Ruokablogi Pallolaajennus: huhtikuuta 2012\nLähettänyt Jussi Koivisto klo 21.00 2 kommenttia\nLähettänyt Jussi Leinonen klo 19.12 2 kommenttia\nOlin kemuissa tuossa joku aika sitten. Mutkin kutsutaan joskus jonnekin. Simben kemuissa kitara soi ja laulu raikasi. Ja tarjoamiset olivat aika jees.\nMontaa itsetehtyä herkkua tarjottiin, mutta kaupan tavaraa myös. Kaupan tuotteista vaikutuksen tekivät eritoten jotkut Tupla-patukkakeksit, joita en suoralta kädeltä muistanut aiemmin syöneeni. Mukavan makeita jytkypötkyjä. Vaimo - ei yllättävästi - ei lämmennyt, ja selitys oli vanha tuttu: "Liian makeaa."\nMinä olen tunnetusti eri maata: Ludvig XIV:tä soveltaen voisin sanoa, että makeus, se olen minä. Ja diggasin keksejä kyllä, taisin syödä enemmän kuin lakisääteisen osani niitä. Pieniä keksin ja patukan yhdistelmiä, keksintöä ei voi pitää huonoja. Ei ehkä sellaista syötävää, mitä tulisi itse äkkiä ostettua omaksi herkkupalaksi. Vaatii jonkun syyn, vieraita tai jotakin. Tai Simbe-kemut.\nOnneksi apu toisinaan on lähellä, kun hätä on keskivertoa akuutimpi. Leafin veijarit nimittäin lähettivät minulle maistettavaksi näitä melkein samoja jytkyjä eli Tupla Shufflen uutuudeen, toffeeversion. Ehkä mulla on joku henkinen konnektio Turkuun. Toffeeversio muistuttaa hieman Lion-patukkaa makumaailmaltaan, mitä ei voitane pitää huonona asiana. Snadisti makeempi ehkä kuin se toinen, eli mennään jo meikäläisenkin ylärajoilla, mutta hyvää silti. Ehkä originaali kuitenkin parempi, mutta pitäisi syödä enemmän, jotta pääsisin varmuuteen...\nOlemme Leinosen kanssa vasta oppipoikia (aka Nuo ylväät Koffin naiset)\nKuvan kolatölkki ei liity tapaukseen.\nJussin kanssa olemme levittäneet kolan ilosanomaa ja keksineet muun muassa joulukolanterin. Meikäläisellä on aina kolaa töissä ja siellä tyhjien tölkkien kokoelma, paitsi herättää keskustelua ihmisissä, myös toisinaan kaatuu kolisten herättäen keskustelua ihmisissä. Silti olemme vain oppipoikia, mitä tulee kolaan ja sen alaluokkaan työkolaan.\nOlin eilen tutustumassa jenkkioluisiin Koffin iloisten veikkojen kanssa. Palaan olueen myöhemmin, mutta ensin tärkein eli kola. Tapasin nimittäin pari naista, jotka olivat osanneet hakeutua oikeaan paikkaan töihin ja hyödynsivät totisesti asemaansa maksimaalisesti. Siten, että jopa tunsin pelonsekaista kunnioitusta.\nPanimosta, kun on kyse, niin ei yllätä se, että virvoitusjuomat tulee talon puolesta. Jumanskegale mäkin haluan "juomapojan" meille töihin. Pitänee pistää aloitetta laatikkoon tai työhakemusta Keravalle. Oma poju, joka tilauksen mukaan tuo kolajuomia kaappiin, aijjai. Ilmainen kahvi on niin bleeh siihen verrattuna.\nEn tiedä vaan, miten siinä kävisi. Pelkoa ja kunnioitusta herättänyt asia nimittäin oli se, että tapaamani kaksi naishenkilöä arvioivat juovansa noin kolme litraa kolaa päivässä. Kolme litraa on melko runsaasti, nääs. Ja jos arvioit keskimääräiseksi kulutukseksi kolme, kyllä sitä toisinaan menee neljä ja hulluna päivänä viisi. Viisi litraa kolajuomaa päivässä, sehän ymmärtääkseni tappoi Jimmy Hoffankin.\nOnhan kola hienoutta ja ehdottomasti ottaisin sitä mukaan autiolle saarelle, mutta silti olette kyllä eri tasolla. I salute you.\nP.S. Muuten ei oo hätää, pidän kommentit omana tietonani ;)\nLähettänyt Jussi Koivisto klo 23.22 1 kommenttia\nJos menet Esson baariin tai Helsingin Sanomien keskustelupalstalle kysymään, ennen euroon siirtymistä Suomessa sai joka paikassa kupin kahvia markalla. Siellä taivastellaan, että ei olisi markka-aikaan maksettu 15 markkaa kahvikupista. Joillakin on hintataso jämähtänyt 80-luvulle, mutta minkäs teet, moinen nillitys on vain kestettävä. Ja hauskojahan keskustelupalstat on sopivassa määrin nautittuina.\nSiitä huolimatta tänään, eli tekstin julkaisuajankohta huomioiden eilen, join kyllä kallista sumppia. Menimme kaverin kanssa hotelli Torniin. Jo matkalla Suomi tarjosi parastaan, kun joku nousuhumalaa työstänyt kalareissulla ollut mies halusi viihdyttää meitä jutuillaan. No anyway, päästiin 14. kerrokseen ja koska kello oli vasta kaksi, tyydyin niiden aiemmin suosittelemieni mojitojen sijaan kahvikupposeen.\nVanhana herrasmiehenä maksoin omani ja seuralaisen kahvin. Annoin korttia, sudin nimeä ja otin kupin edes oikein huomaamatta asiaa. Vasta ulostauduttuamme juomaan sumppia, keksin katsoa kuitista, mitä kuvan mopokoon kahvikuppi maksoi. Arvatkaapa mielessä, ennen kuin luette eteenpäin.\nOli nimittäin luultavasti kallein, mitä oon vähään aikaa juonut, jos koskaan. 4,70 per kuppi. Saa luultavasti tosissaan yrittää, että yhtä kalliin kahvin löytää. Jälkiruokakuppi vähän paremmassakin ravintelissa irronnee halvemmalla. No ei siinä mitään, kohtuullinen korvaushan tuo on. Ei siinä tuosta pikivedestä maksettu. On yksi asia juoda kotikeittoista omassa väsyneessä keittiössä ja aivan jotain muuta siemailla sumppia Helsingin kattojen yläpuolella. Siitä huolimatta tein jotain tavallisesta poikkeavaa.\nJuon suodatinkahvini aina mustana ilman sokeria. Syy on se, kuten olen varmasti sanonut aiemminkin, että sokeria ja maitoa ei aina ole saatavilla, mutta kahvia on Suomessa aina. Rahat, patruunat, rakkaus, ruoka, kaikki voi loppua, mutta kahvia on - aina. Tällä kertaa join kuitenkin kahvini kokeeksi sokerin kera, sillä järkeilin, että kerran olin tassilla olevasta sokerista maksanut, näillä hinnoilla se kannatti käyttää :D\nEns kerralla taas mustana, sokeri ei dieselmallin kahviin kuulu.\nLähettänyt Jussi Koivisto klo 13.20 2 kommenttia\nLähettänyt Jussi Koivisto klo 8.39 0 kommenttia\nValokuvien poistoa taas. Nää on ollut ties kuinka pitkään luonnos-tilassa Bloggerissa. Tempaistaanpa nyt poies.\nTaitaa olla Iguanan lounas. Sen lounaalla yhdistyy kyllä monenlaiset eminenssit ja Eminemit. Nachoja, oliiveja, pizzaa. En ole ihan vakuuttunut, mutta tarpeeksi harvoin kun syö, niin mikäs siinä.\nTaitaa olla WTC:n Coffee Housesta. Vaikea muistaa, miltä maistuu, kun tästäkin on aikaa. Kuvan blondi asui vielä Tampereella tuolloin. Ei ehkä lunastanut ulkonäkönsä odotuksia, ciabatta siis. Tai sitten lunasti. Mene, tiedä.\nStone'sin mättöä. Aika jees muistaakseni. Metalliläpyskällä tarjoilu extraplussaa. Lihaisaa ja miehekästä, mutta naisetkin saa syödä.\nEn mene vannomaan, mutta veikkaan Helsingin Kaupungintalon Amicaa ruokapaikaksi. Sen muistan, että kuvasin ruoan eritoten pienien lihapullien takia. En mieltynyt niihin. Hitto, jos haluat myydä lihapullia, myy, mutta myy sitten vaikka kolme isoa mieluummin kuin kahdeksan minimalistista. Paha mieli tulee tollaisten mopojen katselemisesta.\nAiemmassa sarjatulessa oli kahvia Torresta, tässä heidän ciabansa. Oli hyvä, voin suositella. Taitaa olla lohta sisällä, nälkä tulee kattellessa.\nRuoholahden kauppakeskuksen aulan kahvilasta. En muista nimeä, joku Ciao Cafe, Adios Bar tai joku sellainen. Myöskään kuvan eines, mikä onkaan nimeltään, ei jättänyt muistijälkiä, joten ei liene erikoinen. Mummon (ei mun) tekemät lapaset sen sijaan kylläkin.\nLähettänyt Jussi Koivisto klo 23.12 0 kommenttia\nKun sivistynyt ihminen käy ulkomailla, hän tuo tuliaisia. Usein ei-rakastavaisten välillä riitttää, että tuliainen on jotain pientäkivaa syötävää. Joskus tuliaiset ostetaan vasta Suomessa Alepasta, kuten eräs työkaverini teki taannoin, mutta tuliaisia tuodaan yhtä kaikki.\nJos tuliaisia tuova henkilö on erityisen sivistynyt sydämeltään, hän tuo kola-aiheista tavaraa. Oheiset Fizzyn kolatikut sain engelsmanneja morjenstamassa käyneeltä itäpasilanaiselta.\nKiitos. Ottakaahan oppia.\nLähettänyt Jussi Koivisto klo 11.00 0 kommenttia\nKävin just ikeassa, reilu parihugea meni taas, vaikka tämä oli jo toinen muuttoomme liittyvä käynti. Olin lankalauantaina liikenteessä ja väkeä piisasi. Hitto vie en päässyt syömään, kun sekä lounasmestassa että kassojen jälkeisessä pikaruokapaikassa oli hermeettiset jonot. Harmitti todellakin.\nEi sillä, kyllä siellä jollakin huonommin meni. Yhdellä miehellä oli yhdet kärryt täynnä tavaraa ja vauva ja pieni lapsi niissä. Lisäksi kaksi sellaista pakettienkuljetusvaunua myös. Hän ei selvinnyt ihan pienellä summalla tuosta reissusta ja kai elämästäänkään, mutta saattoihan se olla joku rikas paskikainenkin.\nMutta asiaan sanoi saksalainen, kun kaasua tilasi. Näin jossain kuvastossa oheisen mainoksen joku aika sitten. Aijjai, että sydäntä lämmitti Ikean malli aamupalasta. Pekoni on mukana! Kyllähän me tiedämme, että se joko makes tai breaks aamiaisen. No, ei pitäisi ihmetellä, kyllähän Iiiikkkeassa ruoan päälle ymmärretään. Kasvais nassikka vielä vähän, niin vois kotiuttaa tuollaisen ja pääsis leikkimään aamupalaa. Iskälle peksut joka kerta. Te, joiden rahanpolttolaitoksenne ovat jo vanhempia, niin käykäähän tsekkaamassa, josko peksut on vielä valikoimassa.\nLähettänyt Jussi Koivisto klo 22.40 1 kommenttia\nLähettänyt Jussi Koivisto klo 11.37 0 kommenttia\nPääruokana hirveä kahdella tapaa, kyytipoikana juures-asiaa.\nAlkuruokana katkarapu-asiaa loheen käärittynä,\nsekä epätarkkaa asiaa taustalla.\nJälkkärinä suklaatijätskiä ja\njokin appelsiininen luomus.\nPääministeri Katainen ja Eurooppa- ja lollautusministeri Stubb tarjoilivat taas EU:n isokenkäisille ja heidän sikiöilleen mellevän viikonlopun Saariselän maisemissa. Kultalusikat pistettiin suuhun myös illallisella, johon minutkin median edustajana oli kutsuttu. Ravintola Petronella tarjoili valtiomiestason eväitä, joiden kustannuksella olisi varmasti tuettu yksi päiväkoti koko vuodeksi. Jotenkin katkeransuloista mussuttaa korkealaatuista hirvenlihaa tietäen, että joka haukulla yksi lapsi joutuu jäämään viikoksi kotiin katsomaan kun isä ryyppää. Ei se mitään, minä syön jos tarjotaan. Tai itsehän nuo taisin mätkyillä (koko porukalle) tarjota, joten kai tässä voisi loukkaantua hintavasta ruoasta? No kuitenkin.\nHarvemmin tulee istuttua pöytään, jossa on näin paljon erinäköisiä haarukoita ja kokonaista kolme erilaista lautasta illan aikana. Yleensä tällaisen illallisen jälkeen kotiin kävellään grillin kautta, mutta tällä kertaa siihen ei ollut tarvetta. Pääruoka varsinkin oli erittäin onnistunut pläjäys hirveä kahdella eri tavalla valmistettuna. Nämä kaksi tapaa olivat ilmeisesti "herkullisesti" ja "saatanan hyvin", tarkempia kulinaristisia termejä en tähän häteen muista. Kiitosta tulee antaa etenkin siitä, että annokset eivät koostuneet suupaloista, vaan haarukkaa ja veistä sai nylkyttää lihaa vasten useampia kertoja. Kuvasta näette täydellisesti kypsennetyn lihan köllöttelemässä punaviinipedillä, kuolan valuminen kuvaa katsoessa on täysin normaalia.\nRehellisesti sanoen tuosta illallisesta ei puuttunut kuin Jutta Urpilainen verkkosukkahousuissa, mutta Jykä ja Allu eivät olleet Juttaa kutsuneet. Äijäporukalla näytti menevän poroajelut ja hiihtolenkitkin, ei siinä ole naiset kuin tiellä kun puhutaan jätkien kans paskaa kelomökissä valtion piikkiin. Tämä konteksti huomioiden,siinä ole mitään väärää, jos kaltaiseni tavallinen kuolematon pääsee näennäispoliittisen pelleilyn sivutuotteista nauttimaan. Suosittelen.\nLähettänyt Jussi Leinonen klo 19.02 2 kommenttia\nLeinonen disautteli Angry Birds -limukkaa juuri. Kyseessä oli vähän sama ilmiö, josta kirjoitin M&M:s artikkelissa taannoin. En nyt löydä sitä, mutta dissailin siinä sitä meininkiä, että Suomessa ei vahingossakaan saa mitään asiaa varioida mitenkään, joku heti tuomitsee. Eli jos teet kännykkäpelin, pidä se kännykkäpelinä prkl jne.\nAngry Birds -limukka on ihan hyvä idea, jos multa kysytään. Kaikkea kannattaa kokeilla. Mutta mähän nyt tykkään siitä pelistäkin. Limppari ei mitään ihmeellistä ollut, paratiisi-nimellä sitä markkinoitiin, sisälsi aika ananaista tavaraa. Mutta ihan juotavaa kyllä.\nAB-kola sen sijaan olisi jotain. Se musta räjähtävä lintu mustuudessaan sopisi kylkeen kuin nakutettu. Se on paha vaan, että kola on vaikea taiteenlaji. En tiedä, olisiko Olvista siihen. Mutta kokeilemisen arvoinen juttu ehdottomasti.\nJälkikirjoituksena pitää mainita Leinosen mainitsemasta Matti-siideristä, että onhan muuten pahaa ainetta. Klassikko, ehdottomasti, mutta pahaa. On hienoa, että joku on jopa Suomessa keksinyt myydä Matin nimellä siideriä, koska onhan mies eräitä parhaista esimerkeistä siitä, että viinaa juomalla voit vetää elämäsi vessasta varsin tehokkaasti. Kahdesti huumorimielellä sorruin Mattiin ja molemmilla kerroilla join ehkä vain suullisen ja kaadoin loput menemään. Ja moista ylipäätään on tapahtunut harvoin. Mutta tuokin on nyt mennyttä, Matti näyttää nyttemmin saaneen elämänsyrjästä kiinni. Toivottavasti ote pitää.\nAngry Birdsin otteesta on hankala sanoa, mutta toivon, että se pitää jo siksi, että moni nillittäjä saisi vähän pitemmän nenän siitä. "Ostakaa nyt niitä pehmoleluja, vuoden kuluttua kukaan muista tätäkään peliä, turha ees yrittää..."\nLähettänyt Jussi Koivisto klo 19.28 2 kommenttia\nSuper. Se on sana, jota on syytä käyttää säästeliäästi, sillä se tarkoittaa jotain suurta. Supersiisti, superseksikäs, supertylsä ja super edelleen.\nLidl, joka myös Tupla-S-Kauppana kavereiden kesken tunnetaan, käyttää termiä superlauantai. Lauantaisin lafka tarjoaa omasta mielestään niin kovia tarjouksia, että super-sanan käyttäminen on perusteltua. Jos tarkoituksena on tavoitella superpohjanoteerausta, se on tänään perusteltua.\nVanha kolanlatkija Jusa Leinonen oli jo aiemmin bongannut, että superlauantaina olisi kolaa tarjolla 39 sentillä tölkki. Mies tihkui sen normaalin seksin lisäksi intoa. Kiistatta edullinen hinta, mutta totuus löi kuitenkin Jusseja naamaan tänään kuin supermärkä rätti. Jumalauta rajoituksena kaksi tölkkiä per talous. Kamoon hei!\nJoskus oikeissa ruokakaupoissa muistan nähneeni noita kyllä. Jos Kokis on hullunkalpaa, niin two-packeja saa ostaa ehkä vain kolme eli sellaiset yhdeksän litraa limpparia. Tupla-S:ssä on toinen meininki, paluu sodanjälkeiseen Suomeen. Kola saa ostaa vain reilut puoli litraa, voi tuleehan siinä jo superitku ajatellessa. Miettikää nyt esim. Leinosta, eihän se kahdella tölkillä selviä edes iltaan asti! Kuka ajattelisi Leinosta!?\nTällainen vetää mut taas supersanattomaksi. Siksi en voi muuta tehdä, kuin kvoutata Jim Carreytä.\nAika superlooseritarjous tuollainen, ja vituttaa kattella moista, niin enpä taida paljon Lidlistä juomia vähään aikaan taas hakea.\nLähettänyt Jussi Koivisto klo 17.18 4 kommenttia\nIstun tässä ja siemailen tölkillistä Angry Birds limonaatia. Halutessani voisin olla pukeutunut samaisen teeman mukaiseen pyjamaan, kalsareihin, kumipukuun, mihin vain. Ympärilläni voisi olla vihaisia lintuja tapetin muodossa ja takapuolessani voisi olla Angry Birds anustappi. Tyydyn kuitenkin tavalliseen tappiin ja seinätkin ovat korkeintaan likaiset.\nTyytymistä tavalliseen on luvassa myös Angry Birds Tropic limpskaa juodessa. Maku viittaa johonkin elähtäneeseen Jaffa-tuotesarjan kausituotteeseen, tiedättehän ne joita myydään vain pari kuukautta kerrallaan, koska kukaan ei toista pulloa ostaisikaan. Juuri niitä, joita saa sitten kauden loppupuolella alennuksesta kaksi pulloa eurolla.\nKyllä tämä valitettavasti menee samaan sarjaan Matti-siiderin kanssa, vaikka eri alagenreä edustavatkin. Siinä missä Matti-siideri on kulttuuriperinnöltään tärkeä vaihe suomalaisesen identiteetin rakentamisessa yksilöiden kautta, Angry Birds limonaadin ainoa tarkoitus on tienata rahaa mahdollisimman paljon mahdollisimman äkkiä. Miksi muuten brändi kulutettaisiin puhki yhdessä vuodessa lisensoimalla nuo saatanan tirpat joka ikiseen tuotteeseen? Matti sentään teki vain siiderin, keskittyi sen juomiseen ja tunnetaan laajalti elävänä legendana. Tätä menoa Angry Birds tunnetaan satonsa nopeasti korjanneena muutaman vuoden lentona, jonka metrimäärä ei ole lähelläkään Nykäsen parhaita ponnistuksia.\nLähettänyt Jussi Leinonen klo 18.18 2 kommenttia


Gare de Ruelle-sur-Touvre: läheiset hotellit, valokuvat, osoite, Ranska kartta, lähellä, varaus\nGare de Ruelle-sur-Touvre (Ranska)\nSijaintina on 414 Route de Paris, kaakkois-Le Gond-Pontouvre, ja etäisyys keskustasta jalan vain 12 minuuttia.Hotelli (Le Gond-Pontouvre) on budjetti-tyylinen ja tasoltaan se kuuluu kaksi tähteä-kategLue lisääoriaan. Hotelli tarjoaa erilaisia palveluja, joihin kuuluvat mm. sanomalehdet, Savuttomat huoneet, Ilmainen pysäköinti, Pika-check-in/out, Täysi savuttomuus, Televisio.Fasthotel Angoulême tarjoaa monipuolisen huonevalikoiman Room-tyypistä Room-tyyppiin. Huoneiden lukumäärä on 45, ja hinnat alkavat summasta 40 euroa.Matka lentokentälle (Brie Champniers) kestää autolla noin 14 minuuttia (etäisyys lentokentästä on 7 km ).Laajakaista-Internet-yhteys on saatavilla hotellissa.Terassi on mukava lisä hotellin palveluihin. Hotellin matkailijoilta saama yleisarvosana on 3/5.Käytännön tietoa:Hotellissa on ilmainen pysäköinti.Piilota teksti\nIbis budget Angoulême Nord (ex ETAP HOTEL) (Champniers) tarjoaa kaikki ne palvelut, joita voi odottaa tässä kaupungissa sijaitsevalta kaksi tähteä-kategorian hotellilta - mm. n.a.. Hotelli on budjettiLue lisää-tyylinen.Hotellin sijaintina on Route de Paris, lounais-Champniers. Matka autolla kaupungin keskustaan vie vain 7 minuuttia.Matka Brie Champniers-lentokentälle vie autolla noin 11 minuuttia (5 km ).Hotelli kuuluu IBIS BUDGET-ketjuun. Piilota teksti\nSijaintina on 122 rue des Meneaux, lounais-Champniers, ja etäisyys keskustasta autolla vain 7 minuuttia.Hotelli (Champniers) on budjetti-tyylinen ja tasoltaan se kuuluu kolme tähteä-kategoriaan. HotelLue lisääli tarjoaa erilaisia palveluja, joihin kuuluvat mm. Ravintola, Huonepalvelu, Baari, 24h vastaanotto, sanomalehdet, Savuttomat huoneet, Pesula, Aamiainen huoneeseen, Ilmainen pysäköinti, Pika-check-in/out, Täysi savuttomuus, Ilmastointi.Hotelli on osa ALL SEASONS-ketjua.Laajakaista-Internet-yhteys on saatavilla hotellissa.Matka Brie Champniers-lentokentälle vie autolla noin 11 minuuttia (5 km ).Puutarha on mukava lisä hotellin palveluihin. Muuta hyödyllistä tietoa:Hotellissa on ilmainen pysäköinti.Piilota teksti\nHotellin sijaintina on Rue des l'Aretier - Route de Paris, lounais-Champniers. Matka autolla kaupungin keskustaan vie vain 7 minuuttia.Moderni-tyylinen Ibis Budget Angoulême Nord-hotelli on varustettuLue lisää kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: sanomalehdet, Savuttomat huoneet, Ilmainen pysäköinti, Ilmastointi.Hotelli kuuluu ibis Budget-ketjuun. Matka lentokentälle (Brie Champniers) kestää autolla noin 11 minuuttia (etäisyys lentokentästä on 5 km ).Muuta hyödyllistä tietoa:Hotellissa on ilmainen pysäköinti.Piilota teksti


Kahvi hinta, alennus ja tarjoukset | Promotheus\nEtusivu / Tuotteet / Kahvi\nPromotheus tietää jokaisesta alennuksesta, tarjouksesta, mainoksesta ja kuvastosta koskien tuotetta kahvi. Etsimme parhaat tarjoukset ja kerromme sinulle ensimmäisenä, kun tuote kahvi on alennuksessa. Täten voit säästää uskomattomia summia viikoittaisista ostoksistasi. Katso, paljonko voit säästää tuotteesta kahvi tuoreimmista tarjouslehdistä.\nTarkista tuotteen kahvi hinta suosikkimyyjilläsi\nJos haluat säästää, napsauta mitä tahansa mainosta ja katso nykyinen hinta suosikkimyyjälläsi K-citymarket, K-Supermarket, K-market, Saiturinpörssi, Jyskän Varastomyymälä, Tuuri. Voit suodattaa näkyville tiettyjen brändien tarjouslehdet ja mainokset, jotta tarjousten löytäminen on helpompaa. Muista, että Promotheus-sivustolla voit myös tarkastaa alennuksia valtavasta valikoimasta muita tuotteita.\nKatso suosikkituotteitasi, kuten kenzo, kahvikone, kérastase, kahvinkeitin, keratin, koskevat tarjoukset ja alennukset. Promotheus-sivustolta löydät kaiken samasta paikasta, ja olet vain napsautuksen päässä upeista tarjouksista. Kurkkaa sivustollemme säännöllisesti – parannamme palveluamme jatkuvasti lisäten uusia alennuskampanjoita ja tarjouksia löytääksesi parhaat hinnat!


Karitsan kyljykset grillissä reseptejä - myTaste\nkaritsan kyljykset uunissa\nKaritsan kyljykset grillissä reseptejä\nlaadukkaat karitsankyljykset ja mustaherukan lehtien puhkeaminen. Grillasimme ihania Aholaidan tilan luomukaritsan kyljyksiä ennakkoon vietetyn äitienpäivän herkuksi\nNämä alkupalat kyllä keräsivät juhannusseurueen kehut, samoin kuin karitsankyljykset – suosittelen valitsemaan grilliin perinteisten possujen ja kanojen sijaan, uusi ja todella hienostunut makumaailma\nOhuet kyljykset kypsyvät nopeasti, joten melkein riittää kun näyttää niitä grillissä. “Liekitä” kyljykset liekeissä nopeasti ja ota ne sitten nopeasti pois grillistä\nLuotto-ohjeeni: maalaiskananpoikaa grillissä\nGrillatut karitsankyljykset mustaherukan lehdillä marinoituna. maalaiskananpoikaa grillissä. Viimeksi maistettua\nGrillatut karitsankyljykset mustaherukan lehdillä marinoituna. Vietnamilaisittain marinoitua mustekalaa grillissä\nKaritsankyljykset ja paahdetut kesäkasvikset\nKun kasvikset ovat melkein kypsiä, valmista kyljykset. Sipaise huoneenlämpöisten kyljysten pintaan öljyä ja grillaa kyljyksiä grillissä epäsuoralla lämmöllä molemmin puolin noin 2\nKaritsanparikyljyksetgrillissä. Kun pääsin töistä oikeitten työläisten aikaan, oli meillä kotona niin karitsanparikyljykset kuin erinäiset lisukkeetkin marinadeissaan, vapaapäivää viettävä kotikokki ei ollut marinadissa, mitä arvostin kovasti\nViini-illassa alle 12 euron viinit\nChapoutierin maukas rhonelainen La Ciboise, joka pääsee oikeuksiinsa kun rinnalle tarjotaan valkosipuli-yrttimarinoidut, ja grillissä mediumiksi grillatut karitsankyljykset, sekä grillattuja vihanneksia\nMansikoita ja pihasauniota\nGrillatut karitsankyljykset mustaherukan lehdillä marinoituna. Falafelin makuiset härkis-kebakot grillissä tsatsiki-kastikkeella\nKaritsankyljykset. Grilliin päätyi tällä kertaa karitsan parikyljyksiä, fenkolia ja uusia perunoita. Raksaruoaksi ei oikein olisi riittänyt kyljykset ja fenkoli vaan piti käyttää luovuutta, että keksin miten saada lämpimiä perunoita kun grillissä ei ole sivukeitintä\nGrillattu karitsa kahdella tavalla\nSipaise karitsankyljykset ja fileet öljyllä. Anna karitsan kyljysten ja fileiden uida liemessä hetki. Paahda lihat grillissä molemmin puolin, kunnes sisälämpötila on sopiva


Sanna Inkisen uutisanalyysi: Rahaa hoitotakuun kiristämiseen tuntuisi löytyvän mutta muutoin uudistus on pahasti levällään | Uutissuomalainen | Savon Sanomat\nEtusivu » Uutissuomalainen 30.10.2020 16:24 | Päivitetty 30.10.2020 17:19\nTerveyskeskukseen on jatkossa tarkoitus päästä kiireettömään hoitoon viikossa kolmen kuukauden sijaan. Juha Poutanen\nLokakuun puolessavälissä virisi toivo siitä, että seitsemän päivän hoitotakuu olisi ottanut askeleita eteenpäin. Sote-uudistusta käsitelleen hallituksen tiedotustilaisuuden yhteydessä kerrottiin, että hoitotakuun toteuttamiseen käytetään rahaa EU:n elpymisvälineestä ja hyödynnetään palveluseteleitä.


205 m² Rajatorpantie 8 (A-talo), 01600 Vantaa Toimistotila vuokrattavana - Oikotie 16148471\nVuokrattavissa peruskuntoinen toimisto, jonne on sisäänkäynti sivurapusta, kulku portailla kolmanteen kerrokseen. Ota yhteyttä ja kysy tarkempia tietoja!\nAutopaikkoja on hyvin saatavilla.


Myydään Ford Focus 2008, Vantaa (KPC-475) Tulosta tämä sivu Sulje tulostettava sivu Valikko Vaihtoautohaku Uudet autot Liikkuvuus Autoliikkeet Artikkelit Huolto Kirjaudu sisään Rekisteröidy Unohtuiko salasanasi? Vaihtoautohaku Uudet autot Liikkuvuus Autoliikkeet Artikkelit Huolto Jätä ilmainen ilmoitus Kirjaudu sisään Rekisteröidy Unohtuiko salasanasi? Etusivu / Vaihtoautohaku / Vaihtoautot / Ford / Ford Focus / KPC-475 Uusi haku Uusi Hae vastaavia autoja Vastaavat Ford Focus 1,6 TDCi 109hv **NAVI** *Juuri katsastettu** Farmari, vm.2008, 238000 km, — Kohdenumero: 35238753 3900 € Suosikki Lähetä kaverille Kaikki kuvat Voit selvittää puuttuvat tiedot Autorekisteri.fin avulla. true Perustiedot RekisterinumeroKPC-475 Hinta 3900 € 4900 € Mittarilukema238000 km Vuosimalli2008 KorimalliFarmari Ovien lukumäärä4 VaihteistoManuaali Vaihteiden lukumäärä5 VetotapaEtuveto KaupunkiVantaa Selvitä auton puuttuvat tiedot osoitteessa Autorekisteri.fi Taloudellisuus ja suorituskyky PolttoainetyyppiDiesel Moottorin tilavuus1560 cm3 Teho80 kW / 109 hv Selvitä auton puuttuvat tiedot osoitteessa Autorekisteri.fi Varusteet Sisätilat ja mukavuus Ajotietokone Ilmastointi Lohkolämmitin Navigointijärjestelmä Sisätilanpistoke Sähkötoimiset lasinnostimet Turvallisuus Ajonvakautusjärjestelmä (ESC) Luistonestojärjestelmä Elektroniikka CD-soitin Radio Muut Kahdet renkaat Lisätiedot 2 x Renkaat, Lohkolämmitin ja sisäpistoke, 2 x Avain, Audio 8: Navigointi kosketusnäytöllä, radio/CD, kaukosäätö ohjauspylväässä, aux-in-pistoke ulkoisen audiolaitteen kytkemistä varten, 8 kaiutinta, EATC kaksoisautomaattinen ilmastointi, Ajovakauden hallintajärjestelmä ESC, Ilmastointi, käsikäyttöinen, Ajotietokone, Ikkunaturvaverhot, Sähköikkunat, Radio/CD-soitin, Sähkötoimiset peilit, ** HUOM!! ME MYÖS TOIMITAMME AUTON KOTIISI, KYSY MYYJILTÄMME LISÄÄ!** Tarkista tiedot Tiedot ovat myyjän antamia.Varmista ilmoitustietojen oikeellisuus myyjältä. Ford merkki- ja mallitietoa Ford Focus RS 500 2010 IL koeajo ja arvio: Ford Focus ST Ford-artikkelit Kaikki artikkelit 3900 € Kamux Vantaa Petikko, Vantaa Ota yhteyttä myyjään Yhteydenoton aihe: Olen kiinnostunut ostosta\nYhteystietosi: Nimi on pakollinen kenttä Sähköposti on pakollinen kenttä 'Sähköposti' ei ole sallitussa muodossa oleva sähköpostiosoite. Puhelinnumero on pakollinen kenttä Puhelinnumero voi sisältää vain numeroita, välilyöntejä, plus- ja miinus-merkkejä Viesti tai kysymys myyjälle: Tarjoan omaa autoani vaihdossa Valitse nykyinen autosi Nykyinen autosi: Hei! Jos täytät myös puhelinnumerosi, saat vastauksen todennäköisesti nopeammin. Lähetä Hintavahti Haluatko tietää, jos tämän auton hinta muuttuu? Jätä Hintavahti, niin saat ilmoitukset sähköpostiisi. Jätä Hintavahti Myyjän yhteystiedot Kamux Vantaa Petikko www.kamux.fi Tiilenpojanlenkki 6 01720 Vantaa Liikkeen tiedot Kartta ja ajo-ohjeet Myyjän kaikki vaihtoautot Soita myyjälle info@kamux.fi Lähetä myyjälle soittopyyntö Lähetä Soittopyyntösi on lähetetty myyjälle. IS:22|OD:15786667BB|OI:998|C:2017-02-21 21:55:21.099|U:2017-05-22 15:02:44.984 Ford - haetuimmat mallit


Finnairin lennoilla lähes vesilinja lakon vuoksi - Talous - Uutiset - MTV.fi\nFinnairin lennoilla lähes vesilinja lakon vuoksi\nTalous Julkaistu 12.11.2013 07:47 (Päivitetty 12.11.2013 13:19)\nNoin neljänsadan ilmailualan catering-työntekijän on määrä aloittaa lakko puoliltapäivin. Se heikentää ruokatarjoiluja sekä kotimaan että Euroopan lennoilla, kerrotaan Finnairilta. Kuvan henkilöt eivät liity tapaukseen.\nNoin neljänsadan ilmailualan cateringtyöntekijän lakko heikentää ruokatarjoiluja sekä kotimaan että Euroopan lennoilla, kertoo Finnair.\nTyönseisauksen aikana koneista on saatavilla vettä, mehua, kahvia ja teetä. Ruuan korvaa sämpylä. Euroopan lennoilla koneista ei myöskään saa alkoholia eikä myyntituotteita.\nKaukolentojen tarjoilu pysyy ennallaan, kertoo yhtiön viestintäpäällikkö Varpu Göös.\nTyönseisaus alkoi tänään puoliltapäivin. Lakko on vastalause työnantajan päätökselle vaihtaa työehtosopimusta Ilmailualan Unionista (IAU) Palvelualojen ammattiliittoon PAMiin.\nIlmailualalla on myös useita muita lakonuhkia. Ellei työehtokiistoja saada selvitettyä, muun muassa lentoemännät ja stuertit menevät lakkoon perjantaina. Tuolloin suuri osa Finnairin ja Blue1:n lennoista peruttaneen. Blue1 lentää Suomessa SAS:n lentoja.\nFinnair tarjoaa asiakkailleen mahdollisuutta lentojen siirtoon lakonuhan vuoksi. Yhtiö ehdottaa lentojen aikaistamista tai siirtämistä eteenpäin niille asiakkaille, joiden lento on 15.-23. marraskuuta.\nValion maitokiista markkinaoikeudessa Suomalaisyhtiö avaa 150 urheiluliikettä Kiinaan


Keskusta tarvitsee näkyvän johtajan - Pääkirjoitus - Helsingin Sanomat\nKeskusta tarvitsee näkyvän johtajan\nKeskustan puheenjohtajapeli on jo ryöpsähtänyt käyntiin. Samalla on alkanut keskustelu siitä, minkälaisen johtajan puolue tarvitsee. Alkuviikosta ulkomaankauppaministeri Paavo Väyrynen antoi ymmärtää, että olisi käytettävissä tietyin edellytyksin.\nKolumni: Panda on uusi delfiini – tulevatko pandat Suomeen suojelun sijaan rahasammoiksi? 28.4.2016\nVieraskynä: Kiertotalous hyödyttää ympäristöä ja bisnestä 18.4.2016


Nainen ei armoa antanut (1941) - Elokuvauutiset.fi\nNainen ei armoa antanut (1941)\nLuotu: 19.07.2017 18.59\nKäsikirjoitus: Lillian Hellman\nPääosissa: Bette Davis, Herbert Marshall, Teresa Wright\nLillian Hellmanin oman näytelmänsä pohjalta käsikirjoittama Nainen ei armoa antanut on yksi parhaimmista esimerkeistä ohjaaja William Wylerin taidoista. Wylerin parhaimman luomiskauden alkuaikana syntynyt kevyt, mutta väkevä draama on jäänyt elokuvahistoriaan hienona ihmiskuvauksena ja teknisesti täydellisenä teoksena.\n1900-luvun alun Yhdysvaltain eteläosaan sijoittuva elokuva alkaa hyvin kevyesti, jopa enemmän komediana kuin draamana. Kaiken keskiössä ovat Hubbardin sisarukset Regina (Bette Davis), Ben (Charles Dingle) ja Oscar (Carl Benton Reid). He ovat tehneet puolisoistaan ja perheenjäsenistään yhtä onnettomia kuin heidän orjatyömaillaan pikkupalkalla työskentelevistä paikallisistakin. Nyt he aikovat lyödä kunnolla rahoiksi kehruutehtaalla, johon eräs teollisuuspohatta hakee sijoittajia. Benin ja Oscarin rahat eivät riitä, vaan heidän on saatava myös Reginalta yhtä suuri osuus. Reginan rahat ovat kuitenkin hänen miehensä, Horacen (Herbert Marshall), takana. Niinpä Regina lähettää tyttärensä Alexandran (Teresa Wright) noutamaan sydänsairaan Horacen takaisin kotiin luovuttamaan tukun seteleitä. Sairastelu on kuitenkin saanut Horacen miettimään entistäkin enemmän moraalia ja elämää itsessään.\nEnsiluokkaisesti näytellystä elokuvasta ei puutu hienoja roolihahmoja. Regina on kylmä ja epäinhimillinen, mutta hänessä on vielä pienen pieni vivahde rakkautta lastaan ja miestään kohtaan. Horace puolestaan on koko tämän perheen kollektiivinen omatunto ja moraalinvartija, sydämellinen ja lämmin ihminen, jota hänen tyttärensä rakastaa yli kaiken. Tytär puolestaan on täydellisen viaton, viimeisen päälle harmittomaksi nuoreksi naiseksi kasvatettu tyttö, joka vasta nyt alkaa ajatella itse ja nähdä, mitä hänen ympärillään tapahtuu. Tähän häntä rohkaisee sulhaskandidaatti David (Richard Carlson), joka on köyhemmistä oloista, mutta älykäs, kouluja käynyt ja Horacen suosikki-ihmisiä. Hän on täysin toisenlainen tuote kuin Oscarin poika Leo (Dan Duryea), joka on rikkaista oloista, mutta ilmeisen tyhmä ja jopa äitinsä Birdien (Patricia Collinge) halveksuma. Birdie on kaappijuoppo, jonka elämästä kaikki ilo on määrätietoisesti riistetty. Benissä taasen on samanaikaisesti sitä pahuutta ja hyvyyttä, mitä Reginasta ei tule esille.\nSamana vuonna Citizen Kanen kuvanneen Gregg Tolandin kameratyöskentely on tässäkin filmissä vertaansa vailla. Toland ja Wyler ovat yhdessä luoneet teknisesti täydellisen elokuvan, jossa alkuperäismateriaalin teatterimaisia asetelmia on osattu hyödyntää ja kääntä ne elokuvan voitoiksi. Koko elokuvassa on paljon samaa deep focus -kuvausta, mitä Citizen Kanessakin, eli koko kuva-ala on yhtä aikaa terävänä. Tyylikkäästi valaistussa elokuvassa Wylerin tarinankerronta ja rytmi ovat moitteettomia.\nHellmanin kaunis ja aidonoloinen dialogi ovat suuressa osassa tässä loisteliaassa tarinassa perheestä, unelmista ja rakkaudesta. Kaiken keskiössä on kysymys siitä, miten pitäisi toimia, jotta voisi itsensä kanssa elää.


Kun UPM ilmoitti viime syksynä sulkevansa Jämsässä sijaitsevan Kaipolan paperitehtaan, pääministeri Sanna Marin (sd.) kyseli yrityksen yhteiskuntavastuun perään. Paperitehtaiden sulkeminen sai tänä keväänä jatkoa, kun Stora Enso ilmoitti lopettavansa Kemissä sijaitsevan Veitsiluodon tehtaan.\nMarinin esittämä kysymys yhteiskuntavastuusta on tärkeä. Sama kysymys hänen pitäisi esittää oman puolueensa lisäksi kaikille muille puolueille. Tehtaiden lopettamisen sivussa metsäteollisuus investoi parhaillaan miljardeilla. Poliitikkojen tehtävä on luoda investoinneille mahdollisuudet.\nMikä on päättäjien kokonaisvaltainen yhteiskuntavastuu siinä vaiheessa, kun Euroopan unionissa päätetään metsäpolitiikasta?\nJos metsäpolitiikka halutaan pitää kansallisessa päätösvallassa, vaikuttamisella on kova kiire. EU-komissio on antamassa lähiaikoina metsästrategian, joka linjaa metsien käyttöön liittyviä periaatteita. Vaikka EU:lla ei ole toimivaltaa metsien käyttöön, hamuaa EU päätösvaltaa ilmasto- ja energiapolitiikan sekä luonnon monimuotoisuustavoitteiden kautta.\nMarinin puoluetoveri, Paperiliiton puheenjohtaja Petri Vanhala vaatii hallitukselta selkeää kansallista linjaa metsäpolitiikassa. Vanhalan mielestä Suomen metsäpoliittinen linja kaipaisi uudistamista. Hän kaipaa politiikkaan pitkäjänteisyyttä, koska hallituksessa puolueet vaihtuvat mutta metsä pysyy. (MT 12.5.)\nSelkeästä kotimaisesta linjasta, mitä metsille saa ja mitä ei saa tehdä, hyötyisi alan toimijoiden ja metsänomistajien lisäksi koko yhteiskuntaa. Kansallista linjaa metsäpolitiikkaan tarvitaan, koska Vanhalan mielestä EU:ssa käytävä metsäkeskustelu on sekavaa ja jopa todella pelottavaa. Hänen mukaansa EU:sta ei tahdo löytyä ymmärrystä Suomen metsistä.\nVahalan viesti kohdistuu oman puoleensa lisäksi kaikille muillekin. Hän muistuttaa, että poliittisesta taustasta riippumatta metsää pitää ymmärtää. Vanhalan mielestä suomalaisia metsäyhtiöitä ei voi ainakaan syyttää siitä, että ne eivät ottaisi myös ekologista kestävyyttä huomioon.\nEU-päättäjien metsätietouden vähäisyys ei ole uutinen, mutta enemmän tietoa metsästä ja metsäteollisuudesta tarvitsevat kaikki suomalaisetkin. Vanhala viittaa UPM:n helmikuussa toteuttamaan kyselyyn, jossa 40 prosenttia nuorista vastaajista sanoi, ettei käytä puupohjaisia tuotteita päivittäin. Mistähän esimerkiksi vessapaperi ja muut pehmopaperit valmistetaan?\nSelkeä kansallinen metsäpoliittinen linja olisi tärkeää, koska nyt Suomesta EU:n suuntaan lähtevät viestit ovat pahasti ristiriitaisia. Suomessa viime viikolla vieraillut liettualainen EU:n ympäristökomisaari Virginijus Sinkevičius kyseenalaisti suomalaisen metsätalouden kestävyyden, koska hänen Suomesta saamansa tiedot osoittavat huolestuttavan tilanteen. (MT 6.5.)\nMonenlaista tietoa ja viestinviejää on liikkeellä. Esimerkiksi europarlamentaarikko Silvia Modig (vas.) totesi EU-parlamentin ympäristövaliokunnassa, että metsät ovat Suomessa monimuotoisuuden kannalta lähes Euroopan huonoimmat. Mihin tieto perustuu ja millaisesta yhteiskuntavastuusta se kertoo?\nTässä lehdessä olevassa kolumnissaan europarlamentaarikko Petri Sarvamaa (kok.) kirjoittaa, että suuri ongelma tämänhetkisessä EU:n politiikkakontekstissa on sen ideologinen vihertyminen. Hänen mielestään metsistä mitään ymmärtämättömät poliitikot huutavat hoosiannaa luonnonsuojelun nimeen huolimatta faktapohjasta tai puoluekentästä.\nSarvamaan mukaan EU-tason poliittinen todellisuus on valitettavaa mutta järjestelmällisellä vaikuttamistyöllä se on toivottavasti muutettavissa. Tässä työssä tarvitaan Vanhalan peräänkuuluttamaa selkeää kansallista metsäpoliittista linjaa sekä laaja-alaista yhteiskuntavastuuta.\nHallituksessa olevat puolueet vaihtuvat mutta metsä pysyy.\nAiheet EU:n metsäpolitiikka Petri Sarvamaa Petri Vanhala Sanna Marin Silvia Modig Stora Enso UPM yhteiskuntavastuu ympäristökomissari


Tiedote Metalcenter Group Oy Ab ja Alumeco Finland Oy Ab asiakkaille Koronavirus pandemiaan liittyen |\nAlumeco-konserniin kuuluvat tytäryhtiöt Suomessa Metalcenter Group Oy Ab ja Alumeco Oy Ab jatkavat liiketoimintaa normaalisti Koronavirus epidemiasta huolimatta. Useat maat Euroopassa ovat sulkeneet rajojaan, mutta sulkutoimenpiteet eivät koske kaupallisia kuljetuksia. Materiaalitoimitukset keskusvarastoiltamme Tanskasta ja Saksasta liikkuvat normaalisti. Tehtaat ja materiaalitoimittajat eivät ole informoineet toimitusten myöhästymisestä Koronaviruksen takia. Turun varastolla työntekijämme ovat siirtyneet ma 16.3.2020 alkaen työskentelemään kahdessa vuorossa, jotta saapuvien ja lähtevien lähetysten käsittely pystytään turvaamaan kaikissa tilanteissa. Viivästyksistä yksittäisissä tilauksissa ilmoitetaan asiakkaille mahdollisimman pikaisesti kuten normaalistikin.\nMetalcenter Group Oy Ab Alumeco Finland Oy Ab\nJari Nurminen Janne Rauvola


Julkisivu- ja parvekeremontti palautti ajan hengen | Referenssit\nEtusivu / Ajankohtaista / Palvelut / Asiakascaset / Julkisivu palautettiin ajan henkeen sopivaksi\nJulkaistu 17.6.2016 Kirjoittaja: karves2017. kategorioissa Asiakascaset, Korjausrakentaminen\nMunkkiniemen Puistotiellä sijaitseva As Oy IPU on valmistunut vuonna 1939. Viisikerroksisessa talossa on 24 asuinhuoneistoa. Kohteessa toteutettiin julkisivu- ja parvekeremontti. Saneerauksen tavoitteena oli palauttaa rakennuksen julkisivu alkuperäisen mukaiseksi ja takaisin ajan henkeen -sopivaksi. Karves Suunnittelun asiantuntijat hoitivat kohteen pää- sekä arkkitehtisuunnittelun ja rakennesuunnittelun. Maaliskuussa 2015 aloitettu suunnittelu valmistui kesäkuussa ja toteutus alkoi elokuussa. Kohde valmistui maaliskuussa 2016.\nLaadukas toteutus arvokohteeseen\nAs Oy IPU:ssa toteutettiin täydellinen julkisivusaneeraus, jossa talon ulkonäkö palautettiin rakennusajanmukaiseen ulkoasuun onnistuneilla suunnitteluratkaisuilla ja laadukkaalla toteutuksella.\n”Yhteistyö Karves Yhtiöiden asiantuntijoiden kanssa sujui hyvin. Julkisivuremontti vaatii rakennusmenetelmien ja -tapojen kattavaa asiantuntemusta sekä ymmärrystä eri aikakausien arkkitehtonisista tyyleistä. Meillä suunnittelu onnistui erinomaisesti”, As Oy IPU:n hallituksen puheenjohtaja Esko Jurvanen kiteyttää asian.\nKuvat ennen ja jälkeen sekä 3D-visualisointi: Karves Yhtiöt


Escort Tienette 19 yo, Akaa\nTienette (19), Akaa, escort tyttö\nTienette (19), Akaa, eskort tyttö\n"Sexy Teen in Swimsuits in Akaa"\nPalvelut: Swimsuit Blowjob,Oily Spanish,Svensk / Avrunkning,Flickor / Lesbisk,Duscha tillsammans,Lobster Fetish,Sex Movice,Threesome,Dominance,69\nHarraste: athletics of all kindSwimming, shooting, movies, drinking and hanging out\nKinky, fun and charming. A naughty girl for the perfect experience.. Honest and funny i hope but i will see how it goes then who knows what will be then i do like sex but who doesnt lol.\n27.01.2021 sisään 15:24 | +1 |\n26.01.2021 sisään 14:07 | +1 |\n26.01.2021 sisään 17:00 | +1 |\n03.02.2021 sisään 00:25 | +1 |\n27.01.2021 sisään 18:13 | +1 |\n02.02.2021 sisään 02:58 | +1 |\n29.01.2021 sisään 11:25 | +1 |\nEscort Akaa latex_harness incentives_group stockings_chicks f_pantyhose girl_prn pouty_shemale school_teen aang_sex di_toys Akaa_asian_treatment shemale_pegging babys_ass pee_youngcom naughty_magsasha nylon_polyurethane fur_xxx farrah_anal adult_bird_Akaa wowpornstars_rukhsana supermarket_porn amateurs_xxx asian_pulse balkan_bizarre Akaa_Escorts redhead_studs underwood_porn camel_sex shortskirt_gallery ebony_me


Inspiraato on mottomme: Nokko\nLähettänyt Helena klo 20.54\nJokke 24. lokakuuta 2015 klo 12.49\nVoi kun löytyisikin. Vielä on hakusessa sopiva legginsin kaava, tähän mennessä löydetty on liian iso.\nHelena 4. marraskuuta 2015 klo 21.14


09.09.2021. • Obnovljivi izvori energije Hrvatske\nVlada je u saborsku proceduru pustila konačni prijedlog Zakona o tržištu električne energije kojim se priprema tranzicija prema čistoj energiji....\nNewsletter, 8. rujna 2021.\nIZDVAJAMO: EK prihvatio okvir za izdavanje tzv. zelenih obveznica Europska komisija (EK) je u utorak prihvatila okvir za izdavanje obveznica...


Hungarian National Anthem | Unkarin luterilaisesta kirkosta\nLuotu: 2018.03.26. 14:30, Päivitetty: 2018.03.26. 14:30


Tyttömäisiä juttuja | Vera\nkeskiviikko 30 tammikuu 2013, 09:35\n, 31.1.2013 9.27\nOlisinpa itsekin noin täydellinen. 😟 Tulee ihan ruma ankanpoikanen(tyttönen) fiilis... Oot tosi onnekas.\n, 31.1.2013 12.43\nTuli mieleen et ootko koskaan seurustettut?\nmerenhelmi, 31.1.2013 13.39\nHeippa 😊 en ole ikinä seurustellut kenenkään kanssa. 😊\nmerenhelmi, 31.1.2013 14.59\nOi kiitos ihana <33\n, 1.2.2013 3.37\nOot kyllä ihanan olonen ihminen 😊. Hauskaa viikonloppua! 😊)\nmerenhelmi, 1.2.2013 5.34\nVoi kiitos kaunis. <3 Vaikka otinkin kuvat kiireessä ja stressaantuneena. 😃 Mutta kiitos ihanasta kommentistasi. 😊\nmerenhelmi, 1.2.2013 18.56\nvoi kiitos, itse olet!<33 😊 Samoin sinulle 😊\nmerenhelmi, 1.2.2013 18.57\nNyt höpsistä, olet varmasti todella kaunis!<3 😊Sinä olet yhtä onnekas. <3 😊\n, 14.2.2013 9.47\nSä olet niin inspiroiva, iloinen persoona ei voi muuta sanoa 😊 blogiasi on mahtava lukea kun siitä huokuu hyväntahtoisuus ja saa aina mukavalle tuulelle, siksi usein huonolla mielelläkin tulen tänne ammentamaan susta positiivisuutta! Sitä ei kaikissa blogeissa välity 😊\nmerenhelmi, 15.2.2013 8.00\nVoi että miten ihanasti kirjoitettu minulle!<3 Kiitos todella paljon. Toivonkin suuresti, että blogi välittää hyvää mieltä muille ja piristää toisten päivää. Todella kauniisti sanottu. Olen aivan otettu.:) Hyvää ja aurinkoista päivää sinulle 😊 - Veera


Katja Tähjä: Paperittomat ja karkotetut – PVF\nKatja Tähjä: Paperittomat ja karkotetut\nPaperiton Giuliano Haddad, 49, sai asunnon tukholmalaisten aktivistien kommuunista. “Nämä tuntemattomat ihmiset pitävät minusta parempaa huolta kuin sukulaiset ja vanhat ystävät”, Guliano sanoi. Paperittomat-sarjasta, 2009. Kuva Katja Tähjä, kuvateksti Kaisa Viitanen.\nKATJA TÄHJÄ on valokuvannut vuosien ajan näkymättömiä siirtolaisia kuvajournalistissa projekteissa, jotka hän on tehnyt yhdessä toimittaja Kaisa Viitasen kanssa. Vuonna 2010 ilmestynyt Paperittomat-kirja ja aiheeseen liittyvät näyttelyt kertoivat paperittomien siirtolaisten elämästä eri puolilla Eurooppaa. Karkotetut-sarjan kuvat kertovat tilanteista, joihin Euroopan ulkopuolelle karkotetut ihmiset päätyvät.\nPaperittomat-kirjan valokuvat ja tekstit toivat näkyville ihmiset, jotka joutuvat elämään piilossa ja ilman oikeuksia, joita usein pidämme itsestäänselvyyksinä. Minämuotoiset tarinat ja kuvattavien ehdoilla otetut kuvat antavat mahdollisuuden kuulla ihmisten omia kokemuksia tilanteesta, jossa rangaistuksen tai palautuksen pelossa on pakko pysyä äänettömänä ja näkymättömänä. Moni kuvissa esiintyvistä ihmisistä onkin kuvattu niin, että kasvoja ei voi tunnistaa ja suuri osa heistä esiintyy teksteissä nimimerkeillä. Projektin ympärille kasvoi näyttelyitä, teatteriesityksiä ja ääniteoksia, joita toteuttivat tekijäparin lisäksi monet muut asiasta kiinnostuneet. Ne toivat eri keinoin esiin ilman virallista statusta elävien ihmisten tilanteen muistuttaen siitä, että oleskeluluvan tai matkustusasiakirjojen puute ei tee ihmisestä laitonta.\nPaperittomuuteen on monenlaisia syitä\nSyyt, jotka ovat pakottaneet ihmiset piileskelevään elämään Euroopassa, vaihtelevat. Paperittomaksi voi päätyä esimerkiksi oleskeluluvan umpeuduttua tai siksi, ettei tulija alun perinkään ole saanut oleskelulupaa tai turvapaikkaa. Perheenyhdistämisen perusteella saatu viisumi voi raueta, jos avioliitto päättyy eroon; opiskeluviisumi, jos riittävästi opintoviikkoja ei kerry; työviisumi raukeaa jos työ päättyy. Suoranaisen ihmiskaupan ja lakisäädösten ehdot täyttävän maahantulon välillä on myös pitkä liukuma erilaisia tilanteita. Lähtijälle on saatettu luvata työpaikka ja asunto Euroopassa, mutta asia on järjestetty niin, että tulijat jäävät ilman oleskelulupaa ja lainsuojattomaan asemaan yhteiskunnan ulkopuolelle. Opiskeluun, työhön tai perheenyhdistämiseen perustuva oleskelulupa täytyy yleensä hankkia jo ennen Eurooppaan saapumista, joten tilanteen korjaaminen jälkeenpäin on usein hyvin vaikeaa. Oman maassaolon laittomuus selviää usein tulijalle vasta Euroopassa.\nPaperittomien kohtelu vaihtelee eri Euroopan maissa. Maakohtaisten lainsäädännöllisten erojen lisäksi ratkaisevan tärkeää paperittoman elämässä on se, miten yksittäiset ihmiset suhtautuvat heihin. Kirjan tekijät painottavat, että jokainen voi miettiä, miten kohtaisi ihmisen, joka joutuu elämään kiinnijäämisen pelossa, usein vailla mahdollisuutta esimerkiksi terveydenhuoltoon, lasten koulutukseen tai lain suojaan. Se, millaisia kuvia ja tekstejä tästä aihepiiristä olemme kohdanneet, vaikuttaa siihen, kohtaammeko vai väistämmekö todellisuuden, joka ei ole osa omaa arkea.\nKatja Tähjä, mikä on tärkein tällä hetkellä käynnissä oleva projektisi? ”Karkotetut-kirjan loppuunsaattaminen ja sen julkaisuun liittyvän kaupunkitapahtuman suunnittelu. Järjestämme kaupunkitapahtuman, jossa karkotuksia käsitellään monesta näkökulmasta. Suunnitteilla on mm. Helsingin yliopistolle tuleva luentosarja aiheesta, karkotuksiin ja löyhästi kirjaamme pohjautuva dokumenttiteatteriesitys, dokkari-illat ja siirtolaisten itse kertomat kokemukset karkotuksista tai säilöstä.”\nMillä perusteella olet valinnut Poliittisen valokuvan festivaalin Kotimaa -näyttelyyn tulevat kuvat?\n”Näyttelyyn tulee kuvia paperittomista ja karkotetuista siirtolaisesta, kahdesta pitkäaikaisesta projektista, jotka tein yhdessä toimittaja Kaisa Viitasen kanssa. Ne liittyvät yhteen siten, että paperittomien yksi suurimmista peloista on kiinnijääminen ja karkotus kotimaahan. Kuvat toimivat yhdessä tekstin kanssa.”\nMitä ajattelet Poliittisen valokuvan festivaalin kotimaa-teemasta? Mitä sana ’kotimaa’ merkitsee sinulle ja miten valokuvasi suhtautuvat kotimaan käsitteeseen?\n”Kuvaamiltani paperittomilta on evätty mahdollisuus kuulua sinne, minne he haluaisivat. Joko maahan, josta he lähtivät tai maahan, jonne he saapuivat. Kumpikaan paikka ei ole koti. He elävät välitilassa, lainattua aikaa. Sama koskee karkotettuja, astetta monimutkaisemmalla tavalla: he jättivät kotimaansa ja saapuivat Eurooppaan, joka hylkäsi heidät. Heidät pakkopalautettiin maahan, joka on jo vieras, joskus jopa vaarallinen. He eivät kuulu sinnekään, oma yhteisö hylkii heitä tai läheisiä ei enää ole siellä. Tai he itse muuttuivat matkalla niin, etteivät tunne kuuluvansa maahan, josta lähtivät.”\nMinkä ohjeen antaisit meille kaikille tämän hetken pakolaistilanteen kohtaamiseen?\n”Tutustukaa ihmisiin. Ihmisiä motivoivat lopulta hyvin samanlaiset asiat. Me kaikki haluamme turvaa, mielekästä työtä, leipää pöytään ja lapsillemme mahdollisuuden koulutukseen ja hyvään elämään. Ei se ole sen kummempaa. Ihmisyyteen kuuluu näiden asioiden tavoittelu, olipa se vaikeaa tai ei. Muuttoliike ei lakkaa niin kauan kuin maailmassa on epätasa-arvoa. Jos ainoa vaihtoehto on päästä siihen käsiksi riskeeraamalla henkensä, se käytetään, sillä se on sentään mahdollisuus siellä missä mahdollisuuksia ei ole. Me Euroopassa nimesimme kriisiksi sen, mikä on ihmiselle luontaista. Sallittua meille, mutta ei heille, ja me annamme heidän hukkua rannoillemme.”\nLisätietoja valokuvaajasta: www.katjatahja.com\nLisätietoa Paperittomat-projektista: www.undocumentedlives.com\nLisätietoa Karkotetut-projektista: www.karkotetut.com\nVapaa liikkuvuus -järjestö ajaa paperittomien ihmisoikeuksia: www.vapaaliikkuvuus.net\nTietoa paperittomien oikeuksista Suomessa: www.paperittomat.fi\nPosted on 29.&01.20 5.&02.20 Author Outi KorhonenCategories PVF-lehti 2016\nPrevious Previous post: Mattia Insolera: 6th Continent\nNext Next post: Laura Böök: Walking on Rivers


Blues is back – juurimusiikkia höyrylaivojen juurilla – Ensimmäistä kertaa järjestettävä Riihisaari Blues oli yleisömenestys | Paikalliset | Itä-Savo\nEtusivu » Paikalliset 13.11.2021 16:59\nInnokkaimmat jammailivat Ismo Haavisto Trion tahtiin keikan lopussa. Ari Tiippana\nTunnetun legendan mukaan musta bluesmuusikko Robert Johnson myi tienristeyksessä sielunsa paholaiselle tullakseen paremmaksi kitaristiksi. Tiedä sitten liittyykö tarina muuta kuin musiikkigenren mukaan Riihisaari Bluesiin, mutta jotain on myyty ja tehty oikein, sillä viikonloppu oli yleisömenestys. Tällä tuntui olevan tilausta!


Osta Tiny Love Tummy Time Mobile Meadow Days | Jollyroom\n38,90 € 51,90 € Sinä säästät: 13 € (-25%)\nTiny Loven suloisessa mobilessa on kaksi kätevää toimintoa. Käytä sitä roikkuvana mobilena sängyn yllä tai käännä se ylösalaisin ja anna vauvan tutkia sitä vatsallaan. Mobilessa on kolme asetusta: 30 minuuttia musiikkia ja vilkkuvia valoja, refleksejä ja motorisia kykyjä treenaava touch-toiminto tai äänetön pyörimisliike. Tästä lelusta riittää puuhaa pitkäksi aikaa!


isyys | Frank Martela\nKeski-ikäni ensimmäisenä päivänä, kun ikäni ensi kertaa pyöristetään neljäänkymmeneen, olen velvoitettu – kuten viisi ja kymmenenkin vuotta sitten – pitämään elämääni reflektoivan syntymäpäiväpuheen. Teema, joka viimeisen viiden vuoden aikana on noussut elämässäni keskeiseen asemaan, on tietysti isyys. Täyttäessäni kolmekymmentä olin vielä lapseton – tosin ensimmäinen lapseni oli jo kohdussa kasvamassa – mutta nyt sieltä samaisesta kohdusta on tupsahtanut jo yhteensä kolme kasvavaa poikaa. Puhutaan siis hetki isyydestä.\nKun ensimmäinen lapseni oli tuloillaan, ystäväni Ville totesi, että kannattaa miettiä harrastukset tarkasti lävitse, koska kohta niistä voi valita vain yhden. Ja toden totta, kolmilapsisessa perheessä aika omiin harrastuksiin on kutistunut pitkälti yhteen kertaan viikossa, lasten nukkumaanmenoajan jälkeen pelattavaan salibandyyn tai jalkapalloon. Lapsen saanti on itselleni ollut – ja lienee yleisestikin – elämän isoin mullistus. Toki itsenäistyminen vanhemmista ja omilleen muuttaminen on lähes vastaavankokoinen muutos, mutta se tapahtuu asteittain. Lapsen saanti on muutoksessa jyrkkä: Kun esikoinen putkahtaa maailmaan, vielä muutamaa viikkoa aiemmin mahdolliset pitkät viikonloppunukkumiset, yökerhon tanssilattialle päätyvät ’yhdet oluet’, jatkojen pitäminen kotona, äkkilähdöt kaukaisiin kaupunkeihin ja kaikenlainen spontaani häröily kutistuu yhtäkkiä lähes olemattomiin.\nTämä oli itseni kaltaiselle spontaanin häröilyn suurelle ystävälle kyllä jonkinasteinen tottumisprosessi. Uskon melko vakavissani että 17 – 29 välisten ikävuosieni aikana kaikki ne lauantai-illat, jotka vietin yksin kotona, ovat laskettavissa yhden käden sormilla. Menemisen polte oli vahva, joten kotona vietetyt viikonloppuillat tai Helsingissä vietetyt kesäviikonloput olivat molemmat vihonviimeisiä ratkaisuja. Muistan kun ehkä reilu vuosi ennen esikoistani päätin yhtenä lauantai-iltana jäädä ihan vain kotiin. Lueskelin kirjoja ja lopulta puolen yön jälkeen pesin hampaat ja menin sänkyyn. Sammutettuani valot yritin vähän aikaa saada unen päästä kiinni, mutta yhtäkkiä tuttu menemisen polte alkoi tykyttää suonissa niin vahvana, että tajusin ettei tästä tule mitään. Valot päälle, soitto parille kaverille ja varttia myöhemmin istuin jo Coronassa tuoppi kädessä illan jatkuessa Loosen valomerkkiin asti ja sen ylitse.\nToisaalta lapsi onneksi myös muuttaa omia elämänprioriteetteja tuoden niihin sellaisia uusia vahvoja arvoja, joiden ansiosta sitä jää ihan omaehtoisen valinnan kautta kotiin lauantai-iltana. Nykypäivänä saatan jopa aidon tyytyväisenä odottaa lauantai-iltaa, jolloin lasten nukahdettua on mahdollisuus viettää laatuaikaa puolison kanssa ja hänen mentyä nukkumaan vielä suorastaan villiintyä ottamalla oluen ja katsomalla tunnin verran jotakin HBO:n tv-sarjaa.\nKun itsensä sijasta on yhtäkkiä vastuussa toisesta ihmisestä, sellaisesta joka on täysin avuton ja vaatii lähelläoloa 24 tuntia vuorokaudessa, niin se ei muuta vain arkea, vaan myös ihmistä. Sitä kasvaa ’aikuiseksi’ ja uudesta roolista tulee elinvoimainen osa minuutta. Toki edelleen on tarve silloin tällöin irtautua isän roolista ja villiintyä tanssilattialla, mutta jos opiskeluaikana kolme kertaa viikossa oli se perusannos, niin nykyään kerran kuussa on ihan sopiva määrä. Vaikka kymmenen vuoden takainen minä voisi katsoa nykyminää tietynlainen lempeä hymynkare suupielessään, niin samalla tavalla nykyminä katsoo lempeän ymmärtäväisesti sen kymmenen vuoden takaisen minän meininkejä.\nModigliani kuoli 35-vuotiaana alkoholin, huumeidenkäytön ja tuberkuloosin heikentämänä vietettyään klassisen huikentelevan taiteilijaelämän. Itse työnnän 35-vuotiaana lastenvaunuja.\nYksi upeimmista omien lasten tuomista lahjoista on mahdollisuus lähietäisyydeltä seurata ihmisen kehityspolkua avuttomasta vastasyntyneestä itsenäiseksi aikuiseksi. Nähdä ne lukemattomat pienen pienet askeleet ja suuret harppaukset, jotka lapsi käy lävitse tällä matkallaan. Esikoisemme lähestyy kohta jo viidettä syntymäpäiväänsä ja kuluvana kesänä ja syksynä sitä on kerta toisensa jälkeen isällisen ylpeänä sydän pakahtuen hämmästellyt kuinka isoksi hän on jo kasvanut. Muistan kun kesällä pyöräilimme kahdestaan ensiksi Kalasatamaan ja sitten sieltä Hakaniemen torille kahville ja pillimehulle. Molemmat omien pyöriensä selässä. Että tämäkin on jo mahdollista! Näin me vain kahdestaan pyöräilemme kuin aikuiset ikään! Samaten muistan kun joku päivä kävelimme samaisen esikoisen kanssa Kolmatta linjaa takaisin (kotiin), kun vastaan tuli samanikäinen poika äiteineen. Minä en heitä tuntenut, mutta pojat tervehtivät toisiaan iloisesti, vaihtoivat kuulumiset, kertoivat minne ovat menossa ja lopuksi totesivat: ”Nähdään futiksessa!” Oli jotenkin jännittävää seurata tällaista ’aikuismaista’ kahden kaverin kohtaamista, jossa minä isänä en ollut enää mitenkään osallisena.\nRakastan myös tutkimusretkiä erilaisiin paikkoihin lasten kanssa. Arkisetkin retket lähipuistoon tai Puistolan juna-asemalle ja takaisin ovat seikkailuja, kun mukana on kaksi pikkumiestä, joille määränpäätä tärkeämpää on se millä julkisella kulkuneuvolla sinne mennään. Neljä- ja kaksivuotiaan kanssa kävellessä sitä herää itsekin jälleen huomaamaan kuinka jänniä asioita poliisiautot, junat, sillat ja satunnaiset vastaantulijat ovat. Maailma on täynnä ihmeitä, mutta aikuisena kävelemme niiden ohitse, koska ’kaikki on jo nähty.’ Kun kävimme poikien kanssa Kruunuvuorenrannassa vanhoja huviloita katsastamassa, niin pojat muistelivat päiväkausia innoissaan sitä kuinka heistä vanhemman kenkä upposi mutaan ja kastui läpimäräksi. Se oli päivän, ellei koko viikonlopun, kohokohta!\nIkuisena maailmantutkijana on myös ilahduttavaa päästä seuraamaan ja ruokkimaan lapsen jatkuvaa oppimisen ja ymmärtämisen nälkää. Yhdessä lapsen kanssa pääsee hämmästelemään perusasioita kuten miksi sataa, mitä on turve tai miksi ihmiset asuvat taloissa. Filosofia lähtee ihmettelystä ja siksi en ainakaan toistaiseksi ole väsynyt vastaamaan näihin loputtomiin ’miksi’-kysymyksiin, vaan nautin, kun pääsen yrittämään selittää mikä on ’parlamentti’ kolmevuotiaalle. Välillä sitä huomaa, että ’itsestäänselvyyksinä’ ottamat asiat eivät olekaan niin helppoja selittää ja sitä joutuu itsekin oppimaan, kun selvittää asiaa wikipediasta tai muusta lähteestä. Olen pienestä pitäen myös rakastanut karttojen tutkimista, ja siksi sitä lämmöllä katsoo nelivuotiasta, joka tutkii keskittyneesti puoli tuntia New Yorkin karttaa välillä erilaisia tarkennuksia ja selityksiä kysellen.\nOlen myös joskus miettinyt, että pienlapsiperheen arkea ulkopuolelta tarkkailevat eivät koskaan näe sen parasta osaa. Kun lapset ovat nollasta kolmeen vanhoja, niin erilaisissa paikoissa käyminen on usein hankalaa kaikkien ulkovaatteiden pukemistaisteluiden, väsymysraivareiden, yleisriehumisen ja yllätyskakkojen kanssa. Olen kantapään kautta oppinut että kaksivuotiaan kanssa taidemuseossa käyminen johtaa vain harmitukseen, koska yhtäkään taulua ei pysty kunnolla tarkastelemaan, kun jatkuvasti on paimennettava eri suuntiin ryntäävä pienokaista tai viihdytettävä häntä tylsyyden iskiessä.\nVaikka lasten kanssa on toki hauska käydä eri paikoissa, niin kaikista kivointa tuossa iässä on lopulta olla ihan vain kotona. Lasten kanssa painiminen ja peuhaaminen tutussa ympäristössä, samoja yhdessä keksittyjä hassuttelukuvioita varioiden, siinä sydän läikkyy ja ilo tuntuu merkitykselliseltä. Jos mietin milloin olen elämässäni onnellisimmillani, niin kyllä nuo hetket tulevat etsimättä mieleen. Kun tulee töistä kotiin ja pääsee peuhaamaan päättömiä pienokaisten kanssa. Pelaamaan Uno-peliä isoimman kanssa, painimaan sohvalla keskimmäisen kanssa ja lepertelemällä hymyilevän nuorimman kanssa. On aikamoinen etuoikeus päästä nauttimaan tästä päivittäin!\nTässä kohden on tosin todettava, että on helppo olla hyvä isä, kun vierellä on niin hyvä äiti. Työssäkäyvänä isänä sitä ei ole joutunut tekemään läheskään samansuuruista uhrausta lasten eteen kuin kolme lasta imettänyt äiti. Kotona on mukava leperrellä kolmekuisen kanssa, kun hän on hyvällä tuulella. Olo on turvattu, kun tietää, että jos vauva äityy kovasti itkemään, on jossakin lähellä toinen aikuinen, joka siinä vaiheessa ottaa homman haltuun. On hienoa, että rinnalla on joku, joka ottaa vastuun monista arjen haasteista ja hankinnoista, joku johon voi luottaa (usein enemmän kuin itseensä) ja jonka taitoa kasvattaa lapsia voi välillä vain ihailla. Kun kaksivuotiaan uhmaikä oli pahimmillaan, ei minulle olisi tullut mieleen piirtää yhdessä lapsen kanssa hymy- ja surunaamoja ja keskustella miksi kyseiset hahmot ovat iloisia ja surullisia. Kun lapsi pääsi äidin kanssa pohtimaan että ’ehkä se on surullinen siksi että joku on purrut sitä’, voin kuvitella tämän auttaneen häntä pikkuhiljaa ymmärtämään, että pureminen tosiaan sattuu toisia.\nYleisesti ei voi kuin vain kunnioittaa niitä, jotka yksin kasvattavat lapsensa, ja olla kiitollinen mahdollisuudesta jakaa tämä vastuu jonkun kanssa. Isompia valintoja ei tarvitse tehdä yksin, vaan voi keskustella niistä toisen kanssa. Ja erityisesti kun on raskasta, on toinen jolle voi päivitellä ja purkaa päivän tapahtumia. Ja yhdessä miettiä miten mihinkin asiaan tulisi suhtautua ja reagoida. Isänä olemisen ihanuus on paljon kiinni siitä minkälaisen äidin kanssa saa vanhemmuuden jakaa, ja tässäkin suhteessa olen erittäin onnellinen.\nLasten saapuminen tarkoittaa siis merkittävää mullistusta elämässä. Se tarkoittaa harrastusten ja spontaanin häröilyn vähenemistä. Se tarkoittaa vastuuta toisen elämästä ja velvollisuutta nousta keskellä yötä auttamaan myös silloin kun ei yhtään huvittaisi. Se tarkoittaa itsehillintäkyvyn rajojen lähes päivittäistä koettelemista. Se tarkoittaa sosiaalisen piirin kaventumista, kun ei yksinkertaisesti vain ole vapaata hetkeä nähdä kuin lähinnä niitä kavereita, joita voi tavata työkontekstissa tai joiden kanssa voi järjestää leikkitreffit.\nToisaalta nyt kun alussa mainitsemani ystäväni Villen kolmesta lapsesta nuorimmatkin ovat jo esikouluiässä, niin olen pannut merkille kuinka hän ehtii sen salibandyn lisäksi pelaamaan myös futista ja lätkää sekä ajamaan sekä maasto- että maantiepyörällä. Viimeksi kun heillä kävin, niin meidän puuhaillessamme autotallissa hänen vaimonsa päätti lähteä kävelylle, kun aurinko sattui pilkahtamaan. Ja sitten hän vain lähti. Ei erityisjärjestelyjä, ei maidon pumppaamisia tuttipulloon, ei oman toiminnan keskeyttämistä, jotta voisi keskittyä kolmen lapsen vahtimiseen ja hoivaamiseen. Jatkoimme touhujamme autotallissa ja lapset jatkoivat omia touhujaan asunnossa. Olin hämmästynyt. Noinko mutkatonta ja helppoa se elämä ja oman ajan ottaminen voi taas joskus olla?\nSiksi on ymmärrettävä, että tämä pienlapsiaika on varsin ainutlaatuinen elämänvaihe. Raskas, ajoittain hyvinkin stressaava, yöunia lyhentävä ja katkova. Mutta koko elämänkaaressa lopulta varsin lyhyt vaihe. Jonka jälkeen sitä kuuluisaa ’omaa aikaa’ alkaa taas vartti kerrallaan löytyä lisää, kun lapset omatoimistuvat. Olen tänä syksynä missanut reilusti yli puolet salibandyjoukkueemme matseista. Mutta salibandyn nelosdivari on kahden vuoden päästä aika samanlainen kuin mitä se on nyt. Sen sijaan parin päivän päästä kolme kuukautta täyttävä kuopuksemme on jo puolen vuoden päästä aivan eri ihminen kuin mitä hän on nyt. Siksi olen tiedostanut, että tähän elämänvaiheeseen kannattaa heittäytyä mukaan täysin rinnoin juuri nyt.\nVaikka ihminen onkin eläinten joukossa ainutlaatuisella tavalla tulevaisuuteen suuntautunut olento, ovat elämän parhaat hetket useimmiten sellaisia, joissa on vahvasti läsnä juuri tässä hetkessä. Läsnäolo omille lapsille, kun he ovat pieniä, on yksi tärkeimmistä lahjoista mitä voi heidän loppuelämänsä kannalta antaa. Samalla nämä läsnäolon hetket ovat myös minulle itselleni yksiä elämän vahvimpia onnellisuuden, merkityksellisyyden ja rakkauden yhteenkietoutumisen hetkiä.\nTampereella, 6. marraskuuta 2016\nWritten by Frank Martela 4 kommenttia Kategoriat: Aatoksia, Filska ja polska, Yleinen\tTagged with äitiys, harrastukset, isänä olo, isänpäivä, isyys, lapsen saanti, lapset, oma aika


Järjestöt: Maailmanpankki edistää maiden rohmuamista | maailma.net\nJärjestöt: Maailmanpankki edistää maiden rohmuamista\nMaailmanpankki on yksi syypää siihen, miksi yritykset ja kansainväliset sijoittajat haalivat maata kehitysmaista kasvavalla vauhdilla, sanovat järjestöt.\nMaan haalinnan jälkiä Ugandassa. (Kuva: Friends of the Earth International / cc 2.0)\nMuun muassa kansainvälisen Maan ystävät -järjestön sekä viljelijöiden La Via Campesina -liikkeen mukaan Maailmanpankin politiikka on kannustanut Afrikan ja muiden maiden hallituksia yksityistämään maata ja ryhtymään teolliseen maanviljelykseen. Lisäksi pankki antaa pääomaa ja takuita monikansallisille sijoittajille, järjestöt sanovat Guardian-lehden mukaan.\nJärjestöt kritisoivat myös Maailmanpankin vuonna 2010 käyttöön ottamia vastuullisten maatalousinvestointien periaatteita. Niiden mukaan periaatteet vain laillistavat maan haalimisen paikallisten oikeuksien suojelemisen sijaan.\nMaan ystävien tuoreen raportin mukaan Ugandassa Maailmanpankin investointihaara IFC antoi 10 miljoonaa dollaria projektiin, joka vei 10 000 hehtaaria maata palmuöljyplantaaseja varten. Paikalliset menettivät veden ja laidunmaansa.\nMaailmanpankki on vastannut kritiikkiin sanomalla, että monissa maissa se on pikemminkin tukenut ihmisten maanomistusoikeuksia ja että vastuulliset investoinnitkin ovat mahdollisia.\nMyös muut järjestöt ovat viime aikoina kritisoineet maan ostamista ja vuokraamista kehitysmaista, sillä vaikka niissä usein luvataan töitä paikallisille, nämä joutuvat usein mailtaan pois ja menettävät elinkeinonsa. Lisääntyneen viljelysmaan ja biopolttoaineiden kysynnän vuoksi viime vuosina teollisuusmaat ja sijoittajat ovat ostaneet tai vuokranneet maata kehitysmaista Guardianin mukaan 80–230 miljoonaa hehtaaria.


Näkymätön tyttö: Koulumuistoja ja muuta\nKoulumuistoja ja muuta\nTearcandy haastoi muun muassa minut julkaisemaan mahdollisimman nuorena kirjoittamia tekstejä, kouluaineita tai sellaisia. Minulla on yksi laatikollinen sekalaisia papereita, muun muassa kouluajoilta, mutta ala-asteelta oli vain reaaliaineiden vihkoja (opettajamme oli käynyt jossakin kokeilukoulussa Itä-Suomessa ja tuonut meillekin systeemin jossa viikon alussa saimme suunnitelman asioista jotka meidän pitäisi selvittää itsenäisesti, teimme niistä vihkoon esityksiä ehkä vähän samalla tavalla kuin Steiner-kouluissa, tai niin kuvittelen). Ehkä ainevihkoni ovat äidin luona, täytyy katsoa kun olen siellä seuraavan kerran. Yläasteelta löytyi kaksi kirjoitusta, toinen käsitteli Jane Austenia ja toinen tarot-kortteja (olin nuorena aika kiinnostunut yliluonnollisista asioista, erityisesti ennustamisesta) ja ne olivat enemmän esitelmiä. En edes muista kirjoitimmeko silloin vapaampia aineita, sen tyyppisiä kuin Tearcandylla. Minulla on kyllä muistikuvia erilaisista asioista joita tunneilla teimme mutta ei mitään ainekirjoituksesta. Lukiosta löytyy aineitakin, mutta ne ovat lähinnä yo-aineaiheita eivätkä erityisen hauskoja tai kiinnostavia.\nOlen aikaisemmin kirjoittanut kaksi merkintää nuoruuteni teksteistä: minusta itsestäni ja vanhasta päiväkirjastani. Jossain pitäisi olla kirje jonka kirjoitin Protu-leirillä ja joka lähetettiin minulle vuoden päästä, sen oli tarkoitus näyttää millainen olin ollut silloin (yksi leirin teemoista oli aika). En muista olenko kirjoitttanut siitä tai missä se voisi olla, täytyy tutkia laatikoita vielä.\nMuistan ala-asteelta neljä ainetta, niiden kirjoittamisen tai sen kun luin niitä myöhemmin (joten joskus vihkot ovat olleet tallessa). Yksi oli joku scifijuttu, muistan avaruusaluksen, luulen että meille oli annettu se aiheeksi. Yksi käsitteli Marie Antoinettea, hänen viimeisiä hetkiään ja päättyi "naps ja pää putosi koriin" tai "kops, pää putosi koriin" tai jotain sellaista, pää kuin putosi koriin. Äitini ja siskoni mielestä se oli kauhean huvittava ja he kiusoittelivat minua Marie A:n päällä pitkään. Täytyy kysyä äidiltäni jos hän muistaisi. Yksi aine perustui omiin kokemuksiini, se kertoi tytöstä joka oli niin keskittynyt lukemiseen ettei huomannut kun maailma loppui, minulle sanottiin että minulle voisi hyvin käydä niin. Neljäs aine oli huvittavin. Meidän piti ehkä joskus kuudennella luokalla kirjoittaa millaiseksi kuvittelimme tulevaisuutemme 30 vuoden päästä. En muista mikä ammattini oli aineessa mutta sen muistan että olin sinkku (en ole koskaan pitänyt itsestäänselvänä tai todennäköisenä tai edes mahdollisena että menisin naimisiin, ehkä siksi seurustelemattomuuteni ei ole ollut mikään pettymys, toisin kuin vaikka työttömyyteni. Odotin kyllä että olisin oikeissa töissä) ja minulla oli adoptoitu tytär (pidin myös aika selvänä että jos minulla joskus on lapsia niin olen yksinhuoltaja ja todennäköisemmin adoptoinut lapsen kuin saanut hänet perinteisin menetelmin). Tytöllä oli vihreät silmät ja punaiset hiukset, se oli minusta silloin kaikkein kauneinta ja todennäköisesti hänen nimensä oli Irene, se oli silloin lempinimeni (Irene on aivan sattumalta samaa juurta kuin usein nimimerkkinä käyttämäni Ereine, väärin kirjoitettu muoto Eirenestä, Ereine siis). Kirjoitin aineessa myös siitä mitä kavereistani oli tullut. En muista mitä olin suunnitellut muille mutta eräs tyttö (joka ei ollut varsinainen ystäväni mutta liikkui samassa porukassa) asui maakuopassa ja hänellä oli noin kymmenen lasta. Aika julmaa. Hänestä tuli teiniäiti (se oli aika yleistä yläasteellani) mutta tietääkseni hänellä on vain yksi lapsi.\nÄitini kävi eilen poliisin löytötavaratoimistossa, jonne toimitetaan kaikki matkakeskuksesta löytynyt tavara. Ei ollut kassiani. Ärsyttää vähän, varsinkin kun mietin mitä laittaisin päälle ja tajuan ettei minulla ole sitä paitaa joka olisi nyt niin kätevä. Ihmetyttää kyllä miten joku viitsii varastaa kassin jolla ei ole mitään varsinaista arvoa. Ehkä hän opettelee neulomaan. Sekin on aika ärsyttävää kun tekisi mieli aloittaa uusi neuletyö johon minulla on langat mutta ei enää puikkoja ja uusiin ei ole varaa. Toisaalta jos joskus rikastus niin minulla olisi hyvää syy ostaa nuo.\nTänään alkaa se ompelukurssi, siihen minulla pitäisi olla varaa. Ja minulla on vähän kankaitakin joista voisi ommella aluksi. Toivottavasti löydän ja mahdun ja uskallan sinne.\nMinä muistan ala-asteella kirjoittaneeni aina huiman pitkiä aineita - ehkä kolmasosan ainevihkosta aina kerrallaan. Enkä mitenkään suunnitellut tekstejäni, joten niistä tuli vähintäänkin mielenkiintoisia. :D\n09 syyskuuta, 2008 16:04


Hyvä teko ei ihmeitä vaadi - Rauhan Tervehdys\nHyvä teko ei ihmeitä vaadi\nMinun juttuni -sarja\nKaikilla on jotain antamista toisille ihmisille, kiiminkiläinen Jouni Kokkoniemi uskoo.\n”Saako teille tulla soittamaan?” Suurin piirtein näin yksinkertaisella kysymyksellä kiiminkiläinen Jouni Kokkoniemi aloitti vuosia sitten kitara ja mies -keikat Kiimingin kunnan vanhusten luona palvelukeskus Jaarankartanossa.\nMyöhemmin mies ja soitin alkoivat ilmestyä säännöllisesti kirkonkylän Senioritalon ovelle lauluseuraa etsimään. Hymyssä suin Kokkoniemi kertoo saaneensa vain kerrat pakit hoitohenkilökunnalta. Ja silloinkin hyvästä syystä: mitäpä ei ollut varoitellut etukäteen tulostaan.\nAina ei taustalle\nKokkoniemen mukaan juuri näin vaivattomasti moni muukin voisi aloittaa oman vapaaehtoistyönsä vanhusten tai vaikkapa mielenterveysongelmaisten luona: Saako tulla kylään?\nKaikki osaavat jotakin, mies uskoo vahvasti.\n– Laulaa, lukea runoja tai tarinoita, vitsailla ja vain jutustella ihmisten kanssa. Omia lahjojaan ei kannata laittaa vakan alle.\n– Jos joku haluaa tehdä vapaaehtoistyötä, ei se tarkoita välttämättä kuulumista ensin johonkin järjestöön ja osallistumista vapaaehtoistyön kursseille.\n– Minä liikun yksikseni, enkä edusta mitään organisaatiota, Kokkoniemi kannustaa ihmisiä spontaaniin hyväntekeväisyyteen.\nei ole tavoitteena\nMutta mennään hetkeksi mukaan Senioritalon päivätoiminnan joululaulutilaisuuteen viime viikolla. Kokkoniemi laulattaa yhteislauluna tuttuja joululauluja. Välillä hän laulaa yksin ja hauskuuttaa yleisöä jutusteluillaan.\nInnostus tarttuu kaikkiin. Soittajan tuolille mahdutetaan välillä mies ja mummu duoksi.\nJos soittamisessa tulee kömmähdyksiä, ne kuitaan huumorilla. Turha pingottaminen ei sovi hetkeen. Elämässään kovia kokenut soittoniekka ja paljon nähneet seniorit jättävät tärkeänä olemisen muiden vaivoiksi.\n– Kerran esiinnyttiin päivätoiminnan kuoron kanssa yhtään harjoittelematta seurakuntakeskuksessa. Hyvin meni, laulu loppui lopussa kaikilta yhtä aikaa, Kokkoniemi selvittää.\nJouni Kokkoniemi on sairastanut aikoinaan syövän, joka vei häneltä useuta sisäelimiä. Kaivinkoneita ja traktoreita kovaa tahtia myynyt mies ei voinut jatkaa entisissä hommissaan. Kun mies tiesi, että sohva on pitemmän päälle vaarallinen paikka, hän ryhtyi elvyttämään pikkupoikana opeteltua soittotaitoa. Pian hän olikin kolkuttelemassa vanhustentalon ovia.\nEsiintymisestä rohkaistuneena Kokkoniemi – uuden Oulun seurakuntayhtymän kirkkovaltuutettu – loi itselleen hahmoja, jotka kiipesivät lavalle pyydettäessä.\nJoistakin esiintymistä hän saa korvauksen, mutta paljon mies isossa asuntoautossa kulkee pelkästään sillä korvauksella, että keikalta lähtiessä oma mieli on parempi kuin laulua ja soittoa aloittaessa.\nJouni Kokkoniemi sanoo silmiin katsoen, että elää parhaillaan parempaa elämää kuin traktoreiden myyjänä.\n– Jos laulan häissä, on ihana katsoa ihmisiä, joista onni huokuu vieraisiin asti. Ihmiset ovat kauniita onnellisina, varsinkin naiset, hän tuumii.\nOnkohan noin hyväntuulisella miehellä koskaan huonoja päiviä, jolloin lähimmäisten viihdyttäminen ei jaksa kiinnostaa.\n– Totta kai on, mutta en ole mikään voivottelija. Pysähtyminen on minulle vaikeaa, en tahdo uskaltaa tehdä sitä. Huonot ajatukset saattavat silloin yllättää minut.\nKokkoniemi kertoo, ettei hän koetusta sairaudestaan huolimatta halua elää liian varovaisesti ja murehtien asioita etukäteen.\nKiimingin Senioritalossa on laulettu yhdessä ja erikseen monia joululaulua. Naurun rämäkkä on kaikunut monet kerrat vanhusten ”olohuoneessa”. Joukko osaa nauraa itselleen makeasti. Toisten letkautuksia ei oteta liian vakavasti.\n– Tämmöistä tämä on, Kokkoniemi katsoo hellästi senioreita.\nOsan tuosta joukosta hän tuntee hyvinkin, sillä soittaja oli matkassa mukana, kun vanhuksia matkusti Espanjaan ja Kreikkaan yhdessä hoitajien kanssa.\nKokkoniemi yrittää lähteä talosta jouluntoivotusten jälkeen, mutta palaa vielä halaamaan kaikkia erikseen. No, miehet nyt sentään vain kättelevät lämpimästi toisiaan.\n• Sosiaali- ja terveysjärjestöt haluaisivat lisää miehiä ja nuoria vapaaehtoisiksi. Tämä käy ilmi Raha-automaattiyhdistyksen parin vuoden takaisesta tutkimuksesta.\n• Naiset ja miehet auttavat perinteisten sukupuoliroolien mukaisesti. Naisten ja miesten antamassa avussa on samantapaisia eroja kuin kotitöiden tekemisessä. Naiset auttavat useimmiten lastenhoidossa, ostosten teossa, ruoanlaitossa ja siivouksessa. Miehet puolestaan antavat apuaan korjaus- ja rakennustöissä, kuljetuksissa ja muutoissa sekä ostoksissa ja asioinneissa. (Tilastokeskuksen tutkimus)\n• Suurella Sydämellä on valtakunnallinen netissä oleva vapaaehtoisen auttamisen kanava. Toimintaa on useilla kymmenillä paikkakunnilla, myös Oulussa.


– Tärkein arvo on lähimmäisenrakkaus, änkyröinnillä ei ihmisiä voiteta, KD:n varapuheenjohtajaksi valittu Tiina Tuomela sanoo | KD-Lehti\nSeuraava Puoluevaltuustopestin jättävä Aki Ruotsala KD-puoluekokoukselle: ”Pidetään rohkea, raikas ja suora keskustelu – silti toisiamme kunnioittaen” Edellinen ”Täydellistä puoluetta ei ole vaan se on rakennettava joka päivä uudestaan” – KD:n puoluevaltuuston uusi puheenjohtaja on Riitta Kuismanen\n– Tärkein arvo on lähimmäisenrakkaus, änkyröinnillä ei ihmisiä voiteta, KD:n varapuheenjohtajaksi valittu Tiina Tuomela sanoo\n28.8.2021 klo 09:36 Politiikka Samuli Rissanen\nKD Naisten puheenjohtajana vuodesta 2016 toiminut Tiina Tuomela valittiin eilen kristillisdemokraattien varapuheenjohtajaksi ja samalla hän luopuu KD Naisten puheenjohtajuudesta.\n– Kahdeksan vuotta on varsin pitkä aika, eikä puheenjohtajuus ole eläkevirka. Nyt onkin aika antaa uusille kasvoille tilaa. Uudet kasvot tuovat uutta inspiraatiota toiminnalle. Haikein mielin jätän pestini hän kertoi puolueen erityisjärjestönä vaikuttavan KD Naisten tilannekatsauksessa.\nTuomela kertoo, että KD Naisten jäsenmäärä nousi vuoden aikana usealla kymmenellä naisella. Nyt on edessä aluevaalit, johon tarvitaan jälleen ehdokkaita. Jokainen ehdokas tuo oman viitekehyksensä äänestäjiä yhteiseen pottiin.\n– Tarvitsemme eri ikäisiä, eri ammateissa toimivia tai toimineita ehdokkaita.\nKD Naisten kuntavaaliohjelma on Tuomelan mukaan käyttökelpoinen myös aluevaaleissa. Teemoina ovat terveyden ja hyvinvoinnin edistäminen, joka jää edelleen kunnille. Rajapinnoista sosiaali- ja terveyspalveluihin on huolehdittava.\n– Sujuvasti ja oikea-aikaisesti palveluihin pääsy on tärkeintä. Koronan seurauksena on jäänyt paljon hoito- ja hoivavelkaa, jonka kuromiseksi tulee laatia erillinen ohjelma.\nTuomela muistuttaa, että lapsiperheköyhyys on merkittävää myös Suomessa.\n– Lapsen ja perheen riittävä ja oikea-aikainen tuki on turvattava. Korona-aikana etenkin lasten ja nuorten mielenterveysongelmat ovat lisääntyneet ja niihin tulee puuttua nyt heti ennen kuin ongelmat kroonistuvat todella vaikeahoitoisiksi.\n– Tärkein arvomme tulee olla lähimmäisenrakkaus ja heikoimmista huolehtiminen. Änkyröinnillä ei ihmisiä voiteta, rakkaudella kylläkin.\nTuomela puhui myös kotihoidon ja eriasteisen palveluasumisen resurssien puolesta, Myös omaishoitajien asemaa tulee vahvistaa.\n– On käynnistettävä seniorineuvoloita, joissa on mahdollista tehdä moniammatillisesti toimintakyvyn laaja-alaista arviointia. Lisäksi etsivä vanhustyö on käynnistettävä kunnissa ja hyvinvointialueilla.\nKD Naisten väistyvä puheenjohtaja muistutti myös naisyrittäjyydestä yhteiskunnan voimavarana.\nHeidän tuekseen tarvitaan aloittavan yrittäjän tukipakettia, starttirahaa ja mahdollista vuokratukea.\n– Sanan- ja mielipiteenvapaus on demokraattisen yhteiskunnan ydintä eikä kaikesta ei pidä aina pahoittaa mieltään, Tuomela arvioi.\nHän sanoo, että on keksittävä tapa tuoda kristilliset periaatteet esille ymmärrettävällä tavalla.\n– Ollaan rohkeita, ollaan näkyviä ja samalla kuunnellaan kunnioittaen toista osapuolta. Mennään mukavuusalueemme ulkopuolelle erilaisiin verkostoihin. Etsitään siellä yhteisiä teemoja erottavien sijaan.


MatsuCosplay -kilpailun tuomaristo – Matsucon, Oulu\nMatsuCosplay -kilpailun tuomaristo\nThomas “Tor-Leif” Granlund\n”Hellou! Olen Tor-Leif, aktiivinen cosplay-harrastaja vuodesta 2010 eteenpäin. Välillä hieman ylienerginen henkilö joka opiskelee parhaimmillaan vaatetusalansuunnittelijaksi.\nKuvaaja: Hunajamansikka Photography https://www.facebook.com/HunajamansikkaPhotography/\nTykästyin cossaamiseen koska se on pohjaton harrastus jossa aina löytyy jotain uutta ja kivaa, se että voi tehdä omia luovia ””ratkaisuja pukujen suhteen tai kokeilla niin erilaisia materiaaleja kuin mihin on tottunut on suuri rikkaus.\nKisassa minä tulen huomioimaan erityisesti materiaalien valintoihin, istuvuuteen , siisteyteen ja miten henkilö kantaa asua.\nMatsuconista toivoan positiivistä, rentoa ilmapiiriä jossa kävijöillä sekä työntekijöillä on hyvä olla. Muistakaa kunnioittamaan toisia ja pitäkää hauskaa!\nKisan suhteen uskon että tulemme näkemään upeita ja monipuolisia asuja sekä mahtavia esityksiä. Muistakaa kisaajat, voitto ei aina ole se tärkein asia vain se miten kehityt tekijänä. Tsemppiä!”\nOona ”Divisioona” Harju\n”Minä oon Oona, cosplay-piireissä Divisioona-nimimerkilläkin tunnettu cossaaja Oulusta. Oon cossannu vuodesta 2015 asti, eli neljättä vuotta näissä hommissa nyt jo mukana olen. Cosplayssa minua kiehtoo sen monimuotoisuus ja se, että sen kautta pystyy haastamaan itsensä uudestaan ja uudestaan. Cossaamisessa hienoa on myös se, että tämän harrastuksen kautta on mahdollisuus ilmaista itseään luovasti ja muuntautua ihan erilaisiksi hahmoiksi ihan sen mukaan, mikä itseä kiinnostaa.\nKuvaaja: Pixeffect Photography https://www.facebook.com/pixeffectphotography/\nMyös cosplay-yhteisön yhteishenki on minusta ihanaa, sillä tukea saa aina, oli kyseessä sitten kenkkuileva ompelukone tai kaljuuntuva peruukki. Conia odotan innolla, sillä Matsucon oli viime vuonna yksi parhaita conikokemuksiani ja erityisesti cossikisasta olen innoissani, enkä malta odottaa, kuinka hienoja asuja me tuomarit pääsemme näkemään. Tuomarina kiinnitän huomiota asujen materiaalivalintoihin, luoviin ratkaisuihin, hahmouskollisuuteen sekä asun ohella maskeeraukseen. Kokonaisuus on tärkein ja kaunista on itsevarmasti kannettu puku. Minusta on myös ihanaa päästä tutustumaan pukuihin tarkemmin ja päästä kyselemään kisaajilta pukujen valmistusprosesseista. Kisaajille haluaisin antaa sellaiset terveiset, että älkää pelätkö osallistumista, äläkääkä myöskään tuomareita, koska ihan perusnörttejä mekin ollaan, ja muistakaa, että jos itse olet ylpeä asustasi, ei ole mitään syytä, miksi sinun ei pitäisi osallistua. Nähdään conissa!”\nJani “Cidi” Laukkanen\n”Hei! Nimeni on Jani Laukkanen mutta cosplaypiireissä saatatte tuntea minut Cidi Cosplay-nimen alta.\nKuvaaja: Nina Honkanen\nOlen 25-vuotias Lahdessa asuva miehenalku ja olen vuodesta 2010 asti aktiivisesti cossannut, kisannut ja esiintynyt lavoilla, jonka johdosta olette ehkä nähneet minut erinäisissä cosplaykilpailuissa, FFFighteja juontamassa tai VS-musikaalissa mukana. Olen myös Suomen edustaja ensi kesänä Nordic Cosplay Championship 2018-finaaleissa.\nOnnea kaikille kisaan osallistuville jo tässä vaiheessa ja tehkää parhaanne sillä sitä enempää emme voi teiltä vaatia mutta mikä tärkeintä niin muistakaa pitää hauskaa. ;)”\n”Moikka. Nimi on Hades, mutta somen maailmassa menen nimellä this_hades. Cosplayta on tullut harrastettua nyt noin kolme vuotta ja muutaman kertaa on tullut käytyä kisalavallakin.\nCosplaysta pidän eniten sen yhteisöllisyydestä ja monipuolisuudesta, koska siitä löytyy jokaiselle jotain. Tuomaroinnissa kiinnitän huomiota lähdeuskollisuuteen ja maskeeraukseen, mutta pidän erityisesti omaperäisistä ja luovista ratkaisuista. Odotan innolla conia sekä kisoja, tehdään molemmista mahtavat. Tsemppiä kaikille ja conissa nähdään!”


Mies rakensi tosielämän Thorin vasaran – kukaan muu ei pysty nostamaan – Stara\nMies rakensi tosielämän Thorin vasaran – kukaan muu ei pysty nostamaan\nViihdeuutiset 21.10.2015, 17:00 · Tim Isokivi\nMarvelin Avengers: Age of Ultron -elokuvassa nähtiin kohtaus, jossa supersankariryhmän jäsenet yrittivät yksi kerrallaan nostaa Thor-hahmon kuuluisaa Mjölnir-vasaraa. Tämä ei tietenkään onnistunut, sillä ainoastaan Thor itse oli myyttisen aseen arvoinen.\nNyt Allen Pan -niminen amerikkalaismies on valmistanut tosielämän Thorin vasaran, jonka ainoastaan hän voi nostaa maasta. Videolla nähdään, kuinka ohikulkijat yrittävät turhaan tarttua kadulla lepäävään Mjölniriin nostaakseen sen.\nVasara syntyi maagisten voimien sijaan Allenin teknisen taituruuden ansiosta. Mjölnirin päässä oleva sähkömagneetti pitää aseen jykevästi paikallaan, ja aktivoituu silloin kun joku koskee sen varteen. Varressa olevat sensorit kuitenkin tunnistavat Allenin omat sormenjäljet, eikä sähkömagneetti aktivoidu hänen itsensä tarttuessa siihen.


Mä olen tietoisesti pitänyt yhden ison ja merkittävän osan mun elämästä tän blogin ulkopuolella. Blogin alkumetreillä mä jonkin verran vielä kirjoittelin aiheesta, mutta lopulta päätin pitää sen täysin minimissä. Se että kirjoittelin ja kerroin siitä, ei tuonut tullessaan mitään hyvää. Päin vastoin. Ja lopulta raja oli vedettävä todella tiukalle.\nTää on todella raakaa ja kylmää mihin tää maailma on mennyt, kun blogissa joka on mulle todella tärkeä asia, harrastus ja paljon muuta ei voi puhua siitä yhdestä rakkaimmasta ihmisestä. Siitä ketä kuuluu oikeastaan mun jokapäiväiseen elämään. Haluaa suojella sitä, eikä siihen ole keinoa kuin pyyhkimällä se täältä lähes kokonaan.\nMä en pidä mun blogia mitenkään suosittuna, tää on ihan tavallisen nuoren naisen blogi pääasiassa kaikesta pinnallisesta. Tätä seuraa tavallisia eri ikäisiä ihmisiä ympäri Suomen. Mutta tätä seuraa myös ne inhottavat ihmiset. Jotka luulevat tuntevansa mut, eli oikeasti niillä on joku oma vinksahtanut käsitys musta jolle ne perustavat kaikki "faktansa". Jo se pelkästään kertoo siitä miten säälittävää tuollainen ajattelu on, että he lukevat blogiani sanasta sanaan ja vartoavat uusia postauksia, mutta oikeasti inhoavat minua ja haluavat mulle pelkästään pahaa ollakseen itse parempia ihmisiä.\nPäätös sulkea J blogin ulkopuolelle, lähti jo noin vuosi sitten. Rupesin saamaan kommentteja "Mitä tuo J näkee sussa? Se saisi niin paljon parempaa." "Sä et todellakaan ole ansainnut tuollaista miestä, se on liian hyvä sulle." Sekä paljon pahempia. Miettikää miltä musta on tuntunut lukea tuollaista? Tai miltä J:stä on tuntunut kuulla mun, sille yhden rakkaimmista ihmisistä saavan tuollaisia kommentteja. Silloin päätin että nyt saa riittää, J:stä en enään juurikaan blogissa puhu joten ehkä nämä kylmät sydämettömät ihmisetkin jättävät asian rauhaan ja mollaavat jatkossa vain mua.\nNyt kuitenkin halusin taas syventää pintapuolen raapaisua ja avata teille pikkuisen nykyisestä tilannetta. Syy tähän on ihan vain se, että sain taas tarpeekseni ihmisten selkärangattomuudesta ja itsekkyydestä. Blogin pidempiaikaiset lukijat tietävätkin, että ollaan J:n kanssa oltu yhdessä 15 kesäisistä kakaroista saakka. Eli vuosia onkin jo kertynyt melkoinen määrä. Tuo aika ei todellakaan ole ollut mitään pelkkää pusipusi lässynlää hommailua. Vaan mukaan on mahtunut melkoisia sotia ja yhteenottoja, mistä voi "kiittää" omalla kohdalla ainakin kovaa, vaikeaa ja periksiantamatonta luonnetta (kiitos siitä sulle iskä). Myöskin suuret elämän muutokset sekä mulla pään hajoaminen on ollut todella iso kapula rattaisiin. Ja näin ollaankin menty melkoista vuoristorataa. Yhdessä-erikseen-yhdessä-erikseen. Eli siis kyllä, tiet ovat myös välillä eronneet. Tää saattaa jonkun korvaan kuulostaa omituiselta että "päättäkää jo". Mutta kun asiat eivät todellakaan ole niin mustavalkoisia. Tää on aina ollut meidän juttu, sitä ei ole muiden kuulunut eikä tarvinnutkaan täysin ikinä ymmärtää.\nOltiin niin nuoria kun löydettiin toisemme, että tavallaan kasvettiin yhteen ja mukauduttiin elämään yhdessä. Se on samaan aikaan hyvä, mutta myöskin huono asia. Samalla mitä J on ollut mulle se elämänkumppani, se on ollut myös se parasystävä. Kun samaan ihmiseen mahdutetaan kaksi elämän tärkeintä ihmistä, se luo sille aika suuren merkistyksen.\nNyt viime loppukesä ja syksy on ollut todella rankkaa, varsinkin kun peilistä ei edelleenkään katso kukaan takaisin. Halusin omaa aikaa ja miettiä asioita, halusin laittaa omaa elämääni järjestykseen. Ja vaikken olisi halunnutkaan mun olisi ollut pakko. Musta ei ollut huolehtimaan itsestänikään kunnolla, en olisi mitenkään kyennyt huolehtimaan jostain toisesta ja yhteisestä. Lisäksi tuo toinen ikuinen elämänkumppani on ollut sen verran haastava viime kuukausina että se on vienyt multa aikalailla kaikki ylimääräiset voimat. Terveys on kuitenkin se ykkösjuttu että täällä pärjää muun kanssa, ja näin diabeteksen kanssa on otettu matsi jos toinenkin. Siispä meidän homma meni jäihin. Haluttiin rauhassa ajatella asioita ja ottaa etäisyyttä.\nMitäs nyt sitten kun aikaa on kulunut? Nyt ihan viime aikoina ollaan taas pitkästä aikaa vietetty enemmän aikaa yhdessä, juteltu todella paljon asioista ja käyty läpi sitä kaikkea mitä me ollaan koettu ja nähty yhdessä. Mä olen myös saanut aivan tajuttoman paljon apua ja tsemppiä itseni kanssa. Ja nyt ollaan päätetty katsoa päivä kerrallaan mitä tulevaisuus tuo tullessaan. Mulla on vahva tunne tästä, enkä olisi lähtenyt tähän jos olisin vielä yhtään epäröinyt. Meillä on kuitenkin pitkä historia, ja näillä näkymin sitä näyttäisi tulevan vielä paljon lisää. Aika on tehnyt tehtävänsä ja parantanut ladut sieltä missä meillä meni aikaisemmin aina sukset pahasti ristiin. Molemmat on itsenäistyneet ja aikuistuneet. Mulla on pitkästä aikaa onnellinen ja tulevaisuuden suhteen turvallinen olo.\nJoskus täytyy kulkea kauas, nähdäksään sen mitä siinä lähellä todellisuudessa oli ♥\nComments (4) Tags: Life\nTuuli 2. joulukuuta 2015 klo 13.55\nKamalaa kuulla millaisia kommentteja olet joutunut saamaan! :( Ei mikään ihme, että tuollaisen jälkeen haluaakin sulkea rakkaansa täältä blogista kokonaan pois, sillä itsekään en kestäisi tuollaista..\nIhana kuitenkin kuulla, että tällä hetkellä tulevasuus näyttää valoisammalta ja olet turvallisin mielin ♥ :)\nHENNA 2. joulukuuta 2015 klo 19.16\nKamalempia ovat ne ihmiset noiden kommenttejen takana, ja siksipä kommentoivatkin vain nimettömästi , onhan se jo nähty ettei tuollaisista ole mitään nimellä sanomaankaan. Ja joo, päätös oli aika selkeä jättää hänet suurimmaksi osaksi blogin ulkopuolelle, niin ikävältä kuin sekin tuntui.\nEiköhän aika näytä kuulutaanko me yhteen vai jatketaanko me teitä erillämme :) Kiitos sinulle ihana Tuuli vielä kommentistasi <3\nUnknown 2. joulukuuta 2015 klo 20.25\nKenenkään ei tarvitsisi tuollaisia komentteja saada, pitäisivät huolta omista asioistaan. Mutta ihanaa että jaksat olla positiivinen, vaikka sulla on paljon mietittävää. Tykkään sun blogista ja sun aitoudesta mielettömän paljon, tsemppiä jatkoon. Ja sanonpa vaan, olet todella kaunis ja vaikutat mahtavalta ihmiseltä<3:)\nIhanaa joulukuuta sulle Henna.\nterkuin Harriet http://harrietjulia.blogspot.fi/\nHENNA 2. joulukuuta 2015 klo 20.35\nVoi Harriet! ♥ Aivan ihana kommentti, kiitos! Ja niimpä, tuollaisilla kommentoijilla on omat asiat niin retuperällä että sitten yritetään jakaa pahaa mieltä muillekin. Kyllä se aika näyttää kuulutaanko minä ja J yhteen vai viekö tie meidät jälleen erilleen.\nIhanaa joulukuutu sinne! :) Tää kommentti piristi päivää ja lämmitti mieltä!


Ranskalainen vakuutusjätti nousi Nokian suuromistajaksi - Talous - Helsingin Sanomat\nRanskalainen vakuutusjätti nousi Nokian suuromistajaksi\nRanskalainen vakuutusjätti Axa on kohonnut Nokian toiseksi suurimmaksi omistajaksi. Vakuutusyhtiö Axa omistaa 10,3 miljoonaa Nokian osaketta, joiden arvo on yli 2 miljardia markkaa. Näin kertoi lauantain Aamulehti. Lehden tietojen mukaan Axalla on 3,6 prosenttia Nokiasta.\nHS-analyysi: Suomen talous kuin kilpajuoksija, jonka päähän isketty muovipussi 26.7.2014


jenni vartiainen – E2O\nhartwall areena, jenni vartiainen, konsertti, perjantain vanhat\nJa, perjantain vanhana jälleen hyvin ajankohtainen nosto. Tässä juuri F:n kanssa valmistaudumme lähtöön kohti Hartwall-areenaa ja Jenni Vartiaisen konserttia. On tätä muuten odotettu. Niin, me molemmat olemme odottaneet.\n“Isi, voisitko ottaa ton Jennin?…” Kysyi tyttäreni, kun vietimme jo traditioksi muodostunutta Vain elämää-iltaa. Huojentavia uutisia kuului viime viikolla, kun sarja saa edelleen jatkoa, uusien artistien matkatessa kohti Mondan linnaa. Voimme siis jatkaa tulevaisuudessakin tätä mukavaa tapaa viettää iltojamme. “Voisin ostaa mun omalla sataselle jotain sille. Ja Jenni sanoi, ettei se ikinä kiukuttele kenellekään muulle, kun sen veljelle. Se ei kiukuttelis sulle.” Kyllä, kyllä minä Jennin hyvin mielelläni voisin “ottaa”, mutta sillä Jennillä on niin usein konsertteja ja Jennin täytyy harjoitella paljon, että hän voi esittää laulujaan noin hienosti. Jotain tuon tyyppistä sain vastattua tähän kuusivuotiaan esittämään toiveeseen.\nVoi, kun se olisikin niin helppoa, että voisikin vain “ottaa” jonkun tähän rinnalle kulkemaan ja elämään sitä yhteistä elämäntaivalta. Meistä on muodostunut pikkumimmin kanssa jo hyvin vahva tiimi. Yhdessäollessamme touhuilemme paljon. Vierailemme Helsingin kavereilla, sukuloimme, nauramme, otamme yhteen, nauramme, iskemme silmää ja nostamme peukun ylös. Juuri tällä hetkellä tuntuu todella oudolta ja jopa kaukaiselta, että ehkäpä joskus joku kolmas ihminen käy kanssamme perjantain saunavuorolla, heittelee kärrynpyöriä leikkipuistossa, peittelee lapseni nukkumaan, iskee hänelle silmää ja nostaa peukun ylös. Saa tyttäreni tuntemaan olonsa turvalliseksi ennen nukahtamistaan.\nMinusta ei tunnu lainkaan kummalliselta, kun keskustelemme hänen toisen kotinsa uusperheasioista. Se tuntuu päivä päivältä enemmän luonnolliselta asialta. Mutta, että täällä meidän tiimissämme olisikin joku kolmas lenkki. Se ajatus ei ole vielä päähäni sisäistynyt millään tasolla. Tässä “uudessa elämässä” on lohdullista huomata erinäisistä tilanteista, kuinka ne ajan kuluessa jäsentyvät pään sisään ja elämään. Aikoinaan ajatukset siitä, että joku muu lukisi minun lapselleni iltasatuja oli täysin absurdia. Onko se sitä? Ei todellakaan. Varmasti voin joskus palata tähänkin tekstiin. Pakata sen yhteisen saunakassin. Shampoo, hoitoaine, Muumi-selvityssuihke ja kolme pulloa limpparia. Ai, eihän se olekaan yhtään erikoista.\nOlen rikkonut jo heittämällä yksinoloennätykseni. Aiemmin olen “hyppinyt” suhteista suhteisiin. Olen enemmän parisuhdeihmisiä, todellakin. Uskon, että tämä uusperhekuvion assimilaatio-ongelma päähäni on yksi syy, miksen ole juurikaan romanttisella taistelukentällä mellastanut. Varmasti on kuitenkin tehnyt hyvää opetella olemaan oman itsensä kanssa. Opetellut olemaan hyvä isä muuttuneessa tilanteessa. Opetellut kestämään kolhuja ja ymmärtämään, että kaikki järjestyy ja murehtiminen ei ole avain onnelliseen elämään. “Mieli on kuin laskuvarjo. Jotta se toimisi täydellisesti, on sen oltava auki.” Näin todettiin Teemu Syrjälän Elinvoimaisen miehen kirjassa. Hienosti sanottu. Onneksi parisuhteissa ja rakkausrintamalla ei ennätyksiä ja päivämääriä lasketa.\nNiin ja siitä Jennistä vielä. Jennihän laulaa, että junat ja naiset ovat luotuja kulkemaan. Niinhän ne ovat. Tulevaisuudessa täytyy yrittää tehdä junapysäkistä se päätepysäkki. Semmoinen mieluisa, turvallinen, rakastava ja suklaapainotteinen, jotta sinne tekisi mieli jäädä pidemmäksikin aikaa. Niin ja veroilmoituksen täytön unohdan mielelläni. Sen täyttää nykyään todella nopeasti myös netissä, jos on pankkitunnukset. Mahtava laulaja tuo Vartiaisen Jenni!\n// Lainaus: Teemu Syrjälä, Elinvoimaisen miehen kirja. Jenni Vartiaisen tuotanto //


Sami Seliö rimpuili heikosti vääntävällä moottorilla kuudenneksi | Ilkka\nSTT-Urheilu Julkaistu 20.10.2019 15:55 (Päivitetty 20.10.2019 15:55)\nKaksinkertainen maailmanmestari Sami Seliö ajoi kuudenneksi sunnuntaina Kiinan Xiamenissa ajetussa F1-veneiden GP-kilpailussa. MM-sarjaa johtava Yhdysvaltain Shaun Torrento ajoi kilpailun voittoon. Sarjan toinen suomalaiskuljettaja Filip Roms keskeytti.\nSeliö nousi kilpailussa 11. ruudusta viisi sijaa ylöspäin. Kauden toiset pisteet lämmittivät suomalaista.\n– Taistellen pisteille, Seliö viittasi tiedotteessa tekniikkaongelmiinsa.\n– Meillä ei moottorissa kulku riittänyt, kun alakierroksilla ei ollut voimaa. Vauhti kuoli kurveissa, joten siihen nähden kuudes sija oli ihan hyvä.\nSharjah-tallitoveri Romsin kohtalona oli keskeytys kierroksella 20.\n– Kaasu hirtti kiinni. Ajoin kertaalleen varikolle, mutta vikaa ei saatu korjattua. En pystynyt painamaan kaasua pohjaan, joten tulin pois radalta, Roms kertoi.\nF1-veneiden MM-sarja jatkuu joulukuussa Arabiemiraateissa. Kauden viimeinen kilpailu ajetaan 18.–21. joulukuuta suomalaistiimin päätukijan kotivesillä Sharjahissa.\n– Saamme veneemme Sharjahiin jo ennen kilpailua, joten pääsemme testaamaan ja valmistautumaan kauden finaaliin hyvin. Saamme Sharjahiin Yhdysvalloista moottorimme uusimmat kehitysversiot, joten asiat finaalia varten ovat todella hyvin, Seliö kertoi.


IPK vs SaPKo - 01-11-2017 - Highlights - eDayFm\nU15 Ketterä-SaPKo harjoitusottelu 23.8.2020\nU15 Ketterä-SaPKo harjoitusottelu 23.8.2020.\nPelipäivä! 🔥 Sarja-avaus ja vastassa @HermesKokkola! Ennakkotiedoista poiketen muutamia poissaoloja, mutta täysi miehistö saadaan kasaan 👊 ⚠📝Ennakko: ⚠🎫 Liput: ⚠👇Kokoonpano: #MeOlemmeIPK #IPKedustus #Mestis\nKeuruun Jäähallista kuullu niin paljon legendaa, että täytyi tulla tarkistamaan tilukset 😀 Ensimmäistä kertaa täällä! @Mestis käyntiin @KeupaHT vs. @sapkosavonlinna! @RuutuUrheilu klo 18:20 alkaen! #Mestis #KeuPa #SaPKo\nTÄNÄÄN SE ALKAA! 🔥 Mestis käyntiin kolmella ottelulla kello 18:30! KOOVEE vs. TUTO KeuPa HT vs. SaPKo Kiekko-Vantaa vs. FPS #Mestis\nTänään pelataan! 🔥 Joukkue matkustaa tänään SaPKo Savonlinna:n vieraaksi 👊 Atte Karppinen debytoi vanhassa kotihallissaan IPK:n paidassa. ⚠👇 Kokoonpano: #MeOlemmeIPK #IPKedustus #Mestis\nMaalikooste: Hokki–SaPKo 10.9.2020, Harjoitusottelu\nSaPKo voitti Varkauden jäähallissa pelatun harjoitusottelun 2–3. Hokki–SaPKo 2–3 (2–1, 0–1, 0–1) 06.29 0–1 Matias Lainio (Aleksi Ek) YV 07.30 1–1 Mathieu ...\nHokki - SaPKo\nHokki vs SaPKo - Club Friendly suoratoisto Click Live Here ➡\nTänään pelataan Varkaudessa! 👊 🏒 Hokki–SaPKo 📆 To 10.9. klo 18.30 🏟 Kämärin jäähalli, Varkaus 📈 HUOM! Kaikista ottelun järjestelyistä vastaa Warkis, joten kausikortit yms. eivät ole voimassa. #Hokki #SaPKo #Mestis #SuomenViihdyttävintäLätkää\nJukurit - SaPKo 28.8.2020 Harjoitusottelun kaksi viimeistä minuttia ja loppujuhlinta\nOMIENPUOLESTA #MIKKELINJUKURIT #Jukurit #StaySafe #Zigizagi 5-2 päättyneessä Jukurit SaPKo Harjoitusottelun viimeiset minuutti ja voitto juhlinta.\nJukurit - SaPKo\nSavonlinnan Pallokerho is an ice hockey team from Savonlinna, Finland, playing in the Mestis league. It plays its home matches in Winter Salon rink.


Legit Eroottinen Kirjallisuus Orjuus - Yksityiset Saattajat\nheinäkuu Eroottisia novelleja Tarinoita aikuiseen makuun Yll tyksi saunam kiss Eroottinen kimppa kimppaseksi kirjallisuus kotimainen leiri lemmenlelut Lesbo masteri milf m kki naapuri novelli novelli seksitarinat orja penkki porno pornonovelli. Legitimate dating sites free vaasa · Hieronta kerava vogue sauna. Tempting tonguers mukaan sapphic eroottinen kirjallisuus - lesbo rakkaus porno. Katselua 0 Fetishnetwork marsha saattaa bondage orja, porno 1a. Katselua 0 . The vain legitimate käyttö varten a selfie keppi: vapaa porno Katselua 0. syyskuu Työstään kirjallisuuden saralla hän on saanut vuosina ja Is- . Mielivä, eroottinen, osa pyrkii suoraan ja absoluut- . vaatii suuria ponnisteluja, tottumuksen orjia Samalla hetkellä kun kertoja katsoo Leg-. Seksi videos, ilmainen, porno ja XXX seks HD videot suomi Eroottinen, seksi, ilmainen video, You can get a legit. isäntä juhannus kiihkeä kiimainen kimppa kimppaseksi kirjallisuus kotimainen leiri lemmenlelut Lesbo masteri milf mökki naapuri novelli novelli seksitarinat orja penkki porno pornonovelli pornovideo puisto. Sen kuuluisat eroottiset freskot vetävät väkeä, mutta Sudenpesässä on muutakin kielitaito koski prostituoituja, jotka usein olivat muualta tuotuja orjia. Myöhemmin kristillisessä kirjallisuudessa meretrix-nimitystä voitiin soveltaa kehen .. joissa myös sotilasosastot on mainittu (VII C TITIANI, LEG XX IULI CANDIDI). tammikuu alueellista universaalisen tyylin vastakohtana Kirjallisuudessa ja maa- laustaiteessa . lisia, eroottisia tai maagisia piirteitä. ”Voiko joku Ihmisen orjuus jatkuu niin kauan kuin hän hyväksyy yläpuolelleen of things and house of meaning is trustworthy and reliable as a medium and vocabulary in.\nLegit eroottinen kirjallisuus orjuus -\nMongolien salattu historia 3 sivuaSuomalainen murhenäytelmä toukokuussa kadonneen Kyllikki Saaren ruumis on löytynyt, kahden sivun artikkelin kuvituksena mm. Sekoittamaton viini lienee vastannut maultaan ja alkoholipitoisuudeltaan meidän portviiniämme, madeiraa tai sherryä, legit eroottinen kirjallisuus orjuus. Varsinaisesta Sigtunan hävityksestä kertovat lähteet ovat harvat. Tuntolevystä on epämäärinen maininta Maximilianuksen marttyyrikertomuksessa Acta Santi Maximiliani Martyris. Voikoon hyvin jokainen, joka kutsuu minut syömään! Kun meillä näihin saakka on puhuttu "sivistyneistöstä", on se varmaan pohjautunut siihen ajatukseen, että akateemiset opinnot tai suvun perintönä saatu aineellinen ja henkinen pääoma olisi jollain lailla takeena mainitunlaisella kielletty treffisivusto vaalea varustettujen henkilöiden etevämmyydestä. Lontoolaisen Newgaten vankilan ovella oli aikoinaan raskas, musta rautakolkutin. Lupanarin freskojen kaltaisia eroottisia kuvia löytyy monista viattomistakin paikoista, kuten kylpylöistä. Varmaa on vain, etteivät Sigtunan asukkaat kätkeneet arvoesineitään tukkeihin tai siirtyneet tulevaan Tukholmaan.\n: Legit eroottinen kirjallisuus orjuus\nLegit eroottinen kirjallisuus orjuus 116\nPITKÄT HIUKSET KYPSÄ NAINEN TANSSI LÄHELLÄ ESPOO Parhaat saattajat cum kasvot\nLegit eroottinen kirjallisuus orjuus 984\nVIERAILEVAT SAATTAJAT SUIHIN LÄHELLÄ HARJAVALTA 381\nPäivällinen jutella kasvot istuu Matti Melkonen, Jouko nuori hämäläispäällikkö. Uusiutunut museo avaa ovensa keväällä Raamatussa korppi toi profeetta Eliaalle ruokaa erämaahan; korpit neuvoivat Aleksanteri Suuren Ammonin pyhäkköönmutta suureksi osaksi korppiin liitetyt mielikuvat ovat olleet kielteisiä. Sitä on vaikea uskoa. Musta rokko on isorokon vaarallisin muoto, jonka seurauksena oli aina kuolema.\nSeksi videos, ilmainen, porno ja XXX seks HD videot suomi Eroottinen, seksi, ilmainen video, You can get a legit. isäntä juhannus kiihkeä kiimainen kimppa kimppaseksi kirjallisuus kotimainen leiri lemmenlelut Lesbo masteri milf mökki naapuri novelli novelli seksitarinat orja penkki porno pornonovelli pornovideo puisto. Å | Kioskikirjallisuus II: Manhattan, Ed McBain, ym. .. teinitempaus), Abraham Lincoln (2 sivua asiaa Lincolnista), Andrew Holt: Orjuudesta vapauteen. syyskuu Työstään kirjallisuuden saralla hän on saanut vuosina ja Is- . Mielivä, eroottinen, osa pyrkii suoraan ja absoluut- . vaatii suuria ponnisteluja, tottumuksen orjia Samalla hetkellä kun kertoja katsoo Leg-. Tempting tonguers mukaan sapphic eroottinen kirjallisuus - lesbo rakkaus porno. Katselua 0 Fetishnetwork marsha saattaa bondage orja, porno 1a. Katselua 0 . The vain legitimate käyttö varten a selfie keppi: vapaa porno Katselua 0. Useissa itämaissa musta on alhaisen syntyperän, palvelijoiden ja orjien väri. Intiassa eroottinen shringara liitetään sinimustaan ja pelkäävä rasa bhayanaka liitetään mustaan. . black leg lakkorikkuri; uhkapeluri, huijari, petkuttaja Mustakirja tai mustaraamattu on taikoja, loitsuja ja uskomuksia sisältävä kokoelma. heinäkuu Eroottisia novelleja Tarinoita aikuiseen makuun Yll tyksi saunam kiss Eroottinen kimppa kimppaseksi kirjallisuus kotimainen leiri lemmenlelut Lesbo masteri milf m kki naapuri novelli novelli seksitarinat orja penkki porno pornonovelli. Legitimate dating sites free vaasa · Hieronta kerava vogue sauna.


TiinaR 2. tammikuuta 2008 klo 17.15\nKiva huivi! Iloista alkanutta vuotta :)\ntorrance 2. tammikuuta 2008 klo 18.00\nTulikin todella kaunis huivi :)\nSuvi 2. tammikuuta 2008 klo 20.46\nHieno huivi! Valitettavasti en osaa neuvoa hihatinasiassa :/ Toivottavasti sen saa jotenkin kuntoon.\nNimetön 3. tammikuuta 2008 klo 13.10\nIhania juttui sie teet <3 Ja toi edellisen merkinnän sininen on ihanaa. En oo koskaan ennen ollu liekeissä sinisestä paitsi täs ihan viime aikoina. Kummaa!\nLupauduin just eilen tekemään omalle miehekkeelle lapaset... se kun meni hukkaamaan hanskansa ja kulkee nyt paljain sormin (au). Pitäis vaan käydä etsimässä paksuhkoa lankaa...\nsatumh 4. tammikuuta 2008 klo 0.30\nkaunis tuli BO:stasi! mulla on se ohut veriso vielä pahasti vaiheessa...\nFabeliin minen muuten ookaan viel tutustunut..kuten en moneen muuhunkaan lankaan..ja niitä on maailma pullollaan.. :)\nsatumh 8. tammikuuta 2008 klo 16.05\nen minäkään siitä shetlandin alusta ymmärtänyt hölkäsen pöläystäkään, mutta onneks oli neuvojia neuletapaamisessa. :) sen voi tehdä sen alun ilman mitään ylimääräisiä lankojakin, heti suoraan sillä langalla millä sen huivinkin.\nNimetön 14. tammikuuta 2008 klo 10.00\nOh, hieno huivi! Olin juuri etsimässä bo:n ohjetta kun törmäsin tänne. Kiitos linkityksestä :)