Aadan hevoselämää: tammikuuta 2019\n#1043: Uusi vuosi, uudet suunnitelmat\nJoskus tuntuu siltä, että vuorokaudesta toden teolla loppuu tunnit kesken. Alkuvuosi on ollut melkoista haipakkaa, sillä uusi työ on verottanut osansa jatkuvalla uuden oppimisella, yliopistolle on jälleen kipitetty ahkerasti valmistuminen silmissä kiiltäen ja Macokin on palannut normaaliin treeniin, joka osaltaan vie aikaa siihen puolen tunnin kävelytykseen tai kevyeeseen ratsastukseen verraten. Kun mukaan ujuttaa vielä ihmissuhteiden ylläpidon, normaalit arkityöt kotona ja ihan sen yleisen liikunnan, on paketti aikalailla kasassa.\nSiihen päälle olen ollut viime aikoina melko työllistetty sosiaalisen median puolelta, vaikka blogiin tai muihinkaan kanaviin ei ole tullut materiaalia niinkään tuotettua. On tullut luvattua osallistua puhujaksi erääseen tapahtumaan, annettua haastatteluja eri suuntiin ja tietysti kuvattua materiaalia ihan normaalista hevosarjesta tulevaisuutta varten. Tosi kivoja juttuja, joista olen äärimmäisen kiitollinen ja innoissani - mutta samalla ne osaltaan työllistävät ja vievät aikaa muulta tekemiseltä. Tämä siis pienenä alustuksena siihen, miksei blogissa ole ollut elämää pariin viikkoon, ja toisaalta miksi samanlainen hiljaisempi elämänrytmi saattanee jatkua vielä helmikuun ajan. Kuten joskus olenkin sanonut, pyrin panostamaan tekemisiini täysillä ja jos se tarkoittaa jostakin vähentämistä, on blogi ja sosiaalinen media aina ensimmäinen kärsijä. Mutta ei anneta sen häiritä! Nyt on lauantai ja luvassa todella ihana päivä tallilla pulkkaratsastuksen ja kavalettivalmennuksen parissa, unohtamatta huippuja tallikavereita. Siispä hymy huulille ja nopeat päivitykset tänne ennen kuin suuntaan kulkuni lumiseen luontoon.\nPaljon olisi kerrottavaa, kuten arvata saattaa. Maco on tosiaan palannut ihan normaaliin elämänrytmiin, joskin varsinaiset isommat esteet saavat vielä odottaa helmikuun alkuun. Niin, parin viikon päästä meillä on virallisesti lupa tehdä taas kaikkea ihan normaalia. Marraskuussa, kun eläinlääkäri suositteli kahden kuukauden hyppylomaa ja laukkapainotteista työskentelyä, tuntui ajatus normaalista treenistä luonnollisesti todella kaukaiselta. Aika menee kuitenkin tuttuun tapaan todella nopeasti, eikä tässä kahden kuukauden aikana ole tarvinnut juuri pohtia tarkemmin sitä, milloin pääsemme jälleen tekemään sitä, mistä me molemmat pidämme eniten. Kevään suhteen ajatukset ovat aikalailla selkeät, mutta toki kaikki voi muuttua, kuten elämässä yleensäkin. Haluan ajatella tulevaisuuden mahdollisuutena, mutta pitää tietysti realiteetin mukana: jos Maco ei syystä tai toisesta tuntuisi esimerkiksi syksyllä hyvältä, pitää miettiä vakavasti, kannattaako hevosen hoitoihin laittaa tuhansia euroja rahaa peräjälkeen vai olisiko sen paikka taivaslaitumilla. Vaikka tuo kuulostaa ikävältä ajatukselta, ei elämä kaadu siihen, ettei mukana olisi se itselle rakas ja tärkeä hevonen. Aina sitä keksii muuta: vaikka sitten aloittaa kirjoittamaan väitöskirjaa tai ostaa joskus uuden hevosen, jos siltä tuntuu ja resurssit sen sallivat.\nMuutamia kuvia tältä viikolta, kun menimme puomeja ja kavaletteja ensimmäistä kertaa :)\nIlmeestä varmasti näkee, miten iloinen olin!\nNyt ei kuitenkaan ole syytä maalailla piruja seinille, vaan nauttia hetkestä ja elää täysillä. Voin hyvällä omallatunnolla sanoa, ettei Maco ole tuntunut sitten viime talven näin hyvältä sileällä kuin nyt. Enkä tarkoita ratsastettavuutta, vaan yleisesti sen liikkumista ja jollain tavalla myös tasaisuutta. Raviin on löytynyt joustoa, mikä tuntui kadonneen syksyllä varmastikin juuri siksi, ettei ruuna ollut täydessä iskussa. Ja jotta kukaan ei tulkitse väärin, en missään nimessä myöskään väitä, että Maco olisi yhtäkkiä muuttunut liikeihmeeksi ja tulisi liitelemään valkoisten aitojen sisällä tulevalla kaudella napsien 60 prosentin tuloksia vaativista luokista. Ehei, siitä ei tule kouluhevosta tekemälläkään, siitä pitää huolen jo ihan sen melova liike ravissa - joka osaltaan rasittaa sen kroppaa. Mutta näin estehevosen käyttöikää ajatellen olemme menossa oikeaan suuntaan, jossa on löydetty jonkinlainen tasapaino sopivan treenin, levon, ylläpitävän hoidon ja ruokinnan suhteen.\nMacon normaali arki koostuu nykyään pitkälti noin kolmesta kunnon ratsastuksesta viikossa, jonka lisäksi se saa maastoilla, kävellä käsikävelyssä ja olla toisinaan juoksutettavana. Käsikävelyä tulee tehtyä pääosin Macon hoitajan Idan toimesta, joka on korvaamaton apu arkeemme ihan jo siksi, että voin luottaa häneen täydellä sydämelläni. Pyrin järjestämään ratsastuksen rytmityksen siten, että Maco liikkuu ratsain sileällä, hypäten tai maastossa kahdesta kolmeen päivään putkeen, jonka jälkeen sillä on aina yksi kävelypäivä maastakäsin. Tuona päivänä voi olla mukana kevyt juoksutus tai maastoilua, mutta päivä on kuitenkin pääosin aina satulaton. Tällä rytmillä ruuna on tuntunut oikeinkin hyvältä ja motivoituneelta, sillä se on tapaus, jota ei kannata prässätä liikaa ja varsinkaan turhaan. Tiedättehän, se keski-ikäinen mies, joka mieluummin makaisi sohvalla nauttien sitä hampurilaisateriaa tv:n edessä... ;)\nRatsastuksen lisäksi Maco joutuu joka päivä tekemään venytykset porkkanoiden avulla. Siitä onkin tullut ihan haka ja samalla todella perso noille herkuille. Hauskinta on, miten se tarjoaa itsenäisesti esimerkiksi kumartamista laittamalla toisen jalkansa koukkuun ja toisen suoraksi. On se vaan fiksu! Tuon opettaisi helposti tekemään mitä vain namien perässä, vaikka kiipeämään sinne kuuluisaan puuhunkin. Yhtä lailla tärkeää on säännöllinen hieronta, josta vastaa meidän luottohierojamme Marko. Hän on ihan velho, sillä hän antoi samansuuntaiset diagnoosit Macon kipeistä kohdista jo ennen eläinlääkärin tsekkausta syksyllä. Juuri viime viikolla olleen hierontakerran jälkeen kuulin hyviä uutisia siitä, että Maco on jo lihaksistostaan paremman tuntuinen kuin viime vuoden lopussa, joten selvästi tehdyt hoidot ja toivottavasti sopivanlainen ratsastus on auttanut asiaan. Kuulemma siitä tulee vielä hyvä, kunhan päästään kunnolla ratsastamaan ja sitä kautta saadaan hevonen oikeaan asentoon eli juuri sinne takaosansa päälle, kuitenkaan lyhentämättä liikaa.\nMaco ja Macon hoitaja Ida <3\nNyt vuoden vaihduttua ja takaisin treeniin palatessamme olen joutunut miettimään valmennuskuvioitakin uusiksi, sillä meidän pitkäaikainen ja erittäin sopivaksi todettu estevalmentajamme lähtee talvea pakoon muutaman oppilaansa kanssa Espanjaan. En koe olevani tarpeeksi taitava tekemään pohjatyötä Macon kanssa itsenäisesti, joten kontaktoin erästä erittäin kokenutta MM-kisoissa hypännyttä ja jopa maailmancupeissakin sijoittunutta ratsastajaa, jonka kanssa olemme sopineet valmennuskuvioista. Tiedän hänen olevan todella tarkka ja vaativa valmentaja, joka vaatii ratsastajaa sitoutumaan tekemiseen sataprosenttisesti. Olen tästä innoissani, sillä uskon saavani ihan erilaista ajattelua, järjestelmällisyyttä ja tavoitteellisuutta omaan ratsastukseeni. Ja vaikken taitava ratsastaja olekaan, uskon olevani hyvä oppilas ihan vain siksi, että haluan sitoutua tekemiseen sataprosenttisesti.\nSellaisia ajatuksia tähän kohtaan viikonloppua! Mulla olisi paljon kerrottavaa esimerkiksi siitä, miten olen päässyt ratsastamaan viisivuotiaaksi kääntyneellä Dumlella oppien valtavasti uutta ajattelua nuorten hevosten kanssa olemisesta tai ihan vaikka siitä, miten arki on rullannut tallilla - tai miten ensimmäiset hypyt Macon kanssa sujuivat. Mutta valitettavasti yhden postauksen tekstimäärä on siltä osin rajallinen, ettei kaikkea kannata purkaa yhteen tekstiin. Yritän kuitenkin ennättää kirjoitella teille vielä viikonlopun aikana lisää kuulumisia, kun niitä on nyt pyydelty oikein urakalla muiden sosiaalisen median kanavien kautta. Nyt lähden kuitenkin valmistamaan aamupuuroa ja paistamaan kanaa iltapäivää varten, jotta pystyn nauttimaan tallilla pulkkaratsastuksen jälkeen jotain välipalaa ennen alkuillan valmennusta. Illalla ajattelin pulahtaa uimaan matkaa, sillä Helsinkiä hellii hirmupakkaset seuraavien parin päivän ajan. Huomenna maastoillaan - sanokaa mun sanoneen!\nIhanaa viikonloppua - tee jotain, mistä todella nautit! :)\nLähettänyt aada klo 10.38.00 10 kommenttia\nToimistoaikoihin työskentelevän ihmisen elämä rytmittyy usein kolmeen osaan: arkeen, viikonloppuihin ja lomaan. Koska lomia on suhteellisen vähänlaisesti, pyörii ainakin allekirjoittaneen tekeminen pitkälti siis arjen ja viikonloppujen ympärillä. Hyvin pelkistetysti se tarkoittaa sitä, että maanantaista perjantaihin istun päivät työpaikalla milloin missäkin päin Helsinkiä tai muuta Suomea siten, että tallille ja muiden harrastusten tai kavereiden pariin ehtii korkeintaan kello kolmen jälkeen - toisinaan ei ollenkaan. Viikonloput sen sijaan ovat varsinkin näin talviaikaan varsin vapaita, kun kisoja tai muita pakollisia menoja tuntuu olevan vähemmän. Silloin on siis toden teolla aikaa tehdä juuri sitä mitä kulloinkin parhaaksi näkee.\nEi liene tarpeen sanoa, että moni meistä hevosihmisistä haluaa käyttää vapaa-aikansa tallilla rakkaiden nelijalkaisten parissa. Niin kävi myös mulla, vaikka perjantaina pohdinkin ääneen sitä, miten mulla oli kerrankin viikonlopun osalta täysin tyhjä kalenteri tallireissuja lukuunottamatta. Viime viikolla tuli nukuttua ihan liian vähän viitenä yönä putkeen, joten nukahdin perjantaina käytännössä ennen kuin ehdin edes ajatella katsovani esimerkiksi jotakin hyvää elokuvaa illan päätteeksi. Univelat kuittaantuivat mukavasti yhdentoista tunnin yöunilla, jonka jälkeen olo oli yhtä pirteä kuin nuorella varsalla, joka laukkailee vihreällä niityllä perhosia jahdaten. Ei yhtään pöllömpi tapa aloittaa viikonloppu!\nHyvin pitkien ja levollisten yöunien jälkeen oli mukavaa syödä aamupala rauhakseltaan ja käydä kolaamassa pihamaata lumen peitosta. Enpä muistanut, miten tuokin harrastus käy urheilusta: tunnin lunta työnneltyäni oli selkä ihan märkänä hiestä, eikä kädetkään olleet välttyneet rakoilta. Mutta kivaa se oli siitäkin huolimatta, että lumi oli painunut varsin ikävästi kasaan ja saanut jo kertaalleen uudelleen jäätyneen pinnan tehden hommasta entistäkin raskaampaa. Sää oli kuitenkin kuin morsian konsanaan, eikä siinä musiikkia kuunnellessa ja iloisesti laulellessa voinut toivoa parempaa aktiviteettia siihen hetkeen. Tallillekin oli kiva lähteä, kun aamu oli aloitettu jonkinlaisella hyötyliikunnalla.\nKamalasti puhelinkuvia nyt tässä postauksessa! Tässä me Macon kanssa nautitaan lauantaista :)\nTallille päästyäni kello lähenteli kahta. Kävin heti ensi alkuun seuraamassa tovin verran Hauke Lutherin valmennuksia nyt, kun tämä saksalainen huippuvalmentaja sattui olemaan tallilla juuri samaan aikaan jakamassa oppejaan suomalaisille esteratsastajille. Hauke käy Stable Novassa noin kerran kuukaudessa aina kahden päivän ajan, joten noita valmennuksia pääsee halutessaan seuraamaan ihan säännöllisesti vaikka ulkopuolisetkin. Kauhean kauan en kuitenkaan maneesissa viihtynyt, sillä sää toden teolla houkutteli ulos. Siispä nappasin Macon karsinastaan kulkusuuntana maastoreitit, jonne lähdimme kävelemään ihan jalkaisin nauttien tammikuisesta auringonpaisteesta. Maco on aivan mainio kävelykaveri, joskin sen puuhakkuus on joskus kovin rasittavaa. Lauantaina meidän lenkin suurimmat ansiot Macon mielestä olivat ehdottomasti naapuritallin hevosien ihmettely ja lumen alta löydettävät heinänkorret. Kuten ruunan ulkomuodosta näkee, on se suorastaan nälkiintynyt ja tarvitsee siksi kaiken ylimääräisen ja saatavilla olevan ravinnon, vaikka sitten sieltä hangesta kaivettuna (ja jottei kukaan ottanut tätä tosissaan, painotan kyseisen virkkeen olevan huumoria - kutsummehan Macoa tallilla FätiMakkaraksi sen lihapullamaisen olomuodon vuoksi).\nHyvässä säässä ulkoilu tuo hymyn ihan kenen tahansa huulille. Kun päivälenkkimme oli ohitse, talutin ruunan takaisin talliin ja lähdin itse kävelemään parinsadan metrin päässä olevalle naapuritallillemme, jossa autoin kaveriani hänen hevostensa liikutuksessa. Tai tarkemmin ottaen en tokikaan kiivennyt itse ratsujen kyytiin, vaan toimin groomina hoitaen aina edellisen hevosen poislaiton ja seuraavan kuntoolaiton kävelytyksineen, jotta ratsastus sujui ratsastajalta aikataulussa. Groomina toimiminen oli kyllä mukavaa vaihtelua, vaikken sitä toki työkseni tai edes kovin säännöllisesti jaksaisi ihan hyvää hyvyyttäni tehdä. Tulee ihan nuoruusajat mieleen, sillä tuotahan se työ Belgiassa ja Hollannissa pitkälti oli!\nLauantain päiväkävelyn saldona oli luminen turpa ja itseensä tyytyväinen hevonen.\nHarmaata! Yksi groomattavista hevosista oli tämä tamma, väritykseltään kuin Maco :)\nVaan on se oma harmaa silti paras ♥\nJos jotain osaan, niin olla tehokas ja aikaansaava tuollaisissa tilanteissa. Siispä olin tyytyväinen lopputulokseen, kun ehdin kävelyttämään seuraavaa hevosta maneesiin ennen edellisen lopetusta tai kun kerkesin jaksottamaan jonkun hevosen kylmäyksen siten, että ehdin samalla harjaamaan toisen ja varustamaan sen kuntoon putsaten samalla edellisen varusteita. Ja kun kaikki varusteet olivat putsattuna paikoillaan, loimet kaapeissa ja hevoset karsinoissa ennen kuin aikaraja tuli vastaan, olin salaa ylpeä siitä, että olin voinut olla avuksi edes tuon verran. Eivät ne kaikki organisoitumistaidot ole menneet hukkaan sieltä ajoilta, kun maailman huiput käskyttivät tekemään asiat ripeästi ja järkevästi. Vaikka silloin se saattoikin tuntua ajoittain turhalta nalkuttamiselta. Mikäpä ei teinin mielestä olisi tuntunut ;)\nVaan eipä se tekeminen loppunut lauantain osalta tuohon, sillä olimme sopineet Macon hoitajan Idan kanssa ratsastusharjoitteita vielä illan päätteeksi Stable Novaan. Lähdinkin siis kuuden jälkeen takaisin Macon kotitallille, jossa tein ruunalle puuron valmiiksi ja aloitin jo sen kuntoonlaiton Idan liittyessä hetken kuluttua seuraamme. Yhdessä puuhastellen ruuna pääsi nauttimaan oikein tuplahuomiosta, mikä ei ollut sen mielestä yhtään hullumpi tilanne. Seitsemän aikoihin olimme maneesissa vähän normaalista poikkeavalla järjestelyllä, sillä satulassa istui mun sijaan Ida tarkoituksenaan kokeilla Macolla ratsastamista ensimmäistä kertaa ihan kunnolla. Aiemmin hän on toki kävellyt Macoa selästä käsin, mutta varsinaista ratsastusta ei ole tapahtunut, sillä haluan olla näissä tilanteissa itse paikalla Macon kiltteydestä huolimatta. Uusia haasteita siis Idalle!\nOlin oikein iloinen siitä, miten kivasti parivaljakolla menikään. Ida on tottunut ratsastamaan pienemmillä hevosilla ja poneilla, joten ison hevosen kyytiin kipuaminen on aina oma juttunsa. Lisänä on tietysti jännitysmomentti, kun ratsastaa uudella hevosella ensimmäistä kertaa. Macoon Ida on toki saanut tutustua jo kohta parin kuukauden ajan, mutta onhan tilanne toki erilainen, kun hevosella pitäisikin mennä käynnin sijasta vähän reippaammin eteen. Turha oli kuitenkaan jännittää, sillä kaikki meni paremmin kuin hyvin ja ratsastuksesta taisi nauttia niin Maco kuin Idakin. Maco on siitä mahtava tyyppi, että kokeneemman ratsastajan alla se osaa olla herkkä ja reaktiivinenkin, mutta aremman tai kokemattomamman ratsastajan kanssa se ottaa selvästi varovaisemmin. Toki se on myös tottunut tietynlaiseen tapaan toimia, joten se ei välttämättä aina ymmärrä, mitä siltä halutaan, jos ratsastaja jää puristamaan vaikkapa polvella pyytäessään hevosta eteen. Ihan samalla tavalla, jos meikäläinen yrittää saada säkää ylös sallien kuitenkin samalla hevosen nojaavan kädelle. Ikuisia ongelmia, joista pitäisi vain yrittää päästä eroon.\nYksi groomattava lisää: 4v ori, tällä kertaa ruskeana.\nMaco ja hoitaja Ida ♥\n"Pakkohan sieltä on löytyä ruokaa?!"\nMutta olen kyllä niin kiitollinen ja iloinen noin ihanasta hoitajasta, joka on meidän tiimiin löytynyt! Ida on ihan huippu, ja sen ovat huomioineet myös muut meidän tallilaiset. Macokin tykkää, kun sillä on yksi lisäkäsipari paijaamassa ja antamassa herkkuja. Ida tekee kaiken niin tunnollisesti ja juuri mun ohjeiden mukaan ollen kuitenkin maalaisjärkinen ja oma-aloitteinen, etten kyllä toivoisi parempaa lisää helpottamaan hevosenomistajan arkea.\nTallipäivä loppui lauantaina vasta pitkälti yhdeksän jälkeen. Naureskelin itsekseni, miten voikin olla ihmisellä vähän sisältöä elämässään, kun perjantainakin tuli vietettyä tallilla aikaa iltamyöhäisellä. Meitä oli perjantaina tallilla vielä kymmenen aikaan aika iso porukka normaaliin verraten, emmekä osanneet edes sanoa, mitä perjantai-iltaisin voisi tehdä toisin. Tallillahan sitä ollaan, tietysti! Ja hyvä niin.\nLauantaista jäi hymy huulille jo ihan säänkin vuoksi, mutta viikonlopun kruunasi ehdottomasti sunnuntai viiden tallin ja kolmen hevosen ratsastuksen osalta. Vai miltä kuulostaisi kunnon matkailu, jonka reitti menee kutakuinkin näin: Eriksnäsin ratsastuskeskus - Tiipii-talli - Stable Nova - Kytäjän kartano - Stable Nova - Stable Chablis. Ja ennen kaikkea hevoset, joiden selkään pääsin kipuamaan: Dumle, Maco ja Penno. Mutta näistä lisää ihan omassa postauksessaan, sillä tuo 11 tunnin tallipäivä ei valitettavasti mahdu enää tähän postaukseen. Jatketaan siis juttua taas myöhemmin tällä viikolla!\nOletko sä päässyt viettämään tallipäiviä oikein pitkän kaavan mukaan lähiaikoina? :)\nLähettänyt aada klo 6.00.00 4 kommenttia\n#1040: Kolme ohjetta parempaan ratsastamiseen\nTammikuun alku tarkoitti sitä, että pääsin laskemaan päiviä päässäni hetkeen, jolloin olisimme jälleen Macon kanssa niin sanotusti normaalissa treenivaiheessa. Vaikka rennot hetket ihan selästäkin käsin tekevät välillä hyvää, menee homma ainakin omalta osaltani helposti ihan pelkäksi haahuiluksi, jos tuo olotila on päällä liian kauan. Tiedättehän: sitten, kun sitä ratsastusta pitäisi oikeasti jo alkaa tekemään ajatuksella, ei omasta niskasta olekaan niin helppoa napata kiinni. Ratsastaja lipsuu ja antaa hevosen levähtää liian pitkäksi. Tai ei oikeastaan edes anna, sillä jo se pyytäminen tai vaatiminenkin on unohtunut.\nHaahuileminen alkaisi pikkuhiljaa riittämään. Tiistaina istahdin ensimmäistä kertaa pitkiin aikoihin Macon selkään siten, että ratsastuksen lopputulos oli jollain tavalla säntillinen. Olen toki yrittänyt tehdä avoja, väistöjä, siirtymisiä ja vaikka mitä muuta sillä ajatuksella, että ruuna tulisi paremmin avuille ja työskentelisi rehellisesti. Se ei vain auta, jos pääajatus on sieltä taustalta hukassa. Onnekseni tallikaverini sattui maneesiin samanaikaisesti ja muistutti muutamasta varsin tärkeästä ja yksinkertaisesta asiasta.\nKaikki upeat kuvat c. Rosita Dahlberg, kiitos!\nÄLÄ JAHTAA HEVOSTA\nHevosen on pakko mennä eteenpäin ilman, että sitä jahdataan jokaisella askeleella. Mikään ei turruta hevosta apuihin niin hyvin kuin tilanne, jossa ratsastaja tiedostamattaan pyytää ratsuaan eteenpäin joko istunnalla tai vaikkapa niillä kantapäillä lähes jokaisella askeleella. Jalan pitäisi pystyä olemaan aivan rentona ja hiljaa hevosen kylkiä vasten, jopa hieman irti. Ainakin niin, että jalat irrottamalla hevonen ei suinkaan hidasta vauhtia, vaan jopa ottaa sen eteenpäinvievänä apuna.\nJalkaa saa ja pitää käyttää. Se ei kuitenkaan saa olla jatkuva apu: jos hevonen ei reagoi jalkaan pienestä avusta, käytetään apu kerran kunnolla, jonka jälkeen jalka on taas aivan hiljaa. Lopputulos ei varmasti synny hetkessä, mutta jo yhden ratsastuksen aikana huomaa eron hevosen reaktioissa. Ratsastuksesta tulee lopulta paljon helpompaa, kun hevosellakin on aikaa suorittaa.\nÄLÄ KANNA HEVOSTA\nSitä hevosta ei myöskään tarvitse kantaa ja toimia samalla niin sanotusti viidentenä jalkana. Ratsujen pitäisi pystyä liikkumaan oman takaosansa päällä olematta etupainoisia ja aiheuttamatta ratsastajalleen käsikramppeja nojatessaan koko painollaan kädelle. Vähän liioitellusti ilmaistuna, mutta kuitenkin.\nHevoset, ainakin Maco, ovat ihan mahdottoman hyviä käyttämään tilaisuuksia hyväkseen. Jos jään kantamaan kädellä ja jalalla, ei Maco varmasti jätä tilaisuuttaan hyödyntämättä. Se on fiksu ja vähän mukavuudenhaluinen, mutta todella reilu: tekee juuri sen, mitä ratsastaja osaa ja tajuaa pyytää. Ja kun siihen onnistumisen tunteeseen uppoutuu vahingossa liian pitkäksi aikaa unohtaen samalla varsinaisen ratsastuksen, kostautuu se heti sillä, että pakka levähtää uudelleen kasaan. Tuttu juttu!\n"Sun alaselkä on suorassa, mutta yläselkä jää vähän turhan pyöreäksi." Niin, ne kuuluisat hartiat ja ryhti! Se huono puoli mukavissa työtuoleissa ja sata kilometriä päivittäin autossa viettämisestä on, että hartianseutu unohtuu usein ryhdittömäksi. Selkä saattaa olla suorassa, mutta hartiat edessä. Ei hyvä juttu ratsastuksen kannalta, mutta vielä huonompi tulevaisuuden terveyttä ajatellen. En halua olla tilanteessa, jossa poden nelikymppisenä nikamien ahtaumaa vain siksi, etten nuorempana tajunnut tai viitsinyt kiinnittää huomiota siihen, missä asennoissa työskentelen.\nIstunta vaikuttaa hevoseen ihan valtavasti. Jos puristan reidellä tai polvella, toimii hevonen pyynnön mukaisesti. Sama pätee ylävartaloon ja lantion alueeseen. Jos en istu suorassa ja ryhdikkäänä, on hevosen entistä helpompi valua kulkemaan alamäkeen. Miksi? Koska tällöin oma lantioni on paljon vaikeampaa pitää asennossa, joka ajattelee hevostakin ylämäkeen. En osaa selittää, missä asennossa lantion pitäisi olla, mutta eron tuntee ihan selvästi sen tietäessään. Jos lantion asennon vaikutus ratsastukseen on sulle vielä tuntemattomampaa aluetta ja tiedät jonkun, joka osaa sen sinulle neuvoa ihan konkreettisesti näyttämällä (esimerkiksi siten, että kädestä pitäen avustaa hevosen selässä istuessa lantion oikeaan asentoon jonkun CR- tai muun istuntapainotteisen opettajan neuvoin), suosittelen lämpimästi! Siinä tulee nopeasti aika isokin ahaa-elämys.\nNämä kolme asiaa jäivät päällimmäisenä mieleen tiistain ratsastustuokiosta. Macokin joutui töihin, vaikkei varsinaisesti pitkäaikaisesti - ehkä se joutui ajattelemaan, sillä korvantaustat hikosivat ihan kunnolla. Samaa ajatustyötä jatketaan tulevillakin ratsastuskerroilla, ja pääsemme toivottavasti soveltamaan tätä samaa myös puomeille ja kavaleteille tulevien viikkojen aikana ennen hyppäämiseen palaamista.\nEnsin kuitenkin odotetaan, että Tuhkimo saa kenkänsä takaisin. Maco oli nimittäin onnistunut pudottamaan toisen etukenkänsä jonnekin matkan varrelle tämän päivän aikana, ja sain tallilta soiton Macon hoitajan Idan huomatessa jonkin oleellisen puuttuneen. Eikun kengittäjälle lisää hommia! Treenejä jatketaan toivottavasti huomenna, jos vaan tähdet ovat kengittäjän aikataulujen suhteen kohdillaan. Muussa tapauksessa odotellaan tuleviin päiviin. Mikäs tässä kiire, valmiissa maailmassa.\nTunnustatko jääväsi itsekin joskus haahuilemaan ratsastamisen sijasta? :)\nLähettänyt aada klo 6.00.00 12 kommenttia\nLähettänyt aada klo 17.30.00 12 kommenttia\n#1038: Unohtumaton vuosi 2018\nOikein ihanaa alkanutta vuotta 2019! En tiedä teistä, mutta ainakaan itselleni tuon uuden numeron kirjoittaminen ei tuota lainkaan vaikeuksia. Uskon, että syynä on tälle vuodelle tehdyt suunnitelmat, joista osaa on alettu miettimään jo lähes vuosi sitten. Vuosi tuo siis mukanaan paljon kaikkea pitkään odotettua, vaikka osa suunnitelmista ei mennytkään lopulta alkuperäisten ajatuksien mukaisesti (esimerkiksi kilpailumatka Espanjaan).\nVaikka uusi vuosi onkin jo hyvää vauhtia käynnissä, on mielestäni silti syytä pysähtyä hetkeksi ja muistella mennyttä vuotta. Kuten edellisessä postauksessa mainitsin, on vuosi 2018 ollut ehdottomasti yksi elämäni parhaista. Nyt onkin aika koostaa lyhyesti kokoon kaikki se, mitä vuoden aikana tapahtui juuri sosiaalisen median puolelle kerrottuna. Eikä sitä tiedä, jos mukana on jotakin sellaista, mitä ei vielä olisi tullut täällä sanottua! Hae siis kouraasi jotakin naposteltavaa ja hyppää mukaan aikamatkaan, joka käsittelee Macon ja mun vuotta 2018. Teksti on täynnä linkkejä menneen vuoden postauksiin, joten eikun availemaan!\nVuosi 2018 alkoi perinteisesti muistelemalla edellistä vuotta ja todeten, että vuosi 2017 oli ollut elämäni paras vuosi. Tässä on menty niin monta vuotta ylämäkeä, että liekö se alamäki tulee joskus, haha!\nTammikuussa arki rullasi ihan tavalliseen tapaan niin töiden kuin tallimaailmankin osalta. Kuvasimme vuoden ensimmäisen tallivideopostauksen ja pohdin blogissa asioita, jotka tekivät mut juuri sillä hetkellä onnelliseksi. Tätä listaa lukiessani voin edelleen samaistua näihin kohtiin. Yksi onnellisuutta tuovista tekijöistä oli toki Maco, jonka kanssa pääsimme treenaamaan Juulia Jyläksen silmien alla ensimmäistä kertaa kuun loppupuolella Niclas Aromaan tammikuisten treenien ohella. Treenit menivät paremmin kuin uskalsin odottaa, ja olin erittäin innoissani tulevasta kaudesta. Valmennuksien toisena päivänä hyppäsin elämäni isoimman esteradan, josta kerroin avoimen onnellisesti blogissani ollen kerrankin tyytyväinen omaan tekemiseeni. Iso kehitys itsekriittisyyden saralla!\nKuun loppupuolella käsittelin blogissani myös aihetta epäonnistumisesta. Olin päässyt kuuntelemaan Henrik Dettmanin esitystä, jonka pystyi mielestäni tiivistämään yhteen lauseeseen: "asiat epäonnistuvat, ihmiset eivät". Myöhemmin kesällä luin Dettmanin kirjan "Johtamisen taito", joka oli hyvin koukuttava ja ajatuksia herättävä. Suosittelen tätä kaikille!\nJos tammikuu tuntui aktiiviselta kuulta, ei helmikuu todellakaan jäänyt huonoksi häviäjäksi! Vuosi alkoi heti työmatkalla Tanskaan, ja samalla viikolla kävin hyppäämässä Kirkkonummella treenit meille uudessa paikassa Sannan johdolla. Samalla viikolla päästiin myös korkaamaan vuoden ensimmäiset kilpailut Ratsastuskeskus Ainossa 115cm tasolla. En ollut ollenkaan tyytyväinen suoritukseen, vaikka tuloksena olikin puhtaat kaksi vaihetta. Toisaalta tästä oli hyvä aloittaa kausi: tuo korkeus tuntui pieneltä, vaikka viime kaudella ei oltu päästy sitä kovinkaan moneen otteeseen hyppäämään.\nKisakauden aloituksen jälkeen jatkettiin treenaamista. Kouluvalmentajani ratsasti Macolla ja totesi sen olevan paljon parempi kuin aiemmalla kerralla. Kävimme myös treenaamassa silloisessa Riders Innissa, enkä olisi voinut uskoa, että tulemme joskus asumaan siellä virallisesti! Treenit itsessään eivät menneet kovinkaan hyvin, mutta kuten postauksessa totesin: oppia ikä kaikki! Eikä helmikuu mennyt pelkkien treenien parissa, vaan yhtä lailla pääsimme rallittelemaan pellolla lumihangen keskellä.\nYksi kuun ehdottomista kohokohdista oli rakkaan siskoni vanhojentanssipäivä, jonka ikuistin Tuomiokirkon edustalla. Nuo kuvat saivat Instagramissa valtaisan suosion ja taitavat edelleen olla yhtiä katsotuimpia kuviani! Muuten tuli aloitettua taas aktiivisempi kuntoilu salilla (esimerkiksi ollen kello 05:50 ikuistamassa tätä tapahtumaa) ja seistyä ensimmäisen kerran Macon selässä. Kaikkea sitä!\nPerinteinen Helsinki Horse Fair järjestettiin Messukeskuksessa heti maaliskuun alussa. Toimin tällä kertaa tallivastuuhenkilön sijaan groomina kavereilleni, joten paikalla tapahtumassa tuli vietettyä aikaa ihan hyvä tovi. Kuun alkuun sijoittui myös Petran kuvaussessio, josta tuloksena oli ihania pakkaskuvia Macosta. On se vaan niin komea tapaus!\nVaikka ratsastus ei aina ole helppoa, voi se silti joskus tuntua yllättävänkin mukavalta. Pohdin tätä blogissani, kun pikkuhiljaa alkoi tuntumaan siltä, että palaset Macon ratsastuksessa alkoivat loksahdella kohdilleen. Tuo näkyi myös Juulia Jyläksen treeneissä, jotka olivat jälleen menestys oman ratsastukseni parantamisen osalta. Voi että, miten kaipaankaan Juulian treenejä! Hän sai mut jotenkin aivan liekkeihin ja suorittamaan oman osaamiseni ylärajoilla. Tuota tunnetta kaipaan päivittäin. Juulian sanoin suurin ongelmamme olikin se, että mulla oli allani liian kapasiteetikas hevonen - se antoi virheet anteeksi, vaikka sen kanssa lähestyi huonosti 140cm korkuista estettä.\nKuvasimme maaliskuussa jälleen tallivideopostauksen ja otimme kuvia keväisessä säässä. Ihan hullua, miten nopeasti talvi alkoi väistymään! Kevään tulon tiesi myös siitä, että vietin Aino Mastersien parissa kaksi viikkoa tallimestarina kansainvälisissä kisoissa. Nuo jäivät viimeisiksi tallimestarihommikseni, kun luovutin kiitollisena pestin eteenpäin kaverilleni Saralle. Päätin keskittyä jatkossa omaan työhöni ja ennen kaikkea mahdolliseen kilpailemiseen. Siinä sivussa kirjoitin graduani ja suoritin maisterivaiheen opintoja eteenpäin.\nJa kirsikkana kakun päällä Aadan hevoselämää -blogi voitti Vuoden ratsastusblogi -palkinnon Messukeskuksessa. Kiitos siis siitä vielä jälkikäteen kaikille!\nHeti jännän äärelle! Kun työnteko kansainvälisissä kisoissa oli ohitse, pääsin itse jatkamaan kisakauttani Ypäjällä kolmen päivän reissulla, jonne otimme mukaan tallikaverimme Saiman hevosineen. Starttasin tuolla kaksi luokkaa 120cm-tasolla kansallisella tasolla ja pakko sanoa, että en ollut jännittänyt pitkiin aikoihin noin paljon. Virheitä tuli tehtyä runsaasti, mutta maaliin päästiin ja hyviäkin hetkiä koettiin. Ennen kaikkea takana oli ensimmäiset yhteiset kansalliset startit tuolta tasolta! Ulkokautta varten treenasimme jälleen Juulia Jyläksen opissa Solbackassa.\nTaas kuvattiin tallivideopostausta ja vietettiin aikaa Tampereen hevosmessuilla. Tuo messuviikonloppu olikin oikein mukava, vaikkei Tampereella taida koskaan messujen aikaan tylsää ollakaan. Kirjoitin myös blogiini listan asioista, joita aion tehdä heti, kun kesä koittaa ja opinnot väistyvät. Tuota listaa lukiessa hymyilyttää. Aika moni asia toteutui, vaikkei kaikki. Ikkunat jäi pesemättä!\nHuhtikuussa pääsin käyttämään toden teolla hankkimaani paukkuliiviä, josta tein oman postauksensa sen herättäessä paljon kysymyksiä. Tuo liivi on syytä ottaa jälleen käyttöön, kun palaan treenien pariin Macon kanssa. Paukkuliivi oli käytössä myös Ratsastuskeskus Ainossa, kun pääsimme korkkaamaan ulkokisakauden huhtikuussa (!!) puhtaalla suorituksella 120cm luokasta. Ja kuun päätti ehdottomasti paras asia eli ihanan Millan varsan syntyminen. Musta tuli kummi maailman söpöimmälle Tofu-tammalle! Huhtikuussa valmistuin myös virallisesti VTK:ksi eli Valtiotieteiden kandidaatiksi ja Maco laitettiin yhteistarhaukseen.\nToukokuu alkoi sairastelulla, kun podin kuumeflunssaa ja korvatulehdusta ensimmäistä kertaa pariin vuoteen. Se ei menoa haitannut, sillä sain palautettua kuun alkupäivien aikana pro gradu -tutkielmani. Kevään työ oli nyt ohitse!\nJostain syystä Suomi sai nauttia lämpöaallosta heti toukokuussa, kun elohopea kapusi aina +25 asteeseen saakka. Sehän ei haitannut, sillä pääsimme starttaamaan esteratsastuksen GP-sarjan huimissa olosuhteissa. Kyllä kelpasi! Keskityin itse treenaamaan salilla ja seuraamaan muiden ratsastusta, sillä Maco sai viettää ansaittua lomaa kovan treenin jälkeen. Opin, että ruuna tarvitsee noin kuuden viikon välein viikon tauon, jotta se jaksaa tehdä töitä motivoituneena.\nToukokuussa tuli taas kuvailtua ja nautittua kesän tunnelmasta. Kun lomat oli lusittu, palasi Macokin takaisin töihin ja tuntui yllättävän hyvältä. Muita kuun tapahtumia oli esimerkiksi reissu Turkuun kaverien luokse ja Juankoskelle mökille, äitienpäivän vietto ja kymmenet maastolenkit tallikavereiden kanssa. Päästiinpä me myös viettämään vuosipäivää Macon kanssa kuun lopussa ja kisaamaan 120cm startti ykköstason kisoissa Stall Solbackassa ihan hyvällä radalla.\nMaco sai kesäkuussa uuden tarhakaverin Kallesta, ja tästä parivaljakosta tulikin oikeat paita ja peppu. Aloitimme treenaamisen kohti kesän kisoja Kirkkonummella, jonne Rosita saapui kuvaamaan Macoa ollessaan visiitillä Suomessa. Tuolloin tuli hypättyä yhdessä ensimmäinen pitkä vesi! Vaan siihen ei erikoisesteet jääneet, sillä lähdimme myös hyppäämään maastoesteitä Keravalle Danielan ja Goldin kanssa. Tuo oli kyllä ehdottomasti yksi kesän kohokohdista. En olisi ikinä voinut kuvitella, miten hienosti Maco suorittaisi kaikki tehtävät!\nJulkaisin kesäkuussa postauksen opintoihin liittyen, sillä sain arvosanan gradustani Julkaisen, siis olen. Pohdin samalla myös erikoisesteiden pelkoa, joka oli hälventynyt Macon kanssa. Yksi kesäkuun erikoisuuksista oli yhteisvideo Tiia Suomalaisen kanssa, kun osallistuin hänen Ratsastuskoulut testissä -sarjan kuvaukseen Stall Solbackassa päästen samalla hyppäämään Kerttu-tammalla. Siinähän olikin tekemistä, sillä hevonen oli kovin erilainen kuin Maco!\nEstetreenien ohella treenattiin myös sileällä, josta julkaisin ääniraidallisen videon pohtien samalla systeemin merkitystä. Tuota systeemiä painotan edelleen, ja aion ottaa sen aiempaakin isompaan rooliin tälle vuodelle. Kesäkuussa viihdytettiin ihmisiä myös kestosuosikilla eli hauskoilla hakusanoilla. Lisäksi pohdin kesäkuun kisoja, jotka koostuivat Ainon kansallisesta 115cm ja 125cm starteista ja Stall Solbackan 120cm startista. Olin enemmän kuin tyytyväinen Ainon 125cm luokkaan, joka oli isoin ratani siihen mennessä kisoissa.\nMitä muuta kesäkuussa tehtiin? Maastoiltiin ilman varusteita pelkkä riimu päässä, vietettiin valmistujaisjuhlia ja ennen kaikkea juhannusta. Ja juhlittiin kaverini Juhon senioreiden kenttäratsastuksen SM-hopeamitalia!\nKesäkuun loppupuolella aloin ratsastamaan aktiivisesti Kalle-ruunaa, sillä sen omistaja oli estynyt ratsastamasta itse. Tämä yhteistyö jatkui pitkälle syksyyn, sillä ratsastan aina silloin tällöin edelleen ruunalla niin sileällä kuin maastossakin, vaikkei se enää ole päivittäistä. Heinäkuussa tuli siis vietettyä oikein reippaasti aikaa hevosten selässä!\nKesään saatiin vähän jännitystäkin, kun menin hyppäämään ensimmäiset nurmikisamme Macon kanssa Lohjalle 115cm ja 125cm luokkien muodossa. Ensimmäisestä luokasta tuli sijoitus ja toisesta yksi todella harmittava puomi, vaikka rata oli muuten ihan super! Olin niin onnellinen kisapäivän päätteeksi, sillä jostain syystä tämä oli jännittänyt mua kamalan paljon. Tämän pohjalta pääsin suunnittelemaan myös loppukauden kisoja, joskin suunnitelmat kaatuivat Macon sairaslomaan.\nHeinäkuu oli yksi vuoden kivoimpia kuukausia, sillä vietin perinteisesti Hangossa aikaa tällä kertaa ihan kilpaillen Sea Horse Weekissa kolmena päivänä 120cm luokissa. Vaikka kisat eivät missään nimessä olleet ratsastuksellisesti menestys omalta osaltani, oli viimeisen päivän joukkueiden välisen SM-kilparadan suoritus jo oikein kivan näköistä tekemistä. Siihen olikin hyvä päättää viikonloppu kivojen ihmisten ympäröimänä. Hanko on ihmisen parasta aikaa!\nEnnen Hankoa vietin myös hetken Porissa ollen viikon verran SuomiAreenassa työjuttujen parissa. Tuo oli kyllä ikimuistoinen reissu, joka toivottavasti toteutuu yhtä mukavana myös tänä vuonna! Ja olihan heinäkuussa myös Ruisrock, jonka lisäksi suppailtiin, vietettiin pitkiä kesäiltoja ja herättiin valmennuksiin ennen viittä. Olin myös viikonlopun Salossa kansallisissa kisoissa groomina ja innostuin ihan eri tavalla lenkkeilemisestä aiempien ryhmäliikuntatuntien lisäksi.\nYksi vuoden suurimpia muutoksia oli Macon muutto sen uudelle kotitallille Stable Novaan eli entiseen Riders Inniin. Muuttopäivä oli virallisesti suunniteltu syyskuulle, mutta päädyin lähtemään uudelle tallille uusien omistajien mukana jo heinäkuun viimeisenä päivänä. Elokuussa siis opeteltiin ja ihmeteltiin uutta täysin uusissa olosuhteissa. En voi vieläkään uskoa, miten hienoissa puitteissa mulla onkaan mahdollisuus harrastaa. Saan olla joka päivä valtavan kiitollinen!\nElokuu alkoi kisareissulla Ratsastuskeskus Ainoon, jossa hyppäsimme vain yhden luokan 125cm tasolla. Rata oli ihan kamalan huono, mutta hevosta ei tästä todellakaan voinut syyttää. Uskon tosin, että Macon etupainoisuus ja pitkäksi valuminen johtuivat paitsi huonosta ratsastuksestani, myös sen kipeytymisestä. Se toki suoritti, mutta sen oli vaikeampaa laukata oikeasti takaosallaan, jolloin mun taidot eivät yksinkertaisesti riittäneet hyvään suoritukseen. Ainon kisoja seuranneena maanantaina kävimmekin klinikalla, jossa Macolla piikitettiin oikea etunen ja muutettiin hieman kengitystä lisäten pohjalliset eteen tuomaan kavioon erilaisen kulman.\nPohdin elokuussa myös omia elämäntapojani. Aloitin vuoden 2017 lopussa herkkulakon ja kevään 2018 aikana lisäsin merkittävästi liikuntaa ratsastuksen oheislajeihin. Kesällä olin jo paremmassa kunnossa kuin aikoihin. Suurin muutos oli kuitenkin omassa jaksamisessa. Turhan sokerin pois jättäminen on vaikuttanut vireystilaan ja unenlaatuun positiivisesti.\nKauniit säät ja kesälomani mahdollistivat monet kuvaussessiot, kun ihana luottokuvaajamme Vilma vieraili useampaan otteeseen Novassa kuvaamassa Macoa ja myös allekirjoittanutta. Julkaisin elokuussa myös blogin 1000. postauksen, jossa kiitin teitä lukijoita menneistä vuosista. Ja kiitän syvästi edelleen! Elokuussa summasin blogissani menneen kesän ja totesin sen ylittäneen kaikki odotukseni. Yhtä lailla odotin myös syksyä ja kaikkia kivoja tapahtumia.\nElokuussa tuli esimerkiksi käytyä kolmena päivänä Weekend Festivaaleilla ihan extempore-rupeamana, mökkeiltyä vajaan viikon verran Itä-Suomessa mustaherukoita keräillen, kuunneltua valtavasti äänikirjoja, leivottua, toimittua mallina erään julkisuudenhenkilön syntymäpäiväjuhlilla ja juostua Helsinki Horse Show'n tiimissä Blondi-ponin kanssa RunFestissa. Paljon tuli tehtyä juttuja ilman hevosia kavereiden kanssa Macon sairasloman vuoksi. Mutta paljon myös ratsastettiin, esimerkiksi Kallella! Maco kävi klinikalla kuun lopussa, ja sen sairasloma sai vielä jatkoa tildren-hoidon myötä.\nJoka vuoteen pakollisena kuuluva Linnanmäki-reissu toteutettiin heti syyskuun alussa Millan kanssa. Hommaan tuli tosin pieni mutka, sillä olin katsonut ajankohdan väärin, joten olimme paikalla kaksi tuntia ennen paikan avautumista..\nNyt jo monille tuttu Penno tuli osaksi ratsastettavia hevosiani elo-syyskuun vaihteessa. Penno on serkkuni ja hänen äitinsä hevonen, jolla oli varsin vähän hyppykokemusta entuudestaan. Aloitimme vähitellen ja nyt ruuna on jo varsin mallikas suorittaja! Hyppäsin koko syksyn ajan Pennolla noin kerran viikossa ja tätä on tarkoitus jatkaa niin pitkään kuin vain tarve on. Kävimme syyskuussa myös ensimmäiset yhteiset estevalmennuksemme.\nOsallistuimme heti kuun alussa Petra Lönnqvistin järjestämälle valokuvauskurssille mallien roolissa Macon kanssa. Tuosta tilaisuudesta saldona jäi aivan ihania kuvia kasapäin, mutta myös varsin onnistunut otos hetkestä, kun Maco hyppäsi 140cm korkean aidan yli kyllästyessään oleskeluun tarhassa. On se kyllä varsinainen otus!\nMacon treenit keskittyivät sileätyöskentelyyn ja sen parempaan ratsastettavuuteen sileällä. Hyppäämään ei siis päästy, mutta muuten treeni oli normaalia. Kirjoittelin blogiin loimittamisesta ja erilaisista rutiineista tallilla. Kuvattiin jälleen tallivideopostausta ja avasin hieman tarkemmin Macon tilannetta kuulumisten kera.\nSyksyn ensimmäinen kuukausi huipentui ruotsalaisen Rolf-Göran Bengttsonin esteratsastusklinikkaan Ratsastuskeskus Ainossa. Huipuilta saa aina oppia! Kuun aikana ehdittiin myös juhlistamaan Stable Novan tupareita ja mun syntymäpäiviä täyttäessäni 24 vuotta. Olin mukana Stall Solbackan järjestämissä aluemestaruuksissa somevastaavana ja radalla apukätenä, kun Maco ei päässyt hyppäämään. Oltiin mukana kerääjinä Nälkäpäivä-keräyksessä ja käytiin klinikalla päivystyksessä Macon kanssa, kun se oli ihan kolmijalkainen. Tuo vaiva selvisi onneksi myöhemmin mustelmaksi. Aloitin myös uudessa työnkuvassa!\nJos jotain postausta on toivottu, niin se on varustekaappini esittely. Siispä lokakuu alkoi toiveiden toteuttamisella, kun kuvasin tästä videon. Alkukuusta tein myös päätöksen siitä, ettei Maco lähde hyppäämään Horse Show'hun - se ei olisi ollut reilua sille eikä minullekaan kisatauon ja hyppytauon vuoksi.\nSyksy kuitenkin jatkui mukavasti Macon sileätreenien parissa, joissa panostin entisestään siihen, miten ratsastan ilman valmentajien läsnäoloa. Novassa olen jatkuvasti itseäni todella paljon taitavampien ammattilaisten ja harrastajien ympäröimänä, joten saan väkisinkin vaikutteita tekemiseeni. Niin hienoa! Mutta yhtä lailla sitä osasi ottaa lokakuussa myös rennosti esimerkiksi maastoilun ja uittamisen kanssa, jota pääsin kokeilemaan Pennon selästä käsin yhden estetreenin päätteeksi.\nSitten alkokin Helsinki Horse Show - vuoden ehdoton kohokohta! Vietin jälleen viikon ajan jäähallilla seuraamassa huippuratsastusta ja tapaamassa ystäviä. Tätä ei varmasti tarvitse perustella: tuosta ajasta vain yksinkertaisesti nauttii. Tein blogiin monta videota HIHSin ajalta (joka päivältä yhden), jonka lisäksi haastattelin Anna-Julia Kontiota ihan tekstin muodossa.\nLokakuussa kävimme Macon kanssa jälleen klinikalla, jossa se hoidettiin osphoksella. Tuosta päivästä tuli kuvattua video, joka sekin löytyy blogista. Lokakuussa olimme Macon kanssa esillä parissa eri lehdessä, kävin HIHSiin liittyvissä tapahtumissa ja tein vähän normaalista työnkuvastani poikkeavia töitä esimerkiksi osallistuen Alex Mattsonin olohuonekeikalle. Vaikka Macon tilanne oli vielä vähän epävarma, olin silti todella onnellinen elämästäni - kuten nytkin.\nKoska postauksista oli kulunut vähän aikaa, koostin heti marraskuun alussa kattavan selostuksen aihealueittain siitä, mitä mulle ja Macolle sillä hetkellä kuuluikaan. Yksi iso muutos oli se, että innostuin uimisesta salillä käynnin ohella! Sain myös ahaa-elämyksiä kouluvalmennuksissa Macon kanssa ja avasin hieman enemmän sitä, miten klippaan Macon.\nJos lokakuu oli hieman seesteisempi kuukausi esimerkiksi HIHSin viedessä muusta tekemisestä kokonaisen viikon, oli marraskuussa senkin edestä puuhaa ja tekemistä. Kuun alussa tein pitkiä , jopa yli 13 tuntisia työpäiviä ja kävin työmatkalla Kööpenhaminassa. Taas tuli herättyä viideltä kouluvalmennukseen ja toisaalta ratsasteltua yömyöhään. Kuun unohtumattomin asia oli kuitenkin uuden työsopimuksen allekirjoittaminen, kun sain vakituisen työpaikan Viestinnän yksiköstämme. Maisterivaiheen opinnotkin etenivät syksyn aikana siihen pisteeseen, ettei tenttejä ole jäljellä kuin enää kolme kappaletta ennen valmistumista.\nElokuusta alkaen kävimme Macon kanssa kerran tai kaksi kertaa kuukaudessa klinikalla, eikä tähän tullut poikkeusta marraskuussakaan olympialaisissakin eläinlääkärinä toimivan Dr. Pepe Simon saavuttua tallillemme. Hän hoiti Macoa ja antoi meille tarkat ohjeet jatkoon: kaksi kuukautta pääosin käyntiä ja laukkatyöskenteltyä, venytykset, uusi kengitys, eri padi satulaan ja niin edelleen. Vaikka kuntoutusjakso kuulosti pitkältä, on siitä nyt taputeltu yli puolet. Tulevaisuus on toivottavasti valoisa!\nMitä muuta marraskuussa tapahtui? Kävimme äitini kanssa teatterissa ja juonsin pikkujoulut työpaikallamme yli 1000 ihmiselle. Urheiltiin monipuolisesti niin hevosten kanssa kuin ilmankin. Taidettiin olla monen monta viikonloppua putkeen istumassa iltaa tallikavereiden tai muiden hevostuttujen kanssa milloin missäkin. Rentoa ja kivaa ajanviettoa oli siis marraskuu täynnä!\nVuoden viimeinen kuukausi alkoi Ratsastuskeskus Ainossa järjestetyssä Riders' Galassa. Puhelimeni varastettiin, joten kuukausi alkoi puhelittomana. Kirjoitin tästä postauksen, koska tuo aika avasi hyvin silmiä sille, miten kiinnittyneitä me olemmekaan sosiaalisen median maailmaan ja siihen tunteeseen, että koko ajan pitäisi olla tietoinen siitä, mitä maailmassa tapahtuu. Faktahan on se, että harva asiaa jää tapahtumatta, vaikkemme valvoisi puhelimen vieressä jatkuvasti.\nItsenäisyyspäivä vastaanotettiin perinteisellä tavalla kavereiden kanssa ruokaa tehden, ja kuun alussa kävimme perheeni kanssa Viron Tallinnassa jouluostoksilla. Sain myös kunnian istahtaa Saiman Bella-tamman kyytiin ensimmäistä kertaa ja ottaa jopa muutaman hassun hypyn pienillä esteillä maneesissa. Hauska kokemus! Saima kokeili samalla Macoa, joka oli kuulemma kuin valtamerialus. Onhan tuo kokoero melkoinen ;)\nJoulukuussa tuli pohdittua opiskelijan, hevosenomistajan ja nuoren talousasioita. Postauksen suosio ylitti kaikki odotukseni, sillä se on yksi tämän vuoden luetuimmista! Samalla pohdinta-linjalla jatkettiin myös hevosaiheissa, kun mietin, miten hieno asia hyvä tallihenki on. Ja toisaalta, miten sitä voi omalla tekemisellään edistää.\nMacon iloksi saimme joulukuun puolessa välissä tiimiimme uuden jäsenen, kun ihana Ida aloitti Macon hoitajana. On upeaa nähdä, miten motivoitunut 16-vuotias voi olla hevosen hoitamisesta ja siihen liittyvistä asioista! Iso kiitos siis Idalle, kun olet tullut osaksi joukkoamme. Hevosrintamalla tuli edelleen hypättyä viikottain Pennolla, mentyä silloin tällöin Kallella ja ratsastettua Macolla sileällä.\nTylsää ei ehtinyt loppuvuonnakaan tulemaan, sillä joulua vietettiin Itä-Suomessa perheen ja sukulaisten kanssa kuvaten tästä perinteisen jouluaaton MyDayn. Joulun paras juttu oli entisen hevoseni Champin tapaaminen melkein kahden vuoden tauon jälkeen - Pämppis voi hyvin ja oli oma iloinen itsensä ♥ Välipäivinä huiman taitavia kuvia ikuistava Rosita saapui Suomeen ja tuli napsimaan myös Macosta kuvia, joita on esillä blogissa myöhemmin. Uutta Vuotta juhlistettiin ystävien kesken. Siihen olikin hyvä päättää uskomaton ja ennen kaikkea unohtumaton vuosi 2018. Parempaa en olisi voinut toivoa!\nTästä on hyvä jatkaa vuoteen 2019. Mä olen valmis!\nMiten sun vuosi 2018 meni? :)\nLähettänyt aada klo 18.15.00 7 kommenttia


Työikäisten palvelut - Eskoo\nToiminnalla kiinni elämässä\nTuotamme sekä osallisuutta tukevia palveluja että työllistymistä tukevia palveluja. Tarjoamme henkilöille osallistumisen mahdollisuuksia sekä mielekästä päiväaikaista tekemistä. Tavoitteenamme on mahdollistaa henkilölle onnistumisen kokemuksia sekä ylläpitää ja kehittää henkilön kykyjä ja taitoja. Pidämme tärkeänä myös sitä, että henkilö voi osallistua täysivaltaisena kansalaisena yhteiskunnan elämään.\nTyötämme ohjaavat Kehitysvamma-alan asumisen neuvottelukunnan (KVANK) asettamat osallisuutta ja työllistymistä edistävän toiminnan laatukriteerit:\nTuki muutokseen ja siirtymävaiheisiin\nTuki itseilmaisuus ja luovuuteen\nPäiväaikainen toiminta on tarkoitettu henkilölle, jolla ei ole edellytyksiä työsuhteiseen työhön.\nPäiväaikainen toiminta rytmittää arkea mielekkäällä tavalla\nPäiväaikainen toiminta on tavoitteellista ja yksilöllisesti suunniteltua. Rakennamme toiminnan sisällöt yksilöllisesti henkilön kanssa tehtävän päiväaikaisen toiminnan suunnitelman mukaan.\nPäiväaikainen toiminta voi toteutua myös kurssimuotoisena. Kurssit tukevat uusien taitojen oppimista, itsenäistymistä ja arjessa selviytymistä. Valitsemme kurssien aiheet elämän eri osa-alueilta asiakkaidemme ehdotusten perusteella. Kursseilla opittavia asioita harjoitellaan mahdollisuuksien mukaan myös yksikön ulkopuolella.\nTyöhönvalmennus tukee henkilön toimintakykyä ja ammatillista osaamista. Toteutamme monialaista työhönvalmennusta asiakkaan valitsemissa työ- ja toimintaympäristöissä. Vahvistamme henkilön ammatillista osaamista, tuemme yksilöllistä toimintakykyä ja tuomme henkilölle oman elämän hallinnan tunnetta.\nPsykososiaaliseen asumiseen voidaan liittää päiväaikaisena toimintana yksilövalmennus. Valmennuksessa hyödynnämme työhönvalmennuksen kaltaisia menetelmiä ja siihen kytkeytyy myös terapeuttisten menetelmien hyödyntäminen henkilön yksilöllisen tarpeen mukaan.\nValmennuksemme tähtää psyykkisen hyvinvoinnin ja itsenäiseen elämään tarvittavien taitojen vahvistamiseen. Yksilövalmennus toteutuu yksilöllisen suunnitelman mukaisesti, mutta vähintään viikoittain osana päiväaikaista suunnitelmaa työhönvalmentajan ja psykiatrisen sairaanhoitajan yhteistyönä.\nTuotamme työikäisten palveluja seuraavissa yksikössämme:\n1. Suupohjan toimintakeskus Kristiinankaupungissa\n2. Kaarisillan erityiskoulutus- ja päivätoimintayksikkö Seinäjoella\n3. Työ- ja päivätoimintakeskus Koivusilta Tervajoella Kyrönmaalla\n4. Toimintakeskus Veturi Pietarsaaressa


Myllyniemi, Eira (2013)\nTutkimusaihe on ”Euroopan unionin kriminaalipolitiikka aineellisen rikosoikeuden lähentämisen valossa”. Tutkielmassa muodostetaan kokonaiskuva aineellisen rikosoikeuden lähentämisen nykytilasta EU:ssa, tarkastellaan aiheen oikeusperustaa sekä unionin jäsenmaihin kohdistamia kriminalisointivelvoitteita: mitkä teot tulisi olla rangaistavia ja kuinka niistä tulisi rangaista. Tutkielman näkökulma on kriminaalipoliittinen ja lainopillinen.\nPäälähteenä on käytetty Euroopan unionista tehtyä sopimusta, Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta, sekundäärilainsäädäntöä sekä unionin poliittisluonteisia asiakirjoja. Unionioikeutta on seurattu 22.8.2013 asti. Lähteenä on käytetty myös aiheeseen liittyvää oikeuskirjallisuutta sekä artikkeleita.\nLissabonin sopimuksen jälkeen unionin rikosoikeudellinen toimivalta on määritelty SEUT 83 ja 325 artikloissa. Toimivalta kattaa pääpiirteissään rikostekojen ja seuraamusten vähimmäissääntöjen määrittelyn. Unioni voi kriminalisoida ns. eurorikoksia sekä tekoja, jotka uhkaavat unionin politiikkojen tehokasta täytäntöönpanoa. Koska rikosoikeutta pidetään korostetusti kansallisena oikeudenalana, yleisen käsityksen mukaan unioni voi säätää vain rikosoikeudellisia direktiivejä, ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentäminen rikosten seuraamusten osalta voi koskea vain pienintä mahdollista enimmäisrangaistusta. Komissio on kuitenkin esittänyt kahdessa direktiiviehdotuksessa myös ehdottomien vähimmäisrangaistusten käyttöönottoa, mutta näiden ehdotusten käsittely on kesken. Lisäksi tutkijat eivät ole yksimielisiä, antaako SEUT 325 artikla unionille oikeuden säätää rikosoikeudellisia asetuksia. Tämän esityksen suhteen enemmistö on kielteisellä kannalla. Tutkielma sisältää listan voimassaolevista jäsenvaltioihin kohdistuvista kriminalisointivelvoitteista. Tukholman ohjelmassa Eurooppaneuvosto on määritellyt unionin tärkeäksi poliittiseksi tavoitteeksi toimikaudella 2010- 2014 kansalaisten perusoikeuksien ja Euroopan turvallisuuden edistämisen terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta torjumalla.


HÄMEEN PELASTUSLIITTO RY SÄÄNNÖT. Hyväksytty oikeusministeriössä NIMI JA KOTIPAIKKA - PDF Free Download\nHÄMEEN PELASTUSLIITTO RY SÄÄNNÖT. Hyväksytty oikeusministeriössä NIMI JA KOTIPAIKKA\nDownload "HÄMEEN PELASTUSLIITTO RY SÄÄNNÖT. Hyväksytty oikeusministeriössä 3.5.1994 NIMI JA KOTIPAIKKA"\n1 HÄMEEN PELASTUSLIITTO RY SÄÄNNÖT Hyväksytty oikeusministeriössä NIMI JA KOTIPAIKKA 1 Yhdistyksen nimi on Hämeen Pelastusliitto ry. Yhdistystä kutsutaan näissä säännöissä pelastusliitoksi. Pelastusliiton kotipaikka on Hämeenlinna ja toimialue Hämeen lääni ja siihen toiminnallisesti liittyvät rajakunnat. TARKOITUS 2 Pelastusliiton tarkoituksena on toimia kuntien, palokuntien, yhteisöjen ja yritysten järjestönä palo- ja pelastustoimen, pelastuspalvelun ja väestönsuojelun kehittämisessä ja koulutuksessa. Liitto edistää jäsenistönsä, kansalaisten, yhteisöjen ja laitosten valmiutta ihmisten, omaisuuden ja ympäristön turvaamiseen onnettomuuksien aiheuttamilta vaaroilta normaali- ja poikkeusoloissa. Pelastusliitto voi kuulua jäsenenä alan yhteisöihin ja yhdistyksiin. 3 Tarkoituksensa toteuttamiseksi pelastusliitto: 1. toimii yhteistyössä jäsenistönsä, alan viranomaisten ja alasta kiinnostuneiden yhteisöjen kanssa 2. herättää harrastusta pelastusalaan ja levittää siitä tietoa sekä tekee alan edistämistä koskevia aloitteita 3. avustaa valtion ja kuntien viranomaisia, järjestöjä, liike- ja teollisuuslaitoksia sekä muita yhteisöjä 4. antaa jäsenistölleen asiantuntija-apua 5. kouluttaa alan tehtävissä toimivia ja niihin valmennettavia henkilöitä, sekä tuottaa, julkaista ja välittää alan tiedotus- ja koulutusaineistoa 6. ohjaa ja tukee alan järjestötyötä ja alan nuoriso- ja naistyötä sekä pelastuskoiratoimintaa 7. suorittaa pelastusalan valistus- ja tiedotustoimintaa 8. suorittaa koulutusta sekä valvonta- ja tarkastustehtäviä viranomaisten kanssa tehtävien sopimusten perusteella, sekä 9. toimii muutoinkin alan edistämiseksi toimialueellaan Pelastusliitto voidaan toiminnallisesti jakaa rekisteröimättömiin alueisiin. JÄSENYYS 4 Varsinaiseksi jäseneksi voi liittyä hallituksen hyväksymä kunta, rekisteröity palokunta ja muu oikeuskelpoinen yhteisö. Kannatusjäseneksi voi liittyä hallituksen hyväksymä oikeuskelpoinen yhteisö tai yksityinen henkilö, joka haluaa tukea pelastusalaa ja sitoutuu suorittamaan 1\n2 pelastusliiton kevätkokouksen määräämän jäsenmaksun. Kunniajäseneksi pelastusliiton kokous voi kutsua henkilön, joka on ansiokkaasti edistänyt pelastusliiton tarkoitusperiä. 5 Jäsenen, joka haluaa erota pelastusliitosta, on ilmoitettava siitä kirjallisesti hallitukselle tai sen puheenjohtajalle taikka ilmoittaa eroamisesta pelastusliiton kokouspöytäkirjaan merkittäväksi. Jäsenmaksu on kuitenkin suoritettava koko eroamisvuodelta. Jäsen katsotaan hallituksen päätöksellä eronneeksi, jollei jäsenmaksua ole suoritettu viimeistään seuraavan vuoden aikana. JÄSENMAKSUT JA MUUT TULOT SEKÄ OMAISUUS 6 Pelastusliiton kevätkokous päättää vuosittain pelastusliitolle suoritettavan varsinaisten jäsenten jäsenmaksun ja kannattajajäsenten jäsenmaksun suuruuden. Jäsenenä olevilta valtion laitos- ja sotilaspalokunnilta sekä kunniajäseniltä ei peritä jäsenmaksua. 7 Pelastusliitto järjestää alan koulutusta ja harjoittaa julkaisu-, kustannus- ja välitystoimintaa kustannukset kattavaa maksua vastaan. Pelastusliitto voi hankkia ja omistaa kiinteää ja irtainta omaisuutta ja toimeenpanna asianomaisella luvalla keräyksiä, juhlia ja arpajaisia sekä vastaanottaa lahjoituksia ja testamentteja. TOIMIELIMET JA KOKOUKSET 8 Pelastusliiton toimielimiä ovat kokoukset ja hallitus. KOKOUKSET 9 Pelastusliiton varsinainen kokous pidetään kahdesti vuodessa, kevätkokous huhtitoukokuussa ja syyskokous marras-joulukuussa. Varsinaisella jäsenellä on yksi ääni, jota käyttävällä on oltava valtakirja eikä hän saa edustaa muita jäseniä. Muilla kokousedustajilla sekä kunnia- ja kannattajajäsenillä on puheoikeus. 10 Kokouskutsu, esityslista ja kokouksen muu ohjelma on postitettava jäsenille vähintään kaksi viikkoa ennen kokousta. Asiat, jotka jäsenet haluavat kokouksessa käsiteltäväksi, on ilmoitettava kirjallisesti hallitukselle kevätkokouksen osalta maaliskuun 15. päivään mennessä ja syyskokouksen osalta syyskuun 15. päivään mennessä. 2\n3 11 Kevätkokouksessa käsitellään seuraavat asiat: 1. valitaan kokoukselle puheenjohtaja, sihteeri, kaksi pöytäkirjan tarkastajaa ja kaksi ääntenlaskijaa 2. todetaan kokouksen osanottajat ja päätösvaltaisuus 3. käsitellään hallituksen laatima edellisen kalenterivuoden toimintakertomus 4. käsitellään edellisen kalenterivuoden tilinpäätös ja tilintarkastajien lausunto 5. päätetään tilinpäätöksen vahvistamisesta 6. päätetään vastuuvapauden myöntämisestä 7. päätetään varsinaisten jäsenten jäsenmaksun ja kannattajajäsenten jäsenmaksun suuruus seuraavaksi vuodeksi 8. päätetään koulutussuunnitelman hyväksymisestä seuraavaa kalenterivuotta varten, sekä 9. päätetään muista kokouskutsussa mainituista asioista 12 Syyskokouksessa käsitellään seuraavat asiat: 1. valitaan kokoukselle puheenjohtaja, sihteeri, kaksi pöytäkirjan tarkastajaa ja kaksi ääntenlaskijaa 2. todetaan kokouksen osanottajat ja päätösvaltaisuus 3. vahvistetaan seuraavan kalenterivuoden toiminta- ja taloussuunnitelma 4. päätetään kokouspalkkioista ja tilintarkastajien palkkioista 5. valitaan seuraavaksi kolmeksi kalenterivuodeksi hallituksen puheenjohtaja, kun hän on erovuorossa 6. valitaan seuraavaksi kolmeksi kalenterivuodeksi 14 :n 1. kohdan mukaiset hallituksen varsinaiset ja heidän henkilökohtaiset varajäsenensä erovuoroisten tilalle sekä uusi jäsen kesken toimikautta mahdollisesti eronneen tilalle tämän toimikauden loppuajaksi 7. valitaan edustajat niihin yhteisöihin, joiden jäsen pelastusliitto on 8. valitaan kaksi tilintarkastajaa ja kaksi varatilintarkastajaa, sekä 9. päätetään muista kokouskutsussa mainituista asioista YLIMÄÄRÄINEN KOKOUS 13 Ylimääräinen kokous pidetään, kun hallitus katsoo sen tarpeelliseksi taikka kun 1/10 pelastusliiton äänioikeutetuista jäsenistä sitä kirjallisesti hallitukselta pyytää ilmoittaen käsiteltävän asian. Ylimääräisessä kokouksessa käsitellään vain kokouskutsussa mainitut asiat. Kutsu ylimääräiseen kokoukseen on postitettava esityslistoineen jäsenille vähintään kaksi viikkoa ennen kokousta. 3\n4 HALLITUS 14 Hallitukseen kuuluu puheenjohtaja ja 9 muuta varsinaista jäsentä, sekä näiden henkilökohtaiset varajäsenet. Puheenjohtaja valitaan pelastusliiton syyskokouksessa kolmeksi kalenterivuodeksi. Hallituksen muiden varsinaisten jäsenten ja varajäsenten toimikausi on kolme kalenterivuotta. Hallitus valitsee keskuudestaan seuraavaksi kalenterivuodeksi varapuheenjohtajan. Ellei syyskokous toisin päätä valitaan hallituksen varsinaiset jäsenet ja varajäsenet alueellisesti ja jäsenistön suhteen tasapuolisesti. Jokaisen kalenterivuoden lopussa eroaa hallituksen varsinaisista jäsenistä ja varajäsenistä 1/3. Ensimmäisen hallituksen erovuoroisten jäsenten erojärjestys määrätään arvalla. Hallitus voi kutsua kokouksiinsa kuultavaksi alan viranomaisia, pelastusliiton eri toiminta-alojen edustajia ja muita asiantuntijoita. Hallitus on päätösvaltainen, kun puheenjohtaja tai varapuheenjohtaja ja vähintään viisi muuta jäsentä on saapuvilla. Hallitus kokoontuu puheenjohtajan tai varapuheenjohtajan kutsusta, taikka kun vähintään kuusi jäsentä sitä kirjallisesti puheenjohtajalta pyytää. Hallitus voi asettaa keskuudestaan työvaliokunnan. Työvaliokuntaan kuuluvat puheenjohtaja, toiminnanjohtaja ja kaksi muuta jäsentä. 15 Hallituksen tehtävänä on: 1. johtaa pelastusliiton toimintaa näiden sääntöjen ja pelastusliiton kokousten päätösten mukaisesti niin, että asetetut toiminnalliset ja taloudelliset tavoitteet saavutetaan 2. huolehtia pelastusliiton toiminnan kehittämisestä 3. valmistella ja esittää pelastusliiton kokouksissa käsiteltävät asiat 4. kutsua koolle pelastusliiton kokoukset 5. asettaa nais-, nuoriso- sekä muut tarvittavat toimikunnat 6. ottaa ja erottaa pelastusliiton toiminnanjohtaja 7. hyväksyä toimintaohjeet pelastusliiton toimielimille ja henkilöille 8. ehdottaa pelastusliiton kokoukselle kunniajäseniksi kutsuttavat ja käsitellä ansiomerkkiasiat 9. edustaa pelastusliittoa, sekä hoitaa muita pelastusliiton toimintaan kuuluvia asioita 16 Toiminnanjohtaja Toiminnanjohtajan tehtävänä on: 1. johtaa tulosvastuullisesti pelastusliiton toimintaa niin, että asetetut toiminnalliset ja taloudelliset tavoitteet saavutetaan 4\n5 2. huolehtia hallituksessa ja työvaliokunnassa käsiteltävien asioiden valmistelusta ja esitellä ne, ellei joidenkin asioiden osalta ole toisin määrätty, sekä huolehtia päätösten toimeenpanosta, sekä 3. ottaa palvelukseen hallituksen toimeksiannosta ne toimihenkilöt, joiden osalta ei ole toisin määrätty. PELASTUSLIITON NIMEN KIRJOITTAMINEN 17 Pelastusliiton nimen kirjoittaa hallituksen puheenjohtaja, tai varapuheenjohtaja jompikumpi yhdessä toiminnanjohtajan kanssa. TILIT 18 Pelastusliiton tilit päätetään kalenterivuosittain. Tilinpäätös on jätettävä tilintarkastajille viimeistään maaliskuun 15. päivänä. Tilintarkastajien tulee antaa kirjallinen lausuntonsa viimeistään maaliskuun loppuun mennessä. ÄÄNESTYKSET 19 Jos kokouksessa on tehty kaksi tai useampia kannatettuja ehdotuksia, toimitetaan tarvittavat äänestykset avoimesti. Äänten mennessä tasan ratkaisee puheenjohtajan ääni. Henkilövaalit suoritetaan lippuäänestyksellä, mikäli yksikin kokousedustaja sitä vaatii. Äänten mennessä vaaleissa tasan ratkaisee arpa. PELASTUSLIITON SÄÄNTÖJEN MUUTTAMINEN 20 Päätös näiden sääntöjen muuttamisesta tulee tehdä kahdessa perättäisessä kokouksessa, joiden väliaika on vähintään kuukausi. Kummassakin kokouksessa tulee sääntöjen muutosehdotuksen saada vähintään 3/4 osaa annetuista äänistä. Jälkimmäisessä kokouksessa muutosehdotus on hyväksyttävä muutoksitta tullakseen hyväksytyksi. PELASTUSLIITON PURKAMINEN 21 Päätös pelastusliiton purkamisesta on tehtävä siinä järjestyksessä, kuin sääntöjen muuttamisesta 20 :ssä on määrätty. Päätettäessä pelastusliiton purkamisesta, kokouksessa on samalla myös määrättävä, miten sen omaisuus käytetään pelastusliiton sääntöjen 2 :ssä mainittujen tarkoitusperien edistämiseksi sen toimialueella. 5


Tuholaistorjujan nenä erottaa torakan löyhkän | Yle Uutiset | yle.fi\n15.9.2010Päivitetty 20.4.2012 19:58\nAsunnoista löytyvät torakat ovat yleensä russakoita ja niiden hävittämiseen tarvitaan useita myrkytyskertoja.\nTorakat likaavat elintarvikkeita ja saattavat levittää myös tauteja. Kaupungin terveysvalvonnan mukaan myös ihmisen verta imevät lutikat ovat yleistyneet.\n- Suurimmat syyt ovat ihmisten lisääntyvä matkustelu ympäri maapallon. Ikävä sanoa, mutta myös ekologinen ajattelu vaikuttaa taustalla. Kaikkea kierrätetään, tavaraa viedään kirpputorille, ja sieltä nämä otukset sitten leviävät seuraavaan osoitteeseen. Moni ei viitsi hirveästi tarkistella, tuleeko esimerkiksi kankaan mukana kutsumattomia vieraita, sanoo Tuholaistorjunta Taisto Eronen Oy:n aluepäällikkö Reino Grönroos.\n- Luteet jättävät jälkeensä muniaan ja itse otuksiakin näkee, mutta torakat ovat haastavampia. Ne elävät siellä missä on ruokaa. Jos huono onni on, torakan munaputki on piilossa viileään varastoidun sohvatyynyn takana, ja lämpimään tullessaan ne lähtevät sitten leviämään.\nNiin torakat kuin luteetkin ovat usein perin hankalia torjuttavia ihan kotikonstein. Niinpä tuholaistorjunnan ammattilaisilla pukkaa keikkaa nykyisin yhä tiiviimpään tahtiin.\n- Kun tuholaiset ovat päässeet leviämään suurissa taloyhtiöissä, alkuperäisen syyllisen löytäminen on usein hankalaa. Myrkytysten maksajan osalta lainsäädäntö on puutteellinen. Yleensä taloyhtiö kuitenkin suostuu ottamaan laskun kontolleen, jos torakat ovat päässeet pesiytymään useisiin asuntoihin, aluepäällikkö Reino Grönroos sanoo.\nTorakka ei ole erityisen ahkera lisääntyjä - vuosittain päivänvalon näkee vain pari uutta sukupolvea. Munia on kuitenkin runsaasti, joten tuholaisten määrä lisääntyy nopeasti.\n- Torakat tuhoavat elintarvikkeita, eivätkä todellakaan ole kovin nirsoja ravintonsa suhteen. Niiden uloste haisee kirpeän oksennuksen ja virtsan yhdistelmältä, tuholaistorjunta Taisto Eronen Oy:n aluepäällikkö Reino Grönroos kuvailee.\n- Torjunnassa käytetään feromoniansaa ja -tabletteja, jotka vetävät torakoita puolensa. Sitten ne jäävät ansan liimaan kiinni. Luteet puolestaan hoidellaan painepullolla, jota käytetään myös ampiaispesien torjunnassa.\nReino Grönroosin mukaan sängyt ja liinavaatteet kuitenkin pestään ja saunotetaan vähintään 80-asteisissa kuivissa löylyissä. Tämä vie sitkeiltä luteiltakin hengen.\nKotimaan uutisetTorakkatuhoeläimethyönteisettuhohyönteisetTuholaistorjuntaluteetAsuntojen tuhoeläimetAluepäällikkömaaseutuelinkeinot


Pinkjärvi - www.metsa.fi\nPinkjärven ja Lastensuon hoidon ja käytön suunnittelu\nMetsähallituksen Luontopalvelut aloitti Pinkjärven ja Lastensuon Natura 2000 alueiden hoidon ja käytön suunnittelun keväällä 2015. Molemmat alueet sijaitsevat Eurajoen kunnassa ja ovat kokonaan Metsähallituksen hallinnassa.\nSuunnitelma on ollut lausuntokierroksella. Metsähallitus viimeistelee ja vahvistaa suunnitelman.\nPinkjärven ja Lastensuon hoito- ja käyttösuunnitelma (lausunnolle lähetetty versio, pdf, 3 868 kt)\nSuunnitelman yhteenveto (pdf, 343 kt)\nSäädösten mukaan myös Natura 2000 -alueille on tarvittaessa laadittava hoito- ja käyttösuunnitelma. Suunnitelmat on myös päivitettävä säännöllisesti. Hoito ja käyttösuunnitelman tekeminen on Metsähallituksen Luontopalvelujen ydintehtäviä ja siinä pyritään sovittamaan yhteen alueen käyttäjien tarpeet ja luonnonsuojelulliset tavoitteet sekä kehittämään aluetta mahdollisimman hyvin tulevaisuudessa. Suunnitelman toteutuminen riippuu Luontopalvelujen talous- ja henkilöresurssien lisäksi myös alueen toimijoiden kiinnostuksesta alueen kehittämiseen. Suunnitelma ohjaa alueiden virkistys- ja muuta käyttöä sekä luonnon ja kulttuuriperinnön suojelua seuraavien 10–15 vuoden ajan.\nSuunnitelma osallistetaan, mikä tarkoittaa sitä, että kuka tahansa voi halutessaan kommentoida suunnitelmaa. Metsähallituksen Luontopalvelut vastaa suunnittelusta ja tukena oli yhteistyöryhmä, jossa olivat mukana Eurajoen kunta, ELY-keskus, Metsäkeskus, Riistakeskus, Satakuntaliitto sekä Suomen luonnonsuojeluliiton Satakunnan piiri. Yhteistyöryhmä kokoontui neljä kertaa. Lisäksi keskusteltiin erikseen muiden intressitahojen kanssa sekä jalkauduttiin pitämään kiinnostuneille kansalaisille ja paikallisille asukkaille muutamia iltapäivän pituisia ns. avoimien ovien tilaisuuksia keväällä 2016 Eurajoella ja Porissa. Pinkjärven laavuilla kerättiin yleisön mielipiteitä kesän ajan kyselylomakkein. Vastauksia tuli hyvin ja niitä on tarkasteltu suunnittelun apuna.\nErikoissuunnittelija Satu Kalpio\npuh 0400 377907\nPinkjärven alueen esittely ja retkeilypalvelut (www.luontoon.fi/pinkjarvi)\nPinkjärven Natura 2000 –alue (www.ymparisto.fi)\nLastensuon Natura 2000-alue (www.ymparisto.fi)


Kylä Alhola, Vuoksela / Valkjärvi\nKylä Hirvisaari, Vuoksela / Valkjärvi\nKylä Kontula, Vuoksela / Sakkola\nKylä Kottila, Vuoksela / Sakkola\nKylä Kuninkaanristi, Vuoksela / Sakkola\nKylä Räihäranta, Vuoksela / Sakkola\nKylä Virkkilä, Vuoksela / Valkjärvi\nMunkka, Silverhut, Juvonen, Kujanen and 16 others, Silfverhuth, Sahala, Rautiainen, Virkki, Heikurinen, Inkiläinen, Vitikainen, Lemmetty, Huttunen, Pulkkinen, Jääskeläinen, Kauranen, Ryyppö, Ingiläin, Huttuin and Karvanen « less\nMilja Sylvi Vilpintytär Juvonen (1916 - d.)\nSyntymä, Vuoksen seurakunnan arkisto, syntyneiden ja kastettujen luettelo v.1916 marraskuu\nVilppi Juhonpoika Juvonen (1893 - 1953)\nValkjärven seurakunnan arkisto - Syntyneiden ja kastettujen luettelot 1885-1894 (I C:10), jakso 159, sivu 310-311: 05.1893; Kansallisarkisto: / Viitattu 16.5.2019# Avioliitto, puoliso Aina Parjanen, vi...\nHelmi Antintytär Pulkki (1905 - 1960)\nVuokselan kylät ja asukkaat,toimittanut Veikko Juvonen 1983.\nVarpu Eliaksentytär Sahala (1839 - 1877)\nViipurin maaseurakunnan arkisto - Syntyneiden ja kastettujen luettelot 1834-1843 (I Ca:9), jakso 105: 1839; Kansallisarkisto: / Viitattu 13.2.2021Avioliitto, puoliso leski Juho Kujanen Uudestakylästä, ...\nJuho Tuomaanpoika Kujanen (1826 - 1880)\nValkjärven seurakunnan arkisto - Syntyneiden ja kastettujen luettelot 1819-1845 (I C:3), jakso 39: 1826; Kansallisarkisto: / Viitattu 13.2.2021I avioliitto, puoliso Maria Vitikainen Uudestakylästä, vih...\nTämä projekti on tarkoitettu kaikkien Vuokselan Uudessakylässä asuneiden henkilöiden profiileille.\nUusikylä oli kylä Vuokselan kunnan länsiosassa Äyräpään rajalla Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Uuteenkylään kuuluivat virallisesti myös muusta kylästä erillään olevat Alhola ja Hirvisaari, vaikka ne yleensä luettiinkin omiksi kylikseen. Uusikylä oli toinen niistä kylistä, jotka uuteen Vuokselan kuntaan liitettiin Valkjärvestä. Uudenkylän itäpuolella sijaitsi Vuokselan kirkonkylä, Virkkilä.\nUusikylä rajoittui etelässä Vuokseen ja kylään kuului monia Vuoksen saaria. Näistä suurimmat olivat 10 hehtaarin laajuiset ja asutut Vasikkasaari ja Kurosensaari sekä useita pienempiä saaria Vuoksesta. Pienempiä saaria olivat muun muassa Kaunissaari, Lehessaari, Kymäläissaari, Hotiluoto, Hajoluoto, Kirvessaari ja Majasaari. Uusikylä kuten koko Vuoksela kuului Vuoksen lehtokeskukseen, jonka vuoksi kasvillisuus oli hyvin rehevää. Jalot lehtipuut kuten lehmus, saarni, vuorijalava ja pähkinäpensas muodostivat paikoittain jopa metsiköitä.\nKylän asutus muodosti nauhamaisen ketjun kahta puolta Virkkilästä Vuosalmelle johtavaa maantietä, joka kulki kylää halkovalla harjanteella. Kylässä oli noin 150 taloa (Ahola ja Hirvisaari mukaan luettuna taloja oli noin 260). Uudenkylän asukasluku oli ennen talvisotaa noin 1 000 ja vuonna 1944 suoritetun henkikirjoituksen mukaan 1 218.\nKylässä oli kaksi koulupiiriä (Ahola ja Hirvisaari mukaan luettuna neljä). Uudenkylän koulupiiri (per. 1892) käsitti kylän itäosan ja sen koulu sijaitsi Virkkilän rajan lähellä. Vuokselan koulupiiri (per. 1922) puolestaan käsitti länsiosan ja sen koulu sijaitsi Vuosalmelle johtavan maantien varressa kolme kilometriä Uudenkylän koulua lännempänä. Kylän keskivaiheilla oli Uudenkylän rukoushuone. Rukoushuone oli entinen Antrean kirkko ja se oli siirretty Vuokselaan vuonna 1905. Siitä oli aiottu Vuokselan seurakunnan kirkkoa, mutta riitaisuudet eri kylien välillä johtivat siihen että Vuokselan kirkko rakennettiin Virkkilään. Lisäksi kylän keskustassa sijaitsi Vuokselan osuuskaupan myymälä, joitakin yksityisliikkeitä, Vuokselan osuuskassan konttori, Uudenkylän opintokerhon kirjasto, Vuokselan Viestin urheilukenttä ja Tuomas Ryypön mylly ja saha. Uudessakylässä toimivat marttakerho, partiolippukunta ja nuorisoseura, jolla oli oma talo. Uuteenkylään perustettiin vuonna 1926 vapaa evankelis-luterilainen seurakunta, joka käytti kokoontumispaikkanaan kylän rukoushuonetta vaikkei sitä omistanutkaan.\nUudenkylän väestön pääelinkeino oli maatalous, varsinkin karjatalous. Kylän parhaat pellot sijaitsivat Vuoksen laskun myötä paljastuneella rannikolla. Pääosa peltoviljelystä meni karjatalouden tarpeisiin, mutta jonkin verran viljeltiin myös leipäviljaa ja 1930-luvulla myös sokerijuurikasta ja avomaankurkkua. Myös omenoiden kasvatus myyntiin oli yleistä. Nautakarjan kasvatuksen ohella myös hevosten kasvatus ja jalostus oli yleistä. Vuoksen varrella harjoitettiin myös kalastusta. Kotiteollisuudessa uusikyläläiset olivat erikoistuneet ajokalujen valmistamiseen.\nTalvisodassa Uuttakylää ei vallattu, mutta vuoden 1940 rauhansopimuksen mukaan se oli kuitenkin luovutettava ja väestö evakuoitiin muualle Suomeen. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin vuonna 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta 1944 oli alue taas luovutettava ja väestö evakuoitava.\nProjekti on keskeneräinen ja sitä päivitetään jatkuvasti\nProjekti perustettu 12.11.2019 / Mirja Mappes


Ei Vahva Etumaksuna palkkapäivä Lainat - Käytä Tuotot - POLISH TRUCK CLUB\nEi Vahva Etumaksuna palkkapäivä Lainat - Käytä Tuotot\nWysłany: Nie 10:45, 09 Lut 2014 Temat postu: Ei Vahva Etumaksuna palkkapäivä Lainat - Käytä Tuotot\nRahoituslaitokset ei antaa henkilökohtaiset lainat mutta määrä paperit ja kulutusluottoja tutkimus on aivan liian raskauttavia . Kaikki, on tyypillisesti halusi on aihe Tämän maksetut ajoneuvojen lisäksi helppo tutkimus in auto otsikko Yritys . Joten Gals 50 , kaikille, jotka on valmiina . netto on tullut erittäin hyödyllistä kauppakassit , jossa Ohjelmat joka voisi olla hylätty by tavallinen rahoituslaitosten , kuten pankit , saada luonnollinen valaistus . kannattaa ehdottomasti revi se ensimmäinen jos sen niin kääriminen , erityisesti jos se nimi ja taklauksen sille . line kuusikymmentä minuuttia palkkapäivä käteistä myös pyyhkiä pois tarve koota kaikki henkilökohtaiset tosiasiat ja asiakirjat ja tarjoaa nämä toimihenkilöt kuin päättyi ennen [link widoczny dla zalogowanych] useita väärennös laina yritykset on oli uskoton ihmiset by kysymällä Näiden käsittely kulut yhdessä hinnat . Ehkä joitakin yhteisö mommy ja ottaa järjestäminen olisi valmiit tarjota sinulle aika maksuaikataulu ja erät tai mahdollisesti palvelut . Koska ihmiset käyttävät näitä lainat ovat huono tilanne luottoluokitus - älykäs ja ehkä ole jatkuva , hyvämaineinen työ , laina yritykset on oltava luottavainen alkaen lainan käteissuorituksen .\nHe pystyvät käyttää tuloja ja maksaa pois laskut, maksut , lukukausimaksu , velkajärjestelyihin vähentäminen , valitsemalla auto , osallistuvat matka pään ??jne. . Se on oikeastaan kalliiksi huolehtia talosi ja lapset ensiksi kuitenkin , se voi olla vaikeampaa jos olet oman asunnossasi ottaa kassavirta , ja sinulla maksaa ylimääräistä rahaa vuokrata vauva talonmies kun haluat uskaltaakseen suorittavat . vähemmässä luottotiedot mahdollisesti olla valtuutettu mutta mukana enemmän korkotaso . Siksi kuka tahansa voi käyttää nopea rahastot sopivaa at kulkeminen [link widoczny dla zalogowanych] Se on hyvin vaivaton auttaa heitä vievät tavaramerkki luotonanto tuotteita ja tehdä omaa menot . Ajoittain näistä ongelmat arvo ennakoimattomien tonnia tai 1000s dollareita . Sinun pystyä hankkivat yhtään mitään istuva teidän raha haluja ja hedelmää ojennan . Kun soveltava niin helppo tapa maksaa laskun hätätilanteessa , suinkaan lainata yli todella tarvitset auttamaan vähentämään korot ja aste erässä .\nJopa niin , he saattavat nyt hyödyntää rahastot alkaen ulkopuolella Alkuperämaa ja suoritettava heidän Tavoitteena avulla pikkuruinen autoloans. Voisit mahdollisesti vuokratuotoista ja ojennettava pois .\nMikä tarkoittaa, että niille, jotka ovat riittämätön luottoluokitus ei syrjiä vastaan ?? heidän entinen virheitä . Talous asiantuntijat ja asuntolainan neuvonantajat haluaisivat auttaa selventää prosessi ja asuntolaina lainan jälleenrahoituksen ja varsin harvat tarjoaa ehdotuksia koskevista miten parantaa luotto-pisteet ja historia . Ja se on viisasta [link widoczny dla zalogowanych] kaikki, vaaditaan voisi olla, että näkökohdat on täyty ja Myös laina kauppiaat ovat täyty mahdolliset riskit koskee on pienet . Jopa laid-back text Kunkin selaimet toivoivat vähän toiminta .\nenemmän lainat joudut maksamaan pois , enemmän teidän rating tulokset on. Sinun täytyy myös osata hyvin pitkä vakuutus ehkä viimeinen . on jotain noin luotto-pohjainen kortti rahastot tai koulutus laina rahastot että ihmiset tutustu ole helppo tuovat vakavasti .


Väyrynen uskaltaa murtaa poliittisen kartellin. - Vaalit - Suomi24 Keskustelut\nVäyrynen uskaltaa murtaa poliittisen kartellin.\n1. Väyrynen on sanonut suorassa tv-lähetyksessä, pahuus pesii valtioneuvostossa.\n2. Väyrynen on todistanut vaalipuheessaan, suorassa lähetyksessä, Sauli Niinistön perustuslain vastaisia tekoja.\nPoliittinen kartelli on Suomessa hyvin röyhkeää. Sillä pystytään lainkuuliainen kansalainen rosvoamaan. Kartelli estää kaikkien lakien määräykset. Todistaa viimeisin valtakunnanoikeuteen tekemämme haaste. Haaste laittomasti estettiin etenemästä.\nSamanlainen rohkea poliittisen kartellin murtaja on myös presidenttiehdokas Tuula Haatainen, Hän otti avustajansa kanssa yhteyttä haasteemme puitteissa, asianajajaamme ja korkeimpaan oikeuteen.\nPresidentti Sauli Niinistö Palkitsi arvoristein oikeuden tuomarin, monista kanteluista välittämättä. Tuomarin joka tuomio väärensi todistajan lausunnon, teolla josta on maksimirangaistus 6 vuotta vankeutta. Kaikki todisteet toimitettiin valtakunnanoikeuteen. Kaikki todisteet asiakirjoineen on toimitettu myös valtamedialle.\nSauli Niinistöstä on kanneltu korkeimpaan lainvalvontaan, MTV-uutisten tiedon mukaan 48 kertaa. Tieto löytyy vielä netistä. Tieto ei vielä sisällä kaikkia kanteluja. Kukaan ei kantele turhaan.\nPuheessaan Vanhanen tuomitsi Niinistön ohjeet Perussuomalaisille.\nMikä olisi nimitys ja rankaistus jos Perussuomalaiset olisivat sanoneet samaa Niinistöstä tai Kokoomuksesta?\nÄLÄ ÄÄNESTÄ MEDIAN HUUMAAMANA. ÄÄNESTÄ PERIAATTEELLA.\nUsko sinä vain Paavon paskajuttuihin. Itse hän haluaisi olla diktaattori, kuten Kekkonen oli.\nVallanhimoinen vastuunpakoilija on Paavo. Muistelkaapa hänen poliittista uraansa, niin kuin se oikeasti on.\nMiten poliittiseen satiiriin vois yhdistää pankkikriisit, kansain hyvinvointirahastojen ja spermapankkientyhjennykset , kaljojen prosenttipitoisuudet, - uskottavuuskriisiäkin välillä pukkaa kansalle kaikkien juttujen ohessa .... ja aina myös jaksamisongelmia joillain työsaroilla?\nJos haluat täräyttää valtaeliittiä, äänestä Väyrystä. Tietysti jos haluat työttömänä saada toisen luokan kohtelua, niin sekin käy tietysti.\nKyllä kyllä. Kun äänestää Patea, niin saa työttömänä todella hyvän kohtelun. Saa olla edelleenkin työtön.\nTiedätkö että isot rahat tekevät samanlaista jälkeä aivoissa, kuin huumeet?\nEli meidän asioista päättävät eräänlaiset narkkarit.. Aika pelottavaa, eikö?\nnäitä tutkimuksia riittää\nNiinistön valitseminen toiselle kaudelle tarkoittaisi suoraa ja röyhkeydessään ennennäkemätöntä työväestön ja työttömien kimppuun hyökkäämistä. Niinistö on koko ajan valehdellut. Oikeasti hän vihaa työväkeä ja haluaa tuhota sen kaiki oikeudet ja onnellisen elämän edelletykset. Niinistö on Portugaliin muuttaneiden vuorineuvostasoisten veropakolaisten presidentti, muiden ei..\nToivoisi että Pate olisi vastavoima Niinistön haastajana, vaikeaa se on kun voimat ovat hiipuneet taistelussa tuulimyllyjä vastaan. Kuinka ne toimittajat jaksaakin jankata vanhoja asioita\nKartellit, herraskaiset saavat täyttä suojaa syyttäjävirastolta. Koko oikeustoimi on muurari kartellin käsissä. Aivan turhaa on hakea maassa oikeutta tulet häviämään ja saatat joutua vielä vainoajien vainoamaksi ainakin lystin maksajaksi. Verottaja usustettaan kimppuusi ja tekaistaan miljoona lasku jolla ulosmitataan työsi herraskaisille. Koko oikeustoimi on järjestäytyneen rikollisuuden hallinassa koskaan ei tuomiota lueta isoille pomoille saavat kavaltaa vaikka terveydenhuoltomme ilman vaaraa syytteistä tai kavalluksesta. Vakuutusyhtömme nauttivat täyttä suojaa koskaan ei voida voittaa kansalaisen tiomesta. Lehdistö syytää vääryyttä TV kera tyhmimmät uskoo poliisin olevan kansasn suojana suojaavat vain omiaan ja herraskaisia poliisi HYÖKKÄÄ JOS HERROJEN etu sitä vaatii.


Vaikuttavaa opiskelua Laureassa- avainkumppanuusprosessin toteuttaminen ja kehittäminen opiskelijalähtöisesti - Laurea Showcase\nTaatakseen systemaattisen ja laadukkaan kumppanuuden ja yhteistyön yritysten kanssa, on Laurea lanseerannut vuoden 2019 loppupuolella uudenlaisen kumppanuusmallin, avainkumppanuuden. Avainkumppanuuden tavoitteena on saada pitkäaikaisia, pysyviä ja tyytyväisiä kumppanuuksia, joiden kanssa tehdään laaja-alaista yhteistyötä monialaisesti opetuksessa, TKI- ja liiketoiminnassa.\nAvainkumppanuuden etuna on tarjota sellaisia palveluita, joita satunnaisille tai ei-avainkumppaneille ei tarjota. Näitä palveluita ovat muun muassa henkilökohtainen yhteyshenkilö, joka vastaa kumppanin tarpeista; vuosisuunnitelma, joka sisältää vuoden aikana toteutettavat projektit; rekrytointiyhteistyö, jossa Laurea auttaa yritystä löytämään avainkumppanille sopivia työharjoittelijoita ja -tekijöitä ja näkyvyysyhteistyön, joka mahdollistaa kumppanille paremman näkyvyyden hakukoneissa, kampuksilla ja opiskelijoiden keskuudessa.\nAllekirjoittaneelle tarjoutui loistava mahdollisuus opiskelijana kehittää kyseistä kumppanuuskonseptia, sillä minut oli palkattu Laurealle 9 kuukauden ajaksi aluepalvelukoordinaattoriksi, jonka vastuualueella oli näiden avainkumppaneiden hankkiminen. Tarve opinnäytetyölle todentui työni aikana aikana, sillä avainkumppanuusmalli oli vasta otettu käyttöön Laureassa vuoden 2019 loppupuolella ja sen kehittämiseen tarvittiin lisää tietoa.\nToimeksiannon sisältö tarkentui ja opinnäytetyön toteutusmuodoksi valikoitui toiminnallinen opinnäytetyö, sillä tehtävänäni oli testata erilaisia käytännön keinoja avainkumppanuuksien hankkimiseen. Näiden käytännön toimenpiteiden lisäksi sain idean haastatella avainkumppanuuksien myynnistä vastaavien aluepalveluiden näkemyksiä avainkumppanuusprosessin nykytilasta ja kehittämistarpeista. Näiden toimenpiteiden pohjalta opinnäytetyön tavoitteeksi asetettiin avainkumppanuusprosessin kehittämissuunnitelman laatiminen ja potentiaalisten avainkumppanuuksien hankkiminen\nToiminnallisessa osuudessa toteutettiin yhdeksän kuukauden aikana monipuolisesti erilaisia keinoja hankkia uusia avainkumppanuuksia ja kehittää avainkumppanuusprosessi:\nEnsimmäiseksi toiminnallisessa osuudessa tehtiin sähköpostimarkkinointia, joka oli kohdistettu yritysten päättäjille ja jota toteutettiin huhtikuusta syyskuuhun. Näiden lisäksi toiminnallisessa osuudessa järjestettiin heinäkuussa ja lokakuussa kuukauden kestävä LinkedIn-kampanja, joiden mainokset olivat kohdistettu eri toimialojen päättäjille. Lokakuussa pidettiin myös aluepalvelupäälliköiden haastattelut, joissa aluepalvelupäälliköt vastasivat 14 puolistrukturoituun kysymykseen koskien avainkumppanuusprosessin nykytilaa ja mahdollisia kehityskohteita. Viimeiseksi toiminnallisessa osuudessa järjestettiin webinaari, jossa esiteltiin monipuolisesti Laurean yhteistyömahdollisuuksia yrityksille.\nOpinnäytetyön toiminnallinen osuus\nTuloksia ja tuotoksia on tässä opinnäytetyössä monipuolisesti. Tässä edellä mainittujen sähköpostikampanjan, LinkedIn-kampanjan ja webinaarien tulokset:\nSähköpostimarkkinoinnissa lähetettiin 3800 sähköpostia, jotka johtivat yhteen avainkumppanuuteen.\nLinkedIn-kampanjat tuottivat 11 yhteydenottoa, jotka johtivat 3 avainkumppanuuteen.\nWebinaariin kutsuttiin 2300 yritystä, joista 46 osallistui tapahtumaan. Webinaari tuotti 5 yhteydenottopyyntöä, muttei ole alustavasti tuottanut avainkumppanuuksia.\nSivutuotoksina toiminnallisessa osuudessa syntyi erilaisia työkaluja, joita voidaan hyödyntää varmasti jatkossakin. Nämä työkalut ovat:\nValmiit sähköpostien viestirungot\nUseampi laskeutumissivu Laurean-verkkosivuilla,\nYhteydenottolomake Laurean avainkumppanuussivulla ja\nWebinaaria varten laadittu Powerpoint esitys ja palautelomake.\nAluepalvelupäälliköiden haastattelut tuottivat monipuolisesti vastauksia. Heidän vastauksissaan ilmeni, että:\nAvainkumppanuusprosessi on toiminut ilman suurempia haasteita pandemiasta huolimatta.\nAluepalvelupäälliköt toivoivat kuitenkin, että Laurean henkilökunta osallistuisi vielä enemmän avainkumppanuusprosessiin.\nLaurean johto voisi esimerkiksi lanseerata jonkinlaisen kannustimen, jolla saada henkilökuntaa osallistumaan tähän prosessiin.\nHeillä olisi hyvä olla aluepalvelukoordinaattorin kaltainen henkilö heidän taustajoukoissaan, joka voisi auttaa muun muassa potentiaalisten avainkumppaneiden kartoittamisessa ja muissa juoksevissa asioissa.\nAvainkumppaneiden lisääntyvä määrä haastaa heidän omia resurssejansa sekä kumppanuuksien myynnissä, että kumppanuuksien ylläpidossa.\nTuotoksina näiden toimenpiteiden pohjalta laadittiin kehittämissuunnitelma, joka sisältää ehdotuksen avainkumppanuusprosessin kehittämisestä. Nämä ehdotukset koskevat Laurean osallistumista avainkumppanuusprosessiin, avainkumppanuuden tarjoamista nykyisille kumppaneille, avainkumppanuuden markkinoimista sosiaalisessa mediassa ja sähköpostitse; ja webinaarien järjestämistä avainkumppanuuksien hankkimiseksi.\nLaurea voisi jatkaa tässä opinnäytetyössä tehtyjä käytännön toimenpiteitä pienillä muutoksilla. Sähköpostimarkkinointia tulisi jatkaa, mikäli resurssit riittävät siihen, sillä sähköpostimarkkinointi on tutkijan tekemistä toimenpiteistä eniten aikaa vievää. Sähköpostimarkkinointia voisi jatkaa uutiskirjeen muodossa Laurean nykyisille kumppaneille. Uutiskirje voisi sisältää ajankohtaisia uutisia Laureasta, tapahtumista ja avainkumppanuuksista. Toinen vaihtoehto jatkaa uusien yritysten kylmäkontaktointia sähköpostitse. Työkaluna näihin tulisi ottaa käyttöön sähköpostimarkkinointi työkalu, joka muun muassa helpottaa sähköpostien tavoittavuutta ja avattujen sähköpostien seurantaa. LinkedIn-kampanjointia tulisi ehdottomasti jatkaa, sillä se tuotti enemmän avainkumppanuuksia verrattuna sähköpostikampanjaan ja webinaariin verrattuna. LinkedIn-mainosten tulisi olla myös videoita pelkän kuvan ja tekstin sijaan. Tehokkaimman tavoitettavuuden puolesta LinkedInissa kannattaa toteuttaa esimerkiksi kesällä, jolloin mainostaminen on edullisempaa ja tavoitettavuus on tulosten perusteella tehokkaampaa.\nViimeiset kehitysehdotukset koskevat avainkumppanuusprosessin tukemista Laurean suunnalta. Laurean henkilökunnalle tulisi keksiä kannustin, jolla he innostuisivat osallistumaan enemmän avainkumppanuusprosessiin. Laurean tulisi myös palkata aluepalvelukoordinaattori tai vastaava henkilö tukemaan aluepalvelupäälliköitä avainkumppanuusprosessissa.\nOpinnäytetyön tulokset ja tuotokset antavat Laurealle ideoita siitä, mitä kaikkea voidaan vielä tehdä avainkumppanuusprosessin kehittämiseksi. On myös todella hienoa, että Laurea tarjoaa omille opiskelijoilleen mahdollisuuksia päästä vaikuttamaan Laureassa toteutettaviin prosesseihin. Tämä kertoo mielestäni Laurean kyvykkyydestä luottaa oman opiskelumallinsa tuloksiin ja antaa hyvän kuvan Laureasta potentiaalisena yhteistyökumppanina.


Vertaistapaaminen sisaruksille – Hämeen Sanomat\nOman siskon tai veljen mielenterveys- tai päihdeongelma on koskettava asia, tapahtuipa se minkä ikäisenä tahansa. Perheen aiemmat sisäiset roolit muuttuvat ja tilanne herättää paljon erilaisia ajatuksia ja tunteita jotka saattavat vaihdella säälistä vihaan. Moni kokee myös kantavansa vastuuta sairastuneesta sisaruksestaan ja vanhemmistaan. Asioista ja niiden herättämistä tunteista voi olla myös vaikea puhua lähipiirille.\nFinFami – Kanta-Hämeen mielenterveysomaiset ry järjestää lauantaina 19.9. klo 10–14 tilaisuuden, jossa psyykkisesti sairastuneiden tai oireilevien sisarukset saavat mahdollisuuden tavata muita samankaltaisessa elämäntilanteessa olevia, vaihtaa kokemuksia ja kuulumisia.\nOsallistuminen päivään on maksuton eikä edellytä yhdistyksen jäsenyyttä.\nIlmoittautumiset perjantaihin 11.9 2015 mennessä katja.putkonen@omaisyhdistys.com, 0404552162 tai vilma.arvola@omaisyhdistys.com, 0404552160. Päivä sisältää kevyen salaattilounaan joten ilmoitathan ilmoittautumisen yhteydessä jos sinulla on joku ruoka-aine allergia.\nLisätietoja yhdistyksestä www.omaisyhdistys.com tai facebookissa.