Court: Helsinki Court of Appeal\nCISG Nordic ID: 980630FI\nGoods involved: Skin Care Products\nCase history: 1st instance: Helsinki District Court, 1995 June 11 (not available)\nProvisions cited: CISG articles 35, 39, 49, 53, 60, 61, 72, 73, 74 ,75 ,76, 77\nKuoppala: Examination of the Goods under the CISG and the Finnish Sale of Goods Act (2000) § 3.4.\nLookofsky, Joseph: Understanding the CISG, 3rd worldwide ed., DJOEF (2008) §: 4-9 n.148\nCISG-AC advisory opinion on Examination of the Goods and Notice of Non-Conformity, 7 June 2004\nHenschel, Rene: The Conformity of Goods in International Sales, Forlaget Thomson (2005) 157\nby Vanto, Jarno, with permission from Pace Law School\n- More specific grounds for seller's claims\n- Buyer's breach of contract\n- Buyer's unlawful avoidance of the contract\n- Consequences of buyer's declaration of avoidance\n- Relevant laws [provisions of the CISG at issue]\n- Seller's delay in issuing the order\n- Buyer's statement concerning the required sums\n- Alleged delay in issuing the order\n- Alleged non-conformity of the goods\n- Procedure of avoidance of the contract\n- After placing an order on 26 February 1992 the representative of the [buyer] had confirmed by phone that the deliveries will be received during the months of May and August 1992. When the representative of the [seller] had reminded the representative of the [buyer] of this, he had not denied that. Instead, he had stated that the term of delivery was "Auf Abrub innerhalb 1992", which was not supported by any documents.\n- When placing the order the buyer had specifically encouraged the seller to acquire the packaging materials as soon as possible. The packaging materials came with product information, markings naming the manufacturer and the marketer (H Oy L) and information on ingredients, as requested by the [buyer].\n- The goods had to be produced quickly in order to obtain sample goods; additionally the [buyer] had requested the [seller] to pay attention to the delay caused by the checking procedure at VTT.\n- Due to the fact that the order required the goods to be produced from one and the same raw material, the acceptance of the sample goods required that production of the goods be already finished before the checking of the goods at VTT.\n- Because the goods were originally not packed for retail sale, the goods had to be bottled and packed after VTT checking. Due to the fact that the delivery term required the delivery to take place after three weeks following L's request, the product packages with L's name on them had to stand ready for shipment while waiting for the order of shipment.\n- The buyer knew that the manufacturing of the goods takes a while, at least ten weeks. The buyer also knew that even though the goods in question can be preserved relatively long, at least thirty months, vitamins, perfumes and some other ingredients in skin care products are under a constant process of transformation and decomposition. As time passes the materials go through different kinds of decomposition and maturation phenomena, which are parts of certain maturation process of the product. Even though these features of skin care products are generally well known, it can be said that the other person representing the [buyer] presumably is a chemist.\n- The [buyer] had informed the [seller] on 22 January 1992 of the changes affecting the products already after a few months. These changes could not be avoided. Because the parties were mutually aware of these circumstances and because they wanted to avoid maturation of the products in [seller's] warehouse, there were grounds to assume that the [buyer] would soon enough send an order of shipment to the seller. Because the delivery of the Order #9/92 was to take place on week 18, there was no reason for the [seller] to assume that the [buyer] would delay issuing of the order of shipment concerning Order #10/92 further than the end of May 1992.\n- These circumstances had forced the [seller] to quickly produce the goods in order to fulfill his contractual duties. The sale represented a significant sum to the [seller]. The [buyer] was aware of this. The [seller] was obliged to finance production, bottling and packaging with a bank loan. This had caused interest and other financing expenses.\n- [seller's] storage costs;\n- because the term of payment was simply "60 days" and according to usage applied by the parties this was meant to be understood as meaning 60 days from the point of time when the seller had transferred the goods to the possession of an independent freight liner, the interest on capital tied to production had increased because of non-payment;\n- the losses caused by depreciation of the agreed currency of payment, Finnish marks.\n- The goods subject to cancellation were in conformity with the sample goods checked and accepted at VTT in April 1992. The [buyer] had never even stated that the goods would be non-conforming.\n- When issuing the order, the [buyer] knew that the A-vitamins would be absorbed into liposomes. In a similar manner, the [buyer] knew about chemical and other transformations taking place in materials with vitamin content. On the basis of the results of tests carried out by VTT, the [buyer] knew about the vitamin content being within the range agreed on in the contract. As mentioned before, [buyer] had conveyed information based on L's experience that already within a few months liposomes absorb a noticeable share of the vitamins amounting to 20 - 30% of A-vitamins. Being aware of the characteristics of the vitamins and the goods in general, the [buyer] did not want to attach any markings on the product packages stating the vitamin content of the products.\n- The seller is not liable for the alleged non-conformity of the goods, of which the buyer was aware when drafting the contract.\n- sale price of the products (including but not limited to production and manufacturing costs, selling costs including seller's coverage) less expenses of which the seller is responsible for according to CIP-term amounting to 4,200 CHF;\n- the loss caused by devaluation of currency because of delay on buyer's side in issuing the order of shipment;\n- the expenses resulting from maintenance of the goods including storage costs;\n- the expenses caused by seller's efforts to arrange coverage sale, to collect outstanding claims from the buyer and costs of mediation caused to the seller;\n- the expenses resulting from destroying the goods.\n- claims 1/1 and 1/2 have been admitted as to their sum total;\n- claim 1/3 is in dispute, because no clarification has been received as to whether expenses concerning Order 9/92 were not included and because the manner in which the palettes were counted was not disclosed;\n- the [buyer] has not disputed the claim for interest in the claim 1/4 as to its amount;\n- the [buyer] has admitted the claim 1/5 totaling 10,307.60 CHF;\n- the [buyer] has disputed the claim 1/6 as to its amount, because the goods had not been destroyed and because no clarification of the expenses has been represented;\n- the [buyer] has disputed claims 2/1-2 as to their amount, these being unclarified.\nLaw on legal procedure § 21 section 1\nAnnettu kansliassa 11.6.1996 kello 13.00 95/11481\nKantaja EP S.A., osakeyhtiö Sveitsi\nVastaaja FP Oy, osakeyhtiö Espoo\nAsia sopimusrikkoon perustuva korvausasia ja saatavien perintä\nKantaja EP S.A., osakeyhtiö on vastaajaa FP Oy:tä vastaan ottamassaan kanteessa vaatinut vastaajan velvoittamista suorittamaan kantajalle ensisijaisesti\n1. 774.224,20 Suomen markkaa, 22.771,60 Sveitsin frangia ja 19.800 Saksan markkaa tai\n2. vaihtoehtoisen korvauslaskelman 263.787,50 Saksan markkaa ja 130.000,46 Sveitsin frangia korkoineen.\nLisäksi kantaja on vaatinut vastaajan velvoittamista korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut laillisine korkoineen kuukauden kuluttua tuomitsemispäivästä lukien.\nKanteen perusteina kantaja on kertonut seuraavaa.\nKohdan 1 erittely; korvauslaskelma perusteluineen\n1/1 Erityislaatuisen tavaran valmistusta ja hankintaa koskevaan tilaukseen 26.2.1992, hyväksyvään vastaukseen 5.3.1992 ja lähetysmääräykseen 15.9.1992 perustuvan kaupan oikeudettomasta peruuttamisesta johtuva korvaus 654.250,90 markkaa.\nEnsisijaisen vaatimuksen osalta kantaja on vaatinut tuomioistuinta vahvistamaan sen, että vastaaja lainvastaisesti on perunut 26.2.1992 tekemänsä tilauksen, jonka perusteella kantajan 5.3.1992 antamalla vastauksella on syntynyt kauppaa koskeva sopimus, ja\nettä koska vastaajalla ei ole ollut oikeutta olla ottamatta vastaan toimitusta, ostajan tulee maksaa kauppahintana kaupan kohteena olevan tavaran valmistuksesta ja ostosta sovitun korvauksen FIM 671.450, ottaa vastaan toimitus ja täyttää kantajan kärsimän vahingon korvaamista koskeva velvollisuutensa.\nJos vastaajaa ei velvoiteta maksamaan sovittua kauppahintaa, tarkoittaa puolestaan kannekohta 1/1 kantajalle tilauksen peruuttamista ja sopimuksen siten tapahtuneesta oikeudettomasta purusta aiheutetun vahingon korvaamista 654.250,90 markan määrällä.\nMikäli vastaaja velvoitetaan ottamaan vastaan kaupan kohteena olevat tavarat, kantaja luopuu hävittämiskuluja koskevasta vaatimuksestaan. Mikäli tavarat jäävät kantajalle tämän vahingoksi, tulee vastaaja velvoittaa korvaamaan hävittämiskulut.\nSopimuksen 5.3.1992 mukainen tilauksesta nro 10/92 maksettava kauppahinta oli 604.900 markkaa, kuitenkin sillä varaumalla, että hinta oli voimassa 30.6.1992 saakka. Vastaajan 11.5.1992 tiedusteltua kantajan uusia hintoja, oli kantaja 12.5.1992 antanut vastaajalle tämän kaipaamaat hintatiedot. Sikäli kuin siis toimituksen olisi sallittu tapahtua, olisi tilauksesta nro 10/92 maksettava kauppahinta ollut 671.450 markkaa.\nKoska kauppahintaan sisältyivät CIP-kauppasanasta johtuvat myyjän kustannukset, jotka säästyivät myyjältä sopimuksen purun vuoksi, on niiden arvo 4.200 Sveitsin frangia vähennyslaskumenetelmän mukaisesti vähennettävä kauppahinnasta. Vastaajan on korvattava kantajalle jäännöstä vastaava määrä 654.250,90 markkaa.\n1/2 Vastaajan (ostajan) myötävaikutusvelvollisuuksiin kuuluvan lähetysmääräyksen lykkäämisestä johtunut menetys 66.196 markkaa.\nOstajan myötävaikutusvelvollisuuksiin kuuluvan lähetysmääräyksen antamisen yksipuolisesti lykkäämisestä johtuva menetys on ollut 66.196 markkaa. Lähetysmääräyksen lykkäämisestä johtuvasta menetyksestä oli tiedotettu vastaajalle pitkin syksyä 1992, kun vastaaja oli ilmoittanut, ettei toimitus "kirjanpidollisiin" syihin vedoten saanut tapahtua kuin vuoden 1993 puolella. Menetys oli voitu todeta vastaajalle osoitetussa 31.12.1993 päivätyssä laskelmassa.\nSuomen markan kurssi suhteessa Sveitsin frangiin oli Schweizerisches Kreditanstaltin tietojen mukaan kehittynyt seuraavasti:\nHelmikuu 1992 100 FIM = CHF 33.25\nHeinäkuu 2. puolisko 1992 100 FIM = CHF 32.67\nLokakuun 2. puolisko 1992 100 FIM = 28.83\nTammikuu 1993 100 FIM = 27.29\nKantajalla on oikeus saada korvausta kärsimästään vastaajan syyksi luettavasta menetyksestä. Huomioitavaksi tulee se, että maksuvaluutta on laskenut suhteessa kantajan maan valuuttaan.\n1/3 Kantajan (myyjän) varastointikustannuksia ajalta 1.5.1992-31.12.1994 vastaava korvaus 41 paletilta, jokainen 7 Sveitsin frangia kuukaudessa eli yhteensä 9.184 Sveitsin frangia.\n1/4 Vuotuista korkoa pääomalle kohtien 1-3 mukaan ajalta 7.8.1992-31.12.1992 10,8 %, ajalta 1.1.1993- 31.12.1993 9,5 % ja ajalta 1.1.1994 maksupäivään saakka 7 %.\n1/5 Katemyynnin järjestämisestä, saatavansa perinnästä ja sovittelun valmistelusta aiheutuneet välttämättömät kulut 13.587,60 Sveitsin frangia 9,5 %:n korkoineen siitä alkaen, kun kuukausi on kulunut tuomion antamisesta.\n1/6 Myyntiin enää kelpaamattoman tavaran hävittämisestä johtuvat kulut 19.980 Saksan markkaa 7 %:n korkoineen siitä alkaen, kun kuukausi on kulunut tuomion antamisesta.\nKohdan 2 erittely; vaihtoehtoinen korvauslaskelma\nVaihtoehtoisena (yhteislaskumenetelmään perustuvana) vahingonkorvauslaskelmana kohdan 1/1 vaatimukselle kantaja on vaatinut korvattavaksi kantajan\n2/1 hankintakustannukset 523.657,45 markkaa ja\n2/2 hallintokuluja 115.204,74 markkaa.\nKanteen tarkemmat perustelut\nKysymyksessä on ollut ostajalle valmistettavan ja tämän taholta annettujen ohjeiden mukaan pakattavan tavaran kauppa. Tavaran valmistuttua ja tavaranäytteiden tultua hyväksytyiksi, tavara pullotettuna ja pakattuna oli vastaaja ensin lykännyt toimistusajankohdan ja myöhemmin annettuaan lähetysmääräyksen perunut kaupan.\nKoska tilauksen vastaanottaneen myyjän liikepaikka on Sveitsissä, sovelletaan sopimukseen Sveitsin lakia (Kansainvälisluonteisen irtainten esineiden kauppaan sovellettavasta laista laki 26.6.1964/387 4 ' 1 momentti). Asianosaisten välillä ei oltu sovittu lakivalinnasta.\nVastaaja (ostaja) oli tehnyt 26.2.1992 viiden Avecos- tuotesarjaan kuuluvan ihonhoitotuotteen valmistusta ja hankintaa koskevan tilauksen nro 10/92. Kantaja (myyjä) oli hyväksynyt tilauksen 5.3.1992 samassa yhteydessä, missä hän oli hyväksynyt vastaajan saman suuruisen toisen tilauksen nro 9/92. Edellä kerrotun perusteella sopijapuolten välillä oli syntynyt heitä sitova sopimus.\nTilauksen 10/92 mukainen kauppahinta oli ollut 604. 900 markkaa. Myyjä oli kuitenkin pidättänyt oikeuden korottaa hintoja 1.7.1992 alkaen. Maksuajaksi oli sovittu 60 päivää toimituksesta.\nTilaukseen tehdyn merkinnän mukaan toimitusajasta "tullaan sopimaan myöhemmin (ei enempää kuin kolme viikkoa L:n pyynnöstä)". Tilaukseen liittyvässä saatekirjeessä 26.2.1992 oli vastaaja (ostaja) kehottanut kantajaa pikaisesti toimittamaan kaikki pakkaustarvikkeet.\nLuonteeltaan kysymyksessä oli ollut tilauskauppa, jossa myyjän oli ollut määrä valmistaa tavara ostajaa varten.\nKaupan ehtojen mukaan tuli näytteet valmisteista toimittaa VTT:lle tarkastusta varten. Kun näytteet olivat läpäisseet tarkastuksen, ostajan oli ollut määrä antaa lähetysmääräys, minkä jälkeen myyjä toimittaisi ne CIP-Vantaa-ehtoisen kauppasanan mukaisesti. Vastaaja oli sittemmin antanut kantajalle faksisanomissaan 24.4.1992, 30.4.1992 ja 6.5.1992 tiedon siitä, että tavaranäytteet olivat hyväksytysti läpäisseet VTT:n laivausta edeltävän tarkastuksen.\nKantajan (myyjän) oli siis ollut tuotettava ja kauppasanan mukaisesti toimitettava ihonhoitotuotteet. Jotta myyjä olisi ollut kykenevä täyttämään toimitusvelvoitteensa oli ostajan tullut puolestaan mm. välittää tieto siitä, milloin tuotteet oli saanut laivata. Myyjän kauppahinnan saanti oli ollut kiinni siitä, milloin toimitus oli tapahtunut.\nErikseen oli määrätty valmisteiden pullotuksesta ja pakkaamisesta vähittäiskauppaan soveltuviin tuotepakkauksiin. Ihonhoitovalmisteiden astioina toimivat pullot, purkit ja tuotepakkaukset oli kantajan (myyjän) varustettava mm. merkinnällä tuotteen markkinoijasta.\nVastaajan sopimusrikkomus sen laiminlyötyä ostajana myötävaikutusvelvollisuutensa\nTavaranäytteiden tultua hyväksytyiksi VTT:llä, vastaaja ei kuitenkaan ollut antanut lähetysmääräystä. Sanomassaan 9.7.1992 vastaaja oli päinvastoin kieltänyt kantajaa toimittamasta tavaroita Suomeen vielä elokuun 1992 alussa. Tuolloin vastaajan lykkäämän tilauksen nro 9/92 toisen erän oli ollut määrä saapua Suomeen.\nSanomassaan 15.9.1992 vastaaja oli vihdoin ilmoittanut, että "tavarat voidaan laivata joulukuun lopussa siten, että ne saapuvat Suomeen aikaisintaan 1.1.1993".\nSopimuksen mukaan kantajalla oli ollut varsin perusteltua aihetta olettaa, että ostaja pian tavaranäytteiden tarkastuksen jälkeen antaisi lähetysmääräyksen. Tähän olivat vaikuttaneet seuraavat seikat:\nAnnettuaan tilauksensa 26.2.1992 vastaajan edustaja KR oli vahvistanut puhelimitse, että toimitukset otetaan vastaan touko- ja elokuussa 1992. Kun kantajan edustaja oli muistuttanut vastaajan edustajaa siitä, tämä ei ollut sitä kiistänyt. Sitä vastoin hän oli esittänyt, että toimituslauseke kuului "Auf Abruf innerhalb 1992", mikä kuitenkaan ei saa mitään tukea asiakirjoista.\nAntaessaan tilauksensa ostaja oli nimenomaan kehottanut myyjää kiireellisesti hankkimaan pakkaustarvikkeet. Pakkausmateriaali oli varustettu ostajan toivomalla tuoteselostuksella ja merkinnöin valmistajasta ja markkinoijasta (H Oy L) samoin kuin tiedoin valmistusaineista.\nTuotteet oli pikaisesti valmistettava tavaranäytteiden saamiseksi; vastaaja oli lisäksi kehottanut huomioimaan VTT:llä toimitettavasta tarkastuksesta johtuvan viiveen.\nKoska tilauksen mukaan tuotteet oli valmistettava yhdestä ja samasta raaka-aineesta, tavaranäytteiden hyväksytyksi tulo edellytti, että tuotanto saatettiin loppuun jo ennen VTT:llä toimitettavaa tarkastusta.\nKoska tuotteet eivät olleet hyllytavaraa, valmisteet oli ollut VTT:n tarkastuksen jälkeen pullotettava ja pakattava. Kun kauppasanan mukaisen toimituksen tuli voida tapahtua viimeistään kolme viikkoa L:n esittämästä pyynnöstä, oli lähetysmääräystä odotettaessa L:n nimellä varustettujen tuotepakkausten tullut seistä valmiina laivattavaksi.\nOstaja oli tiennyt tavaran valmistumiseen kuluvan aikaa, arviolta noin 10 viikkoa. Myös ostajan tiedossa oli ollut, että vaikkakin valmisteiden säilyvyys käyttökelpoisina tavanomaiseen tarkoitukseensa eli hyllyikä oli ollut varsin pitkä n. 30 kuukautta, niin ihonhoitovoiteissa ja -valmisteissa vitamiinit, parfyymit ja eräät muut aineet ovat jatkuvan muutos- ja hajoamisprosessin alaisina. Aineissa tapahtuu ajan myötä kemiallisia hajoamis- ja kypsymisilmiöitä, jotka ovat osa valmisteen eräänlaista kypsymisprosessia. Vaikka ko. ihonhoitovalmisteiden ominaisuudet ovat varsin yleisesti tiedossa, todettakoon, että vastaajan puolesta toimivista henkilöistä toinen lienee kemisti.\nVastaaja oli 22.1.1992 tiedottanut kantajalle jo muutaman kuukauden kuluessa valmisteissa tapahtuvista muutoksista, joilta ei ollut keinoa välttyä. Näistä puolin ja toisin tietoisina ja sen välttämiseksi, että tavarat "kypsyisivät" kantajan varastossa, oli ollut perusteltua aihetta olettaa vastaajan varsin pian antavan myyjälle\nlähetysmääråyksen. Koska tilauksen nro 9/92 toimitus oli määrätty tapahtuvaksi viikolla 18, ei kantajan ollut ollut mitään syytä olettaa ostajan viivyttelevän tilauksensa nro 10/92 lähetysmääräyksen antamisen kanssa toukokuun loppua 1992 pidempään.\nEdellä mainitut olosuhteet olivat pakottaneet kantajan myyjänä kiireisesti valmistuttamaan tuotteet, jotta hän voisi täyttää sopimuksen mukaiset velvollisuutensa. Kauppa oli edustanut kantajalle huomattavan isoa rahamäärää. Tästä vastaaja oli ollut varsin tietoinen. Myyjä oli joutunut rahoittamaan tuotannon, pullotuksen ja pakkausten valmistuksen pankkilainalla. Tästä oli aiheutunut korko- ym. rahoituskuluja.\nAnnettuaan sittemmin 15.9.1992 lähetysmääräyksen ei ostaja kuitenkaan ollut kaupan ehtojen mukaisesti sallinut tavaran välitöntä laivausta. Vastaaja oli vaatinut, että laivaus tulisi tapahtua vasta joulukuussa 1992 eli aikaisintaan kolme kuukautta myöhemmin. Ostajan ilmoituksen mukaan tavara oli saanut saapua Suomeen aikaisintaan 1.1.1993.\nToimituskiellosta 9.7.1992 oli ollut seurauksena, että kantajalle oli aiheutunut ylimääräisiä varastointikustannuksia. Näitä ei kantaja ollut voinut ennakoida sopimusta tehtäessä. Lisäksi kantajan tuotantoon sitoma pääoma oli vaatinut hoitoa, mistä oli aiheutunut korkokuluja.\nLähetysmääräyksen lykkääminen siitä ajankohdasta, minkä kantaja huomioon ottaen kaikki olosuhteet ja erityisesti vastaajan tilauksen yhteydessä antamat ohjeet kohtuudella oli saattanut pitää todennäköisenä määräyksen antoajankohtana, perusti jo sinänsä vastaajan sopimusrikon.\nKun vastaaja 15.9.1992 yksipuolisesti oli asettanut laivauksen ajankohdalle ja toimitukselle lisäehtoja, joiden mukaan tavaraa ei ollut saanut laivata ennen joulukuun loppua eikä tavara ollut saanut saapua Suomeen kuin vuonna 1993, kysymys oli ollut sopimuksen 5.3.1992 vastaisista määräyksistä ja näin ollen vastaajan sopimusrikosta.\nVastaajan menettely oli ollut sopimuksen vastainen ja ennakoimaton. Välittömiä seurauksia vastaajan menettelystä olivat olleet seuraavat seikat:\n- kantajan varastointikustannukset\n- koska maksuehto oli ollut pelkkä "60 päivää ja oli ollut sopijapuolten soveltaman maksukäytännön mukaan\nymmärrettävä tarkoittavan 60 päivää siitä, kun myyjä oli luovuttanut tavaran itsenäiselle rahdinkuljettajalle (eli laivauksesta), tuotantoon sidotun pääoman hoito eli korkokulut oli kasvaneet, kun maksua ei oltu saatu, kun myyjä ei ollut saanut laivata tavaraa\n- sovitun maksuvaluutan, Suomen markan, heikkenemisestä suhteessa myyjän maan valuuttaan aiheutuneet menetykset\nNäin ollen vastaajan on korvattava sopimusrikostaan kantajalle aiheuttamansa kulut ja menetys.\nIlman laillista perustetta tapahtunut kaupan purku\nVajaa kaksi kuukautta á dato-lähetysmääräyksestään vastaaja oli 10.11.1992 perunut kaikki toimittamatta\nSitten lokakuun puolivälin 1992 vastaaja oli antanut ymmärtää, että edellisen tilauksensa nro 9/92 johdosta toimitettujen tuotteiden A-vitamiinimäärät (eli retinolipalmitaattimäärät) olivat 8.10.1992 päivätyn VTT:llä L:n toimituttaman tutkimuksen mukaan laskeneet keväisiin määriinsä nähden merkittävästi ja alle sen, missä ne olivat olleet, kun huhtikuussa 1992 tavaranäytteet oli tarkastettu.\nLokakuussa L:n toimesta tarkastetun tavaraerän oli vastaaja ilmoituksensa 15.12.1992 mukaan vastaanottanut 7.8.1992. Tuon toimituksen jako kahtia ja toisen vastaanottamisajankohdan lykkääminen elokuulle 1992 oli perustunut vastaajan toivomukseen. Kummankaan toimituserän vastaanoton jälkeen ei oltu tehty huomautusta siitä, etteivät tavarat olisi vastanneet VTT:llä tarkastettua tavaranäytettä.\nSitä vastoin vastaaja oli 22.10.1992 tehnyt huomautuksen elokuussa vastaanotetuista tavaroista. Huomautus oli koskenut L:n toimittaman tarkastuksen tulosta, jonka mukaan A-vitamiinipitoisuus oli ajan myötä pudonnut alle sen määrän, missä vitamiinipitoisuuden oli tullut olla tavaranäytettä tarkastettaessa huhtikuussa 1992.\nTilauksen peruutus eli sopimuksen 5.3.1992 purku 10.11.1992 oli ollut perusteeton seuraavista syistä:\nPeruutuksen kohteena ollut tavara oli ollut ominaisuuksiltaan, sopimuksen mukaisesti, VTT:llä huhtikuussa 1992 tarkastettujen ja hyväksyttyjen näytteiden mukaista. Vastaaja ei ollut milloinkaan edes esittänyt, ettei tavara olisi ollut ominaisuuksiltaan tavaranäytteiden mukaista.\nAntaessaan tilauksensa vastaaja oli tiennyt, että A-vitamiinit imeytyvät liposomiin. Samoin vastaaja oli tiennyt vitamiinipitoisissa aineissa tapahtuvista muista kemiallisista ym. muutoksista. VTT:n huhtikuisten tutkimustulosten perusteella vastaajan tiedossa oli ollut valmisteiden sopimuksen mukaisissa vaihteluväleissä olleet vitamiinipitoisuudet. Kuten edellä on mainittu, oli vastaaja 22.1.1992 välittänyt L:n kokemusperäisenä tietona, että jo muutaman kuukauden kuluessa liposomi absorboi huomattavan osan eli n. 20-30 % A-vitamiineistä. Vitamiinien ja valmisteiden ominaisuuksista tietoisina ei myöskään vastaaja eikä liioin L ollut halunnut astioihin tai tuotepakkauksiin merkittävän mitään vitamiinipitoisuuksista.\nMyyjä ei ole vastuussa ostajan virheeksi väittämästä tavaran ominaisuudesta, josta sopimusta tehtäessä ostaja oli ollut tietoinen.\nOli ollut selvää, että mitä pitempään vastaaja oli lykännyt ajankohtaa, jolloin tavara sai saapua Suomeen, sitä enemmän ennätti liposomi imeä vitamiinejä ja tavaran vitamiinipitoisuudet laskea. Tuotteet olivat olleet Saksassa valmiit laivattavaksi sitten kevään ja siitä lähtien toimitusajankohtaa oli lykätty vastaajan määräyksestä.\nIhonhoitovalmisteissa, kuten useissa kosmetiikan ja terveydenhoitoalan tuotteissa tapahtuu ajan myötä kemikaalisia ja muita muutoksia. Eräät parfyymit, vitamiinit ja kemikaalit saattavat esimerkiksi hajota hitaasti. Muutokset ovat ominaisia tuotteille eivätkä tällaiset vähäisinä pidettävät alalla yleisesti tiedossa olevat tuotteen kypsymisprosessiin liittyvät muutokset vähennä tuotteiden käyttökelpoisuutta tavanomaiseen\nTietoisina siitä, ettei muutoksia ollut voitu ehkäistä ja ettei niitä oltu voitu pitää virheinä vaan tuotteiden ominaisuuksina, kirjeessään 22.1.1992 vastaaja oli vain kehottanut kantajaa lisäämään vitamiinipitoisuutta. Kantaja oli noudattanut vastaajan neuvoa ja tavaranäytteet oli läpäisseet VTT:n tarkastuksen huhtikuussa 1992, vastaaja oli antanut laivausmääräykset tilauksen nro 9/92 mukaiselle tavaralle.\nKantaja ei ollut sitoutunut eikä edes tietoinen vastaajan ja L Oy:n välisen sopimuksen ehdoista eikä tämän sopimus sido kantajaa.\nVastaaja ei ole jättänyt kantajan asiantuntemuksen ja arvioinnin varaan mitään sellaista erityistä tarkoitusta, minkä takia A-vitamiinipitoisuuden olisi tullut pysyä määrätyllä tasolla.\nJoka tapauksessa kahdessa tuotenimikkeessä olleet vitamiinipitoisuuksien alenemiset eivät perustaneet olennaista sopimusrikkoa.\nLisäksi ei ollut käynyt selväksi siinä vaiheessa, kun vastaaja oli purkanut kaupan, että kantaja tulisi syyllistymään olennaiseen sopimusrikkomukseen määrättynä toimitusajankohtana eli tammikuun alussa 1993. Jos kyse oli vastaajan ilmoittamalla tavalla kahdesta erillisestä tilauksesta, ei YK:n kauppalain 73 artiklan mukaista, ennakoitua sopimusrikkomusta koskevaa oikeusohjetta voida soveltaa. Vaikka katsottaisiinkin. että kyse oli ollut perättäishankinnasta, ei ostajalla ollut perusteltua aihetta olettaa, että tulevan osatoimituksen suhteen tulisi tapahtumaan olennainen sopimusrikkomus. Vastaajan olisi tullut ottaa huomioon se mahdollisuus, että vastaajan virheeksi väittämä, vitamiinipitoisuuden säilyvyyttä koskeva ominaisuus korjattaisiin ennen vastaajan ilmoittamaa luovutusajankohtaa. Kantaja oli 28.10.1992 ilmoittanut vastaajalle tekevänsä kaikkensa, että asiakas olisi tyytyväinen eli kantaja oli ollut valmis korjaamaan tilauksen 9/92 tuotteet kuin myös vielä toimittamattoman tilauksen 10/92 tuotteet. Korjausoikeus olisi tilauksen 10/92 osalta ollut vielä tavaran toimittamisen jälkeenkin. Kantajalla olisi tuolloin ollut käytössään menetelmä, jolla A-vitamiinin säilyvyys olisi pysynyt vastaajan nyt vaatimalla tasolla.\nJos kuitenkin katsottaisiin käyneen selväksi, että kantaja syyllistyisi olennaiseen sopimusrikkomukseen, vastaajalla ei ollut sopimuksen purkuoikeutta, kun se ei ollut täyttänyt YK:n kauppalain 72 artiklan mukaista\nVaikka vastaajan katsottaisiinkin täyttäneen ennakkoilmoitusvelvollisuutensa, ei sillä silti ollut purkuoikeutta, koska osapuolten välillä oli sittemmin päästy sopimukseen vastaajan kokeman epäkohdan poistamisesta.\nPurkuoikeutta ei ollut myöskään sillä perusteella, että purkua ei ollut toimitettu kohtuullisessa ajassa siitä, kun vastaajan olisi tullut toimittaa tavaran vastaanottotarkastus ja havaita väittämänsä virhe. Vastaajalla ei ollut oikeutta perua tilaustaan vedoten seikkaan, josta vastaaja kohtuudella olisi voinut ottaa selkoa tavaranäytettä tarkastettaessa.\nVastaajan peräänkuulutettua 16.10.1992 ja 22.10.1992 korvaavan lähetyksen, kantaja oli vastannut 28.10.1992 pyytämällä vastaajaa mahdollisimman pian ilmoittamaan L:lle, että kantaja tekee valmisteen hapettumista kestäväksi. Kantaja oli ollut valmis pitkälle meneviin myönnytyksiin, jottei kantajalle kalliiksi koitunut kauppa menisi myttyyn.\nKantajan uudelleen 12.11.1992 esitettyä tuon tarjouksensa, vastaaja oli sen 13.11.1992 toistamiseen tylysti hylännyt. Tarjous oli sisältänyt sen, että myyjä olisi vaihtanut toimitettavan tuote-erän kahden nimikkeen, Avecos Tagescrémen ja Liposomengelin tilalle A-vitamiinipitoisuutensa suhteen niin säilyviä tuotteita kuin tuon hetkinen tieteen tila (State-of-the-Arts) suinkin salli.\nKantajan vastaus 28.10.1992 vastaajan 22.10.1992 peräänkuuluttamiin toimenpiteisiin ryhtymiseksi oli perustunut sopimuksen vastaajan taholla epäkohdaksi koettujen tuotteen ominaisuuksien poistamiseksi. Vastaajalla ei ollut ollut lupa purkaa myöskään siten syntynyttä yhteisymmärrystä.\nVastaaja oli myös torjunut kantajan useat yritykset joulukuusta 1992 aina vuoden 1993 loppuun saakka saada aikaan kaupallinen sovinto, joka olisi johtanut siihen, että toimitus olisi voitu ottaa vastaan.\nKuluttajansuojalainsäädännöllä ei ollut relevanssia, koska kyse ei ollut kuluttajakaupasta.\nVastaaja oli viitannut kantajan 21.12.1990 lähettämään sanomaan, jossa oli todettu, että "Shelf-life of our products is not shorter than 30 months". Viittauksella tuohon sitaattiin oli vastaaja esittänyt, että kantaja oli taannut, ei pelkästään tuotteiden hyllyiän, vaan myös vastaajan tilauksensa yhteydessä yli vuotta myöhemmin tavaranäytetarkastusta silmällä pitäen tarkoin määrittelemien vitamiinimäärien pysyvyyden. Kantajan\nja vastaajan kesken ei oltu sovittu siitä, että Avecos-ihonhoitoaineiden määrätyn vitamiinipitoisuuden tarvitsisi olla luonteeltaan pysyvää. Hyllyiällä tarkoitetaan sitä, että tuote säilyy asianmukaisesti säilytettynä tavanomaisissa tai kohtuudella ennakoitavissa käyttöolosuhteissa ja täyttää vaaraa terveydelle aiheuttamatta alkuperäistä käyttötarkoitustaan. Se ei sisällä ilmoitusta vitamiinimäärien säilymisestä vastaavan ajan.\nKantaja ei ollut voinut ennakoida vastaajan sopimuksen 5.3.1992 purkua sisältävää menettelyä. Menettelystä oli aiheutunut kantajalle välitöntä vahinkoa. Vastaajan oli pitänyt ymmärtää menettelystään aiheutuvan kantajalle vahinkoa.\nVastaajan oli korvattava sopimuksen laittomasta purusta, paitsi sovitun kauppahinnan, myös korvauksen menetyksestä, joka johtui siitä, että laivausilmoituksen annon toistuvista sopimuksenvastaisista lykkäämisistä kauppahinnan maksu oli siirtynyt ajankohtaan, jolloin maksuvaluutta (Suomen markka) oli markan kellutuksen takia devalvoinut myyjän maan valuuttaa runsaalla 20 %:lla eli kysymys on korvauksesta ostajan sopimusrikkomuksen yhteydessä aiheutuneesta menetyksestä.\nKoska kantajan oli ollut varustettava kaupan kohteena olevien ihonhoitotuotteiden astioina toimivat pullot ja tuotepakkaukset mm. merkinnällä siitä, että tuotteen markkinoija oli H Oy L, ei myyjän vahinkoa ollut mahdollista vähentää katemyynnein (kompensaatiomyynnein). Varastoonsa jääneen tavaran oli myyjä vain voinut hävittää. Tällöin oli myyjän vahinkoa mm.:\n- tavaran myyntihinta (käsittäen mm. tuotanto- ja valmistuskustannukset, myynti- ja sopimuksen mukaiset myyjän vastattavat kulut samoin kuin myyjän kate) kuitenkin vähennettynä säästyneillä, CIP-kauppasanan mukaan myyjän vastattavilla kuluilla 4.200 Sveitsin frangia\n- ostajan annettavan lähetysmääräyksen viivyttelystä aiheutunut devalvaatiotappio\n- tavaran huolenpidosta aiheutuneista kustannuksista kuten varastoinnista johtuneet kulut\n- myyjän pyrkimyksestä järjestää katemyynti, periä ostajalta saamisensa ja asian sovittelemisesta ostajan kanssa aiheutuneet kulut ja\n- tavaran hävittämisestä aiheutuneet kulut.\nWienin yleissopimuksen 35 artiklan 3 kappaleessa vahvistetaan se periaate, ettei ostaja voi vaatia seuraamuksia virheen johdosta 2 kappaleen mm. c-kohdassa mainitun tavaranäytteen mukaan sellaisten tavaran ominaisuuksien perusteella, jotka hän tunsi tai hän ei voinut olla tuntematta sopimusta tehtäessä. Määräys ei koske pelkästään tosiasiallista tietoa, vaan myös seikkoja, joista ostaja ei voinut olla tietämättä. Lisäyksessä tarkoitetaan tilanteita, joissa on erittäin todennäköistä, että ostaja tunsi kysymyksessä olevan seikan, mutta siitä ei voida esittää selvää näyttöä.\nOstaja menettää oikeutensa vedota tavaran virheeseen, jollei hän kohtuullisessa ajassa siitä, kun hän on havainnut virheen tai hänen olisi pitänyt se havaita, reklamoi siitä myyjälle ja yksilöi, minkälaisesta virheestä on kysymys (Yleissopimus 39 artikla).\nWienin yleissopimuksen 53 artikla määrää ostajalle kahdenlaisia velvollisuuksia. Ostajan on yhtäältä maksettava ja toisaalta otettava toimitus vastaan. Myyjän ja ostajan välisestä sopimuksesta saattaa kuitenkin usein seurata, että ostajalla on myös muita velvollisuuksia. Velvollisuuksien sisältöä ei säännellä yleissopimuksessa. Sen sijaan ostajan sopimusrikkomuksen seuraamuksia koskevat määräykset soveltuvat myös muihin velvollisuuksiin, joista on sovittu tai joista voidaan katsoa sovitun.\nYleissopimuksen 60 artiklan a-kohdan mukaan ostaja on velvollinen suorittamaan ne toimet, jotka häneltä voidaan kohtuudella odottaa, jotta myyjä voisi täyttää sopimuksen. Tämä ostajan myötävaikutusvelvollisuus koskee mm. toimenpiteitä, joihin hänen on ryhdyttävä, jotta tavara voidaan lähettää hänelle.\nMikäli kaupan ehdoista ilmenee, että myyjän suorituksen mahdollistamiseksi ostajan velvollisuutena on antaa myyjälle signaali tai muu tieto ajankohdasta, jolloin tavara on laivattava tai toimitettava (Avrop, Abruf), kuuluu tällainen lähetystä laukaiseva toimenpide ostajan myötävaikutusvelvollisuuksiin. Ostajan myötävaikutusvelvollisuuteen kuuluvia muita toimenpiteitä voivat olla ohjeet ja hyväksynnät, jotka ostajan on annettava myyjälle tavaran valmistumisen aikana.\nYleissopimuksen 60 artiklan a-kohdassa tarkoitetaan siis sellaista ostajan myötävaikutusta, joka ajoittuu tavaran luovutusta edeltävään vaiheeseen ja joka on edellytyksenä sille, että myyjä voi täyttää oman suoritusvelvollisuutensa. Tällaista ostajan myötävaikutusta tarvitaan lähinnä silloin, kun kaupan kohteena on tavara. joka myyjän on määrä valmistaa tai hankkia ostajan tilauksen perusteella.\nWienin yleissopimuksen 61 artiklan l b-kohdan mukaan myyjä voi vaatia vahingonkorvausta 74-77 artiklojen mukaan, mikäli ostaja jättää täyttämättä jonkin sopimuksen tai yleissopimuksen mukaisen velvollisuutensa.\nJos myyjä on vaatinut ostajaa täyttämään suoritusvelvollisuutensa, ei myyjä menetä yleissopimuksen 61 artiklan 2-kohdan mukaan oikeuttaan vaatia vahingonkorvausta. Myyjällä on siis oikeus pysyä sopimuksessa ja vaatia, että ostaja täyttää oman suoritusvelvollisuutensa.\nSopijapuolen sopimusrikkomuksen johdosta suoritettava vahingonkorvaus käsittää 74 artiklan mukaan rahamäärän, joka vastaa sopimusrikkomuksen vuoksi toiselle sopijapuolelle aiheutunutta vahinkoa, mukaanluettuna menetetty kauppavoitto.\nVastaaja FP Oy on kiistänyt kanteen kokonaisuudessaan perusteeltaan sekä jäljempänä ilmeneviltä osin määrältään.\nLisäksi vastaaja on vaatinut kantajan velvoittamista korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut laillisine\nVastaaja on todennut kantajan esittämin tavoin, että tähän asiaan sovelletaan Wienin yleissopimusta.\nVäitetty viivyttely tilauksen antamisessa\nKantajan väite siitä, että sillä oli ollut perusteltua syytä olettaa ostajan antavan pian näytteiden tarkastuksen jälkeen lähetysmääräyksen on perusteeton ja vastaaja ei ollut viivytellyt tilauksen toimittamisessa sopimuksen vastaisesti.\nTilaukset 9/92 ja 10/92 olivat täysin erillisiä. Kantaja on perustanut useat väitteensä ja vaatimuksensa seikkoihin, jotka koskevat vain tilausta 9/92.\nVastaajan kantajalle tekemässä tilauksessa 10/92 oli toimitusajankohta jätetty tarkoituksellisesti auki, koska vastaajan sopimuskumppani L Oy ei vielä helmikuussa ollut voinut arvioida tuotteiden menekkiä. Koska toimitusajankohdasta ei oltu sovittu mitään, ei vastaaja ollut voinut syyllistyä kantajan väittämin tavoin lähetysmääräyksen antamisen viivästymiseen. Vastaaja ei ole vastuussa kantajalle sen omista virhearvioinneista mahdollisesti aiheutuneista kustannuksista.\nKantaja oli oma-aloitteisesti, vastoin vastaajan tarkoitusta ja tämän tietämättä valmistanut etukäteen, yhtäaikaa tilauksen 9/92 tarkoittamien tuotteiden kanssa, tilauksen 10/92 tarkoittamat tuotteet. Kantaja oli ottanut tällöin riskin menettelystään aiheutuvista mahdollisista varastointi- ja pääomakustannuksista ja vastaa omista kuluistaan. Vastaajalle ei voida säilyttää vastuuta näistä kantajalle aiheutuneista kuluista minkään sopimusvelvoitteen nojalla.\nVastaajalla ei voinut olla tietoa siitä, että kantaja joutuisi rahoittamaan tuotteiden valmistuksen lainavaroilla. Tuotannon rahoittaminen ei ole sopimuskumppanin vastuulla tai riskillä oleva asia. Vastaaja ei ollut tietoinen, että tilaukset olivat edustaneet kantajalle huomattavan suurta rahamäärää.\nKahden erillisen tilauksen tarkoituksena oli nimenomaan, että tuotteet valmistettaisiin erikseen. Vastaajalle selvisi vasta 30.6.1992 kantajan telefaxin myötä, että kantaja oli valmistanut jo kesällä 1992 molempien tilausten tuotteet, kun jälkimmäisen tilauksen tuotteet olisi tullut valmistaa vasta 15.9.1992 annetun lähetysmääräyksen jälkeen.\nVastaajan taholta ei oltu myöskään 26.2.1992 puhelussa sovittu jälkimmäisen tilauksen täsmällisemmästä toimitusajankohdasta. Pakkausmateriaalin kiirehtiminen oli koskenut vain tilausta 9/92. Raaka-aineseos oli luonnollisesti tarkoitettu tilauskohtaiseksi. Vastaajan taholta oli kymmenen viikon toimitusajankohtaa vaadittu ainoastaan tilauksen 9/92 osalta. Myöskään olosuhteet eivät olisi pakottaneet kantajaa valmistamaan tilauksen 10/92 tuotteet kiireellisesti. Tilauksen 10/92 osalta vastaaja oli ryhtynyt kaikkiin niihin toimenpiteisiin, mitkä tavaran vastaanottaminen olisi edellyttänyt.\nTilauksen 9/92 jälkimmäinen toimituserä oli saapunut elokuussa 1992 Suomeen.\nVTT:n testitulokset siitä oli saatu 8.10.1992.\nTuloksista ilmeni, että A-vitamiinipitoisuus oli laskenut huomattavasti alle tilauksessa sovitun alarajan 1.000 IU/g. Viidestä tuotteesta kahden laatuominaisuudet eivät vastanneet sopimuksen mukaisia ominaisuuksia.\nTuotteiden A-vitamiinipitoisuus oli niiden keskeinen ominaisuus. Siten tuotteilla ei ollut myyjän lupaamia ominaisuuksia. Tuotteet eivät soveltuneet tarkoitukseensa, jos niistä puuttui riittävä A-vitamiinipitoisuus.\nKantajan oli täytynyt ymmärtää tilausasiakirjojen, kirjeenvaihdon ja puhelinkeskustelujen perusteella, että vastaaja piti vitamiinipitoisuuksia tuotteiden keskeisimpinä laatuominaisuuksina.\nKoska kantaja oli taannut tuotteidensa hyllyiäksi vähintään 30 kuukautta, vastaajalla oli perusteltua aihetta olettaa, että tuotteen hyllyiällä tarkoitettiin tuotteen olennaisten ominaisuuksien säilymistä koko kyseisen ajan.\nKantaja oli erehdyttänyt vastaajaa valmistamalla tuotteita, jotka ennakkotestissä vielä täyttivät laatuvaatimukset, mutta joiden ominaisuudet kantajan tieten nopeasti alkoivat heiketä. Kantaja ei ollut noudattanut vastaajan vaatimusta lisätä riittävästi A-vitamiinia riittävien pitoisuuksien varmistamiseksi.\nA-vitamiinipitoisuuksien tuli olla vaihteluvälillä 1.000-3.000 IU/g. Vaihteluväli oli näin suuri, koska vastaaja oli varautunut siihen, että A-vitamiinin häviäminen on 20-30 prosentin luokkaa.\nKantajan toimittamat voiteet ja geelit eivät olleet tilaussopimuksen mukaisia, vaan toimitetut tavarat oli virheellisiä, koska ne eivät täyttäneet tilaussopimuksessa asetettuja laatuvaatimuksia vähimmäisvitamiinipitoisuuden osalta ja kun virhettä oli pidettävä olennaisena.\nTuotteiden A- ja E-vitamiinipitoisuudet olivat tuotteiden ainoat laatuominaisuudet, joista tilaussopimuksessa oli nimenomaisesti sovittu.\nKoska kantaja oli valmistanut myös tilauksen 10/92 tarkoittamat tuotteet jo saman vuoden huhtikuussa yhtä aikaa ja samasta raaka-aineseoksesta kuin tilauksen 9/92 tuotteet, VTT:ltä 8.10.1992 saatujen testitulosten myötä kävi selväksi, että myös tilauksen 10/92 tuotteet olivat jo tuolloin vastaavasti virheellisiä. Tavarat oli määrä toimittaa vastaajalle saman vuoden loppupuolella, jolloin oli selvää, että tilanne olisi vain pahentunut ajan myötä, eli A-vitamiinipitoisuudet voiteissa olisivat pudonneet vielä testituloksistakin. Koska näin ollen oli selvää, etteivät tilauksen 10/92 tarkoittamat tuotteet tulisi vastaamaan tilaussopimuksessa sovittuja laatuvaatimuksia, vastaaja ilmoitti oikeutetusti kantajalle 10.11.1992 purkavansa kaupan vielä toimittamattoman tilauksen 10/92 osalta. Vastaaja on tehnyt kantalle YK:n kauppalain 72 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ennakkoilmoitukset.\nVastaajan käsityksen mukaan myös Wienin yleissopimuksen 73 artiklan 2 kohta soveltuu nyt käsiteltävänä olevaan tapaukseen. Kantaja on virheellisellä toimituksellaan antanut vastaajalle perustellun aiheen olettaa, että myös tulevien osatoimitusten suhteen tulee tapahtumaan olennainen sopimusrikkomus. Koska kantaja oli valmistanut tilauksen 10/92 tarkoittamat tuotteet samasta raaka-aineseoksesta tilauksen 9/92 tarkoittamien tuotteiden kanssa, oli VTT:n testitulosten myötä selvää, että tulevat tuotteet olisivat virheellisiä. Vastaajalla on siis selkeästi ollut 73 artiklan mukainen kaupanpurkuoikeus. 73 artiklassa ei edellytetä ennakkoilmoituksen tekemistä kaupan purusta. Koska tavaran virhe on johtunut tavaran keskeisimmän laatuominaisuuden puutteellisuudesta, täyttää kantajan sopimusrikkomus ilmiselvästi Wienin yleissopimuksen 25 artiklan mukaiset edellytykset, joiden nojalla sopimusrikkomus katsotaan olennaiseksi. On selvää, että myös kantaja on ymmärtänyt testitulosten myötä tuotteensa sopimuksenvastaiseksi. Ilmeistä tosin on, ettei kantaja alun alkaenkaan ole tosissaan pyrkinyt tekemään tuotteista sellaisia, että ne vastaisivat sopimuksessa asetettuja laatuvaatimuksia.\nMinkäänlaiset kohtuusnäkökohdat eivät puolla sitä seikkaa, että vastaajan olisi kaupan purkamisen sijasta pitänyt antaa kantajalle mahdollisuus yrittää kaupan korjaamista. Sovittuihin laatuvaatimuksiin oli pyritty usean vuoden ajan ja edelleen kantaja petti odotukset. Vastaajalla ei ollut minkäänlaista syytä olettaa, että kantaja pystyisi tai tosissaan pyrkisi täyttämään laatuvaatimukset. Kantaja tarjoutui muuttamaan tuotettaan vasta saatuaan vastaajan ennakkoilmoituksen kaupan purusta 22.10.1992. Kantaja ei olisi kyennyt korjaamaan tavaraa Wienin yleissopimuksen 37 artiklan edellyttämällä tavalla aiheuttamatta vastaajalle kohtuutonta haittaa ja epävarmuutta. Ei olisi ollut kohtuullista velvoittaa vastaajaa suostumaan siihen epävarmuuteen, jonka korjaamisvelvollisuuden myöntäminen kantajalle olisi aiheuttanut.\nUusi kompositio olisi edellyttänyt uusien 30 kuukauden testien tekemistä eikä vastaaja olisi voinut ottaa vastaan testaamattomia tuotteita.\nVastaaja oli reklamoinut testituloksista 8.10.1992 ilmenneistä virheistä heti tiedon saatuaan 15.10.1992 ja pyytänyt selvitystä laatuvirheestä sekä 16.10.1992 korvaavaa toimitusta tilauksen 9/92 osalta. Tässä vaiheessa vastaaja ja L olivat toivoneet, että kantaja pystyy toimittamaan laatuvaatimukset täyttävät tuotteet. Tällöin ei kaupanpurkua tiedetty välttämättömäksi. Vastaaja oli antanut 22.10.1992 ennakkoilmoituksen purusta tilauksen 10/92 osalta. Vastaaja oli vahvistanut kaupan purkamisen 10.11.1992, koska purkaminen oli ollut ainoa vastaajan käytettävissä ollut kohtuullinen reagointitapa. Yhteisymmärrystä osapuolten välille ei ollut voinut syntyä, koska kantajalla ei ollut tarjota korvaavia tuotteita virheellisten tilalle. Tilauksen 9/92 tarkastuksen yhteydessä huhti/toukokuussa 1992 vastaajalla oli ollut perusteltu syy olettaa, että kantaja oli myös vitamiinipitoisuuksien ja niiden kokonaishävikin suhteen onnistunut valmistamaan laatuvaatimukset täyttäviä tuotteita, joten lähetysmääräyksen antaminen 15.9.1992 oli ollut selvää, koska testi toukokuussa 1992 oli ollut virheetön. Vastaajalla ei ollut syytä olettaa, että laatu huononisi toukokuun testituloksista. Virheitä ei olisi voitu havaita ns. vastaanottotarkastuksessa.\nVastaajan kannanotot vaadittujen määrien osalta\nKanteessa vaadittujen määrien osalta vastaaja on lausunut seuraaavaa:\n- kanteen kohdat 1/1 ja 1/2 on myönnetty määriltään oikeiksi\n- kanteen kohta 1/3 on kiistelty, kun ei ole saatu selvitystä siitä, että kustannuksiin ei sisältyisi kuluja tilauksesta 9/92 ja kun ei ole selvitystä siitä, miten paletit oli laskettu\n- vastaaja ei ole kiistänyt kanteen kohdan 1/4 korkovaatimusta määrällisesti\n- vastaaja on myöntänyt määrällisesti kanteen kohdasta 1/5 10.307,60 Sveitsin frangia\n- vastaaja on kiistänyt kohdan 1/6 vaatimuksen määrällisesti, koska tavaraa ei ollut hävitetty ja koska kustannuksista ei ollut esitetty selvitystä\n- vastaaja on kiistänyt määrällisesti lisäksi kanteen kohdat 2/1-2 selvittämättöminä\nVäitetty viivyttely tilauksen 10/92 toimitusmääräyksen antamisessa\nVastaajan väitetyn myötävaikutusvelvollisuuden laiminlyönnin johdosta, sillä perusteella, että vastaaja olisi viivytellyt tilausta 10/92 koskeneen lähetysmääräyksen antamista, käräjäoikeus toteaa, että tilaukset on tehty kahdella eri asiakirjalla ja kun tilauksessa 9/92 toimitusaika on täsmällisesti määritelty ("latest week 18/92"), tilauksessa 10/92 se on jätetty avoimeksi ("will be agreed later on"). Edelleen voidaan todeta, että molempia tilauksia koskevan ensimmäisen sivun sanamuodon mukaan vastaaja kehottaa kiirehtimään pakkausmateriaalin tilaamista nimenomaan liittyen ensimmäisen tilauksen mahdollisimman nopeaan tapahtumiseen. Näitä molempia tilauksia koskenut kantajan vastaus on tosin annettu samassa asiakirjassa. Sen perusteella, huomioon ottaen myös asianosaisyhtiöiden välinen muu kirjeenvaihto kesän 1992 aikana, ei voi tehdä sitä johtopäätöstä, että vastaajan tekemän tilauksen 10/92 osalta toimitusaikaehto olisi muuttunut siitä, mitä se oli ollut tilauskirjeessä 26.2.1992. Kyseisessä kantajan vastauksessakin puhutaan kahdesta toimituksesta, joista toisen osalta on maininta ainoastaan siitä, mihin ajankohtaan asti toimitus voi tapahtua vanhalla hinnalla. Selvää on vastauksen perusteella myös, huomioon ottaen siinä mainitut tuotemäärät, ettei se ole koskenut pelkästään tilausta 10/92, vaikka vastaukseen on viitteeksi niin merkitty. Kantajan vastaus ei ole siten sisältänyt toimitusaikaehtoihin ainakaan tilauksen 10/92 osalta muutosta, johon vastaajan olisi tullut jotenkin reagoida.\nSamasta raaka-aineseoksesta valmistamista koskevien tilausasiakirjojen lausumien perusteella ei kantaja ole myöskään voinut perustellusti päätellä, että molempia tilauksia koskien tuotanto olisi tullut saattaa loppuun jo ennen keväisiä VTT:n testejä, kun lausumat samasta raaka-aineseoksesta valmistamisesta on kirjattu erikseen molempiin tilauksiin eikä sen siten voi tulkita tarkoittavan enempää kuin että kyseistä tilausta koskevat tuotteet tuli tehdä yhdestä raaka-aineseoksesta, kun lisäksi otetaan huomioon, ettei tilauksissa ole määritelty tarkemmin testien ajankohtaa eikä senkään johdosta voi päätellä, että testit molempien tilausten osalta olisi tullut tehdä samanaikaisesti.\nB:n ja R:n keskenään ristiriitaiset kertomukset huomioon ottaen on jäänyt myöskin näyttämättä, että R olisi puhelimitse vahvistanut B:lle jälkimmäisen tilauksen toimitusajankohdaksi elokuun 1992 tai jonkun muun täsmällisen ajankohdan.\nR:n, N:n ja A:n kertomusten perusteella voidaan niinikään pitää selvitettynä, että vastaajan ja L:n taholla ei vielä tilausten tekoajankohtana pystytty arvioimaan tuotesarjan menekkiä siten, että toisen tilauksen osalta olisi jo silloin kyetty määrittämään tarkemmin toimitusajankohta.\nKun otetaan huomioon, että tilausta 10/92 edelsi tilauksen 9/92 toimittaminen, käräjäoikeus katsoo, että tilauksen 10/92 lähetysmääräys on annettu myös kohtuullisessa ajassa, kun se on tehty noin puolen vuoden kuluttua sopimuksen solmimisesta.\nEdellä esitettyjen seikkojen perusteella käräjäoikeus pitää selvitettynä, ettei vastaaja ole vastuussa siitä, että kantaja on halunnut tulkita tilauksen 10/92 toimitusajankohdan aikaisemmaksi kuin mihin vastaaja on tosiasiassa sitoutunut tai mihin sen voidaan kohtuudella katsoa olevan velvollinen.\nTavaran väitetystä virheellisyydestä\nAsiassa on riidatonta, että vastaaja oli tilauksissaan 9/92 ja 10/92 edellyttänyt VTT:lla testattavien näytteiden sisältävän tilausasiakirjojen osoittamat A-vitamiinimäärät ja että VTT:n testissä 4.5.1992 A-vitamiinipitoisuudet olivat vaadituissa vaihteluväleissä kaikilla viidellä tuotteella.\nKantaja on katsonut kyseisten tuotteiden keskeisiksi ominaisuuksiksi toisaalta että ne kelpaavat ihonhoitovalmisteiksi ja toisaalta että tuotteisiin ovat sisältyneet tuoteselostuksesta ilmenevät aineet. Vastaajan esittämä henkilötodistelu (R, N, A) tukee käsitystä siitä, että L Oy ja vastaaja olivat halunneet nimenomaan tilata kantajalta vitamiinivoiteita eikä muita ihovoiteita, joita kuultujen henkilöiden kertoman mukaan oli jo riittävästi L:n tuotevalikoimassa. Mainittujen henkilöiden kertomusten perusteella samoin kuin esitetyn asiakirjaselvityksen perusteella on niinikään selvitetty kantajan tienneen, että L Oy oli lopullinen ostaja ja että tilaukset tapahtuivat sen toivomusten mukaisesti. Sinänsä asiassa ei luonnollisestikaan ole myyjän vastuun kannalta merkitystä niillä seikoilla, mitä vastaajan tai L Oy:n taholta oli esitetty tuotteiden ominaisuuksista apteekeille tai kuluttajille myyjän tietämättä.\nA- ja E-vitamiinipitoisuudet olivat tilausasiakirjojen mukaan ainoat niihin sisältyneet laatuvaatimukset. Lisäksi osoittavat kantajan telefaxilmoitus vastaajalle 13.8.1991 koskien vuoden 1991 toimitusta ja vastaajan telefax 22.1.1992 kantajalle, jossa vastaaja on kiinnittänyt kantajan huomiota vitamiinin imeytymiseen ja sen lisäämistarpeeseen, vastaajan kiinnittäneen jo aiemmin kantajan huomiota nimenomaan tuotteiden vitamiinipitoisuuksiin.\nVTT:n testeissä vaadittujen A-vitamiinipitoisuuksien ja edellä mainittujen muiden todisteiden perusteella käräjäoikeus pitää selvitettynä, että vastaaja piti kyseisten tuotteiden keskeisenä ominaisuutena niiden A-vitamiinipitoisuuksia ja että kantajan oli täytynyt tulla tästä tietoiseksi.\nMitä sitten tulee kysymykseen siitä, onko jotain edellytyksiä A-vitamiinin säilyvyydestä tullut tilauksia 9/92 ja 10/92 koskeneiden sopimusten osaksi, voidaan todeta, että vastaaja on vedonnut lähinnä 21.12.1992 päivättyyn kantajan 15-kohtaiseen vastaukseen koskien vastaajan tiedustelua ja erityisesti sen kohtaa 2, jossa kantaja on ilmoittanut tuotteidensa hyllyiän olevan vähintään 30 kuukautta. Sinänsä ei ole esitetyn selvityksen perusteella poissuljettua, etteikö kaikissa tuotteissa olisi säilynyt jotain määriä A-vitamiinia 30 kuukauden ajan. Samoin voidaan pitää selvitettynä, että tuotteet olisivat säilyneet koko hyllyiän ajan sinänsä käyttökelpoisina ihonhoitovalmisteina.\nKantaja on kertonut ymmärtävänsä hyllyiällä sitä, että tuote säilyy asianmukaisesti säilytettynä tavanomaisissa tai kohtuudella ennakoitavissa käyttöolosuhteissa ja täyttää vaaraa terveydelle aiheuttamatta alkuperäistä käyttötarkoitustaan. Kantajan mukaan hyllyiän ilmoittaminen ei ole sisältänyt ilmoitusta vitamiinien säilymisestä vastaavan ajan. Vastaaja puolestaan on katsonut säilyvyysajan ilmoittamisen tarkoittavan ilmoitusta tuotteen säilymisestä keskeisiltä ominaisuuksiltaan vaatimukset täyttävinä koko annetun hyllyiän ajan.\nAsiassa ei ole puolin tai toisin esitetty täysin selkeää näyttöä siitä, mikä Sveitsin lainsäädännön tai käytännön mukaan on hyllyikäkäsitteen sikäläinen sisältö.\nKantajan todistajana kuulema saksalainen M on kertonut käsityksenään hyllyikäkäsitteen sisällöstä Sveitsissä ensinnäkin, että tuote ei saa ilmoitetun hyllyiän aikana muuttaa säilyvyyttään tai ominaisuuksiaan. Edelleen kysyttäessä M on kertonut olevan normaalia, että tuote täyttää hyllyiän, jos se on käyttökelpoinen alkuperäiseen tarkoitukseensa silloinkin, kun sen on sisällettävä tarkemmin määräämätön määrä vitamiinia.\nN on kertonut käsityksenään hyllyiän tarkoittavan aikaa, jonka tuotteen kaikki keskeiset ominaisuudet säilyvät ja jonka ilmoittaminen perustuu valmistajan tekemiin säilyvyystesteihin.\nTodistaja A on kertonut käsityksenään, että säilyvyysajan ilmoittaminen koskee tuotteen fysikaalista, mikrobiologista ja kemiallista säilyvyyttä. Siten A:n mukaan hyllyiän ilmoittaminen vähintään 30 kuukaudeksi on tarkoittanut myös A-vitamiinien säilymistä raja-arvojen välissä hyllyiän ajan. Edelleen A on ilmoittanut olevan alan tapa, että hyllyikäilmoitus koskee kosmeettisissa tuotteissa niiden kaikkia ominaisuuksia.\nKun otetaan huomioon erityisesti A:n kertomus, jonka L Oy:n tuotekehityksestä vastanneena tuotepäällikkönä täytynee olla tietoinen siitä, onko hyllyikäkäsitteellä yleinen kansainvälinen sisältö sekä siitä, mikä käsitteen sisältö on, ja kun kantaja ei ole esittänyt tästä asiasta riittäväksi katsottavaa vastanäyttöä, käräjäoikeus pitää selvitettynä. että kantajan 21.12.1990 päivätyssä telefaxissa vastaajalle antama ilmoitus tuotteidensa 30 kuukauden säilyvyydestä on koskenut myös niiden A-vitamiinipitoisuuksia.\nKun kantaja ei ole väittänytkään antaneensa vastaajalle tuon ilmoituksen jälkeen muunlaista tietoa tuotteidensa hyllyiästä, käräjäoikeus pitää selvitettynä, että hyllyikäilmoituksellaan kantaja oli sitoutunut siihen, että kanteessa tarkoitettujen tuotteiden A-vitamiinipitoisuudet säilyvät koko hyllyiän ajan tilaajan edellyttämien pitoisuuksien mukaisissa vaihtelurajoissa. Vastaajan väittämää siitä, että myös kantajan oli tullut ymmärtää vastaajan pitäneen keskeisenä edellytyksenä A-vitamiinimäärien säilymistä vaaditulla tasolla koko hyllyiän ajan, tukee myös se, ettei kantaja ole pystynyt esittämään hyväksyttävää perustetta sille, miksi vastaajalle olisi riittänyt A-vitamiinimäärien ilmeneminen vain testeissä ennen tavaratoimituksia ilman, että niiden säilymisellä samalla vähimmäistasolla myös tuotteiden käyttöaikana olisi ollut merkitystä, kun lisäksi otetaan huomioon, että esitetyn selvityksen mukaan (R:n, N:n ja A:n kertomukset) vitamiinituotteiden hinnat olivat tavallisten ihovoiteiden hintoja korkeammat. Huomioon ottaen N:n ja erityisesti A:n kertomukset käräjäoikeus ei pidä pelkästään M:n kertomuksen perusteella selvitettynä, etteikö koko hyllyiän ajan edellytetyn vähimmäismäärän A-vitamiinia sisältäneitä tuotteita olisi ollut mahdollista valmistaa, kun A-vitamiinipitoisuuden sallittu vaihteluväli oli niin laaja ja kun kantajakin oli onnistunut siinä tuotesarjan kolmen tuotteen osalta.\nSallittu vaihteluväli huomioon ottaen myöskään sillä vastaajan tiedossa olleella ja esitetyn selvityksen mukaan alalla yleisestikin tiedetyllä seikalla, että A-vitamiinin osalta tapahtuu ajan myötä hajoamista, ei ole asiassa merkitystä. Ratkaisevaa merkitystä ei voi olla myöskään sillä seikalla, että tuoteselosteissa ei ollut edellytetty vitamiinien määrien ilmoittamista, kun R:n ja erityisesti A:n kertomuksen perusteella voidaan päätellä, ettei niiden määriä yleensäkään ilmoiteta, vaan ainoastaan laadullisesti ne ainesosat, joista tuote koostuu.\nEdellä esitetyn perusteella ja kun otetaan huomioon kantajan vakuuttelut siitä, että se kykenee saavuttamaan vaaditut vitamiinipitoisuusarvot (kantajan telefaxit vastaajalle 21.5.1991 ja 13.8.1991), ei ostajan asiana ole ollut tarkemmin selvittää sitä, miten myyjä tulee tuotteiden valmistuksen hoitamaan. Näin ollen olosuhteista ei voida katsoa ilmenevän, ettei ostaja olisi jättänyt myyjän asiantuntemuksen ja arvioinnin varaan sitä, miten se vaaditut A-vitamiinimäärät saavuttaa ja miten niiden vaadittu säilyvyys toteutetaan.\nKun sopimuksen kohteena olleista viidestä tuotteesta kahden eli päivävoiteen ja liposomigeelin osalta olivat vitamiinipitoisuudet pudonneet VTT:n testeissä 8.10.1992 päivätyn tuoteselostuksen mukaan niin, että päivävoiteen A-vitamiinipitoisuus oli enää 750 IU/g ja liposomigeelin enää 340 IU/g, voidaan pitää selvitettynä, että näiden tuotteiden osalta tavara ei ole ollut sopimuksen mukaista ja että mainitut kaksi tuotetta eivät ole soveltuneet vastaajan edellyttämään erityiseen tarkoitukseen, jonka seikan edellä esitetyn perusteella on katsottava tulleen kantajan tietoon riittävän selvästi.\nKantajan tarjoamaa, varallisuusoikeudellisen lupauksen tulkintaan liittyvää ns. minimisääntöä ei siten voida tähän tapaukseen soveltaa, kun edellä kerrotuilla perusteilla voidaan pitää selvitettynä, mitä oli sovittu.\nA-vitamiinimäärien jääminen kerrotuilta osin alle sovittujen määrien ei ole johtunut osaksikaan kantajan syyksi luettavasta seikasta, kun aiemmin edellä kerrotuilla perusteilla vastaajan ei voida katsoa viivytelleen tilauksen 10/92 suorittamisessa toimitusaikaa koskevan ehdon vastaisesti.\nKun A-vitamiinipitoisuuksissa oli kyse tuotteiden keskeisestä ominaisuudesta ja kun mainittujen kahden tuotteen osalta kyse oli selvästi alle vaaditun jääneistä vähimmäisarvoista ja kun esitetyn selvityksen (R:n, N:n ja A:n kertomukset) mukaan kyse oli yhdessä myytävästä tuotesarjasta, jonka myyntiä yhtenä kokonaisuutena apteekit olivat edellyttäneet, käräjäoikeus katsoo selvitetyksi, että kantaja oli syyllistynyt olennaiseen sopimusrikkomukseen.\nKun testitulokset lokakuussa 1992 koskien tilausta 9/92 osoittivat, että tavara olennaisesti poikkesi siitä, mitä oli sovittu ja kun heinäkuun 1992 lopulla vastaajan tietoon oli tullut, että myös tilaus 10/92 oli tehty samasta raaka-aineseoksesta, vastaaja on katsonut, että sillä on ollut YK:n kauppalain 73 artiklan mukaisesti perusteltua aihetta olettaa myös tilauksen 10/92 tulevan olemaan sovitusta olennaisesti poikkeavaa tai, vaikkei kyseistä perättäishankintaa koskevaa säännöstä sovellettaisikaan, vastaaja on joka tapauksessa katsonut käyneen 72 artiklan edellyttämällä tavalla selväksi, ettei kantaja pystyisi toimittamaan sovittua tavaraa tammikuun 1993 alkuun mennessä 14.9.1992 annetun tilausmääräyksen mukaisesti.\nKantaja on telefaxissaan vastaajalle 28.10.1992 ilmoittanut pystyvänsä H-La R:n avulla ja reseptuurin muutoksen avulla saavuttamaan ja takaamaan optimaalisen A-vitamiinin tason. M:n kertoman mukaan reseptuurin muutos olisi tarkoittanut sitä, että tuote olisi ollut kemialliselta koostumukseltaan täysin sama, A-vitamiinia olisi käytetty ainoastaan eri muodossa. Edelleen M on kertonut, että uuden reseptuurin aiheuttavat muutokset ovat yleensä marginaalisia. Tällaisten muutosten vaatimat testit voidaan M:n ja myös B:n kertoman perusteella tehdä muutamassa päivässä.\nKuitenkin edellä kerrotun perusteella tuotteiden olisi tullut säilyttää asetettu A-vitamiinin vähhimmäistaso koko hyllyiän ajan. R:n, N:n ja myös A:n kertomusten perusteella voidaan päätellä, että A-vitamiinien säilyvyyden takaaminen olisi edellyttänyt lähes koko taatun säilymissajan kestävien testien tekemistä. N:n kertoman mukaan testausaikaa voidaan lyhentää testaamalla korkeammassa lämpötilassa, mutta silloinkin säilyvyystestit veisivät vähintään 15 kuukautta. M:nkään kertomus ei tue käsitystä, että kantaja olisi käytettävissään olleessa varsin lyhyessä ajassa (runsaat kaksi kuukautta) kyennyt valmistamaan uudet tuotteet tai muuttamaan vanhoja siten, että A-vitamiinin säilyvyys olisi voitu taata. Kun kantajan telefaxin 28.10.1992 perusteella eikä muutoinkaan vastaaja ei siten ollut saanut mitään takeita siitä, että kantaja voisi kyetä toimittamaan vuoden 1992 lopulla sopimuksenmukaisia vitamiinituotteita, joiden kaikkien osalta se pystyisi takaamaan myös A-vitamiinipitoisuuksien säilyvyyden sovituissa vaihteluväleissä, vastaajalla ei ollut ollut mitään aihetta olettaa, että kantaja kykenisi lähelläkään sovittua toimitusaikaa toimittamaan sovittuja tuotteita myös A-vitamiinin säilyvyyden suhteen. Näin ollen käräjäoikeus katsoo käyneen selväksi YK:n kauppalain 72 artiklan 1) kappaleen edellyttämällä tavalla jo ennen tilauksen 10/92 toimittamisajankohtaa, että kantaja tulee sen osalta syyllistymään olennaiseen sopimusrikkomukseen. Kun telefax 28.10.1992 ei ole sisältänyt mitään takeita kantajan toimituskyvystä, ei se ole myöskään voinut merkitä kantajan väittämää yhteisymmärrystä osapuolten välillä.\nMenettelystä kaupan purussa\nEsitetty asiakirjaselvitys (vastaajan telefaxit kantajalle 15., 16. ja 22.10.1992) osoittaa, että vastaaja oli ensin tiedottanut kantajaa VTT:n syksyllä tekemien testien tuloksista, pyytänyt sitten kantajalta korvaavaa toimitusta tilausta 9/92 koskien ja edelleen 22.10.1992 muun muassa ilmoittanut L:n vaativan seuraavaan toimitukseen (tilaus 10/92) tarkoitettujen tuotteiden vitamiinipitoisuuden ilmoittamista sille aivan lähitulevaisuudessa. Edelleen telefaxin 22.10.1992 mukaan vastaaja on ilmoittanut kantajalle, että mikäli vitamiinipitoisuudet eivät ole vaatimusten mukaisia, L tulee perumaan tilauksensa ja vaatimaan korvausta.\nKuten edellä on todettu, on jutussa esitetyn selvityksen mukaan kantaja ollut tietoinen siitä seikasta, että L Oy oli lopullinen ostaja, samoin kuin siitä, että tilaukset tapahtuivat sen toivomusten mukaisesti. Huomioon ottaen tämä seikka sekä mainitun telefaxin 22.10.1992 sisältö käräjäoikeus katsoo näytetyksi, että vastaaja oli YK:n kauppalain 72 artiklan 2) kappaleen tarkoittamalla kohtuullisella tavalla ilmoittanut kantajalle purkuaikomuksestaan. Tämän vuoksi ja kun aiemmin kerrotuin tavoin kantajan kyvyttömyys sopimuksen mukaisen tuotteen toimittamiseen oli käynyt selväksi, ei asiassa ole merkitystä sillä, oliko tilausten 9/92 ja 10/92 osalta ollut kysymys YK:n kauppalain 73 artiklan mukaisesta perättäishankinnasta.\nTavaran tarkastamis- ja reklamaatiovelvollisuudesta\nRatkaisevaa on lisäksi tilausta 10/92 koskevaa vastaajan purkuoikeuteen vetoamisen hyväksyttävyyttä arvioitaessa kysymys siitä, olisiko vastaajan tullut aikaisemmin ryhtyä toimenpiteisiin varmistuakseen siitä, että tavara niin tilauksen 9/92 kuin 10/92 osalta tulee olemaan sovitunlaista, kun otetaan huomioon, että kevään testeissä liposomigeelin A-vitamiinipitoisuus oli ollut 1200 IU/g ja päivävoiteen 2400 IU/g ja että kesäkuun lopulla vastaajalle oli selvinnyt, että molempia tilauksia koskeneet tuotteet oli valmistettu samasta raaka-aine-erästä ja kun vastaaja oli telefaxilla 22.1.1992 ilmoittanut kantajalle vitamiinia imeytyvän liposomiin 20-30 prosenttia muutaman kuukauden kuluessa, jolloin A-vitamiinipitoisuuden havaittavuus testeissä laskee sekä kun vastaaja on muutoinkin ilmoittanut tietävänsä vitamiinin hajoamisen olevan kaikkiaan 20-30 prosentin luokkaa ja kun vielä otetaan huomioon, että vitamiinipitoisuuksien säilyminen riittävänä oli vastaajalle tuotteiden keskeinen ominaisuus. Kysymys on siten siitä, olisiko vastaajan kesäkuun 1992 loppuun mennessä saamiensa tietojen perusteella tullut välittömästi tarkastaa tavaran vitamiinipitoisuudet esimerkiksi pistokokein saatuaan tilauksen 9/92 toisen erän 7.8.1992 ja sitten tarvittaessa reklamoida kantajalle.\nTältä osin voidaan ensinnä todeta, viitaten edellä tavaran virhettä koskeviin perusteluihin, että ostajan on katsottava jättäneen myyjän asiantuntemuksen ja arvioinnin varaan sen, miten myyjä aikoo saavuttaa vaaditun vitamiinitason ja niiden säilyvyyden.\nEdelleen voidaan todeta, että kevään 1992 VTT:n testien perusteella ei vastaajalla ollut ollut mitään syytä epäillä päivävoiteen osalta, ottaen huomioon sitä koskeneet testitulokset, että vitamiinipitoisuudet putoaisivat alle sovitun vähimmäismäärän. Liposomigeelin osalta 20-30 prosentin pudotus testituloksesta olisi tosin merkinnyt A-vitamiinipitoisuuden putoamista 40-160 IU/g alle sovitun vähimmäisarvon. Telefaxissa 22.1.1992 puhutaan L:n pyynnöstä vitamiinien lisäämiseksi. Kyseisen telefaxin allekirjoittanut N on todistajana kertonut, että ilmoitus vitamiinin 20-30 prosentin imeytymisestä ei ollut perustunut tutkimuksiin, vaan nyrkkisääntöön ja että vastaaja oli olettanut kantajan tietävän, miten asia on. Edelleen voidaan todeta, että kyseinen telefax ei ollut liittynyt vuoden 1992 tilauksiin vaan vuoden 1991 tilaukseen. Lisäksi asiassa esitetyn selvityksen mukaan vitamiinien hajoamista oli mahdollista hidastaa lisäämällä ns. "jarruja@.\nEdellä kerrotuilla perusteilla ja erityisesti kun kantajan tehtävänä tuotteen valmistuttajana oli ollut huolehtia siitä, että vitamiinipitoisuudet pysyvät sovituissa rajoissa ja kun vastaajan on täytynyt voida luottaa siihen, että kantaja tämän tehtävänsä tavalla tai toisella hoitaa sekä kun vastaaja on voinut olettaa kantajalla olleen\nkäytettävissään muitakin keinoja vitamiiniarvojen säilymisen takaamiseksi kuin pelkästään vitamiinimäärien lisääminen, käräjäoikeus katsoo, ettei vastaajan pelkästään liposomigeeliä koskeneen näytteen varsin alhaisen arvon perusteella ollut aihetta ryhtyä erillisiin pistotarkastuksiin välittömästi 7.8.1992 tapahtuneen tilauksen 9/92 osatoimituksen johdosta, kun arvot kevään testeissä olivat joka tapauksessa yli sovitun vähimmäismäärän. Näin ollen, kun vasta 8.10.1992 saadut VTT:n testitulokset osoittivat vitamiinipitoisuuksien jääneen alle sovitun, vastaajan on katsottava telefaxillaan 15.10.1992 suorittaneen reklamaation kohtuullisessa ajassa.\nEdellä kerrotuilla perusteilla käräjäoikeus pitää selvitettynä, että vastaajalla oli ollut oikeus tilausta 10/92 koskeneen kaupan purkuun ja että vastaajan ei voida katsoa kaupan purkamisessa syyllistyneen YK:n kauppalain säännösten vastaiseen menettelyyn.\nKanne hylätään. Kantaja velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut 162.185,50 markkaa korkoineen kuukauden kuluttua ratkaisun antamispäivästä lukien. Oikeudenkäyntikuluille tuomittu korko on seitsemän prosenttia yli kulloinkin voimassa olevan Suomen pankin viitekoron.\nYK:n kauppalaki 35, 49 ja 72 artikla\nOikeudenkäymiskaari 21 luku 1 '\n30.06.1998 s 96/1215\nHelsingin käräjäoikeus 5 os. 11.6.1996 no 19067 (95/11481)\nASIA Sopimusrikkomukseen perustuva vahingonkorvaus\nVALITTAJA EP S.A., Sveitsi\nVASTAAJA FP Oy, Espoo\nEP S.A. on toistanut kanteensa ja vaatinut ensisijaisesti, että hovioikeus vahvistaa FP Oy:n peruneen lainvastaisesti 26.2.1992 tekemänsä tilauksen ja velvoittaa FP Oy:n ottamaan vastaan toimituksen ja suorittamaan kauppahinnan 671.450 markkaa, tai toissijaisesti, mikäli FP Oy:tä ei velvoiteta maksamaan kauppahintaa, että se velvoitetaan suorittamaan EP S.A.:lle vahingonkorvaukseksi 654.250,90 markkaa tai käräjäoikeuden tuomiossa selostetun kohdan 2 vaihtoehtoisen korvauslaskelman perusteella hankintakustannuksista 523.657,45 markkaa ja hallintokuluista 115.204,74 markkaa. EP S.A. on lisäksi vaatinut FP Oy:n velvoittamista suorittamaan sille käräjäoikeuden tuomion 1/2-1/6 kohdissa kerrotut määrät. Siinä tapauksessa, että FP Oy velvoitetaan ottamaan vastaan tavaratoimitus, EP S.A. ilmoittaa luopuvansa hävittämiskuluja koskevasta käräjäoikeuden tuomion 1/6 kohdassa selostetusta 19.980 markan vaatimuksestaan. EP S.A. on vielä vaatinut, että FP Oy velvoitetaan korvaamaan sen oikeudenkäyntikulut käräjäoikeuden osalta 279.740,68 markalla ja hovioikeuden osalta 24.100 markalla.\nFP Oy on vastannut valitukseen ja vaatinut korvausta vastauskuluistaan 13.908 markkaa korkoineen.\nEP S.A. on 17.7.1996 ja 18.7.1997 toimittanut hovioikeudelle lisäkirjelmän liitteineen ja viimeksi mainitussa kirjelmässä pyytänyt, että hovioikeudessa toimitetaan suullinen käsittely todistajien kuulemiseksi.\nFP Oy on antanut siltä EP S.A.:n suullisen käsittelyn toimittamista koskevan vaatimuksen johdosta pyydetyn vastauksen ja vaatinut korvaukseksi oikeudenkäyntikuluistaan hovioikeudessa yhteensä 27.084 markkaa.\nMainitut lisäkirjelmät liitteineen ovat saapuneet hovioikeuteen valituksen antamiselle säädetyn määräajan jälkeen. Niiden huomioon ottamiseen ei ole esitetty erityistä syytä. Sen vuoksi kirjelmät liitteineen jätetään huomiotta 17.7.1996 saapuneen kirjelmän kohdalta muilta osin kuin valituksessa mainittujen kirjoitusvirheiden osalta ja 18.7.1997 saapuneen kirjelmän kohdalta muilta kuin suullisen käsittelyn toimittamista koskevalta osin.\nKoska todistajien kuulemisella ei ole katsottava olevan saatavissa sellaista uutta selvitystä asiassa, että heidän kuulemisensa olisi tarpeen hovioikeudessa, suullisen käsittelyn toimittamista koskeva pyyntö hylätään.\nSyytä käräjäoikeuden tuomion muuttamiseen ei ole.\nEP S.A. velvoitetaan suorittamaan FP Oy:lle, nykyisin R GmbH, korvaukseksi vastauskuluista hovioikeudessa vastauksen ja hovioikeuden pyytämän selityksen laajuus ja niihin käytetty työmäärä huomioon ottaen kohtuulliset 8.000 markkaa. Korvaukselle on maksettava viivästyskorkoa siitä lähtien, kun kuukausi on kulunut hovioikeuden tuomion antopäivästä. Vuotuisen viivästyskoron määrä on kulloinkin voimassa oleva Suomen Pankin vahvistama viitekorko lisättynä seitsemällä prosenttiyksiköllä.\nValitusosoituksessa tarkoitettu määräaika valitusluvan pyytämiseen ja valituksen tekemiseen päättyy 31.08.1998\nRatkaisuun osallistuneet jäsenet: AR, AA ja MI\nRatkaisu on lainvoimainen\nAvgörandet har vunnit laga kraft


Korkean dynamiikan edittiä Lahden satamasta – Lepolandian Majakka\nKuopiossa räpsin pariin otteeseen talvisia HDR-kuvia laivoista (1 ja 2), nyt oli kyseinen puute korjattava Lahdesta. Vaikka laivoihin sopii rajumpikin HDR, niin nyt mentiin ”melko” realistisin käsittelyin. Nykyään HDR-kuvien ottaminen on paljon helpompaa kuin viisi vuotta sitten. Nyt ei kameraa enää tarvitse laittaa välttämättä jalustalle vaan kuvasarjojen ottamisen voi hoitaa käsivaralta kiitos 5D Mark IV:n nopean sarjatulen ja Aurora HDR 2018 -softan mahtavan hyvin toimivan kuvien kohdistuksen. Näitä pitäisi räpsiä useamminkin, jälki on yleensä aina mielenkiintoista.\nMikä oli photosoppaajan suosikkilaiva? No vastaus on tietenkin ”Edit!”. Päijänteen laivureiden alusrekisterin mukaan yläpuolen kuvan Edit-laiva on alunperin venäläisen kauppias Nikolai Nikolajevitsch Pertzoffin tilaama satamahinaaja, joka on kastettiin ensiksi nimellä Pervenetz (eka, ykkönen,esikoinen). Nimi sopi myös ilmeisen hyvin laivan tilanneen kauppiaan nimeen. Paraisten Kalkkivuori Oy, sittemmin Paraisten Kalkki, PARTEK, osti sen syksyllä 1907 kalkkiproomujen hinaajaksi 13.000:lla ruplalla. Kaupan jälkeen Pervenetz kastettiin uudelleen yhtiön toimitusjohtajan Emil Sarlinin vaimon Editin nimen mukaan. Nimi ei siis harmillisesti viittaa valokuvien ”editointiin”. Mikä sinua kiinnostaa tietää lisää laivan historiikista, se löytyy täältä.\nAino kuulostaa näin valokuvaajan korvaan paljon tavanomaisemmalta. Laivan tai sen nimen historiasta minulla ei ole mitään tietoa, Päijänteen laivurien alusrekisterissä oleva Aino näyttää toisenlaisenlaiselta, joten kyseessä on todennäköisesti nimikaima.\nSatamassa makaava komealla 40 mm tykillä varustettu rannikkovartiolaiva Koskelo on myynnissä. Myynti ei olisi värikkään historian omaavalle laivalle ensimmäisen, sillä Wikipedian mukaan Rajavartiolaitos huutokauppasi sen alun perin 16 000 markalla (halvalla!!!) 13. marraskuuta 1986. Heti seuraavana kesänä alus upposi Hangon pohjoispuolella Hästskärin saaren luona, jonne se oli hinattu. Alus kuitenkin nostettiin ja tuotiin Porvooseen 1989. Vuonna 1999 Jouni Tammelin, J-Team, osti aluksen ja toi sen ensin Niemen satamaan. Nykyään alus on Lahden satamassa, jossa se on ollut jo vuosia myynnissä – 2014 hinta oli 294 000 €, mutta vuonna 2016 se oli tippunut 196 000 €:oon. Mikä lie päivän hinta?\nYksi mielenkiintoinen nimi pisti vielä silmään: ”Rasvanki”. Päijänteen laivurien alusrekisterin kautta löytyvä historiikki ei avaa nimen alkuperää sen kummemmin, mutta sillä nimellä laiva on alunperin kastettu. Viittaakohan nimi rasvaan, vankiin vai mahdollisesti jopa molempiin? Laiva on ollut omistajavaihdoksen jälkeen välillä s/s Kivijärvi ja väliin m/s Jenny, mutta arvostan sitä, että alkuperäiseen, komealle kuulostavaan, nimeen on palattu.\nPois kävellessä piti vielä kuvata tätä jäätynyttä kaivurin kauhaa, jonka hampaat kiinnittivät huomioni. Hampaa näkyvät paremmin alemmassa kuvassa.\nCanon EOS 5D Mark IV HDR Lahti Laivat Sigma 24-105mm F4 DG OS HSM Art


Mikko Korhonen nousi kolmanneksi Hero Openissa - Golfpiste.com\nTeksti Sami Sarpakunnas Perjantaina 31. heinäkuuta 2020\nKorhonen jakaa oman kierroksensa jälkeen kolmatta sijaa. Kalle Samoojan vasta käynnistäessä kierrostaan on Tapio Pulkkanen omansa puolivälissä.\n”Hyvä kierros tänään. Vähän enemmän tuulta, joten olosuhteet olivat haastavat. Melkein 30 astetta lämmintä, niin kuula lentää kyllä pitkälle. Siinä yhtälössä mailavalintojen tekeminen oli tavallista haastavampaa, mutta ihan hyvin selvisin ilman suurempia kupruja. Kenttä alkaa kovettua kivasti, niin tulee jännä viikonloppu!” Korhonen kommentoi.\nSamassa tuloksessa Korhosen kanssa on neljä muuta pelaajaa, myös 707:ttä kilpailuaan kiertueella pelaava Miguel Angel Jimenez. Toisena, lyönnin kolmannen sijan jakavia pelaajia paremmin pelanneena on Ruotsin Alexander Björk.\nPerjantaina Korhosen kierros käynnistyi takellellen bogilla. Sen hän kuittasi iskemällä kolme peräkkäistä birdieä. Kaikkiaan birdiejä kertyi viisi ja bogeja kaksi. Birdieistä kolme syntyi par-viitosilla, molemmat bogit puolestaan par-nelosilla.\nKierroksen loppupuolella Korppa paitsi upotti komean birdien reiällä 17 myös pelasti muutamaan otteeseen parin erinomaisen puttaamisensa ansiosta. Hyvät otteet huomioitiin myös kisalähetyksessä, jossa Korhonen vilahteli useaan otteeseen.


Parhaat Kurssit Ruokakulttuurissa London Iso-Britanniassa 2017\nLiity ilmaiseksi Kurssi Ruokakulttuurissa London Iso-Britanniassa\nNäytä kaikki Kurssiopinnot Ruokakulttuurissa 2017 London Iso-Britanniassa\nYliopistot ja korkeakoulut asettaa omat pääsyvaatimukset korkeakouluopintoihin, joten ne vaihtelevat laajasti. Riippuen tietenkin opiskelija ehkä päästä korkea-asteen koulutuksen ammattialoja. Jos 'uudelleen hakemuksen tekemisen säätiö tutkintoa, saatat huomata, että työkokemus otetaan huomioon rinnalla mitään tutkintoja sinulla on. Jotkut korkeakoulut ja oppilaitokset tarjoavat säätiö Vuodet valmistautumista tiettyihin tutkintoihin. Ne yleensä Don 't johtaa erillinen perusteita, koska ne yksinkertaisesti saada sinut syöttää koulutusohjelman itse. Säätiö Years Aren 't ulottuville kaikkiin tutkintoihin kuitenkin.Ruokakulttuurin opinnoissa keskitytään ruuanlaiton ja erilaisten ruokien esillepanon eri osa-alueisiin. Opinnot voivat pitää sisällään myös seuraavia aihepiirejä käsitteleviä kursseja: ravitsemus, turvallisuus ja hygienia, keittiön johtaminen, kustannusten hallinta ja juoma- ja ruokajohtaminen.Koulutus Yhdistyneessä kuningaskunnassa on siirretty asian kunkin maan Yhdistyneen kuningaskunnan, joilla on erilliset järjestelmät eri hallitukset: Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on vastuussa Englannin ja Skotlannin hallitus, Walesin hallituksen ja Pohjois-Irlannin Executive vastaavat Skotlannissa , Walesin ja Pohjois-Irlannin osalta.Pyydä lisätietoa Kurssiopinnot Ruokakulttuurissa London Iso-Britanniassa 2017\nkurssiopintoja Ruokakulttuurissa London Iso-Britanniassa. Meidän viisi päivää Key ruoanlaittotaitoihimme kurssi on ihanteellinen niille, jotka ovat uusia ruoanlaitto tai ovat vähän kokemusta ja haluavat oppii taitoja ruoanlaittoon menestykseen.\nkurssiopintoja Ruokakulttuurissa London Iso-Britanniassa. Tämä hauska pakattu, viikon johdatus ruoanlaitto on täydellinen niille, joilla on intohimo ruokaa ja viihdyttävä ja ihanteellinen niille menossa kuudes muodossa tai osaksi työelämän. Täynnä käytännön vinkkejä ja tekniikoita orastava kokki ja päättyen hauskaa ja luovaa keitä pois kun opiskelijat laittaa uusi löytyi koetukselle\nLink to and share "Parhaat Kurssit Ruokakulttuurissa London Iso-Britanniassa 2017"


Poikkeamisen hakeminen :: Sibbo - Sipoo\nEtusivu :: Asuminen ja ympäristö :: Ympäristö :: Vesiasiat :: Jätevedet :: Poikkeamisen hakeminen\nJos siirtymäaika-alueella sijaitsevan jätevesijärjestelmän ympäristöön aiheuttama kuormitus on joko huomattavan vähäinen tai jätevesijärjestelmän uusimiseksi edellytetyt toimet ovat kokonaisuutena arvioiden kohtuuttomat kiinteistön haltijalle, voi kunnan ympäristönsuojeluviranomainen hakemuksesta myöntää enintään viiden vuoden määräajaksi kerrallaan luvan poiketa jätevesienkäsittelyn perustason puhdistusvaatimuksista (YSL 156 d §). Poikkeaminen on käsittelyjärjestelmäkohtaista.\nEdellytyksiä poikkeamisen hakemiselle\nJoko ympäristökuormituksen huomattava vähäisyys:\nLupaa poiketa on mahdollista hakea, jos jätevesistä ympäristöön kohdistuva kuormitus on vähäistä verrattuna hajajätevesiasetuksen mukaisiin asukaskohtaisiin kuormituslukuihin.\nKäytännössä kiinteistöllä asuvien lukumäärä ei voi olla enemmän kuin keskimääräinen kolmen henkilön asukasmäärä eli kiinteistöllä tulee asua vakituisesti vain 1-2 henkilöä. Lisäksi kiinteistöllä asutaan vain osan aikaa vuodesta ja silloinkin vähäisessä määrin.\nJäteveden laadun osalta tarkastellaan, onko kiinteistöllä käytössä esimerkiksi vesikäymälä tai erotteleva jätevesijärjestelmä.\nTai toimien kohtuuttomuus:\nLupaa poiketa on mahdollista hakea, jos tarvittava investointi olisi kiinteistön haltijalle kohtuuton. Poikkeaminen voidaan myöntää vain, jos toteutettavat toimet olisivat sekä kustannuksiltaan korkeita että teknisesti vaativia esim. maasto-olosuhteiden vuoksi.\nKohtuuttomuuden arvioinnissa viranomainen ottaa huomioon seuraavaa: 1) kiinteistön sijainti viemäriverkoston piiriin ulotettavaksi tarkoitetulla alueella; 2) kiinteistön haltijan ja kiinteistöllä vakituisesti asuvien korkea ikä ja muut vastaavat elämäntilanteeseen liittyvät erityiset tekijät sekä 3) kiinteistön haltijan pitkäaikainen työttömyys tai sairaus taikka muu näihin rinnastuva sosiaalinen suorituseste.\nHakemusasiakirjat toimitaan Sipoon kunnan ympäristövalvontaan postitse osoitteella Ympäristövalvonta, PL 7, 04131 Sipoon kunta. Hakemusasiakirjat voi toimittaa omalla vastuulla myös sähköpostitse osoitteella ymparisto(at)sipoo.fi. On syytä huomata, että sähköpostilla lähetetty hakemus ei kulje tietoverkossa suojatussa muodossa, joten salassa pidettävien tietojen tietoturva voi vaarantua.\nHakemuksessa tulee aina olla:\npoikkeamiskaavake jätevesien käsittelystä ja\nasemapiirros, josta ilmenevät rakennusten, jäteveden käsittelyjärjestelmien ja purkupaikkojen sijainnit sekä rajat ja talousvesikaivot (liite 1, vapaamuotoinen) sekä\njätevesijärjestelmän kuvaus (liite 2).\nLisäksi hakemukseen on aina liitettävä yksi tai useampi perustelu, jolla poikkeamista haetaan:\nselvitys kiinteistön jäteveden vähäisyydestä (liite 3A)\nselvitys kiinteistön liittämisestä jätevesiviemäriin (liite 3B)\nselvitys kiinteistön haltijoiden korkeasta iästä ja muista elämäntilanteeseen liittyvistä erityisistä tekijöistä (liite 3C)\nselvitys kiinteistön haltijoiden työttömyydestä, sairaudesta tai sosiaalisesta suoritusesteestä (liite 3D).\nPoikkeamishakemuksia ratkaistaan viranomaisessa vasta siirtymäajan loputtua, eli 31.10.2019 jälkeen.\nHakemuksen käsittelystä peritään ympäristönsuojeluviranomaisen taksan maksutaulukon mukainen maksu, joka tällä hetkellä on 342 euroa.\nPoikkeamishakemusta ei tule sekoittaa ns. automaattiseen ikävapautukseen (YSL 238 §), joka on lainsäädäntöön perustuva välitön vapautus eikä edellytä viranomaiselle tehtävää hakemusta.\nSipoon Vesi (yhteystiedot ja haja-asutusalueiden vesi- ja viemäriprojektit)


Monet täpärästi kuolemasta pelastuneet kertovat samanlaista tarinaa: jokin outo voima ohjasi heidät turvaan. Mitä aivoissamme äärimmäisen uhan alla tapahtuu, ovatko enkelikokemukset selviytymisrefleksin ilmentymiä? Näitä asioita pohdittiin TV1:n dokumentissa "Enkelit ja tiede". Luonnollisesti dokumentti suhtautui ihmisten enkelinäkyihin skeptisesti: "Monet uskovat, että kyseessä on Jumalan puuttuminen asioihin, mutta tiedemiesten mielestä salaisuus on ihmismielen syövereissä." Neurologian uskotaan selittävän tämän ilmiön 'mielekkäästi'.\nDokumentissa tuotiin esiin useita tapauksia, joissa ihmiset olivat kokeneet jonkin yliluonnollisen läsnäolon. Yksi tapauksista sattui Ron DiFrancescolle. Hän selvisi WTC-iskusta hengissä kertomansa mukaan 'jonkun' opastamana. Tulipalon riehuessa portaisiin paenneilta alkoi happi loppua. Sitten tapahtui jotain ihmeellistä, kertoo DiFrancisco: "Tunsin, että joku kutsui minua ja käski nousta ylös. En olisi halunnut sitä, mutta ääni käski. Se sanoi: 'Seuraa minua, niin autan sinut ulos.'" Ääni oli niin päättäväinen, että DiFrancesco sai voimia yrittää laskeutua savusta huolimatta. Palovammoja saaneena hän selvisi lopulta ulos.\nErään miehen auto törmäsi vastaantulevaan, syöksyi jokeen, ja kuljettaja luuli kuolevansa, koska ei päässyt ulos. Sitten hän tajusi, että hänen ja vaimon lisäksi autossa oli joku muu. "Tunsin sen heti. Niskakarvani nousivat pystyyn...se huusi ja käski minun jatkaa matkaa...se ohjasi minut ulos" Vaimo oli tapauksesta hämmästynyt, koska tiesi, ettei autossa ollut ketään muita.\nEräs vaikeuksiin joutunut vuorikiipeilijä kertoi: "Tunnustin vaimolleni, että tuskin olisimme selvinneet ilman sitä saksalaisopasta, joka liittyi seuraamme. Vaimoni katsoi minua kummissaan! Mistä oikein puhut? Olin kanssasi koko ajan, eikä mitään saksalaisopasta ollut!"\nSveitsiläinen neurologi Olaf Blanke teki tutkimuksia, joiden tavoitteena oli aivokohtia yksitellen stimuloimalla löytää paikka, joka aiheutti epileptiset kohtaukset. Vahingossa hän löysi erään epilepsiaa sairastava potilaan aivoista kohdan, jota sähköisesti ärsyttämällä tämä tunsi 'jonkun' olevan vuoteen vieressä. Aina kun tiettyä kohtaa stimuloitiin, potilas käänsi päätään ja etsi katseellaan jotain, mitä muut eivät nähneet. Nainen sanoi, että patjan ja lattian välissä oli jokin henkilö. Kun aivojen ärsytys lopetettiin, henkilö katosi.\nTutkijoiden mukaan ohimolohko käsittelee tietoa itsestä suhteessa ympäristöön. Blanke uskoo löytäneensä aivokohdan, ns. 'enkelikytkimen', mikä saa aikaan tuntemuksia 'jonkun' läsnäolosta, mutta kaikki eivät hyväksy hänen näkemyksiään. Epäilijöiden mielestä vastaamatta jää vielä kysymys, miksi ilmiö yleensä syntyy.\nTri Kenneth Kamler on tutkinut erityisesti sitä, mitä meissä ja aivoissa tapahtuu ääritilanteissa. Hän uskoo, että ääritilanteissa ihmiskeho siirtyy 'eloonjäämistilaan' ja henkiin jäämisen mahdollisuudet kasvavat. Hänen mukaansa ei ole kyse mistään yliluonnollisesta, vaan aivojen kehittyneestä kyvystä sopeutua ääritilanteisiin. "Ihmisellä on vahva halu pysyä hengissä. Tämä on vain yksi mekanismeista, johon voidaan silloin turvautua."\nTri Persinger on aivopuoliskojen välisisiä yhteyksistä tutkimalla yrittänyt päätellä vastauksia tähän ilmiöön. Hänen mielestään syynä voi olla äärimmäinen stressi, esim. vaaratilanne, eksyminen tai joutuminen eroon ystävistä. Hän uskoo teoriaan vaaran ja henkiolentojen yhteydestä. Hän käyttää käsitettä 'kaksikamarinen mieli'. Hänen mukaansa muinoin ennen kuin ihminen osasi lukea ja kirjoittaa, aivojen luova oikea puoli osasi tuottaa 'yliluonnollisen' äänen, joka puhui ihmisille ja ohjasi heitä vaikeuksien kohdatessa. "Ennen kuin ihmiset tajusivat äänten tulevan heistä itsestään, niiden uskottiin tulevan jumalasta tai ympäristöstä. Siksi muinaisen ihmisen kokemusmaailma oli rikas." Persinger uskoo tuon aivojen 'ikivanhan primitiivireaktion' käynnistyvän, kun ihminen joutuu suureen vaaraan. Aivojen oikea puolisko valtaa tilaa vasemmalta, ihminen saa ympäristöstä sellaista tietoa, jota hän ei yleensä saa. Tieto auttaa säilymään hengissä."\nPersingerin teoria on yhä kiistanalainen, vaikka hän on testannut sitä vuosikymmeniä. Hänen tutkimusmenetelmäänsä kuuluu päähän asetettu erikoisvalmisteinen kypärä, joka tuotta hyvin heikkoja sähkömagneettisia impulsseja. Persinger väittää saaneensa 80 prosentille koehenkilöistä tuntemuksia läsnäolosta.\nEräs hänen sukellusta harrastava naispotilaansa, Stephanie Schweiber, oli vedenalaisia luolia tutkiessaan joutunut äärimmäiseen hätään huomatessaan kadottaneensa turvaköytensä. (Köysi opastaa sukeltajan takaisin.) Kun hän lisäksi huomasi, että ilmaa oli jäljellä vain viideksi minuutiksi, hän joutui paniikkiin ja uskoi kuolevansa. Lopulta tunne muuttui vihaksi - varsinkin omaa typeryyttä kohtaan. Sitten yhtäkkiä tapahtui jotain:\n"Pimeä luola alkoi näyttää kirkkaammalta, en enää tuntenut oloani yksinäiseksi. Aloin hahmottaa ympäristön selkeämmin." Hän tunsi elävästi toisen olennon läsnäolon. Hän oli varma, että joku oli luolassa hänen kanssaan, ja uskoi että se oli hänen kuollut miehensä, jonka kanssa hän oli aiemmin sukeltanut. Hän kuuli päässään kuin miehensä äänen, joka rohkaisi häntä yrittämään selviytyä. Hän katseli ympärilleen ja näki jossain vilauksen valkoista. Hän ui sitä kohden ja totesi köyden olevan siinä ja niin hän sitten pelastui.\nPersinger uskoo tietävänsä, miksi Schweiber löysi turvaköyden: "Oikea aivopuolisko käsittelee tiedot ympäristöstä. Kun tilakäsitys horjuu, kun on eksyksissä tai hämmentynyt, jokin tuo mielekkyyttä silloin kun millään ei enää ole tarkoitusta ja toivo on mennyttä. Ihminen alkaa havaita ympäristön tarkemmin, ja se voi tuoda pelastuksen." Persinger yritti laboratoriossaan saada sukeltajalle saman kokemuksen, mutta tuloksetta.\nOlaf Blanken mielestä Persingerin lähestymistapa etsittäessä totuutta 'kolmannesta miehestä' on väärä. Hänen mielestään vastaus voi olla hyvin 'arkinen': pelkkä ohjelmointivirhe aivoissa! Normaalitilassa havainnoimme ympäristöstä vain tärkeimpiä seikkoja. Prosessi on täysin automaattinen. Jos jokin menee vikaan tuossa automaatiossa, virheitä voi tapahtua. Henkiolennon aistiminen on siis virhe ympäristön havainnoinnissa. "Kun aivot ovat rakentaneet virheellisen kuvan, voi syntyä haamuilmiö."\nOhjelmassa kysyttiin ihan aiheellisesti, voiko tällaisilla tutkimuksilla selittää, miten nämä aistimukset voivat pelastaa kuolemanvaarasta? Tutkijat kuitenkin yrittävät sinnikkäästi.\nTri Kenneth Kamler: "Aivot voivat projisoida omat liikkeensä ja toimintonsa kolmanteen henkilöön, joka tosiasiassa on ihminen itse. Hän ei vain kykene tajuamaan sitä. Se on erinomainen selviytymiskeino, koska se auttaa olemaan objektiivinen ja tarkastelemaan itseään ulkopuolisena. Se vie myös pois vaarantunteen, auttaa ihmistä ohjaamaan itseään, kun hän luulee jonkun toisenohjaavan hänet pois vaarasta."\nMutta esiintyykö 'kolmas mies' vain silloin, kun ihminen on hengenvaarassa? Astronautti Jerry Linenger koki stressaavana avaruusaluksen monet ongelmat ja niiden korjaamiset, jotka teettivät jatkuvasti töitä ja aiheuttivat usein hengenvaarallisia tilanteita. Linenger koki olevansa yksin ja eristettynä maailmasta, koska hänen seuranaan oli vain kaksi venäläistä kosmonauttia.\nErään kerran - harjoitellessaan juoksumatolla - hän koki isänsä olevan läsnä. "Hän oli fyysisesti läsnä, se ei ollut pelkkä tuntemus. Isä oli siellä ja sanoi: 'Pärjäät hienosti, Jerry! Sinä halusitkin astronautiksi ja nyt olet täällä. Upea juttu.Niin sitä pitää, olen ylpeä sinusta'" Kokemuksen jälkeen Linegerin stressi ja ahdistus olivat tipotiessään. "Isän läsnäolo asemalla ja se että hän lohdutti minua, kun sitä tarvitsin, auttoi minua jaksamaan loppuun asti." Hän totesi, ettei isä ilmestynyt silloin, kun miehistö oli todellisessa vaaratilanteessa, vaan hänen ollessaan juoksumatolla.\nJotkut uskovat näiden ilmiöiden selittyvän samalla tavoin kuin ns. haamuraaja-ilmiö. Raajansa menettänyt voi tuntea kipua olemattomassa raajassa. Mieli voi aistia asian, jota ei todellisuudessa ole. Kamler uskoo meissä kaikissa olevan tämän henkiinjäämiskyvyn, vaikka emme normaalitilanteessa sitä tiedosta. Hän totesi kuitenkin, että sen "täydellisen ymmärtämisen tasolle emme pääse koskaan."\nMielestäni kaikki nämä selitykset ovat melko kaukaa haettuja. Niinpä viimeiseen lauseeseen on helppo yhtyä. Sen huomaa jo siitäkin, että tutkijoilla on ilmiölle erilaisia näkemyksiä ja selityksiä. Jos enkeleitä on olemassa, on selvää, että meillä täytyy olla kyky vastaanottaa näiltä tahoilta tulevia sanomia. Se ei ole mikään 'primitiivireaktio' , vaan älykkään suunnittelijan meihin istuttama ominaisuus.\nToinen asia sitten on, että henkimaailmasta tulee myös paljon valheellista tietoa. On henkiä, joiden keskeisenä päämääränä on saada ihmiset uskomaan jälleensyntymään ja sielun kuolemattomuuteen. Niinpä ne voivat esiintyä Jumalan sanansaattajina tai vaikkapa kuolleina omaisinamme. Ei ole ihme, että Raamattu varoittaa:" Älkää kaikkia henkiä uskoko." (1 Joh. 4:1)


Asbesti- ja haitta-aineasiantuntija AHA - RATEKO\nEtusivu › Koulutukset › Sertifiointiin ja pätevöitymisiin valmentavat koulutukset › Asbesti- ja haitta-aineasiantuntija AHA\nKoulutus vahvistaa monipuolisesti valmiuksia toimia asbesti- ja haitta-aineiden kartoittajana, valvojana, asiantuntija sekä rakennusaikaisten purku- ja pölynhallintasuunnitelmien laatijana.\nValmentava koulutus sisältää kaksi lähiopetusjaksoa (yhteensä viisi päivää), näyttötyön ja kirjallisen kokeen. Koulutusohjelman aihealueita ovat:\nraportointiohjeet ja -malli\nAsbesti- ja haitta-aineasiantuntijan sertifikaatin myöntää Eurofins Expert Service Oy. AHA-asiantuntijan henkilösertifikaattiin vaadittava osaaminen osoitetaan valmentavalla koulutuksella, kirjallisella kokeella ja näytöllä. Valmentavaan koulutukseen osallistuminen on pakollista.\nVähintään rakennus- tai talotekniikan teknikon tutkinto tai vähintään 5 vuotta kokemusta asbesti- ja haitta-aineiden kartoitusten ammattimaisesta suorittamisesta\nAHA-asiantuntijalta edellytetään vanhojen rakennusten tutkimiseen ja/tai korjaamiseen liittyvää työkokemusta vähintään kahden vuoden ajalta sekä vanhojen rakenteiden, Suomessa käytettyjen rakennusmateriaalien sekä asbesti- ja haitta-aineiden ominaisuuksien tuntemusta.\nAHA-asiantuntijan henkilösertifikaattia tulee hakea 5 vuoden kuluessa henkilösertifiointikoulutuksen suorittamisesta. Viiden vuoden määräajan edellytys on, että sertifikaatin hakija on henkilösertifiointikoulutuksen jälkeen suorittanut täydennyskoulutuksen.\nAsbesti- ja haitta-aineasiantuntija Vantaa\nAlkaa 29.1.2019. Lisätiedot ja ilmoittautuminen


Blackjack tilastollinen strategia\nBlackjackiin liittyvä keskustelu johtaa usein siihen, kuinka paljon pelimenestys riippuu taidosta ja kuinka paljon taas puhtaasta tuurista. Yksinkertainen vastaus on, että molemmat muuttujat ovat merkittäviä, ja vaikka pelaaja on riippuvainen hyvistä käsistä, tieto miten pelata kortit on avain menestykseen. Kasinopöytäpeleistä Blackjack on itse asiassa juuri se, jossa talolla on kaikkein pienin tilastollinen etu. Jotta tästä pystyisi kuitenkin ottamaan irti kaiken mahdollisen hyödyn, on ensin oltava tietoinen perusstrategiasta.\nBlackjackin perusstrategia käsittää järjestelmän, joka perustuu yksinomaan tilastoihin. Jotkut pitäytyvät jäykästi järjestelmässä, kun taas toiset ottavat huomioon muita tekijöitä jotka vaikuttavat pöytään. Tämä on tietyllä tavalla korttien laskemista, mutta kaikki nämä tekniikat pyrkivät vähentämään talon jo valmiiksi pientä etua.\nJakajan näkyvä kortti\nPelaajan parhaat mahdollisuudet voittaa ovat, kun jakajan näkyvä kortti on 4, 5 tai 6, koska jakaja ei voi voittaa suoraan tästä yhdellä lisäkortilla. Ja jos heidän toinen korttinsa on arvoltaan 10 (jonka todennäköisyys on 30%), niin heillä on 14, 15 tai 16, ja todennäköisesti menevät yli.\nTässä tilanteessa avain on olla menemättä itse yli. Tämän välttämiseksi on parasta jäädä kaikkiin 12 tai yli, jotta saisit itsellesi parhaat mahdollisuudet, ja tuplata jos sinulla on 9, 10 tai 11 maksimoidaksesi mahdollisen voittosi. Blackjackissa on kyse tilanteen hyödyntämisestä kun todennäköisyydet ovat puolellasi, ja tuplaaminen vahvassa tilanteessa on hyvä tapa toteuttaa juuri tämä.\nJakajan seuraavaksi huonoin näkyvä kortti on 2 tai 3. Toisin kuin edellisessä sarjassa, jakaja ei ole niin suurissa ongelmissa, jos hän saa 10. Todennäköisyys sille, että jakajan saa kaksi 10:ä peräkkäin on noin 10%, joten ylimenoon luottaminen ei ole kovin palkitsevaa. Sen sijaan, koska jakajalla on mahdollisuus ottaa useita kortteja menemättä yli, on tärkeää yrittää saavuttaa korkein mahdollinen arvo. Joten pysyminen 13+ on hieman riskialttiimpi strategia, koska on vain 30% mahdollisuus mennä yli 12:sta.\nSeuraava väli 7, 8 ja 9 on hankala alue, koska jakajalla on mahdollisuus on tehdä voittava käsi vain yhdellä kortilla. Joten yli menoon luottaminen tässä tilanteessa ei ole viisasta, ja sinun täytyisi riskeerata meneväsi itse yli millä tahansa 12-16, mutta 17+ on pistemäärä, joka voi voittaa, ja jota ei kuuluisi vaarantaa.\nJos jakaja saa 10 arvoisen kortin heidän ensimmäiseksi kortikseen, heillä on 38% mahdollisuus saada 20 tai 21 heidän seuraavalla kortillaan. Paras mahdollisuus on jäädä mihin tahansa 17+ lukemiin, mutta valitettavasti jakajalla on etu, koska lopputulos riippuu enemmän tai vähemmän pelkästään hänen toisesta kortistaan.\nVielä pahempi on se tilanne, missä jakaja saa ässän. Tästä heillä on 30% mahdollisuus osua blackjackiin, ja 62% mahdollisuus osua voittavaan pistemäärään vain yhdellä kortilla. Nämä hetket ovat niitä joissa onni paistaa läpi, tehden strategiasi noudattamisesta yhä tärkeämpää jäljellä olevalla ajallasi kasinolla.\nJos haluat kokeilla tätä tilastollista strategiaa ennen kuin menet oikealle kasinolle, kokeile Mr Green Casinoa jo tänään.


toukokuu 2012 - Tyttö sinä olet vahva\nAuringon säteissä kylpevä Rantaraitti odottaa kahta innokasta ja yhtä kärttyisää lenkkeilijää. Jätetään arvoitukseksi, kuka on kukin. Kuvat tulevat noin vajaan viikon takaa torstailta, mutta mikään ei lenkeillä ole ainakaan toistaiseksi muuttunut: jokaikinen aamu samat talsitut kilometrit, samat lasketut minuutit, samat ahkerat vastaantulijat, samat veikeät puskista kömpijät. Tältä näyttää Jyväskylä aamulla klo 06.29.\nKaupungin hiljaiset kadut täyttyvät hiljalleen askelten kopinalla.\nMinnan ja Anun aamureippailuun liittyy tällä kertaa myös Riina. Riinalla ei ole toistaiseksi vielä kuin muutama aamuaerobinen viikossa, mutta todennäköisesti määrä tulee vielä kasvamaan. Likka istuskelee laiturin laidalla ja nauttii verkkaisesta aamutunnelmasta. Järven pinta on peilityyni, ja herää jo ajatus polskahtaa veteen. Tulevana viikonloppuna luvassa onkin ehkä pientä vesileikkiä… Bikinit päällä, tottakai.\nVaihtele välillä lenkkeilymaastoa. Asfaltilla, luonnonpoluilla, kivetyillä kävelykaduilla ja hiekkateillä saat lenkkiin uutta ärsykettä. Tutustu kesällä vaikka pyörällä sinulle ihan uuteen maisemaan! Riina on suhannut Jyväsjärveä ympäri myös rullaluistimilla kiitäen.\nRiina on aloittanut viikolla ensimmäisiä kunnon ohjauksiaan: pumppia, sisäpyöräilyä ja corea. Rutkasti uutta opeteltavaa, haastetta ohjata musiikkiin, koutsata, neuvoa, vieläpä tehdä itse kaikki täydellisesti samaan aikaan. Ryhmäliikunnan ohjaaminen voi näyttää simppeliltä, mutta ohjaajalla pyörii usein monta kymmentä asiaa samalla kertaa mielessään. Onko musiikki ok, näkyvätkö liikkeeni asiakkaile, kuuluuko mikki, pysyvätkö kaikki mukana, tuleeko antaa liikevaihtoehtoja, onko kaikilla turvallista, onko liikunta tarkoituksenmukaista ja tehokasta?\nTuore ohjaaja kertoo tuntien menneen nappiin, mutta ohjaaminen on todellakin alussa haastavaa. Onneksi ohjaajallakin on lupa olla ihminen, ja kukaan ei ole heti seppä syntyessään. Riinassa on kuitenkin loisto-ohjaajan ainesta!\nAnu porhaltaa paikalle muutaman minuutin myöhässä, mikä on erittäin harvinaista. Siili ei ole kuulemma tällä kertaa jäänyt alle, mutta kootut selitykset katabolisesta kännykkäherätyksestä ja kissasta lavuaarin tukkona alkavat. Minna osaa laittaa mimmin kuin mimmin ruotuun ja napauttaa startin lenkille alkavan N-Y-T. Ei turhaa jossittelua, hidastelua, vitkastelua, kitkuttelua. Vinkki: jos aamulenkki tuntuu pahalta, kylmä huuhtelu vedellä kasvoille, jonkinlaiset yleistä julkisten paikkojen siveellisyyttä kunnioittavat vaatteet päälle ja tossut jalkaan. Ovi auki ja pihalle lomps.\nKuvassa näkyy vielä Anun 7-vaihteinen, punainen Helkama, jonka joku pitkäkyntinen tiistaina 29.5. varasti Juomatehtaan liepeiltä. Jos näet voroa, nappaa pyörä omistajalle takaisin. Löytöpalkkiona treenishockit ja Bullin fanipaita!\nOlemme puhuneet paljon varsinkin off-kaudella vaivaavasta tai pikemminkin mukavaan uneen tuudittavasta hiilaripöhnästä. Ai mikä pöhnä? Kyse on taatusti jokaiselle tutusta iltamyöhän, jopa yön, joillakin ehkä lauantain aamuyön, hiilari- + rasvamätöstä, jossa kaikki tärkkelyspitoinen, rasvainen, suolainen ja makea on suotavaa. Paljon kermapottuja, höttösämpylää, nuudeleita, ranskalaisia, tortilloja, ketsuppimakaroonia, pestopastaa, uusia voiperunoita, paistettua valkosipulipatonkia, öljyssä kuullotettuja bataattilastuja, omatekoista paksua pannupitsaa, päälle kylkiäisinä makkaraa, sipulia, parmesaania, kebabia, ananasta, avokadoa, jalopenoa, tonnikalaa, kinkkua, kanaa, pekonilla kuorrutettuja herkkusieniä, mozzarellaa, tomaattia, jauhelihaa, katkarapuja, munakoisoa, salsadippiä, majoneesia, jälkkäriksi hedelmiä kermavaahtorahkalla, Ben & Jerry’s -jätskitönikkä, salmiakkia, lakua, tiramisua, paahtovanukasta, korvapuusteja, munkkeja, mansikkakakkua, mustikkakukkoa vaniljakastikkeella, lihapiirakoita, irtokarkkia, valkosuklaajogurttirusinoita, fetapasteijoita, tuulihattuja, laskiaispullia, marenkeja, uunijuustoa, piparkakkua ja aurajuustoa lakkahillolla… Kun näitä vetää kitusesta alas sänkyyn tainnuttavan määrän, lopputulos voi olla aamulla kaikkea muuta kuin selvä.\nYllä oleva teksti ei liity millään lailla kuvaan.\nLikkojen lenkki laukataan kuitenkin leikiten massulaukku tyhjänä. Askel nousee keveästi, ja mieli on virkeä. Minna kertookin varsinkin dieetillä ollessaan ajatusten välillä olleen aamuisin kristallinkirkkaita ja mielen seesteinen (mitä monet epäilevät suuresti). Koetapa joskus kesällä herätä anivarhain aamureippailulle ja vasta sen jälkeen popsia makoisa aamupala. Ruokakin maistuu paremmin, ja näläntunne on oikea, kuin että puuron haukkaa vastentahtoisesti kiireessä napaan.\nKavereiden kanssa lenkkeily toimii oivasti myös terapeuttisena hetkenä. Lenkille ovat jääneet monet yksin suunnattomilta, ylitsepääsemättömiltä vuorilta tuntuneet esteet ja murheet, kun ne on saatu jakaa muiden kanssa. Suomalaisilla on valitettavan yleinen tapa ratkoa murheet aamuyön tunteina kupposen jos toisenkin äärellä ja tilittää pienissä viinaksissa kaikki kuona ulos, joskus valitettavasti vähemmän kehittävällä tavalla. Ystävää hihasta kiinni, yhdessä askelta toisen eteen ja kumpikin vuorollaan saa suodattaa sen, mikä mieltä painaa ja toinen kuuntelee. Kas vain, lenkin jälkeen paitsi olotila myös mieli on keventynyt. Jos äiti tietää, niin tietävät myös tehotytötkin. Toimii!\nOffilla nautiskeleva Minna on jäänyt aamulenkkeilyyn postitiiviseen koukkuun. Riina porhaltaa innokkaana ainakin vielä tässä vaiheessa aerobisiaan, mutta saapa nähdä, kuinka tilanne muuttuu viimeistään elokuussa…\nHuomenna aamulenkit starttaavat jo ennen kukonlaulua. Pidetään reipasta lenkkimieltä yllä!