Henki. Sama Jumala, kolme persoonaa.

Jumala asetti kasteen ja ehtoollisen. Kasteessa tulemme osallisiksi Jumalan lapsen asemasta ja ehtoollinen on tarkoitettu kaikille uskoville. Siinä jaetaan kaikille leipä, joka on Kristuksen ruumis, symboloiden seurakuntaa, sekä viini, joka on Kristuksen veri, symboloiden Ylkää. Ehtoollinen on Karitsan häät maan päällä. Sakramentit ovat armon välineitä, niissä Jumala on läsnä ihmiselle. Jumalanpalvelus on Jumalan antama palvelu ihmiselle, jalkojen pesu ja öljyäminen.

Uskonpuhdistuksesta

Sunnuntaina vietämme uskonpuhdistuksen juhlapyhää. Vuonna 2017 tulee 500 vuotta Lutherin uskonpuhdistuksista. Mutta uskonpuhdistus alkoi jo aikaisemmin. John Wycliffe eli 1300-luvulla. Hän käänsi Raamattua englannin kielelle ja oli varhainen uskonpuhdistaja. Wycliffe arvosteli paavin valtaa ja pyhimysten palvontaa sekä korosti Raamatun merkitystä auktoriteettina.

Uskonpuhdistus ei ole reformaatio. Reformaatio on sanana vähän kuin pintaremontti. Ikään kuin asia olisi joku kirkkotaidehanke. Ei, siinä kiistettiin paavin oikeus luoda tapakristillisyyttä ohi Raamatun. Siinä heivattiin kanoninen laki roskiin.

Eikä se syntynyt ilman verenvuodatusta. 600 vuotta sitten Wycliffen opetuksesta kiinnostui muuan tsekki, Jan Hus. Hän ryhtyi kääntämään Raamattua tsekin kielelle ja tuli luoneeksi tsekin kirjakielen perustan. Hus tuomittiin harhaoppisena poltettavaksi elävältä roviolla Konstanzin kirkolliskokouksessa 6.7.1415. Samalla John Wycliffen luut kaivettiin haudasta ja poltettiin niin ikään. Wikipedia tietää kertoa, että Jan Hus olisi nähnyt unessa ennustuksen kuolemastaan että hän hanhena paistetaan tulessa, mutta hänen jälkeensä tulee joutsen, jota kirkko ei onnistu polttamaan. Luther tulkitsi olevansa tuo joutsen. Joutsen on myös meille suomalaisille kansallinen symboli.

Syttyi hussilaissodat, joissa Tsekinmaa muuttui kapinalliseksi. Syntyy Määrin kirkko, Unitas Fratrum, joka lyötiin vastauskonpuhdistuksessa ja joutui maanpakoon. Osia siitä pakeni Herrnhutiin, nykyiseen Saksaan, kreivi Nicholaus von Zinzendorfin maille. Sieltä on kotoisin Karjalan evankelisen yhdistyksen julkaisema Päivän tunnussana -kirjanen, jossa on raamatunlauseita jokaiselle päivälle. Herrnhutilaisuus on yksi tärkeä luterilaisuuden ja uskonpuhdistuksen juuri. Uskonpuhdistuksessa on olennaista sen vallankumouksellisuus jokaisen ihmisen ihmisarvon tunnustavana ja alkuperäisen Raamatun sanan elvyttävänä liikkeenä. Uskonpuhdistuksessa palautettiin ehtoollinen kahdella tavalla annettuna kansalle. Sekä leipä että viini. Kirkko oli jättänyt ennen uskonpuhdistusta viinin vain papistolle.

Koska armo kuuluu kaikille, aivan vähäisimmillekin. Samoin kuuluvat armon välineet, sakramentit. Kaikille samanlaisina, koska Jumala rakastaa ihmistä, aivan pienintäkin ja syntisintä ja haluaa antaa synnit anteeksi ne tunnustaville Pojassaan Jeesuksessa Kristuksessa.

Juhlikaamme puhdasta uskoa, joka pelastaa. Jätetään reformaatio papistolle.

 0

\nMinun Jumalani ei ole\nvailla maallisten lakien tunnustamista\nMinun Jumalani ei\nkohtele ihmisiä kuin keisari, vaan pyytää antamaan keisarille mikä hänen on, rahat, mammona, maalliset lait\npelasta valtioita vaan Israelin, joka on hänen morsiamensa, seurakunnan.\nMinun Jumalani on asettanut rakkauden kaksoiskäskyn, jonka mukaan\nJumala haluaa rakkauttani ja että haluan Jumalan rakkautta\nJumala haluaa, että kohtelisin toista ihmistä rakkaudella niin kuin haluan itseäni kohdeltavan\nJumalani on ihmisoikeuksien puolella, jokainen on Jumalalle saman arvoinen, kaikki ovat samalla viivalla. Jumala haluaa itse tuomita ja on kieltänyt muita tuomitsemasta tai tarttumasta miekkaan tapellakseen hänen puolestaan. Jumala haluaa ihmisen pelastuvan omasta vapaasta tahdostaan ja Poikansa Jeesuksen Kristuksen ristinkuoleman kautta. Jumala on pyhä kolmiyhteinen; Isä, Poika ja Pyhä Henki. Sama Jumala, kolme persoonaa.\nJumala asetti kasteen ja ehtoollisen. Kasteessa tulemme osallisiksi Jumalan lapsen asemasta ja ehtoollinen on tarkoitettu kaikille uskoville. Siinä jaetaan kaikille leipä, joka on Kristuksen ruumis, symboloiden seurakuntaa, sekä viini, joka on Kristuksen veri, symboloiden Ylkää. Ehtoollinen on Karitsan häät maan päällä. Sakramentit ovat armon välineitä, niissä Jumala on läsnä ihmiselle. Jumalanpalvelus on Jumalan antama palvelu ihmiselle, jalkojen pesu ja öljyäminen.\nSunnuntaina vietämme uskonpuhdistuksen juhlapyhää. Vuonna 2017 tulee 500 vuotta Lutherin uskonpuhdistuksista. Mutta uskonpuhdistus alkoi jo aikaisemmin. John Wycliffe eli 1300-luvulla. Hän käänsi Raamattua englannin kielelle ja oli varhainen uskonpuhdistaja. Wycliffe arvosteli paavin valtaa ja pyhimysten palvontaa sekä korosti Raamatun merkitystä auktoriteettina.\nUskonpuhdistus ei ole reformaatio. Reformaatio on sanana vähän kuin pintaremontti. Ikään kuin asia olisi joku kirkkotaidehanke. Ei, siinä kiistettiin paavin oikeus luoda tapakristillisyyttä ohi Raamatun. Siinä heivattiin kanoninen laki roskiin.\nEikä se syntynyt ilman verenvuodatusta. 600 vuotta sitten Wycliffen opetuksesta kiinnostui muuan tsekki, Jan Hus. Hän ryhtyi kääntämään Raamattua tsekin kielelle ja tuli luoneeksi tsekin kirjakielen perustan. Hus tuomittiin harhaoppisena poltettavaksi elävältä roviolla Konstanzin kirkolliskokouksessa 6.7.1415. Samalla John Wycliffen luut kaivettiin haudasta ja poltettiin niin ikään. Wikipedia tietää kertoa, että Jan Hus olisi nähnyt unessa ennustuksen kuolemastaan että hän hanhena paistetaan tulessa, mutta hänen jälkeensä tulee joutsen, jota kirkko ei onnistu polttamaan. Luther tulkitsi olevansa tuo joutsen. Joutsen on myös meille suomalaisille kansallinen symboli.\nSyttyi hussilaissodat, joissa Tsekinmaa muuttui kapinalliseksi. Syntyy Määrin kirkko, Unitas Fratrum, joka lyötiin vastauskonpuhdistuksessa ja joutui maanpakoon. Osia siitä pakeni Herrnhutiin, nykyiseen Saksaan, kreivi Nicholaus von Zinzendorfin maille. Sieltä on kotoisin Karjalan evankelisen yhdistyksen julkaisema Päivän tunnussana -kirjanen, jossa on raamatunlauseita jokaiselle päivälle. Herrnhutilaisuus on yksi tärkeä luterilaisuuden ja uskonpuhdistuksen juuri. Uskonpuhdistuksessa on olennaista sen vallankumouksellisuus jokaisen ihmisen ihmisarvon tunnustavana ja alkuperäisen Raamatun sanan elvyttävänä liikkeenä. Uskonpuhdistuksessa palautettiin ehtoollinen kahdella tavalla annettuna kansalle. Sekä leipä että viini. Kirkko oli jättänyt ennen uskonpuhdistusta viinin vain papistolle.\nKoska armo kuuluu kaikille, aivan vähäisimmillekin. Samoin kuuluvat armon välineet, sakramentit. Kaikille samanlaisina, koska Jumala rakastaa ihmistä, aivan pienintäkin ja syntisintä ja haluaa antaa synnit anteeksi ne tunnustaville Pojassaan Jeesuksessa Kristuksessa.\nJuhlikaamme puhdasta uskoa, joka pelastaa. Jätetään reformaatio papistolle.\n]]> 4 http://helihamalainen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/205227-minun-jumalani-on-abrahamin-iisakin-ja-jaakobin-jumala#comments Jumala Uskonpuhdistus Thu, 22 Oct 2015 19:32:34 +0000 Heli Hämäläinen http://helihamalainen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/205227-minun-jumalani-on-abrahamin-iisakin-ja-jaakobin-jumala Skientologia - uskomaton luomiskertomus http://jarihlv.puheenvuoro.uusisuomi.fi/204490-skientologia-uskomaton-luomiskertomus
No nyt on luomiskertomus kohdillaan. Skientologinen tarina sai ainakin minut nauramaan ääneen, yksinään.

bit.ly/ihmeita2015

 0

\n]]> 0 http://jarihlv.puheenvuoro.uusisuomi.fi/204490-skientologia-uskomaton-luomiskertomus#comments Docventures Jumala Luomiskertomus Skientologia Uskonto Fri, 09 Oct 2015 14:44:51 +0000 Jari Hälvä http://jarihlv.puheenvuoro.uusisuomi.fi/204490-skientologia-uskomaton-luomiskertomus Miksi Jumala sallii pahan, jos Hän kerran on kaikkivaltias ja hyvä? http://miikaelo.puheenvuoro.uusisuomi.fi/201761-miksi-jumala-sallii-pahan-jos-han-kerran-on-kaikkivaltias-ja-hyva
Kirjoitin tämän tekstin alkujaan kommentiksi Sara Takalan artikkeliin "Sielun muokkausta ja luonnonlakeja: pahan ongelma tänään", jossa kirjoittaja kirjoitti näin:

"2000 vuotta pyrkimyksiä löytää Jumalalle pätevä syy sallia maailman pahuus eivät ole tähän päivään mennessä tuottaneet ainuttakaan ongelmatonta tai edes yleisesti hyväksyttyä teodikeaa."

http://www.areiopagi.fi/2015/09/sielun-muokkausta-ja-luonnonlakeja-pahan...

Koska aihe liippasi hyvin läheltä omakohtaisia kokemuksia pahuudesta ja kärsimyksien syistä, päätin kommentoida em. väitettä. Kommentti on luettavissa artikkelin kommenttiosiossa. Ajattelin kuitenkin laajentaa vielä näkökulmaa blogissani, joten tässä sama asia vielä vähän laajennettuna:

Miksi Jumala sallii pahan, jos Hän kerran on kaikkivaltias ja hyvä?

Kysymys on hyvin oleellinen enkä usko, että siihen on olemassa kaikenkattavaa vastausta, mutta kerron sen minkä olen itse havainnut. Ensinnäkin on hyvä ymmärtää, että pahuuden syyt on moninaiset. Osa johtuu varmasti meidän ihmisten omista valinnoista, joiden seurauksena maailmassa on pahuutta ja kärsimystä, josta on seuraukset joko ympäristöllemme tai itsellemme. Tällainen pahuus ja kärsimys on loogista ja siinä on nähtävissä syy ja seuraussuhteet yleensä melko helposti. Mutta tämän lisäksi on olemassa pahuutta ja kärsimystä, joka näyttää olevan ympärillämme, yhteiskunnassamme, maailmassamme. Tämä pahuus on kuin vihainen voima, pyörremyrsky, joka aiheuttaa valtavaa tuhoa ilman selkeitä syitä ja seurauksia, ja jolta kukaan ei näytä olevan turvassa. Tällaisen pahuuden seurauksena ihmiset nousevat toisiaan vastaan aivan kummallisista syistä, käyttäytyen kuin raivopäiset eläimet. Joukkohysteria valtaa kokonaisia yhteisöjä ja kansakuntia, seurauksena sotia ja kansanmurhia. Juuri tällaisen pahuuden edessä ihmiselle herää useimmiten edellä mainittu kysymys: Miksi Jumala sallii kaiken tämän jos Hän kerran on hyvä ja kaikkivaltias?Miksi Hän ei vain poista pahaa maailmasta?

Löytääkseen vastauksen tähän kysymykseen täytyy mennä alkujuurille ja tutkia sitä millaiseksi Jumala loi maailman ja erityisesti ihmisen. Sieltä saattaa löytyä vastaus pahuuden ja kärsimyksen ongelmaan ja niinkuin hyvin nopeasti huomaamme, olemme itse osa ongelmaa. Kuten myös osa ratkaisua. Mutta valitettavasti ihmiskunta on yli 2000 vuotta mieluummin viisastellut ja kapinoinut Jumalaa vastaan kuin keskittynyt voittamaan pahan ja poistamaan kärsimyksen maailmasta. Joku voi kyllä sanoa, ettei pahuudelle ole olemassa selitystä mutta ehkäpä vika ei ole siinä etteikö selitystä olisi olemassa vaan meissä, joiden on vaikea hyväksyä yksinkertaisin ja täysin kirkkaana esillä oleva selitys. Sen sijaan haluamme viisastella ja kapinoida koska yksinkertaisin vastaus pakottaisi meidät kohtaamaan totuuden. Nimittäin.

1. Vapaa tahto

Vapaa tahto on ymmärtääkseni Raamatussa hyvin selkeästi esitetty niin, että paratiisissa ihmisellä oli vapaa tahto. Jumala oli luonut paratiisin, jossa kaikki oli täydellistä eikä pahuutta ollut missään. Mutta koska Jumala oli luonut ihmisen omaksi kuvakseen, Hän halusi antaa ihmiselle myös vapaan tahdon (joka Jumalalla luonnollisesti on) ja loi paratiisiin mahdollisuuden kapinoida, valita oma tie. Tämän seurauksena ihminen käytti tilaisuuden hyväkseen ja teki vapaan tahtonsa mukaan, kapinoi, rikkoi Jumalan antaman säännön täysin tietoisesti ja seurauksena lensi ulos paratiisista. Tämän seurauksena saimme päällemme rangaistuksen, synnin ja sen seurauksen, joka on kuolema ja jonka voi välttää vain elämällä pilkuntarkasti sääntöjen mukaan tai ottamalla vastaan pelastusrenkaan kun Pelastaja sitä tarjoaa. Samalla vapaa tahto muuttui suhteelliseksi, putoavan kiven vapaaksi tahdoksi, jossa lopputulos on tiedossa vaikka kuinka pyristelee: äkkipysäys, kuolema. Paitsi jos Pelastaja pelastaa. Mutta sitäkään ei voi ansaita tai valita vaan voimme ainoastaan ottaa pelastuksen vastaan silloin kun sitä tarjotaan tai sanoa "ei kiitos, pärjään hyvin itsekin".

Tätä vääjäämätöntä ja kaikkien tiedossa olevaa lakia vastaan ihmiskunta on sitten taistellut, kuka mitenkin, ja pyrkinyt löytämään pelastuksen. Moni on yrittänyt ja yrittää vielä tänäkin päivänä pelastaa itse itsensä, luottaen omaan voimaan ja vapaaseen tahtoonsa mutta tulokset ovat olleet kehnoja. Moni on myös luottanut erilaisiin harjoitusohjelmiin, joiden avulla on pyritty pelastamaan itse itsensä mutta joiden ainoa seuraus on ollut hukatut vuodet epätoivoisen tehtävän edessä. Osa taas on luopunut toivosta ja hyväksynyt kiltisti väistämättömän kohtalon ja alistunut Pahan vallan alle. Ja tästä päästäänkin itse asiaan.

2. Pahuus

Ensinnäkin Raamattu esittää mielestäni selkeästi, että maailmassa on kaksi persoonallista voimaa: Hyvä voima, joka on Jumala ja Paha voima, joka tunnetaan monilla nimillä, käytetään nyt vaikka nimeä Saatana. Nämä kaksi voimaa taistelevat meissä ja ympärillämme olevassa maailmassa. Siinä taistelussa ihminen on usein vain pelinappula, tykinruokaa, koska ihminen ei edes ymmärrä olevansa keskellä sotaa vaan kuvittelee edelleen omaavansa vapaan tahdon ja tekevänsä päätöksiään rationaalisesti, oman päänsä mukaan vaikka on tietämättään täysin pahan voimien vietävänä ja täysin eksyksissä totuudesta. Toisin sanoen putoavan kiven vapaudessa.

Todellinen vapaa tahto on mahdollista saavuttaa vasta kun on ottanut vastaan Jumalan valmistaman pelastuksen, uudestisyntynyt, ja Jumala on vapauttanut meidät Pahan kahleista. Tämän jälkeen ihmisellä on vapaa tahto seurata Jeesusta tai olla seuraamatta. Jumala ei nimittäin pakota ketään Jeesuksen seuraajaksi ja koska tuo tie ei ole helppo, valinta on käytännössä vaikea. Mutta toisaalta tien seuraaminen on siinä mielessä helppoa, että Jumala antaa siihen kaiken tarvittavan: tien jota seurata, viisauden, jolla erottaa oikea ja väärä vaihtoehto sekä voiman kestää tuolla tiellä koettelemusten osuessa kohdalle. Ja voit olla varma, että niitä on edessä. Miksi sitten Jumala sallii kärsimyksen? Onko se jonkun syy?

3. Kärsimys

Ensinnäkin osa kärsimyksistä johtuu tietenkin ihmisen valinnoista, siitä ettemme noudata Jumalan meille antamia elämänohjeita. Näiden väärien valintojen seurauksena ympärillemme muodostuu kärsimystä. Lisäksi tottelemattomuus Jumalan käskyjä kohtaa aiheuttaa meille itsellemme vaikeuksia ja kärsimystä. Raamatun henkilöistä Joona on hyvä esimerkki tästä. Joona saa Jumalalta selkeän tehtävän mutta kieltäytyy toteuttamasta sitä ja luulee, että voi paeta Jumalan tahtoa. Niinkuin toki voikin. Mutta tottelemattomuuden seurauksena Joona joutuu ongelmiin ja lopulta joutuu valitsemaan oman tien ja Jumalan tahdon välillä. Oma tie veisi kuolemaan valaan vatsassa, Jumalan tahto saarnaamaan parannusta Niiniveh-nimiseen kaupunkiin. Joona olisi päässyt paljon helpommalla jos olisi totellut suoraan Jumalan selkeää kutsua mutta Joona ei ollut vielä valmis poistumaan omalta mukavuusalueeltaan. Me kaikki voimme tunnistaa Joonan itsessämme. Tiedämme mikä on oikein, mitä pitäisi tehdä mutta toimimme toisin. Kuka mistäkin syystä. Joskus esteenä on ylpeys, joskus mukavuudenhalu. Joskus elämänmuutos tai uudet tehtävät aiheuttavat pelkoreaktion, joskus taas haluamme vain yksinkertaisesti pysyä tutuissa ja turvallisissa kuvioissa vaikka Jumalalla olisi meille tarjolla paljon parempaa. Kaikissa tapauksissa pakomme johtaa kuitenkin vain turhalle kiertotielle, jonka seurauksena aina sattuu leukaan. Nämä kiertotiet olisivat kaikki vältettävissä sillä, että tottelisimme Jumalaa kerrasta. Samalla säästäisimme monia arvokkaita vuosia elämästämme. Onneksi Jumala on kuitenkin armollinen ja käyttää kiertoteitämmekin oman hyvän tahtonsa toteuttamiseen ja antaa meille aina uuden mahdollisiuden palata oikealle tielle.

Toisekseen osa kärsimyksistämme johtuu myös siitä, että yritämme itse tehdä sen minkä vain Jumala voi tehdä ja toisaalta jätämme tekemättä sen minkä Jumala on antanut meidän tehtäväksemme, niin kuin edellä kuvailin. Itse sain kohdata tämän dilemman reilut kolme vuotta sitten kun Jumala avasi silmäni näkemään totuuden. Olin nimittäin aina ajatellut, ja niin meille on opetettu, että elämä on taistelua, jossa meidän tehtävä on tehdä parhaamme, yrittää, taistella, tehdä töitä, koputella ovia ja puskea harmaan kiven läpi ja sitten siihen konseptiin voimme pyytää Jumalan apua, jos haluamme. Osa ei halua mutta itse olin aina halunnut ja luottanut Jumalan johdatukseen ihan kaikessa. Reilut kolme vuotta sitten olin kuitenkin yhtäkkiä tilanteessa, jossa omat voimat olivat totaalisesti poissa, yrittäminen täysin mahdotonta ja kaikki kaatui päälle, enkä tajunnut yhtään mistä on kysymys. Makasin illalla sängyssä ja sanoin Jumalalle näin: "Nyt on kuule sellainen juttu, että mä en keksi yhtään syytä miksi mä heräisin aamulla. Mä en pysty, mulla ei ole voimia siihen ja toisaalta jos elämä on tällaista, en mä edes halua. Nyt saat näyttää mihin pystyt. Ihan sama!" Sitten nukahdin.

Heti aamulla herätessäni tiesin heti, että jotakin oli tapahtunut. Tiesin, että epätoivoiset olosuhteet eivät olleet voineet muuttua yhdessä yössä enkä ollut edes nukkunut niin hyvin, että se selittäisi fiilikseni. Jotain oli tapahtunut minussa. Sisälläni oli valtava rauha, jopa ilo. Ja tiesin ettei se ole omaani vaan jokin ulkopuolelta tuleva voima, jotakin käsittämättömän paljon suurempaa kuin mitään mitä olin kokenut ennen. Mutta ei siinä kaikki.

Siinä ihmetellässäni ääni, joka oli täynnä auktoriteettia, viisautta ja rakkautta puhui mulle yhtäkkiä. Olin kyllä lukenut Raamatusta kuinka Jumala puhui ihmisille mutta olin aina ajatellut niitä erikoistapauksiksi. Ja nyt tuo ääni kysyi minulta kysymyksen: "Näytä mulle Raamatusta missä siellä sanotaan, että jos sä teet parhaasi, mä autan sua?"

Olin tietenkin ihmeissäni koko jutusta mutta kysymyskin aiheutti hämmästystä. Siis, eikö tuo ole päivänselvä juttu: Jos mä rukoilen ja pyydän apua, sä autat mua? Eikö?" Vastaus tuli saman tien: "Näytä mulle Raamatusta missä siellä sanotaan, että jos sä teet parhaasi, mä autan sua?" Joten ei auttanut muu kun alkaa etsimään. Ajattelin että helppo homma, max puoli tuntia, ja otin sille iPadin ja avasin Raamattu-ohjelman ja aloin laittaa hakusanoja. Ihan ensiksi ihmetykseni oli suuri kun tajusin, että mähän ymmärrän tätä. Raamattu oli ollut mulle aina hirveän tuttu koska olin papin poikana saanut kuulla kertomukset tuhansia kertoja mutta joka kerta kun olin yrittänyt itse lukea ja ymmärtää, oli tuntunut kuin jotain puuttuisi. En vain ymmärtänyt. Ja usein vielä alkoi nukuttaakin... Ja nyt yhtäkkiä Sanat iskivät kuin leka suoraan sydämeen ja mä ymmärsin. Jumala puhui sanoissa suoraan mulle. Ja aloin nähdä yhteyksiä, kokonaisuuksia, kuin palapelin palat olisi yhtäkkiä löytäneet paikoilleen ja kokonaiskuva alkoi hahmottua kirkkaaksi ja selkeäksi.

Mutta vastausta kysymykseen ei löytynytkään niin helposti. Puoli tuntia venyi tunneiksi. En tehnyt muuta kuin etsin. Ei ollut edes nälkä. Ensimmäinen päivä meni. Toisen päivän iltana aloin tajuta pelin hengen mutta ylpeys ei antanut periksi. Mutta kolmannen päivän iltana oli pakko myöntää totuus. Eihän sieltä sellaista löytynyt. Läpi koko kirjan viesti on täysin kirkas: KAIKKI ON LAHJAA!

Elämä on lahjaa. Kaikki mitä me ollaan on lahjaa. Taidot, kyvyt, lahjat. Kaikki ihmiset ympärillämme, kaikki mitä omistamme, jopa jokapäiväiset tarpeemme... eikä siinä vielä kaikki: rakkaus, ilo, rauha, kärsivällisyys, anteeksanto, kaikki lahjaa. Ja kun kerran maallinen elämä päättyy, pääsemme taivaaseen, jonka pääsylippu on lahjaa. Eikä tässäkään vielä kaikki, saamme lahjaksi myös Voiman, jonka varassa voimme elää tätä maallista elämää tavalla, jossa meidän koko persoona voi olla 100% käytössä juuri niin kuin Jumala on suunnitellut. Kuvaan tätä tilaa samanlaiseksi kun hetket, jolloin sä koet että nyt olen juuri siellä missä mun kuuluu olla. Tiedätkö, ne ainutlaatuisen hienot hetket jolloin istut rannalla katsomassa auringonlaskua tai iltaa ystävien kanssa ja yhtäkkiä tunnet että tässä se on... elämä! Ja nyt mä saan olla sellaisissa tunnelmissa käytännössä lähes jatkuvasti eikä se riipu olosuhteista tai mun yrittämisestä vaan saan vain nauttia mahtavasta seikkailusta.

No, koska Jumala sanoi, että kaikki on lahjaa eikä mulla ollut mitään jäljellä, halusin ja ihan rehellisesti sanottuna en olisi paljon muuta voinutkaan, kokeilla voiko sen oikeasti pitää paikkaansa minkä Raamattu lupaa:

"Sentähden minä sanon teille: älkää murehtiko hengestänne, mitä söisitte tai mitä joisitte, älkääkä ruumiistanne, mitä päällenne pukisitte. Eikö henki ole enemmän kuin ruoka ja ruumis enemmän kuin vaatteet? Katsokaa taivaan lintuja: eivät ne kylvä eivätkä leikkaa eivätkä kokoa aittoihin, ja teidän taivaallinen Isänne ruokkii ne. Ettekö te ole paljoa suurempiarvoiset kuin ne? Ja kuka teistä voi murehtimisellaan lisätä ikäänsä kyynäränkään vertaa? Ja mitä te murehditte vaatteista? Katselkaa kedon kukkia, kuinka ne kasvavat; eivät ne työtä tee eivätkä kehrää. Kuitenkin minä sanon teille: ei Salomo kaikessa loistossansa ollut niin vaatetettu kuin yksi niistä. Jos siis Jumala näin vaatettaa kedon ruohon, joka tänään kasvaa ja huomenna uuniin heitetään, eikö paljoa ennemmin teitä, te vähäuskoiset? Älkää siis murehtiko sanoen: 'Mitä me syömme?' tahi: 'Mitä me juomme?' tahi: 'Millä me itsemme vaatetamme?' Sillä tätä kaikkea pakanat tavoittelevat. Teidän taivaallinen Isänne kyllä tietää teidän kaikkea tätä tarvitsevan. Vaan etsikää ensin Jumalan valtakuntaa ja hänen vanhurskauttansa, niin myös kaikki tämä teille annetaan. Älkää siis murehtiko huomisesta päivästä, sillä huominen päivä pitää murheen itsestään. Riittää kullekin päivälle oma vaivansa."" (Matteus 6:25-34 FINPR)

Siitä alkoi seikkailu, joka on ollut täynnä mitä erilaisimpia käänteitä. Mä kuvailin tätä jo muutamaa kuukautta myöhemmin niin kuin olisin keskellä käsikirjoitusta, joka on niin täydellinen, että ammattilaisena on pakko ihmetellä kuinka kukaan pystyy kirjoittamaan niin täydellisesti. Draamaa, yllättäviä käänteitä, plotit paikoillaan, yliluonnollisia ilmiöitä, rakkautta eli kaikkea mitä kansainvälinen moderni menestyselokuva tarvitsee. Ja mä olen yksi tämän käsikirjoituksen keskushenkilö. Nyt olen elänyt tuon lupauksen varassa teilut kolme vuotta ja voin sanoa varmaksi että se pitää. Ja Raamattu on täynnä muitakin lupauksia, jotka myös pitää. Olen itse testannut ja tiedän mistä puhun. Ja yksi isoimpia juttuja, joka on tehnyt muhun vaikutuksen ja muuttanut koko elämän, on Rakkaus, jonka Jumala lahjoittaa. Kun sille antaa luvan, se tulee sisään, täyttää ihmisen jokaisen sopen ja puhdistaa kaikesta vanhasta. Se on kuin kultaa virtaisi suonissa kun Rakkaus puhdistaa, vapauttaa ja tekee ihmisen uudeksi. Juuri niin kuin Raamattu opettaa:

"Mutta oli mies, fariseusten joukosta, nimeltä Nikodeemus, juutalaisten hallitusmiehiä. Hän tuli Jeesuksen tykö yöllä ja sanoi hänelle: "Rabbi, me tiedämme, että sinun opettajaksi tulemisesi on Jumalasta, sillä ei kukaan voi tehdä niitä tunnustekoja, joita sinä teet, ellei Jumala ole hänen kanssansa." Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: joka ei synny uudesti, ylhäältä, se ei voi nähdä Jumalan valtakuntaa". Nikodeemus sanoi hänelle: "Kuinka voi ihminen vanhana syntyä? Eihän hän voi jälleen mennä äitinsä kohtuun ja syntyä?" Jeesus vastasi: "Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: jos joku ei synny vedestä ja Hengestä, ei hän voi päästä sisälle Jumalan valtakuntaan. Mikä lihasta on syntynyt, on liha; ja mikä Hengestä on syntynyt, on henki. Älä ihmettele, että minä sanoin sinulle: teidän täytyy syntyä uudesti, ylhäältä. Tuuli puhaltaa, missä tahtoo, ja sinä kuulet sen huminan, mutta et tiedä, mistä se tulee ja minne se menee; niin on jokaisen, joka on Hengestä syntynyt." Nikodeemus vastasi ja sanoi hänelle: "Kuinka tämä voi tapahtua?" Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Sinä olet Israelin opettaja etkä tätä tiedä! Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: me puhumme, mitä tiedämme, ja todistamme, mitä olemme nähneet, ettekä te ota vastaan meidän todistustamme. Jos ette usko, kun minä puhun teille maallisista, kuinka te uskoisitte, jos minä puhun teille taivaallisista? Ei kukaan ole noussut ylös taivaaseen, paitsi hän, joka taivaasta tuli alas, Ihmisen Poika, joka on taivaassa. Ja niinkuin Mooses ylensi käärmeen erämaassa, niin pitää Ihmisen Poika ylennettämän, että jokaisella, joka häneen uskoo, olisi iankaikkinen elämä. Sillä niin on Jumala maailmaa rakastanut, että hän antoi ainokaisen Poikansa, ettei yksikään, joka häneen uskoo, hukkuisi, vaan hänellä olisi iankaikkinen elämä. Sillä ei Jumala lähettänyt Poikaansa maailmaan tuomitsemaan maailmaa, vaan sitä varten, että maailma hänen kauttansa pelastuisi. Joka uskoo häneen, sitä ei tuomita; mutta joka ei usko, se on jo tuomittu, koska hän ei ole uskonut Jumalan ainokaisen Pojan nimeen. Mutta tämä on tuomio, että valkeus on tullut maailmaan, ja ihmiset rakastivat pimeyttä enemmän kuin valkeutta; sillä heidän tekonsa olivat pahat. Sillä jokainen, joka pahaa tekee, vihaa valkeutta eikä tule valkeuteen, ettei hänen tekojansa nuhdeltaisi. Mutta joka totuuden tekee, se tulee valkeuteen, että hänen tekonsa tulisivat julki, sillä ne ovat Jumalassa tehdyt."" (Johannes 3:1-21 FINPR)

Tuo Rakkaus on siis todellinen voima, Jeesus Kristus, joka muuttaa asumaan ihmisen sydämeen ja aloittaa siellä työn, jonka seurauksena ihmisen saa elämän, jonka vuoksi Jumala on hänet luonut. Jumala on luonut meidät jokaisen ainutlaatuiseksi, juuri oikeanlaiseksi ihmiseksi mutta maailma, joka on Pahuuden vallassa on pilannut monia hienoja asioita sotkemalla, rikkomalla ja valehtelemalla ihmisille, että muuta on turha odottaa. Siksi jokainen meistä on omalla tavallaan rikkinäinen, kuka mistäkin paikasta ja mistäkin syystä mutta ihan jokainen tarvitsee parantajaa. Siksi Jumala lähetti Jeesuksen maan päälle, voittamaan vastustajan metkut ja pelastamaan meidät. Pelastus ei kuitenkaan tarkoita ainoastaan sitä, että kun kuollaan, päästään taivaaseen vaan Jumala haluaa antaa meidän elämään merkityksen jo tässä ajassa. Tämä viesti on vain hautautunut erilaisten uskonnollisten harjoitusohjelmien ja sääntökokoelmien taakse ja ihmiset ovat väsyneet yrittämään ja tekemään parhaansa. Niin olin minäkin. Ja pahinta oli se, että mä oikeasti yritin olla hyvä ihminen ja noudattaa Jumalan tahtoa mutta mitä pidempään meni, sen selkeämmäksi kävi etten saavuta edes omia tavoitteitani, puhumattakaan siitä mitä Jumala tahtoo. Pikkuhiljaa iski väsymys, rakkautta ei riittänyt enää edes itselle ja ainoat vaihtoehdot oli joko luovuttaa tai laskea tasoa. En halunnut kumpaakaan mutta en tiennyt että olisi mitään parempaakaan. Kunnes Jumala pysäytti.

Koska kokemukseni ei ole ollut suinkaan ruusuilla tanssimista vaan päinvastoin tämä on ollut mun elämän ylivoimaisesti pahinta aikaa. Mutta erikoista on se, että se on samalla ollut ylivoimaisesti parasta aikaa! Paradoksaalista - niin kuin niin monet asiat Jumalan suunnitelmissa. Tänä aikana mun elämän olosuhteet ja tapahtumat ovat olleet täynnä pimeyttä ja tuskaa mutta sisällä olen kokenut sellaista rauhaa, iloa ja rakkautta että jos hipit tietäis ne olis aikaa sitten vaihtaneet huumeet Jeesukseen... :D

Mutta tämä kokemus oli mahdollista vasta kun olin valmis antautumaan. Nostamaan kädet pystyyn ja sanomaan Jumalalle "ihan sama, anna mennä!" Tämän luvan annettuani Jumala saattoi alkaa töihin, rakentamaan minusta sellaisen kun oli suunnitellut ja mitä itse olisin aina tahtonut mutten pystynyt. Mutta Jumala saattoi toimia vasta kun luovuin omasta tahdostani ja annoin kaiken vallan Hänelle. Edesmennyt evankelista Kalevi Lehtinen kuvaa asiaa hienosti:

Kalevi oli tyttärensä ollessa lapsi tehnyt pitkiä kävelylenkkejä Helsingin keskustassa, tyttö kärryissä, Kalevi työnsi. He pysähtyivät silloin tällöin näyteikkunoiden eteen katselemaan. Kun tyttö halusi jatkaa matkaa, hän työnsi kätensä renkaiden pinnojen välistä ja alkoi työntää kärryjä liikkeelle. Eihän ne paljoa liikkuneet mutta viesti oli selvä ja matka jatkui. Mutta joskus sama tapahtui kesken matkan, liikennevaloissa tms. ja Kalevi joutui torumaan tyttöä ja sanomaan hänelle: "Joko sinä työnnät tai isä työntää, mutta ei molemmat yhtä aikaa. Koska jos isä työntää samaan aikaan kuin sinä, sun sormet menee poikki. Se on joko tai."

Mun mielestä tämä on täydellinen esimerkki siitä miten Jumala suhtautuu meidän yrityksiin. Tiedän sen kokemuksesta. Olen yrittänyt kovasti työntää kärryjä ja edennytkin, mutta kovin hitaasti. Ja väsynyt tehottomuuteen ja tuloksiin. Enkä ymmärtänyt, että Isä olisi koko ajan halunnut työntää minua ja pitää huolta kaikin tavoin. Kaikesta.

Nyt olen reilut kolme vuotta elänyt tuon voiman varassa enkä enää vaihtaisi sitä mihinkään. Lisäksi tämä aika on myös opettanut ettei kaikki kärsimys ja pahuus olekaan seurausta ihmisten valinnoista vaan syyt saattavat olla aivan muualla.

4. Mistä johtuu kärsimys tai pahuus, johon ei näytä liittyvän ihmisen omaa valintaa?

Luonnonmullistukset, sodat, katastrofit ja kriisit, syntymästä asti olleet sairaudet, ominaisuudet, taipumukset, köyhyys, mielenterveysongelmat, erilaiset riippuvuudet, oma ja toisten ihmisten pahuus jne. aiheuttavat meille tai ympäristöllemme kärsimystä ja valtavia vaikeuksia elää täysipainoista elämää. Miksi Jumala sallii tällaisen kärsimyksen tai pahuuden, joka ei näytä olevan kenenkään syy? Vai onko se jonkun syy?

Tähän tuskin on mitään absoluuttista vastausta mutta kerron mitä itse olen pohtinut. Jeesukselta kysyttiin vähän samasta aiheesta, Hän vastasi näin:

Ja ohi kulkiessaan hän näki miehen, joka syntymästään saakka oli ollut sokea. Ja hänen opetuslapsensa kysyivät häneltä sanoen: "Rabbi, kuka teki syntiä, tämäkö vai hänen vanhempansa, että hänen piti sokeana syntymän?" Jeesus vastasi: "Ei tämä tehnyt syntiä eivätkä hänen vanhempansa, vaan Jumalan tekojen piti tuleman hänessä julki. Niin kauan kuin päivä on, tulee meidän tehdä hänen tekojansa, joka on minut lähettänyt; tulee yö, jolloin ei kukaan voi työtä tehdä. Niin kauan kuin minä maailmassa olen, olen minä maailman valkeus." Tämän sanottuaan hän sylki maahan ja teki syljestä tahtaan ja siveli tahtaan hänen silmilleen ja sanoi hänelle: "Mene ja peseydy Siiloan lammikossa" -se on käännettynä: lähetetty. -Niin hän meni ja peseytyi ja palasi näkevänä. Silloin naapurit ja ne, jotka ennen olivat nähneet hänet kerjääjänä, sanoivat: "Eikö tämä ole se, joka istui ja kerjäsi?" Toiset sanoivat: "Hän se on", toiset sanoivat: "Ei ole, vaan hän on hänen näköisensä". Hän itse sanoi: "Minä se olen". Niin he sanoivat hänelle: "Miten sinun silmäsi ovat auenneet?" Hän vastasi: "Se mies, jota kutsutaan Jeesukseksi, teki tahtaan ja voiteli minun silmäni ja sanoi minulle: 'Mene ja peseydy Siiloan lammikossa'; niin minä menin ja peseydyin ja sain näköni". (Johanneksen 9:1-11 FINPR)

Sairaudetkin ovat siis varmaan Jumalan sallimia, joskus myös aiheuttamia. Mutta niiden syyt ovat paljon monimutkaisemmat. Pitää muistaa, että sairaudet tulivat alkujaan maailmaan paratiisin sääntöjen rikkomisen seurauksena, "kirouksena" joka koskee koko ihmiskuntaa: Ja Aadamille hän sanoi:

"Koska kuulit vaimoasi ja söit puusta, josta minä kielsin sinua sanoen: 'Älä syö siitä', niin kirottu olkoon maa sinun tähtesi. Vaivaa nähden sinun pitää elättämän itseäsi siitä koko elinaikasi; orjantappuroita ja ohdakkeita se on kasvava sinulle, ja kedon ruohoja sinun on syötävä. Otsasi hiessä sinun pitää syömän leipäsi, kunnes tulet maaksi jälleen, sillä siitä sinä olet otettu. Sillä maasta sinä olet, ja maaksi pitää sinun jälleen tuleman." (1 Mooseksen 3:17-19 FINPR)

Tästä seurauksena saimme kuoleman, vaivan, sairaudet ja jouduimme eroon Jumalasta. Mutta ei se Jumalan tahto ollut vaan ihmisen tahto, jolle Jumala oli halunnut jostain syystä antaa mahdollisuuden. Jumala olisi voinut luoda ihmisen ilman vapaata tahtoa mutta ei tehnyt niin vaan kunnioitti meitä niin, että luotti ja antoi vapauden valita. Se miten tuota vapautta käytämme on oma asiamme ja sen seuraukset myös. Myös tänä päivänä. Usein näyttää siltä, että Jumala puhuttelee ihmisiä sairauksien ja kriisien kautta koska ihminen ei muuten ole valmis kuuntelemaan. Ihmisillä on myös hankaluuksia muuttua, jopa silloin kuin tietää että se on välttämätöntä. Alkoholisti ei pysty luopumaan itselleen vaarallisesta tavasta tai ihminen, joka pelkää, ei pääse peloistaan vaikka kuinka yrittää. Mutta kuitenkaan nuo ihmiset eivät usein ole valmiita hakemaan apua ennen kuin ovat tarpeeksi "pohjalla", jolloin viimeisillä voimilla kuiskaavat "Jumala, jos sä olet siellä, auta". Ihmisellä on paha tapa haluta yrittää omin voimin vaikkei elämä sujukaan niin kuin haluaisi ja siksi Jumala näyttää usein pysäyttävän ihmisen ohjaamalla tämän tilanteeseen, jossa on valmis kuuntelemaan ja Hän käyttää siihen kaikkia olemassaolevia keinoja, myös kärsimyksiä. Se onko kyseessä Jumalan työ vai vastustajan työ, on vaikea tietää ja riippuu varmaankin lopputuloksesta, tuottaako se hyvää vai pahaa hedelmää:

”Joko tehkää puu hyväksi ja sen hedelmä hyväksi, tahi tehkää puu huonoksi ja sen hedelmä huonoksi; sillä hedelmästä puu tunnetaan. Te kyykäärmeitten sikiöt, kuinka te saattaisitte hyvää puhua, kun itse olette pahoja? Sillä sydämen kyllyydestä suu puhuu. Hyvä ihminen tuo hyvän runsaudesta esille hyvää, ja paha ihminen tuo pahan runsaudesta esille pahaa.” Matteus 12:33-35 FINPR

Jeesus myös selkeästi kertoo miten Jumalan suunnitelmiin kuuluu jokaisen ihmisen jalostaminen sellaiseksi, että tämän elämä tuottaa parhaan mahdollisen tuloksen. Tämä on kuitenkin mahdollista vain kun sallimme Jumalan puhdistaa meidät kaikesta turhasta ja vapauttaa meidät olemaan omia persoonia, sellaisia ihmisiä, joiksi Jumala on meidät jokaisen luonut. Lahjoineen ja ominaisuuksineen - myös heikkouksineen. Tämä jalostus useimmiten sattuu ja aiheuttaa kärsimystä mutta Jumalan tahto on antaa meille elämä, jolla on MERKITYS:

"Minä olen totinen viinipuu, ja minun Isäni on viinitarhuri. Jokaisen oksan minussa, joka ei kanna hedelmää, hän karsii pois; ja jokaisen, joka kantaa hedelmää, hän puhdistaa, että se kantaisi runsaamman hedelmän. Te olette jo puhtaat sen sanan tähden, jonka minä olen teille puhunut. Pysykää minussa, niin minä pysyn teissä. Niinkuin oksa ei voi kantaa hedelmää itsestään, ellei se pysy viinipuussa, niin ette tekään, ellette pysy minussa. Minä olen viinipuu, te olette oksat. Joka pysyy minussa ja jossa minä pysyn, se kantaa paljon hedelmää; sillä ilman minua te ette voi mitään tehdä. Jos joku ei pysy minussa, niin hänet heitetään pois niinkuin oksa, ja hän kuivettuu; ja ne kootaan yhteen ja heitetään tuleen, ja ne palavat. Jos te pysytte minussa ja minun sanani pysyvät teissä, niin anokaa, mitä ikinä tahdotte, ja te saatte sen. Siinä minun Isäni kirkastetaan, että te kannatte paljon hedelmää ja tulette minun opetuslapsikseni. Niinkuin Isä on minua rakastanut, niin minäkin olen rakastanut teitä; pysykää minun rakkaudessani. Jos te pidätte minun käskyni, niin te pysytte minun rakkaudessani, niinkuin minä olen pitänyt Isäni käskyt ja pysyn hänen rakkaudessaan. Tämän minä olen teille puhunut, että minun iloni olisi teissä ja teidän ilonne tulisi täydelliseksi. Tämä on minun käskyni, että te rakastatte toisianne, niinkuin minä olen teitä rakastanut. Sen suurempaa rakkautta ei ole kenelläkään, kuin että hän antaa henkensä ystäväinsä edestä. (Johanneksen 15:1-13 FINPR)

Siten voi kai ajatella, että Jumala käyttää kriisejä ja sairauksia, kärsimystä, ja jopa Pahuutta, jalostaakseen ihmistä kohti tuota tavoitetta: "te kannatte paljon hedelmää". Jalostusprosessi voi olla kivulias mutta sen tulokset ovat myös sen arvoiset. Voin kertoa omasta kokemuksesta. Kun saa kokea rakkauden, joka täyttää joka sopukan ja puhdistaa kaikesta vanhasta, pettymyksistä, katkeruudesta, epäonnistumisista ja saa lopettaa kaiken oman yrityksen, silloin elämä vasta alkaa. On nimittäin äärimmäisen hienoa kun voi olla täysin vapaa, vapaa peloista, vapaa toteuttamaan itseään ilman pelkoa mitä muut ajattelee tai miten onnistuu ja samaan aikaan voi kokea sisällään rauhan, joka on riippumaton olosuhteista. Ei enää stressiä vaan varmuus siitä, että kaikki on suuremmissa käsissä. Näitä ei kuitenkaan voi saavuttaa omin voimin vaikka kuinka yrittäisi. Vain Jeesus voi antaa ihmiselle tällaisen lahjan. Eikä siihen tarvita muuta kuin ettei sano "ei" kun Jumala tarjoaa mahdollisuutta. Ei tarvita omaa uskoa, ei tarvita omaa ymmärrystä, ei omaa yritystä:

Sillä armosta te olette pelastetut uskon kautta, ette itsenne kautta-se on Jumalan lahja- ette tekojen kautta, ettei kukaan kerskaisi. (Efesolaisille 2:8, 9 FINPR)

Mutta entäpä sitten silloin kun "syyttömät" joutuvat kärsimään? Miksi Jumala sallii tällaisen? Vaikka sanotaan, että paha saa palkkansa niin todellisuudessa näyttää kuitenkin olevan toisinpäin: paha saa porskuttaa rauhassa ja hyvä saa kärsiä kaksinverroin. Miksi miksi miksi?

On pakko myöntää, että joskus Jumala sallii "syyttömien" kärsiä voidakseen pelastaa "syylliset". Itse asiassa voisi sanoa, että Jumala näyttää jopa tehneen tästä jonkinlaisen standardin, luonnonlain. Mietipä mitä tahansa Raamatun päähenkilöä Mooseksesta Jeesukseen tai vaikka todellisia Jeesuksen seuraajia maailmanhistorian aikana Lutherista Boenhoefferiin. Kaikissa tapauksissa yksi joutui kärsimään kunnes erikoisten vaiheiden jälkeen Jumala osoitti voimansa ja sen kuinka tämä yksi oli oikeassa ja tämän tarinan kautta Jumala pelasti monia. Joosefin tarina on tästä tyyppiesimerkki. Jumalalla oli Joosefille erityistehtävä mutta ennen sen täyttymistä Joosef sai kärsiä valtavia vääryyksiä vuosien ajan, kunnes Jumalan säätämä aika tuli ja Joosefin kautta Jumala pelasti koko hänen perheensä ja jopa koko Lähi-Idän nälkäkuolemalta. Tai Job. Vanhurskas mies, joka oli luottanut koko elämänsä Jumalan hyvyyden varaan. Ja yhtäkkiä, taivaallisen "vedonlyönnin" seurauksena, Job menettää kaiken. Perheensä, omaisuutensa, jopa terveytensä. Ja saa vielä "kiusakseen" ystävät joiden mielestä Jobin on täytynyt tehdä jotakin ansaitakseen tällaisen kohtalon. Eihän hyvä Jumala ikipäivänä tekisi tällaistä?

Job on toista mieltä ja syyttää Jumalaa epäreiluudesta vaatien Jumalalta selvitystä asiaan. Ja sen myös saa. Jumala osoittaa olevansa kaikkivaltias ja sallivansa joskus myös Pahan toiminnan mutta vain saavuttaakseen siten tavoitteensa: pelastaa ympärillä olevat ihmiset. Näin myös Jobin tapauksessa. Jobin kärsimysten kautta Jumala puhutteli hänen ystäviään ja pelasti heidät, aivan samoin kuin on puhutellut miljoonia ja miljoonia ihmisiä kärsimysten keskellä - ja pelastanut Jobin tarinan kautta heidät.

Sama tilanne Lazaruksen kohdalla. Yksi Jeesuksen parhaista ystävistä sairastui mutta Jeesus chillaili kaikessa rauhassa muilla mailla eikä pitänyt mitään kiirettä. Erikoista, varsinkin kun kaikissa muissa tapauksissa, joissa Jeesus pyydettiin apuun, Hän toimi saman tien. Lähti, paransi, vapautti. Ja parhaan ystävän kohdalla ei mitään. Erikoista? Kyllä paitsi jos ymmärtää mitä Jeesus sanoi koko ajan rivien välissä: "mä tiedän mitä mä teen". Sanoipahan sen myös aika suoraan mutta kukaan ei vain ymmärtänyt:

”Näin hän puhui, ja sitten hän sanoi heille: "Ystävämme Lasarus nukkuu, mutta minä menen herättämään hänet unesta". Niin opetuslapset sanoivat hänelle: "Herra, jos hän nukkuu, niin hän tulee terveeksi". Mutta Jeesus puhui hänen kuolemastaan; he taas luulivat hänen puhuneen unessa-nukkumisesta. Silloin Jeesus sanoi heille suoraan: "Lasarus on kuollut, ja minä iloitsen teidän tähtenne siitä, etten ollut siellä, jotta te uskoisitte; mutta menkäämme hänen tykönsä".” Johannes 11:11-15 FINPR

Jeesus näyttää siis tietävän hyvin tarkasti mitä tapahtuu, koska Jumalalla on suunnitelma. Ja kun Jumalalla on suunnitelma, yksi joutuu kärsimään vähän aikaa tuodakseen sitten pelastuksen muille. Lasarus oli tilanteessa sijaiskärsijä, aivan samoin kuin Joosef tai Job, ja silti samalla sai mittaamattoman arvokkaan tehtävän ja kokemuksen, jonka Job puki hienosti sanoiksi:

”Korvakuulolta vain olin sinusta kuullut, mutta nyt on silmäni sinut nähnyt.” Job 42:5 FINPR

Ja kaikissa näissä tapauksissa ihmiset uskoivat. Ja siten yhden kärsimyksen kautta Jumala saattoi puhutella heitä ja pelastaa heidät. Näin on aina ollut ja on edelleen koska Jumala tahtoo pelastaa ihan jokaisen:

”Mitä arvelette? Jos jollakin ihmisellä on sata lammasta ja yksi niistä eksyy, eikö hän jätä niitä yhdeksääkymmentä yhdeksää vuorille ja mene etsimään eksynyttä? Ja jos hän sen löytää, totisesti minä sanon teille: hän iloitsee enemmän siitä kuin niistä yhdeksästäkymmenestä yhdeksästä, jotka eivät olleet eksyneet. Niin ei myöskään teidän taivaallisen Isänne tahto ole, että yksikään näistä pienistä joutuisi kadotukseen.” Matteus 18:12-14 FINPR

5. Hyvä Jumala?

Hyvä Jumala voi siis täysin perustellusti sallia Pahan toiminnan koska Hänellä on suunnitelma. Pelastaa jokaikinen ja antaa heille yltäkylläinen, merkityksellinen elämä. Se on paljon suurempaa rakkautta kuin se että poistaisi maailmasta kärsimyksen ja pahuuden mutta sen seurauksena ihminen jatkaisi kapinointiaan ja kohtaisi karun lopun.

Ja jos otamme Jumalan Rakkauden vastaan ja seuraamme Jeesusta, silloin myös kummasti kärsimys alkaa vähetä maailmastamme ja lopputulos on juuri se mihin hyvä Jumala tähtääkin:

”Siinä ilmestyi meille Jumalan rakkaus, että Jumala lähetti ainokaisen Poikansa maailmaan, että me eläisimme hänen kauttansa. Siinä on rakkaus-ei siinä, että me rakastimme Jumalaa, vaan siinä, että hän rakasti meitä ja lähetti Poikansa meidän syntiemme sovitukseksi. Rakkaani, jos Jumala on näin meitä rakastanut, niin mekin olemme velvolliset rakastamaan toinen toistamme. Jumalaa ei kukaan ole koskaan nähnyt. Jos me rakastamme toinen toistamme, niin Jumala pysyy meissä, ja hänen rakkautensa on tullut täydelliseksi meissä. Siitä me tiedämme pysyvämme hänessä ja hänen pysyvän meissä, että hän on antanut meille Henkeänsä. Ja me olemme nähneet ja todistamme, että Isä on lähettänyt Poikansa maailman Vapahtajaksi. Joka tunnustaa, että Jeesus on Jumalan Poika, hänessä Jumala pysyy, ja hän Jumalassa. Ja me olemme oppineet tuntemaan ja me uskomme sen rakkauden, mikä Jumalalla on meihin. Jumala on rakkaus, ja joka pysyy rakkaudessa, se pysyy Jumalassa, ja Jumala pysyy hänessä. Näin on rakkaus tullut täydelliseksi meissä, että meillä olisi turva tuomiopäivänä; sillä sellainen kuin hän on, sellaisia mekin olemme tässä maailmassa. Pelkoa ei rakkaudessa ole, vaan täydellinen rakkaus karkoittaa pelon, sillä pelossa on rangaistusta; ja joka pelkää, se ei ole päässyt täydelliseksi rakkaudessa. Me rakastamme, sillä hän on ensin rakastanut meitä. Jos joku sanoo: "Minä rakastan Jumalaa", mutta vihaa veljeänsä, niin hän on valhettelija. Sillä joka ei rakasta veljeänsä, jonka hän on nähnyt, se ei voi rakastaa Jumalaa, jota hän ei ole nähnyt. Ja tämä käsky meillä on häneltä, että joka rakastaa Jumalaa, se rakastakoon myös veljeänsä.” 1. Johannes 4:9-21 FINPR

Mutta niin kuin tiedämme rakastaminen ei ole helppoa. Usein vaikka kuinka yritämme ja teemme parhaamme, rakkautemme ei riitä. Tai hyvä tahtomme muuttuukin huomaamattamme rakkauden irvikuvaksi ja niin kuin sanotaan "road to hell is paved with good intentions". Siksi on enemmän kuin oleellista ymmärtää, että Raamattu ei puhu meidän yrittämästämme rakkaudesta vaan Jumalan lahjarakkaudesta. Valitettavasti tämä asia on ymmärretty useimmiten täysin väärin ja rakkautta on yritetty pusertaa omin voimin niin maan perusteellisesti. Jokaiselle tuttua Rakkauden-ylistystä, 1. Korinttolaiskirjeen 13. lukua, on usein käytetty rakkauden mittarina, johon meidän pitäisi pyrkiä. Kuinka moni naimisiin mennyt parikin on häissään saanut kuulla kuinka siinä teille on tavoitetta. Aviopuolisot ovat sitten kukin parhaansa mukaan toteuttaneet, seurauksena vain ainainen kokemus epäonnistumisesta.

Mutta entäpä jos kysymys onkin vain totaalisesta väärinymmärryksestä, siitä ettei koko Rakkaus-asiaa ole ymmärretty Jumalan lahjaksi. Kalevi Lehtinen opetti tuosta Raamatunkohdasta niin, että laitapa jokaisen rakkaus-sanan tilalle Jeesus, vasta silloin voit ymmärtää mitä todellinen Rakkaus on:

Vaikka minä puhuisin ihmisten ja enkelien kielillä, mutta minulla ei olisi Jeesusta, olisin minä vain helisevä vaski tai kilisevä kulkunen. Ja vaikka minulla olisi profetoimisen lahja ja minä tietäisin kaikki salaisuudet ja kaiken tiedon, ja vaikka minulla olisi kaikki usko, niin että voisin vuoria siirtää, mutta minulla ei olisi Jeesusta, en minä mitään olisi. Ja vaikka minä jakelisin kaiken omaisuuteni köyhäin ravinnoksi, ja vaikka antaisin ruumiini poltettavaksi, mutta minulla ei olisi Jeesusta, ei se minua mitään hyödyttäisi. Jeesus on pitkämielinen, Jeesus on lempeä; Jeesus ei kadehdi, ei kerskaa, ei pöyhkeile, ei käyttäydy sopimattomasti, ei etsi omaansa, ei katkeroidu, ei muistele kärsimäänsä pahaa, ei iloitse vääryydestä, vaan iloitsee yhdessä totuuden kanssa; kaikki Jeesus peittää, kaikki Jeesus uskoo, kaikki Jeesus toivoo, kaikki Jeesus kärsii. Jeesus ei koskaan häviä; mutta profetoiminen, se katoaa, ja kielillä puhuminen lakkaa, ja tieto katoaa. Sillä tietomme on vajavaista, ja profetoimisemme on vajavaista. Mutta kun tulee se, mikä täydellistä on, katoaa se, mikä on vajavaista. Kun minä olin lapsi, niin minä puhuin kuin lapsi, minulla oli lapsen mieli, ja minä ajattelin kuin lapsi; kun tulin mieheksi, hylkäsin minä sen, mikä lapsen on. Sillä nyt me näemme kuin kuvastimessa, arvoituksen tavoin, mutta silloin kasvoista kasvoihin; nyt minä tunnen vajavaisesti, mutta silloin minä olen tunteva täydellisesti, niinkuin minut itsenikin täydellisesti tunnetaan. Niin pysyvät nyt usko, toivo, Jeesus, nämä kolme; mutta suurin niistä on Jeesus. (1 Korinttilaisille 13:1-13 FINPR)

Tällä lahja-Rakkaudella ei ole rajoja. Se ei koskaan lopu. Eikä sitä tarvitse pusertaa. Se vain virtaa ihmisen läpi, aikaansaaden kaikkea sitä hyvää mitä täydellinen rakkaus vain voi saada aikaan. Se on voima joka voittaa pahan hyvällä ja poistaa kärsimykset, muuttaa maailmaa, aivan niin kuin Kalevi Lehtisen esimerkki elävästä elämästä hienosti kuvaa:

Kalevi Lehtinen oli vetämässä suurta evankeliointi-tapahtumaan Helsingissä joskus 80-90-luvun vaihteessa ja iltapäivälehden toimittaja tuli haastattelemaan häntä. Toimittaja suhtautui kaikin puolin kyynisesti koko touhuun. Hän kysyi Lehtiseltä tähän tyyliin: "Miten sä voit kuvitella, että sun uskonto voi tehdä yhtään mitään kun päivittäin tuhannet ja kymmenet tuhannet naiset ja lapset kuolevat Afrikassa nälkään?" Kalevi Lehtinen mietti mielessään, että mitä tuohon nyt voisi sanoa. Ihan mahdoton kysymys. Sitten hän rukoili mielessään: "Jumala, auta." Samassa hän sai vastauksen, jonka hän kertoi toimittajalle: "Maailmassa on ihan tarpeeksi ruokaa ruokkia jokainen maailman ihminen. Maailmassa on ihan tarpeeksi kuljetuskalustoa, laivoja rekkoja, lentokoneita... niin, että ruoka voidaan kuljettaa niiltä joilla sitä on, niille joilla sitä ei ole. Ja maailmassa on ihan tarpeeksi koulutettuja, päteviä, ihmisiä, pilotteja, merimiehiä, lentäjiä, logistiikka-ammattilaisia, että tämä projekti voidaan toteuttaa. Mutta on yksi asia joka puuttuu. Tahto. Ja se tahto on Rakkaus. Ja siihen minun "uskontoni" antaa vastauksen, joka on Jeesus Kristus."

Voiko asiaa hienommin tiivistää?

Joten kaikenkaikkiaan on ehkä vähän tyhmää pohtia pahuuden ja kärsimyksen ongelmaa vuosisatojen ajan, jos niiden poistamiseen on olemassa keino, joka on meidän kaikkien vastaanotettavissa koska tahansa. Oleellinen kysymys onkin ehkä:

Mitä sinä vastaat kun hyvä Jumala tarjoaa sinulle Lahjaansa? Ja toisaalta mitä sinä teet jos olet tuon Lahjan jo saanut?

Minä tiedän jo oman vastaukseni:

”Mutta jos pidätte pahana palvella Herraa, niin valitkaa tänä päivänä, ketä tahdotte palvella, niitäkö jumalia, joita teidän isänne palvelivat tuolla puolella virran, vai amorilaisten jumalia, niiden, joiden maassa te asutte. Mutta minä ja minun perheeni palvelemme Herraa."” Joosuan kirja 24:15 FINPR

Tiedätkö Sinä?

 0

\nKoska aihe liippasi hyvin läheltä omakohtaisia kokemuksia pahuudesta ja kärsimyksien syistä, päätin kommentoida em. väitettä. Kommentti on luettavissa artikkelin kommenttiosiossa. Ajattelin kuitenkin laajentaa vielä näkökulmaa blogissani, joten tässä sama asia vielä vähän laajennettuna:\nKysymys on hyvin oleellinen enkä usko, että siihen on olemassa kaikenkattavaa vastausta, mutta kerron sen minkä olen itse havainnut. Ensinnäkin on hyvä ymmärtää, että pahuuden syyt on moninaiset. Osa johtuu varmasti meidän ihmisten omista valinnoista, joiden seurauksena maailmassa on pahuutta ja kärsimystä, josta on seuraukset joko ympäristöllemme tai itsellemme. Tällainen pahuus ja kärsimys on loogista ja siinä on nähtävissä syy ja seuraussuhteet yleensä melko helposti. Mutta tämän lisäksi on olemassa pahuutta ja kärsimystä, joka näyttää olevan ympärillämme, yhteiskunnassamme, maailmassamme. Tämä pahuus on kuin vihainen voima, pyörremyrsky, joka aiheuttaa valtavaa tuhoa ilman selkeitä syitä ja seurauksia, ja jolta kukaan ei näytä olevan turvassa. Tällaisen pahuuden seurauksena ihmiset nousevat toisiaan vastaan aivan kummallisista syistä, käyttäytyen kuin raivopäiset eläimet. Joukkohysteria valtaa kokonaisia yhteisöjä ja kansakuntia, seurauksena sotia ja kansanmurhia. Juuri tällaisen pahuuden edessä ihmiselle herää useimmiten edellä mainittu kysymys: Miksi Jumala sallii kaiken tämän jos Hän kerran on hyvä ja kaikkivaltias?Miksi Hän ei vain poista pahaa maailmasta?\nLöytääkseen vastauksen tähän kysymykseen täytyy mennä alkujuurille ja tutkia sitä millaiseksi Jumala loi maailman ja erityisesti ihmisen. Sieltä saattaa löytyä vastaus pahuuden ja kärsimyksen ongelmaan ja niinkuin hyvin nopeasti huomaamme, olemme itse osa ongelmaa. Kuten myös osa ratkaisua. Mutta valitettavasti ihmiskunta on yli 2000 vuotta mieluummin viisastellut ja kapinoinut Jumalaa vastaan kuin keskittynyt voittamaan pahan ja poistamaan kärsimyksen maailmasta. Joku voi kyllä sanoa, ettei pahuudelle ole olemassa selitystä mutta ehkäpä vika ei ole siinä etteikö selitystä olisi olemassa vaan meissä, joiden on vaikea hyväksyä yksinkertaisin ja täysin kirkkaana esillä oleva selitys. Sen sijaan haluamme viisastella ja kapinoida koska yksinkertaisin vastaus pakottaisi meidät kohtaamaan totuuden. Nimittäin.\n1. Vapaa tahto\nVapaa tahto on ymmärtääkseni Raamatussa hyvin selkeästi esitetty niin, että paratiisissa ihmisellä oli vapaa tahto. Jumala oli luonut paratiisin, jossa kaikki oli täydellistä eikä pahuutta ollut missään. Mutta koska Jumala oli luonut ihmisen omaksi kuvakseen, Hän halusi antaa ihmiselle myös vapaan tahdon (joka Jumalalla luonnollisesti on) ja loi paratiisiin mahdollisuuden kapinoida, valita oma tie. Tämän seurauksena ihminen käytti tilaisuuden hyväkseen ja teki vapaan tahtonsa mukaan, kapinoi, rikkoi Jumalan antaman säännön täysin tietoisesti ja seurauksena lensi ulos paratiisista. Tämän seurauksena saimme päällemme rangaistuksen, synnin ja sen seurauksen, joka on kuolema ja jonka voi välttää vain elämällä pilkuntarkasti sääntöjen mukaan tai ottamalla vastaan pelastusrenkaan kun Pelastaja sitä tarjoaa. Samalla vapaa tahto muuttui suhteelliseksi, putoavan kiven vapaaksi tahdoksi, jossa lopputulos on tiedossa vaikka kuinka pyristelee: äkkipysäys, kuolema. Paitsi jos Pelastaja pelastaa. Mutta sitäkään ei voi ansaita tai valita vaan voimme ainoastaan ottaa pelastuksen vastaan silloin kun sitä tarjotaan tai sanoa "ei kiitos, pärjään hyvin itsekin".\nTätä vääjäämätöntä ja kaikkien tiedossa olevaa lakia vastaan ihmiskunta on sitten taistellut, kuka mitenkin, ja pyrkinyt löytämään pelastuksen. Moni on yrittänyt ja yrittää vielä tänäkin päivänä pelastaa itse itsensä, luottaen omaan voimaan ja vapaaseen tahtoonsa mutta tulokset ovat olleet kehnoja. Moni on myös luottanut erilaisiin harjoitusohjelmiin, joiden avulla on pyritty pelastamaan itse itsensä mutta joiden ainoa seuraus on ollut hukatut vuodet epätoivoisen tehtävän edessä. Osa taas on luopunut toivosta ja hyväksynyt kiltisti väistämättömän kohtalon ja alistunut Pahan vallan alle. Ja tästä päästäänkin itse asiaan.\nEnsinnäkin Raamattu esittää mielestäni selkeästi, että maailmassa on kaksi persoonallista voimaa: Hyvä voima, joka on Jumala ja Paha voima, joka tunnetaan monilla nimillä, käytetään nyt vaikka nimeä Saatana. Nämä kaksi voimaa taistelevat meissä ja ympärillämme olevassa maailmassa. Siinä taistelussa ihminen on usein vain pelinappula, tykinruokaa, koska ihminen ei edes ymmärrä olevansa keskellä sotaa vaan kuvittelee edelleen omaavansa vapaan tahdon ja tekevänsä päätöksiään rationaalisesti, oman päänsä mukaan vaikka on tietämättään täysin pahan voimien vietävänä ja täysin eksyksissä totuudesta. Toisin sanoen putoavan kiven vapaudessa.\nTodellinen vapaa tahto on mahdollista saavuttaa vasta kun on ottanut vastaan Jumalan valmistaman pelastuksen, uudestisyntynyt, ja Jumala on vapauttanut meidät Pahan kahleista. Tämän jälkeen ihmisellä on vapaa tahto seurata Jeesusta tai olla seuraamatta. Jumala ei nimittäin pakota ketään Jeesuksen seuraajaksi ja koska tuo tie ei ole helppo, valinta on käytännössä vaikea. Mutta toisaalta tien seuraaminen on siinä mielessä helppoa, että Jumala antaa siihen kaiken tarvittavan: tien jota seurata, viisauden, jolla erottaa oikea ja väärä vaihtoehto sekä voiman kestää tuolla tiellä koettelemusten osuessa kohdalle. Ja voit olla varma, että niitä on edessä. Miksi sitten Jumala sallii kärsimyksen? Onko se jonkun syy?\nEnsinnäkin osa kärsimyksistä johtuu tietenkin ihmisen valinnoista, siitä ettemme noudata Jumalan meille antamia elämänohjeita. Näiden väärien valintojen seurauksena ympärillemme muodostuu kärsimystä. Lisäksi tottelemattomuus Jumalan käskyjä kohtaa aiheuttaa meille itsellemme vaikeuksia ja kärsimystä. Raamatun henkilöistä Joona on hyvä esimerkki tästä. Joona saa Jumalalta selkeän tehtävän mutta kieltäytyy toteuttamasta sitä ja luulee, että voi paeta Jumalan tahtoa. Niinkuin toki voikin. Mutta tottelemattomuuden seurauksena Joona joutuu ongelmiin ja lopulta joutuu valitsemaan oman tien ja Jumalan tahdon välillä. Oma tie veisi kuolemaan valaan vatsassa, Jumalan tahto saarnaamaan parannusta Niiniveh-nimiseen kaupunkiin. Joona olisi päässyt paljon helpommalla jos olisi totellut suoraan Jumalan selkeää kutsua mutta Joona ei ollut vielä valmis poistumaan omalta mukavuusalueeltaan. Me kaikki voimme tunnistaa Joonan itsessämme. Tiedämme mikä on oikein, mitä pitäisi tehdä mutta toimimme toisin. Kuka mistäkin syystä. Joskus esteenä on ylpeys, joskus mukavuudenhalu. Joskus elämänmuutos tai uudet tehtävät aiheuttavat pelkoreaktion, joskus taas haluamme vain yksinkertaisesti pysyä tutuissa ja turvallisissa kuvioissa vaikka Jumalalla olisi meille tarjolla paljon parempaa. Kaikissa tapauksissa pakomme johtaa kuitenkin vain turhalle kiertotielle, jonka seurauksena aina sattuu leukaan. Nämä kiertotiet olisivat kaikki vältettävissä sillä, että tottelisimme Jumalaa kerrasta. Samalla säästäisimme monia arvokkaita vuosia elämästämme. Onneksi Jumala on kuitenkin armollinen ja käyttää kiertoteitämmekin oman hyvän tahtonsa toteuttamiseen ja antaa meille aina uuden mahdollisiuden palata oikealle tielle.\nToisekseen osa kärsimyksistämme johtuu myös siitä, että yritämme itse tehdä sen minkä vain Jumala voi tehdä ja toisaalta jätämme tekemättä sen minkä Jumala on antanut meidän tehtäväksemme, niin kuin edellä kuvailin. Itse sain kohdata tämän dilemman reilut kolme vuotta sitten kun Jumala avasi silmäni näkemään totuuden. Olin nimittäin aina ajatellut, ja niin meille on opetettu, että elämä on taistelua, jossa meidän tehtävä on tehdä parhaamme, yrittää, taistella, tehdä töitä, koputella ovia ja puskea harmaan kiven läpi ja sitten siihen konseptiin voimme pyytää Jumalan apua, jos haluamme. Osa ei halua mutta itse olin aina halunnut ja luottanut Jumalan johdatukseen ihan kaikessa. Reilut kolme vuotta sitten olin kuitenkin yhtäkkiä tilanteessa, jossa omat voimat olivat totaalisesti poissa, yrittäminen täysin mahdotonta ja kaikki kaatui päälle, enkä tajunnut yhtään mistä on kysymys. Makasin illalla sängyssä ja sanoin Jumalalle näin: "Nyt on kuule sellainen juttu, että mä en keksi yhtään syytä miksi mä heräisin aamulla. Mä en pysty, mulla ei ole voimia siihen ja toisaalta jos elämä on tällaista, en mä edes halua. Nyt saat näyttää mihin pystyt. Ihan sama!" Sitten nukahdin.\nHeti aamulla herätessäni tiesin heti, että jotakin oli tapahtunut. Tiesin, että epätoivoiset olosuhteet eivät olleet voineet muuttua yhdessä yössä enkä ollut edes nukkunut niin hyvin, että se selittäisi fiilikseni. Jotain oli tapahtunut minussa. Sisälläni oli valtava rauha, jopa ilo. Ja tiesin ettei se ole omaani vaan jokin ulkopuolelta tuleva voima, jotakin käsittämättömän paljon suurempaa kuin mitään mitä olin kokenut ennen. Mutta ei siinä kaikki.\nSiinä ihmetellässäni ääni, joka oli täynnä auktoriteettia, viisautta ja rakkautta puhui mulle yhtäkkiä. Olin kyllä lukenut Raamatusta kuinka Jumala puhui ihmisille mutta olin aina ajatellut niitä erikoistapauksiksi. Ja nyt tuo ääni kysyi minulta kysymyksen: "Näytä mulle Raamatusta missä siellä sanotaan, että jos sä teet parhaasi, mä autan sua?"\nOlin tietenkin ihmeissäni koko jutusta mutta kysymyskin aiheutti hämmästystä. Siis, eikö tuo ole päivänselvä juttu: Jos mä rukoilen ja pyydän apua, sä autat mua? Eikö?" Vastaus tuli saman tien: "Näytä mulle Raamatusta missä siellä sanotaan, että jos sä teet parhaasi, mä autan sua?" Joten ei auttanut muu kun alkaa etsimään. Ajattelin että helppo homma, max puoli tuntia, ja otin sille iPadin ja avasin Raamattu-ohjelman ja aloin laittaa hakusanoja. Ihan ensiksi ihmetykseni oli suuri kun tajusin, että mähän ymmärrän tätä. Raamattu oli ollut mulle aina hirveän tuttu koska olin papin poikana saanut kuulla kertomukset tuhansia kertoja mutta joka kerta kun olin yrittänyt itse lukea ja ymmärtää, oli tuntunut kuin jotain puuttuisi. En vain ymmärtänyt. Ja usein vielä alkoi nukuttaakin... Ja nyt yhtäkkiä Sanat iskivät kuin leka suoraan sydämeen ja mä ymmärsin. Jumala puhui sanoissa suoraan mulle. Ja aloin nähdä yhteyksiä, kokonaisuuksia, kuin palapelin palat olisi yhtäkkiä löytäneet paikoilleen ja kokonaiskuva alkoi hahmottua kirkkaaksi ja selkeäksi.\nMutta vastausta kysymykseen ei löytynytkään niin helposti. Puoli tuntia venyi tunneiksi. En tehnyt muuta kuin etsin. Ei ollut edes nälkä. Ensimmäinen päivä meni. Toisen päivän iltana aloin tajuta pelin hengen mutta ylpeys ei antanut periksi. Mutta kolmannen päivän iltana oli pakko myöntää totuus. Eihän sieltä sellaista löytynyt. Läpi koko kirjan viesti on täysin kirkas: KAIKKI ON LAHJAA!\nElämä on lahjaa. Kaikki mitä me ollaan on lahjaa. Taidot, kyvyt, lahjat. Kaikki ihmiset ympärillämme, kaikki mitä omistamme, jopa jokapäiväiset tarpeemme... eikä siinä vielä kaikki: rakkaus, ilo, rauha, kärsivällisyys, anteeksanto, kaikki lahjaa. Ja kun kerran maallinen elämä päättyy, pääsemme taivaaseen, jonka pääsylippu on lahjaa. Eikä tässäkään vielä kaikki, saamme lahjaksi myös Voiman, jonka varassa voimme elää tätä maallista elämää tavalla, jossa meidän koko persoona voi olla 100% käytössä juuri niin kuin Jumala on suunnitellut. Kuvaan tätä tilaa samanlaiseksi kun hetket, jolloin sä koet että nyt olen juuri siellä missä mun kuuluu olla. Tiedätkö, ne ainutlaatuisen hienot hetket jolloin istut rannalla katsomassa auringonlaskua tai iltaa ystävien kanssa ja yhtäkkiä tunnet että tässä se on... elämä! Ja nyt mä saan olla sellaisissa tunnelmissa käytännössä lähes jatkuvasti eikä se riipu olosuhteista tai mun yrittämisestä vaan saan vain nauttia mahtavasta seikkailusta.\nNo, koska Jumala sanoi, että kaikki on lahjaa eikä mulla ollut mitään jäljellä, halusin ja ihan rehellisesti sanottuna en olisi paljon muuta voinutkaan, kokeilla voiko sen oikeasti pitää paikkaansa minkä Raamattu lupaa:\n"Sentähden minä sanon teille: älkää murehtiko hengestänne, mitä söisitte tai mitä joisitte, älkääkä ruumiistanne, mitä päällenne pukisitte. Eikö henki ole enemmän kuin ruoka ja ruumis enemmän kuin vaatteet? Katsokaa taivaan lintuja: eivät ne kylvä eivätkä leikkaa eivätkä kokoa aittoihin, ja teidän taivaallinen Isänne ruokkii ne. Ettekö te ole paljoa suurempiarvoiset kuin ne? Ja kuka teistä voi murehtimisellaan lisätä ikäänsä kyynäränkään vertaa? Ja mitä te murehditte vaatteista? Katselkaa kedon kukkia, kuinka ne kasvavat; eivät ne työtä tee eivätkä kehrää. Kuitenkin minä sanon teille: ei Salomo kaikessa loistossansa ollut niin vaatetettu kuin yksi niistä. Jos siis Jumala näin vaatettaa kedon ruohon, joka tänään kasvaa ja huomenna uuniin heitetään, eikö paljoa ennemmin teitä, te vähäuskoiset? Älkää siis murehtiko sanoen: 'Mitä me syömme?' tahi: 'Mitä me juomme?' tahi: 'Millä me itsemme vaatetamme?' Sillä tätä kaikkea pakanat tavoittelevat. Teidän taivaallinen Isänne kyllä tietää teidän kaikkea tätä tarvitsevan. Vaan etsikää ensin Jumalan valtakuntaa ja hänen vanhurskauttansa, niin myös kaikki tämä teille annetaan. Älkää siis murehtiko huomisesta päivästä, sillä huominen päivä pitää murheen itsestään. Riittää kullekin päivälle oma vaivansa."" (Matteus 6:25-34 FINPR)\nSiitä alkoi seikkailu, joka on ollut täynnä mitä erilaisimpia käänteitä. Mä kuvailin tätä jo muutamaa kuukautta myöhemmin niin kuin olisin keskellä käsikirjoitusta, joka on niin täydellinen, että ammattilaisena on pakko ihmetellä kuinka kukaan pystyy kirjoittamaan niin täydellisesti. Draamaa, yllättäviä käänteitä, plotit paikoillaan, yliluonnollisia ilmiöitä, rakkautta eli kaikkea mitä kansainvälinen moderni menestyselokuva tarvitsee. Ja mä olen yksi tämän käsikirjoituksen keskushenkilö. Nyt olen elänyt tuon lupauksen varassa teilut kolme vuotta ja voin sanoa varmaksi että se pitää. Ja Raamattu on täynnä muitakin lupauksia, jotka myös pitää. Olen itse testannut ja tiedän mistä puhun. Ja yksi isoimpia juttuja, joka on tehnyt muhun vaikutuksen ja muuttanut koko elämän, on Rakkaus, jonka Jumala lahjoittaa. Kun sille antaa luvan, se tulee sisään, täyttää ihmisen jokaisen sopen ja puhdistaa kaikesta vanhasta. Se on kuin kultaa virtaisi suonissa kun Rakkaus puhdistaa, vapauttaa ja tekee ihmisen uudeksi. Juuri niin kuin Raamattu opettaa:\n"Mutta oli mies, fariseusten joukosta, nimeltä Nikodeemus, juutalaisten hallitusmiehiä. Hän tuli Jeesuksen tykö yöllä ja sanoi hänelle: "Rabbi, me tiedämme, että sinun opettajaksi tulemisesi on Jumalasta, sillä ei kukaan voi tehdä niitä tunnustekoja, joita sinä teet, ellei Jumala ole hänen kanssansa." Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: joka ei synny uudesti, ylhäältä, se ei voi nähdä Jumalan valtakuntaa". Nikodeemus sanoi hänelle: "Kuinka voi ihminen vanhana syntyä? Eihän hän voi jälleen mennä äitinsä kohtuun ja syntyä?" Jeesus vastasi: "Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: jos joku ei synny vedestä ja Hengestä, ei hän voi päästä sisälle Jumalan valtakuntaan. Mikä lihasta on syntynyt, on liha; ja mikä Hengestä on syntynyt, on henki. Älä ihmettele, että minä sanoin sinulle: teidän täytyy syntyä uudesti, ylhäältä. Tuuli puhaltaa, missä tahtoo, ja sinä kuulet sen huminan, mutta et tiedä, mistä se tulee ja minne se menee; niin on jokaisen, joka on Hengestä syntynyt." Nikodeemus vastasi ja sanoi hänelle: "Kuinka tämä voi tapahtua?" Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Sinä olet Israelin opettaja etkä tätä tiedä! Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: me puhumme, mitä tiedämme, ja todistamme, mitä olemme nähneet, ettekä te ota vastaan meidän todistustamme. Jos ette usko, kun minä puhun teille maallisista, kuinka te uskoisitte, jos minä puhun teille taivaallisista? Ei kukaan ole noussut ylös taivaaseen, paitsi hän, joka taivaasta tuli alas, Ihmisen Poika, joka on taivaassa. Ja niinkuin Mooses ylensi käärmeen erämaassa, niin pitää Ihmisen Poika ylennettämän, että jokaisella, joka häneen uskoo, olisi iankaikkinen elämä. Sillä niin on Jumala maailmaa rakastanut, että hän antoi ainokaisen Poikansa, ettei yksikään, joka häneen uskoo, hukkuisi, vaan hänellä olisi iankaikkinen elämä. Sillä ei Jumala lähettänyt Poikaansa maailmaan tuomitsemaan maailmaa, vaan sitä varten, että maailma hänen kauttansa pelastuisi. Joka uskoo häneen, sitä ei tuomita; mutta joka ei usko, se on jo tuomittu, koska hän ei ole uskonut Jumalan ainokaisen Pojan nimeen. Mutta tämä on tuomio, että valkeus on tullut maailmaan, ja ihmiset rakastivat pimeyttä enemmän kuin valkeutta; sillä heidän tekonsa olivat pahat. Sillä jokainen, joka pahaa tekee, vihaa valkeutta eikä tule valkeuteen, ettei hänen tekojansa nuhdeltaisi. Mutta joka totuuden tekee, se tulee valkeuteen, että hänen tekonsa tulisivat julki, sillä ne ovat Jumalassa tehdyt."" (Johannes 3:1-21 FINPR)\nTuo Rakkaus on siis todellinen voima, Jeesus Kristus, joka muuttaa asumaan ihmisen sydämeen ja aloittaa siellä työn, jonka seurauksena ihmisen saa elämän, jonka vuoksi Jumala on hänet luonut. Jumala on luonut meidät jokaisen ainutlaatuiseksi, juuri oikeanlaiseksi ihmiseksi mutta maailma, joka on Pahuuden vallassa on pilannut monia hienoja asioita sotkemalla, rikkomalla ja valehtelemalla ihmisille, että muuta on turha odottaa. Siksi jokainen meistä on omalla tavallaan rikkinäinen, kuka mistäkin paikasta ja mistäkin syystä mutta ihan jokainen tarvitsee parantajaa. Siksi Jumala lähetti Jeesuksen maan päälle, voittamaan vastustajan metkut ja pelastamaan meidät. Pelastus ei kuitenkaan tarkoita ainoastaan sitä, että kun kuollaan, päästään taivaaseen vaan Jumala haluaa antaa meidän elämään merkityksen jo tässä ajassa. Tämä viesti on vain hautautunut erilaisten uskonnollisten harjoitusohjelmien ja sääntökokoelmien taakse ja ihmiset ovat väsyneet yrittämään ja tekemään parhaansa. Niin olin minäkin. Ja pahinta oli se, että mä oikeasti yritin olla hyvä ihminen ja noudattaa Jumalan tahtoa mutta mitä pidempään meni, sen selkeämmäksi kävi etten saavuta edes omia tavoitteitani, puhumattakaan siitä mitä Jumala tahtoo. Pikkuhiljaa iski väsymys, rakkautta ei riittänyt enää edes itselle ja ainoat vaihtoehdot oli joko luovuttaa tai laskea tasoa. En halunnut kumpaakaan mutta en tiennyt että olisi mitään parempaakaan. Kunnes Jumala pysäytti.\nKoska kokemukseni ei ole ollut suinkaan ruusuilla tanssimista vaan päinvastoin tämä on ollut mun elämän ylivoimaisesti pahinta aikaa. Mutta erikoista on se, että se on samalla ollut ylivoimaisesti parasta aikaa! Paradoksaalista - niin kuin niin monet asiat Jumalan suunnitelmissa. Tänä aikana mun elämän olosuhteet ja tapahtumat ovat olleet täynnä pimeyttä ja tuskaa mutta sisällä olen kokenut sellaista rauhaa, iloa ja rakkautta että jos hipit tietäis ne olis aikaa sitten vaihtaneet huumeet Jeesukseen... :D\nMutta tämä kokemus oli mahdollista vasta kun olin valmis antautumaan. Nostamaan kädet pystyyn ja sanomaan Jumalalle "ihan sama, anna mennä!" Tämän luvan annettuani Jumala saattoi alkaa töihin, rakentamaan minusta sellaisen kun oli suunnitellut ja mitä itse olisin aina tahtonut mutten pystynyt. Mutta Jumala saattoi toimia vasta kun luovuin omasta tahdostani ja annoin kaiken vallan Hänelle. Edesmennyt evankelista Kalevi Lehtinen kuvaa asiaa hienosti:\nKalevi oli tyttärensä ollessa lapsi tehnyt pitkiä kävelylenkkejä Helsingin keskustassa, tyttö kärryissä, Kalevi työnsi. He pysähtyivät silloin tällöin näyteikkunoiden eteen katselemaan. Kun tyttö halusi jatkaa matkaa, hän työnsi kätensä renkaiden pinnojen välistä ja alkoi työntää kärryjä liikkeelle. Eihän ne paljoa liikkuneet mutta viesti oli selvä ja matka jatkui. Mutta joskus sama tapahtui kesken matkan, liikennevaloissa tms. ja Kalevi joutui torumaan tyttöä ja sanomaan hänelle: "Joko sinä työnnät tai isä työntää, mutta ei molemmat yhtä aikaa. Koska jos isä työntää samaan aikaan kuin sinä, sun sormet menee poikki. Se on joko tai."\nMun mielestä tämä on täydellinen esimerkki siitä miten Jumala suhtautuu meidän yrityksiin. Tiedän sen kokemuksesta. Olen yrittänyt kovasti työntää kärryjä ja edennytkin, mutta kovin hitaasti. Ja väsynyt tehottomuuteen ja tuloksiin. Enkä ymmärtänyt, että Isä olisi koko ajan halunnut työntää minua ja pitää huolta kaikin tavoin. Kaikesta.\nNyt olen reilut kolme vuotta elänyt tuon voiman varassa enkä enää vaihtaisi sitä mihinkään. Lisäksi tämä aika on myös opettanut ettei kaikki kärsimys ja pahuus olekaan seurausta ihmisten valinnoista vaan syyt saattavat olla aivan muualla.\n4. Mistä johtuu kärsimys tai pahuus, johon ei näytä liittyvän ihmisen omaa valintaa?\nLuonnonmullistukset, sodat, katastrofit ja kriisit, syntymästä asti olleet sairaudet, ominaisuudet, taipumukset, köyhyys, mielenterveysongelmat, erilaiset riippuvuudet, oma ja toisten ihmisten pahuus jne. aiheuttavat meille tai ympäristöllemme kärsimystä ja valtavia vaikeuksia elää täysipainoista elämää. Miksi Jumala sallii tällaisen kärsimyksen tai pahuuden, joka ei näytä olevan kenenkään syy? Vai onko se jonkun syy?\nTähän tuskin on mitään absoluuttista vastausta mutta kerron mitä itse olen pohtinut. Jeesukselta kysyttiin vähän samasta aiheesta, Hän vastasi näin:\nJa ohi kulkiessaan hän näki miehen, joka syntymästään saakka oli ollut sokea. Ja hänen opetuslapsensa kysyivät häneltä sanoen: "Rabbi, kuka teki syntiä, tämäkö vai hänen vanhempansa, että hänen piti sokeana syntymän?" Jeesus vastasi: "Ei tämä tehnyt syntiä eivätkä hänen vanhempansa, vaan Jumalan tekojen piti tuleman hänessä julki. Niin kauan kuin päivä on, tulee meidän tehdä hänen tekojansa, joka on minut lähettänyt; tulee yö, jolloin ei kukaan voi työtä tehdä. Niin kauan kuin minä maailmassa olen, olen minä maailman valkeus." Tämän sanottuaan hän sylki maahan ja teki syljestä tahtaan ja siveli tahtaan hänen silmilleen ja sanoi hänelle: "Mene ja peseydy Siiloan lammikossa" -se on käännettynä: lähetetty. -Niin hän meni ja peseytyi ja palasi näkevänä. Silloin naapurit ja ne, jotka ennen olivat nähneet hänet kerjääjänä, sanoivat: "Eikö tämä ole se, joka istui ja kerjäsi?" Toiset sanoivat: "Hän se on", toiset sanoivat: "Ei ole, vaan hän on hänen näköisensä". Hän itse sanoi: "Minä se olen". Niin he sanoivat hänelle: "Miten sinun silmäsi ovat auenneet?" Hän vastasi: "Se mies, jota kutsutaan Jeesukseksi, teki tahtaan ja voiteli minun silmäni ja sanoi minulle: 'Mene ja peseydy Siiloan lammikossa'; niin minä menin ja peseydyin ja sain näköni". (Johanneksen 9:1-11 FINPR)\nSairaudetkin ovat siis varmaan Jumalan sallimia, joskus myös aiheuttamia. Mutta niiden syyt ovat paljon monimutkaisemmat. Pitää muistaa, että sairaudet tulivat alkujaan maailmaan paratiisin sääntöjen rikkomisen seurauksena, "kirouksena" joka koskee koko ihmiskuntaa: Ja Aadamille hän sanoi:\n"Koska kuulit vaimoasi ja söit puusta, josta minä kielsin sinua sanoen: 'Älä syö siitä', niin kirottu olkoon maa sinun tähtesi. Vaivaa nähden sinun pitää elättämän itseäsi siitä koko elinaikasi; orjantappuroita ja ohdakkeita se on kasvava sinulle, ja kedon ruohoja sinun on syötävä. Otsasi hiessä sinun pitää syömän leipäsi, kunnes tulet maaksi jälleen, sillä siitä sinä olet otettu. Sillä maasta sinä olet, ja maaksi pitää sinun jälleen tuleman." (1 Mooseksen 3:17-19 FINPR)\nTästä seurauksena saimme kuoleman, vaivan, sairaudet ja jouduimme eroon Jumalasta. Mutta ei se Jumalan tahto ollut vaan ihmisen tahto, jolle Jumala oli halunnut jostain syystä antaa mahdollisuuden. Jumala olisi voinut luoda ihmisen ilman vapaata tahtoa mutta ei tehnyt niin vaan kunnioitti meitä niin, että luotti ja antoi vapauden valita. Se miten tuota vapautta käytämme on oma asiamme ja sen seuraukset myös. Myös tänä päivänä. Usein näyttää siltä, että Jumala puhuttelee ihmisiä sairauksien ja kriisien kautta koska ihminen ei muuten ole valmis kuuntelemaan. Ihmisillä on myös hankaluuksia muuttua, jopa silloin kuin tietää että se on välttämätöntä. Alkoholisti ei pysty luopumaan itselleen vaarallisesta tavasta tai ihminen, joka pelkää, ei pääse peloistaan vaikka kuinka yrittää. Mutta kuitenkaan nuo ihmiset eivät usein ole valmiita hakemaan apua ennen kuin ovat tarpeeksi "pohjalla", jolloin viimeisillä voimilla kuiskaavat "Jumala, jos sä olet siellä, auta". Ihmisellä on paha tapa haluta yrittää omin voimin vaikkei elämä sujukaan niin kuin haluaisi ja siksi Jumala näyttää usein pysäyttävän ihmisen ohjaamalla tämän tilanteeseen, jossa on valmis kuuntelemaan ja Hän käyttää siihen kaikkia olemassaolevia keinoja, myös kärsimyksiä. Se onko kyseessä Jumalan työ vai vastustajan työ, on vaikea tietää ja riippuu varmaankin lopputuloksesta, tuottaako se hyvää vai pahaa hedelmää:\n”Joko tehkää puu hyväksi ja sen hedelmä hyväksi, tahi tehkää puu huonoksi ja sen hedelmä huonoksi; sillä hedelmästä puu tunnetaan. Te kyykäärmeitten sikiöt, kuinka te saattaisitte hyvää puhua, kun itse olette pahoja? Sillä sydämen kyllyydestä suu puhuu. Hyvä ihminen tuo hyvän runsaudesta esille hyvää, ja paha ihminen tuo pahan runsaudesta esille pahaa.” Matteus 12:33-35 FINPR\nJeesus myös selkeästi kertoo miten Jumalan suunnitelmiin kuuluu jokaisen ihmisen jalostaminen sellaiseksi, että tämän elämä tuottaa parhaan mahdollisen tuloksen. Tämä on kuitenkin mahdollista vain kun sallimme Jumalan puhdistaa meidät kaikesta turhasta ja vapauttaa meidät olemaan omia persoonia, sellaisia ihmisiä, joiksi Jumala on meidät jokaisen luonut. Lahjoineen ja ominaisuuksineen - myös heikkouksineen. Tämä jalostus useimmiten sattuu ja aiheuttaa kärsimystä mutta Jumalan tahto on antaa meille elämä, jolla on MERKITYS:\n"Minä olen totinen viinipuu, ja minun Isäni on viinitarhuri. Jokaisen oksan minussa, joka ei kanna hedelmää, hän karsii pois; ja jokaisen, joka kantaa hedelmää, hän puhdistaa, että se kantaisi runsaamman hedelmän. Te olette jo puhtaat sen sanan tähden, jonka minä olen teille puhunut. Pysykää minussa, niin minä pysyn teissä. Niinkuin oksa ei voi kantaa hedelmää itsestään, ellei se pysy viinipuussa, niin ette tekään, ellette pysy minussa. Minä olen viinipuu, te olette oksat. Joka pysyy minussa ja jossa minä pysyn, se kantaa paljon hedelmää; sillä ilman minua te ette voi mitään tehdä. Jos joku ei pysy minussa, niin hänet heitetään pois niinkuin oksa, ja hän kuivettuu; ja ne kootaan yhteen ja heitetään tuleen, ja ne palavat. Jos te pysytte minussa ja minun sanani pysyvät teissä, niin anokaa, mitä ikinä tahdotte, ja te saatte sen. Siinä minun Isäni kirkastetaan, että te kannatte paljon hedelmää ja tulette minun opetuslapsikseni. Niinkuin Isä on minua rakastanut, niin minäkin olen rakastanut teitä; pysykää minun rakkaudessani. Jos te pidätte minun käskyni, niin te pysytte minun rakkaudessani, niinkuin minä olen pitänyt Isäni käskyt ja pysyn hänen rakkaudessaan. Tämän minä olen teille puhunut, että minun iloni olisi teissä ja teidän ilonne tulisi täydelliseksi. Tämä on minun käskyni, että te rakastatte toisianne, niinkuin minä olen teitä rakastanut. Sen suurempaa rakkautta ei ole kenelläkään, kuin että hän antaa henkensä ystäväinsä edestä. (Johanneksen 15:1-13 FINPR)\nSiten voi kai ajatella, että Jumala käyttää kriisejä ja sairauksia, kärsimystä, ja jopa Pahuutta, jalostaakseen ihmistä kohti tuota tavoitetta: "te kannatte paljon hedelmää". Jalostusprosessi voi olla kivulias mutta sen tulokset ovat myös sen arvoiset. Voin kertoa omasta kokemuksesta. Kun saa kokea rakkauden, joka täyttää joka sopukan ja puhdistaa kaikesta vanhasta, pettymyksistä, katkeruudesta, epäonnistumisista ja saa lopettaa kaiken oman yrityksen, silloin elämä vasta alkaa. On nimittäin äärimmäisen hienoa kun voi olla täysin vapaa, vapaa peloista, vapaa toteuttamaan itseään ilman pelkoa mitä muut ajattelee tai miten onnistuu ja samaan aikaan voi kokea sisällään rauhan, joka on riippumaton olosuhteista. Ei enää stressiä vaan varmuus siitä, että kaikki on suuremmissa käsissä. Näitä ei kuitenkaan voi saavuttaa omin voimin vaikka kuinka yrittäisi. Vain Jeesus voi antaa ihmiselle tällaisen lahjan. Eikä siihen tarvita muuta kuin ettei sano "ei" kun Jumala tarjoaa mahdollisuutta. Ei tarvita omaa uskoa, ei tarvita omaa ymmärrystä, ei omaa yritystä:\nSillä armosta te olette pelastetut uskon kautta, ette itsenne kautta-se on Jumalan lahja- ette tekojen kautta, ettei kukaan kerskaisi. (Efesolaisille 2:8, 9 FINPR)\nMutta entäpä sitten silloin kun "syyttömät" joutuvat kärsimään? Miksi Jumala sallii tällaisen? Vaikka sanotaan, että paha saa palkkansa niin todellisuudessa näyttää kuitenkin olevan toisinpäin: paha saa porskuttaa rauhassa ja hyvä saa kärsiä kaksinverroin. Miksi miksi miksi?\nOn pakko myöntää, että joskus Jumala sallii "syyttömien" kärsiä voidakseen pelastaa "syylliset". Itse asiassa voisi sanoa, että Jumala näyttää jopa tehneen tästä jonkinlaisen standardin, luonnonlain. Mietipä mitä tahansa Raamatun päähenkilöä Mooseksesta Jeesukseen tai vaikka todellisia Jeesuksen seuraajia maailmanhistorian aikana Lutherista Boenhoefferiin. Kaikissa tapauksissa yksi joutui kärsimään kunnes erikoisten vaiheiden jälkeen Jumala osoitti voimansa ja sen kuinka tämä yksi oli oikeassa ja tämän tarinan kautta Jumala pelasti monia. Joosefin tarina on tästä tyyppiesimerkki. Jumalalla oli Joosefille erityistehtävä mutta ennen sen täyttymistä Joosef sai kärsiä valtavia vääryyksiä vuosien ajan, kunnes Jumalan säätämä aika tuli ja Joosefin kautta Jumala pelasti koko hänen perheensä ja jopa koko Lähi-Idän nälkäkuolemalta. Tai Job. Vanhurskas mies, joka oli luottanut koko elämänsä Jumalan hyvyyden varaan. Ja yhtäkkiä, taivaallisen "vedonlyönnin" seurauksena, Job menettää kaiken. Perheensä, omaisuutensa, jopa terveytensä. Ja saa vielä "kiusakseen" ystävät joiden mielestä Jobin on täytynyt tehdä jotakin ansaitakseen tällaisen kohtalon. Eihän hyvä Jumala ikipäivänä tekisi tällaistä?\nJob on toista mieltä ja syyttää Jumalaa epäreiluudesta vaatien Jumalalta selvitystä asiaan. Ja sen myös saa. Jumala osoittaa olevansa kaikkivaltias ja sallivansa joskus myös Pahan toiminnan mutta vain saavuttaakseen siten tavoitteensa: pelastaa ympärillä olevat ihmiset. Näin myös Jobin tapauksessa. Jobin kärsimysten kautta Jumala puhutteli hänen ystäviään ja pelasti heidät, aivan samoin kuin on puhutellut miljoonia ja miljoonia ihmisiä kärsimysten keskellä - ja pelastanut Jobin tarinan kautta heidät.\nSama tilanne Lazaruksen kohdalla. Yksi Jeesuksen parhaista ystävistä sairastui mutta Jeesus chillaili kaikessa rauhassa muilla mailla eikä pitänyt mitään kiirettä. Erikoista, varsinkin kun kaikissa muissa tapauksissa, joissa Jeesus pyydettiin apuun, Hän toimi saman tien. Lähti, paransi, vapautti. Ja parhaan ystävän kohdalla ei mitään. Erikoista? Kyllä paitsi jos ymmärtää mitä Jeesus sanoi koko ajan rivien välissä: "mä tiedän mitä mä teen". Sanoipahan sen myös aika suoraan mutta kukaan ei vain ymmärtänyt:\n”Näin hän puhui, ja sitten hän sanoi heille: "Ystävämme Lasarus nukkuu, mutta minä menen herättämään hänet unesta". Niin opetuslapset sanoivat hänelle: "Herra, jos hän nukkuu, niin hän tulee terveeksi". Mutta Jeesus puhui hänen kuolemastaan; he taas luulivat hänen puhuneen unessa-nukkumisesta. Silloin Jeesus sanoi heille suoraan: "Lasarus on kuollut, ja minä iloitsen teidän tähtenne siitä, etten ollut siellä, jotta te uskoisitte; mutta menkäämme hänen tykönsä".” Johannes 11:11-15 FINPR\nJeesus näyttää siis tietävän hyvin tarkasti mitä tapahtuu, koska Jumalalla on suunnitelma. Ja kun Jumalalla on suunnitelma, yksi joutuu kärsimään vähän aikaa tuodakseen sitten pelastuksen muille. Lasarus oli tilanteessa sijaiskärsijä, aivan samoin kuin Joosef tai Job, ja silti samalla sai mittaamattoman arvokkaan tehtävän ja kokemuksen, jonka Job puki hienosti sanoiksi:\n”Korvakuulolta vain olin sinusta kuullut, mutta nyt on silmäni sinut nähnyt.” Job 42:5 FINPR\nJa kaikissa näissä tapauksissa ihmiset uskoivat. Ja siten yhden kärsimyksen kautta Jumala saattoi puhutella heitä ja pelastaa heidät. Näin on aina ollut ja on edelleen koska Jumala tahtoo pelastaa ihan jokaisen:\n”Mitä arvelette? Jos jollakin ihmisellä on sata lammasta ja yksi niistä eksyy, eikö hän jätä niitä yhdeksääkymmentä yhdeksää vuorille ja mene etsimään eksynyttä? Ja jos hän sen löytää, totisesti minä sanon teille: hän iloitsee enemmän siitä kuin niistä yhdeksästäkymmenestä yhdeksästä, jotka eivät olleet eksyneet. Niin ei myöskään teidän taivaallisen Isänne tahto ole, että yksikään näistä pienistä joutuisi kadotukseen.” Matteus 18:12-14 FINPR\n5. Hyvä Jumala?\nHyvä Jumala voi siis täysin perustellusti sallia Pahan toiminnan koska Hänellä on suunnitelma. Pelastaa jokaikinen ja antaa heille yltäkylläinen, merkityksellinen elämä. Se on paljon suurempaa rakkautta kuin se että poistaisi maailmasta kärsimyksen ja pahuuden mutta sen seurauksena ihminen jatkaisi kapinointiaan ja kohtaisi karun lopun.\nJa jos otamme Jumalan Rakkauden vastaan ja seuraamme Jeesusta, silloin myös kummasti kärsimys alkaa vähetä maailmastamme ja lopputulos on juuri se mihin hyvä Jumala tähtääkin:\n”Siinä ilmestyi meille Jumalan rakkaus, että Jumala lähetti ainokaisen Poikansa maailmaan, että me eläisimme hänen kauttansa. Siinä on rakkaus-ei siinä, että me rakastimme Jumalaa, vaan siinä, että hän rakasti meitä ja lähetti Poikansa meidän syntiemme sovitukseksi. Rakkaani, jos Jumala on näin meitä rakastanut, niin mekin olemme velvolliset rakastamaan toinen toistamme. Jumalaa ei kukaan ole koskaan nähnyt. Jos me rakastamme toinen toistamme, niin Jumala pysyy meissä, ja hänen rakkautensa on tullut täydelliseksi meissä. Siitä me tiedämme pysyvämme hänessä ja hänen pysyvän meissä, että hän on antanut meille Henkeänsä. Ja me olemme nähneet ja todistamme, että Isä on lähettänyt Poikansa maailman Vapahtajaksi. Joka tunnustaa, että Jeesus on Jumalan Poika, hänessä Jumala pysyy, ja hän Jumalassa. Ja me olemme oppineet tuntemaan ja me uskomme sen rakkauden, mikä Jumalalla on meihin. Jumala on rakkaus, ja joka pysyy rakkaudessa, se pysyy Jumalassa, ja Jumala pysyy hänessä. Näin on rakkaus tullut täydelliseksi meissä, että meillä olisi turva tuomiopäivänä; sillä sellainen kuin hän on, sellaisia mekin olemme tässä maailmassa. Pelkoa ei rakkaudessa ole, vaan täydellinen rakkaus karkoittaa pelon, sillä pelossa on rangaistusta; ja joka pelkää, se ei ole päässyt täydelliseksi rakkaudessa. Me rakastamme, sillä hän on ensin rakastanut meitä. Jos joku sanoo: "Minä rakastan Jumalaa", mutta vihaa veljeänsä, niin hän on valhettelija. Sillä joka ei rakasta veljeänsä, jonka hän on nähnyt, se ei voi rakastaa Jumalaa, jota hän ei ole nähnyt. Ja tämä käsky meillä on häneltä, että joka rakastaa Jumalaa, se rakastakoon myös veljeänsä.” 1. Johannes 4:9-21 FINPR\nMutta niin kuin tiedämme rakastaminen ei ole helppoa. Usein vaikka kuinka yritämme ja teemme parhaamme, rakkautemme ei riitä. Tai hyvä tahtomme muuttuukin huomaamattamme rakkauden irvikuvaksi ja niin kuin sanotaan "road to hell is paved with good intentions". Siksi on enemmän kuin oleellista ymmärtää, että Raamattu ei puhu meidän yrittämästämme rakkaudesta vaan Jumalan lahjarakkaudesta. Valitettavasti tämä asia on ymmärretty useimmiten täysin väärin ja rakkautta on yritetty pusertaa omin voimin niin maan perusteellisesti. Jokaiselle tuttua Rakkauden-ylistystä, 1. Korinttolaiskirjeen 13. lukua, on usein käytetty rakkauden mittarina, johon meidän pitäisi pyrkiä. Kuinka moni naimisiin mennyt parikin on häissään saanut kuulla kuinka siinä teille on tavoitetta. Aviopuolisot ovat sitten kukin parhaansa mukaan toteuttaneet, seurauksena vain ainainen kokemus epäonnistumisesta.\nMutta entäpä jos kysymys onkin vain totaalisesta väärinymmärryksestä, siitä ettei koko Rakkaus-asiaa ole ymmärretty Jumalan lahjaksi. Kalevi Lehtinen opetti tuosta Raamatunkohdasta niin, että laitapa jokaisen rakkaus-sanan tilalle Jeesus, vasta silloin voit ymmärtää mitä todellinen Rakkaus on:\nVaikka minä puhuisin ihmisten ja enkelien kielillä, mutta minulla ei olisi Jeesusta, olisin minä vain helisevä vaski tai kilisevä kulkunen. Ja vaikka minulla olisi profetoimisen lahja ja minä tietäisin kaikki salaisuudet ja kaiken tiedon, ja vaikka minulla olisi kaikki usko, niin että voisin vuoria siirtää, mutta minulla ei olisi Jeesusta, en minä mitään olisi. Ja vaikka minä jakelisin kaiken omaisuuteni köyhäin ravinnoksi, ja vaikka antaisin ruumiini poltettavaksi, mutta minulla ei olisi Jeesusta, ei se minua mitään hyödyttäisi. Jeesus on pitkämielinen, Jeesus on lempeä; Jeesus ei kadehdi, ei kerskaa, ei pöyhkeile, ei käyttäydy sopimattomasti, ei etsi omaansa, ei katkeroidu, ei muistele kärsimäänsä pahaa, ei iloitse vääryydestä, vaan iloitsee yhdessä totuuden kanssa; kaikki Jeesus peittää, kaikki Jeesus uskoo, kaikki Jeesus toivoo, kaikki Jeesus kärsii. Jeesus ei koskaan häviä; mutta profetoiminen, se katoaa, ja kielillä puhuminen lakkaa, ja tieto katoaa. Sillä tietomme on vajavaista, ja profetoimisemme on vajavaista. Mutta kun tulee se, mikä täydellistä on, katoaa se, mikä on vajavaista. Kun minä olin lapsi, niin minä puhuin kuin lapsi, minulla oli lapsen mieli, ja minä ajattelin kuin lapsi; kun tulin mieheksi, hylkäsin minä sen, mikä lapsen on. Sillä nyt me näemme kuin kuvastimessa, arvoituksen tavoin, mutta silloin kasvoista kasvoihin; nyt minä tunnen vajavaisesti, mutta silloin minä olen tunteva täydellisesti, niinkuin minut itsenikin täydellisesti tunnetaan. Niin pysyvät nyt usko, toivo, Jeesus, nämä kolme; mutta suurin niistä on Jeesus. (1 Korinttilaisille 13:1-13 FINPR)\nTällä lahja-Rakkaudella ei ole rajoja. Se ei koskaan lopu. Eikä sitä tarvitse pusertaa. Se vain virtaa ihmisen läpi, aikaansaaden kaikkea sitä hyvää mitä täydellinen rakkaus vain voi saada aikaan. Se on voima joka voittaa pahan hyvällä ja poistaa kärsimykset, muuttaa maailmaa, aivan niin kuin Kalevi Lehtisen esimerkki elävästä elämästä hienosti kuvaa:\nKalevi Lehtinen oli vetämässä suurta evankeliointi-tapahtumaan Helsingissä joskus 80-90-luvun vaihteessa ja iltapäivälehden toimittaja tuli haastattelemaan häntä. Toimittaja suhtautui kaikin puolin kyynisesti koko touhuun. Hän kysyi Lehtiseltä tähän tyyliin: "Miten sä voit kuvitella, että sun uskonto voi tehdä yhtään mitään kun päivittäin tuhannet ja kymmenet tuhannet naiset ja lapset kuolevat Afrikassa nälkään?" Kalevi Lehtinen mietti mielessään, että mitä tuohon nyt voisi sanoa. Ihan mahdoton kysymys. Sitten hän rukoili mielessään: "Jumala, auta." Samassa hän sai vastauksen, jonka hän kertoi toimittajalle: "Maailmassa on ihan tarpeeksi ruokaa ruokkia jokainen maailman ihminen. Maailmassa on ihan tarpeeksi kuljetuskalustoa, laivoja rekkoja, lentokoneita... niin, että ruoka voidaan kuljettaa niiltä joilla sitä on, niille joilla sitä ei ole. Ja maailmassa on ihan tarpeeksi koulutettuja, päteviä, ihmisiä, pilotteja, merimiehiä, lentäjiä, logistiikka-ammattilaisia, että tämä projekti voidaan toteuttaa. Mutta on yksi asia joka puuttuu. Tahto. Ja se tahto on Rakkaus. Ja siihen minun "uskontoni" antaa vastauksen, joka on Jeesus Kristus."\nVoiko asiaa hienommin tiivistää?\nJoten kaikenkaikkiaan on ehkä vähän tyhmää pohtia pahuuden ja kärsimyksen ongelmaa vuosisatojen ajan, jos niiden poistamiseen on olemassa keino, joka on meidän kaikkien vastaanotettavissa koska tahansa. Oleellinen kysymys onkin ehkä:\nMitä sinä vastaat kun hyvä Jumala tarjoaa sinulle Lahjaansa? Ja toisaalta mitä sinä teet jos olet tuon Lahjan jo saanut?\nMinä tiedän jo oman vastaukseni:\n”Mutta jos pidätte pahana palvella Herraa, niin valitkaa tänä päivänä, ketä tahdotte palvella, niitäkö jumalia, joita teidän isänne palvelivat tuolla puolella virran, vai amorilaisten jumalia, niiden, joiden maassa te asutte. Mutta minä ja minun perheeni palvelemme Herraa."” Joosuan kirja 24:15 FINPR\n]]> 0 http://miikaelo.puheenvuoro.uusisuomi.fi/201761-miksi-jumala-sallii-pahan-jos-han-kerran-on-kaikkivaltias-ja-hyva#comments Elämä Elämän tarkoitus Hyvä Jumala Paha Sat, 05 Sep 2015 14:43:23 +0000 Miika Elo http://miikaelo.puheenvuoro.uusisuomi.fi/201761-miksi-jumala-sallii-pahan-jos-han-kerran-on-kaikkivaltias-ja-hyva Uskostapuhdistus - nyt! http://kaukotuovinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/198563-uskostapuhdistus-nyt
Jumala sitä, jumala tätä, jumala istuu, jumala makaa, jumala edestä, jumala takaa. Ihmiset ja uskonnot suoltavat käsityksiä jumalasta ja sitten tarrautuvat käsityksiinsä. Jumala hukkuu käsityksiin jumalasta ja katoaa jonnekin.

Ihmiset ja uskontokunnat loihtivat uskoja jumalaan ja alkavat rakastaa noita uskojaan. Jumala hukkuu ihmispolojen uskoon, kivettyy kuvatuksekseen. Mutta ihmispolon loihtima jumala on pieni sana; sen tohtii lausua, turhaankin.

Jos jumala riisuttaisiin jumalaa koskevista käsityksistä sekä uskoista jumalaan, jäisikö jäljelle jotain, mitään? Vaiko vasta sitten olisi olemassa oikea tai varsinainen jumala? Vai onko jumala yhtä kuin jumalakäsitysten kooste?

Usko on sormi, joka osoittaa ensisijaisesti uskovaisen egoon. Usko on minän pönkkä, proteesi ja defenssi, egomaanikon minähöttöä ja hybristä. Uskonto on instituutioksi jäykistettyä joukkoharhaa.

Jumalauta! Tai Alan Wattsin sanoin: ”Jumalaan uskominen ja oman uskonsa mukaisen Jumalan etsiminen on vain mielipiteen vahvistamista.” Ihmisen rakas minä pönkittyy, mutta jumala jää ties minne.

Perkele! Irti ja eroon uskosta! Puhdistus uskosta!

Irtirepäisyssä piilee kylläkin vaara, että uskon takaa, jostakin, pullahtaa esiin jumala. Varokaa siis, uskovaiset! Herätkää, ateistit!

Syntiä on, kuulemma, kaikki mikä erottaa ihmisen jumalasta. Täten syntiä on omahyväinen, aukoton ja vastaansanomaton usko. Ja uskonto on synnin pesä.

Sufilainen mystikko Rumi kirjoitti, että niillä jotka rakastavat Jumalaa ei ole muuta uskontoa kuin Jumala. Jatkan tästä toteamalla, että meillä muilla sitten onkin kaiken maailman jumalakäsityksiä, uskoja, uskontoja ja huojuvia egoja palveltavana, palvottavana ja rukoiltavana.

Ja minä jään vaalimaan luuloani, että mitään jumalaa ei taida olla olemassa . . .

 0

\nJumala sitä, jumala tätä, jumala istuu, jumala makaa, jumala edestä, jumala takaa. Ihmiset ja uskonnot suoltavat käsityksiä jumalasta ja sitten tarrautuvat käsityksiinsä. Jumala hukkuu käsityksiin jumalasta ja katoaa jonnekin.\nIhmiset ja uskontokunnat loihtivat uskoja jumalaan ja alkavat rakastaa noita uskojaan. Jumala hukkuu ihmispolojen uskoon, kivettyy kuvatuksekseen. Mutta ihmispolon loihtima jumala on pieni sana; sen tohtii lausua, turhaankin.\nJos jumala riisuttaisiin jumalaa koskevista käsityksistä sekä uskoista jumalaan, jäisikö jäljelle jotain, mitään? Vaiko vasta sitten olisi olemassa oikea tai varsinainen jumala? Vai onko jumala yhtä kuin jumalakäsitysten kooste?\nUsko on sormi, joka osoittaa ensisijaisesti uskovaisen egoon. Usko on minän pönkkä, proteesi ja defenssi, egomaanikon minähöttöä ja hybristä. Uskonto on instituutioksi jäykistettyä joukkoharhaa.\nJumalauta! Tai Alan Wattsin sanoin: ”Jumalaan uskominen ja oman uskonsa mukaisen Jumalan etsiminen on vain mielipiteen vahvistamista.” Ihmisen rakas minä pönkittyy, mutta jumala jää ties minne.\nPerkele! Irti ja eroon uskosta! Puhdistus uskosta!\nIrtirepäisyssä piilee kylläkin vaara, että uskon takaa, jostakin, pullahtaa esiin jumala. Varokaa siis, uskovaiset! Herätkää, ateistit!\nSyntiä on, kuulemma, kaikki mikä erottaa ihmisen jumalasta. Täten syntiä on omahyväinen, aukoton ja vastaansanomaton usko. Ja uskonto on synnin pesä.\nSufilainen mystikko Rumi kirjoitti, että niillä jotka rakastavat Jumalaa ei ole muuta uskontoa kuin Jumala. Jatkan tästä toteamalla, että meillä muilla sitten onkin kaiken maailman jumalakäsityksiä, uskoja, uskontoja ja huojuvia egoja palveltavana, palvottavana ja rukoiltavana.\nJa minä jään vaalimaan luuloani, että mitään jumalaa ei taida olla olemassa . . .\n]]> 2 http://kaukotuovinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/198563-uskostapuhdistus-nyt#comments Ateismi Jumala Uskonpuhdistus Uskonto Sat, 18 Jul 2015 16:07:02 +0000 Kauko Tuovinen http://kaukotuovinen.puheenvuoro.uusisuomi.fi/198563-uskostapuhdistus-nyt ”Elämän löytyminen avaruudesta 10 vuoden sisällä todennäköistä”? http://jannummensalo.puheenvuoro.uusisuomi.fi/193400-%E2%80%9Delaman-loytyminen-avaruudesta-10-vuoden-sisalla-todennakoista%E2%80%9D
Näin otsikoi Yle uutisensa 8.4.2015 ja viitaten havaittuihin molekyyleihin 455 valovuoden päässä sijaitsevan tähden ympärillä pyörivässä materiaalikehässä.1 Tutkittu tähti MWC 480 sijaitsee Härän tähtikuviossa ja sen massa on 1,8 kertaa Auringon massa. Mitä sitten löytyi tähteä kiertävästä sumun spektrianalyysin perusteella? Lopulta varsin yksinkertaisia syaanimolekyylejä CH3CN, HC3N ja HCN.

Millerin kokeet – kun elämää ei löytynytkään

Kukahan muistaa vielä Miller-Urey -kokeet 1950-luvulla?3 Nuori tutkija Stanley Miller kohahdutti koko maailmaa laboratoriokokeillaan. Miller pyrki simuloimaan kuviteltua alkuilmakehää. Hän lisäsi laboratoriolaitteistoonsa metaania, ammoniakkia, vettä ja vetyä. Sitten hän johti sähkövirtaa liemeen pyrkien  vastaamaan salamaniskuja, paineisti ja lämmitti. Yhdisteet tietenkin reagoivat keskenään näissä olosuhteissa. Muodostuneet molekyylit olivat samoja mitä nyt on löytynyt ja monimutkaisempiakin.  1950-luvulla uumoiltiin elämän synnyttämisen laboratoriossa tapahtuvan lähitulevaisuudessa.

Stanley Miller kuoli 2007 jatkettuaan tutkimuksiaan hyvin rahoitettuna 50 vuoden ajan. Elämää ei syntynyt, ei lähellekään. Mitään suurta kohu-uutisoitavaa ei enää noussut julkisuuteen. Ei ole epäilystä etteikö tälläkin kertaa kävisi samoin. Havaitut yksinkertaiset molekyylit sisältävät muutaman atomien toisiinsa liitettyinä. Elämän biokemia on fyysiseltä olemukseltaan satoja kertaluokkia monimutkaisempaa.

Elämää syntyy vain elämästä jonka luoja on Jumala

Kristitty biokemisti, kolminkertainen tohtori A.E.Wilder-Smith huomautti aikoinaan että jokaisessa säilykepurkissakin on äärettömän paljon lähempänä elämää olevia molekyylejä, suojassa ja optimaalisessa lämpötilassa. Hyvin pitkän ajan kuluessa orgaaniset molekyylit alkavat vain hajota palasiksi, uutta elämää ei synny vaikka parempia olosuhteita tuskin voisi kuvitella.

Nobelisti, ateisti George Wald totesi aikoinaan: ”En usko siihen (luomiseen) filosofisista syistä, koska en halua uskoa Jumalaan. Niinpä päätän uskoa siihen minkä tiedän olevan tieteellisesti mahdotonta, evoluutioon johtavaan elämän syntyyn itsestään.”

Fyysisessä maailmankaikkeudessamme vain elämä synnyttää elämää. Ja tämän elämän alku on Jumalassa. Luukas pukee asian sanoiksi evankeliuminsa kolmannessa luvussa kertoessaan Jeesuksen sukuluetteloa joka päättyy sanoihin ”…tämä Aadamin, tämä Jumalan”.  Hän on elämän lähde, ylläpitäjä ja kaiken Alku.

LÄHTEITÄ

http://yle.fi/uutiset/avaruudesta_loytyi_ensi_kertaa_elaman_rakenneosia_...

http://www.nature.com/nature/journal/v520/n7546/full/nature14276.html

http://fi.wikipedia.org/wiki/Ureyn%E2%80%93Millerin_koe

 0

\nKukahan muistaa vielä Miller-Urey -kokeet 1950-luvulla?3 Nuori tutkija Stanley Miller kohahdutti koko maailmaa laboratoriokokeillaan. Miller pyrki simuloimaan kuviteltua alkuilmakehää. Hän lisäsi laboratoriolaitteistoonsa metaania, ammoniakkia, vettä ja vetyä. Sitten hän johti sähkövirtaa liemeen pyrkien vastaamaan salamaniskuja, paineisti ja lämmitti. Yhdisteet tietenkin reagoivat keskenään näissä olosuhteissa. Muodostuneet molekyylit olivat samoja mitä nyt on löytynyt ja monimutkaisempiakin. 1950-luvulla uumoiltiin elämän synnyttämisen laboratoriossa tapahtuvan lähitulevaisuudessa.\nStanley Miller kuoli 2007 jatkettuaan tutkimuksiaan hyvin rahoitettuna 50 vuoden ajan. Elämää ei syntynyt, ei lähellekään. Mitään suurta kohu-uutisoitavaa ei enää noussut julkisuuteen. Ei ole epäilystä etteikö tälläkin kertaa kävisi samoin. Havaitut yksinkertaiset molekyylit sisältävät muutaman atomien toisiinsa liitettyinä. Elämän biokemia on fyysiseltä olemukseltaan satoja kertaluokkia monimutkaisempaa.\nElämää syntyy vain elämästä jonka luoja on Jumala\nKristitty biokemisti, kolminkertainen tohtori A.E.Wilder-Smith huomautti aikoinaan että jokaisessa säilykepurkissakin on äärettömän paljon lähempänä elämää olevia molekyylejä, suojassa ja optimaalisessa lämpötilassa. Hyvin pitkän ajan kuluessa orgaaniset molekyylit alkavat vain hajota palasiksi, uutta elämää ei synny vaikka parempia olosuhteita tuskin voisi kuvitella.\nNobelisti, ateisti George Wald totesi aikoinaan: ”En usko siihen (luomiseen) filosofisista syistä, koska en halua uskoa Jumalaan. Niinpä päätän uskoa siihen minkä tiedän olevan tieteellisesti mahdotonta, evoluutioon johtavaan elämän syntyyn itsestään.”\nFyysisessä maailmankaikkeudessamme vain elämä synnyttää elämää. Ja tämän elämän alku on Jumalassa. Luukas pukee asian sanoiksi evankeliuminsa kolmannessa luvussa kertoessaan Jeesuksen sukuluetteloa joka päättyy sanoihin ”…tämä Aadamin, tämä Jumalan”. Hän on elämän lähde, ylläpitäjä ja kaiken Alku.\n]]> 0 http://jannummensalo.puheenvuoro.uusisuomi.fi/193400-%E2%80%9Delaman-loytyminen-avaruudesta-10-vuoden-sisalla-todennakoista%E2%80%9D#comments Astrobiologia Elämän synty Evoluutio Jumala Luominen Sat, 18 Apr 2015 05:14:32 +0000 Jan Nummensalo http://jannummensalo.puheenvuoro.uusisuomi.fi/193400-”elaman-loytyminen-avaruudesta-10-vuoden-sisalla-todennakoista”