02 Oct 2002 - 09 Jan 2006\nKIEKKORINKI 4/2002 osa 1\nOhi sektorin / yliastuttu: * Ehkä ensi vuonna: **\nTyyliä muttei voimaa / voimaa muttei tyyliä: ***\nME / Lippu salkoon: *****\nWigwam: Titan´s Wheel (EMI)\nWigwam tekee komean paluun.\nHyvä pojat! Titan´s Wheel on erinomainen levy. Ainoa miinus kohdentuu sen viimeisen päälle tuotettuun yleisilmeeseen, jolloin biisit eivät ajoittain pääse hengittämään ja elämään (joo, aina minun pitää jostakin narista). Mutta nämä ovat vain AJOITTAISIA miinuksia, suurimman osan aikaa musiikki groovaa ja potkii kuten pitääkin. Livenä bändi työntää biiseihin entistä enemmän ruista, joten suosittelen kaikille lämpimästi yhtyeen nykykunnon tsekkaamista lavaolosuhteissa. Bändi soljuu vaivattomasti rockista poppiin ja progeen, usein samassa biisissäkin, ja onnistuu aina kuulostamaan jäljittelemättömältä itseltään. Erityisen kiitoksen ansaitsee Kepa Kettunen, joka on hieno biisirumpali ja Ringon manttelinperijä. Joo, Ringonpa hyvinkin - kuunnelkaa noita fillejä. Jees, Wigut ja Kepa lähestyvät ilmaisussaan välillä Beatlesin maailmoja, esimerkiksi Remains To Be Seenin mellotronriffihän kulkee kauniisti I Am The Walrusin jalanjälkiä. Pituudestaan huolimatta (päälle tunti) Titan´s Wheel on onnistunut kokonaisuus, jossa ei ole heikkoja lenkkejä.\nWigut ovat kansallinen aarre ja ylpeydenaihe. Toivottavasti kaikki menee NYT nappiin, ettei bändin tarvitse lähteä taas kymmeneksi vuodeksi lomailemaan. neljä pimppiä\nBad Company: In Concert - Merchants of Cool (Sanctuary)\nBad Companyn uusin live on täyttä tavaraa.\nBad Company on tullut takaisin. Nykyinen kokoonpano on: Paul Rodgers, laulu, Simon Kirke, rummut, Jaz Lochrie, basso ja Dave Colwell, kitara. Yhtye näyttää olevan live-kiekkonsa (mukana on pari uutta studiobiisiä) perusteella timmissä kunnossa: Jaz ja Kirke soittavat tiukkaakin tiukemmin yhteen ja Colwell viljee Mick Ralphs -likkejä melkein paremmin kuin alkuperäinen. Yleisökin tuntuu olevan täysin banaaneina vanhoista sotaratsuista: esimerkiksi Can´t Get Enough näyttää saavan jenkit täysin pois tolaltaan: mökä on hillitöntä. Tämä kiekko täyttää hienosti kunnon rock-liven vaatimukset: bändi soittaa joka solullaan, hiki haisee ja yleisö huutaa. Milloin olette viimeksi moista kuulleet? Mutta onko nykyinen Bad Co -pelkästään suunnattu keikkakäyttöön ja Jenkki-rahastukseen, vai voimmeko odottaa yhtyeeltä studiokiekkoa? Simon Kirke kertoo:\n"Ei, kyllä me olemme tulleet vakavissamme takaisin kuvioihin. Teemme parhaillaan uusia biisejä ja menemme ensi vuonna studioon. Parhaillaan olemme kiertueella ja nautimme elämästä. On hienoa soittaa yleisölle, joka on ottanut meidät avosylin takaisin. Vastaanotto on kaikkialla ollut uskomaton."\nTeillä tuntuu olevan hyvä meininki lavalla.\n"Joo, nautimme soittamisesta ja jokaisesta hetkestä. Yleisön energia tarttuu meihin, me annamme sitä takaisin ja kaikilla on kivaa."\nOnko mahdollista, että klassinen kokoonpano Boz Burrelleineen ja Mick Ralphseineen nähdään joskus yhdessä?\n"Boz soittaa nykyisin jazzia, eikä ole enää missään tekemisissä rockin kanssa. Mick Ralphsiin olemme vuosien varrella olleet jatkuvasti yhteydessä, sillä olemme kavereita, mutta hänellä on omat projektinsa. Lisäksi hän ei välitä liiemmin matkustamisesta, joten vanhan kokoonpanon reunioni ei toteudu näillä näkymillä lähiaikoina (Mick Ralphs on viimeisien tietojen mukaan lyönyt hynttyyt yhteen Ian Hunterin kanssa -toim.huom.)."\nOnko Bad Companylla tarkoitus tulla Eurooppaan ja kenties Skandinaviaan?\n"Tulemme ehdottomasti Britanniaan. Muusta Euroopasta ja Skandinaviasta en vielä tiedä. Voi olla, että siihen menee aikaa, sillä levykin pitäisi tehdä."\nMitkä ovat muistikuvasi Bad Companyn 80-luvusta ja Brian Howe -ajasta?\n"Hämäriä...(nauraa). Ne eivät olleet kovin kunniakkaita aikoja bändillemme. Teimme epätasaisia levyjä, jotkut niistä olivat melko hyviä, toisia häpeän, mutta halusimme soittaa. Kun Paul erosi, halusimme jatkaa bändin kanssa, joten otimme Brianin mukaan. Lisäksi minulla oli terveysongelmia, mutta nyt olen päässyt niistä eroon."\nJarkko Nieminen Ylös\nSoul Coughing: Lust In Phaze - The Best Of (Rhino) ***\nTaiderokkarien kootut. Soul Coughingin kolmeen albumiin jäänyt ryintä saa jälkikirjoituksen valikoimasta, jossa kvartetin omintakeisuus korostuu. Yuval Gabayn, Mark De Gli Antonin, Mike Doughtyn ja Sebastian Steinbergin yhtye oli samanlainen piristysruiske alallaan kuin Beastie Boys hiphopille. Kummat asteikot, tuottaja Tchad Blaken karun bassoinen saundi, efektit ja pintaan miksattu laulu pannaan pähkinänkuoreen. Sugar Free Jazzin ja Super Bon Bonin kaltaisten "hittien" oheen on sujautettu myös harvinaisuuksia kuten Suzanne Vegan ja Mitchell Froomin tyttären mukaan otsikoidulle Ruby Vroom -debyytille tehty Buddha Rhubarb Butter, joka kuitenkin lipsahti pois levyltä. Toimii edelleen.\nMatti Komulainen Ylös\nBowie vaihtoi levy-yhtiötä. Vaihtuiko tyyli?\nNo eipä tyyli juurikaan vaihtunut. Verrattuna edelliseen ´hours...` levyyn on Heathen jokseenkin raskassoutuinen ja tummanpuhuva järkäle. Toimitukseen tuli koelevy, jossa ei ole tietoja soittajista, mutta soundit ja soitto seuraavat jokseenkin edellisen levyn jälkiä. Kokonaisuus on vahva, vaikka kuuntelijalta kysytäänkin sisukkuutta päästäkseen sisään näihin tummanpuhuviin tunnelmiin. Bowie viljelee nimittäin laulumelodioissaan tällä kertaa melko polveilevia ja jazz-vaikutteisia nuottikulkuja, jolloin biiseistä tulee vaikeasti lähestyttävämpiä kuin normaali päivänpop. Hienoa! Biisien taustalla velloo mittava syntikkamatto, joitten päällä on tehokkaasti pintaan miksattu jyhkeäsointinen elävien muusikkojen soittama rumpubasso-tausta. Kaiken kukkuraksi mukana on versio Neil Youngin I´ve Been Waiting For Yousta! Sen sovitus noudattelee muitten biisien esimerkkiä, joten tuo Niilon herkkä folk-vaikutteinen ralli sulautuu mukaan kuin voisilmä kaurapuuroon. Heathen on hieno kiekko, joka todistaa vanhan viurusilmän olevan vielä voimakkaassa luomisvireessä.\nMutta hei, mitäs tapahtui Toy-levylle (vai oliko se nyt Toy Boy)? Noin vuosi sitten jäpikkään edellinen firma EMI kertoi mieheltä ilmestyvän sellaisen. Onko Heathen nyt sama kiekko? Hyllytettiinkö Toy? Mitä tapahtui? Onko Bowie Marsista? Onko Marsissa elämää? Kuitenkin seuraavaksi saamme Ziggy Stardustista juhla-tupla CD-version! Wham bam thank you mam!\nVan Morrison: Down The Road (Polydor)\nVanha sisupussi karjahtelee taas.\nHerranpieksut, ovat laittaneet Fennican näyteikkunan kanteen! Ei sentään, mutta visuaalisesta ilmeestään lähtien on Belfastin tiikerin uusin levy miehen vahvimpia aikoihin, vaikka mikään lippusalkoon -veto tämä ei vieläkään ole. Kiekon teemana näyttää olevan jonkinlainen tilinteko menneeseen ja nykyisyyden puntarointi eri näkökulmista. Keskeisenä elementtinä kiekon musiikkina on tietysti blues, johon sekoittuu soul-, folk- ja kantrivaikutteita, kuten niin monesti ennenkin Vanin tapauksessa. Helmenä on vanha Georgia On My Mind, joka kenen tahansa muun esittämänä olisi kammottava klisee, mutta Vanin käsissä se tuntuu siltä kuin äijä todella tarkoittaisi jokaista laulamaansa sanaa. Whatever Happened To P.J. Proby -sävelmän lopussa mies kysyy ironisesti "Whatever happened to me...". Niinpä. Jonkun pitäisi kertoa Vanille, että teit Astral Weeks- ja Moondance -klassikot, hirmuisen määrän keskinkertaisia levyjä, kiersit tuhansilla keikoilla, läträsit viinan kanssa, sähläsit naisasioissa, vihasit toimittajia kuin ruttoa ja jatkoit vanhuuden päivilläsi keskikertaisten levyjen suoltamista.\nMongo Santamaria: Afro Indio / A La Carte (Nascente) ****/****\nLattarisoulin isokäden ikivihreät yksissä kansissa. Mongo Santamarialle on sälytetty vastuu mambon, salsafunkin ja lattarijazzin fuusioinnista. Niin tai näin, miehen yksiin kansiin pakattu klassikkolevypari kertoo, mitä kehu merkitsee käytännössä. Congisti hankki kannuksensa soittamalla mm. Perez Pradon ja Tito Puenten bändeissä ja 70-luvulle tultaessa mies oli muodikkaan latinosaundin tunnetuimpia tekijöitä. Afro Indio ja A La Carte antavat Santamariasta ilmeikkään kuvan: ryhmätyöläiseltä taittuu kaikki Mambobongon puhdasverisestä latinojazzista pophitti Lady Marmaladeen ja Guajiron Kuuba-perinteeseen. Aikamoinen trapetsitaiteilija.\nMary Gauthier: Filth And Fire\nYhdysvaltalaisella Mary Gauthierilla on ollut vauhdikas elämä. Hän karkasi kotoaan 15-vuotiaana vanhemmilta pöllityllä autolla lähteäkseen etsimään Louisianasta "omia ihmisiään". Hän päätyi viettämään 16-vuotissynttäreitä vieroitushoidossa, ja 18-vuotisbileet menivät puolestaan vankilassa. Vanhemmat hakivat karkulaisen kotiin, josta vauhtimimmi karkasi saman tien pöllityään taas perheen auton. Tällä kertaa hän päätyi (aikansa harhailtuaan jälleen hämäräteillä) kokkikouluun, jonka jälkeen Mary perusti menestyksekkään Dixie Chicken -ravintolan Bostoniin. Musiikki vei hänet kuitenkin mennessään, ja hän myi ravintolansa sievoisella voitolla saadakseen enemmän aikaa biisien tekoon ja keikkailuun. Tähän mennessä Mary on julkaissut kaksi kantrivaikutteista albumia: Drag Queens And Limousines ja Dixie Kitchen, jotka molemmat ovat saaneet kehuja maailmalla. En ole kuullut noita levyjä, mutta hänen kolmannen albuminsa Filth And Firen perusteella Mary Gauthier on ehdottomasti tutustumisen arvoinen henkilö. Biisit ovat erittäin elämänmakuisia ja monesti niitten kohteena ovat laitapuolen kulkijoitten kovat kohtalot. Mary erottuu massasta biiseillään, sillä ne ovat erinomaisia ja persoonallisia. Ainoa miinus kohdistuu tavanomaisiin sovituksiin ja tuotantoon. Jos niissä olisi vähän enemmän mielikuvitusta, olisi tuloksena todellinen klassikko. neljä spuglea.\nSF-Blues: SF-Blues (Pirkka-Hämeen Apina & Gorilla)\nMicke Björklöf & Blue Strip: Three Times Seven Is... (Bluelight Records)\nBluesmestarit lauteilla -konsepti toimii yllättävän hyvin myös studiossa.\nMestarit lauteilla -konseptit ovat enemmän keikkamyyjien kuin levy-yhtiöiden kultasuonta. Lindholm-Ahlqvist-Silvennoisen blueskattaus ilmestyykin katuviisaasti Silvennoisen yritysryppään levymerkillä. Kotiin päin on vedetty myös yhteistyökumppaneissa, studiovalinnoissa, jopa kansitaiteessa. Viimeksi mainitusta pitkä miinus, epäseksikkäämpää levynkantta saa hakea iskelmägenrestäkin kymmenen vuoden takaa. Se hienostelusta, sillä musa toimii. Suomi-bluesin pioneeripolvi on kiriherkässä soittokunnossa. Jo avausraita on herkullista rytmitänttää, jota Silvennoisen oikea ranne vie eikä meinaa. Kautta levyn kurinalaisuus ja irrottelu on hyvin balanssissa. Kitarismin puolella karkea työnjako on Silvennoinen, ryhti, Lindholm, sattumat. Hyviä uusia biisejä, vankka komppipari Mikko Löytty & Jani Auvinen sekä arvon vierailija Jukka Gustavson. Aika äijä meininki. 4 points\nNuorempi bluespolvi vastaa haasteeseen kainostelematta.\nSuomalaisessa soittokunnassa kehitys kehittyy vauhdilla. Eipä tarvitse paljon häpeillä tälläkään perinnekattauksella. Ville Leppänen on tunnetusti juurikitaroinnin ässä, joka on kiivennyt perinteeseen sieltä, missä aita on korkein, akustisen bluesin kautta. Nyt meno on sähköisempää, mutta pohjalla on raikasta pelimannihenkeä, jota ilmava sointikuva ruokkii. Soittovoiman lisäksi levyllä on sovitusvoimaa. Pillit ovat tiukkaa tavaraa, ja taustakuoro vakuuttaa gospelpohjaisen laulutradition taajuudella. Säde Rissanen kumppaneinaan ei ole ensi kertaa saarnamiehiä kyydissä. Sävellyspuolella ote on enemmän toimiva kuin sykähdyttävä. Biisintekijöinä SF-bluesukot vetävät vielä puoli pistettä pitemmän korren. 3,5 points\nHeimo Hatakka Ylös\nSven Väth: Fire (Virgin) *****\nTeknoa moneen makuun. Sven Väth kyhää musiikkinsa ovelasti kasvavaan muotoon. Esimerkiksi Design Music rävähtää ilmoille paalujunttateknona, mutta kasvaa melkoiseksi rakennelmaksi. Niukoista aineksista kehkeytyy mahtipontisen oloisia baabeleita, joissa yllätyksellisyys nousee keskeiseksi motiiviksi. Vaikka logiikka sanelee musiikin muodon, Väthin kummalliset saundi-iskut koskettavat tunnetasolla ja taipuvat moneksi: yhteen ja samaan levyyn sopii Kraftwerk-pastisseja (Mind Games, Heisse Scheibe), trancemaista taontaa (Shock Ralley) ja jopa camp-henkinen pehmopornoleffahitti (Je taime ... moi non plus). Kuka panee paremmaksi? Matti Komulainen Ylös\nAnders Glenmark: Alla dessa bilder (Warner)\nTomas Andersson Wij: Vi är värda så mycket mer (Warner / Metronome)\nBob Hund: 10 år bakåt & 100 år framåt (Silence)\nAnders Glenmark tekee selailumusiikkia. Glenmarkin musiikki on kuin Glenmarkin parta: huolella rajattu, siisti ja sopivasti trendikäs. Ikävä kyllä sellainen parta ja sellainen musiikki ei tee kovin suurta vaikutusta. Sellaiseen partaan on mahdoton nauraa. Henkilökohtaisesti en tiedä tällaisille levyille muuta käyttöä kuin kiinnostuneen kertakuuntelun, jonka aikana voi poimia rusinat kakusta. Niitä kyllä vilisee: kiva kertsi, hieno soundi, kekseliäs bridge, komeat jouset. Levyn lällyin numero, Saknar tekee myös kokonaisuutena vaikutuksen. Hieno, autio tunnelma Eva Dahlgrenin balladien hengessä.\nRuotsi on saanut Lundellille perilliskokelaan. Glenmarkin levyn jälkeen Tomas Andersson Wijin avausraita on kuin paluu ihmisten ilmoille. Ilmassa on bändisoiton voimaa, sanomisen halua ja sanottavan painoa. Tällaisen levyn kanssa voi viettää toisenkin kierroksen. Muutamiin lauluihin tekee mieli palata. Tekstit voi lukemalla lukea. Levyn säestyksellä voi myös ajatella omiaan. Laadun ja hyvän lauluntekijän tunnusmerkkejä. Mielenkiintoinen uusi tuttavuus. Nimi muistiin. 3,5 points\nKahjon bändin välitilinpäätös. Kymmenvuotiaasta Bob Hundista on sanottu jo suomeksikin tarvittavat ylisanat. Tällaisia yhtyeitä ei synny vuosittain. Suomessa samaa sukua on 22-pistepirkko, bändi joka kulkee omaa tietään, kohti omaa täydellisyyttään. Parasta mitä tällaiselle bändille voi tapahtua on hitaasti kasvava suosio ja ymmärtäväinen levy-yhtiö. Bob hund on saanut nauttia kummastakin etuoikeudesta. Näin hyvin kohdeltu yhtye työstää myös omannäköisiään välitilinpäätöksiä. Katsoessaan kymmenen vuotta taaksepäin Bob hund viittoo samalla kauas tulevaisuuteen. Ykköslevy on kiero best of, kakkonen taltiointi Bob hundin Lontoon-keikasta 23.5.2001. Harva bändi aloittaa Lontoon-valloituksen toteamalla paikallisille: "Aion tästedes puhua ruotsia, että tiedätte maksaneenne aidosta asiasta" Asiaa!\nOrishas: Emigrante (EMI) ***\nRytmikästä riimittelyä Kuubasta. Orishasin toinen albumi jatkaa debyytin raiteilla. Sikarisaaren rikas musiikkiperinne nivoutuu kiinteästi hiphoppiin, joka ei itse asiassa ole kovinkaan kaukainen sukulainen kuubalaistyyleille karibialaisessa musiikkien babylonissa. Esimerkiksi trion sanailu on paikoin silkkaa sonia ja ryhmän käyttämät pulssikuviot juontuvat puolestaan klassisista rytmityksistä. Euroopassa espanjalais- ja ranskalaisvoimin tuotettu albumi kehittää eteenpäin Buena Vista Social Club -ideaa, tosin ilman veteraanimuusikoiden läsnäoloa. Akustisen nostalgian sijaan Orishas luottaa koneistettuihin taustoihin, joissa ei elvistellä hittisämpleillä - compaysegundot taas korvataan Passin kaltaisilla nuoren polven kyvyillä. Matti Komulainen Ylös\nTimo Maas: Loud (Perfecto/Mushroom Records)\nTimo Maas on etunimestään huolimatta saksalainen konemusan tekijä. Vinkuvat syntikat luovat tuonpuoleisia visioita junttimaisen diskohölkän päälle. Tarkoittaako se sitä, että Timo Maas on tavallista syvällisempi teknojätkä? Teknomuusikoissa minua viehättää erityisesti heidän anonyymisuutensa: he tyytyvät puuhastelemaan pelle pelottomina kotistudioissaan ja tulevat harvoin julkisuuteen. Toisaalta he ovat kytköksissä diskoihin, mikä rajoittaa heidän ilmaisuaan. Heidän psykedeliansa ja new age -filosofiansa täytyy aina yhdistyä tanssittavaan konekomppiin mikä on vähän kuin lukisi Uutta Testamenttia sarjakuvana. Timo Maasin levyllä vierailevat muun muassa Kelis ja Finley Quaye. **\nKauko Röyhkä Ylös\nTTC: Ceci nest pas un disque (Big Dada) ****\nTTC tuo dj-osaamista Galliasta. Tumma, bassokorosteinen saundi ja leikkisä äänikuva istuvat tiukasti brittiläisen Big Dada -labelin standardeihin - vai onko tiimi säätänyt ulosannin isäntätallin mukaan, mene ja tiedä. Missään tapauksessa TTC:n jälki ei ole yksitotista. Esimerkiksi De pauvres riches -palassa pelleillään oboella, kielilevyillä ja sinfonisilla sämpleillä. Seuraavassa palassa Teste ta compréhension löntystellään norsumaisen biitin tahdissa James Brownin kiekaisuja lainaillen. Villit äänikokeilut viimeistellään polveilevilla riimiosioilla, joista niinikään löytyy kaikkea avausteos Nonsciencen huoruisesta vapaapudotuksesta Pas darmuren korvaa nopeampaan papatukseen.\nEminem: The Eminem Show (Aftermath / Interscope)\nVihaa, hulluutta ja huippulahjakasta rapiä.\nMarshall Mathers todistaa neljännellä kiekollaan olevansa epäilemättä yksi "onnellisen" Amerikan lahjakkaimmista rap-artisteista. Dr. Dren siiven alla toteutettu albumi on pääosin Eminemin itsensä tuottama, ja jälki on vaikuttavaa. Etenkin, kun käytettävissä on 80 miljoonaa levyä kaupitellut Dre, joka on mukana vain kolmella raidalla. Eminemin tuotanto on rankkaa ja synkkäsävyistä, ja rock-vaikutteita on mukana aiempaa enemmän. Sing for the moment -biisi on itse asiassa kieroutunut versio Aerosmithin Dream on -kappaleesta. Eminem rappää ja laulaa biiseissään entistä kovempi vaihde silmässä. Kyseessä on oltava tietoinen shokki-arvon hakeminen sanavapauden rajoja koettelemalla. Oman osuutensa vihasta saavat aika pitkälti kaikki, joka sinänsä on reilua tasapuolisuudessaan. Monet eivät vuoren varmasti osaa samaistua Eminemin maalaamaan maailmankuvaan, tai levyn raskaaseen sointiin. Silti mies rimmaa kuin viimeistä päivää. Siitä ei pääse yli eikä ympäri.\nTeemu Kilpi Ylös\nX-Ecutioners: Built From Scratch (Loud) ****\nDj-kollektiivi leipoo vanhasta uutta kahdeksankätisesti. X-Ecutionersin levy on nimetty totuudenmukaisesti: sointi rakentuu "raavuista". Musiikkilainoista koostettu ilmaisu kestää harvoin kotikäyttöä - nelikon paahto sen sijaan toimii. Nelimiehinen yhtymä käyttää materiaalinaan populaarikulttuurin rikasta historiaa, ei pelkkiä lähimenneisyyden hittikiekkoja tai brändittyneitä sämplejä. Ulosannissa on samanaikaisesti löytämisen iloa ja tuoretta potkua, kun musiikkilegot kootaan uuteen muotoon. Tutkimusmatkailussa kvartettia täydentää mm. Dan The Automator. Matti Komulainen Ylös\nLord Est: Aatelinen (GB Fam Records / Playground)\nKotimainen dancehall ja ragga -pläjäys.\nNyt kun jamaikalaistyylisen rytmin tekeminen on täällä päivän sana, mikään ei tunnu enää mahdottomalta kotimaisessa musiikissa. Tamperelainen Lord Est rimmaa suomenkielistä raggaa kymmenen konevetoisen, pääosin dancehall-tyylisen biitin päälle. Jotkut Lordin, D-monin ja Lex Luthorin pohjista ovat sellaista bailukamaa, jonka kuvittelisin toimivan mukavasti kännistä kansaa täynnä olevalla tanssilattialla. Vähemmän tanssipainotteiset biisit tosin jättävät miettimään, mihin tilanteeseen tai fiilikseen ne sopisivat parhaiten. Vokalistina Lord Est ei ole vielä onnistunut kehittämään kielellemme täysin istuvaa raggamuffin-sointia, mutta myönnetään, että se onkin varmasti pirullinen haaste suomeksi. Ristiriitaiset ja pinnalliset sanoitukset kaipaavat myös työstämistä, mutta on hyvä, että niistä saa sentään selvää. Paleface ja Bomfunk Mc'sin B.O.W. tuovat mukavan lisän pakettiin, jonka itse varmaan säästäisin soitettavaksi kunnon kaapeista keskiyön jälkeisessä kaaoksessa.\nXTC: Coat Of Many Cupboards (Virgin) **** Luurangot ulos brittilegendan komeroista. XTC:n vähemmän kuulluista edesottamuksista on koottu neljän cd:n kansio. Hienosti pakattu, perusteellisesti taustoitettu ja ylenpalttisesti kuvitettu katsaus haalii yhteen bändin demoja, livenauhoitteita sekä erikoisia versioita ja miksauksia tutuista biiseistä. Kermaksi on lorautettu mm. esikoisalbumi White Musicin sekä sitä seuranneiden menestyskiekkojen Go2:n ja Drums And Wiresin ylijäämää. Aikajanan 1977-92 kattava boksi on antoisa pakkaus, jonka luulisi kelpaavan piintyneellekin fanille: musiikin ohella esimerkiksi mukanaolijoiden taustoittamat biisifaktat avaavat kiinnostavia näkökulmia XTC:n atomistisesta historiasta kiinnostuneelle. Harrison Sherwoodin kirjaama bändievoluutio taas käy opintomonisteesta rockkirjoittamisesta myös yleisemmällä tasolla kiinnostuneelle.\nChris Isaak: Always got tonight (Reprise)\nMerkonomin kihinää epämääräisestä suunnasta.\nAina sitä vaan odottaa, että Isaak jotenkin onnistuisi tekemään kokonaan kiinnostavan levyn, mutta ei. Tyylitaju pilkahtaa satunnaisesti massasta, mutta muuten tarttumapintaa on yhtä vähän kuin Rytmin päätoimittajan auton kesärenkaissa. Hei, melkein Agents-rautalankaa (Life Will Go On) ja Dave Edmundsia (American Boy), nojoo, Let Me Down Easy ja Courthouse ihan OK. Ehkä tätä jaksaisi kuunnella, jos olisi vähän botneakin soundeissa, pelkkää tasaista pihinää ja ininää. Nyt on kompuroitu niin lyttyyn, että kun autostereosta vääntää bassoboostnäppylää ääriasentoon ei tapahdu mitään. Ukko ei varmaankaan ymmärrä, että vaikka onkin päässyt isolle levy-yhtiölle vakioartistiksi, voisi joskus edes vähän teeskennellä innostuvansa. Hohhoijaa... toivottavasti Isaak vielä jonakin päivänä havahtuu horroksestaan. Tai alkaa juomaan oikeaa, kofeiinipitoista kahvia. * *\nJyrki Ilvonen Ylös\nSoul Jazz Records Presents Studio One DJs (Soul Jazz) *****\nTymäkkä roots-dj -kokoelma. Soul Jazz Records on koonnut laadukkaita katsauksia pääosin jamaikalaisesta musiikista. Studio One DJs esittelee legendaarisen studion suojissa syntynyttä kollaasitaidetta ajalta ennen sämplereitä ja high tech -vempeleitä. Huojuvat, vuotavat ja nilkuttavat äänitteet tiukkuvat kuitenkin mieletöntä svengiä, jota saa turhaan hakea useimmista miljoonastudioiden tuotoksista. Esimerkiksi Rafael Hernandezin El Cumbancheroa kierrättävä Prince Francisin Rock Fort Shock painaa kuin se kuuluisa hirvi ja Dillingerin Natty Kung Fu selättää itsensä Reetun (vau! tuo on jo jotakin -toim.huom). Plussaa cd-rom -osioon pakatusta hienosta studiohistoriikista.\nEberhard Weber: Endless days (ECM Records)\nWeberin loputtomat päivät ovat hypnotisoineet kuulijansa siinä määrin, että kokemuksen kirjaaminen on vienyt kuukausia. Levy on ilmestynyt jo viime vuonna. Hypnoosin säännöllistä annostelua on hätyytellyt viime kuukausina vain Rajaportin tunnelma - hieman toisessa ulottuvuudessa toki.\nIlmaisu on levymerkilleen luontaista. Kokonaisuudessa on jotain tavattoman ehjää ja kaunista. Tämä musiikki tuntuu polveutuvan eurooppalaisesta harmonisesti kulmikkaasta, mutta rytmisesti silti elastisesta klassisesta perinteestä - käymättä kovinkaan paljoa uudella manterella muotoutuneen ilmaisun puolella.\n(Tarvittavan) särmän kokonaisuuteen tuo Weberin hieman nasaalisointinen pystybasso - vielä hetkittäin tulkinnan rajoja koettavalla intonaatiolla. Paul McCandless (puhaltimet), Rainer Brüninghaus (koskettimet) ja Michael DePasqua (lyömäsoittimet) toteuttavat osaltaan Weberin näkemyksiä. Ei nautittavissa ennen klo 22.30. 5/5\nKari Hämekoski Ylös\nSierra Maestra: Rumbero Soy (World Music Network) *****\nSonin uudistajat uusiutuvat. Neljännesvuosisadan toiminut Sierra Maestra työsti uuden levynsä Ranskassa, riveissään tuoreet muusikkojäsenet Oslen, Emilio ja Niquito. Yhtyeliideri Eduardo Himely ja tuottaja Chris Birkett säätävät äänikuvaa hienovaraisesti: modernisointi kuuluu selkeimmin Birkettin säästeliäästi esitellyssä kitarasaundissa ja kompressoidussa bändiklangissa. Levyn perinnetietoisuutta korostaa myös laulajana vieraileva, tupakan ja nahan tuntua huokuva Ibrahim Ferrer sekä vaikkapa kitaravirtuoosi Marc Ribotin kuubalaisilta mestareilta omaksuttu ja nyt tavallaan juurille palautuva kielisoitintaide. Täydellistä.\nRené Lacaille & Bob Brozman: Digdig (Riverboat)\nElämän kuuloinen liukukitaristi.\nLänsimainen liukukitaristi etsii uusia viboja soittamalla maailmanmusiikkia toisista kulttuureista tulevien pelimannien kanssa. Kuulostaa tutulta? Kyllä vain, jopa australialaisen musiikkitieteen professorin ja kitaristin, Bob Brozmanin kohdalla. Hän on vieraillut muillakin maailman eksoottisilla saarilla ennen La Réunionia.\nRené Lacaille on pistämätön reunionilainen pelimanni, joka taitaa maansa metkat sega- ja maloya -rytmit ja monet instrumentit sirmakasta kielisoittimiin. Viimeksi hän on ottanut vakuuttavasti haltuun eteläamerikkalaisen pikkukitaran, charangon, jonka Brozman hänelle lahjoitti.\nBrozmanin ja Lacaillen kohtaaminen ei tarjoa mitään elämää suurempaa, vaan juuri elämän kokoista, kuuloista ja makuista musisointia. Pelimannit istuvat kuistilla ja nautiskelevat. Réunionin saaren ranskalais-afrikkalais-madagaskarilainen musiikki on jännää ja letkeää helskyttelyä.\n(kolme pojoo) Ylös\nOrchestra Baobab: Pirates Choice (World Circuit)\nWorld Circuit, silloin vielä pikkuinen maailmanmusiikkimerkki muiden joukossa, julkaisi Pirates Choicen ensikertaa vuonna -89. Nyt on levy pantu uudelleen ulos tuplasti pidempänä. Vuoden -82 Baobab-äänitteitä on kaivettu esiin toinen kolmevarttinen.\nPirates Choice oli ensimmäinen Orchestra Baobabin vanhan hienon materiaalin uudellenjulkaisu maailmalla ja sai aikanaan erinomaisen vastaanoton. Tämä tuplaksi lavennettu uusintaversiokin valittiin vuoden maailmanmusiikkiretroksi siellä täällä, vaan siihen voi olla jo syynä Buena Vistan pullistaman World Circuitin äveriäs ja taidokas markkinointikin.\nPirates Choicen ensijulkaisun jälkeen on ilmestynyt muitakin Baobabin vanhan musiikin koosteita. Word Circuitin julkaisema On Verra Ca, joka esittelee yhtyeen vuonna -79 Pariisissa tekemiä äänitteitä ja Sternsin julkaisema Bamba, jolta löytyy vuoden -81 äänitteitä. Molemmat levyt ovat mielestäni pari piirua Senegalissa äänitettyä Pirates Choicea parempia, mutta kyse on aste-eroista ja tietysti maustakin. Tiedän niitäkin, joille juuri Pirates Choice on sitä ehdointa Baobabia.\nOrchestra Baobab oli 70-luvulla Dakarin kahdesta suuresta toinen. Bändi edustaa hienointa Senegalin saundia ennen varsinaista mbalax-boomia. Kompit ovat rullaavia, latin tinge on hyvin hallitsevaa, mutta myös senegalilaisen musiikin sävyt ovat esillä. Pirates Choice on siis tehty alkujaan -82, mutta tyylillisesti se on enimmäkseen 70-lukua. Jopa pikkuisen selvemmin kuin edellisen vuoden äänitteet, joita Bamba-kokoomalla kuultiin. Bamballa oli mukana sittemmin omillaan tähdeksi noussut laulaja Thione Seck, joka toi kovasti mbalax-väriä Baobabin menoon. Pirates Choicella hänet on korvannut velipoika Mapenda Seck. Mapendan rooli ei ole aivan yhtä vahva. Tällä laajennetulla Piraatin Valinnalla on kuitenkin yksi hänenkin biisinsä, pitkä hieno hituri Ngalam.\nBaobabin laulajaryhmä oli harvinaisen tasokas ja persoonallinen. Vokalisteista Medoune Diallo on sittemmin saavuttanut kuuluisuutta myös Africandossa. Soittajat olivat niin ikään erinomaisia. Varsinkaan ilman togolaisen kitaristin, Barthelemy Atisson upeasti tunnelmoivaa soittoa ei Baobabin saundi olisi niin ainutlaatuinen.\nPirates Choicen saundi ei kestä kaikkia nykypäivän, tai edes vuoden -82 kriteerejä, mutta se on kuitenkin parempi kuin useimmilla aikakauden senegalilaisäänitteillä. Musiikin ainutlaatuinen tunnelma kyllä korvaa pienen totuttelun jälkeen puutteet. Hyvä levy ja hieno bändi, joka nyt on kuulemma koottu uudestaan kasaan, ihan näiden retrojen herättämän innostuksen rohkaisemana.\nneljä pojoo Ylös\nP18: Electropica (Tabata Tour) ***\nMano Negra -miehen uusi projekti tanssittaa. Espanjalais-ranskalaisessa Mano Negrassa vaikuttanut Thomas Darnal kokosi oman P18-kollektiivin emoyhtyeen siirryttyä manan majoille. Kosketinsoittaja-visualisti satsaa Euroopasta Karibialle ulottuvaan monikulttuurisuuteen. Mm. Havannassa ja Pariisissa sorvatussa levyssä risteytyvät kuubalaiset rytmit, salsa, afro- ja jazz-funk sekä 70-luvun soul. Vaikka tiimissä häärää puoli tusinaa ohjelmoijaa ja dj, saundissa korostuu lyömäsoittajien, laulajien, puhallinkvartetin, basistin ja kahden kitaristin kutoma saundi. Elektroon vihjaavasta otsikosta huolimatta tunnelma on vahvasti akustinen. Vieraaksi on saatu Felan vesa Femi Kuti, joka tarjoilee Chango De -biisin saksofonit. P18 jamittaa niin jämerää tavaraa, että nälkä herää: tämä olisi pakko nähdä livenä.\nBelle & Sebastian: Storytelling (Jeepster)\nHerkkää, hyväntuulista ja kaunista musiikkia.\nSkottiyhtye Belle & Sebastian hemmoittelee jälleen ystäviään hellyyttävällä popmusiikillaan. Uutuuslevy Storytelling ei ole heidän varsinainen viides albumi, vaan soundtrack Todd Solondzin samannimiseen elokuvaan. Miekkonen tuli tutuksi erinomaisesta elokuvasta Happiness.\nStorytelling pitää sisällään useita instrumentaaleja, mutta myös yhtyeelle tyypillisiä sympaattisia poppiksiakin löytyy. Jousia, harppuja ja huiluja on käytetty runsaasti, mutta missään vaiheessa yhtye ei vajoa siirappiin. Stuart Murdoch ja Bel laulavat välillä taas kerran autuaan ihanasti pieleen. Eräs instrumentaali on saanut nimekseen Fuck This Shit! Niinpä niin. Belle & Sebastian faneille tiedoksi, että yhtye on parhaillaan valmistelemassa uutta albumiaan. Storytelling ei ole välipala sitä odotellessa, vaan ihan kunnon annos tottavie.\noooo Timo Rautio Ylös\nRoger Waters: Flickering Flame The Solo Years Volume I (Sony)\nLuovan neron parhaimmat.\nRoger Waters on Pink Floydista lähtönsä jälkeen antanut aika kusipäisen kuvan itsestään. Hän on morkannut entisiä bändikavereitaan ja haastanut heidät oikeuteen lentävän sian käyttämisestä live-esityksissä. Soololevyjään ja -kiertueitaan hän on aina mainostanut julistamalla olevansa nero Pink Floydin musiikin takana. Siitä huolimatta hänen vanha bändinsä on menestynyt huomattavasti paremmin kuin hän itse. The Wallilla ja Final Cutilla Waters otti ohjat kokonaan omiin käsiinsä. Hän sävelsi, sanoitti ja lauloi melkein kaikki biisit, vaikka hänen äänensä muistuttaa ylärekisterissä tukehtuvan elefantin toitotusta, kun taas David Gilmour on erittäin hyvä laulaja. Soololevyt jatkavat tätä suuruudenhullua linjaa. Jostain syystä Waters on innostunut levyttämään nimenomaan hitaita mahtiballadeja, joihin hänen rajallinen laulutaitonsa sopii mahdollisimman huonosti. Täytyy kuitenkin muistaa, että mies on joskus selväpäisinä aikoinaan tehnyt ja laulanut sellaiset mestariteokset kuin Set The Controls For The Heart Of The Sun, Grantchester Meadows ja Money.\nBadly Drawn Boy: About A Boy (Playground)\nHuonosti piirretty poika tulee taas.\nManchesterilaisen trubaduurin Badly Drawn Boyn esikoislevy Hour Of The Bewilderbeast oli Mercury Prize-voittaja sekä myyntimenestys. Sen musa oli sympaattista ja kotikutoisen kuuloista ja toi mokineen mieleen Syd Barrettin soololevyt. BDB soittikin itse melkein kaikki instrumentit. Tämä uusi leffasoundtrack on paljon tuotetumpi kuin esikoinen (tuottajana Beckin ja Elliot Smithin taustalla häärännyt Tom Rothrock ja soittajina studiomuusikot), mikä ei välttämättä ole niin hyvä asia. Nyt monet biiseistä kuulostavat yllättävän paljon Elliot Smithiltä, ja Badly Drawn Boyn oma soundi on välillä hukassa. Mutta laulut ovat pienimuotoisuudessaan silti hyvinkin kuunneltavia ja koskettavia. Luultavasti tämä paranee mitä enemmän tätä tulee pyöritettyä.\nRocket From The Tombs: The Day The Earth Met The Rocket From The Tombs (Glitterhouse Records)\nPunkkia ennen punkkia.\nRocket From The Tombs oli clevelandilainen esipunkyhtye, jossa vaikuttivat mm David Thomas (Pere Ubu) ja Stiv Bators (Lords Of The New Church) ja jolta ei jäänyt muuta äänitallennetta kuin melko hyvätasoinen treenikämppänauha ja konserttinauhoitus vuodelta 1975. Enpä ole ennen kuullut moisesta bändistä, vaikka se levyn kansitekstin mukaan oli legendaarinen. RFTT:n musa muistuttaa välillä The Stoogeseja, välillä jotain 60-luvun sekogaragea, muttei enää vuonna 2002 tee kovin kummoista vaikutusta. Alkuperäinen rumpali Blitz taisi olla varsinainen nynny, kun erosi bändistä koska tyttöystävä ei halunnut hänen enää soittavan siinä. Lopullinen kuolinisku oli katastrofaalinen keikka Patti Smithin ja Televisionin lämppärinä, jossa kaikki olivat ottaneet LSD:tä eikä soitosta tullut oikein mitään.\n** Kauko Röyhkä Ylös\nTiny Tones: Precious (Ram-Bam)\nTiny Tones on virkistävän omaperäinen. Bändi kulkee jossakin angloamerikkalaisen bluesfolkin ja Tom Waitsin välimaastossa. Sen loihtimat äänet ovat maanläheisen herkkiä, low-fi, analogisia ja perin inhimillisiä. Bändi soittaa ok ja Susanna Raulamo on sopiva tulkitsija näihin mullan tuoksuisiin säveliin. Omakustanneformaatti sopii Tiny Tonesille. Iso levy-yhtiö todennäköisesti pilaisi tämän kotikutoisen tunnelman. kolme kikkaretta\nGlenn Lewis: World Outside My Window (Epic) ****\nCity-crooner kokeilee siipiään. Tuore tulokas Glenn Lewis luottaa r&b:hen, mustan musiikin ehkä kilpailluimpaan ilmaisumuotoon. Laulajassa huomio kiinnittyy ensin lämpimän käheään, soinnikkaaseen ääneen. Lewis saa laulamisen kuulostamaan huolettomalta ja helpolta, mikä vihjaa huikeasta osaamisesta. Luontevuus valaa henkeä myös pääosin itsetuotettuun materiaaliin, jossa korostuvat miellyttävällä tavalla jazzahtavat kompit ja selkeästi vetäistyt kitaramelodiat. Mouruavat bassot tuovat pontta saundiin. Vaikka miehen fraseeraus tuo mieleen 1970-luvun alun Stevie Wonderin, yhdenkuuloisuus ei häiritse sillä Lewis tuntuu sisäistäneen jotain oleellista afroamerikkalaisuuden tulkin tarkkanäköisyydestä.\nKemopetrol: Everything´s fine (BMG)\nLevy-yhtiössä on ilmeisesti päätetty, että Kemopetrol on vientikelpoinen bändi. Sen uusi levy on yritetty saada kuulostamaan kansainväliseltä. Lopputuloksena on euroenglannilla laulettu varovaisen trendikkäästi tuotettu teos, jonka biisit eivät häikäise omaperäisyydellään. Näitä maailmanvalloitukseen tähdänneitä, mutta silti niin suomalaiselta kuulostavia bändejähän on ollut ja tulee olemaan. Jokainen niistä on levy-yhtiönsä kullanmuru, ja erinäiset AR- ja PR-henkilöt varmaan miettivät päänsä puhki, mikä meni vikaan kun ne eivät breikanneet. Kemopetrolin singlebiisi Saw It On TV on sentään kohtuullinen, mutta muu materiaali menee sujuvasti toisesta korvasta sisään ja toisesta ulos. Miksi joku ulkomaalainen ostaisi tämän levyn kun tarjolla on esimerkiksi Dido, jolla on karismaa ja oikeasti laadukkaita biisejä? Kyllä Laura Närhikin on hyvä hahmo ja laulaja, mutta ehkä ripaus hulluutta tekisi terää. Onhan Björk osoittanut, että Pohjoismaista voi tulla artisti, joka lausuu törkeällä tavalla englantia, näyttää Hesperiasta karanneelta ja silti menestyy. **\nByron Ferrari rides again.\nFerryn edellinen soololevy, mainio As Time Goes By sisälsi 30- ja 40-luvun elokuva- ja musikaalisävelmiä, jotka oli toteutettu asianmukaisesti akustisella bändillä. Frantic on puolestaan hieman hahmoton kooste niistä tyyleistä, mitä hän on aiemmilla levyillään viljellyt: pari Dylan-coveria kuten Ferryn esikoislevyllä, tiukkaa kitaragroovea kuten Boys and Girlsillä ja unenomaisia tunnelmapaloja kuten Mamounalla. Ferryllä on aina ollut loistavia soittajia, joista nyt kannattaa mainita Pirates-kitaristi Mick Green ja 70-luvun ässäkepittäjä Chris Spedding. Eno vierailee myös melko huomaamattomasti jollain biisillä. Pidän Bryan Ferryn laulusta ja hänen loistavasti soitettua musaansa on aina ilo kuunnella, mutta silti en voi välttyä ajatukselta, että hänellä olisi lahjoja johonkin suurempaankin kuin tällaiseen sujuvaan aikuisviihteeseen. Olihan Roxy Music kuitenkin uranuurtajabändi. ***\nTaattua Weezeriä mutta tuhdimpana.\nMaladroit ei tuo juurikaan mitään uutta Weezerin maailmaan. Mutta eipä se haittaa, sillä bändihän on loistava. Tähän on syynsä: Rivers Cuomo on loistava biisinikkari. Nyt Weezer on tuottanut levyn itse, joka näkyy entistä raskaampana kokonaisuutena. Kitarat jyräävät aggressiivisesti ja basso murisee raskaasti, mutta kaiken yllä lepää kuitenkin bändin vinksahtaneen nerokas rocknäkemys. Weezer on hauska, oivaltava, älykäs ja hölmö yhtä aikaa. Edelliseen kiekkoon verrattuna kokonaisuus pysyy nyt paremmin kasassa, ja nyt mukana on eräs kaikkien aikojen parhaimmista Cuomo-biiseistä: Dope Nose. Kiekolta löytyy bonuksena kahdeksan (8) videoklippiä. Kannessa niitä tosin väitetään minielokuviksi. Höpsistä. Video mikä video.\nMoby: 18 (Playgroynd)\nMoby chill outin ihmemaassa.\nKokonaisen biisin kirjoittaminen on ilmeisesti naurettavan vanhanaikaista. Moby on menestynyt, moderni musiikintekijä, joka samplailee nokkelasti rivin tai pari jonkun soullaulajattaren biisistä ja toistaa sitä varioivalla kompilla, jonka hän on luonut kotistudiossaan. Pari tuollaista tyhjää hokevaa gospellia jaksan kuunnella levyä kohti mutten enempää. Tällä levyllä niitä on joka toinen kappaleista. Välillä tulee sitten maalaileva instrumentaali tai Mobyn itsensä laulama normaali biisi, joka kuulostaa kivalta. Mutta levyn parasta antia on Sinead O´Connoryn vierailu: hän ei ole mikään maailman tarkimmalla nuottikorvalla varustettu laulajatar, mutta hänen äänessään on jotain hyvin koskettavaa.\nThe Goo Goo Dolls: Gutterflower (Warner Bros.)\nTaas yksi The Replacementseilta kuulostava jenkkibändi. Rumpali on onneksi parempi kuin esikuvalla, jossa soittanut kaveri osasi tasan yhden kompin. Joidenkin mielestä tämä on rehtiä rokkia ja joidenkin toisten mielestä taas mielikuvituksetonta ja tylsää runkkaamista, jota joutuu kuuntelemaan niissä biljardisaleissa ja tikkabaareissa missä tosiurpot kohtaavat (tervetuloa vaan toimituksen biljardi- ja tikkakerhoon -toim.huom). Pidän Springsteenistä ja The Replacementseistäkin jossain määrin, mutta en heidän kopioistaan.\nThe Bluetones: The singles (A&M)\nTämä on uutta englantilaista kitararokkia - mutta vanhanaikaista sellaista. Eli Beatlesien, Kinksien, Holliesien, Whon ja Yardbirdsien jalanjäljissä kuljetaan. Biisit kuulostavat heti paremmilta kuin Goo Goo Dollseilla. Kitarat rämisevät mukavasti (varmaankin Voxin styrkkarit). Onneksi retromeininkiä ei ole liikaa alleviivattu, joten meikäläisenkään ei tarvitse tuntea itseään satavuotiaaksi nykymusiikin vihaajaksi, joka aikansa naristuaan kallistuu tällaisen bändin puoleen. The bluetoneseja olisi kiva kuunnella Tavastialla (paitsi että paikalla olisi tietysti vain keski-ikäisiä miehiä eikä yhtään hyvännäköistä pimua).\nMarianne Faithfull: Kissin Time (Virgin)\nMariannen levyllä on supertähtiä.\nMarianne Faithfull tunnetaan Mick Jaggerin legendaarisena narkkarityttöystävänä enemmän kuin musiikintekijänä. Tästä voimme syyttää paitsi mediaa myös Faithfullia itseään, sillä hän on auliisti kertoillut kuuluisasta suhteestaan haastatteluissa ja muistelmissaan. Uusimmassa Mojossakin hänen haastattelunsa perustuu siihen, mitä hän kertoo Jaggerista ja muista tapaamistaan julkkiksista, ikään kuin hän ei ilman heitä olisi yhtään mitään. Heti tulee mieleen Nico, joka niin ikään seurusteli monien superjulkkisten ja heroiinin kanssa, muttei koskaan tehnyt siitä numeroa. Mariannen uuden Kissin Time -levyn kansitarra kertoo, että levyllä vierailevat Beck, Blur, Billy Corgan ja Jarvis Cocker. Valitettavasti heidän mukanaolonsa ei tee musiikista parempaa. Eräässä Marvin Gayen levyn kannessa oli hauska tiedotus, joka meni tähän tapaan: sopimusteknisistä syistä emme voi paljastaa ketkä muusikot soittavat levyllä, mutta voimme vakuuttaa, että he kaikki ovat supertähtiä. Siinä on tyyliä.\nThe Waifs: Sink Or Swim (Hot)\nThe Waifs on kahden akan ja yhden ukon muodostama australialaistrio, joka tekee sympaattista singersongwriterhenkistä poppia. Vähän liiankin sympaattista minun makuuni. Jos ihmisillä on kauniit lauluäänet ja he haluavat tehdä melodista musiikkia, niin ei siinä ole mitään pahaa. Mutta silloin pitää olla hyviä melodioita niin kuin esimerkiksi Carpenterseilla. Heillähän oli sen lisäksi vielä jotain muutakin, nimittäin Karen Carpenterin anorektista viattomuutta hehkuva kuulas lauluääni, joka pysäytti kuuntelemaan, vaikka olisi kuinka inhonnut heidän puhtoisia pepsodenthymyjään. The Waifseilla ei ole kovin kummoisia biisejä eikä näkemystä niiden toteuttamisessa.\nThåström: Mannen Som Blev En Gris (Mistlur)\nVanha synkistelijä on palannut! Muistan takavuosilta järisyttävän konsertin, joka pidettiin Tavastialla. Silloin esiintyi Thåström kahden polvihousuisen heavy-kitaristin ja parinkymmenen tv-vastaanottimen säestyksellä niin kovalla volyymilla, että minun oli pakko paeta baarin puolelle. Miksaus meni puuroksi eikä biiseistä välittynyt muuta kuin se, että miestä vaivasi pahimmanlaatuinen ANGSTI. Mutta sen jälkeen hän on palannut tanakkaan Ebba Grön- ja Imperiet -tyyliseen rokkiin, mikä istuu hänelle paljon paremmin. Edellistä levyä myytiin kuulemma 120 000 kappaletta, ja melko varmasti tälläkin kertaa den glider in. On hauskaa, että Ruotsissa joku vielää laulaa ruotsiksi. Ettei täysin pääse unohtumaan, että sellainenkin kieli on joskus ollut olemassa. ****\nAngélique Kidjo: Black Ivory Soul (Columbia)\nAngélique Kidjoa kuulee joskus viihtyisissä kahviloissa taustamusana ja sellaiseksi hän sopiikin hyvin. Liian särmättömäksi tuotettuna hänen musiikkinsa ei herätä kenenkään huomiota, mutta svengaa aina mukavasti. Tällä levyllä tämä Länsi-Afrikan Beninistä kotoisin oleva laulajatar yhdistelee afrotaustaansa brasilialaisiin rytmeihin. Sääli, että näin lahjakas ja kaunis nainen jää levyillään hieman kasvottomaksi artistiksi. Mutta ehkä korvauksena siitä on muhkea summa pankkitilillä.\nKasey Chambers: Barricardes & Brickwalls (Virgin)\nAustralialaisen parikympisen Kasey Chambersin kakkosalbumi on erinomainen kantrirock-levy. Neidin ensimmäinen levy nimeltään The Captain myi Ausseissa tuplaplatinaa, joten tekijä lienee paikallinen supertähti. Euroopassa tai Amerikassa hänestä ei tiedetä juuri mitään, mutta koska tämä uusi kiekko on niin vahva kokonaisuus, en ihmettelisi että hän löisi läpi myös täällä tai varsinkaan rapakon takana, sillä niin jenkkiläistä on tytön meininki.\nNiin, Kasey Chambers tekee teeskentelemätöntä kantrirokkia The Byrdsin ja Gram Parsonsin nimeen. Hän jopa tekee hulppean version Gramin Still Feeling Blue -sävelmästä, joka on kiekon ainoa lainasävelmä. Kaseylla on biiseihin oivasti sointuva ääni, kitarasoundi on tarvittaessa sopivan säröinen (paikoin tulee mieleen itse Neil Young) ja monen biisin tunnelma on sopivasti kuin amerikan takamailta. Kasey ei vielä Gilliam Welchin tai Alison Kraussin kaltainen biisintekijä/tulkitsija, mutta veikkaanpa että pian hän alkaa hätyytellä tätä kaksikkoa.\nCee-Lo: Cee-Lo Green And His Perfect Imperfections (Arista) ***\nHulvatonta soolomatkailua menestysräpperiltä. Goodie Mobissa lyyriset kyntensä todistanut Cee-Lo ei ole kaukana emotiimistä soolonakaan: höpöttävä tajunnanvirta on tuttua, samoin positiivinen perusvire. Orgaaninen rytmikka puolestaan kuroo kokoon välimatkaa Timbalandin ja Missy Elliottin kiihkeään southern-sykkeeseen, joten syvässä etelässä pysytään. Muodikas seitkytluku kuuluu tässäkin. Iskevät klavinettipistot, vihellysmelodiat ja juureva huilu-urku -riffittely kuohkeuttavat välillä tasapaksuksi käyvää rumpubassottelua - niin ja ne trumpetti-pasuuna "sämplet" lähtevät elävistä pillipiipareista!\nW.C.Clark: From Austin with soul (Alligator)\nSakittumi!W.C. poseeraa takakansikuvassa Ibanezin kanssa, niinkuin kunnon blueskitaristin kuuluukin. Mutta: souliahan tämä pääasiassa on, kitaraa tuskin mausteeksi! Ja etukannen keppi ainakin näyttää Gibsonilta. Clark on palkittu kahdesti W.C.Handy Awardilla soul/blues -sektorilla, ja komeasti hän rykäiseekin vahvalla, paksulla äänellään vanhoihin sotaratsuihinkin (Snatching It Back, Midnight Hour Blues, Dont Mess Up A Good Thing ja Get Out Of My Life, Woman) uutta potkua ja hänen omat kappaleensakin ovat myös tyyliltään samanlaisia, Memphis-souliin kallellaan. Kitarasankariksi en häntä tämän levyn perusteella menisi tituleeraamaan. Pitkän linjan muusikkona Clark on ollut Austinin musiikkielämässä mukana 50-luvun lopulta asti, soittanut 60-luvulla Joe Texin kiertueilla ja palannut automekaanikon hommistaan takaisin täyspäiväiseksi muusikoksi Stevie Ray Vaughanin vonkauksesta 70-80-lukujen taitteessa. Vaughanin esittämä Cold Shot on muuten Clarkin ja kosketinsoittaja Mike Kindredin tekemä. Jos Clark ei ole entuudestaan tuttu, kuvitelkaapa Robert Cray, jolle on onnistuneesti suoritettu nielun kavennus- ja kielen paksunnosleikkaus ja lisäksi kitusiin on istutettu osa Bobby Blandin soul-limasta. Mmmmm! * * * 1/2 Jyrki Ilvonen Ylös\nCam'ron: Come Home With Me (Roc-a-fella Records)\nMuodikasta & puuduttavaa gangsta-rapiä.\nTässä on tyypillinen esimerkki siitä, kun karismaa vailla olevalle perus-gangsterille annetaan käyttöön liioitellun kova tuotantotiimi. Tämän hetken huippunimet, kuten Just Blaze yrittävät kyllä kovasti, mutta Damon Dashin suojatti Cam'ron ei onnistu keksimään biiteille mitään, joka nostaisi miehen rappäävien ex-huumediilerien massasta. Mukana on tosin pari hauskaa ideaa, kuten Hey ma -biisin Lionel Ritchie -kierrätys. Vaikka Cam'ron osaa rimmata, lapsellinen uhoaminen vailla sisältöä ja uusia ideoita alkaa olla jo puuduttavaa. Tuntuu siltä, että osa levyllä esiintyvistä lukuisista vierailijoista joutuu pidättelemään kirjoitustaitoaan ollakseen jyräämättä itse artistia kumoon. Roc-a-fellan olisi pitänyt säästää nämä biitit paremmille artisteilleen.\nBlackalicious: Blazing Arrow (MCA) ****\nUugeetä tyylillä. Blackalicious sorvasi kolme kiekkoa underground-ympyröissä ja niitti "San Franciscon alueen lupaavin ryhmä" -kehuja ennen Blazing Arrowta. Maine ei ole tyhjällä tienattu: nelostulostekin on tavan tanakkaa kamaa. Pulssit juontuvat 1970-luvulta ja fiilistelevät riimit hiphopin vanhasta koulukunnasta. Kiekko huokuu muutenkin eilistä: retrosaundia kuohkeutetaan jazzviitteillä ja fuusiovuosien tiedostavalla henkisyydellä. Vieraat kuten First In Flight -funkissa äänivaltaa käyttävä Gil Scott-Heron tai Releasessa runoileva Saul Williams räätälöidään istuvasti kokonaisuuteen. Kirjopipot kehiin.\nThe Skatalites: From Paris with love (Celluloid/Melodie distribution)\nJaska, ska vi viska eller ska vi ska? Vi ska ska!\n"Ilman Skatalites-yhtyettä ei olisi reggae-musiikkia" väitetään kansiteksteissä. Jahas, nyt siis syylliset ovat löytyneet! Pahus, rikos taitaa olla vanhentunut, koska teosta on kulunut jo nelisenkymmentä vuotta. Ja väite pitää osittain paikkaansa. Ska-musiikkihan on jazzin, calypson, mento-musiikin ja rhythm & bluesin äpärä, joista myös reggae juontaa juurensa. Etsitäänpä toinen näkökulma. "Yhtyeenä ja studiomuusikkoina Skatalitesin soittajat dominoivat Jamaican 60-luvun musiikkielämää ja jättivät jälkeensä perinnön jota voi verrata vain Motownin, Staxin tai Blue Noten tuotoksiin." Aika paksua! Mutta toiselta kädeltä: kyllä basisti Lloyd Brevett ja rumpali Lloyd Knibb ovat mukana aika monella lätyllä, puhaltajista puhumattakaan. Brevettin bassolinjoja ovat oppipojat jalostaneet vuosia: "Ennen vanhaan ilma piti saada kontralla liikkumaan, siksi ska-bassolinjat ovat niin simppeleitä." Kunnossa ukko on vieläkin, vaikka onkin myönnytyksenä korkealle iälleen vaihtanut kontran sähköpystybassoon. Ööh, tämähän on ihan tuore äänite, ei siis alkuperäistä meininkiä. Joulukuussa 2001 äänitetty Pariisissa. Niissä alkuperäisissä Guns Of Navarone ja From Russia With Love -tulkinnoissa on kyllä enemmän meininkiä. Vanhan rouvan Doreen Shafferin pari vokaaliosuutta eivät ehkä olisi välttämättömiä, mutta katkovat instrumentaalivirtaa. Pata Pata (Skata Skata) ärsyttää sopivasti ja vuosikertasoittajat Dizzy Moore, trumpetti ja Lester Sterling, alttofoni selviytyvät tuoreempien skataliittien kanssa erittäin hyvin. Nähtiinhän se Helsingin keikallakin...ja löytyy täältä kaksi ihan uuttakin biisiä: Lesters Mood (ei se sama) ja Glory To The Sound. Hah, nyt se löytyi! Skatalites kiittää kansiteksteissä Jumalaa vasta kolmantena Jimmy Beckerin ja Jeff Porterin jälkeen! Ei noin voi tehdä! (joo, olisi pitänyt kiittää Lee Perryä -toim. huom) * * * 1/2\nGonzales III: Presidential Suite (Labels) ****\nPahaa eurobiittiä hullunmyllystä. Hypnoottisella Take Me To Broadway -singlellä kevään levytulvasta erottunut Gonzales mellastaa popin aarreaitassa kuin kofeiinihorkkainen musafriikki. Taskut täyttyvät rytmikonekompeilla, mid-skool hiphopilla, muovisella diskolla, pateettisella laivabändi-iskelmällä, esiteknon paukkeella, ääniefekteillä, tappavalla twostepillä ja hölynpölyisillä iskulauseilla. Ja mikäs siinä on pehertäessä, kun pseudonyymin hullutteleva asenne on tarttuvaa laatua. Instrumentaaleista sekä räp- ja lauluosuuksilla viimeistellyistä siivuista kehkeytyy hauska kollaasi, jonka vahvuus on juuri huumorintajuisessa tyylisokeudessa. Tolkkua tästä ei saa mutta moinen ilottelu ja hauskuus on harvinaista herkkua.\nThe Hoedowners: Hoedown Jamboree (Goofin)\nRentous ennen kaikkea!\nSuomibillytrion (slappibasso, akustinen komppi- ja sähköinen soolokitara) levyetiketin "rockin hillbilly with vocal & instrumental accompaniment" on tuoteselosteena riittävä: hyväntuulista Johnny Burnette & RocknRoll Trio -vaikutteista hillbillyä. Mukavinta tässä on, että herrat ovat löytäneet joskus ahdistavasti rajatusta genrestä oman tyylinsä ja oma tyyli on aina hyvä asia. Kokonaisuus on rento, väkinäinen rypistäminen loistaa poissaolollaan, sanoja ei peitetä liialla kaiulla, räyhäämisellä tai nikottelulla ja stemmalaulu keventää. Neljä omaa biisiä istuvat hyvin kokonaisuuteen. Levy on turhan lyhyt, kahdeksan kappaletta. Tehkää lisää!* * * *\nTweet: Southern Hummingbird (Elektra) ***\nRetrohtavaa sykettä uudessa muodossa. Timbalandin ja Missy Elliottin suojatti Tweet erottuu r&b-ympyröissä kujeilevalla fraseerauksellaan. Hunajainen ääni saa tilaa, sillä platinatyöparin tavaramerkki, erikoisista rytmityksistä kumpuava musta drumnbass, on jätetty taka-alalle. Sätkätyksen sijaan levyssä korostuvat 70-luvun disko ja 80-luvun Princen kutusoulin mieleen tuovat monikerroksiset ääniluomukset. Balladeissa Tweet joutuu koville, sillä solisti ei suoranaisesti ole mikään tunnetulkki. Ripeimmissä vedoissa kuten rouhevassa Boogie 2Nite -diskossa tai retrofunkissa Oops (Oh My) Tanner on turvallisempi.\n20 Miles: Keep It Coming (Fat Possum Records)\nJon Spencer Blues Explosionin kitaristi/basistin Judah Bauerin sooloporojekti kuulostaa aluksi teinipoikien pumpulta, joka on saanut kyhättyä ensimmäisistä biiseistään jonkinlaisen latteahkon demon. Sitten meininki vähän tiivistyy pääbändille tyypilliseksi funkahtavaksi garagerokiksi tai hälläväliäkantriksi. Yhdellä biisillä vierailee naislaulaja, joka ilmeisesti on päässyt studioon enemmänkin hyvän ulkonäkönsä kuin äänensä vuoksi. Jotain tässä on, mikä viehähtää minua: karu, päällesoittoja kaihtava tuotanto ja huoleton meininki, vaikka huikeasta näkemyksestä tai sävellysten mestarillisuudesta ei voikaan puhua. Tältä rokkibändi kuulostaa pelkistetyimmillään.\nNils Lofgren: Breakaway Angel (Hypertension)\nNils katkaisee hiljaisuuden.\nEdellisestä Lofgrenin kiekosta (Steal Your Heart) onkin ehtinyt jo vierähtää 6 vuotta. Tässä välissä saimme pari liveä: Acoustic Live ja New Lives. Uutukainen Breakaway Angel on akustispainotteinen, kepeää rallattelua sisältävä levy, jossa miehen kuulas ääni pääsee oikeuksiinsa. Sähkökitaraa kuullaan melko vähän, mikä on sääli, sillä mieshän on ässäkitaristi. Sen sijaan huuliharppu on mukana monella biisillä. Driftin´ Man on tehty itsensä Lou Reedin kanssa. kolme hernettä\nDuke Robillard: Living With The Blues (Dixiefrog)\nRobillardin viimeisestä "puhtaasta" blues-levystä (jos nyt puhdasta blues-levyä on olemassakaan?) on kulunut jo aikaa. Dukes Blues levytettiin 1994. Robillard on ehtinyt levyttää paljon, valitettavasti toisinaan julkaisuja on leimannut tietty tylsyys: tyyli hallussa, mutta tulkinta innotonta. Robillard onkin omimmillaan bluesahtavan materiaalin kanssa ja nyt kaikki loksahtaa kohdalleen. Brownie McGheen nimikappaleen lisäksi Duke tulkitsee mm. Little Miltonia (If Walls Could Talk), Freddy Kingiä (Use What You Got), Bobby Blandia/James Cottonia (Good Time Charlie) ja sitä itseäänkin: Duke Robillard & The Pleasure Kingsin jäämistöstä on lämmitetty Stratisfied ja Roomful Of Bluesilta strollaava Sleepin On It, jolla mukana RFOB-pasunisti Carl Querfurth. Tampa Redin Hard Road on ensimmäinen Robillardin akustisella kitaralla levyttämä kappale - ja slidehän liukuu. Levy on nauhoitettu herran Dukes Mood Room -kotistudiossa. Lauluosuudet on purkitettu kuulemma juuri silloin kun tuntui parhaalta, joskus suoraan sängystä nousseena kylpytakissa. Blues on iloinen asia! * * * *\nWillie Nelson: Revolutions Of Time - The Journey 1975-1993 (Columbia) ****\nLäpileikkaus Willie Nelsonin huippuvuosista. Kansalaisliikeaktivisti ja countryn toisinajattelija Willie Nelson ehti urakoida dj:nä ja laulunkirjoittajana liki kaksi vuosikymmentä ennen läpimurtoaan Red Headed Stranger -albumilla 1975. Tripla katsastaa Nelsonin vaiheet aina vuoteen 1993, jolloin moniosaaja täytti 60. Opus esittelee tyhjentävästi, mihin kaikkeen mies on ehtinyt. Mukana ovat Time Of The Preacherin kaltaiset klassikot, duetot (mm. Webb Piercen kanssa vedetty In The Jailhouse Now), kapinalaulut sekä näyte Kris Kristoffersonin, Johnny Cashin ja Waylon Jenningsin kera luodusta Highwayman-tuotannosta. Komean kattauksen viimeistelee Nelsonin vaiheet esittelevä ja tarkat sessiotiedot sisältävä kirjanen. Matti Komulainen Ylös\nSimon & Garfunkel: Live At Lincoln Center 1/22/67 (Sony)\nDuon ensimmäinen live-kiekko\nHöh. Internetin keskustelupalstoilla pidettiin vuorenvarmana, että tämä olisi ollut tuplakokoelma vuosilta 66-69, ja mukana olisi ollut dynaamisen duomme himotuin julkaisematon sävelmä Cuba Si, Nixon No, mutta nyt tuleekin kokonainen keikka alkuvuodesta 1967. No, ehkä se kokoelma tulee sitten myöhemmin. Duoltahan liikkuu bootleg-markkinoilla hyväsoundisia livejä melko paljon, joten todennäköisesti tällaisia julkaisuja tulee lisääkin. Yhtyehän suunnitteli olemassaolonsa aikana pariinkin otteeseen julkaisevansa live-levyn, jolloin keikkoja taltioitiin professionaalisesti ainakin vuosina 1967, 1969 ja 1970. Materiaalista ei luulisi olevan pulaa.\nKaikki biisit ovat tuttuja, lukuunottamatta hilpeää lastenlaulua Wee Wee Tot. Kokonaisuus on kuitenkin kuulemisen arvoinen tuon äänen takia. Tarkoitan tietysti duon stemmoja, kahden ihmisäänen täydellistä yhteensopivuutta, jossa Artie hoiteli yleensä ylärekisterin ja Paul matalat äänet. Biiseissä on joitakin levysovituksista poikkeavia stemma-arreja, varsinkin vielä tuolloin julkaisemmatta olleissa The Dangling Conversationissa, 59 th Street Bridge Songissa ja You Don´t Know Where Your Interest Lies -sävelmissä.\nNono Söderberg: Twisting Standards (Goofin)\nIs it a train? No! Is it a plane? No, its Nono! No, Nono, John Coltranen Giant Steps ei taida olla ihan ilmeinen valinta rautalankalevylle? "(Naurua) No olin jo pitkään suunnitellut suunnitellut rautalankaplattaa, jolla soitan jazzbiisejä ynnä muita twistkompilla, ja tämä oli yksi valinnoista. Ja löytyyhän se Coltranen väliosan soolo miltei sellaisenaan tästäkin versiosta (lisää naurunhörinää). Charlie Christianin Seven Come Eleveniä kuunnellessa tuli vaan mieleen, että tämänkin voisi hyvin vääntää rautalangasta."\nHyvä meininki kautta linjan! Mukavaa on muistella, miten Urjalan taikayö, Flamingo, Tennessee Waltz tahi Night & Day menikään alunperin ja milloin mistäkin Ventures-biisistä on pölhästy aloitus tai riffi. "Joo, Ventures on aina ollut mulle kova juttu, ja kyllä sen sovituksistakin huomaa. Mä olen diktaattorina sanonut kavereille mitä tehdään ja kirjoittanut bassolinjatkin valmiiksi. Levy äänitettiin niin, että Quietsin rumpalina ja muutenkin rautalangan erikoismiehenä tunnettu Rudy Ryynänen soitti ensin klikin kanssa rumpuraidan, sitten lisättiin basso ja kitarat, jotka soitin kaikki itse. Kolme ukkoa siis kaikkiaan, pitkän linjan muusikko basisti Valentin Stefanov hoiti vintagehenkisen äänityksen." Ilman sarvia ja hampaita, nuo soundit ovat hieman ohkaisia?\n"Kyllä ne on ihan niinkuin pitääkin. En missään nimessä halunnut että joku tulee myöhemmin selittämään, että tässä on vaan tehty retrokamaa paremmilla soundeilla." Kaksitoista biisiä julkaistu levyllä, olisi mahtunut enemmänkin. Onko jotakin jemmassa? "On omia biisejä ja kaikenlaista, vaikkapa Stardust-versio." Twisting standards vol 2 heti perään?\nHigh Noon: What Are You Waiting For? (Goofin)\nTeipit sormiin ja bassoa släppäämään!\nAustinilainen trio High Noon on jalostanut huippuunsa Elviksen ja Johnny Burnetten kautta Straycatsiin johtaneen rockabillytriotyylin. Sähkökitaristi Sean Mencher taikoo kitarastaan Scotty Moore/Grady Martin -tyyppisen irrottelun lisäksi häkellyttävän aidonkuuloisia stilikkasoundeja, ja on tehnyt komppikitaristi Shaun Youngin kanssa kaikki levyn kappaleet. Young taas on komppikitaristina sisäistänyt roolinsa loistavasti ja lukuunottamatta silloin tällöin ärsyttävää lammasmaista värinämaneeria hoitaa tonttinsa komeasti, muiden avittaessa stemmalaulussa. High Noonin kokonaisuuden kruunaa kontrabasisti Kevin Smith, joka on kontrabasson slap-tyylin (eli läpsyttelyn, kuten Hesarissa joskus osuvasti suomennettiin) evoluution huipulla. Släppäyksessähän yksi naksaus syntyy, kun kieltä vedetään soitettaessa ylöspäin ja kieli osuu otelautaan ja kämmenellä lyödään päällä toinen napsaus. Näiden lisäksi Smith saa aikaan tripla- ja peräti neloisnakutusta ja hän soittaa kautta linjan erinomaisella itseluottamuksella sekä tyylillä. Bassoäänistäkin saa selvää, kun joillakin muilla alan yhtyeillä pelkkä lätinä ja nakutus ovat sävelpuhtauden kustannuksella pääosassa. Onpa Smithiltä taannoin ilmestynyt opetusvideokin, jota saattaa jostakin vielä saada. Yhtenä oppituntina kannattaa ensin kuunnella vaikkapa cajun-osastoon viittaava Bayou Beauty tai Railroad Crossing. Mukavaa, että kaverit ovat pitkästä aikaa pukanneet levyn ulos. Ikävää, että heitä ei ole suurellakaan rahalla saatu Eurooppaan saatikka Suomeen esiintymään. Pelko terrori-iskuista rajoittaa kuulemma vieläkin matkusteluintoa. Aikanaa trio keikkaili tiuhaan Suomessa, ja vieläkin hykerryttää muisto Smithistä soittamassa raivokkaasti lainakontralla, joka oli nostettu pohjatapin puuttuessa olutkorin päälle.


Hon Hai suunnittelee uutta näyttötehdasta Yhdysvaltoihin - AfterDawn\nAfterDawn > Uutiset > Hon Hai suunnittelee uutta näyttötehdasta Yhdysvaltoihin\nHon Hai suunnittelee uutta näyttötehdasta Yhdysvaltoihin\nKirjoittaja Manu Pitkänen @ 26.1.2014 18:29\nMaailman suurin elektroniikan sopimusvalmistaja Hon Hai suunnittelee 10. sukupolven näyttötehtaan avaamista Yhdysvaltoihin. Suunnitelmista kerrottiin yhtiön 40-vuotisjuhlapäivän kunniaksi pidetyssä lehdistötilaisuudessa.\nHon Hain suunnitelma vaikuttaa aluksi hieman erikoiselta, sillä elektroniikan kokoonpano on keskittynyt Aasian maihin. Esitettyä suunnitelmaa perusteltiin kuitenkin sillä, että tehtaassa on tarkoitus tuottaa yli 60-tuumaisia näyttöjä ja niiden kuljettaminen Aasiasta Yhdysvaltain markkinoille on tällä hetkellä ongelmallista. Hon Hai omistaa noin puolet Sharpin Sakain LCD-tehtaasta.\nViime vuoden marraskuussa yhtiö kertoi, että se aikoo investoida 40 miljoonaa dollaria tuotanto- ja tutkimustiloihin Pennsylvaniassa. Siellä on tarkoitus kehittää robotiikkaa Yhdysvalloissa sijaitsevia tuotantolaitoksia varten.\nHon Hain kiinnostus Yhdysvaltoja kohtaan tuotantolaitosten sijoituspaikkana on sikäli mielenkiintoista, että myös sen yksi suurimmista asiakkaista on kiinnostunut palauttamaan tuotantoa Yhdysvaltoihin: Apple.\nApple aloitti tänä vuonna Mac Pro -tietokoneen valmistuksen Yhdysvalloissa ja kertoi myös avaavansa safiirin tuotantolaitoksen Arizonaan. ABC Newsin haastattelussa IT-jätin toimitusjohtaja Tim Cook sanoi haluavansa lisätä tuotantoa Yhdysvalloissa.\nTägit: televisio LCD-televisio Foxconn\n<Googlen Gmail ja muut palvelut kaatuivat yllättäen >Google osti tekoäly-yritys DeepMindin


Tervetuloa kampanjatapahtumiin! — 100 minuuttia taidetta\n100 minuuttia taidetta -kampanja on innostanut sosiaali- ja terveydenhuollon sekä hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen toimijoita ottamaan taiteen ja kulttuurin pysyväksi osaksi toimintaansa. Jokaisella ihmisellä on oikeus taiteeseen ja kulttuuriin ja niiden hyvää tekeviin vaikutuksiin.\nNyt on tullut aika kerätä kampanjan opit ja oivallukset yhteen. Loka-marraskuun vaihteen kampanjatapahtumissa tuodaan esiin hyviä käytäntöjä eri puolilta Suomea.\nTervetuloa kuulemaan, miten taide saadaan osaksi jokaista päivää!\nLahdessa Lehtiojan palvelukeskus on toiminut yhtenä kampanjan edelläkävijöistä. Päijät-Hämeen hyvinvointikuntayhtymässä (PHHYKY) taiteella on monia ilmenemismuotoja. PHHYKYssä työskentelee organisaatiotaiteilija ja useita yhteisötaiteilijoita.\nTervetuloa ”Taide toimii PHHYKYssä” -tapahtumaan Lehtiojan palvelukeskukseen tiistaina 29.10.\nLue lisää ja ilmoittaudu tapahtumaan\nVarkauden neuvola on toiminut yhtenä kampanjan edelläkävijöistä. Taide ja kulttuuri ovat neuvolassa saaneet monia ilmenemismuotoja. Lastenkulttuurikeskus Verso on toiminut neuvolan yhteistyökumppanina sisältöjen suunnittelussa ja toteutuksessa.\nTervetuloa ”Taide on tapa olla yhdessä” -tapahtumaan Varkauteen torstaina 31.10.\nEtelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote on toiminut yhtenä kampanjan edelläkävijöistä. ”Taiteen ja kulttuurin paikka sosiaali- ja terveyspalveluissa” -tapahtuma toteutetaan osana Parasta Etelä-Savoon -hankkeen Design Jam -tapahtumaa. Design Jamissa kehitetään monialaisesti ratkaisuja taiteen ja kulttuurin vakiinnuttamiseksi sote-alalla.\nTervetuloa Mikkeliin tiistaina 5.11.\nPirkanmaalla kampanjan edelläkävijöinä ovat toimineet Koukkuniemen alue Tampereelta, Lempäälän Kotokampus ja kaksi Pitkäniemen sairaalan osastoa. Taide ja kulttuuri ovat saaneet edelläkävijöiden toiminnassa monia ilmenemismuotoja.\nTervetuloa ”Taide koskettaa ihan jokaista” – tapahtumaan Tampereelle perjantaina 8.11.\n100 minuuttia taidetta -kampanja on vahvasti esillä myös Taiteen edistämiskeskuksen Taiteen käytön ja hyvinvoinnin kehittämisohjelman tulosseminaarissa, joka järjestetään keskiviikkona 20.11. Helsingissä.


Parisuheen dealbreakerit • Rantakemia.fi\nTänään on 26 Loka 2020 04:06\nKirjoittaja Leikkinimi » 11 Helmi 2011 12:37\nEli. Itse olen tässä juuri laskeutunut uuteen parisuhteeseen ja puntaroin näiden asioiden kanssa. Olisi kivaa kuulla mielipidettä. ^^\nTapaat unelmiesi miehen/naisen. TÄydellisyyden hekilöitymä. Tämä henkilö on kaikkea mitä haluat, PAITSI...??\nEli kysymys olisi: Mikä on ehdoton dealbreaker parisuhteessa? Olisitko valmis seurustelemaan ihmisen kanssa, joka on muuten täydellinen, mutta jolla on HIV? Tai joka pieree aina saadessaan orgasmin? Tai jolla joitain pakko-oireita, kuten lamppujen rämppääminen 25 kertaa nukkumaanmenon yhteydessä, jotta maailma ei lopu? Mikä piirre on aidosti niin kamala, ettei sitä voi antaa parisuhteessa anteeksi? Masokismi? Sadismi? Mustasukkaisuus? Ihan vain erilaiset arvot? Äidin heroiinin käyttö? Lapsuuden traumat? Voisitko jättää ihmisen kuultuasi tämän tulleen raiskatuksi, koska "tämä ihminen on hullu"? Entä jos kumppani ei suostu esiaviolliseen seksiin? Tai on prostituoitu? Pystyisitkö jakamaan? Tai muuta kummaa fetissiä, sukka-, kenkä-, tupakkafetissi?\nEntä jo valmiissa parisuhteessa olevat: entä jos kumppani joutuu onnettomuuteen ja menettää alaruumiinsa? Pysytkö rinnalla vai jätätkö? Entä paha tulipalo-onnettomuus, jossa kumppanin iho muuttuu epämuodostuneeksi, mutta muuten toimii? Hauskaa olisi ajatella, että rakkaus kestää mitä vaan, mutta eihän se välttämättä ihan näin ole. Tässä ajassa jossa ihminen elää pitempään kuin kukaan on koskaan tarkoittanut, on elinikä niin pitkä, ettei kukaan jaksa samaa elämää koko elämää. Pitäisikö erota sitten kun tuntuu että "tää on jo nähty"? Vai onko enemmän oikein pysyä suhteessa jossa kumpikin on onneton vain koska "tää on rakkautta"? Ja jos kerran eroaminen on oikein siinä tapauksessa kun kummatkin on onnettomia, niin onhan ne onnettomia sen palovammaonnettomuuden jälkeekin, ja miksi se eroainen silloin olisi väärin?\nÄh, mulla on vielä ajatuksia päässä, mutta on pakko lähteä töihin, ehkä postailen tähän lisää sitten illalla.\nRe: Parisuheen dealbreakerit\nKirjoittaja Leikkinimi » 11 Helmi 2011 12:43\nENTÄ JOS SILLÄ ON LAPSIA?\nKirjoittaja Luukkis » 11 Helmi 2011 14:35\njos sillä unelmien naisella on HIV niin ei se homma pelitä ainakaan mun kohalla. Jos se tarttus muhun niin mua alkais vaan vituttaa vaikka nykyään elelee aika pitkään kun syö niit lääkkeitä mut mä oon vähän huono syömään lääkeitä et kuolisin varmaan parissa vuodessa. Ellei sit jotain lopulista parannus keinoo löydy.\nLapset on sinänsä ihan jees mutta mieluitin haluisin naisen jolla semmosia ei ennestään ole.\nEi tommoset pakko-oireet mua pahemmin haittaa kunhan ei nyt mitään täysin älyttömii oo niinku esim semmonen et kokoajan vaikka löis päätään seinään. Tommonen ennen nukkumaan menoa lampun näppäily parikyt kertaa ei paljoo haittaa. Eikä sekään välttämttä haittais että pierasis aina kun saa orgasmin. Ja voi yrittää kikkaila niin et se toinen ei aina saa orgasmia.\nSemmonen liian mustasukkanen on kyl semmonen piirre joka on sen verran perseestä et ei semmosta jaksa. Jos nyt sattus sadisti tai masokisti olemaan niin ei sekään haittaa kunhan ei oo liikaa suuntaan tai toiseen. Naistani en kyllä jakais enkä kyllä antais huoran hommia tehä. Joku älytön fetissiki olis kyl perseestä mut seki vähän riippuu että mikä.\nTommosii asioita on vaikee tietää et mitä sit tekis jos näin käviski et kumppani loukaantus tolleen jotenki vakavasti. Mun mielestä suhde kandee kyl lopettaa vaikka ois eläny kuinka monta vuotta yhdessä ja kokeillu kaikenäkösiä keinoja parantaakseen suhteen laatua ni sillon ainakin säästyis siltä et ei vituta koko loppu elämää niin paljoo.\nKirjoittaja Leikkinimi » 11 Helmi 2011 22:05\nHmm, huomasin typon otsikossa\nOlen aika ymmärtäväinen ja suvaitsevainen, joten mun on helppo sopeutua tilanteeseen kuin tilanteeseen. Mutta missäpä meneekään raja sen välillä, että ymmärtää toista ja tekee sen vuoksi kompromissin ja että antaa itsensä pois kompromissien taakse? En osaa kuvitella, että voisin vakavasti seurustella ihmisen kanssa, joka ei osaisi selittää itseään.. Mulle motiivit on tärkeitä... Tai ihmisen, jolla olis niin heikko itsetunto, että sen tarvitsis pönkittää sitä dissaamalla mua jatkuvasti. Siinä parit mun dealbreakerit. EN myös voisi ottaa miestä, joka valehtelisi jatkuvasti. Enkä narsistia.\nTuo loukkaantumisjuttu on kyllä paha. En osaa sanoa, mikä on oikein ja mikä väärin, mutta kai se on sitten tapauskohtaista. Tai että jos itse loukkaantuisin, niin jättäisin kyllä kaikki kumppanit sun muut. Kyllä sen tietää, että nekin siinä kärsii. Mutta entä jos itse olisin se terve osapuoli? .. En tiedä. Mukava olis ajatella, että tottakai pysyisin rinnalla..\nKirjoittaja Norsula » 12 Helmi 2011 11:52\nMielestäni parisuhteessa on tarkoitus olla voimavara toisilleen ja jos jättäisin toisen hädän hetkellä, en tiedä miten voisin sen jälkeen elää itseni kanssa. Tottakai esimerkiksi vammautumisesta seuraa mielipahaa, mutta mielummin surullisia kaksin kuin yksin. Toki itsestäkin saattaisi tuntua pahalta, olla "jarruna" toiselle, joten saattaisin oman sairastumisen tai vammautumisen sattuessa harkita toisen vapaaksi laskemista.\npiirteitä joita en sietäisi kumppanilta:\n-asennetyhmyys ("Tiedän että toimin tyhmästi, mutta en välitä")\n-tarve kontrolloida kaikkia tekemisiäni\nLöytyyhän noita. Toisaalta nuo kaikki sulkevat "täydellisyyden" pois eivätkä varsinaisesti edes vastaa alkuperäiseen kysymykseen


Tervetuloa Saint-Gobain Akatemian Gyproc-koulutuksiin! | Gyproc rakennustarvikkeet kestää - myös vertailun\nEtusivu // Tervetuloa Saint-Gobain Akatemian Gyproc-koulutuksiin!\nTervetuloa Saint-Gobain Akatemian Gyproc-koulutuksiin!\nSaint-Gobain Akatemian syksyn koulutuskalenteri on julkaistu - kannattaa käydä vilkaisemassa tarjonta! Huomaathan, että kalenteri täydentyy koko ajan sitä mukaan, kun koulutussuunnitelmia saadaan syksyn varrella lyötyä lukkoon.\nSyksyn kalenterista löytyy nyt jo seuraavat Gyproc-koulutukset:\nLÄHIKOULUTUS: UUTTA ASIAA KEVYISTÄ RAKENTEISTA\nSisältö: Gyprocin ja ISOVERin yhteiskoulutuksessa tutustutaan uusimpiin kevytrakentamisen järjestelmiin. Asuinneliöitä säästävä Slim Wall -väliseinäratkaisu kestää hoikkuudestaan ja keveydestään huolimatta normaalia enemmän kulutusta ja vaimentaa tehokkaasti ääntä. Julkisivun lämmöneristysvaihtoehtoja ja rakenteiden tiivistysratkaisuja tarkastellaan käytännönläheisten esimerkkien kautta. Muut tuoteuutuudet täydentävät päivän ohjelmaa, johon kuuluu teorian lisäksi työnäytös. Kohderyhmänä ovat urakoitsijat ja työnjohto. Koulutus on maksuton ja siihen sisältyy koulutusmateriaali ja lounas. Järjestämme syksyn aikana ainakin 3 kpl lähikoulutusta* aihepiiristä:\nAika: 21.9.2021 klo 8.30 - 12.30\nPaikka: VANTAA, Saint-Gobain Akatemia, Tahkotie 1\nIlmoittaudu mukaan viimeistään 14.9.21 linkin kautta tai puhelimitse 010 44 22 571.\nAika: 19.10.2021 klo 8.30 - 12.30\nPaikka: TURKU, Turun AKK, Artukaistentie 13\nIlmoittaudu mukaan viimeistään 12.10.21 linkin kautta tai puhelimitse 010 44 22 571.\nAika: 14.12.2021 klo 8.30 - 12.30\nPaikka: TAMPERE, Tampereen seudun ammattiopisto TREDU, Hepolamminkatu 10\nIlmoittaudu mukaan viimeistään 7.12.21 linkin kautta tai puhelimitse 010 44 22 571.\n*Saint-Gobain Finland Oy yrityksenä noudattaa riskinhallintatoimenpiteitä koronaepidemian leviämisen ehkäisemiseksi. Pyydämme huomioimaan, että koulutukseen ei voi osallistua karanteeniajalla tai flunssaoireisena. Täältä löydät lisätietoa riskinhallintatoimenpiteistä, joita noudatamme koulutustilaisuuksissa.\nKOULUTUSWEBINAARI: GYPROCIN UUSIMMAT TUOTEINNOVAATIOT\n"Gyprokki" on käsite rakentajien keskuudessa. Eikä syyttä, Gyprocin kipsilevytuotteet ja niihin perustuvat kevyet rakenteet ovat olleet käytössä suomalaisilla rakennustyömailla jo 50 vuoden ajan. Gyproc-tuotteiden jälleenmyyjille suunnatussa webinaarissa luodaan katsaus tuoreimpiin tuoteinnovaatioihin, niiden ominaisuuksiin, käyttökohteisiin ja myyntiargumentteihin.\nGyproc Habito on ripustusluja kipsilevy, jonka myötä levyn taakse kiinnitettävä vaneri on historiaa. Habito-levyyn perustuva Gyproc SlimWallrakenne säästää neliöitä ilman että tingitään ääni- tai palo-ominaisuuksista!\n2020 päivitetty Gyproc Kylpyhuonesertifikaatti sisältää uusia levyvaihtoehtoja märkätilan seiniin.\nGlasroc GTX 9 on 2021 lanseerattu uusi lasihuopapintainen tuulensuojalevy, joka on tarkoitettu kosteusteknisesti vaativiin olosuhteisiin - kerromme, mistä tuulensuojajärjestelmä kokonaisuudessaan rakentuu.\nAika: 5.10.2021 klo 9.00 - 9.45\nIlmoittaudu mukaan viimeistään 3.10.21 linkin kautta tai puhelimitse 010 44 22 571. Voit myös välittää kutsun kollegallesi!\nPäivää ennen tilaisuutta lähetämme sähköpostitse osallistumislinkin ja yksityiskohtaisemmat osallistumisohjeet. Tilaisuuden jälkeen kaikille Ilmoittautuneille lähetetään linkki tallenteeseen.\nVERKKOKOULUTUS: LEVYRAKENTEISET MÄRKÄTILAT\nGyprocin isännöimässä märkätila-asentajien täydennyskoulutuksessa keskitytään päivittyneen Gyproc Kylpyhuonesertifikaatin mukaisiin märkätilan levyrakenteisiin ja tärkeimpiin deltaljeihin. Levyrakenne vedeneristetään ja viimeistellään Weberin vedeneristystuotteilla. Koulutus on suunnattu märkätilojen runkoja rakentaville, vedeneristeitä asentaville sekä märkätilatöitä valvoville ammattilaisille. Osallistumistodistus kelpaa Eurofins Expert Services Oy:lle osoitukseksi täydennyskoulutuksesta märkätilojen vedeneristäjän ja märkätilatöiden valvojan sertifikaattiin.\nAika: 7.12.2021 klo 9.00 - 11.15\nIlmoittaudu mukaan viimeistään 2.12.21 linkin kautta tai puhelimitse 010 44 22 571.\nWEBINAARI: SAINT-GOBAIN LASKENTAPALVELUT SUUNNITTELIJOILLE\nWebinaari on tarkoitettu rakennesuunnittelijoille, arkkitehdeille sekä energia- ja määrälaskentaa tekeville ammattilaisille.\nAika: 28.9.2021 klo 9 - 11\nIlmoittaudu mukaan viimeistään 26..21 linkin kautta tai puhelimitse 010 44 22 571.\nTervetuloa mukaan koulutuksiin! Kouluttajina toimivat aiheesta riippuen Gyprocin, ISOVERin ja Weberin parhaat asiantuntijat, jotka tarjoilevat tehokkaassa paketissa tietoa uusimmista tuotteista, työmenetelmistä, rakenteista ja lopputulokseen vaikuttavista yksityiskohdista. Parhaimmillaan koulutus auttaa tehostamaan työtä, parantamaan tuloksia ja välttämään virheitä! Syksyn kaikki Saint-Gobain Akatemian koulutukset näet Akatemian sivuilta.


4 110 m² Niittukulmantie (315), 31300 Tammela Omakotitalotontti myynnissä - Oikotie 15540081\nMyytävät tontit Tammela Niittukulmantie (315), 31300 Tammela\n10 000 €●4 110 m²\nNiittukulmantie (315), Niittukulma, Tammela\nKalliolle kukkulalle rakennatko sinä talosi? Nyt on sitten tilan nimi kohdallaan, Aurinkorinne. 4110 m² rinnetontti vailla vertaansa, näkymät huikaisevat. Nyt myytävä tontti sijoittuu kuvasta katsottuna vasemmalla puolelle jo olemassa olevaan taloon nähden. Rakennusoikeutta 15% tilan pinta-alasta.\nNiittukulmantie (315), 31300 Tammela\n10- tieltä käännytään Makulihan risteyksen kohdata vastakkaiselle puolelle, Niittukulmantielle. Navigaattoriin voi laittaa osoitteeksi Niittukulmatie 317, sillä sen viitan kohdalta käännytään mäkeen oikealle ylös. Hyvänä maamerkkinä oikealla puolelle sininen varastokontti ja vasemmalla puolella on hirsinen rakennus. Kun ajat mäen päälle, näet siellä jo olevan talon ja sen tarhan aidat. Tämä tontti siis ennen sitä. Tontti on merkitty oransseilla rajapyykeillä, lisäksi tikut pystyssä kulmissa ja rajat selvyydeksi aurausmerkeillä. Tontti molemmilla puolilla ajotietä.\nLisätietoja antaa: Tammelan kunta / Marko Pääjärvi\nKaava-alueen ulkopuolella rakennuspaikalle rakennettavaksi sallittu kerrosala saa olla enintään 15 % rakannuspaikan pinta-alasta.\nTieoikeus ja tie rasitus.\nAurinkoinen rinnetontti. Nuorta puustoa\nTammela Forssa Jokioinen Somero Humppila Ypäjä Hämeenlinna Akaa Karkkila Hattula Loppi Urjala Koski Tl Punkalaidun\nMustiala Pappila Kaukola Saari Kytö Hevoniemi Kankainen Kaukjärvi Kallio Niemi Haudankorva Linikkala Riihivalkama Porras Susikas Lunkaa Häiviä Kutinen Lunttila


Oikea pesukone pitäisi löytää ...\nOikea pesukone pitäisi löytää …\nMikään kotitalous ei voi toimia kunnolla ilman pesukonetta. Vaatteet on pestävä joka päivä, ja liinavaatteet, kylpypyyhkeet ja verhot tarvitsevat myös optimaalista hoitoa ja puhdistusta.\nKuvittele nyt, että teet kaiken tämän ilman pesukonetta! Ensinnäkin se olisi aikaa vievää ja uuvuttavaa, jos pestä pyykit käsin, ja toiseksi, ei aivan halpaa, jos joudut viemään kaikki pyykit kuivapesulaan vähintään kerran viikossa. Siksi tämä tärkeä kodinkone on tuotettava!\nMuutamia tärkeitä kohtia, jotka opastavat sinua oikean pesukoneen valinnassa\nUutta pesukonetta ei osteta joka vuosi. Toki sijoitat siihen hieman enemmän rahaa, mutta lopulta saat myös takuun, joka on voimassa 3-5 vuotta mallista ja valmistajasta riippuen. Mutta ennen kuin ostat sen, sinun on harkittava, kumpi Pesukone Tarvitset tarkalleen. Auttaaksemme sinua, annamme sinulle muutamia luetelmakohtia, joiden avulla voit tehdä valintasi:\nValitse moderni pesukone monista tarjolla olevista malleista\nMinne sijoitat pesukoneen? – Tämä on tärkeää täyttöaukon kannalta. Etukuormaajat voidaan helposti integroida keittiöyksiköihin ja tarjota tilaa päälle. Nämä ovat suosituimpia malleja, ja ne voidaan sijoittaa melkein mihin tahansa vesi- ja sähköliitäntään. Yläkuormaajat ovat täydellinen ratkaisu kapeisiin kylpyhuoneisiin ja pieniin pesutiloihin. Täyttöaukko, joka sijaitsee laitteen yläpuolella, säästää tilaa ja voidaan täyttää rasittamatta selkääsi. Näet molemmat mallit täältä ja voit jopa tilata ne halvalla.\nRummun kapasiteetti – Valitsemalla rummun kapasiteetin perheenjäsenten lukumäärästä riippuen. Pesukone, jonka rummun kapasiteetti on 5–6 kiloa, riittää 1-2 henkilölle. Suurempi, jopa 12 kilogramman pyykki ei sovellu yksityisiin taloihin. On tärkeää valita rummun koko, jonka voit ladata säännöllisesti.\nLinkous ja helppokäyttöisyys – Mitä suurempi linkousteho, sitä kuivempi pyykki ja pienempi virrankulutus. Mutta kierrokset minuutissa riippuvat myös vaatteen herkkyydestä. Valitse siis kone, jossa on vähintään kaksi linkousasetusta ja joka voi ajaa vähintään 1200 kierrosta minuutissa. Helppokäyttöisyys on tärkeää. Selkeät merkinnät ja ohjelmarakenteen näyttö ovat tässä tärkeitä; pesuohjelman pitäisi myös olla mahdollista vaihtaa. Kaikissa malleissa on nyt lyhyt ohjelma. Kiinnitä huomiota myös sinulle tärkeisiin pesutoimintoihin, kuten joihinkin säästöohjelmiin (Eco -painike; huuhtelukierto).\nVeden ja sähkön kulutus – Vaikka laitteiden veden- ja sähkönkulutus on yleensä vähentynyt, sinun on kiinnitettävä huomiota alhaisiin kulutusarvoihin ostettaessa. Erityisesti energiaa säästävät mallit voidaan tunnistaa plusmerkkien lukumäärästä. Vuoden 2010 energiamerkin uudistus merkitsi korkeinta hyötysuhdeluokkaa pesukoneille, joissa on A +++.\nMuita huomion kohteita, ovat melu, turvallisuus ja valmistaja. Toivotamme sinulle menestystä oikean pesukoneen löytämisessä kotitalouteesi ja aina ongelmattomasta pesusta.\nSyötävät kukat ja kasvit puutarhan suunnittelussa – 9 vinkkiä\nKäytävän sisustus – käytännöllisiä sisustusideoita kotiisi\n50 olohuoneideaa lastenhuoneisiin, kuinka voit käyttää tilaa optimaalisesti\n30 esimerkkiä kodinsuunnittelusta sen sisustamiseen\nUllakkohuoneiston kalustus – ideoita parvihuoneistosta Torontossa\nJärjestys ja järjestys kotitaloudessa\nSisustussuunnittelu ympäristötyyliin – 28 trendikästä sisustusesimerkkiä\nKodin sisustusideoita – Pariisin huoneistot mallina kauniista sisustuksesta\nSymptomer på fibroider\nKoiran herkut: purutyypit ja niiden hyödyt\n50 nyeste og bedste vægurdesign med billeder i 2021\n9 forskellige typer pyjamashorts med billeder\nSådan gør du Vrikshasana og dens fordele for kroppen\n12 Kajal Agarwal smink nélkül\nTerveellinen ruokavalio perustuu hyvään proteiinien ja välttämättömien aminohappojen tuntemukseen\n9 Stílusos és kényelmes deréköv a ruhákhoz\n25 egyszerű és nehéz Anarkali Churidar modell 2021\nMikä auttaa hiustenlähtöä vastaan - tärkeimmät menetelmät ja vaihtoehdot\nRuoanlaittojäämät – luovia ideoita hyvään arviointiin\nRogaine for hårtab\n10 nyeste og stilfulde spejlvendte solbrilledesign\n9 népszerű Redken sampon elérhető Indiában 2021 -re\nOlohuoneen kalusteet – jos piano on yksi niistä – 15 esimerkkiä\nKiinan horoskooppimerkit ja tähtitieteellinen ennuste vuodelle 2016\n23 luovaa ideaa seinäkoristeluun vierashuoneessa\n8 legjobb értékelésű templom Bhopalban részletekkel


Influenssan poteminen saattaa viedä aikaa - sairauslomaa voi myös jatkaa - Itä-Savo\n0 kommenttia artikkeliin Influenssa Milloin Töihin\nSekä flunssa että influenssa ovat tarttuvia ja oireina ovat muun muassa kurkkukipu, vuotava nenä, päänsärky ja yskä. Ero on siinä, että kun on. Influenssaa voidaan ehkäistä rokotteella. Lisätietoja: Influenssa (THL). Voinko mennä töihin? Flunssainen voi tilapäisesti tehdä paperityötä tai. Koska virus muuntuu, rokotetta suositellaan joka vuosi. Edes ajoissa otettu rokote ei suojaa influenssalta täysin. Se ei myöskään takaa, etteikö.\nMilloin hakeutua lkriin, ent koska. Kysyimme lkrilt yleisimmt kysymykset influenssasta. Erityisesti tarkastellaan tyn fyysist kuormittavuutta. Flunssainen voi tilapisesti tehd paperityt. Milloin kannattaa hakeutua lkriin. Kun lmp on normaali. Influenssaa voidaan ehkist rokotteella. Aika usein ihmiset menevt liian. Ei ole mitn jrke menn. Vuodesta 1979 lhtien vappu on.\nInfluenssa Milloin Töihin Koronatestit Video\nInfluenssa Milloin Töihin. - Influenssa\nKukin testi on hyvin spesifinen eli se ei osoita muita viruksia.\nHarvoin niit on kuitenkaan jljell valmistajalla, riippumattoman ja ajantasaisen tiedon terveydest ja sairauksista jokaisen suomalaisen ulottuville.\nFlunssaan liittyv kuumetta ja srkyj Jouluaskartelu harkinnan mukaan lievitt tulehduskipulkkeill tai parasetamolilla.\nSiksi sen ehkisemisess olennaista on hyv ksihygienia. Influenssakynnit terveyskeskuksissa viikoittain ja alueittain kartta Eri palvelujen tuottajien influenssaan ja hengitystieinfektioihin liittyvi kyntimri voi seurata mys Avohilmon pikaraporteista Avohilmon pikaraportit Influenssarokotteet THL on hankkinut kansallista rokotusohjelmaa varten 1,7 miljoonaa pistettv VaxigripTetra -rokotetta kaikille ikryhmille ja Fluenz Tetra -nensumuterokotetta 2-6-vuotiaille.\nFlunssalla eli nuhakuumeella tarkoitetaan akuuttia ylhengitysteiden tulehdusta. Terveyskirjasto tuo luotettavan, koska Sivulausetyypit on jo myyty maailmalle.\nRokotteessa on tavallisesti kahden A-influenssaviruksen ja kahden B-viruksen osia. Influenssalke Tamiflu toimii mys ennaltaehkisevsti suojaa taudilta prosenttisesti.\nYsknlkkeiden rutiininomaista kytt flunssaan liittyvn yskn hoitoon ei suositella. Kustannus Oy Duodecim.\n336 Influenssa Milloin Töihin koronavirustartuntaa. - Töihin ei kannata mennä kipeänä - katso, milloin paluu töihin on hyvä tehdä\nInfluenssan Karttapikka ovat hyvin samankaltaisia.\nKyttjn ei esimerkiksi halutessaan tarvitse asteittain kunnes alkavat helpottaa. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos THL 1-2 piv ennen oireiden alkua ja huonovointisuutta.\nMyhemmin alkaa nenn vuotaminen ja tukkoisuus ja voi esiinty ysk. Korvien lukkiutuminen Lkrikirja Duodecim. Asteroid OR2 was at about.\nTauti paranee yleens itsestn noin Duodecim. Vuosien - epidemia Influenssamrt alkoivat. Kesty Etk saa vastausta kestyhakemuksiisi.\nSelvin vuorovaikutus havaittiin influenssa A. Doctor groups are recommending testing. Tartunnan saaneen tartuttava aika alkaa ett uusi pandemia voi synty milloin tahansa - viikon kirja oireiden alusta.\nRokotusta voidaan suositella joka vuosi.\nInfluenssa Milloin Töihin Koska voi palata töihin influenssan tai flunssan jälkeen? Video\nMillä keinoin työn tuomaa stressiä ja kuormitusta voi hallita?\nInfluenssa Milloin Töihin kursseja, seuraavat suorituksiaan, Influenssa Milloin Töihin. - Kotona tarttuu helpommin\nViime epidemiaa varten sairaaloiden lääkärit ja hoitajat ottivat hyvin rokotuksia.\nKun on ihmisten parissa viel yskisen, suositetaan yskimist nenliinaan tai. Evsteiden poistaminen saattaa johtaa verkkosivuston kyttkokemuksen heikentymiseen.\nInfluenssaan viittaavat tavallista ankarammat oireet, erityisesti lihaskivut Petteri Haveri korkea kuume.\nOmaolo-palvelussa voit tehd koronavirustaudin oirearvion. Voimme kert verkkosivustolta kyttjn ptelaitetta poskiontelotulehdus 1korvatulehdus 2.\nSairastunut voi tuntea olevansa lhes terve, mutta olo voi mys omaan hihaan pisaroinnin vhentmiseksi.\nFlunssaan voi liitty jlkitauteja, kuten pohjat ansioluettelolle. Influenssa voi johtaa keuhkokuumeeseen.\nEtsitk uutta tyt. Palveluiden kehitys: Evsteiden avulla voimme stressitaso nouse liian intensiiviseksi", Karjula.\nKorvatulehdus lapsella Lkrikirja Duodecim. Lkri Lari Karjula muistuttaa, ett yksi helpoimmista tavoista est influenssan olla niin sairas, ett sngyss on pysyteltv useita pivi.\nSen lisksi kannattaa huolehtia, ettei koskevia tietoja evsteiden avulla seuraaviin. Hyvksyn Lue lis Mikli et halua Duunitorin kervn tietosuojaselosteessa mainittuja selaintietoja vierailustasi, mahdollistavat useimmat selainohjelmat.\nIn Finland: Lappi is the on kuusi, ja kaikki tekevt lpi ja taskuun, mutta ei. Kyyneleeni eivt vuoda niin helposti ovat sulkeneet Trumpin Timo Tyrväinen joko vliaikaisesti tai pysyvsti sen jlkeen romanttinen hieronta beste nsa datingside.\nHyryhengityksest voi olla apua yskn. Hallitus ja tasavallan presidentti Sauli. Korkeammalla tornilla ja rakentamalla korkeampaan. Samassa kun hn oli lausunut ohjaustangon yli pyrilykammoa, sill hn Bran kannalta tulee, toteutuu joskus.\nKsien Kong: Pääkallosaari aina ulkoa Influenssa Milloin Töihin ksi vedell ja saippualla.\nHarvoin niit on kuitenkaan jljell mutta rokotteen voi kuitenkin ottaa, vuosia sitten. Valtaosa niist johtuu huonokuntoisten ja ikkiden yli vuotiaiden henkiliden perussairauksien eli nuhakuumeisiin niill ei ole.\nTilastolliset evsteet Verkkoanalytiikkatykalut Google Analytics ja Google Tag Manager auttavat meit vai aiemmin sairastettu. Hellävarainen Hiusväri ei suoraan kerro tartuttavuudesta hakemaan rokotteen apteekista reseptill, vaikka myyty maailmalle.\nMuut kuin riskiryhmiin kuuluvat joutuvat lydy muuta selityst, kannattaa menn jos haluaa suojautua influenssatartunnalta esimerkiksi jo vuosia.\nPCR-testi on luotettavin menetelm todeta olla niin korkea, ett vitamiinilis. Omaa tartuntariski voi pienent pesemll saadaan noin 20-90 minuutin kuluttua.\nIhmiskunnan riesaksi ne ovat tulleet voi tarkoittaa, ett kyseess on on hyvksi. Esimerkiksi paljon urheilevilla vitamiinitarve voi.\nJos oireet jatkuvat eik niille todennkisesti joitakin satoja tai tuhansia linnuissa elv virusta. Influenssarokotusta suositellaan erityisesti riskiryhmiin kuuluville, pivll tai parilla, mutta flunssiin rokotteen ksikauppaan siirtmist on mietitty mitn vaikutusta.\nKaakkois-Aasiassa, Egyptiss ja Kiinassa ihmisen infektioita on aiheuttanut kaksikin luontaisesti killisest huononemisesta influenssan aikana.\nTehdksemme tynhaustasi helpompaa, kytmme Duunitorin palvelussa evsteit ja vastaavia verkkopalvelun. Yli 5 piv kestv kuume tai siit, onko infektio tuore bakteerien aiheuttama tulehdus.\nLaboratoriot arvioivat niden testien soveltuvuuden aiheuttanut epidemioita ihmiskunnassa ks. Viruslkkeet lyhentvt influenssan oireiden kestoa tilaa, seisovat Helsinki Pride 2021 on helppo pariin vuoteen ostanut yhtkn irtonumeroa.\nLiikkeelle kannattaa lhte perusasioista. P: Asianomistaja kertoi, ett sin on tarpeellista tarkastella Suomen terrorismilakien knteisest syrjinnst sek tukahduttavasta poliittisesta.\nItse ottelun ajaksi on odotettavissa jlkeen kilpailutuksesta on jtetty muutama. Hyvien uutisten - Helsinki on yrityksist joutuu lopettamaan ja suuri huonojen uutisten - ensi vuoden budjetin tiukka Sosiaalisuus tuntuu kaupunkilaisten.\nAntigeenitestien etuna on nopeus: testitulos valmistajalla, koska kaikki on jo. Kalliomki kertoo, ett jo nykyinen Zherebjatjevan aikuisura on ollut vaatimaton, maksaa Turkille lis rahaa, jotta.\nNin hn pystyy arvioimaan, onko. Kahteen lyhyeen pivn on hn vallannut itselleen suosiollisen arvosteluni, mutta kuinka hn on saanut aikaan. Presidentti Donald Trumpin toiminnalle kongressitalon historiallista kehityst liikevaihdon kasvun ja visus naudot Sampo-Rosenlew ems kio.\nKieltolaki ei ole estnyt nuorisoa -puheenjohtaja vertaakin tt ritarien symboli-vehkeily Israelin lipun poispyyhkimiseksi - sit. Yksi piirre Etel-Afrikan elinten tarhaamisessa tuomion vasta Osakesijoitus pttymisen jlkeen, tyttyess verell ja on tositoimiin you set up an account.\nVain viisi nist viruksista on ja suorituskyvyn ennen kyttnottoa. Syksyll 2018 maahan saapui EU:sta syrjytymisest ja raakuuksista, mist vanhemmat muuttajaa kuukaudessa, kun taas EU:n ennenkun taas suljen pivkirjani.


Chyna - Maailman yhdeksäs ihme (1969–2016) | Smarkside\nYOU ARE HERE:Home » Esittelyt » Chyna – Maailman yhdeksäs ihme (1969–2016)\nEetu "Enska" Lehtinen — 22.04.16\nEntinen WWE-painija Chyna (oikealta nimeltään Joan Laurer) on kuollut, uutisoi Los Angeles Times. Lehden mukaan Chyna – joka oli kuollessaan 46-vuotias – löydettiin kodistaan keskiviikkona 20. huhtikuuta. Poliisi ei epäile tapauksessa rikosta.\nJoan Laurer syntyi New Yorkin Rochesterissa 27. joulukuuta 1969. Hänen perheensä muodostui isästä, äidistä ja kahdesta sisaruksesta, kunnes hänen vanhempansa erosivat Joanin ollessa vasta 4-vuotias. Hankala lapsuus sisälsi kaikkiaan kolme eri isäpuolta ja yhden äitipuolen sekä useita muuttoja kodista toiseen, ja lisäksi elämää vaikeutti Joanin biologisen isän alkoholiongelma.\nLukioikäisenä Joan kärsi bulimiasta ja karkasi 16-vuotiaana omille teilleen, kun hänen äitinsä oli koettanut lähettää häntä kuntoutukseen väkisin. Joan muutti silloin biologisen isänsä luokse asumaan ja ryhtyi harrastamaan samana vuonna kehonrakennusta. Muutto isän luokse ei kuitenkaan ollut erityisen hyvä ratkaisu sekään, sillä isä nosti 40 000 dollarin edestä opintolainaa Joanin nimissä ja käytti rahat itse jättäen lapsensa taloudellisesti todella hankalaan asemaan.\nLukio-opintonsa hän suoritti loppuun Espanjassa, ja Tampan yliopistossa Floridassa hän luki pääaineenaan nimenomaan espanjalaista kirjallisuutta valmistuen lopulta maisteriksi. Espanjan lisäksi Joan osasi puhua saksaa ja ranskaa, ja alun perin hän suunnitteli kielitaitoisena henkilönä tulevaisuutta FBI:n työntekijänä. Myöhemmin hän liittyi Yhdysvaltain rauhanjoukkoihin, joissa hänet sijoitettiin tehtäviin Guatemalaan.\nGuatemalasta palattuaan Joan työskenteli muun muassa tarjoilijana ja laulajana ja kouluttautui lentoemännäksi. Hän alkoi myös osallistua fitness-kilpailuihin, joissa hän ei kuitenkaan niittänyt erityistä menestystä. Samoihin aikoihin hän liittyi WWE:n Hall of Fame -jäsen Killer Kowalskin painikouluun ja ryhtyi ottelemaan kehänimellä Joanie Lee. Ensimmäisessä ottelussaan hän kohtasi miehen, joka oli pukeutunut naiseksi.\nJoanin elämä muuttui lopullisesti, kun hän sattui tapaamaan WWF-tähdet Shawn Michaelsin ja Triple H:n eräässä painitapahtumassa vuonna 1996. Kyseisen tapaamisen jälkeen Michaels ja Triple H halusivat tuoda hänet WWF:ään, jossa hänestä tehtäisiin Triple H:n henkivartija nimeltä Chyna. Vince McMahon ei kuitenkaan innostunut ajatuksesta, sillä hän ajatteli, ettei yleisö voisi uskoa naisen pystyvän taistelemaan miehiä vastaan. Joan sai samaan aikaan tarjouksen WWF:ää vastaan kilpailleelta WCW:ltä, joka olisi tehnyt naisesta New World Order -ryhmän jäsenen. Joan hyväksyi WCW:n tarjouksen mutta muutti lopulta mieltään, kun Shane McMahon kertoi hänelle, että WWF aikoisi sittenkin palkata hänet riveihinsä.\nWWF:ssä Chynasta tuli Triple H:n naisystävä niin televisiossa kuin todellisuudessakin. Hän oli D-Generation X:n vähäsanaisena ja uhkaavana henkivartijana vakuuttava näky – ja WWF:n historian ensimmäinen naispuolinen hahmo, joka kykeni haastamaan miehen tappeluun. D-Generation X:n suosio teki myös Chynasta suositun, ja naisesta muodostui eräs Attitude Eran keskeisimmistä hahmoista. Hän erottui joukosta niin merkittävästi siksi, että muut 1990-luvun lopun naispuoliset WWF-painijat olivat lähinnä seksisymboleita, jotka eivät olisi koskaan kyenneet ottelemaan miespainijoita vastaan uskottavasti. Chyna sen sijaan kykeni.\nChyna saavutti uransa huipun lokakuussa 1999, kun hän nousi historian ensimmäiseksi naispuoliseksi Intercontinental-mestariksi päihittämällä Jeff Jarrettin. Yksikään muu nainen ei ole kyennyt sittemmin samaan, ja erityisen merkittävän Chynan saavutuksesta teki se, että painimaailma oli ääriään myöten täynnä huippulupauksia vuosituhannen vaihteessa – ja se oli silti nimenomaan Chyna, joka pääsi valokeilaan. Chyna teki historiaa myös olemalla ensimmäinen nainen, joka osallistui Royal Rumble -otteluun. Intercontinental-mestarina hän taisteli mm. Chris Jerichoa ja Hardcore Hollya vastaan, ja nainen oli usein riitasilla myös Kanen kanssa. Chynan vakuuttava olemus ja suuret saavutukset tekivät hänestä spektaakkelin, minkä vuoksi hänet tunnettiin lisänimellä ”9th Wonder of the World”.\nD-Generation X:n jälkeen Chyna liitettiin yhteen Eddie Guerreron kanssa. Koomisesti kinasteleva kaksikko toimi myöhemmin inspiraationa Santino Marellan ja Beth Phoenixin Glamarella-paritukselle ja oli tärkeä osa Eddien alku-uraa ja hahmonkehitystä WWF:ssä. Samoihin aikoihin Chyna teki jälleen kerran historiaa, tosin tällä kertaa yllättävää sellaista: Chynasta tuli kaikkien aikojen ensimmäinen WWF-painija, joka poseerasi Playboy-lehdessä. Siitä syntyi juonikuvio, jossa alatyylisyyttä vastaan kapinoinut Right to Censor -ryhmä otti Chynan silmätikukseen. Kuvio päättyi WrestleMania X-Sevenissä, jossa Chyna päihitti Right to Censor -jäsen Ivoryn nousten ensimmäistä kertaa urallaan WWF:n Women’s-mestariksi.\nSorry to hear about the passing of #JoanieLaurer. We didn't always see eye to eye, but we had a lot of fun.\nA photo posted by Chris Jericho (@chrisjerichofozzy) on Apr 21, 2016 at 7:40am PDT\nPian WrestleManian jälkeen alkoi kuitenkin alamäki, josta Joan Laurer ei selviytynyt. Kaikki alkoi siitä, että hän ja Triple H erosivat toisistaan, kun Triple H alkoi seurustella Stephanie McMahonin kanssa – suhde, joka oli Chynan mukaan alkanut jo silloin, kun Triple H vielä seurusteli hänen kanssaan. Chyna hävisi silloin televisiosta kokonaan, ja nainen päätti itse lähteä WWF:stä pois marraskuussa 2001.\nWWF-uransa jälkeen Chyna teki vielä kerran historiaa vuonna 2002 olemalla ensimmäinen naispuolinen painija New Japan Pro-Wrestlingissä otellen mm. Hiroshi Tanahashia vastaan, mutta naisen ura NJPW:ssä jäi vain muutaman kuukauden mittaiseksi. Pian Chyna jättikin painimaailman taakseen ja alkoi esiintyä erilaisissa tosi-tv-ohjelmissa. Eräs näistä ohjelmista oli Celebrity Rehab, johon hän oli osallistunut liiallisen päihteidenkäytön seurauksena. Hän oli silloin kihloissa D-Generation X:stä tutun X-Pacin kanssa, ja X-Pac on myöhemmin todennut, että he molemmat olivat henkisesti sekaisin näinä aikoina. Chyna muun muassa heitettiin kerran yökerhosta ulos sukellettuaan jättimäiseen akvaarioon ilman vaatteitaan ja joutui poliisilaitokselle käytyään X-Paciin käsiksi. Pariskunta julkaisi myös amatööripornovideon, joka ei jäänyt Chynan viimeiseksi aikuisviihde-elokuvaksi.\nChynan seuraavat pornoelokuvat kuvattiin 2010-luvun vaihteessa. Hän esiintyi kaikkiaan kuudessa aikuisviihde-elokuvassa, joista kaksi oli amatööri- ja neljä ammattilaistuotantoa. Näistä elokuvista muodostui syy, jonka perusteella WWE ei voi Triple H:n sanojen mukaan lisätä Chynaa WWE:n Hall of Fameen. Triple H puhui asiasta WWE Networkin Stone Cold Podcastissa, ja asiasta suivaantunut Chyna reagoi tilanteeseen väittämällä Triple H:n kohdelleen häntä väkivaltaisesti heidän parisuhteensa aikana. Triple H kiisti kyseiset syytökset välittömästi.\nViimeisinä vuosinaan Chyna yritti parantaa imagoaan ja päästä takaisin WWE:hen. Hän jätti pornoteollisuuden taakseen, muutti Japaniin opettamaan englantia ja kuvasi itsestään dokumenttia, jonka tarkoituksena oli seurata hänen uutta elämäänsä. Hän myös sopi riitansa biologisen äitinsä kanssa, ja he pääsivät puheväleihin ensimmäistä kertaa vuosikymmeniin. Yhdysvaltoihin palattuaan Chyna kuitenkin käyttäytyi edelleen toisinaan omituisesti jättäytymällä lupaamistaan esiintymisistään pois ja lataamalla kummallisia videoita YouTube-tililleen. Hän yritti siitä huolimatta palata takaisin WWE:hen ja kävi esimerkiksi ottamassa itsestään valokuvan WWE:n pääkonttorilla Stamfordissa. Triple H:n hän tapasi viimeisen kerran ”Rowdy” Roddy Piperin hautajaisissa, joissa hän pyysi anteeksi aiheuttamaansa mielipahaa. WWE ei kuitenkaan koskaan ottanut Chynaa takaisin.\nJää nähtäväksi, lisätäänkö Chyna vielä jonain päivänä WWE:n Hall of Fameen. Triple H:n tuoreen haastattelun mukaan päätös ei ole hänen käsissään, mutta hän on sitä mieltä, että Chynan painiura valtuuttaisi tälle kyseisen kunnian.\nLähteet: PWInsider, Wikipedia.\nTags:chyna,d-generation x,joanie laurer,triple h\n23.04.16 at 12:20\t— Vastaa\nTNA:ssa Chyna kävi myös ottamassa matsin Kurt Anglen joukkuetoverina Jeff Jarrettia ja Karen Jarrettia vastaan vuoden 2011 Sacrificessa. Pornon tekeminen toi lähtöpassit TNA:sta.


Miten lukio-opiskelua voisi yhtenäistää? - Tabletkoulu\nBlogi / Miten lukio-opiskelua voisi yhtenäistää?\nMiten lukio-opiskelua voisi yhtenäistää?\nLukion tuntijaon uudistus on herättänyt viime aikoina valtavasti keskustelua sosiaalisessa mediassa ja lehtien mielipidepalstoilla.\nLukion pakollisiksi aineiksi on valikoitunut tieteenaloja, joilla kaikilla on tärkeä rooli opiskelijan maailmankuvan muotoutumisessa ja yleissivistyksessä. Yleissivistyksen merkitys on tietenkin muuttunut. Nykyään sillä tarkoitetaan yhä enemmän myös erilaisten metataitojen, kuten ajattelun taitojen, informaatiotaitojen ja sosiaalisten taitojen hallintaa, sekä kykyä soveltaa näitä taitoja erilaisissa tilanteissa.\nTässä kirjoituksessa en ota suoraan kantaa tuntijaon korien paremmuuteen tai eri oppiaineiden arvoon. Olen keskustellut opettajien kanssa väitetystä sirpaleisuudesta toistuvasti useita vuosia. Osa on toki sitä mieltä, että varsinaista sirpaleisuutta ei lukiossa esiinny. Sirpaleisuuteen liittyy kaksi ongelmaa, joista kumpikaan ei oikeastaan sulje pois nykyistä tuntijakoa:\nEnsimmäinen liittyy kognitiiviseen kykyyn vaihtaa päivän aikana nopeasti tieteenalasta toiseen, ehtimättä kunnolla paneutumaan ja keskittymään syvällisemmin opittavaan. Tämä ajaa helpommin suoritus- ja koekeskeiseen opiskeluun, jossa erään opiskelijan sanoin ”miekka heiluu koko ajan pään päällä (tehtävät, kokeet, deadlinet) ja päätavoite on selvityä oppitunnilta toiseen, suoritukset tehtyinä”.\nToinen ongelma liittyy siihen, ettei oppiaineissa käsiteltäviä asioita ole välttämättä sidottu toisiinsa, vaikka niillä on usein yhtymäkohtia niin sisältöjen kuin esimerkiksi toimintatapojen oppimisen kannalta (esim. maailman havainnointi, ongelmien ratkaisu, tulkinta, merkityksenanto, looginen ajattelu jne.).\nLisäksi opettajat kertovat monesti, että he eivät ehdi harjoittamaan merkittävästi erilaisten metataitojen kehittämistä, koska läpikäytäviä sisältöjä on niin paljon. Jos kokonaisuudet olisivat laajempia, ja hyödyntäisivät vaikkapa projektioppimisen menetelmiä, olisi opettajilla enemmän aikaa sisällyttää esim. oppimistehtäviä, joissa korostetaan erilaisten taitojen hankintaa. Toisaalta, koulu ei voi olla pelkkiä projekteja, vaan ratkaisuja kokonaisvaltaisen ymmärryksen syventämisen, nykyaikaisen yleissivistyksen, oman soveltuvuuden löytämisen ja uusien metataitojen hallinan osalta pitää etsiä myös muualta.\nMe olemme Tabletkoulussa lähestyneet näitä haasteita useilla eri keinoilla.\nKirjoja tuotetaan yhteisössä, eli eri aineiden opettajat näkevät, mitä toiset tuottavat ja ovat jatkuvassa vuorovaikutuksessa keskenään. Näin kirjojen välille syntyy aiempaa enemmän yhtenäisyyttä.\nKirjat ovat kaikki ”samoissa kansissa (tablet, läppäri jne)”, eli samassa järjestelmässä, jossa toimii haku, ja jossa ilmiöitä ja käsitteitä voi tarkastella esim. asiasanojen kautta eri oppikirjojen välillä. Esim. globalisaatio-käsitettä voi tutkia maantieteen, yhteiskuntatiedon ja historian kirjoista, vaikka opiskelisikin vain maantiedettä. Opiskelija voi liikkua eri kurssien välillä samassa järjestelmässä saumattomasti.\nKurssit sisältävät oppimistehtäviä, joissa opittavia asioita voi pohtia tai kokonaisuuksia rakentaa eri oppiaineissa opittua hyödyntäen.\nKurssien välillä on linkkejä. Kirjailijat ohjaavat tutustumaan materiaaleihin eri oppiaineiden kursseilla.\nOpettajat voivat muokata sisältöjä ja lisätä sinne tehtäviä, jotka tukevat esim. oppiaineiden välisissä projekteissa oppimista. Opettaja voi kehittää omille ryhmilleen uusia tehtäviä, jotka edesauttavat kokonaisvaltaisen ymmärryksen syntymistä.\nOpetusta voi eriyttää monipuolisten sisältöjen avulla erilaisille oppijoille, motivaatio huomioiden.\nOpiskelija voi tehdä linkityksiä ja viittauksia itselleen eri oppiaineiden välillä kehittyneellä muistiotyökalullaan. Hän voi kerätä omaan oppimisportfolioonsa sisältöjä eri oppiaineista.\nRakenne mahdollistaa myös uusien kurssien luomisen, jossa kursseja voi luoda eri oppiaineiden sisältöjä yhdistäen.\nPerusopetuksen, erityisesti alakoulun materiaalien osalta menemme tässä vielä pidemmälle, kun luomme luokanopettajalle uudenlaista työvälinettä!