Improbatur 1/2018 by Improbatur - Issuu\n”Usein huomaan kantavani koko Saamenmaata harteillani.” s. 28 Paluu lukioon uudistui\nMaalivahdin matka maailmalle\nInspiraatiota alan valitsemiseen\n”Stressaaminen ja päätön säntäily eivät auta alan valinnassa” Anna-Sofia Nieminen, päätoimittaja anna-sofia.nieminen@lukio.fi\nLukion jälkeisen välivuoden päätteeksi koin pai neita lähteä opiskelemaan. Aloin lukea kolmen eri alan pääsykoekirjoja, koska en osannut päättää, mihin haki sin. Lopulta sinnittelin suurella vaivalla silloisen tiedotus opin kirjat loppuun, kävin pääsykokeessa, enkä todella kaan päässyt sisään. Jos nyt voisin sanoa tuolloiselle itselleni jotain, sanoi sin: Rauhoitu. Stressaaminen ja päätön säntäily eivät au ta alan valinnassa. Keksit kyllä vielä, mitä haluat alkaa tehdä, ja saavutat tavoitteesi. Tai jos et saavuta, keksit uusia tavoitteita. Jälkiviisastelu on tietysti helppoa. Sen sijaan ei ole help poa olla stressaamatta, kun joka puolelta luodaan paineita ja kysellään tulevaisuudensuunnitelmista, eikä itsellä ole vastauksia. Kyselyille ei ehkä voi mitään, mutta niistä voi yrittää olla välittämättä liikaa. Voi pysähtyä hengähtämään ja kuulostella rauhassa vaihtoehtoja. Improbatur haluaa tässä lehdessä tarjota inspiraatiota alan valitsemiseen ja auttaa näkemään erilaisia vaihtoehtoja. Sivulta 36 alkavassa jutussa muun muassa mainitaan 18 am mattia, päästetään ääneen prinsessayrittäjä ja listataan, mitä muita aloja lääkiksestä kiinnostunut voisi harkita. Taustalla\non ajatus, ettei kenenkään tarvitse valita loppuelämän am mattia. Ensikertalaiskiintiöistä ja muista huolimatta alan vaihtaminen tai lisäkouluttautuminen ovat ihan mahdol lisia. Todennäköisesti muuttuvat työtehtävät vaativat joka tapauksessa kouluttautumista uran aikana. Myös lehden muissa jutuissa kuullaan kokemuksia uraan liittyen. Esimerkiksi Nasima Razmyar kertoo si vulta 14 alkavassa jutussa, ettei päässyt kolmesta yrityk sestä huolimatta opiskelemaan valtio-oppia, jonka hän ajatteli olevan ainoa tie poliitikoksi. Silti hän on edennyt kansanedustajaksi ja Helsingin apulaispormestariksi. Se on kannustava ajatus. Kun minä en päässyt opiskelemaan tiedotusoppia, läh din Ranskaan au pairiksi. Sen jälkeen pääsin yliopistoon lukemaan ranskan kieltä – ja huomasin pitäväni enemmän sivuaineestani, tiedotusopista. Keväällä hain uudestaan tiedotusoppiin, sillä kertaa hyvällä menestyksellä. Nyt olen tyytyväinen toimittaja, mutta silti on vaikea uskoa, että teen tätä lopun elämääni. Ehkä koko ammattia ei ole olemassa parinkymmenen vuoden päästä, tai se on muuttunut niin paljon, että teen mieluummin jotain muuta. Viimeistään silloin on aika keksiä uusia tavoitteita. 3\nFutis vei maailmalle Otto Huuhtanen pelaa Englannissa jalkapalloa ja suorittaa samalla lukion etänä.\nSuomessa valtaväestö tietää yllättävän vähän saamelaisista. Siksi päästämme ääneen Sammelin, Petran ja Sunnan.\nSe suuri valinta Tästä jutusta voi hakea inspiraatiota alan valitsemiseen!\n3\t|\tPääkirjoitus 4\t|\tTässä lehdessä 7\nJose & Aleksi\nLUKIOKURSSEJA JA KESÄMUISTOJA\nNyt abikursseja myös lukulomalla iltaisin!\n9\t|\tDear Impro & Meistä puhuttua 10\t|\tAjassa kiinni\nKiire suorittaa kursseja?\n13\t|\tLiitolta Aleksi Airaksisen kolumni\nYo-koe tulee, oletko valmis?\n14\t|\tPaluu lukioon Nasima Razmyar\n17\t|\tKyllä, lukioissa voidaan hillitä ilmastonmuutosta!\nUlkomaille oppimaan kieltä?\n42\t|\tKulttuuritentissä Juuso Kekkonen\n53\t|\tEka kerta Kerttu Niskanen muutti ekan kerran omilleen lukion takia\n54\t|\tElämästä Sean Ricksin kolumni\n55\t|\tMaailmalta\nEri ope, puhdas pöytä?\nReeta Niemosen kolumni Pariisista\nUusi rytmi elämälle\nTule kesälukioon! Lue lisää ja hae heti:\nOpetus- ja kulttuuriministeriön tuella Kesälukioseura ry\nS U O M E N L U K I O L A I S E T KO H TA AVAT L U M E N KO O R D I N A AT E I L L A 6 . - 8 . 4 . 2 0 1 8 H i n ta lu kiola ist en liiton opiskelijakortilla a lkaen 1 2 6eur/ hlö (si s. majo i tus 2 yötä, hissilippu 3pv.) Rin n eseikkai l ua, tub i n g i a, af ter par ty by DJ ja paljon muuta! Sam a p a ketti i l man l uki o laisten liiton kor ttia alkaen 1 46 e ur. Katso myös edulliset yhteisbussikuljetukset\nr u ka.f i /hui p p u h u i p p u@l uk i o.f i A l e n n u k s i a l ukiola ist en liit o n o pi ske l ij a kort illa r a v i n t o l o i s t a y m . !\n. 8 .-\nImprobatur 1/2018 Aikuistuvien ihmisten asialla – lehti lukiolaisille\nJose Riikonen on 31-vuotias freelance-toimittaja, joka tekee Improbaturin Paluu lukioon -juttusarjaa. Hän on vienyt esimerkiksi Toni Wirtasen muistelemaan lukioaikojaan Heinolaan ja Palefacen Hämeenlinnaan – ja todennut, että lukio on selkeästi tärkeää aikaa. "Moni haastateltava on sanonut, että on kasvanut lukion aikana siksi ihmiseksi, mikä nyt on." Tässä lehdessä juttusarja hieman uudistuu: sivulta 14 alkavassa Nasima Razmyarin haastattelussa uutta on esimerkiksi kuva tietystä paikasta, johon liittyy tärkeä muisto lukioajoilta. Jose on itse käynyt lukion Nummi-Pusulassa. Hän muistaa pitäneensä ylioppilaan puheen ja kuulleensa jälkikäteen vinoilua siitä, että lakki sojotti puheen aikana hassusti. "Itse puheen pitämisestä en muista mitään, koska minua jännitti niin paljon." Jose on opiskellut Haaga-Helian ammattikorkeakoulussa journalismia, mutta ei ole valmistunut. Hän kirjoittaa muun muassa Helsingin Sanomiin.\nAleksi Tuomola kuvasi tämän lehden kansijutun, jossa kolme nuorta saamelaista kertoo, millaista on elää suomalaisen ja saamelaisen kulttuurin välissä. Kuvauksissa kivaa oli se, mikä yleensäkin: pääsi kohtaamaan uusia, erilaisia ihmisiä. "Oli upeaa kuunnella nuoria, joilla on vahvat juuret ja jotka ovat niistä ylpeitä." Kuvaukset olivat osin Inarissa. Kunta on Helsingissä asuvalle Aleksille entuudestaan tuttu, koska hän teki siellä alkuvuodesta 2015 pop up -lehti Uutta Inaria. Sillä reissulla syttyi myös kiinnostus saamelaisten kulttuuria kohtaan. "Koko projekti oli tosi kummallinen sukellus tuntemattomaan. Perustimme oman lehden. Mitään sen tyyppistä en ollut aiemmin tehnyt." Nyt 28-vuotias Aleksi työskentelee freelancerina muun muassa Suomen Tietotoimistolle eli STT:lle. Hän on opiskellut Tampereen yliopistossa kuvajournalismia ja valmistunut kandidaatiksi, mutta pohtii vielä, mitä alkaisi tehdä isona.\nTätä lehteä tehdessä Improbatur liittyi Instagramiin. Vihdoin! Käy tsekkaamassa: @improbaturlehti.\nAvustajina tässä numerossa Elias Lahtinen, Reetta Niemensivu, Reeta Niemonen, Sean Ricks, Jose Riikonen, Erkki Toukolehto, Nick Tulinen, Tuukka Tuomasjukka, Aleksi Tuomola, Mari Uusivirta, Annina Vainio Kannen kuva Aleksi Tuomola Kustantaja: Suomen Lukiolaisten Liitto ry Ilmoitusmyynti: Janni Pellinen Mediatiedot: www.improbatur.fi/ mediatiedot Paino: Forssa Print Oy Improbatur Töölönkatu 35 B, 1. krs. 00260 Helsinki improbatur@lukio.fi etunimi.sukunimi@lukio.fi +358 9 5842 1500 (sll:n vaihde) www.improbatur.fi www.facebook.com/improbatur Instagram: @improbaturlehti issn-l 0784-705x issn 0784-705x issn 2341-8923 (improbatur.fi) Tilaukset, peruutukset ja muutokset tilauksiin: www.improbatur.fi/tilaa 32. vuosikerta. Improbatur ilmestyy neljästi vuodessa. Seuraava lehti ilmestyy toukokuussa 2018. Toimitus ei vastaa tilaamatta lähetetystä aineistosta. Lehti postitetaan jäsenetuna Suomen Lukiolaisten Liitto ry:n jäsenille. Jäsenet voivat olla osoitteenmuutoksiin ja muihin tilauksiin liittyvissä asioissa yhteydessä Suomen Lukiolaisten Liiton jäsenpalveluun (toimisto@ lukio.fi tai +358 9 5842 1500). Mikäli et ole liiton jäsen, voit olla vastaavissa asioissa yhteydessä lehden toimitukseen (improbatur@lukio.fi).\nImprobatur on on Improbatur aikuistuvien ihmisten ihmisten aikuistuvien asialla nyt nyt myรถs myรถs asialla Instagramissa! Instagramissa! Seuraa: @improbaturlehti\n@turunmisha: Löysin eilen yöllä yhtäkkiä aikaa kaivaa #improbatur käteeni. Vitsit kuinka siisti lehti se on. Se on ainoo lehti, jonka jokainen artikkeli on täyttä kultaa ja oon nyt koko päivän vaa miettiny niit juttui\nLukiolainen kysyy Onko heikko opintomenestys lukiosta erottamisen peruste?\n"Jos opiskelija häiritsee opetusta, rikkoo järjestystä tai menettelee vilpil lisesti eli esimerkiksi lunttaa, lain mukaan hänelle voidaan antaa kirjal linen varoitus. Jos rikkomus on vakava tai epäasiallinen käytös jatkuu varoituksesta huolimatta, opiskelija voidaan erottaa enintään vuodeksi. Lisäksi opiskelija katsotaan eronneeksi, jos hän ei ole suorittanut lukion oppimäärää säädetyssä ajassa eli enintään neljässä vuodessa. Tästä voidaan kuitenkin joustaa, sillä opiskelija voi hakea lisäaikaa perustellusta syystä. Eronneeksi katsotaan myös opiskelija, joka on poissa opetuksesta il moittamatta pätevää syytä ja on ilmeisestä, että hänen tarkoituksenaan ei ole jatkaa opintoja. Opiskelijan aikomuksia voidaan joutua hieman tul kitsemaan – kannattaa siksi pitää huoli siitä, että selvittää poissaolonsa oppilaitoksen käytäntöjen mukaisesti. Heikko opintomenestys ei siis ole syy erottamiselle, mutta se voi mer kittävästi hankaloittaa opinnoissa etenemistä ja lukion oppimäärän saat tamista valmiiksi. Jos opinnot takkuilevat, kannattaa ehdottomasti mennä lukion henkilökunnan puheille." Suomen Lukiolaisten Liitto on Improbaturin julkaisija.\nSeuraa somessa ja anna palautetta Improbatur on nyt myös Instagramissa! Seuraa @improbaturlehti, niin pysyt kärryillä Improbaturin kuulumisista ja pääset esimerkiksi osallistumaan arvontoihin. Facebook-sivuakin (@improbatur) päi vitämme vanhaan malliin! Kuulemme mieluusti palautetta lehdestä. Kerro mietteesi Insta gramissa tai Twitterissä ja tägää #improbatur. Voit kommentoida lehteä myös Facebookissa tai sähköpostilla (improbatur@lukio.fi).\n@MariPulkkinen: Nuorten ääni #suru'keskustelussa pahasti paitsiossa - mutta miten viisas ääni se olisikaan kuultavaksi. Johannes Roviomaan rehellisen tarkkanäköinen, omakohtainen kuvaus siitä, kun teini menettää äitinsä #itsemurha'ssa. [Linkki juttuun.] @Alkeishiukkanen #improbatur @henritapsa: Suru sekoitti lukiovuodet – Vain viikko äitini itsemurhan jälkeen olin jo koulussa [Linkki juttuun.] Koskettava juttu @alkeishiukkanen @erikavik_author: "On helpompaa pitää huolta jokseenkin ehjistä nuorista kuin korjata täysin rikkinäisiä aikuisia." Tärkeä ja viisas kirjoitus vaikeasta aiheesta. Lukekaa. #mielenterveysviikko [Linkki juttuun.] @yeesaamaan: Hyviä vinkkejä stressin vähentämiseen [Linkki Kamilla Rajanderin kolumniin.] #improbatur #stressi #mielenterveys @JussiSutinen1: Improbatur-lehdessä hyvä kirjoitus opiskelijavalinnoista. Syytä oikoa harhaluuloja. #opiskelijavalinnat #uusilukio [Linkki juttuun.] Improbatur on ihan mahtava lehti, juuri täydellinen lukiolaisille. Jatkakaa samaan malliin! Johannes Roviomaan kirjoitus äidin menetyksestä on parasta, mitä olen koskaan suruun ja itsemurhiin liittyen lukenut. Kaunis kiitos hänelle kirjoituksesta, joka on koskettava ja hieno taideteos. Kaikkea hyvää hänelle ja läheisilleen. Itkien ja samalla kirjoittajan ilmaisukykyä syvästi ihaillen luin sitä. Tällaisesta kirjoituksesta jää jälki. Täällä kirjoittaa viiskymppinen abiturientin äiti. En tiedä miten tarkkaan tyttäreni lehtenne lukee, mutta minä luen yleensä melkein jokaisen jutun. Joskus jopa palaan uudelleen lukemaan jonkun jutun toistamiseen. Teette hienoa lehteä - ja arvokasta työtä, kun kirjoitatte nuorille (ja äidille) isoistakin aiheista. Kiitos. 9\nti ne n\nPisteytysmalleista tulossa erilaiset\nMaalivahti Otto Huuhtanen suosittelee\nTammelan stadion. Entisen futisseurani Ilveksen eli Ipan kotistadionilla Tampereen Tammelassa näkee aina hyvää futista, kun Ipa ja sieltä tutut pelikaverini Tariq Kazi, Jusif Ali, Niklas Jokelainen ja Santeri Haarala pelaavat. Stadionilla on hyvä tunnelma, ja katsomot sijaitsevat lähellä kenttää. Ravintola 4 vuodenaikaa. Ravintolasta saa aina hyvää ranskalaistyyppistä ruokaa, paikka Tampereen kauppahallissa on kiva, ja ruoka on halvempaa kuin muissa saman tasoisissa ravintoloissa. Yksi suosikkiannoksistani on naudan ulkofilee à la Béarnaise.\nMarraskuussa julkaistut luonnokset ylioppilastutkinnon pis teytysmalleista muuttuvat todennäköisesti vielä paljon. Korkeakoulujen on tarkoitus hyödyntää pisteytysmalleja syksystä 2020 alkaen, kun ne valitsevat osan opiskelijoista ylioppilastutkinnon perusteella. Keskustelua on herättänyt erityisesti yliopistojen luonnos, jossa rei lusti eniten pisteitä sai matematiikasta ja vähiten filosofiasta. Tämän hetkiseen luonnokseen eroja on hieman pienennetty, mutta pisteiden määrä perustuu silti lukion kurssimäärään, kertoo yliopistojen hanketta koordinoiva Sari Lindblom. Hänen mukaansa suunnitelmissa on myös, että pisteitä saa kaikista arvosanoista eikä vain C:stä L:ään. Ammattikorkeakoulujen pisteytys mallissa näin oli heti ensimmäisessä luonnoksessa. Ammattikorkeakoulujen pisteytysmallista on tulossa melko erilainen kuin yliopistojen. Ammattikorkeakoulujen hanketta koordinoiva Marko Borodavkin kertoo, että tämänhetkisessä luonnoksessa esimerkiksi äidin kielestä, pitkästä matematiikasta ja pitkästä vieraasta kielestä saisi yhtä paljon pisteitä, ja kaikki reaaliaineet olisivat keskenään yhtä arvokkaita. Lopulliset pisteytysmallit pyritään saamaan valmiiksi ennen kesää.\nRukan hiihtokeskus. Olen viettänyt Rukalla monta kivaa laskettelulomaa ja pyörinyt pikkuveljeni kanssa rinteissä aamusta iltaan. Rukalla on myös kivoja rinneravintoloita. Niistä kannattaa ehdottomasti kokeilla Peakia ja Riipisen riistaravintolaa, jossa olen syönyt usein poronkäristystä ja muikkuja.\nKaikki ei aina ole niin seesteistä kuin me aikuiset ajattelemme tai opetusja kulttuuriministeriön työryhmässä ajatellaan.” – Professori Juha T. Hakala opiskelijavalinta uudistuksesta Ylellä 8.1.2018.\nHenkilöjuttu Otto Huuhtasesta alkaa sivulta 22.\nValtiontalouden säästöt vaikuttavat lukioihin! Esimerkiksi näin:\nperuskoulun päättäneistä oli vuonna 2015 lukio alle 10 kilometrin päässä kotoa. Saatavuus on heikentynyt hieman.\nlukiokoulutuksen järjestäjistä vähensi soveltavia kursseja kuuden vuoden aikana. Tyypillisimmin tarjonta pysyi samana.\nlukio-opettajista oli muodollisesti päteviä vuonna 2016. Eli myös hyviä uutisia! Vielä vuonna 2010 osuus oli vain 93%.\nlukiokoulutuksen järjestäjistä kasvatti pakollisten kurssien vähimmäisryhmäkokoa lukuvuodesta 2010–2011 lukuvuoteen 2016–2017.\nLähde: Kansallisen koulutuksen arviointikeskuksen raportti 2017\nImprobaturin suuri abilakanaennustus on täällä taas! Anna-Sofia Nieminen & Mari Uusivirta\nImprobaturin toimitus on katsonut jälleen kristallipalloonsa ja nähnyt paitsi Cheekin paluun myös railakkaat penkkarinne. Nämä ideat saa varastaa! 1. Mis sie tarvitset oikei hyvvää yli oppilasta. Täs siul on sellane. #suomi100 #suomisota #tuntematonylioppilas #aikavelikultia 2. Taas mennään lakin takii, ei rakkaudest lajiin vaan lakin takii Antti Tuisku, abien iki-inspiraatio. <3 3. Valmis kuin Länsimetro! Seuraava pysäkki: Aalto-yliopisto? 4. ”Mental stABIlity and being, like, really smart” Jos ei muuta, ainakin Trump osaa sanoittaa yo-koetta edeltävän yön rukoukset.\n5. Tehdään näistä yo-kokeet! Vanhas-Matti ja abit samassa linjassa: itsestään selvyyksillä voittoon. 6. I survived sähköinen ylioppilaskoe Olkoon voima kanssanne myös tänä keväänä. 7. Abit, Suomen Sininen tulevaisuus Ainakin abeilta voi odottaa vähän kekseliäämpiä mottoja kuin ex-perussuomalaisilta. 8. Me tehtiin tää! Lukio paljon antaa, paljon myös vaatii. Robin tie tää mistä puhuu. 9. ”Time, it is for You to Look Past a Pile of Old Books, hmm?” Yoda siunaa maaliskuussa alkavan elämän. Sitä odotellessa! 10. Kuha pääsee läpi! Kuha klassikko on mukana tälläkin kertaa. Jos käytät tai näet näitä iskulauseita abirekoissa, ota kuva, julkaise se Instagramissa ja tägää @improbaturlehti.\nTerveisiä tädiltä! Tällä kertaa elämänohjeensa jakaa ex-taitoluistelija, tohtori ja johtamisen konsultti Susanna Rahkamo, joka voitti 1995 jäätanssissa EM-kultaa ja MM-hopeaa. Ohje kuuluu näin:\n”Valmentajani opetti kysymään kaikesta: miksi? Koska aikaa ja jaksamista on aina liian vähän, on panostettava asioihin, joilla on merkitystä ja jotka vievät eniten eteenpäin. Joskus se asia on rauhoittuminen, koska palautuminen on edellytys seuraavalle huippusuoritukselle.” 11\n-15% ale KOODIN LÖYDÄT FRANK APPISTA\nJOKO TILASIT YO-LAKKISI? Vielä ehdit myös osallistua Abiskabaamme 31.3.2018 mennessä. Ehdota, miten voimme parantaa lakkejamme ja osallistut ilmaisen yo-lakin arvontaan. Osoitteessa www.clseifert.fi/abiskaba\nC.L. Seifert OY\nSivari on rohkea valinta Aleksi Airaksinen\nReilu vuosi sitten astuin kutsunnoissa kotipaikkakuntani kunnantalolla lautakunnan eteen. Olin miettinyt pitkään asepal veluksen ja siviilipalveluksen välillä, pohtinut molempien hyviä ja huonoja puolia. Mitä lähemmäs kutsuntapäivä tuli, sitä vahvem maksi ajatus sivarista muodostui – siitä huolimatta, että en tunte nut ketään, joka olisi menossa sivariin tai olisi sen jo suorittanut. Asuin silloin vielä melko pienellä paikkakunnalla ja mietin, mi ten ihmiset reagoisivat päätökseeni. Siviilipalveluksen valitsemi nen vaatii rohkeutta, sillä voi olla pelottavaa poiketa valtavirrasta. Ei armeijaan menevältä 19-vuotiaalta mieheltä kysytä, miksi hän menee armeijaan. Minulta taas on udeltu lukuisia kertoja, miksi valitsin sivarin. Olen päätynyt siihen, että ihmisten kysymykset kumpuavat tie tämättömyydestä, vanhentuneista ajattelumalleista sekä Suomen auttamatta jälkeen jääneestä lainsäädännöstä. Valitettavasti jotkut kuvittelevat, että sivariin menevät he, jot ka eivät pysty suoriutumaan armeijasta. Sivariin hakeutumiseen on kuitenkin lukuisia erilaisia syitä, ja on se sitten pasifistinen maailmankuva, normaalin elämänrytmin vaativa musiikkiprojekti tai uskonnollinen vakaumus, se on aina henkilökohtainen. Toki\nsyistä voi ja pitäisi puhua, mutta täytyy osata myös kunnioittaa, jos joku ei halua avautua aiheesta. Monet ajattelevat, että armeija tekee pojista miehiä, mutta en ole missään vaiheessa ymmärtänyt tätä ajatusmallia. Jos miehis tyminen tarkoittaa kärjistetysti sitä, että ensin sinulle huudetaan alokaskauden verran ja sen jälkeen sinä huudat uusille alokkaille, en ole menettänyt mitään. En tahdo olla sellainen mies. Nykyisen lain mukaan sivari kestää lähes 12 kuukautta. Ihmis oikeusjärjestö Amnestyn mukaan kesto on rangaistuksenomainen, ja lisäksi Amnesty luokittelee totaalikieltäytymisestä tuomitut mielipidevangeiksi. Suomi on saanut nykyisestä lainsäädännös tään huomautuksia myös yk:n ihmisoikeuskomitealta. En ole kertaakaan katunut päätöstä valita siviilipalvelus, päin vastoin. Jo nyt viidessä kuukaudessa olen oppinut paljon hyödyl lisiä taitoja, saanut rutkasti arvokasta työkokemusta ja hankkinut uusia ystäviä. Kolumnin kirjoittaja Aleksi Airaksinen suorittaa siviilipalvelustaan Suomen Lukiolaisten Liiton (sll) tapahtumasihteerinä. sll on Impro baturin julkaisija. 13\nLapsuus loppui lukioon Jose Riikonen\nNasima Razmyar ei saanut olla tavallinen lukiolainen, koska hänellä oli ylimääräinen taakka kannettavanaan.\nLukio: Töölön yhteiskoulun lukio Helsingissä\nKuka: Nasima Razmyar (s. 1984)\nOpiskelijoita: Noin 300 (+yläkoulussa noin 320)\nOpiskelumenestys: Muistelee kirjoittaneensa C:tä ja M:ää.\nMistä tunnetaan: Yhdessä tekemisestä, innostuneisuudesta, hyvästä ilmapiiristä sekä aktiivisesta opiskelijakunta- ja tutortoiminnasta, sanoo rehtori Pirkko Majakangas. "Teemme paljon yhteistyötä yliopistojen ja korkeakoulujen sekä yritysten ja järjestöjen kanssa."\nMistä tunnetaan: Nasima Razmyar on Afganistanissa syntynyt, Suomeen 8-vuotiaana muuttanut poliitikko. Hän on Helsingin kaupunginvaltuutettu ja apulaispormestari, joka opiskelee työn ohessa kulttuurituottajan ylempää ammattikorkeakoulututkintoa.\nasima Razmyarilla on sekavat tunteet, kun hän tulee käymään vanhassa luki ossaan Helsingin Töölössä. "Jännitys, vapina, ilo", Razmyar ku vailee Töölön yhteiskoulun lukion aulassa. Ympä rillä kuuluu oppilaiden puheensorinaa ja naurua. "Noista nauruista tulee flashbackeja vuosien ta kaa", hän sanoo ja näyttää jos ei surulliselta, niin vähän melankoliselta. Hän kertoo miettivänsä joskus, nauttiko lukio vuosistaan tarpeeksi. Ottiko niistä kaiken irti? Ei ehkä, koska siihen ei oikein ollut mahdolli suutta.\nAfganistanissa syntynyt Razmyar muut ti Suomeen 8-vuotiaana. Kouluun mennessään hän ei osannut suomea melkein ollenkaan, mutta hän oppi: peruskoulu päättyi 9,5 keskiarvoon. Se tarkoitti, että Razmyar pääsi melkein mihin lukioon tahansa. Hän valitsi Töölön yhteiskoulun lukion. "Rakastan vanhoja rakennuksia. Tästäkin huo kuu tietynlainen arvokkuus. Olin Käpylässä perus koulussa, ja tämä oli ihan erilainen kuin Käpylän koulu. Se kontrasti viehätti, ja kulkuyhteydet Kä pylästä tänne olivat hyvät."\nRazmyar tiesi jo varhain, että hänestä tulisi po liitikko, ja lukiossa se huomattiin. Häntä pyydettiin puhumaan ja esiintymään tämän tästä, kun sellai nen tehtävä oli tarjolla. Hän muistelee olleensa ainoa maahanmuut tajataustainen opiskelija koulussa, mutta siitä ei koitunut juurikaan ongelmia, ainakaan suoraan. "Yläasteella vielä selkeästi huomasi, että ihmi set auttoivat ja huomioivat eri tavalla. Mutta lukioon olin päässyt itse. Sen jäl keen ei enää ilmeisesti aja teltu, että olisin tarvinnut erityishuomiota." Sen sijaan Razmyarin vanhemmille maahan muuttajataustaisuudesta saattoi olla harmia. He oli vat aina työttömiä, eikä lukioikäisellä Razmyarilla ollut paljonkaan rahaa käytettävänään. Hän päätti mennä töihin.\nRazmyarista tuntui, että hänen piti kannatella itsensä lisäksi osittain myös perhettään.\nRazmyar lähetti useisiin paikkoihin työ hakemuksen, mutta läheiselle Tullinpuomin Shellille hän meni henkilökohtaisesti viemään hakemuksensa. Häntä lykästi, sillä paikan pomo 15\n"Kirjastossa oli ihana kirjastonhoitaja, jonka kanssa juttelimme kaikki maailman asiat läpi. Lainasin tosi paljon kirjoja."\noli juuri tullut kahville. Pomo näki Razmyarin hakemuksen ja kysyi täl tä, hänkö sen toi. 17-vuotias Razmyar vastasi ujosti, että juu. Pomo kutsui Razmyarin juttelemaan, ja vartin päästä töistä oli sovittu. "Olin niin onnellinen! Viimeinkin minulla olisi rahaa. Viimeinkin voisin viedä vaikkapa perheeni Ruotsin-risteilylle tai jotain", Razmyar kertoo. Razmyarista tuntui, että hänen piti kannatella itsensä lisäksi osittain myös perhettään, koska van hemmat olivat työttömiä. Viimeinen lukiovuosi oli raskas. Razmyar oli en sin koulussa päivän, odotteli usein koulupäivän jäl keen kirjastossa ja meni sitten iltavuoroon huolto asemalle. Työt loppuivat illalla yhdentoista aikaan, ja aamulla oli taas mentävä lukioon. Siksi hän käy hieman haikeaksi nyt, kun on käy mässä vanhassa lukiossaan: hän joutui kantamaan nuorena niin paljon vastuuta, että se riisti häneltä osan huolettoman teinitytön elämästä. Lukioaikoja varjostivat myös identiteet tiasiat ja ristiriidat, jotka kumpusivat esimerkiksi maahanmuuttajastatuksesta. "En ollut teini, joka paiskoi ovia. Kävin ihan toi senlaisia kamppailuja pääni sisällä: Olenko afgaani vai suomalainen? Olenko maahanmuuttaja vai osa tätä yhteiskuntaa? Pääsenkö eteenpäin? Miksi en osaa riittävän hyvin suomea? Voiko minulla olla 16\nsuomalainen poikaystävä, ja mitä vanhempani siitä ajattelevat? Voinko käydä baarissa, ja mitä vanhem pani siitä ajattelevat?" Lukion jälkeen hiersi se, että Razmyar ei pääs syt kolmesta yrityksestä huolimatta opiskelemaan valtio-oppia, joka oli hänen mielestään ainoa tie poliitikoksi. Nyt hän ymmärtää, että hakkasi tur haan päätään seinään. "Jos nykyisille lukiolaisille saisi selitettyä tämän: vaikka unelma esimerkiksi opiskelupaikasta ei to teudu, se ei tarkoita, ettei lopullinen päämäärä voisi toteutua." Razmyar pääsi kansanedustajaksi ja Helsingin apulaispormestariksi, vaikkei koskaan päässytkään opiskelemaan valtio-oppia. Hän on opiskellut yh teisöpedagogiksi. Kamppailua, vastuuta ja identiteettikriisiä, työtä ja ahkeraa opiskelua – kuulostaa siltä, että Razmyarin lukioajat menivät kovan suorittamisen ja vastuunkannon merkeissä. Oliko tosiaan niin, ettei hän ehtinyt nauttia lain kaan lukioajoista? "Kyllä me joskus viikonloppuisin osasimme pitää hauskaa", Razmyar kertoo. "Sitä väistämättä tarvitsi: että lukioaikana pääsi joskus elämään normaalia teinin elämää. Kasvu ihmisenä tavallaan vaati sen, että avasi joskus sii deripurkin." ▪\nKyllä, lukioissa voidaan hillitä ilmastonmuutosta! Ilmastonmuutos etenee tutkijoiden mukaan hirmuisella vauhdilla. Tässä jutussa kerromme, mitä kuka tahansa lukiolainen voi tehdä asialle omassa koulussaan. Mari Uusivirta\nVerkko ja media ovat pullollaan vinkkejä sii tä, miten kukin voi omilla valinnoillaan vähentää päästöjä. Mutta nyt on aika ajatella isosti. ”Päätöksiä pitää tehdä globaalisti, valtiotasolla ja paikallisesti, jotta ilmastonmuutosta saadaan hil littyä”, Essi Aarnio-Linnanvuori wwf:stä sanoo. Kansalaisten aktiivisuudella voi olla huimia seu rauksia: Alankomaissa 900 kansalaista haastoi val tion oikeuteen, koska maa ei vähentänyt päästöjään tarpeeksi nopeasti. Kansalaiset voittivat. Aarnio-Linnanvuori on ympäristöjärjestö wwf:n ympäristökasvatuksen asiantuntija ja an toi tätä juttua varten neuvoja siihen, miten lukio laiset voivat vaikuttaa ilmastonmuutokseen omissa kouluissaan. Hänen mukaansa koulut ovat erin omainen paikka vaikuttaa siihen, millaista elämä maapallollamme tulee olemaan. Kouluissa työs kentelee vähintään kymmeniä, yleensä satoja ih misiä joka päivä. Ympäristöasiat eivät ratkea pelkästään jätteitä lajittelemalla. Suurimpia päästöjen aiheuttajia ovat energia, ruoka ja liikkuminen. Siispä Suomen lukiolaiset, ottakaa tulevaisuus käsiinne! Improbatur ja Aarnio-Linnanvuori antavat alkuvauhdit: seuraavalla sivulla\non ehdotuksia, mitä lukioissa voi tehdä ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Leikkaa vaikka sivu talteen ja vie lukiosi seinälle! Sitä ennen vielä muutama yleinen vinkki: Kaik kea ei voi muuttaa kerralla. Siksi kannattaa aloit taa ensin pienestä, omalle koululle tärkeästä ja suhteellisen konkreettisesta asiasta. Kun ensim mäinen tavoite on saavutettu, seuraava on jo hel pompi puskea läpi. Parhaimmillaan ilmastoasioita edistää ryhmä opiskelijoita. Sille voi yrittää hankkia virallisen aseman esimerkiksi opiskelijakunnan hallituksen alajaostona. Aarnio-Linnanvuori kehottaa heti aluksi hankkimaan jonkun opettajan liittolaisek si ja luomaan keskustelusuhteen koulun johtoon tai rehtoriin. ”Kun tekijöitä on monta, saa usein vaikutettua paremmin kuin yksin”, Aarnio-Linnanvuori sanoo. Hänen mukaansa monissa kouluissa hyödynne tään ympäristötyötä opiskelussa. Eikä ihme, sillä ilmastonmuutos liittyy jokaiseen lukiossa opetet tavaan aineeseen. Käännä sivua ja tsekkaa vinkit ilmastotekoihin! →\nNäin ilmastonmuutosta voi hillitä lukiossa:\nKoulukin voi käyttää uusiutuvaa energiaa. Energiamuodolla on valtava merki tys ilmaston kannalta. Lukiossa voi miettiä porukalla opiskelijoiden ja henkilökunnan kanssa, miten uusiu tuvien energialähteiden osuutta voi daan lisätä. Esimerkiksi Jyväskylässä Korpilahden yhtenäiskoulun energi asta merkittävä osa tulee aurinkopa neeleista, jotka asennettiin koulun katolle peruskoulun oppilaiden toi veesta. Nykyään useissa Jyväskylän kouluissa ja rakennuksissa on omat aurinkopaneelit.\nRuokalistoille enemmän kasviksia. Se voi tarkoittaa esimerkiksi lisää kas visruokapäiviä tai -vaihtoehtoja. Tie detään, että liha ja muut eläinperäiset tuotteet kuormittavat ympäristöä. Jos lukion ruoka tehdään omassa keittiös sä, muutoksia voi ehdottaa suoraan keittiöön tai oman koulun johdolle. Jos ruoka tulee usean koulun yhtei sestä keskuskeittiöstä, pitää selvit tää, kuka on tehnyt kilpailutuksen ja missä ruoka tehdään. Keskuskeit tiöön vaikuttaminen on vähän han kalampaa, mutta palautteella saattaa muuttaa kerralla monen koulun asioi ta. Esimerkiksi Asikkalassa Vääksyn yhteiskoulussa tarjotaan joka päivä vapaavalintainen kasvisvaihtoehto.\nÄäntä omien jalkojen puolesta. Kävely, pyöräily ja julkiset kulkuväli neet ovat ympäristön kannalta parhai ta tapoja kulkea kouluun. Myönteinen kampanjointi tai kisailu on hyvä tapa kiinnittää huomiota kanssaopiskeli joiden ja koulun henkilökunnan kul kutapoihin.\nValaistus kuntoon. Loisteputkista led-lamppuihin siirty minen säästää merkittävästi sähköä. Opiskelijat voivat tehdä aloitteen va laistuksen muuttamisesta ja vaatia kestävämpiä ratkaisuja.\nSuosi lähiruokaa. Läheltä tuleva ja sesongissa oleva ruo ka kuormittaa ilmastoa vähemmän kuin toiselta puolelta maapalloa rah dattu riisi. Esimerkiksi Sodankylässä kunnan keskuskeittiö alkoi muutama vuosi sitten panostaa siihen, että sen raaka-aineista mahdollisimman iso osa on lähiruokaa. Tieto näkyville. Monissa lukioissa on tehty kampanjoi ta, joissa tieto ruokavalintojen vaiku tuksista on viety sinne, missä syödään. On eri asia lukea tomaatin vesijalanjäl jestä salaattia popsiessa kuin maantie don tunnilla. Vesijalanjäljellä kuvataan sitä, kuinka paljon jokin tuote tai pal velu kuluttaa maailman vesivarantoja koko elinkaarensa aikana ja miten se vaikuttaa vesistöihin.\nJuttu on julkaistu alun perin improbatur.fissä marraskuussa 2017.\nLeikkaa talteen ja kiinnitä lukiosi seinälle!\nLämpömittari töihin. Onko luokissa niin lämmintä, että lämpötilaa voi vähän laskea? Jo parin asteen lämpötilan laskulla voi saada merkittävän energiansäästön. Usein lämpötilaa on mahdollista säätää al haisemmaksi yöaikaan, kun koulussa ei ole ketään.\nKuntaan voi vaikuttaa. Kaavoitukseen tai muihin kunnan asioihin vaikuttaminen voi olla hi dasta ja turhauttavaa, mutta se on myös merkityksellisempää kuin kou lun seinien sisällä toimiminen. Luki olaisilla on todistetusti vaikutusval taa: Espoossa Etelä-Tapiolan lukion kestävän kehityksen kurssilaiset vai kuttivat aktiivisesti alueen pyöräteis tä tehtäviin päätöksiin joitakin vuo sia sitten. ▪\nehtoisek s i a a p va e d h ä L ja tee maailmasta parempi!\nAIESEC on maailmanlaajuinen alusta nuorille, jossa he voivat tutustua ja kehittää omaa johtajuuspotentiaaliaan.\n> Kasvatustiede > Oikeustiede > Taide ja muotoilu > Yhteiskuntatiede\nOulu ei ehkä ole New York, mutta täältä voi tulla kovempaa porukkaa. Näillä leveysasteilla tarvitaan tietynlaista asennetta. Meillä sekä tieteen tekeminen että opiskelijaelämä hoidetaan tinkimättömällä pohjoisen tyylillä. Ja sitä joko rakastaa tai sitten oppii rakastamaan. Asenne voi olla yhtä tärkeää kuin tutkinto. Meiltä saat molemmat.\nPÄIVÖLÄSTÄ VAUHTIA YLIOPISTO-OPINTOHIN TAI MATKALIPPU MAAILMALLE! Kauppatiedelinja\nMarkkinointi, johtaminen, verotus ja laskentatoimi + väylä tutkinto-opiskelijaksi yliopistoon.\nValmiuksia oikeustieteen jatko-opintoihin ja opiskelutekniikkaan + väylä HTK tutkintoopiskelijaksi.\nTule Päivölän opistoon\nKuvataiteen valmentavat opinnot + mahdollisuus perusopintojen 25 op suorittamiseen.\nArkkitehtuurilinja Tule Päivölän opistoon Valkeakoskelle! Päivölän opistossa olemme erikoistuneet tiedeaineisiin ja teemme yhteistyötä Suomen eri yliopistojen kanssa. Lisäksi Päivölässä toimii Suomen ainoa matkaopaskoulu! Meiltä löydät kattavan valikoiman opiskelumahdollisuuksia. Kaikki opintomme kuuluvat opintotukijärjestelmän piiriin.\nValmentaudu pääsykokeisiin ja jatko-opintoihin kuvataiteen ja matematiikan alueilla.\nOta askel kohti kansainvälisempää sinää! HIGH SCHOOL, 14–18 -vuotiaille Toteuta vaihtarihaaveesi ja ryhdy turistista paikalliseksi opiskelijaksi suosikkikohteessasi! Haku auki syksyille 2018 ja 2019 sekä keväälle 2019. SUMMER ACADEMY, 10–19 -vuotiaille Unohtumattomat kesälomaviikot maailmalla yhdessä muiden kaltaistesi globetrottereiden kanssa! Valitse suosikkisi 25 kohdevaihtoehdosta. Lisätietoa kohteista ja ohjelmavaihtoehdoista, oppilaiden kuulumisia, uutuuksia ja uutisia sts.fi\nKun tavoitteenasi teknillis- tai lääketieteellinen. Abeille, ylioppilaille, ammattitutkinnon suorittaneille.\nSYKSYN 2019 VAIHTARIHAKU ON ALKANUT!\nHanki valmiudet ulkomaan matkaoppaan tehtäviin. Opiskelut sisältävät jakson ulkomailla.\nKatso lisätiedot ja ilmoittaudu www.paivola.fi\nwww.sts.fi Päivölän opisto | Päivöläntie 52 | Tarttila (Valkeakoski) | www.paivola.fi\nSTS Finland stsfinland, stsworldwide\n/ #HAAGAHELIA @HAAGAHELIA HAAGAHELIA.FI\nFutis vei maailmalle Annina Vainio\nMaalivahti Otto Huuhtanen oli vain 16-vuotias, kun hän muutti Englantiin pelaamaan jalkapalloa ammatikseen. Pelaamisen ohessa hän käy suomalaista lukiota etänä.\namupäivällä futistreenit, sen jälkeen lounas tauko, iltapäivällä yleensä ohjattu kuntosali harjoitus tai toiset futistreenit. Sitten kotiin isäntäperheen luo, kannettava tietokone auki ja aikuislukion kotitehtävien kimppuun. Tällaista on 17-vuotiaan jalkapallomaalivahdin Otto Huuhtasen arki Newcastlessa Englannin koillisosassa. Ainoastaan keskiviikko on vapaa treeneistä, ja yhtenä päivänä on vain yksi harjoitus. Viikonloput ovat oma lu kunsa: lauantaina on pelipäivä ja sunnuntaina puhdas oppinen vapaapäivä. Huuhtanen muutti Englantiin lokakuussa 2016, jotta voi pelata ammatikseen jalkapalloa Valioliigan U18-sar jassa. Se on tarkoitettu seurojen akatemiajoukkueille, joi den pelaajat ovat alaikäisiä. Huuhtanen edustaa Newcastle United Academya. Englantiin muuttaessaan Huuhtasen piti tehdä valinta: käydäkö suomalainen lukio etänä vai mennäkö englanti laiseen collegeen? Hän asui Tampereen naapurikunnassa Kangasalla ja oli ehtinyt aloittaa opinnot Tampereen Sam mon lukion urheilulinjalla. Huuhtanen valitsi etäopinnot, ja siihen on hyvä syy. Sel vitään kuitenkin ensin, miten englantilainen jalkapallo seura kiinnostui nuoresta suomalaisesta maalivahdista.\nValmentajat huomasivat Huuhtasen lahjakkuuden jo varhain. Huuhtanen oli viisivuotias, kun hän ilmoitti van hemmilleen haluavansa pelata jalkapalloa. Hän tutustui lajin saloihin perinteikkäässä tamperelaisseurassa Ilvek sessä, Vehmaisten kaupunginosajoukkueessa. Melkein heti alussa Huuhtanen mieli tolppien väliin maalivahdiksi. Hän ei osaa selittää, miksi. "Tykkäsin torjua palloa. Se oli se kivoin homma. Ei kai siinä sen kummempaa." Jo parin vuoden päästä Huuhtanen siirtyi Ilveksen edustusjuniorijoukkueeseen. 8-vuotiaana hän aloitti fu tiksen ohella jääkiekon ja torjui kiekkoja Kangasalan Kisa-Eaglesissa. Tahti muuttui nopeasti kovaksi. Kun Huuhtanen oli 10-vuotias, hänellä saattoi olla sekä jalkapallo- että jää kiekkoharjoitukset kuutena päivänä viikossa. Äiti Satu Huuhtanen kertoo, että välillä vanhemmat kuskasivat Ot toa samana päivänä jalkapallokentältä jäähallille tai toisin päin. Varusteet takapenkillä vain vaihtuivat. 24\n"Joskus oli pakko valita, kumpiin treeneihin mennään. Eihän poikaa puoliksi voi halkaista", Satu Huuhtanen sanoo. Jo 12-vuotiaana Otto Huuhtanen joutui tekemään lopul lisen lajivalinnan. Se oli vaikeaa, sillä hän olisi voinut näh dä itsensä niin jääkiekko- kuin jalkapalloammattilaisena. Äiti neuvoi häntä kirjoittamaan paperille plussat ja mii nukset molemmista lajeista. Jalkapallo sai enemmän plussia. "Futis vain tuntui lopulta kivemmalta", Huuhtanen sanoo. Valmentajat huomasivat Huuhtasen lahjakkuuden ja tinkimättömän harjoitteluasenteen jo varhain. Hänet va littiin ikäluokkansa maajoukkuerinkiin 15-vuotiaana eli heti, kun se oli mahdollista. "Se oli mukava yllätys. Iskä oli saanut sähköpostin va linnastani ja kertoi minulle siitä autossa treenien jälkeen. Itse en ollut vielä ehtinyt lukea sähköpostiani." Niin ikään 15-vuotiaana Huuhtanen nostettiin Ilveksen edustusjoukkueeseen Veikkausliigaan, joka on jalkapallon korkein sarjataso Suomessa. Siellä häntä valmensi entinen huippumaalivahti Mikko Kavén. Huuhtanen kuitenkin pelasi pääasiassa vielä alemmalla sarjatasolla ja B-junio reiden pelejä. Vuotta myöhemmin, 16-vuotiaana, Huuhtanen pääsi ensimmäistä kertaa näyttämään taitojaan ulkomaille. Hän kävi silloin peruskoulun yhdeksättä luokkaa. Huuhtasella on ollut jo pari vuotta oma pelaaja-agentti, suomalainen Sami Salonen. Agenttinsa kontaktien ansios ta Huuhtanen pääsi testileirille Englannin Norwichiin. Tes tileiri oli alkuvuodesta 2016 eikä lopulta poikinut sopimusta. Uusi mahdollisuus aukesi saman vuoden heinäkuussa. Sen soi Newcastle United, joka on perinteikäs englantilais seura ja jonka miesten edustusjoukkue pelaa maan ylim mällä sarjatasolla Valioliigassa. Testileirillä Huuhtanen harjoitteli viikon Newcastle Unitedin akatemiajoukkueen mukana ja pelasi pari ottelua. Näytöt olivat ilmeisen vahvat, sillä pian leirin jälkeen manageri otti yhteyttä ja kertoi, että seura haluaa Huuh tasen Englantiin. "Se tuntui totta kai hienolta, mutta mietin silti aika kauan, mitä kannattaa tehdä. Ilveksessä oli hyvät olosuh teet, ja valmentaja Kavén on tosi hyvä", Huuhtanen kertoo. Vaaka kallistui lopulta Newcastlen puolelle. Huuhtasen mukaan sieltä on paremmat mahdollisuudet jatkaa pelaa mista ulkomailla ja taso on Suomea kovempi. "Ilveksessä olisin joutunut kilpailemaan peliajasta maa livahti Mika Hilanderin kanssa. Olisi pitänyt vaihtaa seuraa ja muuttaa, jotta olisin saanut tarpeeksi kovata soisia pelejä ja voinut siten kehittyä." Äidille oli kova paikka, kun alaikäinen poika päätti läh teä ulkomaille pelaamaan. "Mutta kyseessä on Oton elämä, eikä tällaisia mahdolli\nsuuksia välttämättä toista kertaa tule. En halua, että hän olisi joutunut jossittelemaan myöhemmin", Satu Huuh tanen sanoo. Lokakuussa 2016 Otto Huuhtanen pakkasi tavaransa kolmeen matkalaukkuun ja muutti Englantiin kolmivuoti nen pelaajasopimus taskussaan. Ennen muuttoa piti tehdä valinta etälukion ja paikallisen collegen välillä. Huuhtaselle oli alusta asti selvää, että hän jatkaisi koulunkäyntiä jalkapallon ohessa. Siihen on kaksi syy tä: Ensinnäkin hän haluaa varmistaa, että hänellä on va ravaihtoehto, jos pelaajaura tyssää esimerkiksi vakavaan loukkaantumiseen. Toisekseen Newcastle United yksin kertaisesti edellyttää alaikäisiltä pelaajiltaan opiskelua. Valinnan suomalaisen ja englantilaisen koulun vä lillä ratkaisi lopulta kieli. Huuhtanen haluaa opiskella suomeksi. "Suomen lukio on ihan hyvä, en kä usko, että kielitaitoni olisi aina kaan aluksi riittänyt englannin kie lellä opiskeluun. Nykyään englanti sujuu jo aika hyvin." Sammon urheilulukion opiskeli jana Huuhtanen olisi joka tapauk sessa suorittanut lukion neljässä vuodessa, mutta opis kelu Englannista käsin vaatii pientä kikkailua ja ennen kaikkea kurinalaisuutta. Huuhtanen onkin tunnollinen opiskelija. Peruskoulun päättötodistuksen keskiarvo oli 9.0, vaikka hän oli yläasteella välillä poissa koulusta esi merkiksi maajoukkueleirien takia. "Opettajat ovat aina suhtautuneet urheilemiseeni hyvin. Osallistuminen jalkapallotapahtumiin ei ole koskaan jää nyt kiinni siitä, että en saisi vapaata koulusta", hän kertoo. Lukion ensimmäisen jakson kurssit Huuhtanen ehti käydä Tampereella. Englantiin muutettuaan hän suorit ti aluksi verkkokursseja Sammon lukioon, mutta vaihtoi sitten opinto-ohjaajan suosituksesta Tampereen aikuislu kion puolelle. Se taipuu etäopiskeluun tavallista lukiota paremmin, koska läsnäolopakkoa ei ole ja verkkokursseja on tarjolla enemmän. Sammon lukion ja Tampereen aikuislukion opinto-oh jaajien apu on ollut kullanarvoista. "Opo on valinnut kaikki kurssini. Olen päätoiminen jal kapalloilija, ja hän osaa parhaiten valita kurssit niin, että pystyn suorittamaan ne järkevässä järjestyksessä." Tahti ei ole etäopiskelussa yhtä kova kuin tavallisessa lukiossa. Esimerkiksi viime jaksossa Huuhtanen opiskeli vain kahta ainetta: historiaa ja kemiaa. Kaikkiaan hänen pitää suorittaa 44 pakollista kurssia, kun tavallisessa lu kiossa määrä on 75. Etäopiskelu tuo mukanaan myös rajoitteita. Huuhta nen on matemaattisesti lahjakas, mutta ei voinut valita pitkää matematiikkaa. ”Sen opiskelu etänä ei kuulemma olisi onnistunut.” Huuhtanen tekee paljon esseetyyppisiä tehtäviä, palaut taa ne verkkoalustalle ja saa opettajaltaan palautteen säh köpostitse. Koeviikkoina hän tekee kokeet netissä. Luntta us ei pohdintaa vaativissa tehtävissä auta, eikä Huuhtanen haluaisi edes yrittää huijata. "Illat kuluvat tiiviisti koulutehtävien parissa. Välillä etä opiskelu tuntuu rankalta, mutta luonteeni on sellainen, että en herkästi luovuta tai kysy apua. Haluan oppia itse."\nVaikka tekemistä on paljon, arki Englannissa sujuu jouhevasti. Seura hoitaa kuljetukset kotoa harjoituksiin. Huuhta nen asuu paikallisen perheen luona, ja hänellä on oma huo ne, jota hänen ei tarvitse edes itse siivota. Isäntäperheen äiti työskentelee erityisopettajana, isä on eläkkeellä oleva urheilu- ja jalkapallofani, ja heidän aikuiset lapsensa ovat muuttaneet pois kotoa. Perhe on aiemminkin majoittanut Huuhtasen kaltaisia nuoria pelaajia. "He tekevät lähes kaiken puolestani, vaikka tarjoudun usein auttamaan. Joskus tiskaan lautaset, jos teen itse ruo kaa, mutta yleensä perheen äiti kokkaa. Huonekin oli ka lustettu valmiiksi – vain pleikkarin jouduin ostamaan itse." Kaikesta huolimatta Huuhtanen on potenut koti-ikä vää. Yleensä se on pahimmillaan ensimmäiset päivät sen jälkeen, kun hän palaa Suomesta takaisin. "Se helpottaa nopeasti, mutta kaipaan perhettä ja ka vereita joka päivä. Viihdyn silti hy vin, kun pääsen pelaamaan futista, ja joukkuekaverit sekä isäntäperhe ovat kivoja." Huuhtanen pitää yhteyttä ka vereihin ja perheeseen Skypellä, Snapchatilla ja Whatsappilla. Jou lulomalla hän pääsi Suomeen noin puoleksitoista viikoksi. Seura maksaa vuosittain kuusi edestakaista matkaa ul komaisten akatemiapelaajien kotimaahan. Loput pitää pulittaa omasta kukkarosta. Matkustaminen vie aikaa. Usein Huuhtanen lentää Newcastlesta Amsterdamiin Hollantiin ja jatkaa sieltä välilaskun jälkeen Helsinkiin. Helsinki-Vantaalla vastas sa on isä tai äiti, jonka autokyydillä Huuhtanen pääsee kotiin Kangasalle Pirkanmaalle. "Matka Newcastlesta kotiin on yleensä koko päivän reissu." Huuhtasen lisäksi Newcastle Unitedin akatemiajouk kueessa on yksi tanskalainen ja yksi irlantilainen pelaaja. Muut ovat brittejä.\nOpiskelu Englannista käsin vaatii pientä kikkailua.\nHuuhtasen pelaajasopimus päättyy vuonna 2019. Sen jälkeen edessä on kilpailu jatkosopimuksesta miesten edustusjoukkueessa tai lähtö muualle. Joka ta pauksessa hän tähtää täysillä jalkapalloammattilaiseksi. Sellainen hän on tavallaan jo nyt, sillä Newcastle Unit ed maksaa hänelle kuukaudessa nelinumeroisen sum man. Huuhtanen on pitänyt pelaamisesta Englannissa. Hä nen mielestään peli on nopeampaa ja fyysisempää kuin Suomen junioritason peleissä. Pelaajat ovat myös tekni sesti taitavampi kuin Suomessa. Kotimaassa Huuhtanen on mukana alle 18-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa. Tavoite on päästä tulevaisuu dessa Huuhkajiin eli miesten jalkapallomaajoukkueeseen. Opiskelun tämänhetkiset tavoitteet eivät ole yhtä kor kealla, mutta tarkoitus on valmistua ylioppilaaksi keväällä 2020. Huuhtanen aikoo kirjoittaa neljä ainetta: äidinkielen, matematiikan, englannin ja reaaliaineista todennäköisesti terveystiedon tai kemian. "Pyrin aina tekemään parhaani, mutta ylioppilaskirjoi tuksiin minulla ei ole erityisempiä tavoitteita. Kunhan sen valkolakin nyt saa." ▪ Jutun kuvat on otettu Tampereella Tammelan stadionilla.\nNyt puhuvat saamelaiset Sammeli, Petra ja Sunna ovat kasvaneet aikuisiksi saamelaisen ja suomalaisen kulttuurin välissä. Heidän arkeensa kuuluu stressiä omasta riittämättömyydestä, ylpeyttä omasta kulttuurista ja pelkoa kulttuurin puolesta. Mari Uusivirta\nAleksi Tuomola 29\nKerrataanpa alkuun perusasiat: Saamelaiset ovat neljän valtion alueella asuva kansa. Suomessa heitä on noin kymmenentuhatta. Suomessa puhutaan kolmea saamen kieltä: pohjoissaamea, inarinsaamea ja koltansaamea. Tiesitkö muuten, että saamelaisten kansallispäivää vietetään 6. helmikuuta?\nJa nyt annamme puheenvuoron nuorille saamelaisille.\nSammeli Salonen, 23:\n”Olen asunut Inarissa koko ikäni” ”Isäni äitiä kiellettiin lapsena puhu masta saamea koulussa, mutta myös koto na, koska vanhemmat pelkäsivät leimau tumista. En tiedä miksi, mutta isäni ei ole juurikaan käyttänyt saamea. Äitini on suo malainen, ja minun äidinkieleni on suomi. Inarinsaamea puhun aika vähän. Kävin päiväkodin inarinsaamenkieli sessä kielipesässä, mutta olin suomenkie lisessä koulussa. Saamea olisi pitänyt jää dä opiskelemaan koulun jälkeen kolmeksi tunniksi kaksi kertaa viikossa. En jäänyt. Kieli taitaa olla yksi tärkeimmistä asiois ta kulttuurissa. Jos ei ikinä opi kieltä, se jo tenkin syö sitä kulttuuria, ja on ihan sama, kuinka tärkeäksi yhteisö näkee ihmisen pe rinteessä. Kunhan tässä aikuistun ja rau hoitun, haluan todellakin opetella kielen. Minua ei stressaa ollenkaan, jos joku etelässä käydessäni kysyy, että mistä olet 30\nja oletko saamelainen. Siitä tulee vain hyvä fiilis. Kovin stressi tulee niiltä muilta saa melaisilta, jotka mittaavat saamelaisuutta sen mukaan, kuinka paljon joku on tehnyt saamelaisuuden eteen. Aika moni nuori lähtee Inarista jossain vaiheessa. Minä olen asunut täällä koko ikäni. Olen töissä perheeni yrityksessä, jossa tein ensimmäiset työharjoittelut ja kesätyötkin. Myymme ohjelmapalveluja turisteille, ja itse tykkään eniten eräoppaan hommista. Meillä on kiinteistö Inarin ky lällä ja matkamuistomyymälä ja kahvila Karhunpesäkiven lähellä. Karhunpesäkivi on luonnonnähtävyys, ontto siirtolohkare. Karhunpesäkiven myymälä ja kahvila ovat olleet meidän perheellämme kymme nisen vuotta, ja vanhempani olivat täällä töissä jo edellisen omistajan aikana. Lap sena jännintä oli täällä silloin ollut pomp\npulinna, mutta aikuisena olen alkanut hoksata, että luonnolla on vähän enem män annettavaa. Tässä Karhunpesäkiven ympärillä on Fennoskandian vanhimpiin kuuluva metsä, ja täältä lähettyviltä saa tal vella pienriistaa. Pilkkimään pääsen omas ta pihasta. Olen asunut vuoden ajan kahvilan yh teydessä asunnossa, joka on tehty entisestä taukotuvasta. On erittäin vaikea kuvitella elämää ilman metsää, eläimiä ja kaloja tai metsän- ja maankäyttöoikeuksia tai kalas tamista. Minulle on tosi tärkeä ajatus, että pääsen joskus kuvailemaan omille lapsille ja lapsenlapsille tätä elämänmenoa ja ver tailemaan, mitä ennen on ollut ja mitä on nykypäivänä. Haluan jatkaa perinteitämme. Yritän ky sellä mummulta ja ukilta asioista ja kuunte len vanhoja ja nuoria inarinsaamelaisia op piakseni, sillä eri perheillä on ollut erilaisia tapoja. Täällä päin on asuttu kaukana muis ta ihmisistä, ja kehitys on ollut hidasta. Silti on kuljettu samaan suuntaan kuin muualla maailmassa ja saavutettu samoja asioita. On hyvä, että saamelaiskulttuuria uudis tetaan ja esimerkiksi uudet ihmiset tekevät saamenpukuja. Internetin avulla saa aiem paa enemmän yleisöä saamelaisten asioille. Mutta ennen ihmiset eivät olleet niin jakautuneita kuin nykyään. Internet on muuttanut meininkiä erittäin paljon, nyt monista asioista loukkaannutaan pahasti. Asioista pitäisi puhua kasvotusten, kuten ennen tehtiin. Minä en ota ollenkaan paineita netti kirjoittelusta, luen toki ja pohdin, mutta naureskellen. Kutsun sitä energian varas tamiseksi, kun joku luo omaa vihaa ja ha luaa purkaa sitä saamelaiseen, jota ei ole koskaan tavannut. Varmasti tulen vaikuttamaan yhteisön asioihin, kun olen vanhempi. Olen ollut yhden kauden saamelaisten itsehallinto elimen Saamelaiskäräjien nuorisoneuvos tossa, ja olihan se kiinnostavaa. Töiden takia olen selittänyt saamelai suudesta enemmän ulkomaalaisille kuin suomalaisille. Kaikki ovat tosi kiinnos tuneita ja kuuntelevat, kun selitän heille mytologiastamme metsän keskellä tulen äärellä. Se on mukavaa. Onhan täällä nii täkin, jotka pukevat saamenpuvun päälle ja vetävät turisteja poroilla ahkiossa eli ja laksettomassa pororeessä. Itse en viitsisi käyttää saamenpukua tässä tarkoituksessa, pitää vanhoja ihmisiä sen verran kuunnella. Olen erittäin kiinnostunut metsänhoi dosta ja haluaisin opiskella luonnon mo nimuotoisuutta. Mutta vielä en ole valmis menemään paikkaan, jossa on yhtä paljon taloja ja ihmisiä kuin täällä on puita."\nPetra Laiti, 22:\n”Olen ollut jokaisen luokkani ainoa saamelainen” ”En voi suunnitella elämääni kovin pitkälle, sillä en ikinä tiedä, milloin pitää reagoida nopeasti johonkin saamelaisten oikeuksiin liittyvään asiaan. Esimerkiksi viime kesästä käytin suurimman osan Uts joella Tenojoen uutta kalastussopimusta vastustavan Ellos Deatnu -ryhmän aktivis tina. Protestoimme, koska sopimus rajoit taa merkittävästi saamelaisten perinteistä lohenpyyntiä Tenojoella, eikä saamelaisia kuultu sopimusta tehdessä. Asuin osan ai kaa saaressa keskellä Tenojokea. Se oli pa ras kesä koskaan. Minulla ei käytännössä ole vapaa-ai kaa. Opiskelen neljättä vuotta Helsingissä Svenska Handelshögskolanissa kauppa tieteitä. Viime vuoden olin kouluni oppi laskunnan hallituksessa ja vuoden alussa aloitin Suomen ylioppilaskuntien hallituk sessa. Olen myös Suomen Saamelaisnuoret -yhdistyksen puheenjohtaja ja kaupunki saamelaisten yhdistyksen järjestöaktiivi. Lisäksi twiittaan ja bloggaan saamelais asioista. Tämä on tie, jonka olen tarkoituksella va linnut, mutta en yhtään ihmettele, että ko kemukseni mukaan moni alkuperäiskansaaktivisti polttaa itsensä loppuun. Sukuni on kotoisin Inarijoelta. Lapsuu denkotini on Inarissa, jossa olen käynyt päi väkotia. Ison osan elämästäni olen asunut Etelä-Suomessa ja Ruotsissa. Äidinkieliäni ovat suomi ja pohjoissaame, ja osaan myös ruotsia yhtä sujuvasti. Lukion jälkeen muu tin Tampereelta Helsinkiin opiskelemaan. Perheeni on muuttanut paljon, mut ta saamelaisuus on ollut aina pysyvä asia. Minun ei ole sen erityisemmin tarvinnut tehdä identiteettityötä, esimerkiksi kysyä itseltäni, tunnenko yhteyttä saamelaiskult tuuriin. Saamenmaan ulkopuolella asuneena minulla ei kuitenkaan aiemmin ollut pal joa omanikäisiä kavereita yhteisössä. Äi tini on suomalainen, joten pääasiallisesti olen käyttänyt saamea isäni kanssa. Halu sin vahvistaa kielitaitoa ja kulttuurin tun temusta, joten liityin Suomen Saamelais nuoriin pari vuotta sitten.\nLuulen, että moni maahanmuuttaja voi si ymmärtää syyn sille, miksi puhun niin mielelläni saamelaisuudesta. Kun on tot tunut elämään tietyn kulttuurin ympäril lä, tuntuu oudolta, että se ei ole itsestään selvää kaikille muille. Meni useampi vuosi ennen kuin tajusin, miten vähän ihmiset oikeasti tietävät saamelaisuudesta. Olen saanut elämässäni jonkun verran kokea vihapuhetta ja kiusaamista. On tie tenkin mahdotonta sanoa, mistä syystä minua milloinkin koulukiusattiin. Jokaiki sessä luokassani olen kuitenkin ollut ainoa saamelainen, ja koulukiusattu ja saamelai nen ovat molemmat minussa olevia asioita. Nyt olen nuori nainen, jolla on mielipi teitä internetissä, joten onhan siinä mate riaalia vihapuhujille. Mitä aikuisemmaksi tulen, sitä rumemmaksi heittelyt käyvät. Minulle on sanottu, että olen likainen ja saastainen, kerran olen nähnyt viitattavan itseeni jopa alemman rodun edustajana. Se on aika rujoa läppää. Saamelaisten oikeuksien puolustami sessa työ ei lopu koskaan. Esimerkiksi opin toni tai opiskelijoiden edun ajaminen jär jestöissä eivät missään nimessä ole turhia, ja haluan tehdä niitä. Silti ajattelen koko ajan, että nytkin kun teen asiaa x, voisin saamelaisuuden puolesta tehdä asiaa y. Alkuperäiskansoihin kuuluville ihmisil le on tyypillistä, ettei koskaan ajatella pel kästään nykyhetkeä. Ajatellaan, että koska näin esimerkiksi käsityöt on aina tehty tai elinkeinoja aina harjoitettu, minun tehtä väni on varmistaa, että näin voidaan tehdä tulevaisuudessakin. Haluan opetella tekemään perinteisiä käsitöitä ja muuttaa takaisin pohjoiseen. Toivottavasti se on jonain päivänä mahdol lista. Nyt jokainen ylimääräinen minuutti ja euro menee siihen, että matkustan poh joiseen. Helsingissä suorin ja helpoin keino pi tää yllä yhteyttä kulttuuriin on ujuttaa jo ka päivään jotain saamenkielistä: uutisia, twiittejä, tekstailua. Sain loppuvuodesta saamenkieliset aakkoset kännykkääni, ja se on parasta ikinä!" 33\nSunna Nousuniemi, 24:\n”Uudessa-Seelannissa juttelin itselleni saameksi suihkussa” ”Vietin Uudessa-Seelannissa väli vuotta, kun tajusin, että identifioin itseni enemmän saamelaiseksi kuin suomalai seksi. Kaipasin saamen kieltä ja kulttuuria niin paljon, että se sai minut huomaamaan niiden suuren merkityksen. Juttelin itselleni saameksi suihkussa, koska pelkäsin unohtavani kielen. Minul la oli ikävä oman saamenpuvun pitämistä, perinteisiä ruokia ja perheen yhteistä aikaa pääsiäisenä. Poissaoleminen sai näkemään kotikyläni Inarin uusin silmin. Olin tehnyt päätöksen lähteä Uu teen-Seelantiin ensimmäisenä opis kelutalvenani. Olin silloin käymässä alkuperäiskansojen Skábmagovat-eloku vafestivaaleilla Inarissa. Festareilla näin elokuvia maorien, Uuden-Seelannin alku peräiskansan, kulttuurista ja se sai minut kiinnostumaan maasta. Olin tuolloin tosi väsynyt, enkä ollut yhtään varma, mihin ammattiin olisin opinnoillani suuntautu nut. Opiskelin Oulun yliopistossa pohjois saamen kieltä pääaineena ja lisäksi avoi messa yliopistossa markkinointia. Kun tulin välivuoden jälkeen takaisin Suomeen, olin kasvanut tosi paljon ja ajat telin, että pystyn tekemään mitä vain. Ai ka moni varoitteli, että opinnot voivat väli vuoden takia jäädä kesken. Ja tässähän olen yhä neljän vuoden jälkeen. Mutta minulla ei ole kiire, ja olen työllistynyt hyvin. Olen päätynyt Inariin toiminnanjohtajaksi sa moille festareille, jotka saivat minut lähte mään maailmalle. 34\nMatkustan työn takia paljon. Olen ollut ainakin Alaskassa, Komin tasavallassa ja Norjassa näyttämässä saamelaiselokuvia. On hienoa nähdä, miten saamelaiskulttuu ri menestyy maailmalla ja on omaleimai nen. Välillä tuntuu, että Suomessa kulttuu rimme hukkuu. Festivaaleilla toisten alkuperäiskulttuu rien ihmiset tulevat kiittämään elokuvis ta. Usein elokuvat käsittelevät vaikeitakin asioita, ja alkuperäiskansojen historiassa ja kulttuureissa on paljon yhtäläisyyksiä. Taiteessa voi tehdä lähes mitä tahansa, ja siksi taide on hyvä tapa vahvistaa ja uudis taa saamelaiskulttuuria. Sen avulla voi opet taa kulttuuria sekä meille että valtaväestölle. Teenkin nyt kavereiden kanssa dokumenttia saamelaiskulttuurin aiheista, joita ei ole en nen käsitelty dokumenttielokuvissa. Isäni on saamelainen ja äitini suoma lainen. Vasta aikuisiällä havahduin siihen, että olen kahden kulttuurin välissä. Kum mastakin kulttuurista olen ylpeä, mutta mi nulla kesti kauan tajuta, että kaksikulttuu risuus vaikuttaa persoonaani. Vaikka olen oppinut syntymästä asti pohjoissaamen kielen, suomi on ollut hal litsevampi kieli. Saamen kieleen liittyy herkkyyttä, jota en osaa selittää. Kun än kyttää yhden sanan, pelkää muiden ajat televan, että ai kauhia tuo ei osaa, se ei ole oikea saamelainen. Suomeksi taas voin sönköttää mitä sattuu. On ihanaa, että nykyään saamen kielen puhuminen on minulle arkipäiväistä. Ope\ntan saamea Grönlannista kotoisin olevalle poikaystävälleni, joka muutti vasta Inariin. Olen aiemmin ollut yhtä aikaa neljässä eri saamelaisyhdistyksessä vaikuttamas sa. En pidä itseäni aktivistina, vaan minus ta on tärkeää toimia oikeuksieni puolesta. Aikuisena olen tajunnut, että aiemmat su kupolvet ovat tehneet kovasti töitä oikeuk siemme eteen. Joku tietty osa saamelaisten nuoruu desta saattaa jäädä kokematta, koska huo li kulttuurista ja oikeuksista on kova. Mo ni saamelaisnuori laittaa saamelaisasiat ja yhdistystoiminnan helposti ykkössi jalle etenkin nyt, kun poliittinen tilanne on niin epävarma. Keskustelu kiehuu, on puhetta Tenon sopimuksesta ja saamen puvun väärinkäytöstä, ja monissa asioissa meitä ei kuulla ollenkaan. Usein huomaan kantavani vahingossa koko Saamenmaata harteillani. Viime keväänä koin loppuunpalamisen ja olen elänyt jo pidempään ahdistunei suushäiriön ja masennuksen kanssa. Ina rissa on pieni yhteisö, ja sellaisissa ei hel posti tuoda ilmi omia ongelmia. Haluan tehdä asiaan muutoksen, ja siksi aloin jul kaista joka viikko Instagramissa postauk sen näistä teemoista. Yritän muistuttaa itselleni, että teen tar peeksi, kun edistän saamelaiskulttuuria festivaalin kautta, puhun kieltä tai vaikka syön samanlaisia poronverestä ja jauhoista tehtyjä kumpuksia kuin isoisovanhempani söivät tunturissa." ▪\nSe suuri valinta Alaa valitessa ei kannata lukkiutua itsestäänselvyyksiin, sillä vaihtoehtoja riittää. Seuraa paljastus: prinsessakin voi olla ammatti.\nLimnologi. Naprapaatti. Controller. Tiedätkö, mitä nämä sanat tarkoittavat? Esimerkiksi naprapaatti on terveydenhuollon am mattihenkilö, joka on erikoistunut tuki- ja liikuntaelin sairauksien tutkimiseen, hoitoon ja ennaltaehkäisyyn. Naprapaatiksi voi opiskella ammattikorkeakoulussa, ja moni naprapaatti työskentelee yrittäjänä. Sanat tarkoittavat siis ammatteja, eivätkä ne todella kaan ole ainoita näin kummallisen kuuloisia. Maailma on ammatteja pullollaan! Silti perinteiset lääkäri, opettaja ja psykologi korostuivat, kun lukiolaisilta kysyttiin vuoden 2016 Kun koulu loppuu -tutkimuksessa avoin kysymys: mitä haluaisit tehdä työksesi? "Nuoret vastaavat sillä osaamisella ja ymmärryksellä, mikä siinä hetkessä on", toteaa tutkimusta tehneen T-Me dian tutkimuspäällikkö Reeta Sutinen. Miten kysymykseen voisi vastata limnologi, jos ei edes tiedä, mitä se tarkoittaa? Vuoden 2017 Kun koulu loppuu -tutkimuksessa 61 prosenttia lukiolaisista kertoi, että kai paisi lisää työelämään liittyvää tietoa ja opetusta. Toki nuorten perinteisille toiveammateille voi olla mui takin syitä kuin tietämättömyys. Ammatit periytyvät van hemmilta lapsille, perinteiset ammatit voivat tuntua var moilta epävarmassa maailmassa ja niin edelleen. Oli syy mikä hyvänsä, nyt on aika tutustua ei-niin- perinteisiin vaihtoehtoihin! Milja Korpelaa ei voi syyttää mielikuvituksen puut teesta: hän työskentelee prinsessana. Kyllä, luit oikein: prinsessana. Korpelan voi tilata esiintymään lastenjuhliin tai esimer kiksi kauppakeskukseen. Puolentoista tunnin synttärikei kan aikana prinsessa ehtii vaikka tehdä kasvomaalauksia, leikkiä ja ottaa yhteiskuvia. Kaikkinensa tällaiseen keik kaan kuluu viitisen tuntia, sillä esimerkiksi Lumikiksi tai Kaunottareksi laittautuminen vie aikaa. Korpela aloitti prinsessana vuoden 2016 alussa, ja en simmäiset puolitoista vuotta työ oli sivutoiminen. Syys kuussa 2017 asiakkaita oli sen verran, että hän uskalsi jättäytyä pelkästään prinsessayrittäjäksi. Nyt hän arvioi laskuttavansa suunnilleen 2000 euroa kuukaudessa. "Eihän se leipä ole kovin leveä, mutta saan tehdä sitä, mistä tykkään", Korpela kertoo puhelinhaastattelussa, jon ka hän antaa – kyllä, joskus totuus on tarua ihmeellisem pää – suoraan Prinsessa Ruususen linnasta Pariisin Dis neylandista! (Häntä myös kosittiin samaisessa linnassa, ja häämatka suuntautui Floridan Disney Worldiin.) Aiemmassa kampaaja-maskeeraajan työssä ei Korpe lan mielestä ollut mitään vikaa, päinvastoin. Se oli unel ma-ammatti, johon hän oli tähdännyt yläasteelta saakka. Mutta kun prinsessafani näki kuvia ulkomaisista prinsessa esiintyjistä, tuli tunne, että tuota on pakko päästä kokei lemaan. Prinsessat ovat Korpelasta loistavia roolimalleja, ja hänellä meni joka tapauksessa paljon aikaa esimerkiksi prinsessaelokuvien katsomiseen ja Disneyland-matkoihin. "Laitoin Facebookiin ilmoituksen, että haluaisin tulla ilmaiseksi harjoituskeikalle synttäreille. Taisin saada sa ta vastausta." Kysyntä rohkaisi jatkamaan, vaikka hän ei löytänyt Suo mesta muita ammattiprinsessoja. Nykyään pelkästään Kor pelan kotikaupungissa Tampereella työskentelee hänen mukaansa neljä muuta prinsessaa. 38\nJokaisella sadulla on kuitenkin loppunsa. 28-vuotias Korpela tietää, ettei mene ikuisuuksia nuoresta prinses sasta. Onneksi unelmia riittää. Tulevaisuudessa Korpela haluaisi ainakin kirjoittaa satuja.\n”Ei pitäisi miettiä, mitä tekee elämässään, vaan mitä tekee seuraavaksi.” Korpelan valintoja on ohjannut vahva intohimo, mutta entä jos ei tiedä, mikä se oma juttu on? No, ihan aluksi voi huokaista helpotuksesta: ei tarvitsekaan tietää. Oma juttu joko löytyy tai ei löydy, ja on myös ihan ok tehdä työtä vain toimeentulon vuoksi. "Tulevaisuudessa ammatit ja työtehtävät muuttuvat ko vassa tahdissa. Ei pitäisi miettiä, mitä tekee elämässään, vaan mitä tekee seuraavaksi", sanoo Suomen opinto- ohjaajien yhdistyksen puheenjohtaja Jukka Vuorinen. Hän työskentelee Tampereen normaalikoulun lukion opin to-ohjaajana ja rohkaisee jokaista lukiolaista käymään ai nakin kerran oman oponsa juttusilla. Vuorisen mielestä sitä, minne hakee opiskelemaan, pi täisi miettiä ennen kaikkea opiskelijan omien vahvuuksien kautta. Niitä voi tunnistaa opon, lähipiirin ja harrastusten avulla. Esimerkiksi suunnistuksen harrastaja todennä köisesti ymmärtää karttojen päälle, joten voi olla harkit semisen arvoista opiskella vaikka geoinformatiikkaa tai maanmittausalaa. Jatko-opintojen suunnittelua voi myös helpottaa, jos opiskelija on kiinnostunut tietystä aineesta. Vuorinen kui tenkin varoittaa lukkiutumasta täsmälleen yhteen ainee seen. Jos pitää vaikka historiasta tai äidinkielestä, ainoa vaihtoehto ei ole lähteä lukemaan yliopistoon historiaa tai suomen kieltä ja valmistua aineenopettajaksi tai tutkijaksi. Otetaanpa esimerkiksi informaatiotutkimus: alan asian tuntijat voivat työskennellä muun muassa kirjastoissa, ar kistoissa ja erilaisissa informaatioalan tehtävissä, ja näissä historia ja kirjallisuus ovat vahvasti läsnä. Pidätkö historiasta? Vuorinen teki pyynnöstä listan hakukohteista, joita historian lisäksi voisi harkita: ●● yhteiskuntatieteet (yliopisto) ●● politiikantutkimus tai poliittinen historia (yli opisto) ●● hallintotieteet (yliopisto) ●● informaatiotutkimus (yliopisto) ●● kasvatustieteet (yliopisto) ●● kulttuuriala (AMK) Pidätkö äidinkielestä? Suomen kielen lisäksi kannattaa Vuorisen mielestä harkita näitä hakukohteita: ●● kirjallisuustieteet (yliopisto) ●● informaatiotutkimus (yliopisto) ●● kasvatustieteet (yliopisto) ●● journalistiikka ja viestintä (yliopisto ja AMK) ●● liiketalous (AMK) ja kauppatieteet (yliopisto) ●● kulttuurin tutkimus ja kulttuuriala (AMK)\nOpintojen jälkeen voi päätyä vaikka minkälaisiin työ tehtäviin. Siihen ei vaikuta pelkästään opiskeltu ala, vaan myös esimerkiksi suuntautuminen opinnoissa, sivuaineet, työkokemus ja vaihto-opinnot – ja ne omat vahvuudet. Mutta miten ihmeessä hakukohteista, mahdollisista työ tehtävistä ja ammateista voi saada tietoa? Vuorinen kehottaa opinto-ohjaajien lisäksi käyttämään muitakin lähteitä, vaik ka haastattelemaan korkeakoulussa opiskelevaa isosiskoa ja lukemaan ammattilehtiä. Jos on kiinnostunut sairaanhoita jan ammatista, voi lukea Sairaan hoitajaliiton lehteä. Tutkimuspäällikkö Reeta Suti nen kannustaa seuraamaan mo nipuolisesti mediaa. Jos aamun sanomalehteen on haastateltu meteorologia, joukkoliikenne suunnittelijaa tai hallitusneuvos ta, voi selvittää, mitä sellainen oikein tekee. Sutinen myös roh kaisee katsomaan itsestäänsel vien vaihtoehtojen taakse. "Vaikka suvussa olisi ollut diplomi-insinöörejä sukupol vien ajan, kannattaa miettiä, mitä itse haluaa."\nHollannissa halutaan varmistaa, että opiske lijat tekevät alusta lähtien oikeita ratkaisuja. Yliopistoon valittujen hollantilaisten pitää täyttää ennen opintojen alkua Study Choice Check -testi. Testi selventää opiske lijoille, ovatko he valinneet itselleen sopivan ja tarpeeksi motivoivan alan. Oli tulos mikä hyvänsä, opiskelupaikka ei lähde alta, mutta halutessaan opiskelija voi vaihtaa alaa ennen opintojen alkua. Hollannin ja Suomen hakumenettelyt ja korkeakoulu järjestelmät ovat varsin erilaisia, mutta ajatus testistä on kiinnos tava. Entä jos Suomessakin mi tattaisiin, hakeutuvatko ihmi set oikeista syistä opiskelemaan vaikkapa lääketiedettä, oikeus tiedettä tai psykologiaa? Kaikki kolme ovat niin sa nottuja hakupainealoja, joita pääsee opiskelemaan vain pieni osuus hakijoista. Moni hakkaa päätään seinään pääsykokeissa vuosi vuoden perään, vaikka joku muu opiskeluala voi si motivoida yhtä paljon tai jopa enemmän. Monia aloja voi opiskella myös ulkomailla. Oli sopiva lääkäriksi tai ei, opinto-ohjaaja Jukka Vuori sesta olisi aina järkevää miettiä vähintään varavaihtoehtoja, koska hyviä hakijoita on paljon. Eli mietitäänpä!\n”Vaikka suvussa olisi ollut diplomiinsinöörejä sukupolvien ajan, kannattaa miettiä, mitä itse haluaa.”\nTommi Uusimäki ei vielä lukiossa osannut päättää, mitä hakisi opiskelemaan. Hän on aina ollut kiinnostunut taloudesta ja tekniikasta, joten mielessä pyörivät esimer kiksi tuotantotalouden tai markkinoinnin opinnot. Armeijassa valinta lopulta kirkastui: maanmittaustek niikka. "Piirtelin kasarmilla iltaisin karttoja, kun ei ollut muuta tekemistä." Siinä piirtäessä tuli mieleen, että maanmittausalalla pääsisi yhdistämään kiinnostuksen tekniikkaan ja kart toihin. Uusimäki oli harrastanut suunnistusta 5-vuotiaasta asti ja alkanut piirtää suunnistuskarttoja jo lukioaikoina, jolloin työskenteli pari kesää suunnistusseuroille. Armeijan jälkeen Uusimäki opiskeli maanmittaustek niikan insinööriksi Rovaniemen ammattikorkeakoulussa. Suunnistuskarttojen tekeminen jatkui opintojen rinnalla. Toisena opiskeluvuonna Uusimäki perusti yrityksen, ja hiljalleen hän alkoi tehdä karttoja myös esimerkiksi ta pahtumiin ja ulkoilureiteille. Uusimäki työskentelee edelleen pääasiassa yrittäjänä, mutta se ei ole tyypillisin ratkaisu. Hänen opiskelukave rinsa ovat työllistyneet mitä erilaisimpiin paikkoihin: yksi suunnittelee kaavasuunnittelijana kunnalla asemakaavoja, toinen työskentelee mittamiehenä kaivoksessa, kolmas tekee kiinteistötoimituksia toimitusinsinöörinä Maanmit tauslaitoksella. Pari vuotta insinööriksi valmistumisen jälkeen Uusi maa päätti lähteä jatkamaan alan opintoja ja pääsi Aal to-yliopistoon kiinteistötalouden koulutusohjelmaan. Ku vioihin astui siis Uusimäen kolmas kiinnostuksen kohde, talous. Opinnoissa ratkottiin esimerkiksi, mikä on oikea korvaus alueen omistajalle, jos halutaan perustaa vaikka luonnonsuojelualue. Uusimäki valmistui Aallosta diplomi-insinööriksi jou lukuussa, 29-vuotiaana. Hän jatkaa karttojen tekemistä ja miettii, miten tuoreita opintoja alkaisi hyödyntää. "Nyt kaikki ovet ovat auki. Se on mahtava homma."\nJos on hyvä fysiikassa, kemiassa ja biologiassa ja haluaa auttaa ihmisiä, mitä muita vaihtoehtoja on kuin lääkärin ammatti? Vuorinen listasi joitain ehdotuksia: ●● farmasia (yliopisto) ●● biokemia (yliopisto) ●● bioteknologia (yliopisto) ●● biotekniikka (yliopisto) ●● bio- ja elintarvike- sekä prosessitekniikka (AMK) ●● monet terveysalan vaihtoehdot (AMK) Kuulostaa aika monipuoliselta, eikö? Jäitkö muuten vielä miettimään, mitä alussa maini tut limnologi ja controller tekevät? Limnologi on sisävesien asiantuntija, jonka tehtäviin voi kuulua muun muassa vesinäytteiden ottamista ja ana lysointia sekä vesiensuojelun suunnittelua. Limnologik si opiskellaan yliopistossa bio- ja ympäristötieteellisessä. Työpaikka voi löytyä esimerkiksi yliopiston tutkijana tai ympäristökeskuksen asiantuntijana. Controller puolestaan on taloushallinnon asiantuntija, joka esimerkiksi tuottaa taloudellista tietoa ja osallistuu budjetointiin. Controllereilla on usein kaupallisen alan koulutus yliopistosta tai ammattikorkeakoulusta. Yri tykset, tilitoimistot, kunnat ja valtio tarvitsevat kaikki controlloreita. Tällaiset kuvaukset ovat tietysti karkeita yksinkertais tuksia. Jossain vaiheessa täytyy vain heittäytyä ja katsoa, mihin valinta vie. "Eihän tässä kukaan loppuelämän ammattia valitse. Jos ei kerralla mene oikein, voi vaihtaa", Reeta Sutinen kiteyttää. ▪\n”Seksuaalisuudesta pitäisi puhua rehellisemmin ja suoremmin” Tuukka Tuomasjukka Mira Eskelinen\nKoomikko Juuso Kekkonen päätti lopettaa tunnetuimman esityksensä, koska sen esittäminen tuntui vielä hauskalta.\nHei Juuso! Olet 37-vuotias esiintyvä taiteilija ja stand up -koomikko. Kerro vitsi? Ei. En. Minä en ole se koomikko, joka kertoo vitsejä. Kerron sellaisia tarinoita, joiden nä kökulma riemastuttaa minua. Ahaa-elämyk sen ja hahaa-elämyksen risteyskohta kiinnos taa minua, mutta ahaa-elämys on minulle yleisön naurua tärkeämpää. Haluan saada ihmisen ajattelemaan hetken ajan eri tavalla jostain asiasta. Yritän kuitenkin tehdä esi tyksistäni hauskoja, koska sillä tavalla ihmi set jaksavat kuunnella minua kolme tuntia putkeen. Olet nyt viiden vuoden ajan esittänyt Outo homo -monologia, jossa käsittelet muun muassa poikaystäväsi sukupuolenkorjausprosessia. Eikö viisi vuotta ole pitkä aika samoille jutuille? Jos esitys olisi pysynyt täysin samana, kyllä, olisin kyllästynyt siihen täysin. Olen tehnyt Oudosta homosta itselleni hauskaa tekemällä esitykseen jatkuvasti pieniä muutoksia. Lo petan shown keväällä, koska pelkään, että jossain vaiheessa minulla ei enää olisi haus kaa. Esityksen jäähyväiskiertue on myös väline tuoda translain uudistaminen vielä kerran keskusteluun. Lain ongelmista huu 42\ntaminen ja kiroilu on ollut iso osa Outo homo -esitystä. Vasta kun kumppanini tuli kaapis ta transsukupuolisena, tajusin, että heidät pakkosteriloidaan. Translain uudistaminen tuntuu olevan sateenkaari-ihmisten seuraa va ihmisoikeuskysymys, jonka korjaamiseksi on kääritty hihat. Puhut työksesi parisuhteista ja seksuaalisuudesta. Mitä aiheita aiot käsitellä esityksissäsi seuraavaksi? En halua, että minut tunnetaan tyyppinä, joka puhuu vain sukupuoli- ja ihmissuhdeaiheis ta. Toisaalta voin syyttää itseäni, koska teen Yle Kioskille videoita niistä aiheista. [Nauraa.] Olen kiinnostunut ihmisen pimeimmistä puo lista. Helmikuun puolivälissä ensi-iltaan tulee elämänkertaesitykseni Donald Trumpista ennen hänen vaalivoittoaan. Esitys on myös tekosyy päästä luennoimaan yhdysvaltalaisen politiikan lähihistoriasta. Olet tehnyt myös Outo homo menee kouluun -esityksen, jota kierrät esittämässä yläasteilla ja lukioissa. Miksi Oudosta homosta piti tehdä oma versio kouluihin? Koska mikään koulu ei haluaisi noin kolme tuntista esitystä, jossa olen hetkittäin alasti\n”On täysin ok, jos joku tulee Outoon homoon katsomaan friikkishowta.” ja puhun esimerkiksi polyamoriasta ja bdsm:stä. [Nauraa.] Sain Oudosta homosta paljon palautetta, että kun pa tämän olisi kuullut jo 15-vuoti aana. Minusta olisi kuitenkin ollut tosi kiusallista esittää Outoa homoa teineille, koska se on tehty aikuisille. Outo homo menee kouluun menee niin pitkälle kuin opetussuunnitelman ra joissa on mahdollista. Seksuaalisuu desta, sukupuolesta ja ihmissuhteista pitäisi puhua nuorille paljon nykyistä rehellisemmin ja suoremmin. Vaikka Outo homo loppuu, jatkan kouluesi tyksiä.\nvaltakunnallinen esimerkki erilaisesta elämäntavasta?\nOmien esitystesi lisäksi olet puhunut parisuhteistasi avoimesti myös podcasteissa, Yle Kioskin vlogeissa ja tv-haastatteluissa. Miltä tuntuu olla\nMitä aiheita et käsittelisi julkisuudessa?\nOnneksi en ajattele sitä noin. Hyi. [Nauraa.] En halua edustaa muita kuin itseäni, mutta ymmärrän, että muut voivat nähdä minut stereotypioiden kokoelmana. Olen laittanut itseni tuo hon asemaan tahallani, jotta ihmiset voisivat käyttää minua osana keskus telujaan ja avartaa maailmaansa. On myös täysin ok, jos joku tulee Outoon homoon katsomaan friikkishowta. Sil loin vain joutuu kuuntelemaan kol men tunnin moraalisaarnaa, lälläslää.\nSellaisia aiheita, jotka eivät kiinnos ta minua ja joihin en pysty lisäämään\nmitään uutta. Olen huono kommen toimaan päivänpolttavia kysymyksiä, koska niistä on jo sanottu tuhat nok keluutta. Yksi rajanveto on myös se, mistä kumppanini kieltävät minua puhumasta. Oikea elämä on aina tär keämpää kuin teos. Pidät Helsingissä Kekkosklubi-nimistä stand up -klubia. Mikä on suhteesi presidentti Urho Kekkoseen? Urho Kaleva Kekkonen oli ukkini pikkuserkku, mutta he eivät koskaan tavanneet. Kekkonen on hassu hahmo. Olen saanut lahjaksi lukemattomia la sinalusia, pyyhkeitä ja t-paitoja, joissa on hänen naamansa. On myös hauskaa, että sukunimeen liittyy voimaa. Kyllä minä hyväksikäytän sitä. ▪\nSINÄ VALITSET TULEVAISUUTESI, YHDESSÄ ONNISTUMME! Abikurssit • AMK liiketalous • AMK soteli • AMK tekniikka ja liikenne • Arkkitehtikoulutus Biologia • Diplomi-insinööritutkinto • Farmasia • Historia • Kasvatustiede • Kauppatiede Kielet • Luokanopettajakoulutus • Lääketiede • Maantiede • Maatalous-metsätiede • Oikeustiede Opiskelutekniikka • Psykologia • Taideteollinen ja kuvataide • Valtio- ja yhteiskuntatiede\n98 % me n. m ista lee ilais avereil s s r a ku an k ikist urssia a k k 7 201 aan 16- telem 0 2 it teen den uos etie Kau lmis s k ä a a lä oli v ikist almis een. a k ill nv 17 -20 99% o kavere 3 0 20 mme siaan sien a rs Vuo ilaisist an ku s a s r m ku ittele s suo\nilmoitus s mu a e k j ko Tammasaarenkatu 1, PL 235, 00181 Helsinki • Puh. 0207 280 340 • www.valmennuskeskus.fi vin at, to ttaj otetta toimis e p u s o l u , , taso enein utkim ksen de. Kok äjä.” (T tkimus u t tu uh op e jest ras laatus rssijär ekemä 15). a P t ” u y:n inta in k ä 20 sasi ja h ipuolis arch O stäjist ues mat t e e j n s u r o e ä a m link R sij itt olem mo kurs e: Il atte m ta 10 % Inno ennus m sem nus a sa valm nuk i kanss a alen n e l dia ! eris a sa fren lle kav orukk a 15 % n a i p k s h s k t n r u a e st ku or Mui ennus %. Kolm an p m 5 m l m va nusta usea i alen ljän ta e n ja\nAMK, Tekniikka ja liikenne TOUKOKUU PÄIVÄ, Helsinki AMK, Tekniikka ja liikenne HELMIKUU, Tampere\nKASVATUSTIEDE JA OPETTAJANKOULUTUS: Kaikkiin VAKAVA –kursseihimme kuuluu lisäksi VAKAVA KOTI –kurssin opetusvideot 34 ot, joihin on rajaton katseluoikeus pääsykokeeseen asti. VAKAVA TAKUU ilta, Helsinki\n1875 € 1780 €\n1780 € 1630 €\nTAIDETEOLLINEN: TaiK etäopiskelukurssi, saatavilla marraskuusta 2017 lähtien\nKerttu Niskanen muutti ekan kerran omilleen lukion takia Anna-Sofia Nieminen Andreas Rösler\n"Lähdin 15-vuotiaana Sotkamoon urheilu lukioon. Oli ihan hirveää muuttaa pois kotoa Vie remältä, vaikka en lähtenyt kuin 130 kilometrin päähän. Meidän perhe on tosi tiivis, meitä on neljä sisarusta. Kävin kotona todellakin joka viikonloppu. Äiti ja isä ei ikinä pistäneet hanttiin, vaan hakivat joka kerta. Ja pakko myöntää, että alussa saatoin käydä kotona arkenakin. Isä ja äiti haki mut vaikka keski viikkoiltana ja vei torstaiaamuna suoraan kouluun. Se helpotti alun koti-ikävää. Tosi pian tutustuin kuitenkin ihmisiin, ja ajan kuluessa aloin viihtyä. Ensimmäisen vuoden asuin kahden mun luok kalaisen hiihtäjätytön kanssa solussa. Se oli urhei lulukiolaisille tarkoitetussa asuntolassa eli Som palassa. Jos olisin heti muuttanut yksin, olisin varmaan ollut entistä yksinäisempi. Mutta kun tokana vuonna pääsin asumaan omaan yksiöön, oli sekin todella kivaa, koska pik kuveli Iivo pystyi majoittumaan mun luona. Iivo kävi usein hiihtämässä Sotkamossa. Yksiössä sain myös sisustaa niin kuin halusin, ja oli oma rauha.\nSilti kaverit löytyivät Sompalassa muutaman aske leen päästä naapurista. Opiskelu sujui helposti. Olin jo vanhempien luona asuessa pessyt pyykkiä ja laittanut ruokaa, eli sellaisetkaan jutut ei tulleet uutena. Huomasin kyllä eron omiin luokkakavereihin. Siellä oli pojilla melkoisia roiskeläppäpitsakuureja. Taisinpa jonkun kerran käydä tekemässä jollekin ruokaa, kun säälitti. Lukiossa sain ensimmäisen henkilökohtaisen valmentajan ja ensimmäisiä harjoitusohjelmia. Hiihdin ja harjoittelin myös ennen lukiota, mutta silloin tein mitä mieleen juolahtaa. Meidän vuosikurssin valmentaja oli Paavolan Esko. Hän valmensi mua monta vuotta vielä luki on jälkeenkin. Eskosta tuli jonkinlainen varaisä, joka laittoi suksia ja huolehti ihan mistä vaan. Jos tarvitsin vasaraa tai porakonetta, soitin Eskolle – ja soitan itse asiassa edelleen." Kerttu Niskanen (s. 1988) on suomalainen maastohiih täjä ja kaksinkertainen olympiahopeamitalisti. Hän edustaa Suomea talviolympialaisissa, jotka pidetään 8.–25. helmikuuta Etelä-Korean Pyeongchangissa. 53\nMeistä jokainen voi olla roolimalli Sean Ricks\nKokeilepa googlata hakusanat Tino Singh, passi ja ham masharja. Löydät YouTubesta klippejä matkailuohjelmasta, jossa intialaissyntyinen tv-juontaja Tino naurattaa juopunutta ruotsin laivayleisöä valtakunnallisessa televisiossa 90-luvulla. Minulla ja Tinolla ei ollut muuta yhteistä kuin ruskea iho. Olin tummaihoinen suomalaislapsi, ja turbaanissa ja viitassa hyppe lehtivä Tino oli minulle lähimpiä vastineita julkisuudessa, vaikka pidin häntä ihan pellenä. Aika surullista, eikö? Kai minä olin jonkun mielestä vitsi, kun vuonna 2005 aloitin tv-kuuluttajan työt: kerroin noloissa vävypoikapaidoissa TV2:lla, että mitäs tänään Pikku Kakkosessa oikein puuhastellaan. En pitä nyt työtä kovin merkittävänä. Sitten muutama vuosi sitten eräs nainen pysäytti minut kadul la ja sanoi, että hänen tummaihoinen poikansa ihaili minua. Olin pojan roolimalli. Ajattelin sen johtuvan saavutuksistani toimitta jan työssä, mutta ei, syynä olikin silloin vähäpätöiseltä tuntunut kuuluttajantyöni. En tiennyt, mitä ajatella. Meistä jokainen voi olla roolimalli, yllättävissäkin paikoissa. Ysi luokalla fransiskaanimunkin pälvikaljun ajellut koulukaverini Antti ei varmasti tiennyt, että ihailin vastahakoisesti hänen rohkeuttaan 54\ntoteuttaa itseään. En ikimaailmassa olisi myöntänyt sitä hänelle. Roolimallina oleminen ei vaadi omaa YouTube-kanavaa, tv-nä kyvyyttä tai Nobelin rauhanpalkinnon voittamista. Roolimalli on ihminen, joka uskaltaa edes hetken olla oma itsensä, silloinkin kun se näyttää muista typerältä, turhalta tai muuten vain erikoiselta. Jos se kannustaa yhtäkään toista ihmistä toteuttamaan itseään, se on todellista vaikuttamista. Minua on tultu kadulla kiittämään työstäni useampaan kertaan. Muutama ihminen, usein tummaihoinen, on sanonut olevansa ylpeä minusta ja siitä, että olen puhunut ruskeaihoisen identitee tistäni julkisuudessa. Vaikka olisin mieluummin ollut sen pikkupojan esikuva muista syistä, olen todella iloinen, jos tv-kuuluttajan pestini auttaa häntä olemaan rohkeasti ja ylpeästi oma itsensä. Aion tänään etsiä klippejä omasta esikuvastani Tinosta, joka uskalsi ruotsinlaivalla tehdä omaa juttuaan, vaikka monia – myös minua – se ehkä nauratti. Kuten todettu: meistä jokainen voi olla roolimalli. Kolumnin kirjoittaja Sean Ricks on Ylen Perjantai-ohjelman juontaja ja toimittaja.\nRanskassa jokaisella on oma lokeronsa Reeta Niemonen\nKun luentoni viime keväänä loppuivat, tein mielestäni kuten kuka tahansa politiikan opiskelija: menin kesätöihin tarjoilijaksi. Tämä tosin ei tapahtunut Suomessa vaan Ranskassa. Sain melko nopeasti huomata, että Ranskassa yliopisto-opiskelijoilla ja tar joilijoilla ei ole mitään tekemistä keskenään, ei ainakaan samalla puolella myyntitiskiä. Opiskelen Pariisin keskustassa pienehkössä yksityiskoulus sa, josta ovat valmistuneet viisi Ranskan edellistä presidenttiä ja jonne opiskelijat saapuvat aamuisin puku päällä ja taksilla. Saan sähköposteja, joissa markkinoidaan Hermès-luksusmerkin suun nittelemia, kouluni väreissä valmistettuja kravatteja 170 euron ”opiskelijahintaan”. Kesällä taas työskentelin kolme kuukautta minimipalkalla Parii sin Disneylandissa. Tiimini toinen määräaikainen kesätäydennys oli katkeroituva kuusikymppinen työnhakija, joka matkusti ilta vuoron jälkeen puolitoista tuntia lähijunalla vahtimaan lapsenlap siaan ja päästämään lähihoitajatyttärensä yövuoroon. Virallisesti Ranska on hyvinvointivaltio, jossa on korkeat verot ja julkinen, ilmainen yliopisto. Todellisuudessa ranskalaiset eivät voi liikkua vapaasti omassa yhteiskunnassaan. Muutin Ranskaan tietämättä maasta juuri mitään ja päädyin\nSciences Po -yliopistoon käytännössä sattumalta. Sain pian huo mata, että samalla kun valitsin tietyn yksityisen korkeakoulun, tulin suljetuksi hyvin eristettyyn yhteiskunnalliseen lokeroon. Ja Ranskassa jokaisella on oma lokeronsa. Niin koulussa kuin kesätyöpaikassakin omaa viimekesäistä luokkaloikkimistani pidettiin täysin päättömänä. Tarjoilijakol legani alkoivat kutsua minua prinsessaksi, kun kuulivat yliopis toni nimen. Imuroin ravintolan vapaaehtoisesti usean viikon ajan todistaakseni olevani muutakin kuin piloille hemmoteltu eliittivesa. Kun taas kerroin kesästäni syksyllä koulussa, opiskelukave rini ihmettelivät ja säälivät minua. He olivat viettäneet kesänsä amerikkalaisyliopistojen kesäkursseilla tai Nepalissa vapaaeh toistöissä. Ranskassa perhetausta tuntuu usein määräävän ihmisten puo lesta, millaista elämää he elävät. Suomalaisena huomaan mones ti toivovani, että voisin asua maassa, jossa saan mennä vapaasti kaikkialle – vaikka sitten baaritiskin taakse. Kolumnin kirjoittaja Reeta Niemonen on politiikan tutkimuksen opis kelija ja sivutoiminen freelance-toimittaja, joka asuu Pariisissa. 55\nUusi rytmi el채m채lle Saaga Salonen\nVielä muutama vuosi sitten elämäni oli yksitoikkoi avulla. Musiikki on toiminut jakoavaimena avaten monet sempaa kuin golfin katselu televisiosta. Päivärytmini oli patoutuneet tunteet ja vasarana korjaten särkyneen sydä sama kuukaudesta ja vuodesta toiseen: aamulla herätys men taas vähän ehjemmäksi. kello kahdeksan, koulua yhdeksästä kolmeen, loppuilta ne Elämässäni musiikki on ottanut roolin myös opastava nä kiinni kirjoissa ja kymmeneltä nukkumaan. Oli suoras na tienviittana ohjaten kohti oikeaa suuntaa. Maailma on taan ihme, jos päivän päätteeksi pystyin toteamaan olleeni täynnä mahdollisuuksia ja valintoja, joihin olisin tuskin sosiaalisessa kanssakäymisessä ikäisteni kanssa, enkä vain uskaltanut tarttua vielä muutama vuosi sitten. käyneeni keskustelua ajatusteni ja koulukirjojen välillä. Suurin musiikin tarjoama mahdollisuus on ollut luo Ihmeitä kuitenkin tapahtuu. Minun kohdallani sen da sosiaalisia kontakteja ja kasvattaa sosiaalista pääomaa. ihmeen sai aikaan yksi pieni sovellus uudessa älypuheli Se vanha minä, joka olisi mennyt naimisiin koulukirjo messani: Spotify. Olin tottunut siihen, että pystyin sukel jen kanssa, jos se olisi vain ollut mahdollista, uskaltau tamaan hetkeksi pois arjesta kirjojen avulla, mutta Spotify tui ottamaan askeleen kohti muutosta ja poistui omasta avasi eteeni maailman, joka oli vielä jotain parempaa. Ja kuplastaan. onneksi avasi, sillä elämäni alkoi saada sisältöä. Musiikki Rohkeus muuttua ihmisenä ja ottaa askel kohti uutta oli pelastusrengas, joka heitettiin juuri oikealla hetkellä. vaati minulta itseluottamuksen rakentamista, minkä tein Aluksi, kun vasta tutustuin kaikkiin lukemattoman myös musiikin avulla. On niitä päiviä, kun vihaa kaikkea moniin musiikin tarjoamiin vaihtoehtoihin ja etsin omaa itsessään ja tekee mieli luovuttaa kaiken suhteen. Tuntuu, paikkaani siinä valtavassa kirjossa, en osannut aavistaa kuin purjehtisi myrskyssä laivan lahotessa ympäriltä pala löytäväni itselleni näin selkeää paikkaa. Eri musiikkityy palalta ympärillä pauhaavaan mereen. Jossain vaiheessa lien, artistien ja levyjen viidakosta löysin mielenkiintoisen korviin kantautuu kuitenkin aaltojen lomasta säveliä, jotka artistin, Sannin, jonka kappaleet tuntuivat olevan kuin palauttavat pikku hiljaa uskon paremmasta huomisesta. omasta elämästäni kirjoitettuja. Tämän löydön myötä al Pitkällä aikavälillä oppii luottamaan, että musiikin tuo koi matka kohti sitä, millainen olen nyt. mat tuki ja turva eivät katoa minnekään, vaan ne ovat aina Sannilla ja hänen keikoiltaan saamillani ystävillä on elä valmiina toimimaan trampoliinin tavoin: nostavat takaisin mässäni korvaamattoman arvoinen rooli. En ole koskaan jaloilleen, kun kaatuu. Oppii huomaamaan, että sävelet osannut puhua läheskään kaikista asioista vanhempieni muodostavat lämpimän halauksen, kun tarvitsee lohdu tai muiden aikuisten kanssa, joten musiikin mukana tuo tusta, ja taputtavat olalle, kun onnistuu. mat ihmiset ovat täyttäneet tämän aukon. On helpompaa Nykyään olen saanut mahdollisuuksia työskennellä puhua asioistaan sellaisten ihmisten kanssa, jotka ovat musiikkitapahtumien tuotannon parissa, unelmoin jat kokeneet saman. ko-opiskelupaikasta kulttuurituotannon alalla ja tunnen Pidämme musiikin kautta saamieni ystävien kanssa monia tekijöitä kyseisiltä aloilta. Monet haaveilevat työs huolta toisistamme niin keikkamatkojen aikana kuin nii kentelystä harrastuksensa tai intohimonsa parissa, mutta den ulkopuolellakin. Vietämme kaikki niin paljon aikaa joutuvat ainakin toistaiseksi tyytymään muuhun. Se, että tien päällä erosta perheistämme, että olemme ottaneet roo muutuin musiikin avulla lähes uudeksi ihmiseksi, on mah liksemme olla toisillemme tarvittaessa perheenomainen dollistanut minulle tämän kaiken jo näin nuoressa iässä. turva. Kannustamme toisiamme tekemään töitä unelmien Mikään ei ole mahdotonta niin kauan, kun uskoo kaiken eteen olemalla itse eläviä esimerkkejä siitä, ettei kenelle olevan mahdollista. kään tuoda toteutuneita unelmia valmiiksi elämään, vaan Olen ylpeä siitä, että uskalsin antautua musiikin vie jokaisen täytyy itse kulkea mutkikas polku saavuttaakseen täväksi ja ottaa selvää, mihin se halusi minut johdattaa. unelmansa. Monien nuorten lempilaulajan, Robinin, kappaleen en Olen todennut, ettei elämän linkouksessa ole hienope simmäiset sanat kiteyttävät täydellisesti musiikin merki suohjelmaa. Unelmat vaativat töitä, ja jokainen kohtaa jos tyksen omassa elämässäni: Tää alko kun mä olin vasta 13 ja sain vaiheessa elämäänsä vaikeasti käsiteltäviä asioita, jois ilman sua mun elämä ois jotain ihan toista. ta puhumisen siirtäisi mielellään seuraavalle päivälle. Olen itse oppinut purkamaan näitä vaikeita asioita musiikin Äidinkielen kursseilla kirjoitetaan paljon, mutta tekstit har avulla, sillä minulle musiikki on muutakin kuin sanoja, voin päätyvät mihinkään. Siksi julkaisemme tässä sarjassa melodiaa ja ääntä. Se pitää sisällään myös tarinoita, tun lukiossa kirjoitettuja esseitä. Tämän tekstin kirjoittaja Saaga teita ja elettyjä hetkiä, eli monesti joku on jo onnistunut Salonen opiskelee kolmatta vuotta Lyseonpuiston lukiossa pukemaan käsittelemäni vaikeat asiat ja ajatukset kappa Rovaniemellä. leiden muotoon. Musiikista on muodostunut minulle kaiken kattava työ Julkaisua varten voit toimittaa meille oman tekstisi sähkö kalu. Talonrakentajat eivät saa taloa pystyyn ilman työkalu postitse osoitteeseen improbatur@lukio.fi. Toimitus pidättää ja, minä puolestani rakennan itseäni ja elämääni musiikin itsellään oikeuden julkaistavan tekstin muutoksiin. 57\nNoniin, heipä hei. Minulla piti olla teille taasen mukavaa ker rottavaa, mutta eipä olekaan. Nythän meillä on mukavasti käynnistyneet nämä digikokeet ja muut uudistukset, mistä ennen joulua kerroin. Joten olimme rehtori Toivasen Pirkon kanssa miettineet jo pitkälle seuraavaa askelta. Ai että! Uudistettu, täysin sosiaalisessa me diassa hoidettava ja oppilaista itsestään lähtevä opinto-ohjaus. Siinäpä olisi ollut sitä jotain. Se konsultti, joka kertoi meille tästä mallista, vai kutti niin asiantuntevalta ja mainosti edullisia hintojakin. Kuulemma teille jäätähti-, vai mikäs se oli, kuukletan… lumihiutale! Lumihiutalesukupol velle on tärkeää, että teitä valmennetaan eikä komennella. Ette tykkää ryhmätöistä tai luen noista, vaan kaipaatte ainutlaatuista räätälöi tyä sisältöä. Meidänkin lukiossa olisi voitu alusta asti pai nottaa sitä itseohjautuvuutta. Ei niin, että joku tuntee vaikkapa korkeakoulujen tutkinto-ohjel\nmat puolestanne, vaan että menette sinne inter nettiin ja teette mitä teettekin ja löydätte oman polkunne! Se konsulttikin sanoi, ettei siellä työ elämässä enää kukaan kerro, mitä tehdä. Itse luo daan omat tavoitteet. Siksi tässä uudessa mallissa ei olisi kontaktiopetusta ollenkaan. Kuvitelkaapa, tähän olisi kuulunut sellainen tsemppirobotti, joka sanoo kivoja juttuja viiden minuutin välein. Eikö olekin kannustava ajatus! Ja sitten opon tavoittaa vain Snäptsätissä, vaikka keskellä yötä, jos se on itselle sopivin aika. Noh, olimme jo vanhempainillassa esitelleet idean, kun uusi opo Pyrtikäisen Paavo tuli sano maan, että tämä ei toteuta opetussuunnitelman henkeä. Että hänelläkin on virka-aika. Että pitää huolehtia tarkemmin, että teillä on tarvittavat tiedot ja taidot. Ihan kuin te ette osaisi itse hank kia niitä kaikkein parhaiten! Normaalisti soitan tässä jotain musiikkia, mutta enpä nyt taida. Ehkäpä Paavo laulaa abeille jotain. Päivänjatkoja vaan.\nNykyään mikään työpaikka ei ole varma, ja maailma muuttuu kiihtyvällä vauhdilla. Näillä Päiväna vaajan bongaamilla neuvoilla selviää uraan liittyvästä epävarmuudesta: 1. Kaikki aikanaan, ei noin nuorella ole mikään kiire. (Kaikki yli 50-vuotiaat koko 2000-luvun) 58\n2. Oma intohimo ei löydy yrittä misellä, se löytää luoksesi, kun han maltat pysähtyä ja odottaa. (MTV 1.1.2018)\n3. Uskon siihen, että kun uni versumilta pyytää, se myös antaa. (Vappu Pimiä Trendissä 9/2017)\nstudent.frank.fi Löydä kaikki tarvittava parempaan opiskelijaelämään.\nFrankin uudistunut opiskelijapalvelu tarjoaa sinulle edut, alennukset sekä tarpeelliset vinkit, jotta sinulle jäisi vain opiskelu.\nVALMENNUSKURSSIT VALMENNUSKURSSIT vuodesta 1975


Vintage alusvaatteita elokuvia - leetboss.com\nZz putki porno Kuuma punapää naisia Näyttelijä kuuma alasti kuvia Odette annable jalat Hyvin kuuma ja seksikäs tyttö Reena kapoor kuuma kohtaus\nTärkein > Kuuma > Vintage alusvaatteita elokuvia\nYksinhuoltajuutta on ihan turha mystifioida. Ohjannut Napapiirin sankarit 3 -elokuvan, jonka ensi-ilta on Osta nyt — maksa lokakuussa.\nKoruissa erityisesti helmet, kristallit ja suuret ns. Hiukset kammataan vuosikymmenelle ominaisella tavalla, usein kukalla tai rintakorumaisella koristeella koristaen. Lesbo porno hd elokuvia. Vintage alusvaatteita elokuvia. Kaikki kategoriat Lastenkirjat Nuoret aikuiset Elämäkerrat Dekkarit Seksi ja erotiikka Aikuisten värityskirjat Elämäntaito Sarjakuvat Musiikki Katso kaikki kategoriat. Pinup -tyyliin taas kuuluu mm. Ajattelen, että menestys on paras kosto: BIKINIT -VINTAGE 10 Ei arvosteluita Arvostele tämä tuote.\nJos kommentoit ja linkität tähän artikkeliin blogissasi, merkintäsi linkitetään tähän. Kirjoitin, ohjasin teattereissa ja näyttelin samaan aikaan. Sukupuoli tuomioistuin elokuvan. Rohkea burleskiesitys Helsingin ydinkeskustassa - katso kuvagalleria show'sta! Minulle kuuluu vain se, minkä olen itse hankkinut — ja se todellakin kuuluu. Mustat CanCan-mikroverkkosukat, koko 9 Saumattomat. Urheilu Uutuudet Myydyimmät Jooga ja Pilates Golf Jalkapallo Tennis Vaatteet Yläosat Alaosat Alusvaatteet Asusteet Kengät Indoor Juoksukengät Tenniskengät Urheilukenkä.\nSäästä uusi toivelista. Ohjaaja Tiina Lymillä on vahva tarve pärjätä omillaan. Helposti ja ilman riskejä. Kun yksi on hoidettu, siirryn seuraavaan. Housuissa on suurimmaksi osaksi hieno kukkakuvio pitsiä eikä näiden pitäisi näkyä muiden vaatteiden alta. Leave this field blank. Palapelit ja Pelit Seurapelit Perhepelit Lasten pelit Lastenhuoneeseen Lastenhuoneeseen - aloitus Nukkuminen Lapset vaatteet Uutuudet Toplista Lasten kengät Uutuudet Myydyimmät.\nPukeutuminen noudatti sen ajan omia juhlapukeutumisen suuntauksia. Valkoinen, matala Figura-sukkanauhaliivi, koko 62cm. Vaatteeseen ei näin myöskään kohdistu mekaanista käsittelyä.\nEsko Vepsä, 77, nostaa käänteistä asuntolainaa: Vajaahihainen takki - muotipimahdus vai järkivalinta. Löytöjen löytö eli täydellinen kevättrenssi.\nKirjat ja lehdet Lasten kirjat.\nJokaisena päivänä on aihetta juhlaan. Ne peittävät vatsan, muotoilevat kulmikastakin vartaloa ja ennen kaikkea korostavat vyötäröä. Xxx 18 rakkautta. Urheilu Uutuudet Myydyimmät Jooga ja Pilates Golf Jalkapallo Tennis Vaatteet Yläosat Alaosat Alusvaatteet Asusteet Kengät Indoor Juoksukengät Tenniskengät Urheilukenkä.\nB Kauniit, valkoiset, olkaimettomat luvun tyyliset rintaliivit ehkä luvun tuotantoa. Sulkeutuu 5h 52 min. Kyseessä on se salaisuus, jota niin moni etsii: Osa suunnitelluista uusista ominaisuuksista on siirtynyt myöhemmäksi.\nVintage kerrasto koko 42 Trinet Oy. Boob paina kuvia. Valitse halutut tuotteet ostoskoriin tai valitse kaikki. Uusi asiakas Tervetuloa rekisteröitymään asiakkaaksi CDON. Peruskoulun rehtorin käsittämätön möläytys: Täältä löydät aitoja vanhoja lukujen sukkia.\nMaailmalta Terveys Vikki sairastui äkillisesti harvinaiseen sairauteen — ei ole pystynyt virtsaamaan kolmeen vuoteen Nainen ei ole virtsannut itsenäisesti sen jälkeen, kun hän sairastui äkillisesti harvinaiseen sairauteen, joka estää virtsarakon lihaksia rentoutumasta. Koko 8½, 15 den. Pörssi Markkinat nyt Osakkeet Rahastot Indeksit Korot Osinkokalenteri Valuuttakurssit Tulosjulkistukset Raaka-aineet Osakesalkku Tapahtumakalenteri Pörssiuutiset Talouden tunnusluvut Pörssitiedotteet Osakevälittäjät Vuosikertomukset.\nMyStyle Muoti Kauneus Tyylit Hiukset Kikat Testattua Trendit. Vintage alusvaatteita elokuvia. Naisen tylytys kihlasormuksesta sai aikaan kiivaan somekeskustelun. Maaseudun Tulevaisuuden haastattelema Autoliiton toimitusjohtaja luopuisi nopeuksien kausittaisesta alentamisesta, mikäli se olisi hänestä kiinni. Jaguar Jeep Kia Land Rover Lexus Mazda Mercedes-Benz Mini Mitsubishi Nissan.\nIltasanomat Takaisin sivun alkuun. Burleskiesitys järjestettiin Pin-Up Garage vaateliikkeen näyteikkunassa lauantaina. Lähetimme sinulle juuri sähköpostia. Alusvaatteet ja urheiluliivit - Suurin valikoima merkkiurheiluvaatteita netissä Maksuton Kuljetus.\nKuuma seksikäs natalie portman Nämä kuvat irvailevat sinulle juuri sopivasti Tiffany julkaisee vitsikkäitä otoksia lapsista, jotka on puettu viimeisimmän muodin mukaan. Valkoinen Women-alushame, koko L- XL. Facebook Twitter WhatsApp Tykkää\nHieroa n nostoa kultaisella rannikolla Valkoinen Naturana-sukkanauhaliivi, koko 56cm. Hyödynnä uskomattomat tarjoukset Tilaa. Minun piti voittaa tänä vuonna Wimbledon, Williams kertoi Vanity Fair -lehdessä ensireaktioistaan.\nSöpö varpaat jalat Käsikirjoittanut Kohtuuttomuuksia -sarjan, joka nähtiin televisiossa viime vuonna.


ICT-alan opettaja, Careeria\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1298696\nHaemme ICT-alan opettajaa määräaikaiseen työsuhteeseen Porvooseen. Opettajan tehtäviin kuuluu opiskelijoiden opettaminen ja ohjaaminen, näyttöjen suunnittelu sekä uusien koulutustuotteiden kehittäminen.\nEdellytämme soveltuvaa korkeakoulututkintoa ja alan työkokemusta. Arvostamme osaamista seuraavista sisällöistä:\ntyöasema-asennukset ja käytön tuki (Windows ja/tai Linux)\npalvelinasennukset ja virtualisointi\ntoimialueympäristön ylläpito ja tekninen asiakaspalvelu\nlähiverkkotekniikan ja tietoliikenteen hyvä perusosaaminen\ntietoverkot ja kaapelointi\npilvipalvelut, konttiteknologiat sekä DevOps\nkokemusta kouluttamisesta sekä pedagogista otetta\nKatsomme eduksi pedagogisen pätevyyden. Työ edellyttää joustavaa liikkumista eri toimipisteissä ja alan työpaikoilla sekä ajoittaista työskentelyä myös iltaisin.\nTehtävä on päätoiminen, kokoaikainen (37,5 h/vko) ja määräaikainen 31.7.2020 saakka. Palkkaus AVAINOTES:n mukainen (vuosityöaika). Ennen palvelussuhteen vastaanottamista valitun tulee esittää lain 504/2002 mukainen rikosrekisteriote. Koeajan kuluessa tehdään työhöntulotarkastus työnantajan työterveyshuollossa. Koeaika on 4 kk.\nTyö alkaa sopimuksen mukaan. Tehtävään haetaan sähköisellä lomakkeella osoitteessa https://www.careeria.fi/careeria/rekry/. Hakuaika päättyy 22.9.2019.\nLisätietoja tehtävästä antaa koulutuspäällikkö Kalle Vesa, puh. 0400 360 758, kalle.vesa@careeria.fi.\nCareeriassa on mahdollista opiskella n. 90 ammatillista tutkintoa ja hankkia lisäkoulutusta. Opiskelijoita on vuosittain yli 11 000, toimipisteet ovat Askolassa, Helsingissä, Keravalla, Porvoossa ja Vantaalla. Verkon välityksellä palvelemme valtakunnallisesti. Careeria on savuton työpaikka.


Kai Mykkänen: Maahanmuuttajat nopeammin töihin – avuksi palkkatuki – verkkouutiset.fi\nSatu Schauman | 31.03.2019 | 08:30 - päivitetty 31.03.2019 | 11:46\nSisäministeri Kai Mykkänen (kok.) haluaisi muuttaa nykykäytäntöä niin, että jo oleskeluluvan saannin yhteydessä maahanmuuttajille tulisi velvoite hakea ja ottaa vastaan työtä. Käytännössä tämä edellyttäisi ministerin mukaan useimpien kohdalla mahdollisuutta palkkatukeen ja sitä pitäisi myös tarjota:\n– Palveluja voi olla vaikea järjestää ja samalla muodostuu uhka segregaatiokehityksestä. Samaan aikaan meillä on kuntia, joissa on asuntoja tyhjillään ja kouluissa olisi tilaa.\nMyönteisen oleskeluluvan saaneille turvapaikanhakijoille osoitetaan kuntapaikat, joissa näille järjestetään kotoutumiseen liittyviä palveluita ja asuntoja. Monet kunnat ovat saattanet tehdä näihin liittyen isojakin investointeja.