graviolateam finland: UM:n SALAINEN PÖYTÄKIRJA 16/93\nSalatut asiakirjat, oikeuskäsittely.\nVaalipetos – salainen "EMU-varauma"\nValiokunnan saaman selvityksen mukaan Suomen puolelta on jäsenyydestä neuvoteltaessa todettu, että talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen siirtyminen edellyttää valtiosäännön mukaan eduskunnan myötävaikutusta.\n”EMU-varauma” olikin vain 5. ministeritason tapaamisessa Brysselissä 21.12.1993 luettava muistutusvirke, jota eduskunnassa käyttäen markka saatiin hävitettyä perustuslaista ilman lakiesitystä.\nTämä kirjoitus kertoo suomalaisesta päätöksenteosta, joka ei kestä päivänvaloa. Kirjoitus on liite nettiraporttiin ”Suomalainen vaalipetos”\nUlkoministeri Tuomioja vapautti pöytäkirjan salassapidosta vain puolivuotta sen jälkeen, kun KHO vahvisti salassapidon.\nPöytäkirjaan liittyvät asiat ovat jo vuosia olleet osoitteessa\nPöytäkirjalla on koko joukko asianosaisia, jotka ei ole missään vaiheessa kokeneet oikeusturvaansa loukatuksi. Olisiko tilanne toinen, jos euron sijasta olisi markan tilalle tullut Neuvostoliiton rupla?\nKysymyksessä on EU-ministeriryhmän kokouksen 20.12.1993 pöytäkirja 16/93, jonka mukaan Suomi ilmoitti, että Maastricht-aiheiden neuvotteluluvut (yhteinen raha, puolustus ja perustuslaki) voidaan sulkea. Ministeriryhmä hyväksyi euroon siirtymisen etukäteen - eduskunnan sivuuttaen, koska Hallitusmuodon 72 §:ään kirjoitetusta Suomen markasta luopumiseksi ei olisi EU-liittymislain hyväksymisen yhteydessä löytynyt perustuslain muuttamiseen tarvittavaa 5/6 kiireellisyysenemmistöä. Pääministeri Ahon johdolla kokousta pitänyt ministeriryhmä turvautui kikkailuun ja toivoi, ettei asia koskaan paljastu.\nLehdistöneuvos Reijo Kemppinen antoi kirjassaan ”Suomi Euroopan unionissa” , Edita 1999, vihjeen Suomen ainoasta EMU-varaumaan viittaavasta tekstistä. Vihjeen johdosta pöytäkirjaa etsittiin UM:n arkistosta muutaman viikon ajan, kunnes se löytyi.\nAllekirjoittanut sai pöytäkirjaotteen eduskunnasta faksattuna 1.12.1999 aamupäivällä.\nPöytäkirjaotteen eduskunnan tietopalveluun luovuttanut Päivi Luostarinen (Ulkoasiainministeriön EU-sihteeristöstä) ei tiennyt,\nkuinka aran asian lähes kuusi vuotta vanha pöytäkirja sisälsi.\nYksi kopio julkisuuteen vuotaneesta pöytäkirjaotteesta meni Viljo Vuoristolle heti joulukuun alussa. Yksi kopio oli mennyt alajärveläiselle maanviljelijälle, joka halusi tietää, ketkä kokoukseen osallistuivat. Viljelijä otti yhteyttä oman paikkakuntansa kansanedustajaan Raimo Vistbackaan.\nNiinpä Päivi Luostarinen lähetti 20.1.2000 eduskuntaan kokouksen ministerinimilistan sähköpostitse otsikolla "EMU-päätös". Vistbacka kiinnostui asiasta nähtyään viestin tulosteen. Nyt ulkoasiainministeriössä havaittiin pöytäkirjan arkuus ja pöytäkirja päätettiin salata kansanedustajalta.\n"JAKELU EU-ministeriryhmä, virkamiestason EU-neuvotteluryhmä, osp Laajava, arkisto"Muistion 1075 perään on kirjoitettu:"TIEDOKSI:Tasavallan PresidenttiJAKELU:EU-ministeriryhmäEU-neuvotteluvaltuuskuntaArkisto"\nUlkoasiainministeriön virkamiehet Pertti Nummela ja Martti Favorin\nallekirjoittivat 26.1.2000 Viljo Vuoristolle Ulkoasiainministeriön\nsalassapitopäätöksen HELT001-4, jossa sanotaan, että pöytäkirja on salassapidettävä viranomaisen toiminnan julkisuudesta annetun lain (621/1999) 24 §:n 1. mom. 2. kohdan mukaan.\n”Ulkoministeriö katsoo, että tässä tapauksessa muiden valtioiden kantojen julkistaminen heikentää Suomen edellytyksiä toimia kansainvälisessä yhteistyössä. Lisäksi Suomen jäsenyysneuvottelujen yksityiskohtien tulo julkisuuteen tilanteessa, jossa useat muut valtiot hakevat Euroopan unionin jäsenyyttä, saattaa aiheuttaa haittaa niiden jäsenyysneuvotteluille. Näistä syistä johtuen pöytäkirja ja liitemuistio kuuluvat niihin asiakirjoihin, jotka on lain viranomaisen toiminnan julkisuudesta (621/1999) 24 §:n 1. mom. 2. kohdan perusteella pidettävä salassa.”\n"Ministeri Pietikäinen katsoi, ettei ympäristöä koskevaa neuvottelulukua olisi suljettava vaan Suomen tulisi ajaa ratkaisuihin samanlaisia muutoksia kuin Ruotsi".\n"- Ruotsin edellytetään suorittavan samanlaisen kirjeenvaihdon komission kanssa."\n"Todettiin, että Baltian vapaakaupan osalta Suomi voi ilmoittaa hyväksyvänsä EU:n ratkaisuehdotuksen."\n1. Pöytäkirjan 6§:ään kirjoitettu: "Todettiin, että talous- ja rahaliiton osalta Suomi ilmoittaa ko. neuvotteluluvun olevan suljettavissa. Siinä yhteydessä muistutetaan, että kansalliset päätökset, joita Suomen osallistuminen EMU:n kolmanteen vaiheeseen edellyttää, tehdään aikanaan eduskunnassa ja hallituksessa."\n- Lisättiinkö muistio salassapidossa verukkeeksi, jotta todella voidaan sanoa, että julkistaminen heikentää Suomen toimia kansainvälisessä yhteistyössä?\nOnko Ulkoasiainministeriön salassapitopäätöksen HELT001-4 26.1.2000 jälkeen tapahtunut jotakin sellaista, johon vedoten pöytäkirja yllättäen voitaisiin julkistaa? Julkistamisen syynä tietenkin voisi olla vain kiusallisen salaamisen lopettaminen. Suomihan teki EU-liittymisasiakirjaan peräti yhden oman julistuksen - avoimuudesta.\n- Käyttikö ulkoministeri Erkki Tuomioja ministerin vastauksessaan toimivaltaa, joka ulkoministeri Tarja Halosella olisi salaamispäätöstä 26.1.2000 tehtäessä ollut?\nToimittaja Maarit Raunio nimittäin kysyi Tuomiojalta:\n-Eikö ole ristiriitaista, että viime syksynä KHO vahvisti ulkoministeriön päätöksen salassapidosta?\nTuomioja vastasi: - Korkein hallinto-oikeus ei ota substanssiin kantaa vaan siihen, onko ministeriö tehnyt toimivaltansa puitteissa aikanaan sen päätöksen.\nToimittaja Raunio teki jatkokysymyksen:\n- Voiko asiakirjojen julkisuuslain 24 §:n 1. momentin 1. kohdan nojalla tehdä kaksi täysin vastakkaista päätöstä?\n- No, on aikatekijä otettava huomioon. Aikanaan vuonna 1993 neuvottelujen ollessa kesken on varmasti ollut perusteita, että tämä on pidetty salassa. Silloinhan se salassapitopäätös on tehty. Sitä vain ei ole tullut tarkistettua sen jälkeen. Ei ole enää mitään perustetta olemassa.\nLopuksi toimittaja Raunio kysyi Tuomiojalta:\n- positiivisin tuloksin jo 1.12.1999 ja 20.1.2000\n- negatiivisin tuloksin 21.1.2000 ja 26.1.2000 ja vieläpä KHO:n ratkaisun 17.10.2000 jälkeenkin 10.11.2000.\nPöytäkirjaan 16/93 oli kirjoitettu: "Siinä yhteydessä muistutetaan, että kansalliset päätökset, joita Suomen osallistuminen EMU:n kolmanteen vaiheeseen edellyttää, tehdään aikanaan eduskunnassa ja hallituksessa.”Brysselissä 21.12.1993 luettu englanninkielinen teksti kuuluu:\nTarkemmassa tarkastelussa englanninkielinen muistutusvirke ei ollutkaan sisällöltään sama kuin edellisenä päivänä kirjoitettu suomenkielinen teksti. Brysselissä luetun muistutusvirkkeen englanninkieliseen tekstiin olikin lisätty sanat: "...in accordance with the provisions of the Treaty... " eivät olleetkaan Suomen EMU-varauma, vaan suomennettuna Suomen antama lupaus yhteiseen rahaan siirtymisestä - ”perustamissopimuksen mukaisesti". Sanat ”in due time” tarkoittavat suomeksi ”määräaikana” eli eräpäivänä, liittymissopimuksen hyväksymisen yhteydessä, viimeistään 31.12.1994.\nPresidenttiehdokas Esko Aho oli vaalikiertueellaan Huittisten Risto Ryti –salissa 1.12.1999, jolloin pöytäkirjaote pääsi luiskahtamaan UM:n arkistosta. Aho sai noin 150 hengen yleisön läsnä ollessa kuulla ”neuvoteltaessa todetun EMU-varauman paljastuneen kyseisestä pöytäkirjasta.\nTilaisuudessa Aho joutui vastaamaan kysymykseeni: ”Mikä on Suomen hallitusmuodonmukainen rahayksikkö tällä hetkellä?”\nAho vastasi : "Se on markka."\nEsitin Aholle muitakin kysymyksiä, joiden jälkeen Aholta pääsi suusta sanoja, jotka Radio-Tuplan toimittaja Matti Kulonen uutisoi "Kulosen kuulumisissa” heti Ahon vaalitilaisuuden jälkeen. RadioTuplan referenssinauhakopion mukaan Kulonen kertoi radion kuulijoille:\nSatakunnan Kansan päätoimittaja Erkki Teikari kirjoitti 14.12.1999 "Yläoikeassa", että Aho on joutunut "perustuslakikikkailulla" selittelemään Suomen viemistä Emuun.\nEMU-pöytäkirjan paljastuminen oli Aholle kova paikka, sillä perustuslakivaliokunta (pj Sauli Niinistö) perusti EU-liittymislakia koskevan lausuntonsa Ahon ja Sundbäckin antamiin EMU-varauman luonteisiin lausumiin.\nSalattujen asiakirjojen oikeuskäsittely\nPyyntö EU-ministeriryhmän pöytäkirjasta 20.12.1993\nUlkoasiainministeriön lausunto asiakirjan salaamisesta KHO:lle 15.2.2000\nKorkeimman hallinto-oikeuden päätös 17.10.2000\nTarkistuspyyntö 21.10.2000, koska salassapitoargumentit muuttuivat KHO:ssa\nVastaus tarkistuspyyntöön 10.11.2000\nKirjallinen kysymys eduskunnan puhemiehelle salassapitoa koskien 5.4.2001\nMinisterin vastaus: Tuomioja kävelee KHO:n päätöksen ylitse ja vapauttaa salaiset asiapaperit 27.4.2001\nSatakunnan Kansa 10.5.2001: Miten salaisesta tuli julkista, Tuomioja?\nSalainen pöytäkirja 16/93 20.12.1993; pykälä 6§, Suomen ainoa Emu-varauma\nSalainen muistio 1075 19.12.1993\nTalous- ja raha-liitosta ei neuvoteltu\nSuomen kansalliset Emu-neuvottelut\nPöytäkirja 3/93 Säätytalolla 14:30-16:00\nHallitus "hyväksyy" Salolaisen avauspuheen: Suomi haluaa Emun 3. vaiheeseen mukaan ensimmäisten maiden joukossa. Hallituksen iltakoulu VKO 4 27.1.1993\nTutkimuspyyntö EMU-varaumasta Valtiovarainministeriölle 17.4.2001\nValtiovarainministeriön EU-asioiden sihteeristön vastaus 10.5.2001\nVarsinaista lakiesitystä EMUsta ei annettu (Ulkoministeriön Antti Kuusela 22.1.2001)\nPääministeri Paavo Lipposen hallitusohjelma sitoutui esittämään lakiesitystä Emuun liittymisestä 13.4.1995 (kaksi ensimmäistä sivua hallitusohjelmasta)\nEmuvarauma Reijo Kemppisen kirjassa "Suomi Euroopan Unionissa"\nUuden kirjan – tohtori Pekka Korpinen – ”Suomi kääntyy länteen” [2 julkistusajankohta oli tieten valittu [?]; se ei vahingossakaan ilmestynyt ennen presidentinvaaleja, jossa europarlamentaarikko ja kansalaisliikkeen presidenttiehdokas Paavo Väyrynen kävi tosiasioin kiinni istuvan presidentin – muun muassa Sauli Niinistön tekemisiin tässä eurodraamassa, josta kansakuntamme puhallettiin EU-EKP-Frankfurt holhoukseen, missä Suomen Pankista tuli eurojakamo ja EKP' n sivutoimisto.\nSDP:n puheenjohtaja Paavo Lipponen YLE:n vaalivalvojaisissa Norjan EU-äänestyspäivänä marraskuussa 1994\nJulkaistu: 5.3.2017 6:03\nViinanen jatkoi valtiovarainministerinä Lipposen hallituksessa, joka sittemmin torjui kysymykset euroa koskevan kansanäänestyksen järjestämisestä Ruotsin tapaan. Uuden tulkinnan mukaan eurosta ei ollutkaan tarpeen keskustella, sillä ”euroon liittyminen oli jo ratkaistu” EU:ta koskevassa kansanäänestyksessä.\nKorpinen tuntuu yhä pitävän menettelyä kyseenalaisena. Hän viittaa vastikään aiheesta käymäänsä keskusteluun perustuslakiasiantuntijana tunnetun professori Antero Jyrängin kanssa, joka ”ilmaisi epäilyjä, ettei euroon liitytty täysin perustuslain edellyttämällä tavalla”.\nKova kiire idän ikeestä lännen ytimeen\nKorpinen kuvaa perusteellisesti taustasyyt sille, miksi Suomen keskeisillä päättäjillä oli kiire euroon – vaikka sitten harhauttamalla.\nKirja alkaa 1970-luvun alusta, ja palauttaa mieleen selkeällä ja johdonmukaisella tavallaan, miten Suomen EU- ja euroaika ovat suoraa jatkumoa noille varhaisemmille vaiheille eivätkä suinkaan niistä irrallisia tapahtumasarjoja.\nOmien eturivin kokemustensa ja esimerkiksi hallitusten iltakoulupöytäkirjojen valossa Korpinen kertaa, miten Suomi alkoi presidentti Urho Kekkosen johdolla hivuttautua Neuvostoliiton kiistattomasta vaikutuspiiristä kohti länttä.\nHän kuvaa hivuttautumista pieniksi varovaisiksi askeliksi, joita Suomi hapuili usein paljon tukalammissa oloissa kuin suomettumisesta ilkkuva ulkomaailma tai kotimainenkaan yleisö tajusivat.\nTuo hiljainen hivuttautuminen irti Neuvostoliiton otteesta aloitti kurssin muutoksen, jolla ”Suomi kääntyy länteen”. Käänne sai Neuvostoliiton hajottua lisää vauhtia, voimaa ja rohkeutta 1990-luvulla, jolloin naapurimaan kaaoksesta ja omasta talouslamasta uutta suuntaa etsivä Suomi sai tilaisuuden – ja kovan kiireen – pyrkiä ”EU:n ytimeen”.\nKorpisen kuvauksen perusteella Suomen kiire EU:n ja rahaliitto EMU:n jäseniksi oli pääosin peräisin Neuvostoliiton aikaisesta painostavasta turvattomuuden tunteesta. Hän muistuttaakin, että EU ja euro olivat Ahon ja Lipposen hallituksille ja ratkaisevien EU-päätösten aikaiselle presidentti Mauno Koivistolle ennen muuta turvallisuuspoliittisia valintoja.\nSamasta arvaamattoman itänaapurin ahdistavasta uhasta oli Korpisen mukaan peräisin myös Kekkosen aikana maan tavaksi kehittynyt suppeiden ja suljettujen sisäpiirien omavaltainen ja salaileva hallintotapa, jossa ”tarkoitus pyhittää keinot”.\nEhkä tämä Kekkosen ajalta periytynyt hallintotapa selittää osaltaan, miksi Lipposen hallitus ei halunnut vaarantaa Suomen turvallisuudelle välttämättömänä pitämäänsä eurojäsenyyttä kyselemällä neuvoa tai kantaa liiemmin eduskunnalta kuin kansalaisilta.\nKorpisen mukaan ”Lipposella ei ollut halua avata periaatteellista keskustelua EMU:sta eikä tulevan Euroopan keskuspankin toimintaperiaatteista. Suomi oli matkalla EU:n ytimeen eikä siinä sopinut vilkuilla liikaa ympärille, puhumattakaan että olisi heittäydytty häiriköiksi.”\nTalouspolitiikan yksipuolinen aseistariisunta\nEuroon liittyminen ei ollut Korpisen mukaan vain yllätys vaan se oli myös virhe. Hänen mukaansa eurosta ja sen mukanaan tuomista talouden lainalaisuuksista on koitunut ja koituu kaiken aikaa Suomen taloudelle vakavaa vahinkoa.\nSuomi on menettänyt tuotantoa, tuloja ja hyvinvointia suhteessa useisiin keskeisiin vertailumaihin, ja Korpinen katsoo euron sivuvaikutuksineen tärkeäksi syyksi menetyksiin.\nSamoin se on hänen mukaansa pitkälti euron syytä, että epäsuotuisan talouskehityksen oikaiseminen on ollut juuri niin vaikeata ja hidasta kuin kiky-loikkien tapailu on osoittanut.\nEurovirhettä ja siitä koituvaa vahinkoa pahentaa Korpisen mukaan se, että Suomenkin talouspoliittinen liikkumavara on EU:n taloussääntöjen takia paraikaakin olematon.\nHän täräyttää EU:n taloussäännöille jokseenkin tylyn tuomion, sillä ne ovat hänen mielestään mahdotonta ja monilta osin ristiriitaista sääntösekamelskaa, joka perustuu lisäksi keskeisiltä osin taloustieteellisiin harhaoppeihin.\nKorpisen mielestä on älytöntä, että Suomikin on kriisimaiden tavoin saanut EU:n komissiolta ”vakavia varoituksia” liiallisista alijäämistään. Säännöt ja varoitukset vaativat pitkittämään taantumaa vyönkiristyksin, vaikka kasvua kannustava elvyttäminen olisi vallitsevissa nolla- ja miinuskorkojen oloissa ilmaista.\nHän kirjoittaa: ”Suomi onkin luovuttanut sekä raha- että finanssipoliittiset välineet pois käsistään ilman, että velkaunioniksi muuttunut eurojärjestelmä tarjoaisi korvaavaa turvaa. Olemme suorittaneet yksipuolisen aseistariisunnan”.\n”Euro välttämätön Saksan nousulle suurvallaksi”\nKorpinen maalaa eurojärjestelmästä suomalaisittain koleaa kokonaiskuvaa. Siinä eurotalous toimii pitkälti kaikkia muita euromaita ylivoimaisesti kilpailukykyisemmän ja lisäksi ylivoimaisen suuren Saksan ehdoilla – ja täysin pidäkkeittä tämän hyväksi.\nSaksa harjoittaa Korpisen mukaan muille euromaille haitallista neomerkantilismia, kun se vetää häpeilemättä kasvua ja työpaikkoja kotiinpäin ja imuroi samalla haltuunsa nyt jo historiallisen suuriksi paisuneita vaihtotaseen ylijäämiä.\nKorpinen tulkitsee tämän sujuneen pitkälti sen varjolla, että euro ja rahaliiton rakenteet ovat pitäneet euromaiden välisiä kilpailukyky- ja kustannuseroja ja vaihtotaseiden epätasapainoja piilossa. Lisäksi euro on vienyt valuuttakurssien joustomahdollisuuden, mikä on voimistanut epätasapainojen kasautumista Saksan eduksi ja muiden taakaksi.\nSaksan johtoasemasta on Korpisen mielestä euroalueelle jo ilmeistä haittaa, sillä sen ”sietämättömän suuret ja muista piittaamattomat vaihtotaseylijäämät ovat osa ajankohtaista ongelmaa”.\nHän epäilee silti Englannin keskuspankin entisen pääjohtajan Mervyn Kingin ehdotusta, jonka mukaan Saksan pitäisi erota eurosta. Korpisen mielestä on ”jokseenkin varmaa, ettei Saksa tee aloitetta euroalueen hajottamisesta. EU, euro ja Nato ovat toistaiseksi välttämättömiä Saksan nousulle uudestaan suurvallaksi”.\nKritiikistään huolimatta Korpinen ei suosittele euron tai rahaliiton pikaista purkamista saati Suomen eroamista. Vain Kreikan välitön eroaminen olisi hänen mielestään tarpeen ja parasta niin Kreikalle kuin muille euromaille. Mutta Suomen ”aloitteellinen profiloituminen” euron purkamisessa olisi hänestä turhan riskipitoista.\nMerkittävät muutokset suuntaan tai toiseen näyttävät Korpisen tarkastelussa vaikeilta, sillä ”nykyisissä oloissa euromaiden on vaikea päästä eteenpäin kohti liittovaltiota, jota moni pitää välttämättömänä, mutta yhtä vaikeaa sen on päästä taaksepäinkään järjestelmää purkamalla. Luurankoja voisi löytyä liikaa kaapista.”\nLiittovaltiokehitystä alituiseen puuhaavat ”EU:n presidentit” Korpinen panisi järjestykseen, ja lopettaisi poliittista vastarintaa ja hajaannusta kautta euromaiden lisäävät liittovaltiohaaveet. Hän varoittaa vaivihkaisenkin vallan keskittämisen ennemmin vahingoittavan kuin edistävän eurokansojen yhteishenkeä.\nJos euro kuitenkin on tässä tai jossakin lukuisista seuraavista kriiseistä hajotakseen, alkaisi Korpinen etsiä Suomelle nykyistä luontevampia ja samanhenkisempiä valuutta- ja talousliittolaisia muista Pohjoismaista.\nKääntääkö euro turvallisuustoiveita päälaelleen?\nPohtiessaan Suomen turvallisuuspoliittista asemaa Korpinen lainaa ministeri Antti Tanskasen kirpeää kirjoitusta, jonka Helsingin Sanomat julkaisi viime maaliskuussa. Siinä Tanskanen tyrmää euroon liitetyt turvallisuuspoliittiset toiveet huomauttamalla, että ”Nato suojaisi Suomea paremmin kuin euro”.\nKorpinen puntaroi Suomen ja muunkin maailman epävakaata turvallisuusympäristöä monipuolisesti.\nHän päätyy Tanskasen kanssa samalle kannalle siitä, että euroalue ei ole kaksinen sotilasliitto eikä euro takaa Suomen turvallisuutta sotilaallisia uhkia vastaan. Hän ei silti suosittele Natoa tai edes ”Nato-option” alituista mainostamista, vaan uskoo aidon sotilaallisen liittoutumattomuuden sopivan parhaiten Suomelle.\nJos Korpinen tulkitsee euron ja EU:n talousohjauksen vahingollisia vaikutuksia oikein, uhkaavat Suomen euroon liittämät turvallisuustoiveet kääntyä päälaelleen:\n”Historiallisesti pitkä huono talousjakso on lisännyt sodan riskiä. Sekä Venäjä että Länsi-Eurooppa kaipaavat nyt kipeästi kasvua tukevia toimia, myös rauhan turvaamiseksi.”\nTunnisteet: Lipposen hallitus harhautti Suomen yllättäen euroon, UM:n SALAINEN PÖYTÄKIRJA 16/93, Valtiopetos – salainen EMU-varauma


Raidejokeri maksaakin 460 miljoonaa – hinta-arvio nousi rajusti | Länsiväylä\nRaidejokeri maksaakin 460 miljoonaa – hinta-arvio nousi rajusti\nTällaiselta näyttäisi raidejokerin pysäkki havainnekuvan mukaan Käskynhaltijantiellä Oulunkylässä. Radalle tulee kaikkiaan 33 pysäkkiparia. Pysäkit sijoitetaan paikoille, jotka ovat nyt tai tulevaisuudessa asumisen, työpaikkojen ja palvelujen keskittymiä.\nHelsingin Itäkeskuksesta Espoon Keilaniemeen kulkevaksi suunniteltu raidejokeri-pikaraitiotie maksaa uudistetun hinta-arvion mukaan 459 miljoonaa euroa. Arvio on jopa kaksi kertaa suurempi kuin raidejokerista aiemmin esitetyt arviot.\nHelsingin ja Espoon kaupunginhallitukset käsittelevät raidejokerin hankesuunnitelmaa maanantaina. Helsingissä pohjaesityksenä on, että hanketta viedään eteenpäin valtuuston päätettäväksi.\nHelsingille raidejokerista on tulossa nykyarvion mukaan noin 278 miljoonan euron kulut. Arviossa on mukana ratarakentamisen lisäksi myös varikoiden ja muiden väylien rakentamisesta tulevat kustannukset.\nVielä helmikuussa Helsingissä arvioitiin, että veronmaksajien kulut raidejokerista olisivat 164 miljoonaa.\nEspoossa raidejokerin hintalappu on päivitetty 96,5 miljoonaan euroon. Espoon maksuosuus on kasvanut aiemmasta arviosta noin 30 miljoonaa euroa. Vihreiden espoolainen kunnallisvaltuutettu Kirsi Louhelainen arvioi blogissaan 2013, että Espoon maksuosuus voisi olla 70 miljoonaa ja hankkeen kokonaishinta 210 miljoonaa euroa.\n– Halpaa kuin saippua, Louhelainen arvioi raidejokerin hintaa verraten sitä tieliikenteen kalliisiin eritasoliittymiin.\nVertailukohdaksi hän nosti kymmeniä miljoonia maksavat kehätieden uudet liittymät.\nVuosi sitten tammikuussa konsulttiyhtiön esittämä hinta-arvio oli puolestaan 280 mijoonaa.\nEspoon ja Helsingin ohella raidejokerin maksajaksi ilmoittautui keväällä hieman yllättäen Juha Sipilän (kesk.) hallitus.\nYmpäristöministeri Kimmo Tiilikainen (kesk.) esitti pikaraitiotielle rahaa valtion asuntorahastosta.\nUuden arvion mukaan valtio maksaisi raidejokerista 84 miljoonaa euroa.\nRaidejokerin kunnossapidon arvioidaan maksavan vuodessa 1,6–2 miljoonaa euroa. Liikennöintikustannuksiksi arvioidaan noin 18 miljoonaa.\nKunnossapito- ja liikennöintikustannukset ovat kalliimpia kuin jokerilinjan liikennöiminen busseilla. Nykyisin seudun poikittaisliikenne hoituu busseilla.\nRaidejokerin taloudellinen hyötykustannussuhde jää 0,7:ään eli hanke on aluksi tappiollinen. Ratahanketta perustellaankin sillä, että joukkoliikenteen täsmällisyys paranisi ja matkustajakapasiteetti kasvaisi.\nHyötyjä odotetaan syntyvän pitkällä aikavälillä tonttien arvonnoususta. Helsinki on arvioinut aiemmin, että raidejokeri lisää Helsingin kaupungin maan myynti- ja vuokratuottoja 341 miljoonaa euroa 30 vuoden aikana.\n– Raidejokerin hyödyt kaupungin kannalta perustuvat poikittaisen joukkoliikenneyhteyden kapasiteetin ja palvelutason paranemiseen sekä maankäytöllisiin hyötyihin, Helsingin kaupunginhallituksen esityksessä perustellaan.\nLue myös: Uusi tunneli ja siltoja, näin raidejokeri mullistaisi matkustamisen\nUskotko, että raidejokerin uusi hinta-arvio pitää paikkansa?\n75% (383 ääntä)\n26% (132 ääntä)\nÄäniä yhteensä: 513\n30 000 matkustajaa päivässä\nRaidejokeri on määrä liikennöidä nykyaikaisella vaunukalustolla, joka kulkee pääosin omalla ajourallaan.\nUusi poikittaisyhteys korvaa osittain Helsingin vilkkaimmin liikennöidyn runkobussilinjan 550 eli vanhat jokeribussit.\nRunkolinjoilla kulkee noin 30 000 ihmistä vuorokaudessa.\nPikaraitiotiestä noin 16 kilometriä sijoittuu Helsingin alueelle ja 9 kilometriä Espooseen.\nRadalle on tulossa noin 33 pysäkkiparia. Suunnittelussa varaudutaan seudun pikaraitioverkon laajenemiseen.\nLähde: Konsulttiyhtiö Rambollin selvitys\nRaidejokerille kunnon potti – "Raiteet ovat kuin magneetti"6.4.2016 12.01\nRaidejokeri nostaisi rajusti maan ja kiinteistöjen arvoa – jopa satojen miljoonien hyöty22.1.2016 10.00\nJopa 100 000 ihmistä Espoosta Helsinkiin päivässä – tätä olisi Raidejokeri9.1.2015 11.14\nHelsingin kaupungin vihertävissä hankkeissa pitää muistaa kertoa kustannukset ja aikataulu kolmella.\nTotuuden Ministeriö 30.5.2016 12.45\nAivan oikein. Aina arviot\nAivan oikein. Aina arviot alakanttiin ja aivan turhia hankkeita. Stadissa rahaa näyttää riittävän kaikkeen muuhun, kuin asukkaiden tarpeisiin. Mistä saataisiin uusi Liisakulhia puuttumaan rahojen turhuuteen tuhlaamiseen?\nMimminiemi 30.5.2016 12.57\nAinahan ne lasketaan\nAinahan ne lasketaan tarkoituksella alakanttiin kaikki. Sitten kun nimet on sopimuksissa ja urakoitsijat valittu, hyvävelisuositusten saattelemana,niin hintalappu on jotain muuta. Että tämäkin tapaus voi sitten joskus valmistuttuaan, maksaa 600 miljoonaa.Kun tuli pieniä yllätyksiä kustannuslaskelmissa.\nUbuntu-10 30.5.2016 13.37\nMihin tätäkin tarvitaan? Eikö\nMihin tätäkin tarvitaan? Eikö tietotekniikka (etätyöt, 3D-tulostus ym) vähennä liikkumisen tarvetta? Pääkaupunkiseudulla ei ole tehdastyyppisiä massatyöpaikkoja. Yritäpä saada pari miljoonaa vanhusten hoitoon - aliravittujen ja yksinäisten hoidon tehostamiseen. Silloin sanotaan että rahat ovat loppu. Ei ole hävyttömyydellä rajaa.\nVRevander 30.5.2016 16.01\nPisararata.Raidejokeri.Keskustatunneli.Kruunuvuoren siltahanke. Ilmaraitiotie.Guggenheim.Helsinki <--> Tallinna tunneli. Että raapaistaanhan jostakin 50 miljardia niin avot,kyll kelpaa.\nUbuntu-10 30.5.2016 16.11\nSe rahoitetaan tietenkin\nSe rahoitetaan tietenkin autoilijoiden tietulleilla, sörnäisten rantatiekin on kohta ihan tukossa kun on niin hirveästi autoja.\nKansalainen Kaapo 31.5.2016 07.07\nJa juuri kun Espoo on\nJa juuri kun Espoo on hyväksynyt MALsopimuksen, johon Raidejokeri sisältyy. Hankesuunnitelma, rakentamis- ja rahoituspäätös tulee kesäkuun valtuustoon päätettäväksi. Meinataanko Raidejokerille tehdä "metrot" eli kaupitellaan halvalla ja kun kauppa on syntynyt nostetaan hinta pilviin? Raidejokeria ei voi enää pysäyttää?\nseebu 31.5.2016 00.47\nHeti pitää tehdä raidejokeri\nHeti pitää tehdä raidejokeri niin voi taas säästä terveyshuollosta lasten hoidosta kouluista ja totta kai vanhuushoidosta.Metro vienyt jo katastrofimäärän palveluista rahaa pois niin lisätkää nyt ongelmia vieläkin enemmän.\nTatu 31.5.2016 08.29\nOnpa taas mahtavaa\nOnpa taas mahtavaa uutisointia(lue journalismia). Johan se on Raidejokerin sivuilta löytyvässä kustannuarvio powerpointissa hienosti selitetty kuinka raiteiden rakennuskustnanukset ovat tuon 280 milj. € ja siihen päälle tulevat kaluston hankinnat 95 milj. ja varikkojen rakentamiskulut 64 milj. http://www.hel.fi/hel2/ksv/liitteet/2016_asukastilaisuudet/Jokerimessut%202016-01-27_HH.pdf Ihan verrokkina Kehä 1 500 metriä Mestarin tunnelia maksoi n. 150 milj €.\nInfraäijä 31.5.2016 11.42\nIhan verrokkina - Kehä 1 tarvitaan, halutaan ja maksumiehet/naiset löytyvät (autoilijat) - Raidejokeria ei tarvita, ei haluta, eikä maksajia löydy kuin pakolla. Muuten ihan ihan hyvin verrattavissa :)\nVaris 31.5.2016 15.49\nArvaapa mitä käy, kun\nArvaapa mitä käy, kun laitetaan nuo 30 000 ihmistä autoilemaan Kehä 1:lle :) Helsinki kasvaa ja kaikki eivät voi vain ajaa autoilla.\nInfraäijä 2.6.2016 12.36\nMulla on säästövinkki millä\nMulla on säästövinkki millä säästää 400 miljoonaa euroa. Ostetaan muutama bussi ja jatketaan elämää, ilman jokereita ja raiteita.\nsuomilandia 1.6.2016 17.33\nEiköhän tämäkin hanke\nEiköhän tämäkin hanke maksateta autoilijoilla kuten kaikki liikennehankkeet. Kun rahaa tuntuu löytyvän, niin miksi kehätöiden korjaukset tehdään virka-aikana ja kaikki hankkeet yhtä aikaa. Ainakaan valo puute tai työvoimapula, ei estä vuorotyöhön siirtymistä. Vai eikö se sovi vihreään sanelupolitiikkaan.\nRoope 2.6.2016 09.40


Tölkkicooleri painatuksella | Huopatehdas J.Alho\nTölkkicooleri, huopaa - painatus\nTölkkicooleri huovasta on tyylikäs ja käteen sopiva tuote!\nTuotteeseen saat valita joko tekstipainatuksen tai oman logon.\nJos tuotteeseen tulee teksti, on meillä siihen valmiiksi annetut fonttimallit tuotekuvissa tai jos tulee logo tmv. niin tiedosto lähetetään meille sille osoitetussa kohdassa tilausta tehdessä.\nLogo voi olla joko yksivärinen tai 4-värinen. Logotuotteisiin lisätään aloitusmaksu 24,90€ (sis. alv 24%) / per tilaus.\nTekstillä oleviin tuotteisiin ei tule aloitusmaksua.\nHINNOITTELU sis. alv 24%\nalle 5kpl 19,90€ /kpl\nyli 5kpl 15,90€ /kpl\nyli 25kpl 13,90€ /kpl\nyli 50kpl 11,90€ /kpl\nyli 100kpl 9,90€ /kpl\nYli 25 kpl tilauksissa toimitusaika vahvistetaan erikseen.\nHuomioithan, että valitessasi tähän tuotteeseen oman painatuksen, ei tuotteella ole tällöin vaihto- tai palautusoikeutta.\nTuleeko tuotteeseen teksti vai logopainatus? TekstipainatusLogopainatus (laskutetaan erikseen) (+24,90 €)\nLogo tiedosto voidaan liittä alempana ja logopainatuksen käsittelymaksu on 24,90€ joka laskutetaan asiakkaalta erikseen.\nMillä fontilla tekstit tehdään? Täytä tämä jos valitset tekstipainatuksen --Fontti nro 1Fontti nro 2Fontti nro 3\nTuotekuvissa näet kuvan fonttimalleista.\nMillä värillä painatus tehdään? --ValkoinenMustaKultaPunainenHarmaa\nLisää tähän logotiedosto jos valitsit logopainatuksen.\nJos kuva/logo tulee 1-värisenä käy muodoksi .jpg mutta jos logo on 4-värinen tulee tiedoston olla muotoa .pdf .


Dickenin ja Cocksin odotettu jälleennäkeminen oli varsin kaksijakoinen kamppailu. Dicken aloitti vahvasti mennen alle minuutissa 2-0 johtoon. Pikkuhiljaa isännät alkoivat saada pelin juonesta kiinni etenkin Bojan Zupanjacin ja Yury Semenovin johdolla. Pikkuhiljaa Cocks alkoi hallita ottelua Dickenin haparoidessa niin hyökkäyksessä kuin puolustuksessakin. Cocksin johto oli suurimmillaan neljän maalin kokoinen. Dicken sai kuitenkin hyvän vaihteen päälle jakson loppua kohden, ja näin taukoa lähdettiin viettämään isäntien 16-14 johdossa.\nMSM Final Dicken - Cocks ( Pirkkola Britas 17.5.2019 18:30 EEST )\nMSM Semi_2: SIF-DICKEN (2.5.2019 19:00 EEST)\nDickenille ensimmäinen kiinnitys


Joutsan Seutu | Teknisen johtajan virka uudelleen avoimeksi\nTeknisen johtajan virka uudelleen avoimeksi\nMaanantaina kokoontunut Joutsan kunnanhallitus ei valinnut uutta teknistä johtajaa, vaan virka päätettiin laittaa uudelleen avoimeksi. Viran kelpoisuusehtoja muutetaan siten, että virkaan ovat kelpoisia myös opistoinsinöörit. Aiemmin kelpoisuusvaatimuksena oli soveltuva tekninen korkeakoulututkinto.\nAiemmat hakemukset huomioidaan. Hakijat valitsee ennakkoon jo aiemmin nimetty haastatteluryhmä ja haastattelut suorittaa koko kunnanhallitus. Jatkoon valitut hakijat lähetetään soveltuvuusarviointeihin.\nAntti-Pekka Hokkasesta talous- ja hallintojohtaja Kunta jakoi Joutopäivärahaa


Kermainen lohikeitto - Ruoka.fi\nKirjaudu Ruoka.fi » Reseptit » Kermainen lohikeitto\nKermainen lohikeitto 8 annosta\n1 kg huippuluokan keittoperunoita\n1 kg nahatonta lohi-, järvilohi- tai taimenfileetä\n2 l itse tehtyä kalalientä\nkourallinen hienonnettua tilliä\n5 ohuiksi siivuiksi leikattua salottisipulia\nLeikkaa perunat ja kala samankokoisiksi 2×2 cm:n paloiksi. Kaada kalaliemi suureen kattilaan ja lisää silputtu sipuli, mausteet ja suola. Keitä viitisen minuuttia. Lisää seuraavaksi perunakuutiot ja keitä niitä kymmenen minuuttia.\nLisää seuraavaksi kalapalat ja keitä niitä hyvin hiljaisella lämmöllä viisi minuuttia.\nTarkista suola ja lisää lopuksi keittoon kerma ja anna kiehahtaa. Sekoita sen jälkeen keittoon voi ja ripottele pinnalle tillisilppua. Tarjoile voilla voidellun ruisleivän kera.\nKeittoon saa lisämakua mausteilla. Kokeile kaprista, oliivinviipaleita tai venäläisen suolakurkun palasia. Kainuulaiseen lohikeittoon kuuluu raaka silputtu sipuli, joka antaa mukavan terävän vivahteen rasvaiseen lohikeittoon. Valkosipulin ystävä voi laittaa 4–8 kuorimatonta valkosipulinkynttä liemeen keittämisen alkuvaiheessa vartin ajaksi, jolloin ne antavat hienon valkosipulin aromin.\nPieni ripaus cayennenpippuria keiton pinnalla antaa sekin säväyksen. Mutta mausteiden kanssa on syytä olla varovainen, jottei kalan oma hieno maku peity liikaa. Mausteiden pitää korostaa kalan ja kalaliemen makua, ei peittää sitä.\nSesongit ja teemat: Pohjoismaat\tAteriatyyppi: Keitot\tRaaka-aineet: Kala\tAvainsanat\n30-60 minEräkalakeitotKeittäminenKeskitasoPohjoismaat\tTeksti: Juha ja Joakim Jormanainen


Michael Behe: The Edge of Evolution – The Search for the Limits of Darwinism | Jurvan Baptistiseurakunta\nJohdantoa Behen projektiin\nMichael J. Behe (s. 1952) on toiminut pitkään biokemian professorina Lehigh’n yliopistossa Pennsylvaniassa. Vuonna 1996 Behe julkaisi kirjan, joka aiheutti mielettömän suuren keskustelun sekä tiedeyhteisössä että populaarikulttuurissa. Kirja kantoi nimeä Darwin’s Black Box: The Biochemical Challenge to Evolution (New York: Free Press). Vuonna 2007 Behen pitkäaikaisista tutkimuksista nousi toinen kirja The Edge of Evolution: The Search for the Limits of Darwinism, jonka sisältöä tämä teksti siis esittelee. Itse asiassa hänen kolmas kirjansa Darwin Devolves: The New Science About DNA That Challenges Evolution (New York: HarperOne) on ilmestymässä helmikuun lopulla 2019. Nyt on kuitenkin sanottava muutama sana Behen projektista ennen kuin syvennymme toisen kirjan sisältöön.\nDarwin’s Black Box oli yksi ensimmäisiä biokemiaan liittyviä teoksia, jossa esitettiin murskaavaa kritiikkiä darwinistista evoluutiota kohtaan. (Evoluutiosta on aina ollut ja on edelleen tiedeyhteisössä erilaisia koulukuntia, mutta darwinismi on enemmistönäkemys.) Kirjan titteli johtui siitä, että Charles Darwinin (k. 1882) aikana elämän kivijalka, joka lepää soluissa ja molekyyleissä, oli täydellisen tuntematon. Se oli ”musta laatikko”, jonka sisältö pysyi mysteerinä, koska sen tutkimiseen ei vielä ollut riittäviä välineitä. Myös DNA rakenteineen odotti edelleen löytäjäänsä (1900-luvun puoliväliin saakka). Nyt tämä musta laatikko on avattu ja se on paljastunut monimutkaisemmaksi kuin kukaan osasi odottaa. Elämän alin taso onkin täynnä tehtaita ja koneita!\nLukijan on hyvä tiedostaa, että Darwin itse totesi selvin sanoin tavan, jolla hänen teoriansa voitaisiin osoittaa vääräksi:\nJos voidaan osoittaa, että on olemassa monimutkainen organismi, joka ei ole voinut kehittyä monien eteenpäin menevien pienten muutosten seurauksena, minun teoriani totisesti romahtaisi.\nUusimpaan biokemialliseen tutkimukseen vedoten Behe väitti vuoden 1996 kirjassaan, että tällaisia eliöitä on nyt löydetty, ja niitä on löydetty useita. Kirjan ytimessä on siis väite, jonka mukaan gradualistinen eli asteittainen darwininistinen prosessi ei yksinkertaisesti kykene saamaan aikaan palautumattoman monimutkaisia (irreducibly complex) koneita — termi, jonka Behe toi mukaan lopullisesti asiasta käytävään keskusteluun. Esimerkiksi veren hyytymisjärjestelmä ja bakteerin sähkömoottori ovat palautumattoman monimutkaisia koneita, joiden syntyä ei voi selittää pienillä evolutiivisilla askeleilla. Aivan kuten hiirenloukku, joka koostuu viidestä eri osasta (alustasta, jousesta, laukaisimesta, vasarasta ja pidikkeestä), nämä koneet muodostuvat monista eri osista, joista kaikkia tarvitaan toiminnon säilyttämiseksi. Hiirenloukku ei toimi 80% jos siitä poistaa yhden osan: se ei toimi lainkaan. Vaikka tutkimuksessa on esitetty kritiikkiä kirjan esimerkkejä kohtaan, kukaan ei vielä ole osoittanut miten monimutkaiset proteiineista muodostuneet koneet ovat voineet syntyä darwinistisella prosessilla. Behen argumentti on edelleen voimassa (huhupuheista huolimatta). (Lukija, joka on autuaan tietämätön DNA:sta, aminohapoista ja proteiineista, voi kurkata aiheesta lisää täältä.) Kirja oli valtava myyntimenestys ja se toi ajatuksen Älykkäästä Suunnittelijasta vahvasti mukaan kulttuuriseen keskusteluun. Ja nyt vuoden 2007 kirja tuo argumenttiin lisäsyvyyttä.\n* Oletan, että joku lukija voi kuulua siihen porukkaan, joka ei ole vielä kohdannut väitettä, jonka mukaan melko iso ja vaikutusvaltainen ryhmittymä eri taustoista tulevia tutkijoita on jo jonkunaikaa todenteolla epäillyt neo-darwinistisen teorian selitysvoimaa. Asia saa valoa jos lukija käyttää puolisen tuntia lukemaan esimerkiksi Stephen C. Meyerin kirjan Darwin’s Doubt esipuheen viittauksineen. Pitkä tutkijoiden lista teoriaan skeptisesti suhtautuvista on puolestaan nähtävissä täältä. Mielenkiintoisesti Thomas Nagel, joka on yksi merkittävimpiä nykypäivän ateisteja, on kirjassaan Mieli ja Kosmos lyönyt viikkorahansa vetoa sen puolesta, että teoria tullaan kuoppaamaan parin sukupolven kuluessa. Jäämme odottamaan miten käy!\nHiirenloukku ja bakteeriflagella ovat tunnetuimpia kuvia Behen argumentista. Molemmat ovat palautumattomasti monimutkaisia eli kaikkien osien täytyy olla mukana kokonaisuudessa toiminnon takaamiseksi.\nVuoden 2007 kirjassaan The Edge of Evolution Behe toteaa, että asiat joita hän esitteli Darwin’s Black Box -teoksessaan, eivät darwinisteille ole helpottaneet, vaan menneet pikemminkin vaikeammiksi. Mutta siinä kun ensimmäisen kirjan ytimessä on argumentti palautumattomasta monimutkaisuudesta, tämä kirja esittää erilaisen argumentin darwinistista mallia vastaan. Toisen kirjan ydinargumentti on itse asiassa paljon hankalamman työn takana, koska Behe pyrkii löytämään tutkimukseen vedoten evoluution rajat (siksi siis nimi Edge of Evolution). Esimerkkiä käyttääkseni niin se, että Heikki kykenee uimaan pienen järven päästä päähän ei automaattisesti tarkoita, että Heikki voi uida Ahvenanmaalta New Yorkiin. Missä evoluution rajat menevät, vai onko niitä lainkaan? Onko (esimerkkini) evoluutio-Heikki kykenevä uimaan Ahvenanmaalta New Yorkiin?!\nDarwinismi: teoria, joka koostuu teorioista\nBehe huomauttaa kirjansa alussa aivan oikein, että lukijan tulee ymmärtää, että darwinismi ei ole vain ”yksi teoria”. Darwinismi koostuu yksittäisistä ja itsenäisistä teorioista, jotka yhdessä muodostavat darwinistisen selitysmallin kokonaisuudessaan. Behe listaa kolme erillistä teoriaa, joista darwinismi koostuu: (1) yhteinen kantamuoto, (2) sattumanvaraiset mutaatiot ja (3) luonnonvalinta. Nämä ovat kolme eri asiaa ja jokaisella on oma selitysvoimansa. On loogisesti ja käytännössä täysin mahdollista, että teoria yhteisestä kantamuodosta on totta, mutta samaan aikaan uskoa, että sattumanvarainen mutaatioprosessi ei kykene selittämään elämän perusosasia. Luonnonvalinta itsessään on melko neutraali teoria: sen mukaan parhaiten ympäristöön soveltuvat eliöt lisääntyvät ja ottavat hallinnan populaatiossa — ajatus, joka ei pitäisi olla vaikea ymmärtää. Itse asiassa Behe uskoo tieteen entistä enemmän vahvistaneen ajatusta yhteisestä kantamuodosta.\nLukija huomatkoon tämän. Erityisesti Suomessa eri seurakuntien henkilöt ovat monesti tottuneet siihen, että taistelua käydään ns. nuoren maan kreationismin ja ateistisen darwinistisen evoluutiomallin välillä. Tämä taistelu on totta kai meneillään (Pekka Reinikainen hyvänä esimerkkinä), mutta todellisessa tilanteessa koulukuntia on paljon useampia. Behe uskoo, että maailmankaikkeus on vanha ja hän uskoo, että ajatus yhteisestä kantamuodosta on tieteellisesti tuettu. Hän myös uskoo, että darwinistinen evoluutio selittää useita biologiassa elämässä tapahtuvia asioita. Mutta hänen suurin kritiikkinsä osuu sattumanvaraisten mutaatioiden ”luomisvoimaan”. Behe on siis tunnustava kristitty (ja kaikinpuolin miellyttävä persoona). Lukijan on siis viimeistään nyt opittava, että keskenään kamppailevat hyvin useat eri koulukunnat sekä ateistien että kristittyjen leirissä. Yksi sivutarkoitus sille, että kirjoitin tämän esittelyn on tuoda esiin asian monimutkaisuutta varsinkin siksi, että Behen näkemystä on (tietääkseni) heikohkosti saatavilla suomenkielellä.\nNäiden johdantosanojen jälkeen voimme nyt kysyä mistä kirjassa on kysymys. Pointti on tässä: sattumanvaraisia mutaatioita kyllä tapahtuu, mutta niillä on melko selkeä raja, jota se ei voi ylittää. Behe määrittelee tämän rajan matemaattisesti (ks. alla) ja pyrkii etsimään laajemmin missä kohden sattumanvaraiset mutaatiot voivat jo alkaa selittää asioita (ks. viimeinen kuva). Painotettakoon vahvasti, että Behen pääargumentti kirjassa on (jurvalaisittain sanottuna) ”raakaa” tiedettä, jossa analysoidaan evoluutiota sen tapahtuessa, tosielämässä. Kyseessä ei siis ole vaikuttavien kertomusten kertominen siitä mitä evoluutio kenties voi tehdä ja mitä se kenties ei voi tehdä, vaan kyse on viime vuosikymmenien aikaisen konkreettisen tutkimuksen datasta ja päätelmistä. Kirja oli ainakin itselleni nautittava lukukokemus, koska Behen argumentti kasvaa luku luvulta. Mutta se on myös erittäin haastava lukukokemus, koska onhan kyse kuitenkin biokemiasta (ja englanninkielestä). Suosittelen siis asiasta kiinnostuneita todella lukemaan teoksen itse, koska valtava määrä materiaalia jää tämän esittelyn ulkopuolelle.\nNew York: Free Press, 2007\nMutta miten asiaa voidaan ylipäätään tutkia? Miten ihmeessä evoluutiota voidaan tutkia yhden ihmiselämän aikana, jos se on tapahtunut pikku hiljaa valtavan ajan kuluessa? Noh, Charles Darwinin aikana sitä ei voitukaan tutkia. DNA ja sen rakenne löydettiin vasta 1900-luvun puolivälissä ja ihmisen genomi (joka tarkoittaa perimäainesta) selvitettiin vasta vajaa kaksi vuosikymmentä sitten. (Ks. tästä aiheesta tarkemmin Francis S. Collinsin kirja The Language of God: A Scientist Presents Evidence for Belief, 2007. Collins toimi tämän tutkimusryhmän johtajana.) Nyt tutkijoilla on todellisuudessa pääsy evoluution maailmaan käytännöllisellä tasolla, laboratorioissa.\nEsimerkiksi jo 1900-luvun puolivälissä tutkijat tiesivät, että jotkut bakteerit kykenevät kehittämään vastustuskyvyn lääkkeitä vastaan. Se oli heidän selvä huomionsa siitä mitä (ikävä kyllä) tapahtuu! Nyt tutkijat kuitenkin tietävät miten tämä prosessi itse asiassa tapahtuu mutaatiotasolla. Mitä eliöiden DNA:ssa itse asiassa tapahtuu, joka aiheuttaa esimerkiksi vastustuskyvyn kehittymisen bakteerille? Behe toteaa, että ”ainoa tapa saada realistista ymmärrystä siitä miten sattumanvaraiset mutaatiot ja luonnonvalinta itse asiassa saavat aikaan on seurata muutoksia molekyylitasolla”.\nDNA:n kopiointisysteemi on erittäin uskollinen ja tarkka eli se kopioi elämän koodia erittäin pätevällä tarkkuudella. Mutta aina silloin tällöin, vaikkakin harvoin, kopioinnissa tapahtuu virhe. (Virheitä voi toki tapahtua monenlaisia, joihin en mene tässä sen tarkemmin.) Toisin sanoen DNA:n kopiointisysteemi voisi kopioida paksuimmankin kirjan useasti ja nopeasti ilman virheitä, mutta jossain vaiheessa yhden kirjaimen kohdalla tulisi lopulta vihe. Jokin DNA-nauhan 20:stä aminohaposta muuttuu toiseksi ja siitä seuraa jotain. Mutta vain erittäin (erittäin) harvoin tämä virhe — eli mutaatio — on millään tavalla hyödyllinen. Pääasiassa kopiointivirhe on joko neutraali tai haitallinen.\nMutta nyt pikkuhiljaa kirjan ytimeen. Käytännön elämässä paras mahdollinen evoluution tutkimuskohde on malaria. Itse asiassa melko iso osa kirjan sisällöstä keskittyy juuri tähän aiheeseen ja siitä vedettyjen päätelmien kehittämiseen. Malaria on yksi tutkituimpia ihmiskuntaa kohdanneista sairauksista ja siitä tiedetään todella paljon. Itse asiassa darwinistit itse ovat käyttäneet malariassa tapahtuvia muutoksia parhaina esimerkkeinä evoluution voimasta! Behe uskoo sen olevankin paras tutkimuskohde. Ja tässä onkin kirjan ydinpointti: malari-tutkimus osoittaa selvästi evoluution rajat, ei sen muutosvoimaa. Asiaan liittyy myös ihmisten DNA, koska malaria on sairastuttanut miljoonia ihmisiä ja näin ollen sairauden ja ihmisten välillä on ollut kauan meneillään kamppailu. Toinen tärkeä tutkimuskohde on HI-virus, joka on tappava sairaus. Kolmas käytännön esimerkki on puolstaan E. coli bakteeri. Näiden jälkeen Behe kehittelee muitakin keinoja asian selvittämiseksi. Mutta ensin malariaan.\nMalaria tappaa noin miljoona ihmistä vuodessa. Sairaus tarttuu, kun ihmistä pistää tautia kantava hyttynen (kiitos tästä tiedosta menee Ronald Rossille). Malariaa aiheuttaa teknisesti ottaen Plasmodium falciparum, yksisoluinen loiseliö, jota jotkut hyttyset kantavat. Tässä rajusti tiivistettynä se miten malaria toimii.\nNämä yksisoluiset loiseliöt pääsevät ihmisen elimistöön hyttysen puremasta. Solut alkavat kiertää ihmisen kehoa, kunnes ne tulevat maksaan, jonne ne pysähtyvät pariksi viikoksi lisääntymään. Pian ne kuitenkin lähtevät uudelleen liikkeelle ja ne tarttuvat ihmisen punasoluihin, näihin kiekkomaisiin happea kuljettaviin pieniin soluihin, kaivautuvat niiden sisään ja alkavat syödä hemoglobiinia. Vaurioitunut punasolu lopettaa pian toimintonsa ja jää paikalleen. Malariasolu kuitenkin tekee noin 20 kopiota itsestään ja kaikki pian nämä kaikki lähtevät liikkeelle ja etsivät kukin oman punasolun hyökkäyksen kohteeksi. Kuten jokainen ymmärtää, tällä tavalla nämä loiset leviävät ekspotentiaalisesti eli ne lisääntyvät hurjalla vauhdilla. Muutassa päivässä niitä on miljardeja. Se on robottiarmeijan hyökkäys automatisoituun kaupunkiin.\n1900-luvun puolivälissä kehitettiin lääke, joka antoi suojan malariaa vastaan. Kyseessä oli klorokiini. 1950-luvulla elettiin optimismissa, koska ajateltiin, että pian malaria on voitettu. Toiveet kuitenkin murskaantuivat, ja itse asiassa vain vuosikymmenen sisällä, kun malaria tuli vastustuskykyiseksi lääkettä vastaan. Kehitettiin uusia lääkkeitä, mutta niilläkin oli vain hetkellinen vaikutus. Jotain oli meneillään evoluution tasolla. Mutta mitä?\nTässä vaiheessa joudun pyytää lukijaa mahdolliselle sivukujalle. Koska olemme sellaisen aiheen äärellä, jossa käytetään valtavan suuria numeroita ja todennäköisyyslaskentaa, suosittelen lukijaa tässä vaiheessa lukemaan osion aiheesta. Ne, jotka ovat näistä matemaattisista asioista riittävästi perillä, voivat siirtyä ongelmitta seuraavaan otsikkoon.\nEXTRA: Suuret numerot\nErityisesti tieteessä ja matematiikassa joudutaan käsittelemään todella suuria numeroita. Siksi matematiikassa onkin olemassa helppo tapa viitata erittäin suureen lukumäärään: potenssimerkinnällä. Potenssimerkintä kertoo montako nollaa seuraa numero 1:stä. Luku 100 siis merkataan 102, kun taas luku 10 000 merkataan 104. Miljoona, eli 1000 000 merkataan puolestaan 106.\nSitten pari sanaa todennäköisyydestä. Käytännön esimerkki lienee paikallaan. Kuvittele tilanne, jossa lapsi on mennyt vessaan lukkojen taakse ja sen sijaan, että hän päästäisi sinut sisään, hän alkaa leikkiä peliä. Pelin säännöt: pääset sisään jos arvaat minkä numeron lapsi on valinnut salasanaksi. Koska kyseessä on pieni lapsi, hän pyytää sinua tietenkin arvaamaan salasanan, joka on ainoastaan yksi numero. Montako vaihtoehtoa sinulla on? Tietenkin 10 (lasket totta kai mukaan numeron 0). Näin ollen sinulla on 10% todennäköisyys tietää oikea vastaus lapsen kysymykseen. Mutta mitä jos lapsi vaatiikin sinulta kaksinumeroisen salasanan? Tässä tapauksessa sinulla on 100 vaihtoehtoa. Todennäköisyys tietää oikea numero on 1:100 eli 1:102. Kuvitellaan nyt tilanne, että lapsi kasvaa aikuiseksi, mutta hän alkaakin näpistellä ja hän ikävä kyllä päätyy kerran varastamaan sinun pankkikorttisi. Kun hän menee korttisi kanssa Otto-luukulle, mikä on todennäköisyys, että hän arvaa kortin 4-numeroisen salasanan? Vastaus on tietenkin 1:10 000. 4-numeroisessa salasanassa on siis 10 000 mahdollisuutta! Kuten todettu, nämä lukumäärät voidaan esittää matemaattisesti potenssimerkinnällä seuraavasti. Huomaa kuitenkin tämä: vaikka potenssinumero kasvaa vain yhdellä numerolla, todellinen ero on valtava! Tässä muutaman asian tiivistäminen potenssimerkinnällä:\n104 Mahdollinen määrä erilaisia pankkikortin 4-numeroisia tunnuslukuja\n109 Kiinan asukasluku\n1012 Malariasolujen määrä sairastuneessa ihmisessä\n1030 Bakteerisolua muotoutuu vuosittain\n1040 Arvioitu bakteerisolujen määrä koko maailmanhistorian aikana\nTämä taulukko on ehdottomasti pidettävä mielessä, kun me puhumme Behen argumentista darwinistista evoluutioteoriaa koskien. Esimerkiksi malariaa sairastavan ihmisen kehossa on todella paljon soluja (1012), jotka aiheuttavat sairauden: 1000 000 000 000 kpl.\nMutta todennäköisyyksissä onkin jippo. Kuvitellaan vielä tilanne, että esimerkkivarkaamme onkin varastanut useamman pankkikortin: uhriksi on joutunut myös pari kaveriasi! Jos todennäköisyys tietää yhden kortin salasana on 1:104, kahden kortin salasanan tietäminen onkin jo tämä summa kerrottuna keskenään eli 10 000 x 10 000 = 1:108. Kolmen pankkikortin salasanan arvaaminen peräkkäin on puolestaan 1: 10 000 x 10 000 x 10 000 eli 1:1012! Todennäköisyys siis kasvaa ekspotentiaalisesti. (Sama pätee nopanheitossa, jos haluat esimerkiksi mahdollisimman monta kutosta kerta toisensa jälkeen.) Tämä tiivistys auttaa pysymään Behen kanssa samoilla kärryillä (joka on silti vaikeaa).\nPalaamme nyt takaisin malarian pariin. Jäimme siis siihen, että malaria kykeni kehittämään vastustuskyvyn klorokiinia vastaan vuosikymmenessä. Mutta malariaa vastaan oli testattu laboratoriossa toistakin lääkettä. Tutkijat käyttivät potilaillaan lääkeenä myös atovakoni-nimistä lääkettä, mutta jopa joka kolmannessa potilaassa malaria kehitti vastustuskyvyn, vain muutamissa viikoissa. He myös laskivat miten todennäköisesti yksi malariasolu oli vastustuskykyinen: yksi triljoonasta solusta oli vastustukykyinen lääkettä vastaan (tämä on 1:1012).\nNyt biokemia astuu kehään. Mitä tapahtui? Vastustuskyvyn syntyminen johtui siitä, että malarian geeniperimässä tapahtui mutaatio yhdessä ainoassa aminohappoketjun kohdassa (kohta 268). Yksi aminohappo vaihtui vahingossa toiseksi. Mutta Klorokiinia vastaan malaria joutui taistella paljon kauemmin. Miksi? Behe veikkasi (siis vuoden 2007 kirjassaan), että malarian on täytynyt tarvita yhden mutaation sijaan kaksi mutaatiota vastustuskyvyn saamiseksi. Todennäköisyys tälle olisi 1:1020. Tämä oli Behen veikkaus sen pohjalta miten harvassa potilaassa malaria selätti klorokiinin.\nTässä kohden on mainittava, että vuoden 2014 tekstissään Behe viittaa tutkimukseen, joka itse asiassa osoitti Behen olevan oikeassa. Atovakonia vastaan malariassa täytyy tapahtua vain yksi oikea mutaatio ja vastustuskyky kehittyykin jopa joka kolmannen potilaan kohdalla. Mutta klorokiinia vastaan, jossa vaaditaan kaksi mutaatiota, se tapahtuu vain yhdessä tapauksessa miljardissa! Tässä epätodennäköisyys siis astuu peliin konkreettisesti. Ja tässä osoitetaan miten suuresti evoluutio ajautuu hankaluuksiin jos asiat vaativat useampia mutaatioita yhtäaikaisesti. Joka tapauksessa myöhempi tieteellinen koe siis vahvisti Behen matemaattisen päättelyn pätevyyttä. (Ks. myös Casey Luskin tiivistys aiheesta.)\nBehen kirjasta on noussut laajasti esiin ajatus kaksois CCC:stä. Mitä tämä tarkoittaa?! Koska klorokiinin kohdalla malaria joutuu turvautua kahteen itsenäiseen mutaatioon, Behe kutsuu tätä lyhyesti termillä CCC (eng. ”chloroquine complexity cluster” eli karkeastiottaen ”klorokiini monimutkaisuus rypelmä”). Tällä Behe siis tarkoittaa sitä, että malariassa täytyy tapahtua kaksi mutaatiota yhden sijaan klorokiinin selättämiseksi. Jos mutaation taas pitäisi olla tätäkin vaikeampi, eli jos tilanne vaatisi kolme itsenäistä mutaatiota, meillä olisi silloin ”kaksois CCC” eli malarian todennäköisyys saada vastustuskyky klorokiinia vastaan olisi 1:1040! Käytännössä näin epätodennäköistä mutaatioita ei voisi tapahtua, koska koko maailmanhistorian aikana on ollut saman verran soluja yhteensä. Behe toteaa:\nTäten, jos me voimme löytää tilanteita, jossa vaadittaisiin kaksois CCC tai enemmän [1:1040], silloin voisimme päätellä, että mutaatiota ei todennäköisesti koskaan tapahtunut darwinistisella prosessilla. (s. 63)\nTämä päätelmä siis perustuu siihen mitä me tiedämme evoluution toiminnasta. Pian näemme, että toisenlaisetkin kokeet vahvistavat tämän tuloksen. Nostan seuraavaksi kuitenkin esiin muita tilanteita, joista mutaatioiden kautta on noussut esiin ”luonnollinen” vastustuskyky malariaa vastaan. Esimerkkejä on kolme.\nKolme epätoivon vastausta malarialle\nOn olemassa useita asioita, jotka saavat ihmisessä aikaan vastustuskyvn malariaa vastaan (kokonaan tai osittain). Kaikki johtuvat tietynlaisista mutaatioista. Tässä kolme esimerkkiä.\nSirppisoluanemia on sairaus, jossa veren punasolujen muoto muuttuu sirppimäiseksi ja ne takertuvat toinen toisiinsa kunnes ne tuhoutuvat. USA:ssa olevilla afrikkalais-amerikkalaisilla tämä geeni on mutatoitunut noin 10%, kun taas Afrikassa lukumäärä on noin 50%, joka selittyy sillä, että USA:ssa malaria ei ole ongelmana toisin kuin Afrikassa. Sairaus on iso ongelma, mutta itse asiassa Afrikassa tämä ongelma on kääntynyt monille ”siunaukseksi”. Sirppisoluanemia syntyy, kun lapsi perii molemmilta vanhemmilta mutatoituneen geenin. Jos henkilöllä on vain toiselta vanhemmalta tämä mutatoitunut geeni, hän ei sairastu sirppisoluanemiaan, mutta hänelle (usko tai älä) kehittyy vastustuskyky malariaa vastaan. Tässä on siis mutaatio, joka johtaa helposti sirppisoluanemiaan, mutta se antaa myös vastustuskyvyn malariaa vastaan.\nMutta kyseessä on erittäin yksinkertainen mutaatio, joka tapahtuu jälleen kerran vain yhdessä ainoassa aminohapossa (eli kirjaimessa). Kyseessä ei siis ole mitenkään monimutkainen asia! Se mikä tässä tapauksessa on tärkeää huomata, on se, että malaria ei ole tuhansien vuosien aikana kyennyt voittamaan tätä mutaatiota, vaikka se päihitti ihmisten keksimät lääkkeet vain vuosikymmenessä. Malarialla ei siis ole edelleenkään saumaa päihittää tällaista tilannetta.\nSirppisolu-sairaus siis aiheutuu mutaatiosta ja se on esimerkki darvinistisesta evoluutiosta. Mutta Behe painottaa, että kyse on nyt tilanteesta, jossa tapahtuu epätoivoinen ”valinta”. Kyse on funktion menettämisestä, ei uuden funktion synnyttämisestä. Evoluutio ei suoranaisesti rakenna yhtään mitään: se lakkauttaa toimintoja. Ja tässä tapauksessa kyse on hengenvaarallisesta pelistä.\n2 Hemoglobiini C (HbC)\nKoska malaria hyökkää punasoluja vastaan, ei ole yllätys, että juuri hemoglobiini on käynyt läpi useita mutaatioita. Sirppisolu-mutaation lisäksi on tapahtunut muitakin muutoksia, jotka hidastavat malaria-parasiitin juhlintaa. Yhtä näistä muutoksista kutsutaan termillä hemoglobiini C (HbC). Tässäkin on kyse yhdestä muutoksesta aminohappojärjestyksessä. (Tarkemmin sanottuna ketjun 6. kohdassa.) Uusi aminohappo onkin nyt positiivisesti varautunut, kun alkuperäinen aminohappo oli negatiivisesti varautunut. (Aminohapot ovat siis sähköisesti varautuneita joko negatiivisesti tai positiivisesti.)\nMuutos ei ole yhtä laajallelevinnyt kuin sirppisolusairaus, mutta sitä esiintyy jonkin verran Afrikassa. Se ei aiheuta mitään vakavia haittoja ja se antaa vastustuskyvyn malarialle. Mutta miksi se ei ole levinnyt ja korvannut sirppisolu-mutaatiota? Itse asiassa vain yhden kopion omaava henkilö saa vain noin 50% vastustuskyvyn ja täydelliseen vastustuskykyyn tarvittaisiin kaksi, sekä isältä että äidiltä. Siinä kun kaksi kopiota sirppisolu-mutaatiosta tappaa, kaksi kopiota HbC:tä parantaa. Toisaalta siinä kuin vain yksi kopio sirppisolu-mutaatiosta antaa täyden suojan, yksi kopio HbC:tä tekee vain vähän.\nPointti on siinä, että molemmat mutaatiot, sirppisolumutaatio ja HbC ovat vahingollisia mutaatioita, koska ne vähentävät toimintoja. Hyvinä aikoina (ilman malarian vaaraa) ne eivät olisi saaneet aikaan mitään hyödyllistä. Mutta pahoina aikoina, kun ”malaria hallitsee”, on ns. parempi polttaa oma silta kuin antaa vihollisen kävellä sitä pitkin kaupunkiin. Toiseksi, kumpikaan mutaatio ei rakenna mitään uutta, monimutkaista biologista systeemiä. Todellinen asia mitä darwinismin pitäisi selittää on uusien biologisten laitteiden synty. Nämä esimerkit eivät ole siitä minkäänlaisia todisteita.\nKolmas esimerkki Behen kirjassa on talassemia-sairaus, jossa kokonainen geeni menettää toimintonsa. Tämä antaa kuitenkin henkilölle noin 50% suojan malariaa vastaan. Mutta kyse on taas toiminnon menettämisestä, ei uuden toiminnon syntymisestä. Tämä on taas yksi silta, joka voidaan polttaa, koska vihollista ei haluta kaupunkiin.\nPointti näissä kaikissa kolmessa esimerkissä on siinä, että ne ovat kaikki vahingollisia. Toiset ovat pahempia kuin toiset, mutta kaikki hajottavat jotain. Ne ovat epätoivon yrityksiä välttyä malarialta. Behe viittaakin Richard Dawkinsin väitteeseen, jonka mukaan ”asevarustelu” on oikea termi kuvaamaan evoluution toimintaa. Behen mukaan tämä on väärä analogia. Kyse on selvästi ”asemasodasta”. Behe osoittaa kirjassaan, että darwinistien suosima malli kilpavarustelusta (jossa eri eliöt kehittyvät kilpaa toistensa kanssa) on datan perusteella väärä. Kyse on pikemminkin asemasodasta, jossa kaksi eri rintamalinjaa pysyvät paikallaan (ihmisten sodissa usein vallihaudoissa) ja pyrkivät estämään vihollisen hyökkäyksen. Joskus on jopa tuhottava omia toimintoja, jotta vihollisen tuleminen voidaan estää (kuten polttaa tärkeä silta). Koska darwinistinen evoluutio on sokea, se ei suunnittele, eikä sillä ole päämäärää. Se käytännössä käyttää sitä mikä tulee ensimmäisenä eteen. Ei ole mitään syytä odottaa tasaista kehitystä kohti parempaa ja parempaa. (Sama pätee G6BD ja band-3-mutaatioon, joissa jossa kokonainen geeni heitetään menämään.)\nItse asiassa vasta melko hiljattain tutkijat pääsivät kiinni siitä millä tavalla malaria kehittää vastustuskyvyn mainittuja lääkkeitä vastaan. En anna tässä selontekoa tästä prosessista, mutta totean, että kyse oli teknisestiottaen proteiini PfCRT:stä, jossa tarvittavat mutaatiot tapahtuivat. On muistettava, että Plasmodium falciparumeja on valtavasti enemmän kuin ihmisten soluja ja se kopioituu suurempaa vauhtia, joten se kykenee selättämään epätodennäköisyyksiä helpommin. Lottovertausta käyttääksemme sillä on paljon enemmän lottokuponkeja pelissä ja siten suurempi mahdollisuus voittaa päävoitto.\nKysymys kuuluu, onko nyt kyseessä edistys? Edistyykö malaria eteenpäin? Näyttää siltä, että vastaus on EI. Asia on nimittäin niin, että kun malariaa vastaan tehtyä lääkettä ei enää käytetä, mutaation kohteena olevat aminohapot palautuvat normaaleiksi! Mutantti on siis heikompi muutos ja siksi prosessi palauttaa sen, kun sitä ei enää tarvita. Kyseessä on jälleen esimerkki epätoivoisesta tilanteesta, asemasodasta. Mitään uutta ei rakenneta. Itse asiassa ehdoton enemmistö mutaatioista on joko merkityksettömiä tai haitallisia. Iso osa mutaatioista hajottaa, ei rakenna.\nAlamme nyt olla Behen argumentin ytimessä. Malaria-tutkimus on nimittäin nyt paljastanut evoluution rajoja ja me voimme tehdä laskelmia. Vaikka Plasmodium falciparum siis peittosi nopeasti ihmisten kehittämät lääkkeet, se ei ole vieläkään peitonnut sirppisoluanemiaa. Ja huomaa: ihmisten lääkkeet ovat olleet olemassa vasta muutamia vuosia, kun taas sirppisoluanemia on ollut läsnä tuhansia vuosia.\nMe siis tiedämme varmuudella ainakin sen, että darwinistinen evoluutio selättää nopeasti jotkut ongelmat, mutta se ei näytä selättävän toisia ongelmia.\nYlläkuvattu todennäköisyyslaskenta pätee tietenkin myös evoluution mutaatioiden kohdalla. Ottakaamme esimerkki. Kuvitellaan, että todennäköisyys sille, että solu kehittää vastustuskyvyn lääkkeelle on 1 suhde miljoonaan (eli 1:106). Kuvitellaan myös, että sairaan kehossa on loissoluja sata miljoonaa (eli 108.). Silloin miltei varmuudella solut kehittävät sattumalta vastustuskyvyn. Matemaattisesti näistä sadasta miljoonasta solusta lääke tappaisi 99.9999 %, mutta edelleen sata loissolua jäisi henkiin. Pian sairaan henkilön kroppa on täynnä sairaita soluja.\nMutta kuvittele, että todennäköisyys saada aikaan vastustuskyky olisikin 1 suhde miljardiin (109) ja sairaita loissoluja olisi samat sata miljoonaa. Tässä tapauksessa lääke hyvin todennäköisesti tappaa kaikki sairaat solut. Mutta. Jos sairashuoneessa onkin kymmenen henkilöä, ja kaikilla on sama määrä sairaita loissoluja, silloin mahdollisuudet ovat itse asiassa tasan (koska 10 x 100 miljoonaa on miljardi). Ehkä juuri se yksi loissolu jää henkiin. Jos sairaala hoitaa 100 tällaista ihmistä päivässä, noin 10:ssä henkilössä on edelleen vastustuskykyisiä loissoluja.\nJuuri tästä syystä tutkijat yrittävät oikeassa elämässä kehittää vastalääkeseoksia, jossa on kaksi tai enemmän erilaista vasta-ainetta. Tarkoitus on pelata todennäköisyyksillä. Todennäköisyys vastustuskyvyn kehittämiseen ”koktailia” vastaan on paljon epätodennäköisempää kuin vain yhtä käytettyä lääkettä vastaan.\nBehen pointti on tietenkin siinä, että logiikka pätee myös mutaatioihin. Mitä useampia mutaatioita sairautta aiheuttavat solut tarvitsevat vastustuskyvyn luomiseen, sitä vaikeammaksi evoluution työ menee. Juuri tästä syystä klorokiinia vastaan malarialla kesti kauemmin kehittää vastustuskyky, koska se vaatii kaksi itsenäistä mutaatiota. Mutta tämä kulkee evoluution rajoilla. Ei ole dataa sen puolesta, että se kykenisi hoitelemaan kolme mutaatiota vaativan tehtävän.\nOn muitakin esimerkkejä, jotka ovat osoittaneet evoluution rajat. HI-virus ja E. coli bakteeri.\nHI-virus, joka aiheuttaa AIDSia, on tehnyt paljon tuhoa. Kuitenkin tieteessä se on loistava tutkimuskohde, koska tässä viruksessa mutaatioita tapahtuu 10 000 kertaa nopeammin kuin tavallisissa soluissa. (Kyseessä on siis virus, joka on melko yksinkertainen elämänmuoto.) HIV-viruksen geneettinen perimä on yhdeksän geeniä ja tämä on vähän verrattuna muutamaan tuhanteen geeniin malariassa. (Ja HI-viruksen perimä on miljoona kertaa pienempi kuin ihmisen perimä). Koska HI-viruksen geneettinen materiaali on pieni, se kopioituu huomattavasti nopeampaa kuin tavalliset solut. Vertauskuvaa käyttääkseni asia on siis sama kuin kopioisit 10 sivuisen kirjan (HI-virus) vs. 10 000 000 sivuisen kirjan (ihmisen perimä)! Behe toteaa, että vain viimeisen 50 vuoden aikana HI-viruksessa on tapahtunut enemmän mutaatiota kuin kaikissa maailman soluissa maailman alkuajoista saakka!\nHI-virus nousi ensimmäisen kerran esiin Afrikassa. Mutta toisin kuin malaria, se leviää ihmisten keskinäisissä kontakteissa ja se selviää kylmissäkin olosuhteissa. Ihmiset ovat kehittäneet useita vastalääkkeitä HIViä vastaan, mutta mikään ei näytä tepsivän. Virus tulee vastustuskykyiseksi joskus jopa vain kuukausien kuluttua, joskus jopa muutamassa päivässä. Syy tähän on jo mainittu: HIVin geeniperimä on todella pieni ja se kopioituu hullua vauhtia. Se on toisin sanoen evoluution ”voimatehdas” mutaatioiden kohdalla. Parhaan arvion mukaan infektion saaneessa henkilössä on jopa 109 tai 1010 viruspartikkelia.\nKoska virus tuottaa uuden sukupolven 1-2 päivässä, kymmenessä vuodessa ne tuottavat yli tuhat sukupolvea HI-virusta (eli yhteensä 1013). Koska noin 50 miljoonaa ihmistä sairastuu vuosittain, viimeisten vuosikymmenien aikana on tullut noin 1020 kopiota viruksesta! Näin ollen jokaisessa sairastuneessa HI-virus tuottaisi sattumanvaraisesti kaksi vaadittua kopiointivirhettä, joka tuottaisi malarian tapauksessa vastustuskyvyn klorokiinille. Kyseessä on siis – edelleen – evoluution voimanpesä!\nMutta mitä HI-virus on saanut aikaan? Ei juuri mitään. Biokemiallisella tasolla se on juuttunut maahan. Ei uusia vekottimia eikä koneita. Ei myöskään uusia proteiiniyhdisteitä – yhtä lukuunottamatta. Esimerkki darwinismin voittokululle ei löydy ainakaan HI-viruksesta.\nVielä yksi konkreettinen esimerkki evoluution voimasta. Kyse on E. coli bakteerista, jota on kasvatettu ja tutkittu laboratoriossa enemmän kuin mitään muuta organismia!\n3 E. coli bakteeri\nRichard Lenski on tähän asiaan liittyvä tutkija. (Ks. aiheesta täältä.) Tätä tuttua bakteeria on tutkittu paljon. Sen genomi ja biokemia ymmärretään paremmin kuin monen muun eliön geeniperimä. Bakteeria on myös kasvatettu ja tutkittu laboratoriossa enemmän kuin mitään muuta bakteeria. Se kykenee kopioitumaan seitsemän kertaa päivässä, joten se kulkee eteenpäin huimaa vauhtia. Kirjan kirjoittamisen aikana (2007) bakteeria oli kasvatettu ja tutkittu 30 000 sukupolven edestä, joka vastaa noin miljoonaa ihmisvuotta. (Helmikuussa 2010 oli kuitenkin saavutettu 50 000 sukupolven raja.)\nMitä evoluutio on saanut aikaan? Pääasiassa devoluutiota eli asioiden hajottamista. Bakteeri on esimerkiksi alkanut lopettaa tiettyjä toimintoja. Tietyissa tapauksissa se lopetti geenin toiminnan, joka pyörittää bakteerin flagellaa säilyttääkseen energiaa. E. coli opettaa, että evoluution on helpompi hajottaa kuin rakentaa. Ei uusia koneita, eikä proteiiniyhdisteitä. (Ks. aiheesta tiivistys, joka on suomeksi käännetty Behen artikkeli.)\nOn mainittava lyhyesti Behen erillinen argumentti kirjan luvussa 7. Kyse on siitä miten proteiiniyhdisteiden on kiinnityttävä toisiinsa, mutta niiden tulee sopia keskenään yhteen hyvin tarkasti. Vain tällaiset yhteenkiinnittyneet proteiinit voivat tehdä molekyylikoneita solussa. Viime vuosikymmeninä on siis ymmärretty, että proteiinit eivät juuri koskaan toimi yksin, vaan sidoksissa toisiinsa. Monesti kyse on kuuden ja enemmän proteiinin yhteissidoksesta. Bruce Albertin mukaan miltei kaikki solun proteiinitoiminnot ovat kiinni yli 10 proteiininmolekyylin yhteissidoksesta. Meidän tulee siis kuvitella ikään kuin monimutkaisia ja erimuotoisia palapelin osia (jotka ovat sähköisesti varautuneita), joiden tulee löytää juuri oikea vastinpari. Mutta nyt ei ole kyse tilanteesta, jossa joku agentti kokoaa ne yhteen. Niiden tulee itse löytää parinsa, automaattisesti. Tämä on kuin seisoisit koulun urheilusalissa silmät sidottuna 1000:n muun kanssa ja yrittäisit löytää juuri sinulle tarkoitetun parin. Behe päätyy pitkähkön analyysin jälkeen esittämään, että todennäköisyys saada aikaan yksi proteiini-proteiini -yhdiste on sama (tai vähän pahempi) kuin malarian kehittää vastustuskyky klorokiinia vastaan eli 1020. Tämä tarkoittaa sitä, että todennäköisyys tehdä kaksi proteiini-proteiini -ydistettä on 1:1040. Koska luku on sama kuin solujen lukumäärä koko historiassa, tätä ei voi odottaa tapahtuneen darwinistisella prosessilla. Näin ollen datan mukaan evoluutio ei voi tuottaa kolmen tai useamman proteiiniyhdisteen sidosta. Mutta suurin osa soluissa olevista koneista toimivat kuuden tai enemmän proteiiniyhdisteen seoksena.\nLuvun 7 lopussa Behe tiivistää argumenttiaan seuraavasti. Taulukko on siis vain lyhennelmä siitä mitä olemme nyt käyneet läpi:\nTodennäköisyys sattumanvaraiselle mutaatiolle:\nMalariasolu kehittää vastustuskyvyn atovakonia vastaan 1012\nMalariasolu kehittää vastustuskyvyn klorokiinia vastaan 1020\nTodennäköisyys organismille kehittää yksi proteiinisidos 1020\nTodennäköisyys organismille kehittää kaksi proteiinisidosta 1040\nSeuraavat eliöt ovat kehittäneet proteiini-proteiinisidoksen sattumanvaraisesti:\nIhmiset (108 organismia), 1\nE. coli (1013 organismia), 0\nHIV (1020 virusta), 1 \nMalaria (1020 organismia), 0\n(HIV:in kohdalla Behe muutti mieltään kirjan julkaisun jälkeen, koska siitä oli selkeää tutkimustulosta. Olen muuttanut taulukon numeron nollasta yhteen. HI-virus siis on saanut aikaan yhden proteiini-proteiini-sidoksen.)\nTämä on tärkeä tajuta. Vasta-argumenttina ei nimittäin toimi sanoa, että ”jos evoluutiolla olisi enemmän aikaa, asiat voisivat olla toisin”. Olennainen tekijä ei nimittäin ole aika (vaikka tämä on yleinen harhaluulo), vaan populaation koko. Malariasolujen ja HIV-virusten määrä viimeisen 50 vuoden aikana on jo ylittänyt nisäkkäiden lukumäärän historian aikana. Siksi niihin perustuva tutkimus antaa valoa miljoonien vuosien aikajaksolle.\nEvolutionary Fitness Landscape\nLuvussa 6 Behe kehittää tarkasti kahta kriteeriä, joiden avulla voidaan määrittää sattumanvaraisen mutaation + luonnonvalinnan voimaa. (1) Ensimmäinen kriteeri on ”askeleet” (steps). Mitä useampia ”askeleita” mutaatioiden täytyy ottaa, sitä hankalammaksi asia menee. (2) Toinen kriteeri on johdonmukaisuus/yhtenäisyys (coherence). Sattumanvarainen mutaatio itsessään ei ole johdonmukainen askel kohti tiettyä maalia.\nBehe ottaa kaksi käytännönesimerkkiä, joilla hän pyrkii kuvaamaan evoluution polkua. Ensimmäinen esimerkki on itse asiassa paljon käytetty esimerkki darwinistisen leirissä, toinen esimerkki on taas Behen suosima, joka itse asiassa kuvaa paremmin todellisuutta.\nEsimerkki 1 (askeleet). Kuvittele eteesi 50m korkea torni, jonka huipulla odottaa mahtava näköala. Mutta ainoa tapa päästä sinne on astua sisään ovesta ja alkaa kävellä ylös pieniä puisia portaita. Riippuen henkilöstä, huipulle pääseminen voi kestää muutamasta minuutista (urheilija) tuntiin (sohvaperuna tai heikkko vanhus). Mutta kuvittele, että yhtäkkiä portaikossa onkin aukko: yksi askelma puuttuu. Huipullemenijä joutuu ottamaan pidemmän loikan päästäkseen kerralla kaksi askelta. Puolessa välissä tulee eteen samanlainen rako, mutta nyt puuttuukin kaksi askelmaa, jonka ylittämiseen tulisi ottaa kolmen askeleen loikka. Riippuen siitä onko kyseessä urheilija vai sohvaperuna tai vanhus, reikä voidaan joko ylittää tai sitten ei. Mutta jos eteen tulee riittävän suuri aukko, paraskaan urheilija ei kykene ylittämään sitä.\nDarwin vaati, että evoluution tulee edetä gradualistisesti, tässä esimerkissä askel kerrallaan. Hän toki tiesi, että jos askelmia puuttuisi riittävä määrä, darwinistinen teoria romahtaisi. Esimerkissämme kiipeilijän kunto vastaa evoluutiossa populaation kokoa: mitä suurempi populaatia, sitä ”paremmassa kunnossa” se on. Pienet populaatiot taas vastaavat esimerkissä huonokuntoista vanhusta. Silti parhaassakin tapauksessa suurin populaatio voi jäädä matkalle!\nEsimerkki 2 (johdonmukaisuus). Darwinistinen evoluutio on määritelmällisesti sokea prosessi. Toisin kuin insinööri, joka suunnittelee koneen ja rakentaa sen, darwinistinen evoluutio on sokea ja mieletön prosessi, jolla ei voi olla päämäärää. Ylläkuvatuissa konkreettisissa esimerkeissä tämä tuli ilmi siinä, että organismit ”polttavat jopa omia siltojaan” jos se auttaa pitämään vihollisen (malarian) loitolla. Tässä tapauksessa esimerkki 1 korkeasta tornista, jonka huipulle johtaa yhdet portaat ei itse asissa toimi lainkaan kuvaamaan darwinistista prosessia (koska esimerkki sisältää päämäärän ja vain yhden suunnan sitä kohti.) Juuri siksi, että darwinistinen evoluutio on sokea, siltä puuttuu johdonmukaisuus/yhtenäisyys. Kuten juopuneen kävely, askeleet menevät eteenpäin täysin sattumanvaraisesti.\nTässä esimerkissä meidän tuleekin nyt kuvitella mielessämme valtavankokoinen linna. Linnan korkeimmassa kohdassa on yksi pieni huone parvekkeella varustettuna. Mutta linnan alakerta on iso huone, josta lähtee satoja ovia kohti tuntematonta. Jokaisen oven takana on kuitenkin vain yhden askeleen päässä taas kaksi uutta ovea ja mahdollisuus mennä väärästä ovesta kasvaa ekspotentiaalisesti. Suurin osa näistä johtaa kuitenkin umpikujaan, ei linnan huipulla olevaan huoneeseen. Kuvittele myös, että kävelijä ei voi palata takaisin. Jos hän kävelee umpikujaan, hän on jumissa ilman mahdollisuutta palata takaisin! Darwinistisessa kertomuksessa kävelijä päätyy miltei aina umpikujaan, jumiin. Tässä esimerkissä ei siis ole johdonmukaisuutta portaikossa, vain sekamelska.\n1930-luvulla matemaatikkotieteilijä Ronald Fisher esitti, että evoluutio on kulkemista kukkulalla kohti huippua, jossa tapahtuu koko ajan kehitystä. Mutta huipulle saavuttuaan sieltä ei voi palata takaisin, koska se olisi askel kohti kehittymättömyyttä ja se olisi kiellettyä. Mutta kuvittele sama esimerkki, mutta yhden kukkulan sijasta valtavaa aluetta, jossa on tuhansia tasankoja ja erikorkuisia kukkuloita, pieniä ja suuria. Tässä demonstraatio näistä vaihtoehdoista:\nTämä kuva (kirjassa 6.1) tiivistää ns. “evolutionary fitness landscapes” -näkemyksen. Ylempi kuva tiivistää naivin (joskin yleisen) näkemyksen, jota avaan esimerkissä 1. Alempi on konkreettisemmin datan huomioonottava näkemys, jota esittelen esimerkissä 2. Sattumanvarainen mutaatio + luonnonvalinta ei voi ratkaista alimman kuvan tuomaa ongelmaa: yksittäisellä huipulla oleva organismi on jumissa. Itse asiassa mutaatiot ja luonnonvalinta myös aiheuttavat tämän tilanteen.\nLuvussa 10 Behe asettaa löytönsä laajempaa taustaa vasten puhuen konsilienssista (consilience). Termillä tarkoitetaan sitä miten eri alojen löydöt yhdistyvät toisiinsa. Jos eri alojen tulokset osoittavat samaan suuntaan kuin muiden alojen tulokset, niiden loppupäätelmän todennäköisyys on varmempi. Onko siis suunnittelu nähtävissä muissa tieteenaloissa? Kyllä on. Koska olen tiivistellyt kosmista hienosäätöä muualla — joka on yksi tärkeä Behen pointti — en kertaa sitä tässä. Tässä tiivistys siitä missä Behen mukaan menee suurinpiirtein raja älykkään suunnittelun ja sattumanvaraisten mutaatioiden kohdalla:\nKirjassa kuva on 10.1. Käytännössä ylhtäältä alaspäin listatut asiat on parasta nähdä suunnittelun tuloksena (mustana viiva). Behen analyysissä suunnittelu päättyy (harmaa alue) siihen, että suunnittelu ulottuu jonnekin heimo- [familia] ja suku[genera]tasolle. Alaosa selittyy ilman suunnitelmaa.\nLääkkeet & Darwinistinen epätoivo\nBehe tekee viimeisillä sivuilla muutamia käytännöllisiä huomioita darwinismista ja älykkäästä suunnittelusta. Darwinistiseen evoluutioon luottavat tutkijat joutuvat elää jatkuvassa epätoivossa lääkevalmistuksen kanssa, koska heidän mukaansa evoluutio on niin suuri voima, että esimerkiksi malaria keksii aina lopulta vastauksen ihnmiskunnan lääkkeisiin. Lopulta sairauden mutaatiot johtavat tilanteeseen, jossa vastalääke nujerretaan. Mutta jos Behen argumentti pitää paikkansa, meillä on toivoa! Jos nimittäin kyettäisiin saamaan aikaan antibiootti, jota vastaan evoluution pitäisi kehittää kaksois CCC:n tasoinen mutaatio, se ei pystyisi koskaan voittamaan vastalääkettä. Lääketeollisuudessa on ehdottoman tärkeää, että mutaatioiden rajat ymmärretään. Siksi kirjan argumentilla on myös päivänselvä käytännöllinen merkitys jokapäiväiseen taisteluun sairauksia vastaan.\nÄLYKÄS SUUNNITTELU: TIEDETTÄ VAI FILOSOFIAA?\nOn hyvin tyypillistä, että Behen argumenttia on vastustettu siitä syystä, että se on leimattu epätieteelliseksi. Vetoaminen Älykkääseen Suunnittelijaan ei ole tiedettä, eikä se voikaan olla! Onko tämä pätevää kritiikkiä? Asia tietenkin riippuu ainakin siitä millä tavalla sana ”tiede” määritellään. Behe määrittelee tieteen yksinkertaisesti seuraavasti: sellaiset johtopäätökset, jotka nojaavat vain ja ainoastaan tieteelliseen dataan ja standardiin logiikkaan. Kukaan ei voi väittää, etteivätkö tietelijät käyttäisi ”standardia järkeilyä”, kun he tekevät tiedettä. Ei Big Bang -teoriaa ole koskaan toistettu laboratoriossa, koska se oli ainutlaatuinen tapahtuma, joka tapahtui kerran menneisyydessä. Mutta teoria on fysiikan perusteoria, koska olemassaolevasta datasta se on järkevin johtopäätös. Toisin sanoen mukana on abduktiivista päättelyä, päättelyä parhaaseen selitykseen. Behen argumentti perustuu tieteelliseen dataan, mutta myös siitä seuraaviin johtopäätöksiin.\n* Voit ehkä haluta katsoa väittelyn, jossa William Lane Craig käyttää paljolti hyväkseen Behen kirjaa debatoidessaan Francisco Ayalaa vastaan siitä onko ÄS pätevä tieteellinen teoria.\nExtra: tukea Behen näkemykselle\nMainittakoot, että ajatus siitä, että Jumalan mukaan tuleminen tietäisi tieteen kuolemaa, on hyvin laajallelevinnyt tieteilijöiden ja maallikkojen keskuudessa. Väite on siis lyhyesti se, että “aa Jumala teki sen, ei tarvitse tutkia!” Tällaisessa ajattelussa on kuitenkin muutamia perustavaalaatua olevia ongelmia.\n(1) On kummallista olettaa, että sattuma olisi jotenkin tieteellisempi lähtökohta kuin ajatus Suunnittelijasta. Näin varsinkin siksi, että monet uudet tieteelliset löydöt ovat asettaneet koko sattuma-oletuksen erittäin kyseenalaiseksi.\n(2) Tieteenhistoria ei tue tällaista ajatusta. Monet merkittävimmät tietelijät, jotka tekivät kullanarvoisia tieteellisiä löytöjä, olivat kristittyjä. Nämä tietelijät eivät todenneet “aa, koska Jumala on olemassa, minun ei tarvitse tutkia luontoa”, vaan päinvastoin: se inspiroi heitä heidän tutkimuksissaan! Kuten tunnettu ateisti Thomas Nagel on sanonut, “Newtonista alkaen Jumalaan uskovat tieteentekijät ovat aina olleet yhtä innokkaita kuin kuka muu tahansa löytämään yleispäteviä luonnonlakeja, jotka voidaan todentaa kokemusperäisesti”. Tyypillinen pelko Jumalan mukaantulosta on siis historian valossa virheellinen.\n(3) Monet kuvittelevat virheellisesti Jumalan mukaantulon tarkoittavan Jumalan koeputkeen laittamista, joka taas on tietenkin järjetöntä. Tämä on kuitenkin vakava virhepäätelmä. Jumalan tutkiminen ja Jumalan käyttäminen selityksenä ovat kaksi eri asiaa. Kuten Nagel asian ilmaisee: “Se tosiasia, ettei voi olla tieteellistä teoriaa Jumalan mielen sisäisistä prosesseista, sopii yhteen sen kanssa, että voi olla suurelta osin tieteellinen kysymys, onko Jumalan toiminta todennäköisempi selitys kokemusperäiselle tosiasia-aineistolle kuin pelkästään fysikaalisiin lakeihin tukeutuva selitys”. Toisin sanoen “naturalistinen oletus tarkoituksettomista ja sattumanvaraisista mutaatioista ei ole yhtään täsmällisempi kuin teoria Jumalan luomisteoista, eikä naturalistista teoriaa ole onnistuttu kokeellisesti todentamaan”, toteaa naturalismi-kriitikko Tapio Puolimatka. \n(4) On melko ironista, että se on ollut naturalismi, joka on joskus toiminut tieteen pysäyttäjänä. Siitä ei ole kovinkaan kauaa, kun tutkijat vielä puhuivat “roska-DNA:sta”. Oletus oli se, että koska evoluutio menee eteenpäin sokeasti ja sattumanvaraisesti, DNA:han on matkan varrella kerääntynyt ns. “roskaa” ja ylimääräistä, jolle ei ole suoranaisesti mitään tarvetta. Suunnitteluun vetoajat puolestaan olettivat, että DNA:ssa ei juurikaan olisi “roskaa”, vaan kaikki olisi käyttökelpoista tavaraa. Uudet tieteelliset löydöt kuitenkin kyseenalaistivat koko roska-DNA-hypoteesin. Se oli naturalismi, joka oletti ennakkoon roska-DNA:n löytämisen, mutta tämä oli virheellinen oletus. \n(5) Tieteen tehtävä ei ole päättää etukäteen mikä on mahdollista ja mikä ei. Tieteen tehtävä ei myöskään ole löytää parasta naturalistista selitystä, vaan tieteen tehtävä on löytää totuus asioiden tilasta. Väite, jonka mukaan perimmäinen selitys ei voi olla Jumala, ei ole tieteellinen, vaan filosofinen.\n(6) Tieteellisissä julkaisuissa on olemassa monia esimerkkejä tutkijoiden ristiriitaisista näkemyksistä suhteessa Älykkääseen suunnitteluun. Ongelma on tämä: monet tutkijat väittävät ensin, että Älykkään suunnitelman ajatus ei kuulu tieteen alueelle, joten tieteelliset löydöt eivät voi tukea sitä, mutta samaan aikaa nämä tutkijat kritisoivat Älykkään suunnitelman ideaa tieteen tuloksiin vedoten. Tässä toteutuu tunnettu englanninkielinen sananlasku “you can’t have your cake and eat it”, jossa täytyisi päättää säilöisikö täytekakkunsa jääkaappiin vai söisikö sen: molemmat eivät ole samaan aikaan mahdollista. Näin ollen: “Dogmaattisen naturalismin luomien pelisääntöjen mukaan argumentit älykästä suunnittelua vastaan ovat tieteen sisällä, mutta argumentit älykkään suunnitelman puolesta ovat tieteen ulkopuolella.”  Tilanne on vähän sama, kuin ala-asteen pojat haukkuisivat välitunnilla Saku-uskovan ajatuksia, mutta hänelle ei annettaisi lainkaan tilaisuutta puolustautua: vain kritiikki hyväksytään, ei puolustavia argumentteja.\n* Kaikin puolin tässä on kirja, joka on lukemistani (monista!) aiheeseen liittyvistä kirjoista kaikkein kattavin ja tarkin uusimman tutkimuksen huomioonottava teos, jossa evoluution rajat pyritään määrittelemään mahdollisimman tarkasti. Suosittelen lukijaa siis lämpimästi hankkimaan teoksen käsiinsä ja tutustumaan tarkemmin sen argumenttiin.\n** Ja koska aihe on monella tavalla kuuma ja moneen asiaan vaikuttava, muistutan, että tällä sivulla esitellyt asiat eivät välttämättä edusta kaikkien seurakuntaamme kuuluvien näkemyksiä.\nViite 1. Tapio Puolimatka, Tiedekeskustelun avoimuuskoe (Helsinki: Uusi tie, 2010), 267-77.\nViite 2. William A. Dembski & Sean McDowell, Understanding Intelligent Design: Everything You Need to Know in Plain Language (Eugene: Harvest House Publishers, 2008), 96. Aihetta käsittelee kattavasti bioprosessitekniikan professori Matti Leisola kirjassaan Evoluutiouskon ihmemaassa (Lahti: Datakirjat, 2013), 182-85, 235-39. Hän listaa useita tietelijöitä, jotka kirjoittivat roska-DNA:sta (Francis Crick, Michael Shermer, Jerry Coyne jne.). Leisolan mukaan tällä hetkellä onkin menossa kilpajuoksu siitä, kuka löytää enemmän merkitystä DNA:n toiminnalle.\nViite 3. Ks. Puolimatka, otsikko 1.2.1.\nBehen vastaukset kritiikkiin voi löytää täältä (mene vuoden 2007 julkaisuihin).\nBehen luento kirjan pääväitteestä.\nTsekkaa ehdottomasti tämä!


t Hausia Etusivu KohteetAsunto Oy Olarin CapellaAsunto Oy Tapiolan Golfniitty EspooAsunto Oy Tapiolan Golfpuisto EspooAsunto Oy Espoon OptimusAsunto Oy Olarin FestivoAsunto Oy Albergan Kartanon HovimäkiAs Oy Albergan Kartanon Runomäki PalvelutPalveluitammeSijoittajakonseptitReferenssikohteetOstamme tonttejaKuluttajariitalautakunta Tietoa HausiastaHausia Oy yrityksenäAjankohtaistaYhteistyökumppanitRALATöihin Hausia Oy:lle YhteystiedotYhteystiedotLaskutus\nEtusivuAsunto Oy Olarin CapellaAsunto Oy Tapiolan Golfniitty EspooAsunto Oy Tapiolan Golfpuisto EspooAsunto Oy Espoon OptimusAsunto Oy Olarin FestivoAsunto Oy Albergan Kartanon HovimäkiAs Oy Albergan Kartanon RunomäkiKohteetPalveluitammeSijoittajakonseptitReferenssikohteet Suurpellon Primus Suurpellon Nobile Asunto Oy Nuottaniemen Puisto Etuniementie 1Ostamme tonttejaKuluttajariitalautakuntaPalvelutHausia Oy yrityksenäAjankohtaistaYhteistyökumppanitRALATöihin Hausia Oy:lleTietoa HausiastaYhteystiedotLaskutusYhteystiedot NYT RAKENTEILLA OLARIN CAPELLA! LOISTAVAPOHJAISIA ASUNTOJA PALVELUIDEN ÄÄRELLÄ.\nTUTUSTU ›› ETSITKÖ YKSIÖTÄ VAI NELIÖTÄ?\nHae sinulle sopivat kohteet helposti pikahaulla\nYksiö Kaksio Kolmio Neliö+\nSEURAAVA NÄYTTÖAsunto Oy Olarin CapellaOLARIN PARHAALLE PAIKALLE, palveluaukion laidalle, rakennetaan erinomaisilla pohjaratkaisuilla ja valmiiksi lasitetuilla parvekkeilla varustettuja moderneja kaupunkikoteja. Tarjolla on melkein kaikkea mitä asumiselta ja asuinympäristöltä voi toivoa. Vieressä ovat arjen helpot ruokaostokset, erikoisliikkeet, mukavat kahvihetket ja ravintolat. Ison Omenan palvelut ja tuleva metroasema ovat nekin kävelyetäisyydellä. Persoonallisessa, arvostetussa Olarissa viihdytään hyvin. Arkkitehtitoimisto Tengbom Erikssonin suunnittelema tyylikäs rakennus on toteutukseltaan monimuotoinen. Rakennuksen kerroksien 1.-4. päälle kohoaa kolme näköalatornia ja näiden väliin sijoittuu kaksi asukkaiden virkistyskäyttöön osoitettua viihtyisää kattoterassia. Autohalleista pääsee hissillä suoraan asuinkerroksiin. Hallipaikat myydään erillisinä osakkeina. Parvekkeet ovat valmiiksi lasitettuja. Näitä ihanampia koteja et osaa edes toivoa. Arvioitu valmistuminen 29.6.-29.8.2017\nTERVETULOA TUTUSTUMAAN!TUTUSTU ››Asunto Oy Tapiolan Golfniitty EspooYksitasoiset pientalot arvostetulla sijainnilla puistojen Tapiola Golfin laidalla\nNyt on ainutlaatuinen tilaisuus asua upeassa ET/PT huoneistossa poikkeuksellisissa puistomaisemissa, päättyvän tien viimeisenä tonttina. Jos haluat elämäsi kodin olevan yksitasoisen ja edustavan selkälinjaista suunnittelua, tulet varmasti viihtyvään tässä atrium-henkisessä, suuri ikkunaisessa funkkiskodissa. Sinun osuutesi alkaa tästä kun tuot sinne itsesi, perheesi ja oman elämäsi arjet ja juhlat. Arkkitehti Ulla Saarisen (SAFA) suunnittelemassa As Oy Tapiolan Golfniityssä on yht. 10 I-tasoista ET/PT huoneistoa, joilla on omat hallinta-alueet ja kaksi autopaikkaa (toinen on huoneiston yhteydessä olevassa autokatoksessa). Asuntokoot vaihtelevat 90 m2:n 4h+k+s tai 3h+k+s ratkaisusta aina 109 m2:n asti. Golfniityn kodit sijaitsevat Mankkaan palveluiden ja bussiyhteyksien läheisyydessä, lähikouluihin pääsee ilman autoteiden ylityksiä. Täältä on helppo lähteä ulkoilemaan, oli laji mikä hyvänsä, sillä ympäristö tarjoaa monia mahdollisuuksia. Kesällä vieressä palvelee täysipitkä Tapiola Golf ja erilaiset ulkoilupuistot, talvella alle voi ottaa vaikkapa sukset. Tule tutustumaan Golfniityn tuleviin koteihin mallihuoneiston Golfpuiston F 20 kautta. Tervetuloa! TUTUSTU ››Asunto Oy Tapiolan Golfpuisto EspooAinutlaatuinen tilaisuus asua vastavalmistuneessa, YKSITASOISESSA et-huoneistossa Tapiola golfkentän vieressä. Tontti on rauhallinen. Se on tiensä viimeinen ja rajoittuu puistoalueeseen sekä golfkenttään. Lapset pääsevät turvallisesti lähikouluun ilman autoteiden ylityksiä. F 20 erillistalossa on 3h+saarekekeittiö+s+kph, wc ja ulkovarasto sekä autokatos ulko-oven välittömässä läheisyydessä. Huoneistolla on etu- ja takapiha. Pääilmansuunta on etelä (oh-rt-keittiö, atrium-piha) ja länsi (mh:eet). Laajoista ikkunoista ja erinomaista ilmansuunnista johtuen tämä uusi koti on todellinen valokoti. HTH:n korkeakiiltokeittiöt ja Mielen kodinkoneet, valkolakattu tammiparketti.\nAs.oy Tapiolan Golfpuisto on arkkitehti Ulla Saarisen (SAFA) suunnittelema ja siihen kuuluu 12 avaraa, atrium-henkistä pientaloa. Tapiolan Golfpuiston tontilta on ihastuttavat näkymät hyvin hoidetuille Tapiola golfin viheriöille. Lisätietoja golfkentästä www.tapiolagolf.fi\n15.07.2016Uusi osoite 25.8.2016 alkaen!LUE LISÄÄ ››Hausian toimisto muuttaa isompiin tiloihin Friisilään osoitteeseen Tähdenlennonkuja 1 (2. krs), 02240 Espoo.\nTervetuloa tutustumaan uudet ja vanhat asiakkaat!\nKarttalinkki16.06.2016Rakennuslehti uutisoi Hausiasta näyttävästi 9.6.2016LUE LISÄÄ ›› "Espoolainen Hausia Oy on kasvanut parissa vuodessa pöytälaatikkofirmasta merkittäväksi toimijaksi pääkaupunkiseudun asuntorakentamisessa. Vahvan tilauskannan valossa kasvu näyttäisi jatkuvan myös lähitulevaisuudessa. Kilpailukykyä tuo muun muassa kevyt organisaatiorakenne."\nLue täältä lisää!03.03.20161. palkinto työturvallisuudestaLUE LISÄÄ ››Hausia on sijoittunut ensimmäiseksi talonrakennusalan työturvallisuuskilpailussa 1.3.2016 pienten yritysten sarjassa. Turvallisesti 2000-luvulla rakennusalan työturvallisuuskilpailun Uudellamaalla 2015 järjestäjinä ovat olleet Talonrakennnusteollisuuden Uudenmaanpiiri ry, Infra ry, Etelä-Suomen aluehallintovirasto, työsuojelun vastuualue, Työturvallisuuskeskus, Ammattiliitto Pro sekä RAKLI ry. Lisää aiheesta https://www.rakennusteollisuus.fi\nAsunto Oy Olarin Capella. Espoo\nOlarin parhaalle paikalle, vanhan Esson pääkonttorin tilalle rakennetaan Asunto Oy Olarin Capella. Loistavapohjaisia yksiöitä, kaksioita ja kolmioita palveluiden äärellä. Autopaikat hallissa talon alla. TUTUSTU ›› “Olen ostanut Hausialta useamman sijoitusasunnon ja olen ollut erittäin tyytyväinen asuntojen sijaintiin, palveluun sekä rakentamisen laatutasoon. Suosittelen lämpimästi.”\nOssi Pitkonen, Yrittäjä JUURI VALMISTUNUT!\nYKSITASOISET PARITALO- JA ERILLISTALOHUONEISTOT TAPIOLA GOLFIN VIERESSÄ\nAinutlaatuinen tilaisuus asua upeassa, yksitasoisessa erillis- taitoneistossa kauniissa ympäristössä Tapiola golfkentän vierellä. Tontti on rauhallinen: se on tiensä viimeinen ja rajoittuu puistoalueeseen sekä golfkenttään. Lapset pääsevät turvallisesti lähikouluun ilman autoteiden ylityksiä. TUTUSTU ›› LUOTETTAVA KUMPPANI\nToimistomme sijaitsee hyvien kulkuyhteyksien varrella Tähdenlennonkujalla Espoossa.\nEspoo 02240 Lähetä viesti\nLähetä kysymyksiä meille verkkopalvelumme kautta, otamme teihin yhteyttä yhden arkipäivän kuluessa. Ota yhteyttä myyntiin\nMarjo Kokko-Kiviluoma +358 10 2816 777 Anne Kurkinen +358 50 4333 092 Etusivu KohteetAsunto Oy Tapiolan Golfpuisto EspooAsunto Oy Tapiolan Golfniitty EspooAsunto Oy Olarin CapellaAs Oy Albergan Kartanon RunomäkiAsunto Oy Albergan Kartanon HovimäkiAsunto Oy Olarin FestivoAsunto Oy Espoon Optimus PalvelutPalveluitammeSijoittajakonseptitReferenssikohteet Etuniementie 1 Asunto Oy Nuottaniemen Puisto Suurpellon Nobile Suurpellon PrimusOstamme tonttejaKuluttajariitalautakunta Tietoa HausiastaHausia Oy yrityksenäAjankohtaistaYhteistyökumppanitRALATöihin Hausia Oy:lle YhteystiedotYhteystiedotLaskutus\nTähdenlennonkuja 1 Espoo 02240\nSähköposti info@hausia.fi Seuraa meitä


[quote=kivasatu post_id=1497 time=1480531293 user_id=48] Hyvä Helsingin piraattien jäsen! Piraattipuolueen Helsingin piiriyhdistys ry:n yhdistyskokous pidetään keskiviikkona 21.12. klo 19 Piraattiklubilla, osoitteessa Franzéninkatu 5 E 1, Helsinki. Kokoukseen ovat tervetulleita kaikki jäsenet. Kokouksessa nimetään lisää kuntavaaliehdokkaitamme ja vahvistetaan paikallinen vaaliohjelmamme. Esityslista: Helsingin piraattien yhdistyskokous Aika: 21. joulukuuta 2016 kello 19.00 Paikka: Piraattiklubi, Franzéninkatu 5 E 1, Helsinki 1. Kokouksen avaus 2. Kokouksen laillisuus ja päätösvaltaisuus 3. Kokouksen järjestäytyminen 3.1. Kokouksen puheenjohtaja 3.2. Kokouksen sihteeri 3.3. Kokouksen pöytäkirjantarkastajat ja ääntenlaskijat 4. Kuntavaaliehdokkaiden hyväksyminen 5. Yhdistyksen oma kuntavaaliohjelma 6. Muut esille tulevat asiat 7. Kokouksen päättäminen [Mikäli haluat ehdokkaaksemme kuntavaaleihin, ilmoittaudu tuolla https://piraattipuolue.fi/ehdokkaaksi/ hyvissä ajoin ennen yhdistyksen jäsenkokousta.] [/quote]


suomalainen yritys – Nostetaan Suomi plussalle\n11.09.2015 09:00 ·\nBlogi KIVAT terveiset Tampereelta!\nYhteistyössä KIVAT kanssa Saimme Little Boy Finlandin kanssa keväällä kutsun vierailla KIVAT-tehtaalla Tampereella. Lähdimme Kuopiosta matkaan Little Boy Finlandin parhaan ystävän kanssa, ja pojat otettiinkin lämpimästi vastaan tehtaalla. Ihan ensimmäisenä meitä odotti herkkupöytä ja tutustuminen…\n13.08.2015 20:57 ·\nBlogi Kodin kotimaiset puhtaanapitäjät\n29.07.2015 12:18 ·\nBlogi Kolme tärkeää sanaa\nSisältää yhteistyönä saatuja tavaroita Nuoria parjataan oikein urakalla tällä hetkellä mediassa. Nuoret ovat haluttomia töihin, eivät osaa kiittää, haluavat liikaa palkkaa ja työntekeminen ei kiinnosta. Puhelimeen ei vastata ja käytöstavat ovat unohtuneet. Ymmärrän kyllä kritiikin…\n29.07.2015 10:23 ·\nBlogi Onnea voittajalle!\nPuttipajan kauniin kynttiläpaketin voitti Jenni Tuomikoski kommentilla ”Meille sopisivat valkoiset läpivärjätyt rustiikkikynttilät!”. Kiitos kaikille arvontaan osallistujille ja erityisesti Puttipajalle!\n21.07.2015 13:21 ·\nBlogi Kynttilöitä kesäpöydässä – voita upea Puttipajan kynttiläpaketti\nYhteistyössä Puttipaja Oy:n kanssa Meillä palaa kodissamme kynttilät kesät ja talvet. Mieheni on joskus vitsaillut, että talomme voisi jopa lämmittää kynttilöiden antamalla lämmöllä. Ei nyt ehkä ihan talvella, mutta kesällä kyllä. Kuluva kesä on ollut…\n07.07.2015 11:58 ·\nBlogi Talon uusi väri – Tikkurilan maalaustalkoot\nYhteistyössä Tikkurilan sekä Suomalaisen Työn Liiton kanssa Kesän ”suurin” projekti on nyt ohi. Talo on maalattu ja talon asukkaat ovat onnellisia. Projekti hieman venähti, kiitos sateisten säiden. Lopputulos on kuitenkin niin upea, että edes pieni…\n03.07.2015 19:49 ·\nBlogi Avautumista ja juhlia\nVihdoin se kesä tuli! Ihanaa! Tänään ollaan vain chillattu pienen miehen alun kanssa ja nautittu ystävien seurasta. Naapurin rouva täytti 24-vuotta ja hän kutsui meidät kahvittelemaan. Ihan uskomatonta miten täällä Savossa on helppo tutustua ihmisiin…\n01.07.2015 10:39 ·\nBlogi Kuopion torilla tapahtuu\nAvainlipun 50-vuotis juhlakiertue saapui eilen Kuopioon. Aivan kaupungintalon edessä on Avainlippu-kontti, jossa voi käydä ihastelemassa suomalaista työtä sekä Avainlippu-yritysten tuotteita ja palveluita. Kontti on torilla vielä tämän päivän aina kello 18.00 saakka. Iltapäivällä paikalla…\n18.06.2015 09:56 ·\nBlogi Puhtaat hampaat ja kaunis hymy\nYhteistyössä Apteq:n kanssa Hampaiden hoitaminen ja harjaaminen lienee jokaiselle meistä aika arkista ja rutinoitunutta puuhaa. Hammasharja tarttuu käteen aamuisin ja iltaisin. Ehkä joskus jopa hammaslankakin. Purkka maistuu silloin tällöin ruoan päälle, ja sen tiedetään vähentävän…\n09.06.2015 17:21 ·\nBlogi Sinillä sujuu siivoaminen – voita upea siivouspaketti!\nYhteistyössä Sinituotteen kanssa Siivouspuuhat ovat sellaisia, että niihin joko syttyy tai sitten ei. Minulla on ainakin muutamia kotiaskareita mitä teen hymyissä suin ja muutamia, jotka tuntuvat tikun tunkemiselta kynnen alle. Imuri tarttuu käteen mieluisasti, moppi…


Masokistin Unelma 2011 - Director's Cut - Ultrajuoksut - Juoksufoorumi.fi\nMasokistin Unelma 2011 - Director's Cut\n6. joulukuuta , 2010 in Ultrajuoksut\nPeräkylän Ponnistus ilahduttaa maailman masokistista nuorisoa ilmoittamalla, jotta Masokistin Unelma järjestetään tulevanakin vuonna. Päivämäärä on lauwantai 06.08.2011.\nTarkemmat tiedot ilmestyvät jossain vaiheessa Ponnistuksen WWW-sivuille (www.perakylanponnistus.com), mutta kovin väärään uskollinen fani tuskin erheytyy olettamalla perus-speksin olevan edellisvuosien kaltainen.\nToh 14 posts\nPottonen 9 posts\njatossu 9 posts\nvkoskela 9 posts\nNäyttää siltä, että elokuun alkuun on muodostumassa todellinen suomalaisen ultrajuoksun superviikonloppu:\npe-su 5.-7.8. 6, 24 ja 48 tuntia, Kaustinen http://www.juoksufoorumi.fi/vb/showthread.php?21205-Kiinnostaako-48H-Kaustisella-2011&p=397540#post397540\nla 6.8. klo 8 100 km Masokistin Unelma, Helsinki\nla 6.8. klo 9 68,8 km Kivitippu-ultra, Lappajärvi http://www.juoksija-lehti.fi/Default.aspx?tabid=3007\nAinakin on valinnanvaraa. Viisi eri lajia. Toivottavasti kaikille tapahtumille riittää mukavasti osallistujia.\nMuokattu 7. joulukuuta , 2010\nNaapurini voisi todeta jotta "Kääk!", mutta otan rauhallisemmin. Päätöstä tehdessä oli pari viikkoa sitten Endun sihteeriltä saatu lista ensi vuoden kisoista, missä nuo kumpaisetkaan eivät olleet. Mutta toisaalta toinen vaihtoehtomme oli viikkoa myöhempi (13.08): mahtaisiko se paljoa muuttaa?, aika harva viikon välein näitä matkoja vetää...\nEihän tätä vielä kiveen eli Juoksija-lehden kalenteriin ole hakattu, mutta pitäydytään nyt toistaiseksi tässä.\nTaitavat olla aika harvat jotka juoksevat enemmän kuin yhden ultran kuukaudessa. Toki joku 6h juoksu tai Kivitippu voi olla hyvä treenijuoksu sataselle, mutta silloin väliä pitäisi olla mieluiten useampi viikko. Itselleni tuo 6.8 on kyllä hyvä. Todennäköisesti se osuu lomien päättymisviikonloppuun, jolloin on hyvä aika juosta rento satanen. Väliä HCM:ään on pari viikkoa, joten siinä ehtii hyvin toipua. Useampi on tosin pitänyt systeemistä juosta HCM ja sitten seuraavana viikonloppuna MaSu. Itsekin olin vähän varautunut tuohon, mutta näinkin päin sopii, mutta näin päin väli saa tosiaan olla pidempi. MaSu ei kuitenkaan toimi virittelyjuoksuna HCM:ään yhtä hyvin kuin toisin päin. Oma ajatukseni on juosta Suomi-Juoksu tosissaan ja sitten muut kaksi rennommin, niin saisin Suomalaiset Sataset -sarjan juostua. Varsinainen syksyn päätavoitteeni on Vantaan maratoni, joten MaSu:n hieman aikaisempi ajankohta sopii.\nViime vuoden kisasta jäi niin hyvät muistot että jos jonkinlaisessa juoksukunnossa olen ensi elokuussa niin MasU on ehdottomasti ohjelmassa. Täytyy varmaan ruveta treenaamaan ja keskustelemaan aiheesta kotona.\nJuoksin ensimmäisen satasen vuoden 2007 Masulla, muutamien vuosien maraton harrastelutaustalla. Kokemus oli hyvä ja tulos tyydytti. Sen jälkeen olen juossut muutaman lyhemmän ultran (Vaajakosken maastoultra, HH6H) ja ajallisesti pisimmän ultrani Mammuttimarssi 2009:n. Nyt itää ajatus toisesta satasesta ensi kesän masokistilla. Henkisesti toinen satanen tuntuu etukäteen huomattavasti haastavammalta. Ehkä kunnioitus on lisääntynyt kun tietää kuinka pitkä matka se oikeasti on.\nOptimistisesti ajattelen, että minun kohdalla riittää säännöllinen ulkoilu kevään ajan 3-6 kertaa viikossa sisältäen muutaman vähän pidemmän lenkin. Kilometrejä kertyy näistä 30-50km viikossa. Osa voi olla tietysti hiihtoa tai pyöräilyäkin. Keväämmällä ja kesällä kilometrejä pitäisi kertyä parikymmentä viikossa lisää. Ehkä 1-2 100km viikkoa pitää yrittää saada lähinnä henkisen varmuuden kasvattamiseksi. Saapa nähdä miten käy.\nLähetetty 11. helmikuuta , 2011\nLähetetty 11. helmikuuta , 2011 (edited)\n3. kerta kärsimystä lisää? vai kuinka se menikään?? .\nMuokattu 12. helmikuuta , 2011\nTerveisiä tirektoraatilta: Masokistin Unelmaan on päätetty asettaa 30 juoksijan rajoitus. Tarkemmin kilpailun sivuilta:\nVaikka kovin todennäköiseltä tuo rajan ylitys näytäkään (re: saman viikonlopun muut kisat, ym), niin näin päätettiin tehdä järjestelyitten toimivuuden varmistamiseksi.\nHyvää juoksukesää itse kullekin toivotellen\nHeh, tiedotteen ajoitus aivain loistava. Mukana olen, jos tulosrajat sen vain sallivat :038:\nHyvä juttu, helpotti vaikeiden päätösten tekemistä kummasti, minä EN ole mukana.\nLähetetty 26. kesäkuuta , 2011 (edited)\nToivotaan, että osanottajarajoituksen mukanaan tuoman osallistujaryntäyksen päälle vielä mahtuu, ettei fakiiriopinnot keskeytyisi ennenaikaisesti. Tänä vuonna kun olisi jo mahiksia fakiiriwannabe-listan kärkeen...\nMuokattu 26. kesäkuuta , 2011\nJahas, täytynee nopeuttaa edes päätöksentekoa, kun vauhtia ei muutoin vielä löydy\nLisäys: Nopeutta riitti sen verran, että ilmoittautuminen tehty. Sitten ei muuta kuin vauhtia hankkimaan.\nOho, täytyy harjoitella sitä nopeutta, kun olis tarkoius joskus osallistuakin. Ei kuitenkaan vielä tänä vuonna. Toivottavasti tapahtuma on vielä hengissä, kun koen olevani valmis astumaan lähtöviivalle.\nJos joko tarvitsee henkilökohtaista huoltajaa tai kisaorganisaatio vahvistusta huoltojoukkoihin, viestiä saa laittaa.\nLisäys.. ensimmäinen huollettava on jo ilmoittautunut, vielä voin enintää 3 huollettavaa ottaa.


Virtasalmen rantaan asumaan\nHannu Pekkarinen ja Eija Kuikka ovat kesämökkitontin Putkilahteen tuomia. Koivuntaimikkoa kasvavalle Virtasalmen tuntumassa olevalle tontille tultiin töihin v. 2003 ja talkoilla sekä omalla työllä paikalle kohosi mökki, jossa pariskunta on vakituisesti asunut viime elokuulta lähtien. Rantamökki on kahdelle hengelle aivan riittävä mutta tuntuupa sopu sijaa antavan vieraillekin – Turman Irma piipahtaa Osku-koiransa kanssa ja tulee hetkeksi houkutelluksi lettupöytään, koira saa palasen. Hannun kalakaveri Lasse on myös pöydän ääressä ja juttua riittää.\nKalastus ja liikunta ovat molemmille läheisiä harrastuksia, viime kesänä oltiin isommalla porukalla Lapissa, Inarinjärvellä uistelemassa. Yöttömän yön aikaan ei juurikaan yöllä nukuttu: kun koko ajan on valoisaa, ei kellonajalla ole niin väliä. Lapin luonnon lumo on keskikesällä kypsimmillään, lyhyessä ajassa on saatava kaikki kasvamaan ja taas valmistautumaan talvea varten. Yksinkertainen leiri, kalan ja juomaveden antaa järvi, hyvää seuraa, kiireettömyyttä: Lappi kietoo ihmisen nopeasti pauloihinsa eikä päästä irti. Tulevanakin kesänä on reissu tiedossa.\nHannu Pekkarinen ja Eija Kuikka\nMolempien lasten jo ollessa pääosin omillaan saattoi asuinpaikan muuton tehdä Putkilahteen, toisenlaiseen ja yhteisöllisempään piiriin. Tietä pitkin pääsee sujuvasti töihin ja harrastusmahdollisuudet ovat aivan omasta aktiivisuudesta kiinni. Eija Kuikka on syntyisin Konnevedeltä ja hän työskentelee Jyväskylässä lähihoitajana, Hannu Pekkarinen on maanrakennusalalla ja lähtöisin Kivijärveltä. Vielä lähtiessään haastattelija saa evästyksen juttuun: Eija ja Hannu haluavat kiittää naapuruston yhteishenkeä ja aivan erityisesti Turman Irman kallisarvoista apua rakennusvuosien aikana.\nTervetuloa kylälle asumaan, Hannu ja Eija!