Lapinlahden muuttolintu: elokuuta 2015\nEpäileväinen olo jatkui heinäkuun aloitellessa toista kokonaista viikkoa. Iltavuoroviikko mahdollisti vielä hullumman vuorokausirytmin, mutta onneksi mihinkään kaamosmasennukseen ei valoisina kesäöinä tarvinnut vaipua. Valmistin itseäni koko ajan henkisesti siihen, että Scotty päättää jättää Suomi- ja Anni-haaveet sikseen, mutta en uskaltanut tai edes halunnut olla itse kuoliniskun antaja.\nTuosta kahden vuoden päästä olimme naimisissa.\nMaanantai 9.7.2007 klo 01:08\nOn taas jotenkin todella inhottava olo. Ihan pelkän ikävän takia. Tiesin kyllä jo perjantaina, etten pääse juttelemaan sen kanssa enää tänä viikonloppuna, sen (ja minunkin) kaverit kun lähtevät vasta tänään pois, ja poikien pitää maksimoida hauskanpito siellä. Tuo seitsemän tunnin aikaero vaikeuttaa yhteydenpitoa sen verran, että aikatauluja on todella hankala sovittaa yhteen. Silti olen koko päivän elätellyt toiveita, että se ilmestyisi linjoille. Ja nyt masentaa.\nVälillä huomaan ajattelevani, että olisi varmaan ollut molemmille parempi, jos S ei olisi alkanut puhua Suomeen tulosta, yhteisestä tulevaisuudesta ja sen semmoisista. Asioista tuli paljon monimutkaisempia, mahdollisesti myöhemmin myös kipeämpiä.\nMitä sitten tapahtuu, jos S päättää jäädä sinne? En voi tai jaksa käydä läpi väkisin erkaantumista enää neljännen kerran, mahdollinen seuraava eli kolmas kerta saa olla viimeinen. Ihan oman itseni takia. Ei sitä loputtomiin voi itseään kiusata, varsinkin kun muistaa erinomaisen hyvin, miten kivuliaita kaksi edellistä "ollaan pelkkiä ystäviä" -yritystä ovat olleet.\nNegatiivisten ajatusten jälkeen tulee yleensä kirkas hetki, jolloin todella tajuan, miten paljon haluan S:n kanssa olla. Se on paljon se. Samalla kirkastumisen hetkellä huomaan ajattelevani, että on hyvä, että S alkoi herätellä toiveita yhteisestä tulevaisuudesta. Sitähän me halutaan. On ainakin yritettävä, vaikka tämä nyt kidutukselta tuntuukin. Ollaan se tavallaan meille velkaa. Kiusaan itseäni monesti vielä lisää katselemalla sen kuvia, lukemalla vanhoja sähköposteja ja keskusteluja, muistelemalla syksyisiä ja keväisiä yhteisiä aikoja ja niin edelleen. Se ei tietenkään lievitä ikävää ollenkaan, ja olo vain pahenee.\nPahinta kai tässä on tiedottomuus ja epävarmuus. Epävarmuus siitä, milloin pääsen sen kanssa juttelemaan. Epävarmuus tulevasta erityisesti. Tekisi mieli kiskoa ratkaisu S:stä ulos mahdollisimman pian, mutta tiedän, että silloin ratkaisu ei miellyttäisi minua. Joten odotan.\nOnneksi välillä on todella onnellinen ja turvallinenkin olo siitä ihmisestä. Itse asiassa melkein aina, kun jutellaan. Varsinkin lentosuukottelujen ja ikävöivien viestien aikana/jälkeen.\nKarpaasi kestää. Mutta kyllä tämä miestä syö.\nTiistai 10.7.2007 klo 02:22\nHmm. Menin nukkumaan jo puolenyön jälkeen, heräsin noin kaksi sekuntia sen jälkeen kun S kirjautui sisään. Juteltiin sen kanssa äsken hätäisesti kymmenisen minuuttia. Sillä oli vaihteeksi kiire salille, arvaatte kai kenen kanssa. Se oli tosin ajatellut, että se lähtee huomenna töistä hieman aikaisemmin, jotta voidaan jutella rauhassa, joten annetaan kuntoilu sille anteeksi.\nTosin nyt iltavuoroviikolla olisin ihan hyvin voinut jutella sen kanssa saleilun jälkeenkin, mutta ei: Ty(tt)ökaveri haluaa katsoa jotain sarjaa. Gaaaah. Että S:n puhelimen soittoääni saakin minun ihokarvat nousemaan pystyyn ja verenpaineen kohoamaan! No, riittää siihen ihan pelkän Ty(tt)ökaverin nimen mainitseminenkin. Vaikka tiedän, kuka S:n sydämessä on ykköspaikalla. Vaikka kuvittelin, etten ole enää mitenkään hurjan mustasukkainen ihminen. Ottaisin mieluusti haisevat mustat sukat pois jalasta, jos voisin heittää ne päin Ty(tt)ökaverin pläsiä. Oon niin herttainen. Ja mustasukkainen.\nNo mutta eihän puhelutuokio S:n kanssa voi täysin pyllystä olla. Se sanoi kertoneensa ajatuksistaan ja aikomuksistaan Kansasin kavereilleen, joiden kanssa minäkin juomapelailin viikonloppuna. Toinen heistä ei tekisi ikinä mitään tytön takia (ei for eikä because of), toinen oli ollut ymmärtäväisempi. S oli sanonut jälkimmäiselle, että hän odottaa jotain merkkiä suuntaan tai toiseen, että tietäisi, mitä hänen kannattaa tehdä. Perjantaisen pelisession jälkeen kaveri oli sanonut, että eiköhän se merkki ollut siinä.\nSitten pirahtikin jo tuo edellä mainittu soittoääni soimaan. Ennen lähtöään S kuitenkin kiitti minua vielä perjantaista ja poikien härskin huumorin kestämisestä. Ja sanoi, että on ikävä.\nSilti jäi jotenkin outo olo puhelun jälkeen. Vihreäsilmäinen olo ainakin. Asiaa ei taas varmaan auttanut sekään, että mietin koko päivän (illan) töissä, ettei se tänne nyt voi mitenkään tulla. Keksin ihan itse aina syitä, ihan vain että itsellä olisi mukava ja helppo olo. Joten jos S tarvitsee vakuuttelua suuntaan tai toiseen, niin täältä pesee, mulla on jo pitkä lista valmiina syitä ja seurauksia. Tai ei pese. Tämän on oltava sen päätös. Valmistaudun kuitenkin siihen päivään, jolloin se (mahdollisesti) sanoo, ettei tulekaan tänne.\nMutta silti olen todella varma, että haluan olla sen ihmisen kanssa. Kuten tänään sanoinkin ihanalle ja rakkaalle ystävälle; pidän itsestäni vähän enemmän kun olen S:n kanssa. S:stä pidän vielä silti paljon, paljon enemmän.\nNyt on semmoinen olo, että olisin vasta herännyt päikkäreiltä. Mitähän keksisi? Jos katsoisi pari Alfred J. Kwakia. Alfred ajaa pois hirviöt, silmienväriin katsomatta.\nKeskiviikko 11.7.2007 klo 04:06\nPelkäsin taas koko päivän (illan) töissä tulevaa puhelua S:n kanssa. Peruspessimisti. Turhaan pelkäsin. Olihan herkkää. Sillä oli ollut vähän huono päivä töissä. Huono puoli vuotta. Kuuntelin, kun se puhui. Se puhui, puhui, puhui oikein kunnolla. Ja sitten se kiitti minua. Olin kuulemma saanut sen paremmalle tuulelle. En tiedä, mitä muka tein auttaakseni sitä. Tunsin oloni niin voimattomaksi, kun en päässyt halaamaan. Sitä se olisi tarvinnut. Jotain kuitenkin tein oikein, kun se oikein monta kertaa kiitti.\nSe sanoi, että teen sen ihan liian onnelliseksi. Sen takia sillä on ollut vaikeuksia sopeutua työpaikkaansa, asuinpaikkaansa, kaikkeen. Koko kevät ollaan itketty toistemme perään, minä ehkä avoimemmin (ainakin täällä, S:lle en ole heikkouttani niinkään rehellisesti myöntänyt). Se tuntee tarvitsevansa minua. On kai turha sanoakaan, että tunne on molemminpuolinen.\nSeitsemänkymmentä prosenttia ajasta se on kuulemma seitsemänkymmentäprosenttisen varma, että se tulee tänne. Kolmekymmentä prosenttia ajasta se on sitten kuitenkin sataprosenttisen varma, ettei ole järkeä lähteä. Onhan minullakin epäilykseni. Tänään uskalsin puhua niistä S:lle ensimmäistä kertaa. Välitän siitä ihmisestä nimittäin sen verran paljon, että minun on oltava rehellinen. En voi olla niin itsekäs, että houkuttelisin sen tänne väen vängällä ihan vain katsoakseni, toimiiko tämä. Sen, ja minun, on oltava satavarmoja, että sen tänne tulo (tai minun sinne meno) on oikea ratkaisu molemmille. Mieluummin vielä sitäkin varmempia.\nOnhan tuo seitsemänkymmentä prosenttia paljon parempi todennäköisyys kuin taannoin antamani yksi prosentti. Se haluaa tulla tänne. Se haluaa olla minun kanssa. Kansasin kaveri oli sanonut perjantaisen pelailun jälkeen, että jos tämä tuntuu oikealta, niin antaa mennä vain.\nJos. Pieni sana. Suurensuuri merkitys.\nEdit: Omista pitkän matematiikan ajoista on jo pitkä aika, pidempi kuin itse matematiikka, mutta silti tänään töissä mietin, ettei S:n tänne tulemisen todennäköisyys todellakaan ole seitsemänkymmentä prosenttia. Se on vähemmän. Veikkaan 49 prosenttia, kun en laskukaavojakaan enää muista. Pitkämatikkalaisena osaan kuitenkin laskea ja päätellä sen verran, että se on edelleen parempi kuin tuo yksi prosentti. Paljon parempi.\nKirjoittanut Anni klo 10.49.00 2 kommenttia:\n# henkinen valmistautuminen, raskaus\nHei, olen täällä ylhäällä! Kyllä, tämän vuoreksi naamioituneen pötsin takana.\nVauva on edelleen siellä sisällä, eikä näytä kiirehtivän ulos, sillä eilen oma lääkäri arvioi tilanteen alkeellisemmaksi kuin viimeviikkoinen, yltiöoptimistinen vieraileva tähti. Ihme kyllä en ollut mitenkään moksiskaan junnaamisesta, sillä ei tässä varsinaisesti kiire ole. Tai on. Mutta ei ole.\nEn ole vieläkään pakannut sairaalakassia. Olen sitä kyllä pitkään jo miettinyt, mutta yhtään vaatekappaletta tai edes hammasharjaa en ole laukkuun laittanut. Viime kerrasta oppineena - en todellakaan tarvitse montaa vaatekertaa tai hurjasti viihdykettä, sillä supistukset ja vastasyntynyt rääpäle ovat ihan tarpeeksi hauskaa ajanvietettä muutenkin. Äkkiähän sitä sitten pakkaa, kun lähtö tulee. Tai on pakkaamatta ja hengailee sairaalakaavuissa.\nSiinä, missä viimeksi vauvan matkasänky nökötti nätisti meidän pedin vieressä jo reippaasti ennen naperon syntymää, se on tällä hetkellä pakattuna ja normaalissa säilytyspaikassaan. Hyvänen aika, sen pystyttämiseen menee noin 8,7 sekuntia. Ehtinee hoitaa syntymän jälkeenkin. Tällä tavoin pidetään myös huoli siitä, ettei meidän wannabe-kuningaseläin, Savu-kissa, ota petiä omakseen. Vielä.\nTällä kertaa en ole kuljeskellut kauppojen vauvaosastoilla panikoimassa, miten meiltä puuttuu vielä tuota ja tätä. Tiedän, että pärjäämme aika vähällä, sitten loppujen lopuksi. Onhan meillä tietysti ihan liikaa tavaraa jo nyt, lähinnä tuon isosiskoksi ylennettävän jäljiltä, ja vaikka tällä kertaa onkin tulossa poika, en ole kokenut tarpeelliseksi ostaa esimerkiksi pippelitelttoja silmäpissojen välttämiseksi.\nPee Pee Teepee. Kuva täältä.\nJos jotain elintärkeää nyt sattuisikin puuttumaan, niin onneksi kaupat ovat auki lapsen syntymän jälkeenkin. Sitten viikolla 42, jos tätä menoa jatketaan.\nKirjoittanut Anni klo 11.35.00 11 kommenttia:\nHeinäkuun alussa Scotty kertoi alustavista suunnitelmistaan tulla Suomeen yhä useammalle ihmiselle, mukaanlukien isälleen. Vaikka silloin isän järkiperäiset vastustelut tuntuivat läimäisyltä vasten kasvoja, niin ymmärrän kyllä täysin, miksi hän niin ajatteli. Olimme tunteneet Scottyn kanssa todella vähän aikaa, eikä meillä ollut mitään näyttöjä siitä, että yhteinen arki lähtisi rullaamaan. Scottylla oli myös lupaava ura aluillaan. Ura, jonka se olisi heittämässä jonkun suomalaisen tyttösen takia menemään.\nMyös joidenkin kavereiden taholta kuului vähemmän kannustavia mielipiteitä, ja minua pelotti, että Scotty tulisi lopulta järkiinsä. Joko omillaan tai muiden vaikutuksesta.\nTiistai 3.7.2007 klo 17:12\nSe oli kertonut viikonloppuna isälleen pienestä mahdollisuudesta tulla Suomeen minun luokse. Isä oli, kuten odotimmekin, pitänyt saarnan uran ja rahan tärkeydestä. Eihän semmoisia asoita nyt kannata hukkaan heittää, ei. Ei varsinkaan naisen takia. Eikä onnen.\nSillä sehän on siellä oikeasti onneton. Sen äiti oli sanonut, ettei ole nähnyt S:ää vuosikausiin noin alakuloisena. Minulle S sanoi eilen, että se istuu monesti töiden jälkeen autossa toivoen, että olisi Suomessa. Tai missä tahansa, kunhan olisi minun luona.\nPitää laittaa jäitä hattuun. Pitää odottaa, että se tekee päätöksensä. Yksin, rauhassa, kenenkään painostamatta. Sanoin sille eilen, että se ei saa missään nimessä päättää tulla tänne sen takia, että se pelkäisi loukkaavansa minua muuten. Pahinta, mitä tässä voisi tapahtua, olisi se, että se tulisi tänne ja katuisi sitä. Se pelkää, että se johdattaa minua harhaan olemalla minulle mukava ja läheinen. Pelkää, että se lupaa sillä jotain. Sanoin, että olen jo iso tyttö, ymmärrän pelin hengen. Ainakin yritän kovasti.\nYritän myös kovasti olla innostumatta liikaa, odottamatta liikaa. Tiedän, että tässä altistaa itsensä taas aivan järkyttävälle sydänsurulle, jos tarina ei saakaan satumaista loppua. Toisaalta, en voi olla altistamattakaan. Voittopotti olisi sen verran suuri, että nyt kannattaa panostaa.\nVälillä tulee luottavainen olo. "Kyllä tämä nyt hyvältä näyttää. Kyllä se haluaa tänne tulla. Kyllä se tänne tulee." Sitten tullaan taas rytinän kanssa alas. "Miksi se uhraisi uransa minun takia? Kyllä joku vielä puhuu sille järkeä. Ja se kuuntelee."\nEilen oli luottavainen olo, kun se halusi ottaa päikkärit yhdessä minun ja webbikamerayhteyden kanssa. Tarkoitti siis sitä, että se nukkui päikkärit, ja minä nukuin 15 minuuttia keskellä yötä vain noustakseni ylös puoli kahdelta herättämään sen ja jatkamaan juttelua.\nTorstai 5.7.2007 klo 19:28\nYritän esittää S:lle vahvempaa kuin oikeasti olenkaan. Jotta sen ei tarvitsisi huolehtia minusta. Totuushan on, että olen aika sekaisin. Romahtelen S:ltä salaa, jotta liika tunteilu ei vaikuttaisi sen päätökseen. Puhelimessa olen yleensä pirteä, hauska, mukava, kannustava, ymmärtävä. Yksin pimeässä istuessani olen hiljainen, pelokas, tympeä, alakuloinen, katkerakin.\nViime päivinä ei ole tarvinnut esittää mitään. Sen kaverit ovat käymässä, tulivat itsenäisyyspäivän viettoon, joten ei joudeta jutustelemaan. Ihan hyvä vain varmaan senkin saada ajatella asioita ihan itse (tai olla ajattelematta, jos siltä tuntuu). Ja minun on hyvä saada nukkua. Olen huomannut, että kuusi tai seitsemän tuntia yössä riittää paljon pidemmälle kuin kolme tai neljä. Olisi kuitenkin kiva kuulla edes jotain miekkosesta. Se kai ei ole liikaa pyydetty.\nOn taas ollut semmoinen olo, ettei tästä mitään tule. Eihän minulla muita "todisteita" ole kuin se minun toissapäiväinen päiväuni. Päiväpainajainen. Tämä keskustelu- ja viestittelytauko tietysti vain lisää ikäviä ajatuksia. Voivoi. Viimeksi se kyllä kyseli työmahdollisuuksista Suomessa, kertoi sanoneensa isälle, ettei aio hätiköidä päätöksen kanssa (eli on tosissaan), katseli minua mieluummin webbikamerassa, kuin pelasi peliä ja niin edelleen. Miksi minusta silti tuntuu, että olen jo menettänyt sen?\nÄsken jo perinteeksi muodostuneilla päikkäreillä näin unta siitä, että S tuli tänne. Tiesin unessakin uneksivani. Ajattelin nimittäin, että näinköhän se sitten oikeasti menisi. Tuskinpa menisi. S tuli suoraan työpaikalle, pisti työvaatteet päälle ja jututti ihmisiä (jotka eivät kuollakseenkaan osanneet englantia). Koko suku oli kokoontunut työpaikalle, ja minun piti toimia tulkkina. Esimerkiksi mummo oli kerännyt S:lle vanhoja juorulehtiä, että sen olisi sitten helppo suomalaistua. Sen hiukset olivat kasvaneet paljon. Olin koko ajan S:n lähellä, mutta en uskaltanut halata tai muutenkaan koskettaa.\nOlisihan se ihan mahtavaa, jos se tänne tulisi. Olisi parasta lähteä hakemaan se lentokentältä. Tosin tuskin pystyisin jännitykseltäni ajamaan. Tai kävelemään. Tai seisomaan. Tai istumaan. Lentokentältä pois ajaminenkin olisi varmasti melkoinen haaste. Ajatella, se olisi siinä vieressä. Pois alta vaan, mummot ja vaarit, täältä tulee keskittymiskyvytön kuski.\nLauantai 7.7.2007 klo 02:54\nTaas tekee mieli porata. En tiedä sitten, onko syynä S, S:n mukavat sanat, Koff, vai kaikki. Yritän kuitenkin kestää tämän tilanteen kuin mies, joten nyt niellään kyyneleet.\nMinulle tarjottiin tänään (leikkimielellä) mahdollisuutta lähteä Kuopioon Ferrarin (joka kävi meidän firman pihassa) kyydissä. Olisiko ollut vähän siistiä. Oikeasti halusin jäädä kotiin juttelemaan S:n ja kumppaneiden kanssa. Jäinkin. Ehkä se kertoo jotain kiintymyksestä. Tai minun tyhmyydestä. Noh, pojat tulivat linjoille hieman myöhemmin kuin eilen, mutta tulivatpahan kuitenkin. Oltiin yhteyksissä kaksi ja puoli tuntia (joista suurimman osan olin näkyvillä isolla tv-ruudulla), pelattiin pelejä, juotiin kaljaa, meinattiin tukehtua nauruun.\nPojat olivat lähdössä ulos, tietysti. Onhan sentään perjantai. Ty(tt)ökaverikin oli lähdössä mukaan, mutta tiedättekö mitä: ei haittaa. Vietettiin lopuksi mukava hetki ihan kahdestaan kamerayhteyden kanssa. Sain lentosuukon ja paljon kertovan katseen. Puhelun lopettamisen jälkeen se viestitteli vielä, että ikävä on. Se on sille niin harvinaista, että meinasi saada porun aikaan täällä päässä.\nOnpa kyllä kiva päästä juttelemaan sen kanssa ilman muita kaveruksia ensi viikolla. Haluan kertoa sille kuinka kova ikävä minulla oikeasti on, ääneen. Haluan lässyttää, hymyillä, lentosuukotella, hempeillä ilman yleisöä.\nTänään yksi "kannustava" miespuolinen kaveri Kansasista sanoi, että S:n olisi viisainta olla tulematta tänne, koska "eihän tytön takia voi heittää jotain menemään" (suora käännös). Ihana. Kylläpä tuntui hyvältä. Lisäsi se vielä, että hän tykkää minusta hirveästi, mutta kai tajuan hänen näkökulmansa. Joo. Tai en. Koska S ei olisi tulossa tänne vain "tytön takia". Hän olisi tulossa tänne myös itsensä takia.\nJotta ei tarvitsisi lähetellä lentosuukkoja, vaan voisi ihan oikeasti olla toista lähellä. Ehkä aina.\nKirjoittanut Anni klo 13.55.00 10 kommenttia:\nKesäkuun lopussa päästiin jo hetkellisesti siihen pisteeseen, että olin käyttänyt termiä kaukosuhteilu. Ei kaukosuhde, vaan -suhteilu. Mitään seurustelua meidän (kauko)suhde ei vieläkään ollut, mutta halu olla yhdessä oli molemmilla niin kova, että pyristelimme epätoivoisesti yhteistä tulevaisuutta kohti, vaikka toteutus oli vielä täysin päiväunitasolla.\nPelkäsin, että Scottyn halu olla kanssani johtui pelkästään siitä, että hän oli onneton ja verrattain yksinäinen itärannikolla. Pelkäsin, että hän katuisi päätöstä jättää lupaavasti alkanut ura taakseen, jos tulisi Suomeen. Ihan eniten pelkäsin, että hän syyttäisi loistavan tulevaisuuden menettämisestä lopulta minua, jos kaikki ei menisikään kuin niissä päiväunissa. En pitänyt itsestäni - miksi Scottykaan siis pitäisi?\nToisaalta en itse voinut olla varma, olinko tulenpalavasti ihastunut oikeaan ihmiseen vai mielikuvista rakennettuun unelmaan.\nTiistai 26.6.2007 klo 01:26\nSen miehen täytyy olla sekaisin. Se on kyllä nyt ihan tosissaan miettinyt tänne muuttamista, joten vanha kunnon Veikkaus on hieman pienentänyt kertoimiaan. Enää ei uhkarohkealla vedolla voisi voittaa niin paljoa rahaa kuin männäviikkoina. Hävitä voi edelleen.\nTänään se oli viettänyt työpäivänsä yrittäen keksiä aikoja, jolloin se olisi ollut turhautunut minuun, tai oltaisiin oltu riidoissa. Ei ollut muistanut yhtään kertaa. Eli se on unohtanut, nii. En tiedä, mitä oli vajaassa viikossa miehelle tapahtunut, mutta siellä oli langan päässä taas ihan erilainen S. Erittäin hämmentynyt, mutta positiivinen ja toiveikas. Ehkä se oli ehtinyt pohtia asioita.\nOllaan S:n kanssa molemmat aika realistisia tyyppejä, yritetään ainakin olla. Tai ainakin kyynisiä ja skeptisiä. Olipa miten vain, puhuttiin tänään siitä, miten kumpikaan ei tietenkään voi taata, että täällä kaikki sujuisi hyvin tai että olisimme aina onnellisia. Minulle on äärimmäisen tärkeää, ettei S heittäisi nykyistä elämäänsä hukkaan jonkun unelman takia, jota en voi välttämättä hänelle taata. Yrittää voin, mutta en taata. Omaa oloa helpottaa valtavasti se, ettei toinen odotakaan yhteiselon olevan automaattisesti ruusuilla tanssimista. Se ei edes vaadi sitä.\nOli meillä puhetta jo siitäkin, että opiskeluiden jälkeen voitaisiin palata Yhdysvaltoihin. Yhdessä. Uskomatonta, miten arkipäiväisesti puhutaan jo näin suurista asioista. Pitää edelleen muistaa, ettei mitään ole lyöty lukkoon, ja oletusarvo on edelleen se, ettei se tänne tule. Mutta (käytän muuten nykyisin aika paljon 'mutta'-sanaa): Meidän on kuitenkin suunniteltava sen tänne tuloa, meidän on otettava asioista selvää, kaikkien käytännönasioiden pitää olla kunnossa, jos se oikeasti päättää tänne tulla. Pelottaa.\nMihinhän sitä on taas itseään työntämässä? Ainakin petiin voisin itseni työntää, ei nimittäin olisi ollenkaan pöllömpi idea. Kylmässä maassa nukkumisen seurauksena sain jonkun taudin, oon 38 astetta kuuma. Aika hottis siis.\nKeskiviikko 27.6.2007 klo 02:30\nEn ollut nähnyt S:ää pitkään aikaan, edes webbikamerassa. Tänään höpöteltiinkin sitten nelisen tuntia näköyhteyden kanssa, ja muistin taas hyvin elävästi, miksi en ole vieläkään ajanut tuota miestä sydämestäni pois. Yrittänyt kai olen, erittäin huonolla menestyksellä. Voeh. Kyllä webbikamera on hieno keksintö! Seuraavaksi voisi kehitellä sellaisen laitteen, jolla voisi fyysisesti päästä toisen lähelle netin välityksellä. No niin insinöörit, pankaas aivot raksuttaen.\nTänään se puhui isoista asioista ja tunteista, vakavista jutuista ja ajatuksista, käytti isoja sanojakin. Niin taisin tehdä minäkin. Se kertoi asioista, joiden olemassaolon olen kyllä huomannut ja tiennyt, mutta nyt se vasta puhui suunsa puhtaaksi. Sanoi olevansa pahoillaan niin monesta asiasta. Sillä oli vähän rankkaa. Olisi niin kovasti tehnyt mieli päästä halaamaan sitä ja sanoa, että kyllä kaikki järjestyy. Se sanoi, että joka ilta, kun se menee nukkumaan se huomaa haaveilevansa tulevaisuudesta. Minun kanssa, vaikka niin kaukana toisistamme ollaankin. Vaikka siellä on mm. Ty(tt)ökaveri, joka oli jo sanonut, ettei hän periaatteessa haluaisi olla S:lle pelkkä kaveri.\nEi koko puhelu nyt ihan pelkäksi herkistelyksi, lässyttämiseksi ja vakavamieliseksi touhuksi mennyt, ei se tuon ihmisen kanssa olisi edes mahdollista. Se oli löytänyt koneeltaan kuvia, joita se lähetteli minulle joululomalla. Ne ovat vähintäänkin hauskoja. Se kysyi, miksen ole laittanut niitä blogiini (siellä on vissiin yritetty vakoilla minua, onneksi se ei ymmärrä suomea). No, saamansa pitää:\nPyysin taannoin kuvaa sen uusista hiuksista. Tällaisen sain.\nNyt meillä on jo useampikin vaihtoehto yhteisen tulevaisuuden varalle. Hurjaa, mutta totta se taitaa olla. Jos sen opiskelut (joista se oli maininnut jo äidilleenkin) eivät onnistuisi täällä, se voisi kuulemma maksaa minun opiskelut siellä.\nMistähän sitä itsensä löytää vuoden, parin päästä?\nTorstai 28.6.2007 klo 03:04\nKeksisittekö jonkin keinon, jolla voitaisiin olla mahdollisimman pian yhdessä? Samassa maassa, samassa paikassa. Epätoivoisimmatkin ideat kelpaavat. S:n mahdolliset opiskelut voisivat nimittäin alkaa täällä aikaisintaan tammikuussa, luultavasti vasta syyskuussa yliopistojen nettisivujen hakuaikataulujen mukaan. Minun täytyy valmistua kandiksi (ensi keväänä) ennen kuin voin lähteä täältä huitelemaan yhtään mihinkään.\nEikä me kestetä toista puolen vuoden, pahimmillaan vuoden kärvistelyä, ei ainakaan nyt. Parissa päivässä tuli niin suuri muutos tilanteeseen, että nyt on aivan järkyttävä hinku päästä toisen luo. Ollaan ihan kuin ennenkin. Olisihan noita lentokoneita, mutta toisaalta S:llä on edelleen työ, joka kieltää sitä olemasta missään tekemisissä minun kanssa. Sen luokse kylään meneminen olisi varmasti hieman sääntöjä vastaan. Se ei voi myöskään vielä lopettaa työtään, kas kun rahaakin tarvitsee.\nSe luki tänään vanhoja sähköposteja minulle ääneen naureskellen. Ruokaa hakiessaan se oli puhunut puhelimessa vanhoista, ja uusistakin, asioista äitinsä ja siskonsa kanssa. Sisko oli jo lupautunut majoittamaan minut luokseen, äiti oli sanonut, että S oli varmaan ainoa, joka ei aikoinaan tajunnut tunteidensa syvyyttä minua kohtaan.\nJos yhtälöstä poistettaisiin välimatka, tai ainakin tuleva vuosi, meillähän olisi asiat aivan loistavasti. Tämä tuntuu hitaalta kidutukselta. Varsinkin nyt, kun ollaan taas näin läheisiä.\nNiin, että ei kellään sattuisi olemaan tarvetta ahkeralle amerikkalaiselle työntekijälle, joka taitaa tietokoneet ja matematiikan?\nLauantai 30.6.2007 klo 18:09\nMuistan taas, miksi kaukosuhteilu on raastavaa. Kun ei olla juteltu esimerkiksi vuorokauteen, pelkään heti (no jatkuvasti muutenkin), että se tulee järkiinsä. Toisaalta, eipä tässä itsekään juuri järkiinny, vaikka ei jatkuvassa kamera- ja kuulokeyhteydessä ollakaan. Pelottaa silti. Ehkä tarvitsen jatkuvaa muistutusta siitä, että sekin kärsii siellä. Oon aika sadisti. En tosin nauti siitä, että toinen murenee omien silmien edessä (näytöllä). Eilinen aamu oli rankka molemmille. Koska on ikävä.\nIkäväkin on taas erilaista. Voimakkaampaa. Raastavampaa. Kokonaisvaltaisempaa. Toiveikkaampaa. Tuskallisempaa. Jatkuvaa. Sietämätöntä. Halu päästä toisen luo on niin valtava, ettei sitä meinaa kestää. Kisu on ollut taas kovassa käytössä. Haluan sen tänne. Haluan sen tänne nyt.\nKirjoittanut Anni klo 8.43.00 Ei kommentteja:\n# mökki, onni(m)anni, tee-se-ite\nTuntuu vähän typerältä julkaista jälkeen-kuvia, kun mm. lattialistat ja hyllyt puuttuvat, ja vanhat, rumat sälekaihtimet rumottavat vielä paikoillaan, mutta koska minulla ei ollut eilen mitään muuta tekemistä sillä aikaa, kun mies veteli vesijohtoja uusiksi ja suututti pesällisen mehiläisiä, otin mökistä kuvia.\nMuistin virkistämiseksi - tältä siellä näytti:\nSininen kokolattiamatto ei valitettavasti (?) pääse kuvissa oikeuksiinsa.\nPaniikissa otettu ennen-kuva, kun työt olivat jo alkaneet.\nKuvasta huomaa aika hyvin, kuinka mäkinen mökkitontti on.\nKaltevaa lattiaa halkonut railo näkyy vieläkin, mutta on se ainakin ummessa.\nMitäpä on tullut siis tehtyä? Kuukausi sitten kerroin siihen astisesta edistymisestä, ja onpa sitä urakoitu sen jälkeenkin, sillä laipiota (ja ikkunoita ja keittiöntasoa...) lukuunottamatta loputkin sisäpinnat ovat saaneet uuden maalipeitteen, ja niitä näkymättömämpiäkin hommia on puurrettu mm. uusien vesijohtojen ja toimivan hanan muodossa.\nSisustussuunnittelija saisi varmasti slaagin, sillä olemme yhdistelleet surutta entisten omistajien jättämiä kalusteita ja kellareistamme löytyneitä kamppeita. Mökki sai Suomen-tuliaisina mm. räsymaton ja savustuspöntön, ja viime viikon huippulöytö oli viidelläkympillä lunastettu vähän käytetty jääkaappi, johon Turun Sinapit saa säilöön. Olemme vältelleet tavaran uutena ostamista, sillä mökki on mökki, ja aivan präniköitä kamoja onkin vain ihan muutama, kuten vedenkeitin ja tiskirätti.\nTyö- ja hankintalista on edelleen aivan loputon. Nyt, kun mökki on sisältä asuttavassa kunnossa, on aika keskittyä ulkohommiin, kuten mökin maalaukseen ja terassin kunnostukseen - kylläpä se saunakin jo kummittelee takaraivossa. Pian ollaan kuitenkin (toivottavasti!) siinä vaiheessa, että voimme puuhastella, jos huvittaa, ei, koska on pakko.\nMieluumminhan sitä keskittyy nauttimaan jo niistä tehdyistä parannuksista ja hikoilun tuloksista kuin siihen, mikä on vielä pielessä.\nMaisemissa ei onneksi ole mitään valittamista.\nJoskus juuri parikymmentä mehiläisenpistoa saanut, ympäri tonttia pörriäisiä pakoon juokseva mies kuitenkin ilmestyy pilaamaan nekin. Aina ei voi voittaa.\nKirjoittanut Anni klo 11.13.00 8 kommenttia:\nJoko olette kyllästyneet raskauspäivityksiin? Ei se mitään, niin minäkin.\nEilen rikkoitui se rajapyykki, 36 viikkoa (ja yksi päivä), kun saan ilokseni alkaa ravata lääkärissä koko ajan. Aluksi näin lääkäriä neljän viikon välein, sitten kahden viikon välein viikosta 30 lähtien, ja nyt joka viikko. Mitään kokoarviota vauvasta ei ole tehty eikä tehdä, joten ellei jotain kummallista tapahdu ennen synnytystä, näen tyypin seuraavan kerran sitten ihan livenä. Kuten itsekin raskaana oleva lääkärini totesi: "It's just a waiting game now."\nVaikka tämä kuluva raskaus on ollut erittäin rutiininomainen ja yllätyksetön niin minulle kuin lääkärillekin, niin vakuutusyhtiön kanssa puljaamiselta ei silti olla vältytty. Kirjoitin aiemmin, miten petyin, kun en päässyt Suomessa ilmeisesti automaattisesti tehtävään 12 viikon ultraan, koska vakuutuksemme ei olisi hyväksynyt tällaiselle riskiryhmään kuulumattomalle suoritettavaa "turhaa" tutkimusta, vaan vajaan 700 dollarin lasku olisi jäänyt täysin omasta pussista maksettavaksi.\nUusin selkkaus liittyy pumppailuun. ACA:n, eli tuttavallisemmin Obamacaren, astuttua voimaan jokaisen vakuutuksen on tarjottava tuleville äideille rintapumppu, yksi per raskaus. Moni äiti palaa töihin (viimeistään) ruhtinaallisen 12 viikon, usein palkattoman, loman jälkeen, ja imettämistä on hankala jatkaa ilman pumppua, joten sen kannustamiseksi meillä mammoilla on mahdollisuus ostaa tai joissain tapauksissa vuokrata lypsykone vakuutuksen piikkiin.\nKaikki vakuutukset eivät kuitenkaan maksa kaikenlaisia imuttimia. Jotkut korvaavat vain manuaalisen pumpun, jotkut perusmallin automaattisesta, kun jotkut taas kattavat satojen dollareiden deluxe-mallit. Vaikka en olekaan palaamassa työelämään, ajattelin hyödyntää tämän edun. Yllätyin iloisesti, kun kuulin, että muuten niin kökkö vakuutuksemme korvaisi aika pramean automaattipumpun. Sain kahden valtuutetun myyjän nimen, joihin yhteyttä ottamalla voisin valita itselle mieluisen vekottimen, ja he vuorostaan ottaisivat yhteyttä lääkäriini reseptiä ja valtuutusta varten ja toimittaisivat pumpun kotiovelle asti. Helppoa.\nEilen välittäjäfirmasta tuli sähköpostia, että vakuutustietojen kanssa oli häikkää. Kun saimme ne selviteltyä, saimme tänään paluupostia, jossa ilmoitettiin, ettei vakuutus korvaisi sitä hieno(hko)a pumppua, jonka olimme valinneet, vaan pelkän perusmallin. Niin, ja lääkärille pitäisi soitella ja pyytää heitä faksaamaan (ei sentään morsettamaan) pumppuresepti firmalle.\nTämän hetken tiedolla kaiken pitäisi olla kunnossa, mutta huomenna on uusi päivä.\nEipä tämä elämä onneksi pelkkää vakuutusviidakkoa ole. Ihanaiset ystävämme järjestivät meille viikonloppuna baby sprinklen, eli baby showerin pikkuveljen. Panimolla, oluttynnyrien keskellä. Oli todella rennot pirskottelut, joihon miespuolinenkin kansa oli tervetullutta. Väki viihtyi, kun tarjolla oli herkullista pienpanimo-olutta ja taivaallista pizzaa. Saimme sprinklemäiseen tapaan lahjaksi kasan vaippoja ja kosteuspyyhkeitä, mutta saipa pieni mies paljon muutakin.\nLahjakasseista paljastui mm. muumia, business casual -asua, Royals-aivopesua ja toivottavasti ei toteen käyvää ennustusta luonteenlaadusta.\nNoista pienistä vaatteista meinaa tulla vähän vauvakuume.\nKirjoittanut Anni klo 15.48.00 Ei kommentteja:\nKirjoittanut Anni klo 11.37.00 2 kommenttia:


saako pieniä punaisia linssejä liottaa?\nYleisesti linssien liottaminen lyhentää niiden keittoaikaa. Punaiset linssit kypsyvät noin 10 minuutissa. Haittaa liottamisesta tuskin on, mutta on hyvä lukea ohjeet kunkin tuotteen osalta erikseen, sillä joitakin linssejä kehoitetaan kuitenkin huuhtelemaan. 21.3.2018 13:46Helsingin kaupunginkirjasto\nmiksi vaaditaan yön yli liottamista?\n"Yön yli" tarkoittanee kahtatoista tuntia. Muutamissa ohjeissa kuivattujen herneiden liottamisaika on ilmaistu täsmällisemmin, eli vähintään 12 tuntia. Liottamiseen ei tietääkseni liity mitään noituuksia. Palkokasvien haitalliset yhdisteet liukenevat myös päiväsaikaan. 6.2.2018 13:22Helsingin kaupunginkirjasto\nMiksi alkoholijuomapulloissa ei ole lapsilukollista korkkia?\nNs. turvakorkkia käytetään pulloissa, jotka sisältävät voimakkaita pesu- ja puhdistusaineita tai myrkyllisiä ja syövyttäviä aineita. Tarkoituksena on etteivät lapset pääsisi niitä helposti avaamaan. Lapsilukko alkoholia sisältävissä pulloissa olisi ideana mielenkiintoinen. Voisi kyllä olla niin, että janoinen juomari sen korkin kyllä tavalla tai toisella avaisi. Alkoholijuomien...12.7.2017 15:35Helsingin kaupunginkirjasto\nMiksi ihminen ei syö pyydystämiään kettuja ja susia?\nLihan makuun vaikuttaa olennaisesti se, millainen ruokavalio eläimellä on ollut. Monien lihansyöjien kuten ketun ja suden liha maistuu monien mielestä liian erilaiselta verrattuna kasvinsyöjien lihaan, joiden makuun olemme tottuneet. Jos eläisimme nykyistä paljon niukemmissa elinolosuhteissa, saattaisimme syödä myös suden ja ketun lihaa. Makumieltymyksiimme vaikuttaa perimä, mutta suurelta osin makumieltymykset ovat myös opittuja. Pienten lasten makumieltymyksiin vaikuttaa sekin, mitä äiti on...21.7.2008 21:59Helsingin kaupunginkirjasto\nTuoreen aprikoosin hiilihydraattimäärä 100 g:ssa.\nTuore aprikoosi sisältää hiilihydraatteja 11,2 grammaa/100 g. Vitamiini- ja hivenainemäärät käyvät ilmi ensimmäisestä lähdelinkistä. Pearls Of Samarkand -niminen aprikoosin siemen on ainut tuote, josta löytyy täydellinen ravintoainesisältö. Näitäkin voi tutkia lähdelinkistä. 7.2.2017 17:57Helsingin kaupunginkirjasto\nOnko ihminen kaikkiruokainen saalistaja vai kasvissyöjä joka tulee sairaaksi liharuuista?\nIhminen on sekasyöjä, jonka ravintoon on kuulunut sekä lihaa että kasviksia. Elimistömme ei ole puhtaasti kasvissyöjä - tai lihansyöjäeläimille tyypillinen vaan pikemminkin kaikkiruokaisten eläinten elimistö. Ihmiseltä puuttuu mm. lihansyöjäeläimille kehittyneet hampaat. Petoeläinten sahanterämäiset hampaat eivät sovellu ruohon syömiseen, mutta sekaravintoa syövien nisäkk...26.1.2017 10:02Helsingin kaupunginkirjasto\nOnko hedelmäsokerilla makeutettu tuo terveellisimpi kuin "tavallisella" sokerilla?\nHedelmäsokeria eli fruktoosia on pidetty aiemmin muita sokereita terveellisempänä, koska se ei nosta ja laske verensokeria yhtä jyrkästi kuin tavallinen sokeri. Viimeaikaisten tutkimusten mukaan hedelmäsokeri onkin varsin epäterveellistä. Sen syöminen voi altistaa sydän- ja verisuonitaudeille, rasvamaksalle ja kakkostyypin diabetekselle, ja jopa hidastaa oppimista ja heikentää muistia. Hedelmien syöminen sen sijaan kannattaa,...20.9.2016 13:55Helsingin kaupunginkirjasto\nMiksi lähes kaikkiin lihajalosteisiin lisätään sokeria joko glukoosina, siirappina tai sellaisenaan?\nHKScan Finlandin kuluttujaneuvonnasta kerrottiin, että kokoliha- ja täyslihatuotteisiin käytetään glukoosia tai tärkkelyssiirappia maun pyöristäjänä. 5.2.2016 10:28Helsingin kaupunginkirjasto\nMiten voi itse tehdä viilin siementä?\nMeijerissä viili tehdään lisäämällä maitoon paitsi hapatteta myös viilihometta, jonka ansiota on perinteisen viilin samettinen pinta. Siksi viiliä valmistetaan kotikeittiössä helpoiten käyttämällä viilin siemenenä valmista viiliä. Viiliä voi kuitenkin valmistaa myös ilman viilihometta. Viilin sijasta valmistuksessa voi käyttää esim. smetanaa tai melkein mitä tahansa...17.8.2015 14:55Helsingin kaupunginkirjasto


Ruokolahden kunnanvaltuusto hylkäsi Virmutjoen koulusta saadun tarjouksen ja hyväksyi pulskasti ylijäämäisen ensi vuoden talousarvion - Uutisvuoksi\nRuokolahden kunnanvaltuusto hylkäsi V...\nJulkaistu 10.12.2019 10:48\nRuokolahti investoi ensi vuonna noin miljoonalla eurolla ja lyhentää samalla reippaasti velkojaan. Tilikauden ylijäämä on 430 000 euroa, mikä on yleinen taloustilanne huomioiden hyvä saavutus, kunnanjohtaja Tuomo Sallinen sanoo.\nRuokolahden kunnanjohtaja Tuomo Sallinen kertoo, että budjettia käsiteltiin hyvässä hengessä. Yhtään muutosesitystä ei tehty.\nRuokolahden kunnanvaltuusto hyväksyi ensi vuoden talousarvion maanantai-illan kokouksessaan.\nMuutosesityksiä ei jätetty, joten äänestyksiäkään ei tarvittu. Budjetti käsiteltiin valtuustossa muutenkin hyvässä hengessä, kertoo kunnanjohtaja Tuomo Sallinen.\n— Talousarvio on 430 000 euroa ylijäämäinen. Se on hyvä tulos ottaen huomioon yleisen kunnallistalouden tilan. Yleisesti oltiin tilanteeseen tyytyväisiä, Sallinen sanoo.\nTalousarvion vuosikate on 2,2 miljoonaa euroa, poistot 1,9 miljoonaa euroa ja investoinnit hieman yli miljoona euroa.\nLainoja Ruokolahti aikoo lyhentää 1,1 miljoonalla. Uutta lainaa ei oteta, koska ei ole tarvetta, kunnanjohtaja perustelee.\nMyös tulevat suunnitteluvuodet näyttävät myönteisiltä.\n— Talous on tulevinakin vuosina tasapainossa, Sallinen sanoo.\nVirmutjoen koulua odottaa ratkaisuja\nKokous kesti kaikkinensa 1,5 tuntia.\nValtuusto hyväksyi budjetin lisäksi kunnanjohtajan esityksen olla hyväksymättä Virmutjoen kyläkoulusta jätettyä 40 000 euron tarjousta.\nVirmutjoen koulun tilanteeseen palataan teknisten palvelujen lautakunnan seuraavassa kokouksessa tammikuussa.\nVaihtoehtoina ovat myynnin ohessa ainakin koulun remontointi siellä sattuneen vesivahingon osalta, tai rakennuksen purkaminen.\nSeuraavaksi Virmutjoen koulun tilannetta ruoditaan teknisten palvelujen lautakunnassa tammikuussa. Arkistokuva.\nJälkimmäistä vaihtoehtoa Sallinen pitää itse toistaiseksi epätodennäköisenä, vaikka tätäkään ei voi kokonaan sulkea pois.\n— Koulurakennus on kohtalaisen hyvässä kunnossa. Pyritään löytämään sille hyvä omistaja ja jatkokäyttöä.\nJo saatu 40 000 euron tarjous tyrmättiin, sillä venäläisen ostajaehdokkaan suunnitelmia ei pidetty uskottavina, ja kauppaa pidettiin kunnan kannalta riskialttiina.\nRuokolahden talousarvio 2020\nUutisanalyysi: Pulskasti ylijäämäinen budjetti, ei uutta lainaa tai aktiivisia säästötoimia — Miten Ruokolahti onnistuu siinä, missä Imatra ja Rautjärvi eivät? 2.1.2020 5:00


Orgasmivaikeudet voivat johtua siitä, että mietit liikaa, miltä näytät orgasmin hetkellä - MTVuutiset.fi\nÄlä mieti tätä nautinnon hetkellä – pilaa orgasmin: "Jotta naiset voisivat todella nauttia mahtavasta seksistä..."\nKatso myös: Miksi naiset teeskentelevät orgasmin? Miksi orgasmi on niin tärkeä? Erityistason seksuaaliterapeutti Marja Kihlström vieraili Huomenta Suomessa vuonna 2018 puhumassa naisen orgasmeista.\nJulkaistu 26.06.2021 19:20\nEi ole lainkaan harvinaista, etenkään naisten keskuudessa, olla tietoinen kasvoistaan hekuman huipulla, kertoo Health-sivusto. Moni ajattelee tietävänsä, miltä orgasmin hetkellä tulisi näyttää. Pornosta on opittu, miten hillityltä ja hallitulta kasvot näyttävät nautinnon huipulla.\nOnkin ironista, että kasvot, joita naiset välttelevät, ovat todellisuudessa kasvot, jotka kiihottavat.\nEräässä Journal of Sex Research -julkaisussa vuonna 2007 esitellyssä tutkimuksessa huomattiin, että heterosuhteissa eläville miehille tuli maskuliinisempi olo ja heidän seksuaalinen itsetuntonsa kasvoi, kun he fantasioivat naisesta, joka saa orgasmin harrastaessaan seksiä heidän kanssaan.\nÄlä mieti, vaan nauti.\n– Jos olet huolissasi siitä, näytätkö täydelliseltä, kun koet tämän, se on kuin sinulla olisi joulukuusen alla lahja, jota et avaa. Se on siinä sinun nautittavanasi, mutta et nauti siitä.


Niemen nälkä kasvaa syödessä - Mäkihyppy\nSuomalaishyppääjien parhaasta tuloksesta Courchevelissä Ranskassa vastannut Sami Niemi oli kisan jälkeen hiukan hämillään. Toisaalta tulosvarmuus ja selvä nousujohteisuus ilahdutti, mutta nappisuoritus jäi puuttumaan. Niemi sijoittui 20:nneksi. 122- ja 117-metrisillä hypyillään yhteispistein 319,8.\n”Vieläkin jäi vähän hampaankoloon. Aamulla kun hypättiin treenit, niin olin yhdellä treenikierroksella toinen. Karsinnoissa ja kisassakin tuli ihan samanlaista tasaista koko päivän. Sijoitus oli hyvä, mutta kun se ei tullut huippusuorituksella, vaan jäi paljon parannettavaa. Kehityskaari näyttää kuitenkin hyvältä ja luottavaisin mielin mennään Hakubaan. Jos Einsiedelnin jälkeen olin nälkäinen, niin nyt vasta olenkin.”, Niemi kertoo.\nAnssi Koivuranta oli 22:s, Lauri Asikainen 33:s ja Jarkko Määttä hyppäsi 39:nneksi. ”Tänään otettiin taas askel eteenpäin, kun kaksi urheilijaa oli finaalikierroksella. Sami sinänsä teki kohtuulliset hypyt, mutta Anssilla ei ollut kyllä omaa parasta tasoa. Se mitä lähdettiin hakemaan, että nähdään oma taso missä mennään, niin nyt taas tiedetään enemmän. Päämäärätietoisesti mennään eteenpäin ja kärkeä otetaan kiinni porras portaalta. Kärkeen tähdätään ja sen mukaan kaikki tehdään, mutta se jää nähtäväksi, kuinka kauan kärjen saavuttamiseen menee”, päävalmentaja Jani Klinga kommentoi kisaa.\n”Kyllä oli surkea päivä meikäläiseltä. En saanut mitään aikaan mäessä ja olen todella pettynyt suorituksiin. Varmaan menin samaan ansaan kuin Einsiedelnissa, halu pärjätä on niin kova. Nyt pääsin finaalikierrokselle ja toi formaatti tuli ajettua läpi, mutta on niin älyttömän sekava setti, ettei tiedä edes monentena oli”, Koivuranta kommentoi.\nNorjan Andreas Stjernen voitti pistein 375,5 ja Phillip Sjøen oli toinen 374,3 . Puolan Kamil Stoch pilasi norjalaisten kolmoisvoiton sijoittumalla kolmanneksi puoli pistettä Tom Hilden edelle (371,2-370,7).


tettiläinen arkistot - Nuorten Akatemia\nHelsingin Sanomat uutisoi 5.9., että monelle nuorelle TET-jakso on pettymys. TET-harjoittelu on ... Lue lisää\nOn itsestään selvää, että Nuorten Akatemia -nimisenä organisaationa tarjoamme vuosittain tettiläisille harjoittelupaikkaa. Samalla kohtaamme vuosittain nuoria, jotka saavat meillä ensimmäisen kosketuksensa työelämään ja joiden kanssa opimme jatkuvasti itsekin uutta.\nNuorten kohtaaminen on palkitsevaa, mutta usein uuden tettijakson alkaessa kaikkia osapuolia hieman jännittää, myös meitä! Kuinka kohtaamme nuoren toimistoarjen keskellä? Otammeko häntä tarpeeksi huomioon? Osaammeko tarjota oikeanlaista tukea ja sopivan haastavia ja kiinnostavia työtehtäviä? Aina ei ole helppo muistaa, että se mikä itselle on arkista ja tuttua on toiselle vierasta ja uutta. Nuoren voi olla vaikea sanoittaa, millaisia työtehtäviä hän haluaisi tehdä, eikä hänellä luultavasti ole tietoa siitä, mitä kaikkea ylipäätään on mahdollista tehdä. Tästäkin syystä pidämme tettiläisen kanssa säännöllisiä keskustelutuokioita siitä, onko TET-jakso menossa toivottuun suuntaan.\nOman työn ohessa nuoren ohjaaminen voi alkuun tuntua lisävaivalta, mutta TET-jakson jälkeen positiiviset, myötäilon ja -onnen tunteet ovat joka ikinen kerta päällimmäisinä. Hyvä etukäteissuunnittelu, erilaisten työtehtävien pohdinta ja vastuiden jakaminen keventävät ohjausvastuuta ja luovat myös tetttiläiselle hyvät ja turvalliset raamit. Olemme kokeneet esimerkiksi virtuaalisen lukujärjestyksen erinomaiseksi käytännön ratkaisuksi tettiviikon järjestämiseen. Näin nuori pystyy helposti itse seuraamaan, mitkä ovat hänen seuraavia työtehtäviään ja vastaavasti koko toimistomme väki voi käydä katsomassa tettiläiselle suunniteltuja tehtäviä, ja samalla lisätä uusia hommia tettiläistä varten.\nTettiläiset osallistuvat meillä kaikkiin perustoimintoihin ja pääsevät näkemään, millaista ja miten monipuolista toimistoarkemme on. Tettiläiset ovat hyvin erilaisia, aivan kuten me kaikki aikuisetkin olemme. Yksi tykkää kirjoittaa ja tehdä haastatteluja, toinen tykkää valokuvata ja kolmas tehdä käsillään jotain konkreettista, esimerkiksi postitusta. Pyrimme muodostamaan TET-jaksot nuorten toiveita kuunnellen ja heidän vahvuuksiaan hyödyntäen. Lisäksi pyrimme myös siihen, että halutessaan nuori pääsee meillä myös haastamaan itseään omien kehityskohteidensa parissa. Erityisen paljon olemme pyytäneet nuoria esimerkiksi pelien, nettisivujen ja erilaisten materiaalien testaajiksi. Heillä on ymmärrys siitä, millaisin silmin nuori palveluamme tai tuotettamme katsoo.\nNuorten ottaminen mukaan työelämään on erityisen tärkeää juuri nyt. Tettipaikat ovat olleet kiven alla ja viime kesänä moni nuori jäi ilman kesätöitä: tähän me vastasimme ottamalla kesällä 2020 yhden kesätyöläisen sijaan kaksi nuorta kesätyöntekijää. Pieni ele yhdeltä organisaatiolta, mutta sen vaikutus voi olla merkittävä juuri sille nuorelle, joka olisi muuten saattanut jäädä ilman kesätyöpaikkaa.\nVaikka valtaosa työntekijöistämme on ollut koko syksyn etänä, ovat meillä toteutuneet TET-jaksot siitä huolimatta onnistuneet mallikkaasti. Oikeastaan etätyöskentely on voinut tarjota nuorille entistä monipuolisemman kuvan työelämästä. Nuoret ovat TET-jaksojen aikana päässeet näkemään sekä perinteisempää toimistolla työskentelyä että sitä, kuinka asiat hoidetaan videopuheluiden avulla, ja millaisia erilaisia verkkoalustoja etätyöskentelyn tukena voidaan käyttää.\nPandemia jättää varmasti jälkensä työelämään ja tapoihin tehdä töitä. Nyt kun alkujärkytyksen jälkeen monissa paikoissa on löydetty vallitsevaan tilanteeseen sopivat tavat toimia, niin käsillä on myös mitä otollisin hetki ottaa nuori tutustumaan muuttuvaan työelämään.\nTET-jaksonsa Nuorten Akatemiassa on syksyn 2020 aikana suorittanut kaksi nuorta. Nuorten Akatemian TET-paikasta kiinnostuneet nuoret voivat laittaa hakemuksen sähköpostitse osoitteeseen info@nuortenakatemia.fi.


Heroes of the Pacific - PlayStation 2 – PS2-peli\nOta osaa toisen maailmansodan kiivaimpiin ilmataisteluihin amerikkalaisilla huippukoneilla.\nTämä jännittävä kuvaus katkerasta taistelusta Tyynenmeren ilmaherruudesta tarjoaa lennettäväksi suuren joukon autenttisia toisen maailmansodan sotilaskoneita - pelattavana sekä japanilaisia että amerikkalaisia koneita. Monipuolisilla hävittäjillä pääset kiihkeisiin lähitaisteluihin, kun taas monilla eri pommittajilla pääset iskemään vihollisen kimppuun tappavan tarkasti.Jokaisella koneella on selkeästi omat ominaisuutensa, joten vaihtelua ei pelistä ainakaan puutu. Sen takaavat kattava kampanja ja 85 eri konetyyppiä. Sinun täytyy hallita ne kaikki, mikäli haluat selvitä Pearl Harbourin ja Midwayn kaltaisista eeppisistä taisteluista.Tarjolla valtava valikoima autenttisia toisen maailmansodan aikaisia lentokoneitaTaistele tiesi läpi sodan kiihkeimpien taisteluidenPelattavana eeppisiä taisteluita, joissa taivaalla taistelee jopa 150 konetta samanaikaisesti\nWebsite ©Sat Apr 29 04:41:26 BST 2017 Sony Computer Entertainment Europe. Kaikki nettisivujen sisältämä materiaali, pelien nimet, tuotenimet ja/tai –hahmot, tavaramerkit, kuvamateriaali sekä liitännäinen kuvakieli ovat omistajiensa tavaramerkkejä ja/tai tekijänoikeusmateriaalia. Kaikki oikeudet pidätetään. Lisätietoa


Seurusteluun ei saa painostaa! | Hyväkysymys.fi\nVideot | Nuoret | Seksuaalisuus | Seurusteluun ei saa painostaa!\nSeurusteluun ei saa painostaa!\nJulkaistu 07.06.2019 - Väestöliitto\nOsa nuorista alkaa seurustella jo yläaste aikoina, toiset lukiossa tai ammattikoulussa, yliopistossa tai ammattikorkeakoulussa. Jokainen vaihtoehdoista on aivan yhtä oikein. Sekin on oikein, vaikka ei seurustelisi lainkaan. Työelämänkin voi aloittaa ilman seurustelua, sillä joitakin ihmisiä seurustelu ei kiinnosta lainkaan tai sitten sitä oikeaa ei ole vielä löytynyt.\nNuorena seurustelemattomuus voi tuntua pahalta, mutta esimerkiksi 18-vuotiaalla ei ole vielä mikään kiire sitoutua toiseen ihmiseen. Nuoruuttaan voi elää myös ilman kumppania, suutelemista ja parisuhderiitoja. Jos kaveripiirissä yksi toisensa jälkeen löytää seurustelukumppanin, voi se tuntua pahalta, jos jää ainoaksi jolla ei vielä ole kokemusta seurustelusta. Tämä varmasti luo paineita henkilölle itselleen, vaikka kaverit eivät sitä niin ajattelisikaan. Ymmärrän tämän asian hyvin sillä siitä saattaa tulla jopa ulkopuolinen tunne, jos on ainoa joka ei seurustele. Näin ei pitäisi kuitenkaan olla, sillä jokainen kasvaa ja kehittyy omassa tahdissaan. Vaikka ei olisi edes halua löytää seurustelukumppania, voi pahimmassa tapauksessa jäädä ihan ulkopuoliseksi kaveripiirin keskusteluista.\nTämän vuoksi kaveripiirissä onkin tärkeää, ettei ketään ainakaan pakoteta suhteeseen yleisellä mielipiteellä siitä, että kaikkien kuuluisi jo seurustella. Kumppanin ja vakituisen parisuhteen löytämisestä ei kannata ottaa paineita varsinkaan nuorena. Nuoruus on kliseisesti sanottuna huoletonta aikaa, jonka jälkeen ehtii kyllä asettua aloilleen, kun se oikea löytyy vierelle. Ja vaikka sitä ei heti nuoruuden jälkeen löytyisikään, ei siitä kannata huolehtia ainakaan etukäteen. Kiitos tekstistä: Laura Levä, Nuorten verkkolehti Kantti (verkkolehtikantti.fi)\nKuuntele podcastia Murroksessa - jonka aiheina on ulkonäköpaineet, porno, ihmissuhteet ja seksuaalisuus Mistä tietää, että on valmis ekaan kertaan. Lue artikkeleita ja katso videoita Lue siitä, mistä tietää että seksuaaliset teot pitää keskeyttää Lue teksti siitä, kuinka voi tehdä aloitteen seurusteluun Kuuntele podcast seksuaalioikeuksista ja kuinka kaikilla on oikeus omaan seksuaalisuuteen Tutustu nuorten parisuhdekurssiin Lue siitä, mikä on deittiraiskaus Katso video siitä, kuinka tunnistaa epäilyttävän nettitutun Lue suojaikärajasta Lue Nuorten Väestöliiton artikkeleita seksistä ja seksuaalisuudesta


Liitinnippa Opal EM 3/8" x 10 mm UK/Putki 2 kpl | bauhaus.fi\nLiitinnippa Opal EM 3/8" x 10 mm UK/Putki 2 kpl\nOpalin liitinnippa. Valmistettu kestävästä erikoismessingistä, pinta kromattu. Liittimiä käytetään mm. hanojen asennukseen. Adapterin päät ovat 3/8 ulkokierteinen liitos ja 10 mm liitos puserrusliittimeen. Pakkaus sisältää kaksi liitinnippaa.\nLiitäntä 1: 3/8" (10)\nLiitäntä 2: 10 mm letkuliitin\nhttps://www.bauhaus.fi/liitinnippa-opal-em-3-8-x-10-mm-uk-putki-2-kpl.html 295111 Liitinnippa Opal EM 3/8" x 10 mm UK/Putki 2 kpl https://cdn.bauhaus.fi/media/catalog/product/6/1/61220869-web_1.jpg 10.4 10.4 EUR InStock /Tuotevalikko/LVI - LÄMMITYS, VESI JA ILMASTOINTI/Käyttövesi/Putkiliittimet Opalin liitinnippa. Valmistettu kestävästä erikoismessingistä, pinta kromattu. Liittimiä käytetään mm. hanojen asennukseen. Adapterin päät ovat 3/8 ulkokierteinen liitos ja 10 mm liitos puserrusliittimeen. Pakkaus sisältää kaksi liitinnippaa. Opal EUR add-to-cart webshop:Ei clickcollect:Kyllä https://cdn.bauhaus.fi/media/wysiwyg/brand/4887.png https://cdn.bauhaus.fi/media/wysiwyg/brand/4887.png energialuokka:No badge:No Ei Kyllä Ei Nouto tavarataloista Nipat


Jehovan todistajien Suomen haaratoimisto (Betel)\nPuutarhatie 60, Vantaa\nJulkista sähköpostiosoitetta ei Jehovan todistajilla Suomessa ole. Sitä ei myöskään tule missään vaiheessa. Tämän tiedon vahvisti tiedottaja Veikko Leinonen 22.09.2011. Veikko Leinosen näkemyksen mukaan sähköpostista voisi muodostua ns. "keskustelupalsta", ja se ei hänen mukaansa olisi rakentavaa.\nTuo oli yllättävä ajatus, kun monet ihmiset ovat ihan tosissaan luulleet, että Jehovan todistajat pyrkivät keskustelemaan ihmisten kanssa. Mutta ilmeisesti näin ei ainakaan enää ole.\nJehovan todistajien julkaisemassa kirjassa "Puhu perustellen käyttämällä Raamattua" on useita sivuja aiheesta "Miten voisit raivata pois mahdollisia keskustelun esteitä". Tässä muutamia esimerkkejä tuosta kirjasta:\n"EN OLE KIINNOSTUNUT"\n● ”Saanko kysyä, tarkoitatteko, ettette ole kiinnostunut Raamatusta, vai eikö uskonto yleensä kiinnosta teitä? Kysyn sitä sen vuoksi, että olemme tavanneet monia, jotka ovat joskus olleet uskonnollisia, mutta eivät enää käy kirkossa, koska he näkevät kirkoissa paljon ulkokultaisuutta [tai: he ajattelevat, että uskontoa käytetään vain rahan hankkimiseen; tai: he eivät hyväksy sitä, että uskonto sekaantuu politiikkaan jne.]. Ei Raamattukaan hyväksy sellaisia tapoja, ja se esittää ainoan perusteen sille, että voimme suhtautua tulevaisuuteen luottavaisesti.”\n● ”Jos tarkoitatte sitä, ettette ole kiinnostunut jostakin toisesta uskonnosta, voin ymmärtää sen. Mutta olette hyvin todennäköisesti kiinnostunut siitä, millaista tulevaisuutta voimme odottaa, kun otamme huomioon ydinsodan uhan [tai: kuinka voimme suojella lapsiamme huumeiden väärinkäytöltä; tai: mitä voitaisiin tehdä rikollisuuden suhteen, jottei meidän tarvitsisi pelätä kävellessämme kaduilla jne.]. Olisiko tähän mielestänne olemassa mitään todellista ratkaisua?”\n● ”Johtuukohan se siitä, että teillä on jo jokin uskonto? .... Sanokaahan, uskotteko, että näemme koskaan aikaa, jolloin kaikki kuuluisivat samaan uskontoon? .... Mikä mielestänne estää sen? .... Jotta uskonnolla olisi merkitystä, mihin sen tulisi perustua?”\n● ”Voin ymmärtää sen. Muutamia vuosia sitten en itsekään ollut kiinnostunut. Mutta luin Raamatusta jotakin sellaista, mikä auttoi minua katsomaan asioita eri valossa.” (Näytä henkilölle, mikä tuo kohta oli.)\n(Lainaus oli otettu em. kirjasta sivulta 16.)\n”MINULLA ON OMA USKONTONI”\n● ”Haluaisitteko kertoa, opettaako teidän uskontonne, että tulee aika, jolloin oikeamieliset ihmiset elävät maan päällä ikuisesti? .... Eikö tällainen ajatus tunnukin kiehtovalta? .... Se esitetään täällä Raamatussa (Ps. 37:29; Matt. 5:5; Ilm. 21:4).”\n● ”Olen samaa mieltä siitä, että jokaisen ihmisen täytyy tässä asiassa tehdä oma ratkaisunsa. Mutta oletteko tiennyt, että Jumala itse etsii tietynlaisia ihmisiä tosi palvojikseen? Huomatkaa, mitä sanotaan täällä Johanneksen 4:23, 24:ssä. Mitä Jumalan palvominen ’totuudessa’ mahtaa merkitä? .... Mitä Jumala on antanut meille auttaakseen meitä tietämään, mikä on totta ja mikä ei? .... (Joh. 17:17.) Ja pankaa merkille, kuinka tärkeää se on meille henkilökohtaisesti (Joh. 17:3).”\n● ”Oletteko ollut uskonnollinen ihminen koko elämänne? .... Uskotteko, että ihmiskunta tulee koskaan yhdistymään yhden uskonnon alaisuuteen? .... Se, mitä täällä Ilmestyksen 5:13:ssa sanotaan, on saanut minut ajattelemaan paljon tätä asiaa... Mitä tarvitaan, jotta me voisimme olla tässä mukana?”\n(Lainaus oli otettu em. kirjasta sivulta 18.)\nSähköposti olisi mainio keskusteluväline Betelin ja kiinnostuneen ihmisen välillä, jos Betel olisi ihan aidosti kiinnostunut ihmistä ja heidän kysymyksistään. Kirjailija Sinikka Nopolan sanoja voisi lainata tässä(kin) yhteydessä: "Kyä tässä jotain häikkää o".


Hampaankolosta: Takkirautaa hampaankoloon\nArvostamani blogiemäntä Ironmistress kirjoitti eilen hieman kieli poskella ehdotuksen uudeksi Hullunkuriset perheet korttipeliksi. Nimeltään se olisi "Dysfunktionaaliset perheet".\nKeskiäksy itse pyöritteli viime talvena vähän samantapaista blogausideaa. Kiihkeänä velloneen sateenkaariperhe-, polyamoria- jne -keskustelun innoittamana kaavailin silloin mielessäni uutta "Poliittisesti korrektit perheet" korttipeliä. Mutta kun en ehtinyt niitä kortteja heti siltä istumalta rustailla, idea päätyi sinne Keskiäksyn valitettavan laajaan coitus interruptus-kansioon.\nNo, Takkiraudan kommenteissa joku sitten ehdotti että nämä kortithan pitäisi ihan oikeasti laatia ja Ruukinmatruuna heittikin vastauksena seuraavanlaisen täkyn: "Keskiäkäinen Mies, huhuu...? Ottaisitko sinä korttisuunnittelun asiaksesi? Te saisitte varmaan Yrjöperskeleksen kanssa aika hauskan pakan aikaan :-) "\nYleensä en ns. tilausblogauksia (eli kirjoituksia toisten ehdotuksista) ole saanut tehtyä, sillä tämä minun kirjoitteluni on luonteeltaan hyvinkin impulsiivista. Mutta hullua ei koskaan kannattaisi yllyttää liikaa. Sateisen sunnuntaipäivän ratoksi yllätin itsenikin ja innostuin väkertelemään luonnokset osaan Matruunan ideoimista perheistä. Jatkoa seurannee joskus, tai sitten ei.\nMiten on Matruuna, ovatko nuo yhtään sinun visioidesi suuntaisia?\nAi niin. Pitäähän tästäkin pakasta löytyä myös se "Musta Pekka"\nLähettänyt Keskiäkäinen mies klo 19.17\nTomi 19. elokuuta 2012 klo 20.27\nEi RM noin kaunis ole. Ei lähellekkään.\nKetäs tuo Koivuniemen herra pieksää?\nKeskiäkäinen mies 20. elokuuta 2012 klo 9.29\nKun en Matruunaa livenä tunne, niin en oikeastaan osaa hänen ulkonäköönsä ottaa kantaa. ( Itsehän hän on joskus väittänyt että hänelle luoja on suonut enemmän substanssia kuin ulkonäköä, miten tuon nyt sitten tulkitseekaan) Mutta loppupelissä kauneus on aina katsojan silmissä. Ja vanhassa, kuluneessa repussakin voi olla hyvää evästä...\nKoivuniemen Herra ojentaa naapurin Villeä. Hän kun luottaa vanhaan kasvatusperiaatteeseen, jonka mukaan yhden lapsen kasvattamiseen tarvitaan koko kylä.\nKumitonttu 19. elokuuta 2012 klo 21.13\nOn se helppoa kun osaa...\nKeskiäkäinen mies 20. elokuuta 2012 klo 9.30\nHöpsis. Lähinnä se että osaa käyttää Googlea. Minähn oon vaan tälläinen sämplääjä.\nAnonyymi 20. elokuuta 2012 klo 0.36\n"Arvostamani blogiemäntä Ironmistress..."\nTää sama, jonka mielestä ateisteja on vain 2% väestöstä ja että ilman tekijänoikeuksia kukaan ei lois mitään. Toivottavasti arvostat naisellisten piirteiden vuoksi. ;)\nKeskiäkäinen mies 20. elokuuta 2012 klo 9.38\nArvostan monia blogaajia, mutta se ei tarkoita sitä, että he olisivat aina oikeassa. Tai olisin heidän kanssaan kaikesta samaa mieltä. Kun muistelee blogikirjoituksia tarkemmin, niin eihän edes Ruukinmatruuna ole aina täsmälleen samaa mieltä itsensä kanssa :-D\nArvostan Matruunaa blogaajana mm koska hän on:\n-erittäin tuottelias ja ahkera\n-kirjoittaa sujuvasti ja selkeästi, hankalistakin asioista\n-monipuolinen, aiheet vaihtelevat maan ja taivaan väliltä\nNiiden naisellisten piirteiden takia en juurikaan voi häntä arvioida, koska ne loistavat hänen blogissa poissaolollaan. Enempi tulee mieleen naistyyppi "hyvä jätkä"\nAnonyymi 21. elokuuta 2012 klo 2.45\nTäysi samanmielisyys on tylsää paitsi silloin kun se koskee faktoja. En maininnut näitä kahta esimerkkiä sen takia, että osoittaisin inhimillisen erehtymisen, vaan sen takia, että korjattunakaan hän ei muuta kantaansa, vaan mieluummin poistaa kritiikin blogistaan. Virheet ovat anteeksiannettavia, mutta haluttomuus myöntää virheitään ei ole.\nMatruuna on tuottoisa ja sen mahdollistaa kritiikitön kirjoitustyyli. Kun ei vaivaudu tarkistamaan väitteitään ja kirjoittaa mielenvirtaa, niin voi kirjoittaa paljon.\nToinen kunniaton piirre naisessa on aatteellisten vastustajiensa mustamaalaus. Libertalistit ovat kuulema psykopaattisia narsisteja. Matruuna näkee varmaankin itsensä kovinkin lämpimänä ihmisenä.\nAnonyymi 20. elokuuta 2012 klo 6.12\nOllakseen arvostettu ei tarvitse olla täydellinen tahi aina oikeassa.\nKeskiäkäinen mies 20. elokuuta 2012 klo 9.40\nAnonyymi 20. elokuuta 2012 klo 15.20\nHyvä pakka, kiitoksia tästä päivän piristyksestä! Ja eikun jatka samaan malliin, hyvä(t) kuva(t) kertoo usein enemmän kuin tuhat sanaa. :D\nKeskiäkäinen mies 23. elokuuta 2012 klo 23.34\nmukava kuulla, että on kyennyt jonkun päivää hieman piristämään. Kuvalla voi joskus korvata ne tuhat sanaa...\nVasarahammer 20. elokuuta 2012 klo 16.26\nTommi Turmiola muistuttaa ulkoisesti Jari Tervoa.\nKeskiäkäinen mies 23. elokuuta 2012 klo 23.30\nJosko niillä on sama dieetti?\nintrigööri 20. elokuuta 2012 klo 17.36\nVisa Juppilan hymyssä on jotain tuttua, sillä se tuo mieleen erään pienen maan eurooppaministerin. Voisi olettaa, että äänensävykin olisi suunnilleen yhtä ylimielinen. Kyllä tuommoisella pakalla sököä vetelisi yötä myöten, kuten nuorempana!\nKeskiäkäinen mies 23. elokuuta 2012 klo 23.29\nNyt ku sanoit, niin täytyy myöntää että yhdennäköisyys on melkoinen. Ja todennäköisesti myös luonteen suhteen.\nSökö ei oo koskaan llut mun juttuni. Nuorempana pelattiin koiraa ja sitten vähän isompana yökaudet tuppea, vaikken lappalainen olekkaan.\nJaska Brown 20. elokuuta 2012 klo 21.14\nPainokone kuumaksi ja markkinointi päälle, rikastut. Sähköpostissa sinulle muuten muu kuin hullunkurinen kortti.\nAnonyymi 21. elokuuta 2012 klo 13.51\nKoska tämänkertainen kuvankäsittelysessio oli näin onnistunut, niin olisko esim. tässä ideaa?\nYleisotsikkona eurokriisi ja kriisikonsulttitoimisto Cash&Urpolainen kantamassa vastuuta(TM).\nMahdollisia kuva-aiheita voisivat olla esim. Jykä supersankarin roolissa, kuten Teräsmiehenä. Toinen hyvä tyyppi voisi olla esim. kapteeni Amerikka (tässä tapauksessa siis tietysti kapteeni EUrooppa), hän kun näytti kyntensä jo II maailmansodan melskeissä jeesaamalla nazien ja japskien ikeessä huokaavia vetämällä pahiksia turpiin. Batman & Robin voisi toimia myös, Jykä Lepakkomiehenä ja Stupido Robinina vaikka? HeMan voisi toimia kanssa, Skeletoriksi sitten vaikkapa Soini tai tohtori Viha. Myös jokin Herkules-hahmo voisi kuvata hyvin tätä vastuunkantaminen katkeraa suloisuutta...\nPahan Voimia kuvaamaan kävisi hyvin jokin Sormusten Herra- tyylinen Impiwaara-miljöö, jossa tuo myyttinen Impiwaara voitaisiin kuvata esim. suomalaisena Mordorin vuorena, asiaankuuluvinen örkkeineen sun muine zombeineen. Tai jos uskontoteema inspiroi, niin Jehovien kuvamateriaaleista löytyisi varmana herkkupaloja moneen lähtöön, siellä tahollahan sitä Maanpäällistä Taivasten Valtakuntaa on venattukin jo hyvän aikaa... Myös sosialistinen realismi soveltuisi hyvin, pikkuisen päivitettynä.\nTässäpä vaan muutamina ideoita, joita kieroonkasvanut mieleni on loihtinut paremman ajattelemisen puutteessa. ;)\nPS: Tuon korttipakan Musta Pekkakin on sopivasti valmiina, viittaan tässä erääseen vastoittain valmistuneeseen suureen elokuvaproduktioon, mutta jääköön nyt linkkaamatta, etten syyllisty tuomittavan wihamateriaalin levittämiseen edes tuottamuksellisesti... ;)\nKeskiäkäinen mies 23. elokuuta 2012 klo 23.26\nkiitos vaan hyvistä ideoista. Pistetään korvan taa. Mulla on aika impulsiivista ja äkkinäistä tämä blogin kanssa touhuaminen. Jo jokin ajatus päähän juolahtaa, se pitää koittaa pikaisesti pullauttaa ulos, muuten se kokonaan tekemättä. Siksi sellaist tilausjutukaan ei yleensä tahdo onnistua.\nIronmistress 22. elokuuta 2012 klo 8.19\nBuahahahaa! Todella MAINIOT kortit - juuri sitä, mitä täälläpäässä funtsittiin!\nKortteihin voisi vielä lisätä yläreunaan perheen nimi ja syy, miksi perhe on dysfunktionaalinen, ja lisätä vasempaan yläkulmaan pienet symbolit. Vaikkapa seuraavasti:\nYlisuoriutujat - kärähtänyt nuotio\nPäihdeväärinkäyttäjät - pullo\nKurinpitäjät - fasces-symboli\nHihhulit - juurestaan palava risti\nPedofiilit - tikkukaramelli\nVapaakasvattajat - vertavuotava sydän\nMielenterveysongelmaiset - happy face\nTunnevammaiset - rivo sormimerkki\nRikolliset - sorkkarauta\nUusavuttomat - peukalo keskellä kämmentä\nIronmistress 22. elokuuta 2012 klo 8.33\nMuutama havainto vielä:\n- Täälläpäässä ajateltiin Riina Juppila tyypilliseksi nenä kirjassa olevaksi perhetytöksi joka vetää pelkkiä kymppejä ja jolla ei ole muuta elämää. Juppilat olivat ylisuoriutujia eli he hankkivat burnoutteja a) tavalla b) toisella ja heillä tunne-elämä jää suorittamisen varjoon. Mulqvistin perhe (tunnevammaiset) puolestaan voisi olla tyypillinen juppiöykkäriperhe.\n- Niko Turmiola on todella mainion näköinen :)\n- Adolf Koivuniemelle voisi lisätä pienet kalapuikkoviikset nenän alle. Kyse on perheestä, jossa kurinpito on mennyt överiksi, jossa vanhemmat ovat täysin autoritaarisia ja jossa kaikki perheongelmat ratkaistaan piiskalla ja tukistamisella. Seuraus on sitten, että lapset oppivat väkivaltaisiksi. "Piiskaneiti" on tietysti väännös Niiskuneidistä, joka viittaa siihen, että vanhemmat tylyttävät tyttärensä niin, että hän on lapsena itkenyt itsensä uneen ja vanhemmiten hänestä on tullut sadomasokisti.\n- Hurskaisen perheessä isän nimi Fred viittaa Fred Phelpsiin, Westboron baptistikirkon johtajaan. Äidin nimi Aisha viittaa Muhammedin lempivaimoon. Pojan nimi viittaa Richard Dawkinsiin ja tytär Dina löytyy 1. Mooseksen kirjasta ja miten hänelle sitten kävi...\n- Jorma Jortikka voisi olla klassinen tikkukaramelleillä tai sitten olutpulloilla viekotteleva jamppa. "Jorma" on peniksen vulgaarinimi. Äidin nimi "Maggie May" viittaa Rod Stewartin samannimiseen biisiin - Rod Steward joutui lapsena vanhemman naisen hyväksikäyttämäksi, joka jätti häneen traumat.\nIronmistress 22. elokuuta 2012 klo 8.40\n- Täälläpäässä ajateltiin Josif Sairanen asehulluksi salaliittoteoreetikoksi (nimi viittaa Staliniin). Hänelle voisi panna toiseen käteen pistooli ja toiseen periskooppi plus nenän alle Stalin-viikset. Pojan nimi "Jaco" viittaa jakomielitautiin, ei jazz-basisti Pastoriukseen.\n- Luuserin perhe (uusavuttomat) osuivat juuri nappiin!\nPakasta puuttuvat vielä Mulqvistin perhe (tunnevammaiset), Taulapään perhe (rikolliset) sekä Frimanin perhe (vapaakasvattajat). Mulqvistit voisivat olla juppiöykkäreitä, Taulapäät puolestaan risupartaisia pikkuroistoja ja Frimanit puolestaan tapauksia, joilla kaikki toimii teoriassa mutta mikään ei käytännössä...


Home » Synnytyksen ABC blogi » Espoon sairaalan synnytysosasto\nJorvin synnytysosasto on muuttanut juuri valmistuneeseen Espoon sairaalaan.\nMuutto on väliaikainen, mutta usean vuoden mittainen HUS:n kiinteistöjen huonon kunnon vuoksi.\nNyt synnyttäjille on tarjota turvalliset ja terveet tilat saattaa maailmaan pienokaisensa. Espoon sairaalan puolella on myös uusia vuodeosastoja, joissa jokainen huone on yksityishuone.\nYksi vuodeosasto pysyi Jorvin puolella ja siellä on myös perhehuoneita.\nMiten tulla Espoon sairalaan?\nEspoon uusi sairaala sijaitsee Jorvin kyljessä ja rakennukset ovat yhteydessä toisiinsa kävely-yhteydellä uuden sairaalan toisesta kerroksesta Jorvin pääsisäänkäyntikerrokseen.\nEspoon sairaalaan pääsee julkisilla ja pysäkit ovat vanhan Turuntien varressa sekä uuden sairaaan vieressä.\nAutolla tulijat pääsevät helposti uuteen Espoon sairaalaan ja sen alla olevaan parkkihalliin kahdesta suunnasta. Jos tulet vanhaa Turuntietä, niin pääset ajamaan parkkihalliin heti vanhalta Turuntieltä sairaalalle käännyttäessä. Parkkihallista pääsee yhdellä hissillä suoraan synnytysosastolle uuden sairaalan neljänteen kerrokseen.\nSynnytysosasto sijaitsee hissien “takana”, jonne pääsee kääntymällä hisseiltä vasemmalle ja heti uudelleen vasemmalle.\nIsossa aulassa on infotiski, missä ilmoittaudutaan synnyttämään tullessa. Siinä molemmin puolin sijaitsevat vuodeosastot ja synnytysosasto löytyy perällä olevien ovien takaa oikealta.\nEspoon sairaalan synnytysosaston olohuone\nEspoon sairaalan synnytysosaston olohuone on avara ja valoisa.\nEspoon sairaalan synnytysosaston olohuoneen vieressä on avoin nurkkaus, jossa synnyttäjä voi oleskella. Tilassa on myös sydänäänten kuuntelulaitteet, joten seuranta voidaan hoitaa myös tässä. Voit halutessasi pyytää tähän myös mm. säkkituolin tai jumppapallon.\nEspoon sairaalan synnytysosaston tarkkailuhuone\nEspoon sairaalan synnytysosaston lepo/tarkkailuhuone\nEspoon sairalaan synnytysosaston lepohuone/tarkkailuhuone, johon voi jäädä, jos esimerkiksi sydänääniä seurataan ilman, että synnytys on käynnissä. Jokaisessa tarkkailuhuoneessa on oma vessa.\nTarkkailu/lepohuoneita Essyssä ei ole montaa. Jos supistukset eivät vielä ole säännölliset ja napakat, niin on entistä todennäköisempää, että synnyttäjä lähetetään kotiin.\nTämä on usein pettymys synnyttäjälle, mutta Synnytyksen ABC:n verkkokurssilta löytyy paljon tietoa miten pärjätä kotona synnytyksen alkuvaiheessa.\nEspoon sairaalan synnytyshuone\nEspoon sairaalan synnytyshuone on aika pieni. Toisaalta jokaisen huoneen yhteydessä on iso kylpyhuone, johon voi saada pumpattavan La Bassine synnytysaltaan tai siellä mahtuu hyvin suihkuttelemaan pallon päällä istuen.\nEspoon sairaalassa pääsee synnyttämään veteen. Siellä on kaksi kiinteä synnytysamme sekä lisäksi kaksi pumpattavaa La Bassine synnytysammetta. La Bassinen voi laittaa kaikkien synnytyshuoneiden kylpyhuoneeseen eikä veteen synnyttäminen jää siitä kiinni. Valmiiksi pumpattu La Bassine amme löytyy käytävältä, joten sen käyttöönotto on nopeaa.\nKlikkaa kuvan plussia saadaksesi lisätietoa.\nTervetuloa Espoon sairaalaan synnyttämään\nEspoon sairaalan synnytysosastolta avautuu hienot näkymät Espoon ylle. Lähimpänä näkyy Glimsin historiallinen talomuseo joen varrella, mikä on erinomainen kävelyretken kohde. Kesällä sinne tulee myös eläimiä. Pääset kävelemään historiallista kuninkaantietä ja tunnet historian havinaa.\nTervetuloa synnyttämään Espoon sairaalaan\nDoula Espoon sairaalaan/Jorviin\nJos kaipaat doulaa mukaan Espoon sairalaan, niin Marjaana Siivola doulaa sinne niin kokodoulaus-pakettilla kuin myös nopeammilla pika- ja hetidoulaus paketeilla. Jos olet jo synnyttämässä ja haluat doulan tueksesi, soita 050-5969011.\nLisätietoa doulapalveluista löytyy Doulesin sivuilta.\nOta yhteyttä. Marjaana Siivola, Sertifioitu doula (DONA), marjaana -a- doules.fi\n80% kätilöistä on sitä mieltä, että synnyttäjät eivät ole valmistautuneet riittävästi synnytykseen tullessaan synnyttämään. He kertoivat tutkimuksessa myös, että valmistautunutta synnyttäjää pystyy auttamaan huomattavasti paremmin synnytyksen aikana, kun asioita ei tarvitse käydä läpi perusteista lähtien. Synnytysvalmennusta suositeltiin perhevalmennuksen lisäksi.\nTervetuloa Synnytyksen ABC:n synnytysvalmennuksen verkkokurssille oppimaan synnytyksen perusteet.\nSynnytyksen ABC:n tiedoilla pystyt paremmin hyödyntämään erilaiset kivunlievitykset ja pärjäät synnytyksen aikana paremmin tuntemusten kanssa.\nParempi alku perheellesi!\nPrevious post Chat tarjoaa helpon keskusteluyhteyden Synnytyksen ABC:n verkkokurssilla\nNext post TENS synnytyksessä


Kauppakamari on tilava kabinetti, jossa limittyvät toisiinsa perinteet ja moderni kokoustekniikka. Omaleimaista ilmettä tilalle antavat suuret ikkunat, joista avautuu jatkuvasti elävä kaupunkinäkymä Jyväskylän Hannikaisenkadulle. Kokouksen lomassa onnistuu myös spontaani musisointi, sillä kabinetin sisustukseen kuuluu piano.\nKauppakamarin viereisiä kokoustiloja ovat keskenään likimain samankokoiset Mannerheim, Metsämies ja Tohtori. Rauhalliset kabinetit toimivat hyvin esimerkiksi ryhmätyötiloina, joita yhdistävät yhteiset aulatilat.


62 m² Ursininkatu 3 C, 20100 Turku Kerrostalo Kaksio vuokrattavana - Oikotie 16142285\nVuokrattavat asunnot Turku Keskusta Ursininkatu 3 C, 20100 Turku\n935 € / kk●62 m²\nUrsininkatu 3 C, Keskusta, Turku●2h + k + kph + s + lasitettu parveke\nHyväkuntoinen ja valoisa kulmahuoneisto hissitalon viidennessä kerroksessa.\nTämä sisäpihan suuntaan oleva vaalea huoneisto on kaunis kokonaisuus. Keittiössä on siistit valkoiset kaapistot ja kodinkoneet, sekä tilavaraus astianpesukoneelle. Huoneiston lattiapinnat on laminaattia ja seinät on maalattu valkoisella. Kylpyhuone on laatoitettu kokonaan, ja pyykinpesukoneelle löytyy tilavaraus. Kylpyhuoneen yhteydessä on sauna. Makuuhuoneen kaapistoista löytyy mukavasti säilytystilaa. Asunnon lasitetulle parvekkeelle on käynti olohuoneesta.\nVuonna 1998 valmistunut kerrostalo sijaitsee vain kivenheiton päässä ydinkeskustan palveluista ja jokirannasta. Asunnossa on taloyhtiön laajakaistan perusnopeus ja kaapelitelevisio valmiina. Asuntoon kuuluu huoneistokohtainen irtainvarasto. Taloyhtiöllä löytyy auton pihapaikkoja ja katospaikkoja, sekä lämpimästä hallista autopaikkoja. Tiedustele autopaikkatilanne välittäjältä. Taloyhtiöstä löytyy myös pyörävarasto, pesutupa ja kuivaushuone.\nToistaiseksi voimassa oleva sopimus, 1kk irtisanomisaika, ei minimiaikaa. Koti- ja vastuuvakuutus vaaditaan. Vesimaksu maksetaan kulutuksen mukaan. Oma sähkösopimus, energialaitos laskuttaa vuokralaista kulutuksen mukaan. Tässä asunnossa on lemmikkieläimet sallittu.\nUrsininkatu 3 C, 20100 Turku\n2h + k + kph + s + lasitettu parveke\nAvokeittiössä on valkoiset kaapistot, sähköliesi, jääkaappipakastin, liesikupu, tilavaraus astianpesukoneelle, tilavaraus mikroaaltouunille, välitila laatoitettu, välitilassa valaistus.\nLasitettu parveke sisäpihan suuntaan\nSuihku, seinät ja lattia laatoitettu, peilikaappi, pesukoneelle liitäntä, bidee käsisuihku, kylpyhuoneen yhteydessä sauna.\nHissien saneeraus lähivuosien aikana.\nAbloy Pulse lukitus 2020.\nTässä talossa on lemmikkieläimet sallittu.\nTaloyhtiön laajakaistan perusnopeus on valmiina asunnoissa (Telia).\nTaloyhtiön laajakaistan perusnopeus on valmiina asunnoissa.\nTaloyhtiöllä on pihapaikkoja (sähkö), sekä katospaikkoja (sähkö), ja myös lämpimässä hallissa autopaikkoja. Tiedustelut välittäjältä.\nPesutupa, kuivaushuone, mankeli, kellarikomero, urheiluvälinevarasto, väestönsuoja\nRatapihankatu 12 LT 1 (käynti Brahenkadun puolelta), 20100 Turku\nKeskusta VII kaupunginosa Telakkaranta Pohjola Satama Itäinen Keskusta Nummi Iso-Heikkilä V kaupunginosa IX kaupunginosa Kupittaa I kaupunginosa Martti Raunistula Port Arthur II kaupunginosa IV kaupunginosa III kaupunginosa Kurjenmäki Vätti


Nätit pysyvät kiharat - miten? - Sivu 43 - juurikasvu.org\nViesti Kirjoittaja Morrigan » 10 Joulu 2018, 11:58\nViesti Kirjoittaja kuskus » 10 Joulu 2018, 19:21\nMorrigan kirjoitti: ^Voisikohan takkuuntuminen johtua noista pohjalla käytettävistä aineista? Jos niissä on jo sen verran pitoa että kun alat haromaan lopuksi hiuksia, niin lopputulos on takkua. Jos kokeilisit tehdä kiharat ilman alkoholipitoisia/ kova pidon tuovia muotoilutuotteita ja vasta lopuksi kun olet haronut hiuksia vähän auki, suihkit sitten vasta lakkaa?\nHyvin mahdollista. Mitäköhän ainetta sinne alle kannattaisi sitten laittaa? Olen siis täysi tumpula näissä hiusten kuumakäsittelyhommissa, teen niitä niin harvoin, että minkäänlaista rutiinia tai osaamista ei ole päässyt syntymään. Kaikki vinkit ja suositukset otan ilolla vastaan!


Neste Oil lopettaa mikrobiöljyn kehittämisen - Talous - Uutiset - MTV.fi\nNeste Oil lopettaa STT:n tietojen mukaan mikrobiöljyn kehittämisen ainakin toistaiseksi.\nYhtiö ei ole saanut mikrobiöljystä kannattavaa vaihtoehtoa uusiutuvan biodieselin raaka-aineeksi, teknologiajohtaja Lars Peter Lindfors vahvistaa.Neste Oil avasi vuonna 2012 Euroopan ensimmäisen mikrobiöljyn koelaitoksen yhtiön Porvoon-jalostamolle. Koelaitoksessa tutkittiin mikrobiöljyn valmistamista erilaisista jätteistä ja tähteistä mikrobien eli muun muassa hiivojen ja homeiden avulla.\nVuonna 2012 yhtiö kertoi investoivansa koelaitokseen noin kahdeksan miljoonaa euroa.- Kustannukset olivat aika lähellä kahdeksaa miljoonaa, Lindfors sanoo.Lindforsin mukaan yhtiö jatkaa tutkimusta maa- ja metsätalousjätteiden hyödyntämiseksi seuraavan sukupolven biopolttoaineiden raaka-aineiksi.\n-Kannattavuuden takia resurssit kannattaa suunnata toisenlaisiin teknologioihin, kuten kaasutukseen perustuviin ja kemiallisiin reitteihin. MTV UUTISET


Vuonna 2023 miljardi 5G-liittymää - mobiilidatan kasvu jatkuu - Uusiteknologia.fi\nEtusivu > Artikkelit/raportit > Vuonna 2023 miljardi 5G-liittymää – mobiilidatan kasvu jatkuu\nVuonna 2023 miljardi 5G-liittymää – mobiilidatan kasvu jatkuu\nEricsson Mobility Report -tutkimuksen mukaan maailmassa on vuoteen 2023 mennessä jo miljardi 5G-liittymää. Tietoliikennevalmistajan mukaan ensimmäiset kaupalliset 5G-verkot maailmassa otetaan käyttöön vuonna 2019, ja laajamittainen käyttöönotto alkaa vuonna 2020.\nTuleva 5G vaatii Suomessa nopeita toimia taajuusasioissa. ”Onnistuminen tässä edellyttää että saamme verkkojen rakentamiseen nopeammin ja suoraviivaisemmin luvat sekä vapautamme uudet 5G-taajuudet operaattoreiden käyttöön mahdollisimman nopeasti”, sanoo Suomen Ericssonin toimitusjohtaja Olli Sirkka.\nEnsi vuonna järjestettävät talviolympialaiset Etelä-Korean Pyeonchangissa, jalkapallon maailmanmestaruuskisat Venäjällä sekä vuoden 2020 Tokion kesäolympialaiset ovat ensimmäisiä näyteikkunoita siihen, millaisia uusia kokemuksia 5G mahdollistaa olympiayleisölle.\nEricsson ennustaa, että 5G-verkko kattaa 20 prosenttia maailman väestöstä vuoden 2023 loppuun mennessä.\nTunnisteet 5G Ericsson Olympialaiset


TIEDOTE KOUVOLAN YHDISTYKSILLE VUODESTA 2020 - KouvolanSome\nBy kouvolanydinkeskusta on 28.2.2020\nYhdistyksemme tarkoitus on ylläpitää ja kehittää kaupunkikeskustan vetovoimaisuutta, kehittää sen toimivuutta ja viihtyisyyttä, toimia yhdistyksen jäsenten edustajana sekä kehittää Kouvolassa toimivien yritysten ja eri tahojen välistä yhteistyötä ja vuorovaikutusta. Tavoitteena on viihtyisä, tapahtumarikas ja turvallinen kaupunkielämä keskustassa.\nTässä tiedotteessa on mainittu muutamia toimintaamme liittyviä asioita, joita Kouvolalaiset yhdistykset voivat hyödyntää myös omassa toiminnassaan.\nKirpputorin järjestysvuoroja voi hakea Kouvolan Ydinkeskusta ry:ltä 31.3. asti.\nJärjestäjä vastaa myyjien paikkojen näytöstä ja rahastuksesta, sekä yleisestä valvonnasta Kirpputori aikana. Monet pitävät myös omaa kahvitelttaa vuorollaan.\nKouvolan keskustan markkinoille yhdistykset voivat tulla myymään tuotteitaan, esittelemään toimintaansa, tai esimerkiksi esiintymään. Esiintymistä sovittava yhdistyksemme kanssa erikseen.\nTAITEIDEN YÖ 21.8.2020\nKouvolan Ydinkeskusta ry koordinoi Kouvolan Taiteiden Yön tänäkin vuonna.\nYhdistykset voivat lähetä mukaan tapahtumaan esim. esiintyjäksi tai myyjäksi/toiminnanesittelijäksi, sekä ohjelmanjärjestäjänä.\nTAPAHTUMAN SIVU: https://kouvolansome.com/tapahtumat/taiteiden-yo/\nYhdistykset voivat liittyä myös Kouvolan Ydinkeskusta ry:n jäseneksi. Jäsenetuihin kuuluu monia eri markkinointikeinoja ja -kanavia, edullisemmat osallistumis-/markkinointimaksut tapahtumissa.\nToiminnanjohtaja Kati Klaavuniemi\nJAAKONPUISTO JA KESKUSPUISTO ESIINTYMISPAIKKANA\nKouvolan keskustassa sijaitsevista Jaakonpuistosta ja Keskuspuistosta voi varata esiintymispaikat maksutta.\nNäissä paikoissa voi järjestää tapahtumia, konsertteja esiintymisiä yms. Jaakonpuistossa on myös käytettävissä äänentoisto ja penkit yleisölle.


Lieksassa havaittiin karhuemo poikasineen maanantaina, poliisi ohjeistaa kansalaisia - Poliisiuutiset.fi\nLieksassa havaittiin karhuemo poikasineen maanantaina, poliisi ohjeistaa kansalaisia\nby Poliisiuutiset toimitus · 09/06/2020\nHätäkeskukseen tehtiin maanantai-iltana ilmoitus karhuemostä ja pennuista Lieksan Saavan ulkoilualueella. Ilmoituksen mukaan emo oli ohjannut pentunsa puuhun ja tehnyt valehyökkäyksiä koiran ulkoiluttajaa kohti.\nTapahtumasta ei aiheutunut henkilö- tai aineellisia vahinkoja, eikä alkuperäinen ilmoittajakaan ollut kokenut tilannetta niin uhkaavaksi, että olisi ilmoittanut tapahtuneesta hätäkeskukseen välittömästi. Koiranulkoiluttajan ja karhupesueen kohtaaminen oli nimittäin tapahtunut jo aamulla ja päätyi viranomaisten tietoon vasta ns. toisen käden tietona. Riistahallinnon ylläpitämään Tassu-järjestelmään on kirjattu useampia karhuemo ja kolme pentua-havaintoja Lieksan Yrjöläntien varresta toukokuun lopulta. Yrjölästä matkaa Saavalle on noin kilometri ja Saavalta Lieksan keskustaan saman verran. Jälkimmäisessä on toki myös Lieksanjoki välissä.\nMuista näkö- tai jälkihavainnoista Ilmoitetaan paikallisen riistanhoitoyhdistyksen petoyhdyshenkilöille. Petoyhdyshenkilöt huolehtivat mm. jälkien maastotarkastuksesta ja niiden kirjaamisesta suurpetojen havaintojärjestelmään (TASSU). Petoyhdyshenkiöiden yhteystiedot löytyvät riista.fi -sivustolta.\nTags: LieksaPoliisi ohjeistaa\nNext story Poliisi tavoitti liikenneraittiuspäivän valvonnassa 34 alkoholista ja 32 huumeista johtuvaa rattijuoppoa\nPrevious story Uudessakaupungissa anastettiin Honda Monkey -mopo ja murtauduttiin kahvilaan, lisäksi poliisi sai yhden murtomiehen kiinni


Boizel – laatusamppanjaa ja huippulöytöjä - Viinikartta.fi\nLähettänyt Viinikartta.fi kesäkuuta 28, 2019\nBoizel on mielenkiintoinen samppanjatuottaja, johon pääsimme tutustumaan kunnolla kevään 2019 Grand Champagne -tapahtumassa.\nAlkon valikoimasta löytyy 5 Boizelin samppanjaa.\nBoizel samppanjatalolta voi tehdä löytöjä\nBoizel on ranskalainen perheyritys ja tyyliltään perinteinen samppanjatalo, joka on perustettu jo vuonna 1834. Épernayssa sijaitseva tila ja tuotanto on yhä perheen omistuksessa, mikä ei ole mikään itsestäänselvyys Champagnen alueella. Pääsimmekin maistamaan talon viinit henkilökohtaisesti suvun kuudennen sukupolven erittäin vakuuttavalta ja kohteliaalta vesalta, Florent Roques Boizelilta.\nBoizel on samppanjatalojen mittapuulla hieman pienempi ja tuntemattomampi peluri. Talon laatu ei kuitenkaan kalpene isompien tuottajien rinnalla ollenkaan ja viinien saatavuus on myös Alkon kautta hyvä.\nKaikissa Boizelin viineissä on ripaus mukavaa yllätyksellisyyttä. Jos ollaan ihan rehellisiä, alkavat massatuotantona tehdyt samppanjat joskus muistuttaa toisiaan kovasti. Boizelilta löytyy kuitenkin omintakeinen maku, joka erottaa sen massasta positiivisesti.\nEhkä kyseessä on pienemmän tuottajan menetelmät (sillä olemme törmänneet samanlaisiin makuihin myös joidenkin muiden pienten kohdalla) tai viinintekijän näkemys. Oli asia miten hyvänsä, voi Boizelin tuotteita suositella oikein mielellään.\nViimeisin lisäys Alkon vakiovalikoimaan on kuiva Boizel Rosé Champagne Brut, joka on saatavilla puolikkaana pullona. Suosittelemme koittamaan sitä esimerkiksi kesän picnic-retken alkumaljana ja ruokajuomanakin. Roseekuohuvan punamarjainen ja mukavan hapokas makumaailma on myös kevyesti sitruksinen ja tyylikkään paahteinen. Se on miellyttävän pehmeäkuohuinen viini, jonka seurusteluominaisuudet ovat huippuluokkaa, mutta viini ei häpeile ruokienkaan seurassa.\nTilan nonvintage-samppis Boizel Reserve Brut jatkaa pyöreän pehmeällä suutuntumalla, hyvällä hedelmäisyydellä ja varsin tyylikkäällä otteella. Se lähtee hyllystä laatuunsa nähden erittäin kilpailukykyiseen hintaan.\nSokeria Boizelin samppanjoissa tuntuu olevan juuri oikea määrä. 8-9 grammaa litrassa tuo makuun pientä pyöreyttä, mutta viini säilyttää silti kuivan luonteensa.\nSaatavilla on myös astetta tyylikkäämpää ja huomattavasti paahteisempaakin samppanjaa, kuten Pinot Noirista tehtyä kermaisen täyteläistä Blanc de Noirs -versiota sekä reippaan paahteista ja hyvinkin eleganttia Grand Vintage 2007-vuosikertaa.\nBoizel Grand Vintage Champagne Brut 2007 (74,99€)\nBoizel Blanc de Blancs 1996 on unohtumaton!\nHyvän perus-lineupin lisäksi Boizelilta on saatavilla myös jotain erityistä. Alkon tilausvalikoimasta löytyy harvinaisen pitkään ikääntynyt vuoden 1996 Blanc de Blancs aivan naurettavan halpaan hintaan!\nVuodet ovat kohdelleet tätä samppanjaa kauniisti ja sen maku on kehittynyt mahtavaan suuntaan. Kaikista maistamistamme kymmenistä samppanjoista juuri tämä teki meihin suurimman vaikutuksen Grand Champagne -tapahtumassa.\nViinissä on kaikki samppanjan ominaisuudet korotettuna toiseen potenssiin. Paahteisuus on kääntynyt jopa toffeemaiseen suuntaan, kirpeät hapot ovat pyöristyneet kauniisti ja hedelmäisyys on kypsyneen omenaista. Erilaisia vivahteita riittää runsain mitoin.\nTavallisesti näin kehittynyttä samppanjaa pitää joko ikäännyttää itse tai maksaa kovaa hintaa siitä, että joku muu on ikäännyttänyt sitä pitkään. Boizelin Blanc de Blancs Champagne Brut 1996 on kuitenkin saatavilla halvemmalla kuin isojen brändien uusimmat vuosikerrat.\nTämä on ohittamaton tilaisuus, jonka suosittelemme käyttämään heti! Halusit sitten hemmotella itseäsi tai muistaa tärkeää ihmistä erityisellä lahjalla, on yli 20-vuotias samppanja jotain, mikä muistetaan vielä aikojenkin päästä!\nBoizel Blanc de Blancs Champagne Brut 1996 (99,00€)\nViini on ikääntynyt poikkeuksellisen hienolla tavalla. Tämä viini on elämys!\nBoizelin samppanjat Alkossa:\nBoizel Grand Vintage Champagne Brut 2007\nTutustu Champagne Boizelin maisemiin ja kellariin tästä esittelyvideosta


Toimivatko vastuulliset rahastot niin kuin sanovat? | Morningstar\nToimivatko vastuulliset rahastot niin kuin sanovat?\nMorningstarin salkkudatan avulla on mahdollista nähdä, ovatko vastuulliset rahastot muita vastuullisempia sijoitustavoiltaan.\nMorningstarin toimitus 07.04.2016\nMorningstarin vastuullisuusrating on uusi väline, jonka avulla sijoittajat voivat tarkastella rahastojensa salkkujen vastuullisuutta. Sen avulla voi tutkia myös, miten vastuullisia ovat rahastot, jotka ilmoittavat sijoittavansa parhaita vastuullisuuskäytäntöjä seuraaviin yrityksiin.\nMorningstar vastuullisuusrating kertoo, miten hyvin rahaston salkussa olevat yhtiöt ovat hallinneet ympäristöön, yritys- ja yhteiskuntavastuuseen liittyviä riskejään ja hyödyntäneet vastuullisuuden tarjoamia mahdollisuuksia. Mittari suhteuttaa rahaston salkun muiden vastaavien rahastojen salkkuihin.\nRahasto pisteytetään vastuullisuuden osalta, jos sen varoista vähintään puolet on sijoitettu yrityksiin, joille Morningstarille vastuullisuustutkimusta toimittava Sustainanalytics on määrittänyt vastuullisuusarvosanan.\nMiten vastuullisuutta voi hyödyntää?\nMiksi vastuullisuus on tärkeää?\nVastuullisuus ei ole sijoittamisessa uutta. Yksityissijoittajilta on kuitenkin puuttunut ty&ou...\nVastuullisuusrating: kaikki samalle viivalle\nVIDEO: Morningstarin tutkimusjohtaja kertoo, miksi Morningstar on julkaissut vastuullisuutta k...\nMorningstarin verkkosivut tarjoavat nyt välineitä selvittää, millä ta...\n2020 oli ennätyvuosi vastuullisille rahastoille\nVuosi 2020 oli erinomainen ESG-rahastoille. Kasvava kiinnostus Yympäristö-, sosiaali- ja hallinto...\nVoitko eläköityä miljoonan euron kanssa?\nGlobaalit osakkeet: Fidelity\nAmit Lodhan vetämä Global Focus oli sarjansa paras Morningstar Awardsissa.\nParas Suomi-rahasto: SEB\nMorningstar Awardsin voittanut salkunhoitaja Ville Simo kertaa vuoden 2020 menestyksen syitä.\nParas rahastotalo 2021: Aktia\nOsakesijoitusjohtaja Andreas Bergman kertoo, mikä on Aktian viimeaikaisen menestyksen takana.\nMorningstarin toimitus .


White Rabbit: Ei se epäonnistu, joka kaatuu...\nEi se epäonnistu, joka kaatuu...\n... vaan se, joka jää maahan makaamaan. En muista enää, mistä olen tuon elämänohjeen bongannut, mutta jostain sitaatti-/ aforismikirjasta sen muistan joskus lukeneeni. Lause on mielestäni niin hyvä ja niin totta, että viljelen sitä nykyään usein.\nSe, miksi lause pulpahti taasen mieleeni, johtuu kansallisesta epäonnistumisen päivästä, jota vietettiin 13.10 eli viime viikon sunnuntaina. Ja hups, päivä meni minulta täysin ohi! Harmittaa niin, että kirjoitan kuin kirjoitankin teemasta vielä näin lähes viikko varsinaisen juhlapäivän jälkeenkin.\nMoni ottaa itsensä ja tämän elämän aivan liian vakavasti. Heidät on ehkä kasvatettu siihen, ettei ole ok epäonnistua ja mokaaminen on noloa. Tai sitten he ovat luontaisesti niin kilpailuhenkisiä, etteivät siksi kestä epäonnistumista. Toisaalta todella kilpailuhenkiset ihmiset eivät yleensä kyllä sitten epäonnistukaan kovin usein, mutta kun niin joskus sitten käykin, se on heille katastrofi. Siksi kansallinen epäonnistumisen päivä on mielestäni todella tärkeä ja opettaa meitä kaikkia sekä yksilö- että yhteiskunnan tasolla suhtautumaan vähän rennommin mokiin - niitä kun tulee kaikille joskus. Etenkin lapsille pitäisi minusta turvata salliva kasvuympäristö, jossa on ok yrittää ja epäonnistua. Eihän kukaan ole seppä syntyessään ja vain kärsivällinen harjoittelu ja sitkeä yrittäminen tuottavat lopulta onnistumisia elämässä. Tämä koskee aika pitkälti mitä tahansa asiaa, oli sitten kyse opiskelusta, työelämästä, uusista taidoista tai harrastuksista. Tai ihmisenä kasvamisesta.\nTunnustan: minä mokaan usein. Tai oikeastaan en niinkään usein varsinaisesti epäonnistu, mutta jotenkin onnistun nolaamaan itseni. Eräs ystäväni onkin nauranut, että elämäni on usein kuin parhaastakin komedialeffasta :)\nTästä seuraa se, että kun olen niin usein joutunut noloon tilanteeseen, nolostun oikeasti enää todella harvoin, mutta sitäkin enemmän nauran itsekin itselleni ja monesti vedet silmissä. Ja uskokaa tai älkää, on todella vapauttavaa nauraa itselleen. Koska en ota itseäni niin kovin vakavasti, en myöskään pelkää epäonnistumista (niitä tulee aika ajoin kuitenkin, ilman pelkoakin) vaan lähden aina rohkeasti tuulta kohti, meni sitten syteen tai saveen. Yksi motoistani on: aina kannattaa yrittää, sillä jos ei edes yritä, ei voi koskaan mitään saavuttaakaan.\nAjattelen niin, ettei ihminen oikeastaan koskaan edes varsinaisesti epäonnistu. Me vain saamme tilaisuuksia oppia. Eli kun kaatuessaan nousee heti ylpeästi ja reippaasti pystyyn, ravistelee kurat polvistaan, miettii hetken miksi mahdollisesti kaatui ja ottaa opikseen tuosta pyllähdyksestä, voi hyvinkin olla, että seuraavassa mutkassa pysyy jo hieman paremmin pystyssä. Pointtina tässä siis se, että oma asenne vaikuttaa ratkaisevasti siihen, miten epäonnistumisesta selviää versus ei selviä ja siihen, tekeekö saman virheen heti kohta uudestaan.\nMitäkö sitten olen viime aikoina mokannut? No, kun syvennyin kirjoittamaan tätä postausta, unohdin, että laitoin samaan aikaan myös tomaattikeiton levylle lämpiämään. Havahduin asiaan vasta, kun aloin haistaa palaneen käryä. Opetus: älä yritä tehdä kahta keskittymistä vaativaa asiaa samaan aikaan.\nTilannemokia vuosien varrelta muistellessani mieleeni tulee ainakin tämä: Luulin kerran Englannissa taksia odottaessani nousevani taksiin, kun sellaiselta vaikuttava vihdoin kurvasi kohdalle, mutta takapenkille istahtaessani selvisikin, että juu ei ollutkaan se auto tilaamani taksi. Kyseessä olikin ihan joku random-yksityisauto (jossa ihmeteltiin kovasti, että kukas hitto se minä olen. No hei, ei tummennettujen lasien läpi nää...) Opetus: kaikki kohdalle kurvaavat autot eivät automaattisesti ole takseja.\nJa tämä: Kerran viedessäni ponia laitumelle sateiden jälkeen, maa oli todellista mutaliejua laitumen edessä. Minä sitten jotenkin taas en ajatellut ollenkaan, vaan kävelin itse siihen pahimpaan liejuun ponin kulkiessa pientareen reunassa. Kuinka ollakaan juutuin pahemman kerran kiinni siihen upottavaan liejuun, joka oli oikeasti kuin mikäkin suo. Jalat eivät yksinkertaisesti enää irronneet siitä mudasta - no, siinähän käy niin, että taluttaja kaatuu naamalleen mutaan ja poni pysyy kuivana. Tallin omistaja Pirjo pyöritteli kyllä hieman päätään kömpiessäni mudalla kuorrutettuna takaisin jaloilleni, että ei sinne mutaan kuulu itse dyykata, vaan tietenkin se poni kuuluu ohjata kävelemään siinä pahimmassa liejussa... Niinpä, tarkemmin ajatellen aivan niin :) Opetus: älä ole liian kiltti - ei poni siihen kuole, jos sen jalat vähän tuhraantuu mutaan.\nHuonoon suuntavaistooni liittyen mieleen tulee tapaus parin viikon takaa, jossa minun piti mennä bussilla Tapiolaan. Järkeilin tovin kummalta puolelta tietä minun pitää nousta bussin kyytiin ja muka loogisen päättelyni tuloksena päädyin tietenkin juuri sille väärälle puolelle. Homma tosin meni jo niin pitkälle, että ehdin hypätä väärään bussiin ja posottaa hyvän matkaa väärään suuntaan ennen kuin tajusin erheeni. Opetus: älä luota omaan loogiseen päättelyysi (joka on välillä blondin logiikkaa sieltä pahimmasta päästä) vaan kysy aina varmuudeksi noustessasi bussiin, pääseekö sillä määränpäähäsi.\nJa toki välillä epäonnistun vähän karvaamminkin, nämä kertomani mokathan ovat aika viattomia. Niitä olisi myös lisää vaikka kuinka paljon ja uusia sattumuksia tulee varmasti myös vielä paljon. Täytyy siis vain todeta, että tällainen minä nyt vain olen ja nauraa omalle sähläämiselleen. Eipä ole ainakaan elämä tylsää! :)\nLähettänyt Pinja Landén klo 11.29\nTunnisteet: epäonnistuminen, kansallinen epäonnistumisen päivä, moka, mokaaminen, mokat\nFrantsilan rintavoide & tuoksuton perusvoide\nTasapainottava ja rauhoittava laventeliöljy\nMitä kypsyys on?


Tiimiakatemia | Esseepankki » Kuinka olla piittaamatta paskaakaan\nEsseen kirjoittaja: Elina Tolppi\nKirja: Kuinka olla piittaamatta p*skaakaan\nKirjan kirjoittaja: Mark Manson\nKategoriat: 8. Henkinen kasvu\nMark Mansonin Kuinka olla piittaamatta paskaakaan on nurinkurinen opas hyvään elämään. Kirjan provosoiva nimi ei kuitenkaan tarkoita, että mistään ei pitäisi piitata. Mansonin mukaan ihmisen täytyy oppia tunnistamaan ne asiat, joista kannattaa välittää. Kirja ei opeta hankkimaan mitään eikä menestymään missään – siinä opetetaan kärsimään tappioita ja jatkamaan pää pystyssä niistä huolimatta. Siinä opetetaan käymään elämä läpi pala palalta ja heittämään toisarvoiset palat helvettiin. Siinä opetetaan luottamaan siihen, että asiat lutviutuvat. Siinä opetetaan valitsemaan, mitkä asiat ovat satsaamisen arvoisia. Siinä opetetaan olemaan yrittämättä.\nKirjassa korostetaan, kuinka tärkeää on oppia hyväksymään se, että tekipä mitä tahansa, elämään kuuluu aina epäonnistumisia, menetyksiä ja katumusta. Kukaan ei voi valita kohtaloaan, mutta voimme vaikuttaa siihen, miten pettymyksiin ja menetyksiin suhtaudumme. Jos esimerkiksi ystäväsi on pettänyt luottamuksesi, et ole vastuussa siitä. Mutta olet vastuussa siitä, miten asiaan suhtaudut. Ihmisen ei pidä jäädä vellomaan jo tapahtuneiden, ikävien asioiden pariin. Toki on luonnollista käydä läpi ikäviä tunteita ja ikävistä asioista ylipääseminen ottaa aikansa. Jatkuva sureminen ei kuitenkaan helpota oloa yhtään. Menneisyytemme me emme voi vaikuttaa, mutta tulevaisuuteemme voimme.\n”Kulttuuriin on pesiytynyt yleistä hyväksyntää nauttiva uskomus, että jokaisen kohtalo on osoittautua jollain aivan erityisellä tavalla poikkeukselliseksi.”\n”Harva uskaltaa hyväksyä tavanomaisuuden, koska se tuntuu kuin hyväksyisi samalla sen, ettei koskaan saavuta mitään, ei pääse elämässä eteenpäin eikä elämällä ole merkitystä. Vaarallinen ajattelutapa. Jos nimittäin hyväksyy lähtökohdaksi sen, että elämällä on merkitystä vain, jos on kiistattoman merkillepantava ja mahtava, hyväksyy samalla ajatuksen, että suurin osa ihmiskunnasta on arvottomia ja surkeita pellejä.”\nElämä tuntuu nykyään olevan suorittavaa onnellisuuden tavoittelua. Emme osaa tarpeeksi arvostaa sitä, mitä meillä jo on. Keskitymme liikaa asioihin, joita meillä ei ole. Vertaamme itseämme jatkuvasti muihin. Aina pitäisi olla kauniimpi, laihempi, rikkaampi, omistaa enemmän, matkustaa enemmän, olla enemmän ystäviä… Nykypäivänä toisiin vertaaminen on helppoa, sillä sosiaalinen media mahdollistaa meille kurkistusikkunan toisten elämään. Some kuitenkaan harvoin antaa todellista kuvaa ja vaikka antaisikin, meidän pitäisi keskittyä enemmän omaan elämäämme. Me kaikki käymme läpi omat taistelumme. Älä siis piittaa paskaakaan siitä, mitä muut tekevät tai mitä heillä on. Keskity elämään omaa elämääsi parhaaksi katsomallasi tavalla.\nOn oikeastaan hassua, miten nykypäivänä kaikkien pitäisi olla jollain tavalla poikkeuksellisia. Jos kaikki ovat poikkeuksellisia, niin eihän silloin kukaan ole poikkeuksellinen. Mansonin ajatukset ovat lohduttavia: ei kaikkien tarvitse olla merkillepantavia ja mahtavia. Keskinkertainenkin on ok.\n”Ne harvat, joista todella tulee jotain ennennäkemätöntä, menestyvät nimenomaan siksi, että he eivät pidä itseään poikkeuksellisina. Päinvastoin: he kukoistavat, koska he suhtautuvat itsensä kehittämiseen intohimoisesti.”\nJuju on valita itselleen hyviä arvoja ja arviointikriteereitä, sillä silloin mielihyvä ja menestys seuraavat itsestään. Ne ovat hyvien arvojen sivutuotteita, jotka ainoaksi päämääräksi korotettuina tuovat vain merkityksettömiä säväreitä, väliaikaista hyvää oloa. Ehdottomasti kirjan suurin kolahdus. On tärkeää tuntea omat arvonsa, sillä niiden avulla voi punnita, mikä on tärkeää ja mikä ei. Hyvät arvot perustuvat tosiasioihin, hyödyttävät sekä sinua että muita ja niiden toteutuminen on itsestä kiinni. Tällaiset arvot voivat toteutua milloin vain. Huonot arvot puolestaan perustuvat luulotteluun, vahingoittavat toisia ja niiden toteutuminen riippuu muista. Tällaiset arvot puolestaan onnistuvat vain tietyissä olosuhteissa. Rehellisyys on hyvä arvo, suosio puolestaan huono. Arvojen asettamisella ei kuitenkaan ole mitään merkitystä, jos et itse toimi niiden mukaisesti. Jos arvostat rehellisyyttä, et voi valehdella.\nPidin Mansonin kirjoitustyylistä. Asiat on esitetty esimerkkien ja tarinoiden kautta ja mikä parasta ne on perusteltu hyvin. Kirja ei kuitenkaan tarjonnut mitään älyttömiä kolahduksia, sillä olen pitkälti kasvatuksen kautta oppinut olemaan välittämättä turhista asioista. Minut on kasvatettu hyväksymään epäonnistumisia ja osaan jatkaa elämääni pää pystyssä alamäistä huolimatta. Toisinaan vertaan itseäni muihin ja koen olevani ”huonompi”, mutta melko nopeaa havahdun siihen. Tajuan ettei siinä ole järkeä ja jatkan elämääni piittaamatta paskaakaan siitä, miten ”hyviä” muut ovat. Voisin suositella kirjaa kaikille, jotka ottavat elämän vähän turhan vakavasti tai vertaavat itseänsä jatkuvasti muihin. Kirja auttaa ajattelemaan sitä, mikä elämässä on oikeasti tärkeää.\n▼8. Henkinen kasvu (2395)


THL, Hus ja CSC käynnistävät farmakogenetiikan tutkimuksen – Geenitieto voi auttaa lääkkeen valinnassa | Mediuutiset\nTHL, Hus ja CSC käynnistävät farmakogenetiikan tutkimuksen – Geenitieto voi auttaa lääkkeen valinnassa\nTutkimusaineistoista kartoitetaan lääkehoitoihin vaikuttavien geenimuunnosten yleisyyksiä suomalaisissa ja otoksessa yliopistosairaalan potilaita.\nTerveyden ja hyvinvoinnin laitos, Huslabin Kliinisen farmakologian yksikkö ja Tieteen tietotekniikan keskus CSC aloittavat uudenlaisen farmakogenetiikan tutkimuksen. Tutkimuksessa selvitetään THL Biopankin aineiston ja Husin potilasdatan avulla perintötekijöiden yksilöllisten erojen vaikutusta lääkevasteeseen.\nAineistoista kartoitetaan lääkehoitoihin vaikuttavien geenimuunnosten yleisyyksiä suomalaisissa ja otoksessa yliopistosairaalan potilaita. Lisäksi tutkitaan, kuinka moni potilasotoksesta sai hoitojakson aikana tai sen jälkeen lääkehoitoa, jonka valintaan tai annosteluun geenitiedolla olisi voinut olla vaikutusta.\n– Tutkimuksessa selvitetään, miten genomitiedon avulla voidaan tukea päätöksentekoa lääkkeitä määrättäessä. Lääkkeen vaikutuksiin vaikuttavat perimän lisäksi monet muut tekijät. Genomitietoon pohjautuvia palveluita pitää vielä testata, ennen kuin ne voidaan tuoda laajasti osaksi terveydenhuoltoa, sanoo farmakogenetiikan professori, ylilääkäri Mikko Niemi Huslabista tiedotteessa.\nOsana alkavaa tutkimusta luodaan työnkulku geneettisen tiedon tallentamiselle ja yhdistämiselle potilasasiakirjoista tuotettuun tietoon sekä mahdollistamaan geneettisen tiedon tietoturvallinen jakaminen terveydenhuollon ja tutkimuksen käyttöön. Tässä hyödynnetään CSC:n osaamista sensitiivisen datan hallinnassa. Tutkimuksessa kerättyä osaamista voidaan myöhemmin soveltaa perustettavan genomikeskuksen toiminnassa.\nTutkimusta varten CSC:n ja Husin sekä CSC:n ja THL:n välille rakennetaan yksityisverkot, joiden varassa Hus ja THL voivat kasvattaa turvallisesti datan prosessointikapasiteettia CSC:n Suomessa sijaitsevaan datakeskukseen. Henkilötietoja käsitellään henkilötietolain ja potilastietolain mukaisesti tieteellistä tutkimusta koskevin perustein.\nCSC:n koordinoima projekti toteutetaan vuosina 2017-2018. Projektin tilaajana on sosiaali- ja terveysministeriö, ja tutkimuksen edistymisestä sekä projektin tuloksista raportoidaan muun muassa ministeriön asettamalle genomikeskus-työryhmälle.\nErikoistumispaikatSiun sote, Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä, JoensuuAkuuttilääketiedeEspoon keskuksen Samarian ja Kalajärven terveysasemat, Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri, Espoon kaupunkiYleislääketiedeTays Pitkäniemi, Kehitysvammahuollon tukikeskus, Pirkanmaan sairaanhoitopiiri, NokiaYleislääketiedeVaasan keskussairaala, Vaasan sairaanhoitopiiri, VaasaKeuhkosairaudet ja allergologiaNäytä kaikki erikoistumispaikat


Optimismi ja toiveikkus vai pessimismi ja toivottomuus? - Markku Silvennoinen | Tietokirjailija\nOptimismi ja toiveikkus vai pessimismi ja toivottomuus?\nVoimme suhtautua asioihin monella tavalla, ääripäissään optimistisesti tai pessimistisesti. Voimme olla toiveikkaita vaikeissakin tilanteissa. Kannattaako tämä?\nOptimismissa ja pessimismissä on kysymys asenteista, joilla tarkoitetaan pysyväisluonteista suhtautumista eri asioihin ja ilmiöihin. Asenteet vaikuttavat toimintaamme monin tavoin. Ne näkyvät siinä, miten tulkitsemme eri asioita ja tilanteita ja miten sen jälkeen toimimme.\nOptimistinen ja pessimistinen suhtautumistapa ilmenevät eri tavoin jokapäiväisessä elämässä. Onnistuessaan optimisti ajattelee, että onnistumiset johtuvat pysyväisluonteisista asioista, kuten siitä, että hän jaksaa yrittää ja hänellä on tarvittavaa osaamista. Pessimisti puolestaan pitää onnistumisiaan onnenpotkuina. Optimisti ja pessimisti suhtautuvat eri tavoin myös epäonnistumisiin. Optimisti pitää epäonnistumisia hetkellisinä ilmiöinä. Optimisti käyttää sellaisia sanoja kuin toisinaan”, ”äskettäin” ja ”viime aikoina”. Pessimisti taas puhuu asioista sanoilla ”aina”,”ei kukaan” ja ”ei koskaan”.\nOptimisti ja pessimistinen suhtautuminen näkyy myös siinä, miten yleistävästi ihminen puhuu asioista. Optimisti ajattelee, että hän yleensä onnistuu toimissaan. Pessimistin mielestä onnistumiseen on jokin erityinen syy. Yleensähän pessimisti ei onnistu. Kohdatessaan vastoinkäymisiä optimisti ajattelee, että syynä oli jokin erityinen asia tai tapahtuma. Esimerkiksi tentti ei mennyt läpi sen vuoksi, ettei hän lukenut riittävästi. Pessimisti puolestaan ajattelee, että epäonneen ovat jotkin yleiset syyt.\nAsennoituminen näkyy siinä, miten etsimme syitä epäonnistumisiin. Karkeistaen voimme löytää syyn omasta toiminnastamme tai muista ihmisistä tai olosuhteista. Samaa koskee onnistumisia. Onnistuessaan optimisti ajattelee, että hänellä on riittävä osaaminen ja motivaatio asiaan ja sen vuoksi asiat menivät toivotulla tavalla. Pessimisti hakee syitä itsensä ulkopuolelta. Hän pitää onnistumista onnenpotkuna tai puhtaasti sen ansiona, että sai niin paljon apua työkavereilta. Pessimisti helposti vähättelee omaa osuuttaan. Pessimisti siis ulkoistaa onnistumisensa syyt, kun taas optimisti kiinnittää huomiota sisäisiin tekijöihin.\nToiveikkuus liittyy omiin uskomuksiimme. Niin kauan kuin ylläpidämme toivoa, olemme valmiit etsimään uusia polkuja vaikeissakin tilanteissa. Toivo auttaa yrittämään. Jos vaivumme toivottomuuteen, lakkaamme yrittämästä. Samalla viemme itseltämme mahdollisuuden onnistua.\nJoskus sanotaan, että on parasta olla pessimisti, koska silloin ei tarvitse pettyä. Kuitenkin optimistinen ihminen tietää, että elämään sisältyy epäonnistumisia ja pettymyksiä. Ne eivät kuitenkaan lannista häntä ja saa häntä luopumaan yrittämästä tehdä asioita jollakin muulla tavalla. Vastaavasti säilyttämällä toivon ihminen voi vahvistaa uskoaan siihen, että asiat järjestyvät.


Gorda Peak National Park löytyy kaupungista Spanish Town. Vietä päivä tutustumalla tähän alueeseen ja katselemalla paikallisia nähtävyyksiä. Mikäli pohdit, mitä näkemistä ja tekemistä alueella voisi olla, sinun kannattaa vierailla kohteissa Oil Nut Bay Beach (ranta) ja Little Dix Bay Beach.\nMeiltä löytyy 8 hotellia, jota sijaitsevat vain puolentoista kilometrin säteellä kohteesta Gorda Peak National Park. Löydät niistä takuulla itsellesi sopivan! Sinun kannattaa harkita esimerkiksi yhtä näistä vaihtoehdoista, jotka ovat asiakkaidemme suosikkeja:\nTäydellinen ylelliselle lomalle, uima-altaalle, kuntosalille, liikuntarajoitteisille ja lapsiystävällinen\n• Bitter Endin puutarha