Nykypäivänä auton korin valmistuksessa käytetään todella paljon ns. suurlujuusteräksiä. Esimerkiksi runkopalkit ja erilaiset törmäysturvaa lisäävät palkit vaativat tällaista terästä. Näiden teräksien ruostumisella on suhteessa suuremmat seuraamukset kuin perusteräksen hapertumisella. Ohuet ja kevyet rakenteet menettävät nopeasti lujuutensa ruostuessaan tai muuten muokkautuessaan. Uutena kolaritestissä hyvin menestynyt auto saattaa painua ruosteisena kasaan aivan eri tavalla kuin on suunniteltu. Suurlujuusteräkset aiheuttavat myös korjaamiselle omat haasteensa. Niitä ei aivan kuka tahansa ja aivan minkälaisilla vehkeillä tahansa voi korjailla.\nOikealla ja kunnollisella pintakäsittelyllä estetään kosteuden ja hapen pääsy teräksen pintaan. Jos rakenteisiin jää sellaisia koloja, joihon kertyy likaa ja kosteutta, ruoste alkaa muhia. Paikkoja olisi myös hyvä päästä välillä putsaamaan, ja tuuletuksen tulisi toimia. Korin arimpia osia suojataan nykyään lähes poikkeuksetta sinkkikerroksella. Sinkkipinnoitus ei kuitenkaan ole ruostumattomuuden tae, mutta hidaste kuitenkin. Sinkin suojaava vaikutus perustuu jo yläasteen kemian tunneilla opittuun teoriaan: sinkki on terästä epäjalompi metalli, ja siten herkempi hapettumaan. Näin se kuluu eli syöpyy ennemmin kuin teräs. Hapettuma sinkkikerroksen pinnalla toimii sekin suojaavana kerroksena.\nKoritarkastus on hyvä ja tärkeä asia, kunhan se tehdään oikein. Silloin päästään puuttumaan alkaviin ruostevaurioihin tarpeeksi ajoissa. Eikä tietysti voi sanoa, että valmistajan suojaukset ovat välttämättä aivan huonoja. Fakta on, ettei auton korin tarvitse kestää ikuisesti. Mutta ei liiallinenkaan suojaus ole pahasta. Ja historia näyttää, että monessa kohtaa tällainen varmistelu olisi paikallaan.\nAutojen tarkastukset tehtiin pintapuolin silmämääräisesti sekä pintaa syvemmältä endoskoopilla. Päällisin puolin katsottiin mekaanisen suojauksen ja ruostesuojauksen taso, saumakohtien rakenneratkaisut, vedenpoistoaukot, kittaukset ja esimerkiksi sisälokasuojien rakenneratkaisut. Kotelorakenteista katsottiin, onko niihin pohjamaalin lisäksi ruiskutettu suoja-ainetta. Pääpaino oli kynnyskoteloissa, mutta katsastimme myös lattian eri palkkien kotelorakenteita. Myös ovet ja luukut tarkastettiin: on vähintään saumakohdissa suojavahaa.\nRekisteröity 1/2011 Koritakuu 12 v Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli 2 v\nNelosen pohja on vuorattu lähes kauttaaltaan muovilevyillä ja alumiinisella lämpösuojalla. Näiden alla lattian pinta on pohjamaalilla, jonka päällä on jonkin verran suojavahaa. Konserniveljiin nähden matalampi maavara aiheuttaa joitain eroavaisuuksia. Muovilevyt ovat kosketuksissa runkopalkkien kanssa, ja väliin oli päässyt jo reilu annos kiviä ja kosteutta. Muovien kiinnitys ei ole upotettu Skodan ja VW:n tapaan. Useasta palasesta koostuva levyjen etureunan rakenne estää lian pääsemisen muovin ja korin väliin.\nAlusta 3,5 Kotelot 3 Ovet ja luukut 3 Pyöräaukot 3\nRekisteröity 12/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli ensiksi 4 v, sen jälkeen 2 v\nViitosessa lattian mekaaninen suojaus on hoidettu laajoilla muovilevyillä. Niiden alla korinosat ovat pohjamaalin varassa, eikä levyjen etupään muotoilu estä kovin tehokkaasti ravan kulkeutumista levyn päälle. Hyvää on se, että välissä on iso ilmarako, josta tuuletus ja ravan huuhtelu onnistuu. Keskitunneli on vuorattu hyvin alumiinisella lämpösuojalevyllä.\nAlusta 3 Kotelot 1,5 Ovet ja luukut 2 Pyöräaukot 2\nRekisteröity 11/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 2 v Koritarkastusväli 1 v\nFord kärsii ruostumisherkän merkin maineesta. Mekaaninen suojaus on vaillinaisesti pohjaan ruiskutetun PVC-muovin varassa, ja keskitunnelissa on lämpölevy. Pelkästään pohjamaalattuja pintoja on runsaasti, niissä ei ole maalin ja sinkityksen lisäksi mitään muuta suojaa. Helmakoteloissa on kiveniskupinnoitus, mutta alasaumat ja sisäseinämät on jätetty pelkälle maalille. Pohjan takapäätä on suojattu lämpölevyllä, mutta sieltäkin löytyy paljaita pintoja.\nAlusta 1,5 Kotelot 2,5 Ovet ja luukut 3 Pyöräaukot 1,5\nRekisteröity 11/2010 Koritakuu 12 v (tuennan osat 10 v) Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli 1 v\nCR-V on tarkastetuista autoista ainoa citymaasturi. Lattian mekaaninen suojaus on muovilevyjen ja ruiskutettavan PVC-muovin varassa. Levyjen etureunat estävät hyvin ravan pääsyn niiden päälle, ja pohjamaalilla olevan korin väliin jää reipas ilmarako. Niiden ja muovitettujen helmapaneelien väliin jää noin kymmenen sentin kaistale, joka on ruiskutetttu PVC:llä. Helmamuovit suojaavat lattiasaumakohdan, ja nousevat ovien alareunan yläpuolelle. Ovissa on vielä lisäksi omat muovitukset.\nAlusta 3- Kotelot 2 Ovet ja luukut 3 Pyöräaukot 3-\nRekisteröity 10/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 5 v Koritarkastusväli 1 v\nKiat suojattiin usean vuoden ajan Suomen maahantuontikunnostamossa, ja merkki on saanut hyvän maineen korinsa kestävyydestä. Nyt käsittely on suoraan tehtaan jäljiltä. Mekaaninen suojaus on tehty ruiskutettavalla PVC-muovilla, ja ainoastaan putkien juoksutukset sekä lattian takaosan ilmanohjaimet ovat muovia. Helmakoteloissa on paksumpi kiveniskusuoja. Myös lattian etuosan suojaus on tehty kattavasti, jos pinnoite vain kestää mekaanisen rasituksen. Varsinaiseen ruostesuojaukseen aineesta ei ole, sillä siihen se on liian kovaa eikä näin ominaisuuksiltaan tarpeeksi imeytyvää. Keskitunnelin etuosa on suojattu lämpölevyllä, takaosa on pohjamaalilla. Korin takaosassa oli paljaita kohtia, mutta myös hyvin muovituksella ja PVC:llä suojattuja kohtia. Cee´din tankki on metallia, mikä on muovitankkia huonompi ratkaisu. Metallinen takki hikoilee, ja se oli tarkastetussakin autossa aivan kostea.\nAlusta 1,5 Kotelot 1 Ovet ja luukut 3- Pyöräaukot 2+\nRekisteröity 10/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli aluksi 3 v, sen jälkeen 1 v\nQashqain alustan rakenteista jää amatöörimainen vaikutelma, vaikka suojaus yltää keskikastiin. Esimerkiksi pakoputken lämpösuojan rakenne on niin minimoitu, että lopputulos on suorastaan hupaisa. Pohjamaalilla olevan keskitunnelin molemmin puolin on muoviset levyt, jotka ovat osittain aivan kiinni korissa. Levyt eivät ulotu edes aivan etulattiaan asti, vaan lattian etuosa on ruiskutettu massalla etupyörien takaa noin 40 senttimetrin matkalta.\nAlusta 2 Kotelot 1 Ovet ja luukut 2- Pyöräaukot 1,5\nRekisteröity 5/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli 1 v\nAlusta 2 Kotelot 2 Ovet ja luukut 2,5 Pyöräaukot 1,5\nRekisteröity 8/2010 Koritakuu 30 v Maalitakuu 2 v Koritarkastusväli 2 v\nMersun alusta on kaikista tarkastetuista autoista rakenteeltaan umpinaisin. Pohjaa hallitsevat lämpö-, huopa- sekä muovilevyt, jotka ulottuvat aivan etupuskurista taakse asti. Etupään muovinen sisälokasuoja on taivutettu jatkumaan pohjan suojana parin kymmenen sentin matkalta, joten sen rakenne on suojausteknillisesti yksi parhaimmista. Ainoastaan pieni vedenpoistoreikä ihmetyttää. Pyörän aukot on edessä verhoiltu muovilla, takana huovitetulla muovilla. Takapyörän kaaren rakenteessa on kapea hylly, johon lika pääsee kertymään.\nAlusta 3,5 Kotelot 3 Ovet ja luukut 3 Pyöräaukot 3-\nRekisteröity 5/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 2 v Koritarkastusväli 1 v\nAstran pohjarakennetta voisi kutsua perinteiseksi. Mekaanisena suojana on kattava PVC-muovitus, ja massaa on ruiskutettu arkoihin paikkoihin lattiaosan neljään kulmaan. Helmakotelon ja lattian välinen sauma on suojattu kitillä aika kattavasti, ja itse helman ulkosivu on käsitelty kiveniskusuojalla.\nAlusta 2 Kotelot 3,5 Ovet ja luukut 2 Pyöräaukot 2\nRekisteröity uusi Koritakuu 12 v Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli 2 v\nMéganen alle kurkatessa näkee heti, että Renault on oppinut jotain historian virheistä. Suojaus näyttää hyvältä, ja alustan viimeistely korkeatasoiselta. Pohjan rakenne on monista poikkeava, ja se näyttää tasaiselta. Helmakoteloiden ja lattian välinen sauma on tehty vaakatasoon, mikä on hyvä ratkaisu ruostumisen välttämisen kannalta. Rungon uloimmat pitkittäispalkit on pistehitsattu kiinni lattian yläpuolelle, mikä entisestään korostaa tasaisuutta. Edessä apurunko on sinkitty ja takana tukivarret on suojattu hyvin kulumiselta kattavalla muovituksella.\nAlusta 3 Kotelot 3 Ovet ja luukut 2,5 Pyöräaukot 2,5\nRekisteröity 10/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli 2 v\nMuoviset pohjalevyt kulkevat lämpölevyllä vuoratun keskitunnelin molemmin puolin. Etuosat on nostettu hyvin ylöspäin, ja sisälokasuojat on tiiviisti kiinni pohjalevyn palasissa. Veden poistuminen jääkin hieman hämärän peittoon. Likaa ei pääse kertymään helposti mihinkään koloihin, kunhan muovit pysyvät ehjinä. Takana muovisuojat loppuvat suunnilleen lattiapinnan tasolle, ja sen takana olevat pinnat on pohjamaalilla/suojavahalla. Onneksi nämä alueet eivät ole arimpien kohtien joukossa. Helmakoteloiden pinnat on kiveniskusuojattu hyvin, mikä on hyvä, sillä niiden takapäät ovat yksi alttiimmista ruostumispaikoista. Myös vedenvaluntareiät ovat avonaisina.\nAlusta 2,5 Kotelot 3 Ovet ja luukut 2,5 Pyöräaukot 3-\nRekisteröity 6/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli 2 v\nAlusta 3 Kotelot 2,5 Ovet ja luukut 3+ Pyöräaukot 3+\nRekisteröity 10/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli 1 v\nAvensiksen alustan suojaus on minimitasoa, joka perustuu muovituksien ohella pitkälti sinkitykseen ja pohjamaaliin. Aiemmin suojaus oli parempi. Sekä ulkopuolisissa että sisäpuolisissa pinnoissa oli näkyvissä jo alkavaa pintaruostetta. Hieman huopamaiset muovilevyt suojaavat alustan lattiosan kattavasti keskitunnelin molemmin puolin. Sen sijaan esimerkiksi runkopalkkien etuosat ovat aivan paljaana. Levyjen etureunoja ei myöskään ole kunnolla kohotettu, joten rapa pääsee helposti levyn ja korin väliin. Tosin tuuletuskin pelaa silloin hyvin, ja huuhtelu on mahdollista.\nAlusta 2- Kotelot 1 Ovet ja luukut 1,5 Pyöräaukot 2\nRekisteröity 8/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli 1 v\nAuris ei yltänyt sen parempaan suojaustasoon kuin isoveljensä. Pieniä rakenteellisia poikkeamia toki löytyi. Auriksen pohjalevyt ovat muovia, eikä siinä ole lainkaan helmalevikkeitä. Helmojen pinnat on päällystetty kiveniskusuojalla saumoja lukuun ottamatta. Ne ovatkin melko paljaat ja näin alttiita kiveniskuille. Etupyöräkotelon muovitus on pienempi, jolloin paljasta pintaa näkyy enemmän. Auriksen koteloissa ei ollut mitään suoja-aineita. Työnjälki kittien osalta oli yhtä rujoa tekoa kuin Avensiksessakin.\nAlusta 1,5 Kotelot 1 Ovet ja luukut 1,5 Pyöräaukot 1,5\nRekisteröity 1/2011 Koritakuu 12 v Maalitakuu 2 v Koritarkastusväli: ei tarkastuksia\nVolvon rakenteiden suunnittelussa huomaa Pohjoismaisen ajattelun – positiiviselta kantilta katsottuna. Silti kumpikaan Volvo ei yllä joukon parhaaseen lopputulokseen. Pohjan mekaaninen suojaus on toteutettu PVC-pinnoituksella, eikä peitto ole aivan täydellinen. Takapään kulmissa on muoviset suojalevyt, ja osasta pohjaa näkyy pelkkä pohjamaali. Takapään osalta Volvon alusta on melko paljas. Kynnyskotelon ja lattian saumakohdat ovat paljaat, mutta niillä on helmalevike suojana. Sekä etu- että takarispustuksen arimmat kohdat on massattu, ja massaa on yltänyt hieman lattian etunurkkiinkin. Etulokasuojan takapään rakenne lähentelee esimerkillistä. Sivuilla on hyvä poistoaukko, ja alustan suojaus kivisuihkulta toimii. Sisälokasuojien rakanne on kokonaisuutena hyvä, mutta takapäässä on valitettavasti käytetty huopamaista materiaalia. Aukon rakenne on reunaan taitetun muovin kera kestävän oloinen. Koteloissa ei ollut kunnolla suoja-aineita. Ovien vedenpoistoreiät nojaavat suoraan paksua alatiivistettä vasten.\nAlusta 3 Kotelot 3 Ovet ja luukut 2,5 Pyöräaukot 3+\nParia pykälää suurempi Volvo seuraa pikkuveljeä suojauksen perusideologiassa. Erojakin löytyy: jotain on tehty huonommin, jotain paremmin. Pohjan mekaaninen suojaus perustuu ruiskutettavaan PVC-muoviin. Se ei ole niin täydellinen kuin Viiskymppisessä, ja ainetta on vähemmän lattian etuosassa ja runkopalkkien kyljissä. Myös alustan takapää on pikkuveljen tavoin melko avonainen. Sisälokasuojat on kaikki huovitettu, eikä istuvuus ole takapäässä yhtä hyvä kuin pikkuveljessä. Runkopalkkien koteloissa on enemmän vahaa, samoin ovissa. Kynnyskoteloissa oleva suoja-aine on öljypohjaista. Sitä on levitelty melko kattavasti. Ovien vesireiät osuvat isossa Volvossakin suoraan tiivisteitä vasten.\nRekisteröity 11/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli aluksi 3 v, sen jälkeen 2 v\nPassat ei näköjään halua luopua hyvin suojatun korin maineestaan. Pohjan mekaaninen suojaus on pitkälti muovilevyjen varassa. Pohjamaalin päälle on tosin levitetty lisäksi suojavahaa, joten käsittely on joukon parhaimmistoa. Vahaa löytyy kattavasti myös saumoista ja koteloista, ainoastaan sisempien pitkittäispalkkien keskikohdasta vahaa ei löydy. Suojalevytys koostuu useasta palasesta, ja se ulottuu molemmin puolin koko lattian pituisella matkalla edestä taakse. Ravan pääsy levyn päälle on estetty tehokkaasti, ja yläpuolella on tuuletusrako. Myös itse levyjen kiinnitys on onnistunut, sillä kiinnikkeet ovat suojassa upotuksissa. Etupään sisälokasuojan takana oleva sadeveden poistoreikä saisi olla selvästi isompi.\nAlusta 3,5 Kotelot 3,5 Ovet ja luukut 3,5 Pyöräaukot 3+\nRekisteröity 9/2010 Koritakuu 12 v Maalitakuu 3 v Koritarkastusväli aluksi 3 v, sen jälkeen 2 v\nGolfin alustan rakenteet ovat lähempänä Skodaa kuin Passatia. Suurin ero Passatin suojaukseen on siinä, ettei autossa ole muovisia helmalevikkeitä ja pohjamuovituksia on vähemmän. Helmakotelot on suojattu alhaalta ja sivuilta kiveniskusuojalla, ja myös saumakohta on käsitelty hyvin. Takaovessa on iso, kiven iskuille altis pykälä, mutta siinä ei ole suojateippiä. Lattiasauma on turvallisen ylhäällä, mutta sen takapuolella on pelkästään paljasta pohjamaalia. Tukivarret on ruiskumaalattu, ja edessä on jo alkavaa pintaruostumista.\nAlusta 2,5 Kotelot 3 Ovet ja luukut 2,5 Pyöräaukot 3+


Siisti ja tilava facelift-mallinen KIA Ceed SW -10.\n-Katsastettu 2.5-19, ajoaikaa 4.5-20 asti.\n-2015 184tkm uusittu kytkinlevy, paineasetelma, painelaakeri + vaihteistoöljyt.\n-2019 239tkm uusittu raidetangonpää + koiranluut\n-2019 242tkm moottoriöljyt + suodattimet.\n-Siisti ja tupakoimaton sisusta\nRahoitus myös järjestyy. Piilota »\nNettiauto ID 10707655


Kateissa ollut muistisairas iäkäs mies löytyi Sodankylässä - Uutiset - Radio Pooki\nKateissa ollut muistisairas iäkäs mies löytyi Sodankylässä\n12.10.2020 11:50 - Jussi Häkkilä\nIäkäs muistisairas mies oli eilen kateissa Sodankylässä.\nIäkäs muistisairas mies oli eilen kateissa Sodankylässä. Mies löytyi lopulta makuulta erään hallin pihalta tavaroiden takaa. Hän oli kylmettynyt ja toimitettiin hoitoon. Poliisi kiittää etsintöihin osallistuneita.\nLue myös: Nivalassa kadonnut mies löytyi


NBF Trimmauskone 958, digitaalinen | HimaHau\n5-nopeuksinen, myös langattomasti käytettävä trimmauskone digitaalisella näytöllä kevyeen kotikäyttöön.\nMonipuolinen, 5-nopeuksinen NBF Trimmauskone 958 digitaalisella näytöllä soveltuu kotikäyttöön niin koirille kuin kissoillekin. Koneen digitaalisesta näytöstä voit tarkistaa koneen latauksen, terän leikkuunopeuden, koneen jäljellä olevan käyttöajan (langattomasti käytettäessä), virtatilan sekä terän öljyämistarpeen. Koneen akku voidaan ladata joko USB-kaapelin tai verkkovirran kautta (USB-kaapeli ja USB virta-adapteri sisältyvät pakkaukseen).\nTrimmauskoneessa on keraaminen leikkuuterä. yläpuoli on ruostumatonta ja erittäin kestävää terästä. Keraamisen terän ansiosta leikkuupää kuumenee vähemmän ja hitaammin. Alhaisempi terän liikkumisnopeus soveltuu yleisimpiin trimmaustarpeisiin ja huippunopeus paksummalle turkille. Matalampi nopeus vähentää terän kuumenemista, jolloin koneella voidaan työskennellä pidempään ilman jäähdyttelyä. Koneen hiljainen ääni sopii herkällekin lemmikille. Terän leikkuupituudeksi voidaan säätää joko 1,0 / 1,3 / 1,6 tai 1,9 mm. Käännettävillä, muovisilla ohjauskammoilla saat vielä 4 pituutta lisää (3 / 6 / 9 / 12 mm). Valittu terän pituus on lukittavissa, ettet tahattomasti vaihda leikkauspituutta painikkeesta kesken trimmauksen.\nKonetta on mahdollista käyttää myös langattomasti. Kolmen tunnin lataus antaa n. 250 min työskentelyaikaa. Näin voit työskennellä sujuvasti ja rajattomasti juuri siellä missä haluat.\n- 5 eri leikkuunopeutta (5000r / 5500r / 6000r / 6500r / 7000r\n- Leikkuupituuden lukitus\n- Koko: pituus 18,3 cm, leveys 3,7 cm, paksuus 3 cm\n- Paino (trimmauskone terineen): 228 g\n- Ääni: 60dB\n- Akku: Ladattava, irrotettava litiumioniakku (3,7V 2200mA)\n- Käyttöaika täydellä latauksella: Noin 250 min


Koulukyydissä seisten ja ilman turvavyötä | Liikenneturva\nOnko olemassa erityisvapaus koulukyydeissä kuljettaa ala-aste\nikäisiä seisten ja ilman turvavoitä? Asetus 38 ajoneuvojen käytöstä\ntiellä? Paikallisen poliisin mielestä on. Kyyditys oli viime vuonna\ntoistuvaa, vaikka asiaan puututtiin vanhempien taholta.\nVarsinaisten koulukuljetusten turvallisuusjärjestelyjä koskevat määräykset ovat liikenne- ja viestintäministeriön asetuksessa vuodelta 2006. Asetus koskee koulun säännölliseen toimintaan kuuluvia matkoja, jotka ovat kunnan tai vastaavan tahon järjestämää tilausliikennettä. Tilausliikenteenä suoritettavan kyydityksen lisäksi koulukyytejä voidaan toteuttaa myös osana linja-ja ostoliikennettä. Määräykset voivat hiukan poiketa joltain osin sen mukaan, onko kyyditykset järjestetty tilausliikenteenä vai osana linja- tai ostoliikennettä.\nViestistä päätellen kyseessä on linja-autokuljetus, jos kerrotaan tilanteessa olevan seisovia matkustajia. Toiseksi tilanteessa on ilmeisesti niin paljon kuljetettavia, ettei kaikille riitä istumapaikkoja. Jos koulukyyditys on tilausliikenteenä hoidettavaa, tällöin linja-autossa ei saisi 1.8.2007 alkaen olla ylikuormaa lainkaan. Eli sallittu matkustajamäärä on rekisteriin merkityn matkustajamäärän mukainen. Tällöin ei myöskään pitäisi olla tarvetta seisoa matkan aikana vaan tällöin pitää käyttää istumapaikkoja.\nVastaavasti, jos kyyditys on osana linja- tai ostoliikennettä (eli linja-autossa voi olla muitakin matkustajia, ei pelkästään koulukyyditettäviä), rekisteriin merkitty matkustajamäärä voidaan ylittää tilapäisesti 30 %:lla. Tällöin voi olla mahdollista tai tarvetta että osa matkustaa seisten. Tilanne voi olla tyypillinen vaikkapa kaupunkien linjareiteillä.\nTurvavyön käytöstä on koulukyyditysasetuksessa määrätty, että kuljettajan ja matkustajan on käytettävä istuinpaikalle asennettua turvavyötä niin koulukuljetuksessa kuin myös tavallisessa linjaliikenteessä. Poikkeuksen tekee ymmärrettävästi tilanne jossa linja-autossa ei ole käytössä asennettuja turvavöitä. Tyypillisesti tilanne on se, että kyseessä on joko kaupunkiliikenteen linja-auto tai sen ikäinen ajoneuvo ettei vöitä ole asennettu. Huomioitava seikka on myös se, että jos kyseisessä linja-autossa on asennetut istuinpaikan turvavyöt ja liikennöintitavan (linja-tai ostoliikenne) mukaan siihen on lupa ottaa rekisteriin merkityn matkustajamäärän lisäksi tilapäisesti jopa 30 % ylitys, yhdelle turvavyöpaikalle saa sijoittaa asianmukaisesti vain yhden matkustajan. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä että jotkut matkustajat voivat jäädä ilman turvavyöpaikkaa ja matkustavat seisten.\nPuhtaasti turvallisuuden kannalta tietysti paras ratkaisu olisi aina sellainen, jossa linja-autossa olisi turvavyöllä varustettu istumapaikka jokaiselle matkustajalle jokaisessa tilanteessa liikennöintitavasta huolimatta.


Eyetoy: Monkey Mania – Ps2 – Vaihtostore\nEtusivu » Uncategorized Eyetoy: Monkey Mania – Ps2\nEyetoy: Monkey Mania – Ps2\nOletko valmis pelaamaan kaikkien aikojen hulluinta EyeToy-peliä? Housuihin pukeutuneet Ape Escapen apinat ovat kutsuneet sinut ja ystäväsi Freaky Floaty Islandille mielettömiin minipelibileisiin!\nSinä ja jopa kolme muuta apinaa voitte tutkia saarta, tutustua Pipo-apinoihin, kerätä hulluja esineitä ja löytää uusia vaatteita persoonalliselle apinakaverillesi. Joten näytä parhaat apinaliikkeesi ja pidä roppakaupalla hauskaa! Apinoiden kanssa on aina lystiä!\nEyeToy: Monkey Maniassa jopa neljä pelaajaa voivat kilpailla arvokkaista Pipo-apinoista lautapeliä muistuttavalla Freaky Floaty Islandilla. Liikkuessasi saarella vastaan tulee kaikenlaisia ansoja, bonuksia, rangaistuksia, esteitä ja tietysti villejä minipelejä, jotka vaikuttavat sekä omaan apinahahmoosi että kanssapelaajien apinoihin.\nFantastisen EyeToy-kameran ansiosta kaikki neljä pelaajaa voivat näkyä ruudulla yhtä aikaa ja olla suorassa vuorovaikutuksessa hahmojen ja ympäristöjen kanssa – paras apina voittakoon! Villiä menoa on luvassa sellaisissa peleissä kuin Simian Stylist (Apinastilisti), Hide The Banana! (Banaaninpiilotus), Exploding Pant Challenge (Räjähtävät alushousut -haaste), Rolling Snowball (Vierivä lumipallo), Pant Puller (Alushousujahti) ja monet muut.\nJos et ehdi pelata koko lautaa läpi, jokaista avattua peliä voi pelata yksittäin. Tarjolla on apina-aiheista hauskaa, halusit sitten ohjata valtavaa lumipalloa alas vuorelta, pelata hektistä ilmalätkää tai mitä tahansa pelin 48 muusta kiivaasta haasteesta – valinta on yksin sinun.\n* Pelaa 50 mieletöntä minipeliä, joista jokainen on täynnä apinamaista meininkiä!\n* Jopa neljän pelaajan yhtäaikainen peli\n* Ohjaa hahmoja ja ympäristöjä vartalosi avulla\n* Kisaa kavereita vastaan lautapelin tyylisissä ympäristöissä


Kesäteepparit - DIY Stories\nKevättä vielä odotellaan mutta silti tekee mieli jo varustautua vähäsen kesäänkin. Ja kyllähän teeppareille on tarvetta kaikkina vuodenaikoina, vaikka ne niin vahvasti kesävaatteiksi mielletäänkin. Tämä mielessä surautin pikkumiehelle kolme pirteää teepparia.\nKaikki kolme t-paitaa ovat perusvaatetta sen syvimmässä merkityksessä. Ei mitään kikkailuja kuvioilla tai leikkauksilla tällä kertaa, vaan kuosien ilosanomaa. Nämä paidat on siten helppo yhdistää moniin pienen vaatekaapista löytyviin housuihin. Huoletonta kesäfiilistä ajatellen, shortsit ja teeppari päälle ja menoksi!\nKuvausolosuhteet ne ei kovin kesäiset olleet kun näitä kuvia otin, voi aurinko missä olet.. Vähäinen luonnonvalo pakottaa keksimään luovia ratkaisuja, jotta sitä saa kuviin edes hitusen. Ihmettelen kyllä, miten päivätyössä käyvät bloggaajat ehtivät kuvaamaan blogikuvia (luonnonvalossa)! Kunnollisen ja luonnollisen valonlähteen hankkiminen tulee varmaankin ajankohtaiseksi hoitovapaan loputtua..\nLähettänyt Paulina//DIY Stories klo 12.43\nAnonyymi 9. maaliskuuta 2016 klo 11.56\nSaako udella, mistä tuo ihana turkoosi nuolikuosi on ostettu? :)\nPaulina//DIY Stories 10. maaliskuuta 2016 klo 9.35\nTottakai, en muistanutkaan laittaa tietoja! Nuolikangas on Majapuulta hankittu. :)\nAnonyymi 19. maaliskuuta 2016 klo 21.32\nKiitos tiedosta..enpä tiennyt tuollaisestakaan firmasta, aivan ihania kankaita siellä! Nyt iski ompelukuume. :)\nAi, niin.. ja kauniita paitoja ovat nämä :)\nPaulina//DIY Stories 10. maaliskuuta 2016 klo 9.36\nSanna_Kototeko Blog 9. maaliskuuta 2016 klo 12.17\nKauniin raikkaita paitoja olet tehnyt. Minä tykkään kanssa siitä, että kuoseille annetaan tilaa. Tai tykkään kyllä yhdistellä kuosiin esim. yksiväristä tai raidallista, mutta liika kikkailu syö kuosia ja tekee vaatteesta helposti tosi levottoman. Ainakin omaan silmääni.\nSamaa mieltä, Sanna, ja kiitos! :)\nHanna Mi 13. maaliskuuta 2016 klo 20.27\nKivoja paitoja kaikki, raikkaat värit ja ihanat kuosit! Minäkin tykkään kuosillisia käyttää ihan siltään tai juurikin yksiväriseen yhdistettynä. On kyllä mukavaa, kun kevät alkaa tulemaan. Valoa kaipailee jo kovasti.\nPaulina//DIY Stories 14. maaliskuuta 2016 klo 17.29\nNiin todella kaipailee. Sen valon vaikutuksen huomaa aurinkoisena päivänä niin hyvin. Kiitos Hanna! :)\nOili / Ajatuksia Saksasta 14. maaliskuuta 2016 klo 13.13\nMä lukeudun kanssa ehdottomasti yksinkertainen on parasta -ihmisiin. Kiva kangas ja siinä se, muuta ei tarvita. Tämä pätee niin lapsen kuin omiinkin vaatteisiin. Kivat teepparit ja oikein somat kankaat! En osannut päättää mikä olisi lempparini näistä, kaikki hienoja :)\nPaulina//DIY Stories 14. maaliskuuta 2016 klo 17.30\nKiitos Oili! Niin se vaan on, mulla sama pätee vähän kaikkeen, kuten sisustukseenkin. :)


Kirjallisuutta - Pientä kivaa\nVaatteita kaavoihin kangistumatta! Joka tyypin kaavakirja on hauska tapaus ja kun joskus harvoin innostun ottamaan kokonaisen vaatteen tekemisen projektiksi, tästä kirjasta on hyötyä. Kirjassa on kuusi peruskaavaa, joita muokkaamalla saa tehtyä erilaisia paitoja, toppeja, mekkoja, hameita ja housuja. (Housuja en ole koskaan edes yrittänyt ommella, ehkä joskus uskaltaudun yrittämään.)\nKaavapaperia olisi hieno omistaa. Mikään paperi ei koskaan tunnu olevan tarpeeksi isoa kaavojen piirtelyyn. Sanomalehti voisi kyllä itseasiassa toimia ihan hyvin..\nTämä löytyy kirjahyllystä myös.\nViimeksi siitä oli hyötyä kun en kuollaksenikaan muistanut miten palmikko tehdään.\nOhjeita löytyy suuritöisemmistä paidoista pipoihin ja lapasiin. Pari ohjetta olen kokeillut, mutta villapaidat jätän ihan suosiolla muille.\nEn ole koskaan oppinut edes lukemaan neuleohjeita, joita olisi kyllä netti ja aiheeseen keskittyneet lehdet pullollaan. Eniten se johtuu ehkä siitä etten jaksa keskittyä edes yrittämään ymmärtää niitä kaikkia lyhenteitä ja sitä logiikkaa ylipäätään.\nNeulo lisätyilläkin s:lla pitsineuletta. Kun kpl:n korkeus on 44(45)46(47) cm, päätä molemmissa reunoissa joka 2.krs 1x3(5)5(5) s ja 3(6)6(6)x1 s. Päätä sitten kaikki s:t kerralla.\nJoka tyypin virkkauskirja olisi myös hauska omistaa. Ehkä sitten oppisin virkkaamaan muutakin kuin puolipylväitä, pylväitä ja ketjusilmukkaa. Toisaalta niilläkin pääsee jo aika pitkälle. Virkkaamiseni tosin keskittyy lähinnä myssyihin, kukkiin ja isoäidin neliöihin.\nTekeillä nyt: mummomekon muokkaaminen astetta nuorekkaammaksi.\nHihat ja kaulukset saavat ainakin lähteä.\nAnonyymi 8. helmikuuta 2009 klo 17.02\nJust tuota Joka tyypin kaavakirjaa määkin oon kaipaillu... Ja jotain kaavapaperia. Aika mielenkiintoinen idea tuo sanomalehti - paitsi jos se päästää mustetta kankaalle. :/\nPetra 8. helmikuuta 2009 klo 19.27\nToisaalta ei kai sellainen rulla kaavapaperia ihan kauheasti voi maksaa? En tiedä, pitäisi ottaa selvää. Joku tuosta sanomalehdestä jossain vinkkasi, en sitten tiedä miten se muste käyttäytyy..\nMutta kirjaa suosittelen kyllä :-)\nTiina 13. maaliskuuta 2011 klo 12.23\nSellainen iso rulla kaavapaperia maksaa kympin verran, ei ole minusta kovin kallis. =) Vaikka amiksessa sitä käytti melkein päivittäin, kesti se silti vaikka kuinka törkeän kauan. Kotikäytössä mulla kestää yksi rulla parisen vuotta vaikka ahkerasti sitä käytänkin.


Jänisjemma: Tärkeitä yhteisiä hetkiä\nTämä viikonloppu oli pyhitetty jälkihommille. Viikolla sovin Paavon porukoiden kanssa yhteisistä jälkitreeneistä, jonne houkuteltiin myös yhtä toista jälkiharrastusta aloittelevaa koiraa ohjaajineen. Valitettavasti heidän osaltaan homma peruuntui sairastumisen vuoksi.\n©TU Tärkeä yhteinen hetki: Katla ja ohjaaja kaadolla\nKeli oli kolea ja tuulinen, muttei kuitenkaan sateinen. Lauantai-illalla menimme Ilveskalliontielle jälkitalkoisiin. Alunperin oli tarkoitus jakaantua jälkipareihin, mutta nyt porukan pienennyttyä päätimme urakoida jäljet jakaantumatta. Mies oli reissussa, mutta koska jälkiverta oli varattu kolmelle koiralle päätin viime hetkellä, että Pihkallekin tehdään jälki.\nTeimme siis maastoon kolme jälkeä. Katlan jälki pituudeltaan oli noin 800 metriä ja avoimen luokan jälkikaavion mukainen. Paavolle tehtiin kolmionmallinen jälki yhdellä kulmamakauksella, jossa pituutta oli noin 400 metriä. Pihkan jälki oli noin 700 metriä pitkä, ja siinä kaksi katkokulmaa ja suorilla makaukset (3 kpl). Verta oli varattu 2,5 dl/jälki. Kaatoina Katlan ja Pihkan jäljillä käytettiin peuran sorkkia ja Paavon jäljellä peuran sarvea. Jäljet vanhenivat reilu 15 tuntia. Maastossa oli runsaasti jälkiä riistasta. Näimme peuran ja hirven jälkiä (kaikki jälkimaastot) ja jäniksen syönnösalueita (Katlan ja Paavon jälkimaastot).\nSunnuntaina kokoonnuimme samaan paikkaan ja vein kaadot paikoilleen. Koirat pääsivät maastoon jälkien tekojärjestyksessä. Ensin minä ohjasin Katlan alkumakaukselle.\nKatla nuuhkaisi nopeasti alkumakauksen ja jäljestys alkoi. Olisin voinut lähdön paremminkin ohjata, mutta toisaalta vältän häiritsemästä koiran keskittymistä työhön. Ensimmäisen osuus hyvin jälkitarkasti ja keskittyen. Osuudella oli yhteensä kolme isohkoa metsäojaa, jotka koira ylitti täsmälleen siitä, mistä verisieni oli pompannut vesiesteen yli. Ensimmäisen osuuden loppupuolella oli jäniksen kaluama haapa, joka harhautti koiran hieman jäljen sivuun. Koiran häntä alkoi heilua innostuksesta, mutta kun kehoitin: "Etsi, jälki", Katla katsoi minuun kerran, ja palasi verijäljelle. Ilman kehoitusta en ole varma, miten olisi käynyt. Hieman tämän jälkeen näin, kun koira löysi valkoista jäniksen karvaa maasta ja söi ne samalla, kun eteni verijälkeä. Voin vaan kuvitella Katlan tuohtumuksen määrän.\n©TU Katla ja ohjaaja jäljellä\nEnnen kulmamakausta jälki ylitti metsäuran, jonka koira jäljitti tarkasti. Kulmalle tultiin jäljen sisäpuolella ja hetki pyörittiin kulman tuntumassa kuitenkaan löytämättä makausta. Riistan jälkiä tässä oli runsaasti, mikä saattoi sotkea koiran työtä. Itse näin makauksen, mutten ohjannut koiraa sille. Lopulta jäljen jatko löytyi itsenäisesti rengastamalla. Valitettavasti makaus jäi merkkaamatta.\nToinen osuus sivutuulessa, jonka huomasi koiran jäljityksen siirtyessä useita metrejä jäljen ulkopuolelle. Meno oli muutenkin ilmavainuisempaa kuin ensimmäisellä myötätuuliosuudella. Osuus oli kallioista ja avoimempaa maastoa, jossa tuuli pääsi levittämään jäljen hajua laajemmin. Yllättäen kulmamakauksessa tultiin kuitenkin tarkasti, ja Katla pysähtyi sen merkkaamaan haistelemalla. Kulmalta jatkoi suoraan ja pienellä lenkillä koira näppärästi selvitti suunnan viimeiselle osuudelle.\nMakauksen jälkeen vastatuuli toi koiran menoon uutta puhtia ja jouduin enemmän jarruttamaan menoa. Muutoin Katla jäljitti tarkasti, mutta osuuden puolivälissä oli raivattu metsää ja tuoreen hakkuun haju sotki koiran työtä. Koira harhautui jäljestä ja lähti kulkemaan jäljen sivussa takaisin päin. Palasi kuitenkin jäljen päälle, josta oikea suunta löytyi. Tästä eteenpäin meno muuttui varmistelevammaksi, ja Katla pysähteli ja teki pari muutaman metrin tarkistuspistoa jäljen sivuun loppumatkalla. Kaadolle tultiin suoraan ja se kiinnosti runsaammin kuin normaalisti.\n©TU Paavo ja ohjaaja alkumakauksella\nSeuraavaksi vuorossa oli Paavo. Koiralla tuntui olevan energiaa kuin pienessä kylässä, ja se veti innoissaan jälkivaljaissa kulkiessamme jäljen alkuun. Paavolle näytettiin alkumakaus ja ohjattiin ensimmäiset metrit työn alkuun. Jäljestys sujui tarkasti ja suurella innolla. Purimme merkit jäljeltä samalla, kun seurasimme koirakkoa.\n©TU Paavo ja vappuserpentiini kuusen oksalla\nPaavo merkkasi kulmamakauksen pysähtymällä ja jatkoi seuraavalle osuudelle tarkasti. Valitettavasti heti kulman jälkeen koira sai vainun riistasta, jonka perään olisi mielellään lähtenyt ja jättänyt ihmiset ihmettelemään naudan verijälkeä. Ohjaaja palasi kulmamakaukselle, josta otettiin uusi alku ohjaten.\n©TU Paavon perässä läpi ryteikön\nPaavo nollasi hyvin riistan houkutuksen jälkeen, koska tästä eteenpäin jälkisuoritus oli taas esimerkillistä ja tarkkaa. Kaadolle tultiin suoraan ja se haisteltiin. Paavon emäntä totesi, että positiivista oli, ettei koira haukkunut suorituksen aikana.\nViimeisenä vuorossa oli Pihka. Se venytteli antoisasti ja veti liinan piukaksi heti, kun lähdettiin autoilta kulkemaan kohti jäljen alkua.\n©RH Pihka venyttelee\nPihka ohjattiin alkumakaukselle, jota jäi maistelmaan. Lopulta ohjaaja näytti jäljen suunnan ja Pihka aloitti rauhallisen ja varman jälkisuorituksen.\n©RH Pihka ja ohjaaja alkumakauksella\nEnsimmäinen makaus oli heti osuuden alkupuolella ja sen Pihka merkkasi tyylikkäästi pysähtyen ja haistellen. Jälki kaarsi ennen tiheikköä epämääräisen koukun, jonka koira selvitti hienosti. Maaston haastavuuden vuoksi jäljentekijät olivat käyttäneet peuranpolkua, jossa näkyi lukuisia sorkan jälkiä. Pihka teki polulta muutamia tarkistuspistoja, mutta huikesti koira seurasi haastavassa tilanteessa oikeaa hajua.\n©RH Paikoitellen jälkeä olisi voinut seurata ilman koiran kirsuakin\nKatkokulma oikaisten menemättä veretyksen loppuun asti. Veretön osuus ei näytänyt häiritsevän koiraa vaan jatko löytyi ilman mitään lenkkiä. Jäljestys jatkui tarkkana. Toinen makaus jäätiin merkkaamaan nautiskellen eli veristä multaa nuollen. Jatkoi kuitenkin ilman erillistä kehoitusta. Toinen kulma suorituksena oli kuin kopio aiemmasta. Pihka onnistui oikaisemaan myös toisen katkon. Olin tässä kohtaa jokseenkin harmistunut.\n©RH Hyvän suorituksen jälkeen on helppo "kerskua" ja hymyillä\nViimeinen osuus jälleen tarkasti ja osuuden makaus merkaten nopeasti pysähtyen. Kaadolle sivusta, jolle jäi nuolemaan maata sorkan vieressä. Kehujen jälkeen otti sorkan suuhunsa omistaen sen.\nJälkiharrastuksen liittyy niin monia tärkeitä yhteisiä hetkiä. Osa niistä on ohjaajan koiran välistä äänetöntä kommunikaatiota, joka vahvistaa eläimen ja ihmisen välistä suhdetta. Jäljellä koiraan on pakko tukeutua ja luottaa sen kykyyn seurata ihmiselle näkymätöntä jälkeä. Uskon, että koirakin vaistoaa tämä luottamuksen ja siitä seuraavan vastuun tehtävän onnistumisesta. Kaadolle saapuminen on yksi tärkeimmistä hetkistä. Se kruunaa suorituksen, ja palkitsee erittäin vahvasti sekä koiran että ohjaajan.\nEi kuitenkaan sovi unohtaa niitä "koirattomia" tärkeitä hetkiä, jotka jaetaan yhdessä jälkeä tehden ja jälkisuorituksen jälkeen kokemuksia vaihtaen. Ne yhdistävät ja tuovat iloa pitkään yhteisten hetkien päättymisen jälkeenkin.\nLähettänyt Rei klo 17.40\nTunnisteet: avo-jälki, jäljestys, kaato, kaverit, koiraharrastus, koirakaverit, makaus, mejä, palkitseminen, sorkka, ystävät\nSarppa 23. huhtikuuta 2017 klo 20.38\nNIIN samaa mieltä! Tässä katselen ikkunasta vielä lumista maisemaa ja olen ihan täpinöissäni tänään tulleesta koekutsusta. Taas se kausi alkaa ja lupaa alkaessaan tapaamisia vanhojen tuttujen ja uusien tuttavuuksien kanssa.\nRei 23. huhtikuuta 2017 klo 21.42\nKiitos kommentista! Meilläkin vetämässä muutama koeilmo. Vielä ei ole auennut pääsyä kokeeseen. Hyvää mejä-kesää!


Janne Niinimaa etsii toista uraa: "Elän juuri nyt vähän tyhjiössä"\nkeskiviikko 18.06.2014 klo 17:11\nEx-maailmamestari, olympiamitalisti, moninkertainen Suomen mestari, Ruostin mestari ja ex-NHL-ammattilainen Janne Niinimaa, 39, miettii parhaillaan Oulun kesässä, mitä isona tekisi.\nJanne Niinimaa viettää kesäänsä Oulussa. JUHA VELI JOKINEN\nKiekkoilun hän sanoi lopettavansa viime helmikuussa. Miehellä on takanaan Suomen mahtavimpiin kuuluva kiekkoura, josta jäi rutkasti rahaa, vammoja - ja kyltymätön kilpailuvietti.\nPelimiehen miinusasioihin voidaan lukea vielä parin kesän takainen avioero, josta yli pääseminen ei ole ollut helppoa.\n- Elän juuri nyt vähän tyhjiössä. On vaikea löytää muista asioista niitä kiksejä, mitä sain kiekkouralla. Treenaan, pelaan tennistä, kalastan ja konsertti- ja tapahtumayhtiöni Club Teatria etsii parhaillaan uusia tiloja tapahtumille ja konserteille, minulla on monia viritelmiä, Janne kehuu Oulun torin makasiinikahvilassa.\nJannessa on aina ollut jäälläkin show-miehen sielua, ja Club Teatrian konserttitoiminnan jatkaminen tuntuu miehestä luontevalta. Kiekkomiehen yhtiö toi lavalle huippuyhtyeet Deep Purplesta Himiin.\n- Nyt juuri minua työllistää uusien tilojen etsiminen. Tai uuden tontin, jolle rakentaisimme monitoimihallin. Elokuun suuri Jalometalli-festari Oulussa on työn alla ja se vie aikaa, Niinimaa kertoo kahvilassa matkalla tenniskentälle.\nMies on puolustajan mitoissa, paino ei ole noussut kuin pari kiloa.\n- On tärkeä pitää kuntoa yllä ja paino kurissa. vammoja on ja ne voin hoitaa pois vaikka leikkauksilla myöhemmin. Henkisesti tämä siirtymävaihe muulle uralle on haastavin. Aion syksyllä mennä huippujen kanssa jäätreenehin ja varmaan huhuja alkaa liikkua, että "jos se sittenkin palaa".\nNiinimaan nykyisiin harrastuksiin kuuluvat niin golf kuin kaukalohöntsytkin. Mutta kaukalossa homma jää höntsäämisen asteelle.\n- Kyllä minä olen nyt ex-pelaaja, vaikka eläkepapereitani en ole vielä kirjoittanutkaan, Niinimaa väläyttää valloittavan hymynsä.\nMiehellä on tyylikäs lasitalo Kiimingissä, keskustalukaali Helsingissä ja luodut yhteydet pelivuosilta Yhdysvaltoihin ja Eurooppaan.\n- Kyllähän se mielessä käy, jos vaikka ostaisi kodin Kaliforniasta ja siirtyisi kunnolla show-manageriksi, mutta se on nyt vain unelmaa ja sellaista etsimistä, Janne sanoo.\nVaikka kaukalovuodet ovat nyt taakse jäänyttä elämää, myöntää Niinimaa kaipaavansa aktiivivuosia.\n- Ikävöin uraani ja pelejä.\nJUHA VELI JOKINEN, OULU


Minulla on huomenna opiskeluihin liittyvä iso tutkinto. Niinpä päätin käyttää aikaani ... rakentamalla minipianon!\nAi että teki hyvää antaa aivojen keskittyä aivan johonkin muuhun kuin nuottien tuijottamiseen ja siihen, miten jalkojen ja käsien yhteistyö sujuu urkujen ääressä. Ministely on ollut haaveissa pitkään, ja nyt olen sitten alkanut haavettani toteuttaa. Ohje on täältä, kolmesta eri postauksesta. Vähän oioin joitakin mutkia. En esimerkiksi tehnyt mustia koskettimia erikseen kolmiulotteisina...\nMateriaalina minulla oli taulunkehyksen mukana tullut passepartout-kehys. Maalasin vesiväreillä ja viimeistelin mustalla tussilla. Käytin vain sellaista materiaalia, jota löysin omista varastoistani: helmiä, tikkuja, pahvinpaloja... Kansi on kiinnitetty paperinpalalla, ei ohjeen mukaan hienosti puupalikan ja naulojen avulla.\nVielä kynttilöihin tulet, niin kyllä Chopin sujuu!\nPitäähän pianossa myös pedaalit olla.\nHuomisen tutkinnon on pakko mennä hyvin: niin hyvin olen valmistautunut!\nLähettänyt Anama klo 16.51 1 kommentti:\nTunnisteet: Askartelu, Minikoossa\nMinikokoinen on jostain syystä kovin hellyttävää. Minäkin olen aloittanut uuden harrastuksen.\nOhje täältä. Kansien kuvat peräisin tarra-arkilta ja kirjakerhon lehdestä.\nOmpelulankaa ja koukku nro 0,6.\nLainakamera. Olipa kiva pitkästä aikaa kuvata!\nLähettänyt Anama klo 18.08 2 kommenttia:\nTunnisteet: Askartelu, Minikoossa, Virkkuukoukulta\nJoululoma on kiva. Silloin on aikaa istua käsitöiden ääreen. Voi vaikka neuloa pipon ja pujotella helminauhan...\n...tai virkata enkelin ja kehystää sen...\n...tai virkata matonkuteesta tietokoneelle suojalaukun.\nEnkelitaulu ja tietokonelaukku matkustavat huomenna Afrikkaan saakka.\nPipon ohje Novitan sivuilta , lasten kokoiseksi muokattuna. Enkelimalli löytyi Pinterestistä. Tietokonelaukku on omalla ohjeella tehty.\nLähettänyt Anama klo 14.34 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Laukut, Neulepuikoilta, Pipot, Sisustus, Virkkuukoukulta\nEi ole huvittanut päivittää blogia. Kamera on romu, eikä sellaisella huvita ottaa kuvia. Nämä kuvat siis kaikki jonkun muun kuin minun, mutta olen saanut luvan niitä käyttää.\nKesänaapuri lahjoitti pussillisen lankanöttösiä. Niistä tuli nukelle mekko. Kuten hintalapusta huomaa, se oli myynnissä pihakirppiksellämme, mutta lopulta lahjoitin sen siskontytölle.\nSiskon pieni sai jämälangoista neulotun haalarin. Ohjeita oli monta, joista tutkin vain joitakin ratkaisuja, eli käytännössä ohje on oma. Neuloin yhden rivin yhdellä värillä ja laitoin nurjan puolen päällimmäiseksi. Olisipa kiva, jos olisi vähän useampi kuva, mutta tällä mennään nyt.\nSamainen pieni ihminen sai myös varastostani löytyneet junasukat. Olivat niin kovasti nyppyiset isännän sukat aikasemmassa kuvassa...\nTästä tuli nyt tällainen vauvakuvakavalkadi, mutta sallitakoon se höpsähtäneelle tädille?\nLähettänyt Anama klo 9.00 1 kommentti:\nTunnisteet: Lasten vaatteet, Neulepuikoilta, Nukenvaatteet, Virkkuukoukulta\nTiedättehän sen tunteen, kun uppoutuu niin johonkin, ettei millään malta lopettaa? Hartiat huutavat jumitusta, päätä särkee, silmät eivät jaksa enää kunnolla tarkentaa, mutta ompelukone laulaa, silitysrauta suihkii, virkkuukoukku viuhtoo ja valmista tulee. Niin kävi tämän kanssa:\nSiitä on kauan, kun viimeksi olen tehnyt nukenvaatteita. Kannatti nyt, sillä näillä tein erään pienen tytön onnelliseksi. Lisää on tulossa...\nPienen tytön veli aloitti juuri koulutaipaleensa, joten hän tarvitsi kynätelineen.\nSe valmistui vanhoista farkuistani.\nKovetin purkin vedellä laimennetulla Eri Keeperillä. Kuivatus oli helpointa tehdä limsapullon päällä.\nKirjonta viimeistelynä, ennen kovetusta tietysti.\nToinenkin kynäteline syntyi. Itse asiassa tästä piti tulla lahja ekaluokkalaiselle, mutta siitä tuli niin ruma, että jäi omaan käyttööni.\nIdea on napattu Pinterestistä. Siellä olevat olivat vaan paljon hienompia kuin oma versioni. Olisin edes voinut teroittaa kynät...\nLiimasin kynät vitamiinipurkin kanteen ja koko komeuden Ikean kynttiläalustaan. Koossapysymisen varmistamiseksi liimasin ympärille pari kerrosta nauhaa.\nLähettänyt Anama klo 17.07 1 kommentti:\nTunnisteet: Askartelu, Nukenvaatteet, Ompelun iloa, Sisustus\nLähettänyt Anama klo 7.37 1 kommentti:\nÄiti lahjoitti minulle joskus vuosia sitten oman paitansa. Se oli minulla lähinnä kotikäytössä huonon istuvuutensa ja vieraan värin takia. Se ei tuntunut omalta. Nyt tuntuu.\nOmpelin saumoja sisään, ja sivussa olleet halkiot kiinni. Lisäksi koristeeksi pitsiliina ja pari nappia. Nyt tätä kelpaa käyttää!\nSamantyylisen kohtelun sai isotädin vanha villatakki, jonka löysin mökiltäni. (Eivätkö ole muuten herkullisen väriset nuo minun kesäkämppäni kaapinovet?)\nSiinäkin vierastin väriä, mutta nyt se menee paremmin, kun napit on vaihdettu ja liina koristeeksi laitettu. Pienillä jutuilla sain kaapinpohjalla lojuneet vaatteet lempivermeiksi!\nLähettänyt Anama klo 15.05 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Aikuisten vaatteet, Vaatemuokkausta\nPohjaanpalaneen kattilan uusi elämä\nKattila meni pilalle. Irrotin kahvan ja nupin, liimasin lasikanteen pitsiliinan ja tein rivan napista ja langasta.\nSiitä tuli korurasia!\nLiimana käytin paneelilakkaa, jota löytyi kaapista purkinpohja. Hyvin pysyy!\nLähettänyt Anama klo 10.58 1 kommentti:\nSain kirjeen, jossa oli mukana virkatun laukun ohje, kassinkahvat ja toive okrankeltaisesta väristä sekä jostain pienestä koristeesta laukkuun. Toivotaan, että tilaaja on tyytyväinen lopputulokseen.\nOhje: Kauhavan Kangasaitan Esteri-laukku. Kukka virkattu valmiiseen laukkuun omasta päästä.\nKude: Kauhavan Kangasaitan Esteri-ontelo.\nLähettänyt Anama klo 8.45 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Laukut, Virkkuukoukulta\nSain joululahjaksi kirjan nimeltään Hurmaavat pitsit. Sen kannessa on kuva kukkarosta, jollaisen äiti halusi itselleen. Liekö siis ollut lahjaa ostaessaan oma lehmä ojassa...? No, joka tapauksessa kukkaro valmistui, ei aivan äitienpäiväksi mutta kuitenkin. Sisko tilasi heti samanlaisen.\nLähettänyt Anama klo 8.44 4 kommenttia:\nTunnisteet: Pussukat, Virkkuukoukulta\nKesä on vihreä. Kesä on aurinkoinen. Kesä on lämmin.\nSilloin tarvitaan jokin kiva vaate, jossa on hyvä viettää päivänsä.\nTunika on juuri oivallinen sellaiseen tarkoitukseen.\nKaunis kangas tekee siitä täydellisen.\nTilaustunika tilaajan kankaasta (vanha verho). Kaavat muokattu Jokatyypin kaavakirjan pohjalta. Tätä ommellessa aloin heti miettiä, mistähän kangasvarastoni aarteesta tekisin itsellenikin tällaisen.\nLähettänyt Anama klo 8.45 2 kommenttia:\nTunnisteet: Aikuisten vaatteet, Ompelun iloa\nOhje: leikkaa vanhasta pitsiverhosta kaksi puseron muotoista kappaletta. Ompele ne yhteen, käännä kaula-aukon reunaan taite ja laita kuminauhaa helmaan ja hihansuihin. Siitä tuli yllättävän hyvä. Jos tekisin uudelleen, leikkaisin hihat erikseen, jotta niihin ei tulisi kahta saumaa. Onneksi tuollaisessa löysässä mallissa ei juuri huomaa ylimääräisiä saumoja.\nVielä jonkinlainen otos siitä, miltä pikahuristelu näyttää päällä. Kamerani ei enää suostu kuvaamaan ilman automaattisalamaa, joten kuvanlaatu on kehno, mutta kyllä siitä jotain näkee...\nLähettänyt Anama klo 12.00 Ei kommentteja:\nOpiskelukaveri tilasi lapsilleen takit. Hän suunnitteli myös mallit ja toi kaavatkin (huppuja lukuunottamatta) valmiina. Minä toteutin.\nKangas on uutta Marimekkoa. Aika söpö, eikö?\nKuvat on leikattu toisesta kankaasta ja applikoitu keltaiselle pohjalle.\nLähettänyt Anama klo 16.48 1 kommentti:\nTunnisteet: Lasten vaatteet, Ompelun iloa


Testauspalvelut - Solidabis\nOlemme kokenut ja luotettava softan testauskumppani. Testaamme ohjelmistojen toiminnallisuutta ja suorituskykyä paitsi manuaalisesti myös testausautomatiikkaa hyödyntämällä. Suoritamme myös integraatiotestauksia.\nUlkopuolisen testaajan käyttäminen ennen ohjelmiston käyttöönottoa on verrattavissa henkivakuutukseen. Uskomme vahvasti, että ammattimainen testaus oikein järjestettynä takaa laadukkaan lopputuotteen ja vähentää virheiden riskiä. Aina kun ohjelmistoarkkitehtuuriin kosketaan, täytyy ohjelmiston toimivuus muutosten jälkeen testata.\nKetterän projektin testauspalvelut\nTestaaminen on olennainen osa mitä tahansa ketterää ohjelmistokehitysprojektia. Ketterät projektit vaativat usein testaajalta paljon ja niiden jättäminen kehittäjien sivutyöksi on usein sekä tehotonta ja riskialtista. Käyttämällä testaamiseen erikoistunutta asiantuntijaa voidaan usein sekä tehostaa prosessia, että varmistaa laatu paremmin.\nKehitystiimissäsi on todennäköisesti pääarkkitehti, front – ja backend koodareita sekä ehkä designeri tai tietokanta-asiantuntija. Miksi jättäisit testauksen vaille siihen erikoistunutta vastuuhenkilöä? Koodarit tykkäävät koodata, eivät testata. Ja loppujen lopuksi kukaan ei tykkää softasta, joka ei toimi oikein.\nKetterässä projektissa testaajan on hyvä osata erilaiset menetelmät ja hallita koko testausprosessi suunnittelusta toteutukseen ja aina lopputestaukseen asti. Lisäksi testaus on osattava suunnitella ja toteuttaa projektin ollessa jatkuvassa liikkeessä.\nTestaus sprinttien jälkeen vaatii aikaa ja projektin kasvaessa muuttuu yhä monimutkaisemmaksi. Testiautomaation hyödyntäminen toistuvien testien osalta nopeuttaa prosessia ja on järkevää erityisesti toistuvien testien osalta. Testiautomaatio-osaaminen onkin olennainen osa jokaisen testausammattilaisen asiantuntemusta.\nEnnen julkaisua tehdään vielä perusteellinen koko projektin kattava käyttötestaus suorituskykymittauksineen. Tässä vaiheessa osaava ammattilainen varmistaa, että maailmalle ei pääse rikkinäistä tuotetta.\nOnko projektissasi jo osaava testaaja? Voimme tarjota testausammattilaisia osaksi omaa projektiasi. Voimme myös tarjota kokonaisia kehitystiimejä, joiden kiinteänä osana on asiantunteva testausammattilainen. Ota yhteyttä ja jutellaan tarpeistasi lisää.\nKoodin testaamisen lisäksi tarjoamme myös käytettävyystestauspalveluita. Katso tarjontamme täältä.\nTietosuoja | Copyright © 2019 Solidabis OY


Tapio Aro – Sivu 6 – KaaosZine\nDemot Genret Metal\nDemonurkka vol. 53 (vk 7/2017)\n19.02.2017 Tapio Aro\nMustaa sunnuntaita Demonurkasta. Tämän viikon teema on black metal, joka yhdistää verisiteen lailla kolmea demoläjän mustasta sisuksesta löytämääni yhtyettä. Nämä mustan metallin sanansaattajat ovat Angra Ahriman, Lucy For Love ja…\nDemonurkka vol. 51 (vk 5/2017)\n05.02.2017 Tapio Aro\nTämän viikon Demonurkassa paneudutaan modernin metallin kiemuroihin, joihin kolme demoläjästä kaivamaani yhtyettä meidät johdattaa. Yhtyeet ovat When Everything Collapses, Breach The Empire sekä modernin metallin yhtyeeksi yllättävän lyhyesti nimetty Dimman.…\nDemot Genret Rock\nDemonurkka vol. 47 (vk 51/2016)\n25.12.2016 Tapio Aro\nHard rockia eli kovaa rokkia on lanttulaatikon sulattelun kaveriksi tarjolla tämän viikon Demonurkassa. Kolme demoläjästä löytynyttä ja sitä kovaa rokkia meille tarjoilevaa yhtyettä ovat Antic Tone, Tequila of Liberation ja…\nDemonurkka vol. 45 (vk 49/2016)\n09.12.2016 Tapio Aro\nIndustrial metal on kolmea demoläjästä tongittua yhtyettä yhdistävä tekijä tällä erää. Koneilla maustettua metallia meille tarjoilevat Northern Genocide, Saved From Ourselves ja Random Seizure, joista parhaan kappaleen tehtaillut poppoo pääsee…\nArvostelut Demot Genret Punk Rock\n27.11.2016 Tapio Aro\nSuomenkielinen punkrock on kolmea Demonurkkaan valittua yhtyettä yhdistävä tekijä tällä erää. Punkrockia paiskovat yhtyeet ovat VVV, Björkby Morgon ja Ei kiinnosta, joista jokaiselta olen valinnut yhden kappaleen teille soitettavaksi. Jutun…\nDemonurkka vol. 41 (vk 45/2016)\n14.11.2016 Tapio Aro\nDemonurkassa ollaan tällä erää matalien taajuuksien maassa. Olen alataajuudet mielessäni kaivanut demolaarista kolme yhtyettä, joiden musiikissa nämä salakavalasti kuulijan tajuntaan ja tanssijalkaan vaikuttavat taajuudet ovat vahvasti esillä. Bassottelun taitoa meille…\nDemonurkka vol. 39 (vk 43/2016)\n30.10.2016 Tapio Aro\nTällä viikolla Demonurkassa mennään teemalla stoner rock. Teema mielessäni olen sukeltanut demolaariin ja kaivanut kolmen yhtyeen julkaisut, joita tämä savuinen genre yhdistää. Nämä kolme savunkatkuisista julkaisuista vastuussa olevaa yhtyettä ovat…\n16.10.2016 Tapio Aro\nSuomen kieli on viime viikon tapaan myös tällä viikolla edustettuna, sillä teemana on suomenkielinen thrash metal. Kuljemme Mokoman ja Stam1nan viitoittamalla tiellä etsien uutta kotimaisen thrashin sanansaattajaa. Mokomaksi Mokoman paikalle…\nDemonurkka vol. 35 (vk 39/2016)\n02.10.2016 Tapio Aro\nDemonurkka jatkaa demolaarin tonkimista aarteiden löytämisen toivossa. Jokaiseen Demonurkkaan valitaan totuttuun tapaan kolme yhtyettä KaaosZinelle demonsa lähettäneiden joukosta. Viikon parhaan kappaleen tehtaillut yhtye pääsee kilpailemaan vielä julkistamattomista, mutta vallan vinkeistä…


Fransesca - Milloin nimipäivä?\nKokeile nimikoneesta nimeen Fransesca\nMuuna kuin ensimmäisenä etunimenä Fransesca on 9 naisella. Kaikkiaan etunimi Fransesca on 11 naisella.\nVoit ehdottaa nimelle Fransesca epävirallista nimipäivää\nNimellä Fransesca ei ole virallista eikä epävirallistakaan nimipäivää suomalaisissa nimipäiväkalentereissa.\nEhdotettu nimi: Fransesca\nFransesca sopii seuraavaan viralliseen nimipäivään: *valitse


Tuuletuksia!: elokuuta 2017\nMuseovierailu: Saksan Jalkapallomuseo\nVierailin hiljattain Saksan Jalkapallomuseossa Dortmundissa. Tässä tekstissä käyn läpi neljän tunnin pituiseksi venähtäneen käynnin antia ja arvioin näyttelyn sisällöllisiä ratkaisuja.\nDeutsches Fussballmuseum avattiin nykyiselle paikalleen Dortmundin päärautatieaseman kupeeseen lokakuussa 2015. Näyttelyuudistuksen suunnittelusta ja toteuttamisesta vastasi berliiniläinen viestintätoimisto Triad, jonka referensseihin lukeutuu myös muun muassa FIFA World Football Museum Zürichissä. Triad ilmoittaa nettisivuillaan olevansa erikoistunut luovaan tilalliseen viestintään, tavoitteenaan ”muuntaa tarinat tiloiksi ja tiedon tunteiksi”. Resursseista ei tämänkään hankkeen osalta ollut pulaa, sillä Saksan jalkapalloliitto myönsi hankkeeseen auliisti varoja MM-kotikisojen 2006 tuotoista.\nPinta-alaltaan 7700 neliömetriä olevan museorakennuksen suunnitteli dortmundilainen arkkitehtitoimisto HPP Architects.\nTriadin näyttelykonsepti jäsentyy jalkapallo-ottelun vaiheiden mukaan nimettyihin kokonaisuuksiin. Noustuaan pelaajatunnelin näköiseksi tehtyjä liukuportaita pitkin museon ylimpään kerrokseen kävijä saapuu ”ensimmäiselle puoliajalle”, joka keskittyy Saksan miesten maajoukkueeseen ja erityisesti neljään maailmanmestaruuteen (1954, 1974, 1990 ja 2014). Samassa kerroksessa esitellään myös Saksan jalkapallohistorian kronologiaa, naisten jalkapalloa ja lajin vaiheita DDR:ssä ja natsi-Saksassa. Tämän jälkeen kävijä jatkaa kulkuaan alemmassa kerroksessa sijaitsevalle ”toiselle puoliajalle”, jonka aiheena on saksalainen seurajalkapallo ja Bundesliigan historia. Tässä kerroksessa pääsee tutustumaan myös Saksan voittamiin palkintopokaaleihin, taktiikoiden ja stadionien kehitykseen sekä erotuomareihin ja faneihin. Pohjakerroksessa olevalla ”jatkoajalla” on vielä tarjolla MM2014 -joukkuetta kuljettanut bussi ja toiminnallisia osioita.\nMillaisen jalkapallomuseon saa 36 miljoonalla eurolla? Jälkikäteen mieleen tulee ainakin seuraavia määreitä – tunteisiin vetoava, mahtipontinen, näyttävä, elämyksellinen, värikäs ja äänekäs, maajoukkueorientoitunut. Astuessaan pelaajatunnelista näyttelyn alkuun kävijä tutustuu MM-kisojen 1954 voitosta eli ”Bernin ihmeestä” vastanneen joukkueen pelaajiin ja valmentaja Sepp Herbergeriin Saksan kansallislaulun soidessa taustalla. Viereisessä tilassa Unkaria vastaan pelattua MM-finaalia voi katsella 50-luvun tyylisestä televisiosta. Mukaan on liitetty pätkiä Herbert Zimmermannin legendaarisesta radioselostuksesta – varmuudella tunteikas kokemus jokaiselle saksalaiselle jalkapallofanille.\nJokaisesta MM-kultaa 1954 voittaneesta pelaajasta on esillä kuvia, tekstiä ja esineitä. Etualalla finaalin pelipallo.\nSepp Herbergerin esineitä. Oikealla maajoukkueen käyttöön kisoja varten valmistetut Adidakset. Ruuvattavilla nastoilla varustetut, 50-luvun mittapuulla kevyet kengät tarjosivat Saksalle merkittävän edun Unkaria vastaan Wankdorfstadionin mutaisella nurmella.\nNäyttelyn tekninen toteutus on kauttaaltaan erittäin korkealla tasolla. Ensimmäisen puoliajan päättävässä salissa valtava pallonmuotoinen videoinstallaatio kertoo Saksan matkasta maailmanmestaruuteen kesällä 2014. Näyttelykonseptin ajatus ihmisten tunteisiin vetoamisesta on toteutettu tuomalla kultajoukkueen pelaajat ja valmentaja Joachim Löw mukaan näyttelyyn paitsi esineiden ja kuvien kautta, myös videoina ja jopa virtuaalisina itsenään. Viimeksi mainittu toteutuu ensimmäisen kerroksen päättävässä 3D-elokuvateatterissa, jossa pyörii 12 minuuttia kestävä filmi – aiheena jälleen kultainen kesä 2014. Filmin juontavat pelaajat: kolmiulotteiselle virtuaalinäyttämölle astelevat muun muassa Bastian Schweinsteiger, Thomas Müller, Mats Hummels, Philipp Lahm ja ratkaisevan maalin laukonut Mario Götze. Pelaajien rentoa jutustelua ja läpänheittoa katsellessa suupielet venyvät väkisinkin ylöspäin.\nMies, jolta Jari Litmanen sai lempinimensä: lähes 100 ottelua Saksan maajoukkuessa 1980-luvulla pelannut laitahyökkääjä, Pierre Littbarski.\nSisällöllisesti Saksan maajoukkueen menestys saa siis suuren huomion. Varsinkin nykyisiltä huipuilta on saatu yllättävänkin paljon aineistoa: pelivarusteiden ja palkintojen lisäksi mielenkiintoisia olivat muun muassa kulissien takaista elämää valottava materiaali kuten Saksan valmennusjohdon käsintehdyt muistiinpanot MM-kisojen ajalta. Kävijälle annetaan tiiviisti mutta kattavasti selitys siitä, miten ja miksi saksalainen jalkapallo nousi vuosituhannen taitteen lamasta nykytilanteeseen, jossa maalla on käytännössä usean joukkueellisen verran pelaajia, joilla voisi taistella MM-kullasta. Lähdeteoksena on selvästi käytetty Raphael Honigsteinin mainiota kirjaa Das Reboot, joka löytyy myös suomennettuna nimellä Saksan jalkapallon viritetty kone.\nManuel Neuerin pelivarusteita MM-kisoista 2014.\n2000-luvun alussa luotu akatemiajärjestelmä on kasvattanut laajan katraan sekä huippupelaajia että valmentajia.\nMustekala Paul nousi ennustajanlahjoillaan maailmankuuluksi MM-kisojen aikana.\nApuvalmentaja Hansi Flickin muistiinpanoja MM-finaalista Saksa-Argentiina.\nEnnen museokäyntiä odotin mielenkiinnolla ennen kaikkea sitä, rajoittuuko näyttelyn kertoma tarina saksalaisen (miesten) jalkapallon saavutusten esittelyyn ja yksipuoliseen narratiiviin jalkapallosta kauniina pelinä. Tavoittaako näyttely jalkapallon yhteiskunnallisen kontekstin ja poliittisen merkityksen, kertooko se miten laji on muokannut saksalaisuutta 1900-luvun aikana? Käynnin jälkeen voi todeta, että tavoittaa ja kertoo melko hyvin, mutta parannettavaakin on. Saksalaisen naisjalkapallon nousu lajiliitto DFB:n täyskiellosta maailman huipulle taustoitetaan ja tarinallistetaan kattavasti. Lajin pimeitä puolia tuodaan esiin natsi-Saksaa ja DDR:ä käsittelevissä osioissa. Osa tarinoista ja niihin liittyvistä esineistä on melko kylmääviä. Esimerkkinä mainittakoon asiakirja, jossa Stasin agentti esittelee suunnitelmansa Länsi-Saksaan loikanneen jalkapalloilijan Lutz Eigendorfin murhaamisesta vierellään kuva Eigendorfin romuttuneesta autosta muutamaa vuotta myöhemmin.\nDDR:ä ja natsi-Saksaa on toki helpompaa tuoda museoon kuin nykyilmiöitä kuten korruptiota, ottelumanipulaatioita tai huliganismia. Tässä suhteessa museo ei täysin vakuuta. FIFA:n korruptiokohuista vaietaan, varmaankin siksi, että niiden linkit vievät myös Saksaan. Franz Beckenbauerille omistetussa vitriinissä Keisaria kuvaillaan ”saksalaisen jalkapallon hehkuvaksi valoksi”, joka diplomaattisilla taidoillaan varmisti Saksalle MM-kotikisat 2006. Hieman hymyilytti. On toki ymmärrettävää, että pääasiallisia kohderyhmiä ja rahoittajia ei haluta vieraannuttaa, mutta vähän rohkeampaa otetta nykyjalkapallon lieveilmiöiden käsittelyyn olisin kaivannut. Ottelumanipulaatioita olisi voinut lähestyä esimerkiksi Bundesliigaan vuonna 2005 kohdistuneen vedonlyöntiskandaalin kautta, vaikkapa näyttämällä videopätkiä fiksatuista otteluista.\nTämän vitriinin aihe näkyi kauempaakin.\nSaksan naisten jalkapallomaajoukkueen voittamia palkintoja.\nFussballmuseumin ilmeinen vertailukohde on Manchesterissä sijaitseva National Football Museum, jossa kävin loppuvuodesta 2014. Kumpikin museo on tehty isolla rahalla, ja molemmissa vierailee vuosittain satoja tuhansia kävijöitä. Sisällöllisesti museoissa on jonkin verran eroja. Englannissa painopiste on selvästi enemmän seurajalkapallossa, ja myös alempien sarjojen joukkueista on esillä paljon tietoa, tarinoita ja aineistoa. Saksassa keskitytään enemmän maajoukkueen menestystarinaan. Huippuseurat pääsevät toki esiin toisessa kerroksessa, mutta mittakaava on pienempi kuin maajoukkueosiossa. Kyse on suunnittelijoiden tekemästä valinnasta, jonka voi myös kyseenalaistaa, ovathan seurat jalkapallokulttuurin kivijalka myös Saksassa. Toinen merkittävä ero koskee kansainvälistä jalkapalloa, johon liittyvää aineistoa löytyy Manchesteristä huomattavasti enemmän. Toiminnallisuutta ja elämyksellisyyttä verrattaessa museot ovat tasavahvoja. National Football Museumin Football Plus -kokonaisuus on rangaistuspotkusimulaattoreineen ja muine laitteineen monipuolisempi kuin Saksan vastaava, mutta audiovisuaaliselta ilmeeltään Saksa voittaa. Saksan kohdalla huomion kiinnitti myös se, että näyttelyä päivitetään jatkuvasti. Tästä kertovat muun muassa esillä olleet pokaalit viime kesän Konfederaatioiden Cupista ja alle 21-vuotiaiden EM-kisoista.\nKaivosmiehen patsas kiteyttää hienosti sen, miksi Ruhrin alueella on tänä päivänä niin monta seuraa 1. ja 2. Bundesliigassa.\nSuurin osa näytteillä olleista pokaaleista oli luonnollisesti kopioita, mutta oli joukossa joitain aitojakin, kuten tämä tuore pokaali kesän Konfederaatioiden Cupista.\nToinen kiinnostava aito pokaali: Saksan Cupin kiertävä palkintopokaali.\nMestarien liigan voittopokaalin kopio.\nVierailuhetkellä perusnäyttelyn lisäksi esillä oli yksi vaihtuva näyttely, jossa esiteltiin valmentaja Sepp Herbergerin kirjakokoelmaa ja sen vaikutusta Bernin ihmettä pedanneen valmennuskonseptin syntyyn. Mielestäni aihevalinta on hieman erikoinen, sillä Herberger on muussa näyttelyssä hyvin esillä, eikä sinänsä kiinnostava teema välttämättä ole parhaimmillaan näyttelynä. Näyttelyn loppuun sijoitettu pimeähkö sali kirjahyllyineen ei juuri houkutellut pysähtymään, enkä näyttänyt olevan ainoa, joka käveli suoraan huoneen läpi.\nSaksan Jalkapallomuseota ei syyttä ole kuvailtu ”jalkapallon mekaksi”. Saksalaisen jalkapallon tarinaa kerrotaan hyödyntämällä ajallisesti ja temaattisesti runsasta esinekokoelmaa ja moderneimpia esittelytapoja ja tekniikoita. Tyylilaji on paikoin häpeilemättömän paatoksellinen, eikä kaikista kielteisistä ilmiöistä mainita, mutta luulen, ettei suurin osa museon yli 200 000 vuosittaisesta kävijästä pidä tätä ongelmana. Elämyksiä on tarjolla koko rahan edestä – eli melko paljon, kun ottaa huomioon suolaisen 17 euron pääsymaksun. Museokäynnin kustannuksia tosin alentaa se, jos saapuu paikalle esimerkiksi junalla: vierailupäivänä pääsylippu käy nimittäin matkalippuna julkisessa liikenteessä koko Rhein-Ruhrin alueella. Suosittelen käyntiä lämpimästi, etenkin kun reissuun on helppoa yhdistää yksi tai useampi 1. tai 2. Bundesliigan ottelu.\nMaailmanmestarien bussi. Myös sisään pääsi ihmettelemään.\nLähettänyt Urheilumuseo klo 13:02 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Dortmund, jalkapallo, museovierailu, Saksa, Saksan Bundesliiga, Saksan jalkapallomaajoukkue, Saksan Jalkapallomuseo\nLähettänyt Urheilumuseo klo 14:21 Ei kommentteja:\n#urheiluhullut 1920-luvun sisustus 1924 3D agility Amin Asikainen ampumahiihto Andorra Anni Collan Antti O. Arponen Antwerpen aprillia arkistoaineistot Atlanta Barcelona Bertel Bertel-Nordström boikotit Carl Gustaf Mannerheim digitointi dokumenttielokuva doping Dortmund Eerikkilän Urheiluopisto elokuvat Eläintarhan kenttä Eläintarhankenttä Erik von Frenckell Erkki Matilainen Esa Rossi esinekokoelmat esinelaina fanikulttuuri FC Oulu Finna Finnish Fingerprints Flickr futsal Futsal Cup Futsalista Garmisch-Partenkirchen Georg Malmstén Golden Futsal Team GFT GoPro Gordon Dunn Graham Budd Auction Hannes Kolehmainen Helsingin Jyry Helsingin Kisa-Toverit Helsingin olympiakisat Helsingin Olympiastadion Helsingin Olympiastadionin rakennusvaiheet -juttusarja Helsingin Työväen Uimarit Helsingin Uimarit Helsinki Heureka HIFK hiihto hiihtokilpailut historiantutkimus HKV huippu-urheilu huutokauppa IAAF ICA Section on Sports Archives Ilmo Lounasheimo ISHPES jalkapallo jalkapallon MM-kisat jalkapallopaidat jalkapallovalmennus jatkosota Johnny Weissmüller jousiammunta Juho Ritola Jukka Matilainen Jussi Tossavainen Jyväskylän yliopisto jääkiekko Kalasatama Kalevan kisat Kalle Matilainen Katalonia keihäänheitto keräilyharvinaisuus Keski-Suomen museo kesäduuni kiertopalkinto kirjallisuuspalkinnot kirjat KOK kokoelmat koripallo korkeakouluharjoittelu kotimuseo kotitalo koululaiset Kulkuri ja joutsen kulttuuri kuplamuovi Kyösti Kallio kävijät Lahden Ahkera lahjoitus laina lastennäyttelyt Lauri Pihkala liikuntakasvatus liikuntakulttuuri liikuntaleikit liikuntatiede Liikuntatieteen päivät Lionel Messi LLL Lontoon olympialaiset 1948 Ludovika Jakobsson luistelu lumilautailu maahockey Manchester Manchester United-museo Marc Robinson Martti Ahtisaari Martti Matilainen Masao Harada matkakertomus Matsipäivä Matti Järvinen Matti Nykänen Mauno Koivisto Merenneitopatsas Merenneitoviesti Minna Kauppi Monaco museo-opetus museot museotyö museovierailu muutto Myllysaaren museo naisliikunta Naoto Tajima National Football Museom Nizza nyrkkeily näyttelyt Olavi Haaskivi Olavi Laaksonen olympialaiset olympialiike olympiamuseot olympiasoihtu Olympiastadionin peruskorjaus 1991-1994 Olympiastadionin rakennusvaiheet -juttusarja Olympiastadionin uudistushanke Olympic Museums Network opastettu kierros Oulun Hiihto Oy Urheilutarpeita Ab Karhu Paavo Nurmi paini Panu Autio Pariisi Pehr Evind Svinhufvud Pertti Purhonen perusnäyttely pesäpallo Peter von Bagh Pirkkolan uimahalli Playboys Pohjois-Pohjanmaan museo politiikka purjehdus pyöräily pyöräretket Päivänsäde ja menninkäinen radio Rakovalkealla Ranskan Urheilumuseo ratsastus Reino Björn Reino Helismaa Reissumies Reissumies ja kissa Rion olympialaiset 2016 saavutettavuus Saksa Saksan Bundesliiga Saksan jalkapallomaajoukkue Saksan Jalkapallomuseo Salt Lake City sattuma Sievi Futsal soihtuviesti soihtuväärennös sotilaspojat Sotši Soul Stadion-säätiö SUHS suojeluskunta suomalainen jalkapallo suomalaisurheilijat Suomen Hiihtoliitto Suomen jalkapallomaajoukkue Suomen jalkapallomuseo Suomen maahockeymaajoukkue Suomen presidentinvaali 1994 Suomen presidentit Suomen Washingtonin suurlähetystö Suomi 100 Susanna Rahkamo susijengi suunnistus Sydney Sylvi Saimo Sähkeestä someen taide talletus talvisota tapahtumat Tapio Rautavaara Tarja Halonen Tartto Tarzan televisio Tervahiihto Thessalonikin olympiamuseo Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto Tieteen päivät 2015 Toivo Jäntti Tokio Tokion olympialaiset 2020 Tukholma Turku Tämä maa Töölön Pallokenttä uinti Urheilijan silmin urheilu Urheiluarkisto urheiluarkistot urheilubisnes urheiluelokuvat Urheiluhistoria Urheiluidolit urheilujournalismi urheilukirjallisuus urheilukirjat urheilulehdet urheiluliitot urheilumarkkinointi urheilumedia Urheilumuseo urheilumuseot urheiluopistot urheilupaikat urheiluseurat urheilusponsorointi urheilutoimittajat Urho Kekkonen uudistushanke Valkeakoski valmentaja valokuvakirjat valokuvakokoelma valokuvaus varastokertomuksia Versoteq video vieraskynä Viron Kansallismuseo Viron urheilu- ja olympiamuseo voimistelu Vuoden urheilukirja Vårt land Väinö Lahtinen väistötilat wakeboarding Walter Jakobsson yhteiskuntavastuu yleisurheilu yleisurheilun EM-kisat 1971 yleisurheilun EM-kisat 1994 yleisurheilun MM-kisat 1983 yleisurheilun MM-kisat 2005 Yrjö Lindegren


24% alennusta 24,95€\nHot Wheels yrityksenä on perustettu vuonna 1968 ja heidän autonsa ovat olleet siitä asti sekä lasten että keräilijöiden suuressa suosiossa. Tähän päivään mennessä Hot Wheels on tuottanut yli 4 miljardia pienoisautoa. Hot Wheels cars on täydellinen lahjapakkaus Hot Wheels autot ovat amerikkalaisen leluyhtiö Mattelin tuotantoa.... Lue lisää\nfrom €18.95 to €29.9 3\n18.95 € Hobby Hall hinta tuotteelle\n28.5 € Adlibris hinta tuotteelle\nHot Wheels yrityksenä on perustettu vuonna 1968 ja heidän autonsa ovat olleet siitä asti sekä lasten että keräilijöiden suuressa suosiossa. Tähän päivään mennessä Hot Wheels on tuottanut yli 4 miljardia pienoisautoa.\nHot Wheels cars on täydellinen lahjapakkaus\nHot Wheels autot ovat amerikkalaisen leluyhtiö Mattelin tuotantoa. Mattel on tuottanut Hot Wheels nimellä autojen pienoismalleja jo yli 50-vuoden ajan. Heidän autonsa ovat olleet ihan alusta asti suosittuja niin lasten kuin keräilijöiden sekä kilpa-autoista kiinnostuneiden keskuudessa. Heiltä löydät niin eksoottisia kilpa-autoja kuin tutumpia kadullakin tavattavia automalleja. Monet autovalmistajat ovat mahdollistaneet Hot Wheelsin autojen valmistamisen niin, että pienoismalleissa voidaan käyttää alkuperäisiä suunnittelumalleja ja yksityiskohtia ja heidän autot ovatkin uskomattoman todellisen oloisia kaikkine pienine yksityiskohtineen. Ne ovat 1:64 suhteessa niiden todellisiin malleihin. Tämä kymmenen auton pakkaus on täydellinen lahjapakkaus esimerkiksi jouluna tai syntymäpäivänä annettavaksi. Siitä varmasti ilahtuu niin nuorempi autofani kuin keräilijäkin. Jokaisessa pakkauksessa on oma teemansa ja yksi erikoisauto. Ikäsuosituksena nämä autojen pienoismallit sopivat kaikille aina 3 vuodesta ylöspäin.\nVaikka Hot Wheels autot olivat alun perin tarkoitettu lapsille ja nuorille aikuisille, niistä on tullut suosittuja aikuisten keräilijöiden keskuudessa, ja heitä varten usein valmistetaan rajoitettuja eriä erinäisiä malleja. Alkuperäiset Hot Wheels autot teki Elliot Handler ja ensimmäinen Hot Wheels auto oli tumman sininen Camaro. Ensimmäisessä erässä Hot Wheels autoja oli vain 16 autoa, mutta suuren suosionsa takia niitä alettiin valmistamaan enemmän. Autojen lisäksi Mattel tuottaa kilparatoja autoilleen. Nykyään ratoja myydään jo monenlaisia, mutta alkuperäinen rata koostui oranssin värisistä tienosista, jotka voitiin yhdistää muodostamaan pitkänomaisen pyöreän radan. Tähän kuului myös leikkihuoltoasema, jonka kautta autot kulkivat raiteille\nHot Wheels tuotetietoja:\nPakkaus sisältää 10 autoa


Pokémon Go todennäköisesti syrjäyttää Supercellin pelit parhaiten tuottavien pelien listalla | Pokémon Go | HS\nPokémon Go todennäköisesti syrjäyttää Supercellin pelit parhaiten tuottavien pelien listalla\nSuomalainen pelialan asiantuntija uskoo Pokémon Go -pelin vievän Supercelliltä kärkisijan. Samaa sanoo erillinen tutkimuspaperi.\nNiantic ja Supercell\nKuva: Niantic ja Supercell\nEnnennäkemättömän suosion saavuttanut Pokémon Go -peli uhkaa jyrätä muut tieltään parhaiten tuottavien pelien listoilla. Muun muassa suomalaisen peliyhtiön Supercellin pelit ovat vaarassa. Näin arvioi ohjelmistotuotteita ja -palveluita tarjoavan Placed-nimisen yrityksen tutkimus.Supercellin Clash of Clans ja Clash Royale -peleillä on tutkimuksen mukaan parhaiten tuottavien pelien suurin riski menettää osuuksiaan esimerkiksi peleihin käytetyn ajan ja sovelluksen sisällä tehtyjen ostosten suhteen. Artikkeliin liittyvät\nJoessa kelluva ruumis, aseellinen ryöstö ja harhailua sotilastukikohdassa – Pokémon Go kuljettaa ihmisiä maailmalla tosielämän ongelmiin\n”On selvää, että näillä käyttäjämäärillä, mediahuomiolla ja näkyvyydellä Pokémon Go todennäköisesti kiilaa Top Grossing -listan kärkeen ja pudottaa Supercelliä ja muita listalla olevia alaspäin”, sanoo myös pelialan etujärjestön Neogamesin johtaja Koopee Hiltunen. Placedin tutkimuksen mukaan yli kymmenellä prosentilla Pokémon Go -pelin asentaneista oli asennettuna ainakin yksi Clash-peleistä. Clash-pelien käyttäjien todennäköisyys asentaa Pokémon Go oli yli 2,4-kertainen verrattuna keskimääräiseen sovellukseen.Vaikka Pokémon valtaisi parhaiten tienaavien pelien listan kärkipaikan, Hiltusen mukaan olennaista on menestyksen kestävyys.”Pokémon Go on noussut hyvin nopeasti. Voi olla, että se tulee myös alas yhtä nopeasti. Toisaalta menestys saattaa jatkua, mutta sitä ei pysty tässä vaiheessa sanomaan”, Hiltunen sanoo.Hiltunen arvelee, että noin kuukauden sisällä selviää, kuinka kestävää Pokémon Gon menestys on. Pelin palvelimilla on ollut ongelmia, ja julkisuudessa peli-ilmiö on saanut myös kritiikkiä.”Pokémon Go on saavuttanut sellaisia raja-arvoja, ettei niitä ole pidetty mahdollisena. Ensimmäisen viikon latausmäärissä peli todennäköisesti tulee päihittämään kaikki aiemmat pelit, mukaan lukien Angry Birds”, Hiltunen sanoo.Pokémon Go on Hiltusen mukaan elinkaarensa alkuvaiheessa. Vielä ei pysty sanomaan, onnistuuko se haastamaan nykyiset suosikkipelit pitkällä aikavälillä.”Menestyksen luominen on vaikeaa. Vielä vaikeampaa on käyttäjäkunnan pitäminen tyytyväisenä ja menestyksen jatkaminen. Jää nähtäväksi, kuinka pitkälle Pokémon Gon huuma kantaa”, Hiltunen sanoo.Asiantuntijat ovat kiistelleet siitä, mikä pelin menestystekijä on. Hiltunen listaa mahdollisiksi tekijöiksi Pokémon-brändin tuttuuden ja sen tuoman nostalgian tunteen, pelin paikkatietoisuuden ja lisätyn todellisuuden ominaisuudet, kilpailullisuuden sekä sen, että peliä pelataan melko samalla tavalla kuin alkuperäistä Pokémon-peliä. Hiltunen arvelee, että useissa peliyhtiöissä mietitään parhaillaan, mikä kunkin tekijän osuus pelin suosioon on.”Uskon, että paikkatietoon ja lisättyyn todellisuuteen perustuvat pelit tulevat varmasti yleistymään. Ilmiö on niin suuri, että se varmasti saa monet muutkin tekemään tämän tyyppisiä pelejä. Myös rahoittajat kiinnostuvat tällaisista pelejä kehittävistä firmoista.”\nEnnennäkemättömän suosion saavuttanut Pokémon Go -peli uhkaa jyrätä muut tieltään parhaiten tuottavien pelien listoilla. Muun muassa suomalaisen peliyhtiön Supercellin pelit ovat vaarassa. Näin arvioi ohjelmistotuotteita ja -palveluita tarjoavan Placed-nimisen yrityksen tutkimus.Supercellin Clash of Clans ja Clash Royale -peleillä on tutkimuksen mukaan parhaiten tuottavien pelien suurin riski menettää osuuksiaan esimerkiksi peleihin käytetyn ajan ja sovelluksen sisällä tehtyjen ostosten suhteen. ”On selvää, että näillä käyttäjämäärillä, mediahuomiolla ja näkyvyydellä Pokémon Go todennäköisesti kiilaa Top Grossing -listan kärkeen ja pudottaa Supercelliä ja muita listalla olevia alaspäin”, sanoo myös pelialan etujärjestön Neogamesin johtaja Koopee Hiltunen. Placedin tutkimuksen mukaan yli kymmenellä prosentilla Pokémon Go -pelin asentaneista oli asennettuna ainakin yksi Clash-peleistä. Clash-pelien käyttäjien todennäköisyys asentaa Pokémon Go oli yli 2,4-kertainen verrattuna keskimääräiseen sovellukseen.Vaikka Pokémon valtaisi parhaiten tienaavien pelien listan kärkipaikan, Hiltusen mukaan olennaista on menestyksen kestävyys.”Pokémon Go on noussut hyvin nopeasti. Voi olla, että se tulee myös alas yhtä nopeasti. Toisaalta menestys saattaa jatkua, mutta sitä ei pysty tässä vaiheessa sanomaan”, Hiltunen sanoo.Hiltunen arvelee, että noin kuukauden sisällä selviää, kuinka kestävää Pokémon Gon menestys on. Pelin palvelimilla on ollut ongelmia, ja julkisuudessa peli-ilmiö on saanut myös kritiikkiä.”Pokémon Go on saavuttanut sellaisia raja-arvoja, ettei niitä ole pidetty mahdollisena. Ensimmäisen viikon latausmäärissä peli todennäköisesti tulee päihittämään kaikki aiemmat pelit, mukaan lukien Angry Birds”, Hiltunen sanoo.Pokémon Go on Hiltusen mukaan elinkaarensa alkuvaiheessa. Vielä ei pysty sanomaan, onnistuuko se haastamaan nykyiset suosikkipelit pitkällä aikavälillä.”Menestyksen luominen on vaikeaa. Vielä vaikeampaa on käyttäjäkunnan pitäminen tyytyväisenä ja menestyksen jatkaminen. Jää nähtäväksi, kuinka pitkälle Pokémon Gon huuma kantaa”, Hiltunen sanoo.Asiantuntijat ovat kiistelleet siitä, mikä pelin menestystekijä on. Hiltunen listaa mahdollisiksi tekijöiksi Pokémon-brändin tuttuuden ja sen tuoman nostalgian tunteen, pelin paikkatietoisuuden ja lisätyn todellisuuden ominaisuudet, kilpailullisuuden sekä sen, että peliä pelataan melko samalla tavalla kuin alkuperäistä Pokémon-peliä. Hiltunen arvelee, että useissa peliyhtiöissä mietitään parhaillaan, mikä kunkin tekijän osuus pelin suosioon on.”Uskon, että paikkatietoon ja lisättyyn todellisuuteen perustuvat pelit tulevat varmasti yleistymään. Ilmiö on niin suuri, että se varmasti saa monet muutkin tekemään tämän tyyppisiä pelejä. Myös rahoittajat kiinnostuvat tällaisista pelejä kehittävistä firmoista.”


Uhkapelaamisen Turvallisuus Internetissä - Uhkapelit Info\nPelaa uhkapelejä netissä turvallisesti\nKirjoittanut: Casinotop10 Yksi suurimmista huolenaiheista uhkapelaamista Internetissä suunnitteleville on online-kasinoiden turvallisuus. Huolta herättää pääasiassa henkilötietojen luovuttamisen turvallisuus. Ovatko osoitteesi, luottokorttitietosi ja yhteystietosi turvallisissa käsissä? CasinoTop10 kertoo sinulle, kuinka tunnistat luotettavan nettikasinon.\nOnko turvallista pelata uhkapelejä Internetissä?\nVoisivatko heidän henkilöllisyystietonsa tulla varastetuiksi ja tilinsä tyhjennetyiksi tms? Vastaus on hyvin yksinkertainen. Jos nettikasino on turvallinen, siitä kerrotaan. Katso sivuja, joiden ominaisuutena on niin kutsuttu turvakooditeknologia, esimerkiksi 128-bittinen SSL-digitaalikoodisuojaus. Tämä merkitsee sitä, että kaikki maksuliikenne hoidetaan käyttäen parhainta mahdollista teknologiaa, joka ei salli hakkereiden päästä käsiksi henkilökohtaisiin tietoihisi pelatessasi online-kasinopelejä.\nEi hämäräperäisiä salakielisiä maksusiirtoja\nTätä metodia käyttävät myös suurimmat pankit ja luottokorttiyhtiöt ympäri maailmaa. Jos Sinusta on turvallista käyttää ATM:ää tai tehdä online-ostoksia, online-kasinoidenkaan kanssa ei pitäisi ilmetä ongelmia. Useimmilla online-kasino-sivuilla on tilin historia -toiminto, josta vain Sinä voit nähdä kaiken maksuliikenteen, jota Sinulla on ollut kyseisellä sivulla. Jos Sinulla on kysyttävää tai jopa jonkinlaisia kiista-asioita, kaikki tieto on helposti saatavilla tutkittavaksesi. Jotkut sivut käyttävät suurempaa digitaalisuojausta kuin 128 bit. Mitä suurempi sen parempi, mutta 128 bittiäkin riittää ja useimmat sivut käyttävät sitä.\nKuka kätkeytyy välkkyvän logotyypin taakse\nTurvallinen tiedonvälitys online-kasinoon ei riitä. Kun kasino on vastaanottanut henkilökohtaiset tietosi, kuinka voit olla varma, ettei niitä väärinkäytetä? Sinun tulisi tarkistaa muutama seikka varmistuakesi kasinon luotettavuudesta. Se vie vain muutaman minuutin, mutta vahvistaa, että sivu on luotettava eikä se harjoita hämäräperäistä toimintaa. Tässä on kolme vaatimusta, jotka jokaisen luotettavan kasinon on täytetävä:\nKasinolla tulee olla erityiset lailliset valtuudet. Tämä tarkoittaa sitä, että paikalliset lainsäädäntöelimet (esim. Antigua ja Barbuda) ovat antaneet kasinolle laillisen toimiluvan ja ne voivat valvoa niiden toiminnan laillisuutta. Jos kasinolla ei ole tällaista lupaa, älä pelaa siellä.\nTarkista, että kasino käyttää suuren tuottajan ohjelmistoa. Kasinot, joilla ei ole laillista toimilupaa, eivät saa käyttää suurten ohjelmistotuottajien ohjelmistoja. Suurimmat ohjelmistotuottajat ovat: PlayTech, Water Logic, Cryptologic, MicroGaming, Odds-On, RTG, Boss Media sekä iGlobal Media.\nKasinosivut julkaisevat usein raportteja, kuinka suuren osan tuloistaan ne antavat takaisin pelaajille voittojen muodossa. Useat kasinot esittävät raportteja muutaman kuukauden takaa. Varmistuaksesi siitä, että raportit ovat todellisia, tarkista että ne on tuottanut riippumaton tilitoimisto, esimerkiksi PriceWaterhouseCoopers.


Viiruvarpaat: Arvaa kuka?\nLähettänyt Milla Salonen klo 20.12\nM.T. Ainasoja 10. toukokuuta 2016 klo 21.28\nVou, ihana kansikuva! <3 (Onko tää juuri se sama kuva, josta viimeks sanoin, että Eemuli näyttää dorkalta? Hyvä valinta.) Haluan nähdä lehden, kunhan se tulee painosta! En kyllä ehkä ihan liity kuitenkaan vielä jäseneksi, kun ei ole kissaakaan lähettyvillä. (Ehkä joskus tulevaisuudessa - sitten kun se uusi allergiarokote tulee markkinoille!) :D Milloin tämä numero ilmestyy? :)\nMilla Salonen 27. elokuuta 2016 klo 14.27\nMapu on vähän hölmön näköinen, ihan oma itsensä. ♥\nPena ja Punkku 10. toukokuuta 2016 klo 22.17\nAinakin lehden kansi on komea.\nTiude 11. toukokuuta 2016 klo 8.10\nHiphei, kohta pääsee lukemaan! Onkin jo odoteltu ;) Ihanan keskittyneen näköinen Eemeli!\nOn pakko keskittyä kun on herkkuja tiedossa! :D\nSandra 11. toukokuuta 2016 klo 14.25\nUpea kansi! :)) Ja sisukseenkin olisi jo kiva päästä käsiksi. :-D\nMilla Salonen 27. elokuuta 2016 klo 14.28\nTaru 11. toukokuuta 2016 klo 21.43\nUpea kansikuvamalli :)\nMarraskuun Muruset 12. toukokuuta 2016 klo 10.40\nPiivi 14. toukokuuta 2016 klo 14.51\nAivan hurmaava kansikuva! En malta odottaa lehden ilmestymistä! :)\nAsta 15. toukokuuta 2016 klo 15.06\nMoikka. Lueskelin tuossa pari tuntia blogiasi ja täytyy sanoa, että aivan ihania kissoja sulla! :) Kiira on aivan mun Isabellan näköinen, tosin neiti on nyt vuoden ja jäi pienikasvuiseksi. Mutta anyway, olisi kysymys raakaruokinnasta. Olen syöttänyt laumalleni eläinkauppojen parempia ruokia, tutkinut tuoteselosteita ja tarjonnut myös välillä raakaa kanaa yms. Kuitenkin haluaisin siirtyä jossain kohtaan täysin raakalinjalle. Mutta mutta, tässä on pieni ongelma. Huomasin, että syötät punaista lihaa kissoillesi. Minulle kissojen ruokinnassa on periaate se, että eiväthän ne luonnossakaan poroa saalistaisi taikka sikaa/nautaa, joten en näitä koskaan tarjoa. Mietin lihan sulavuutta, vaikkakin ravintoarvoltaan voi ollakin hyvää kamaa. Onnistuuko siis raakaruokinta pelkän kanan/kalan avulla? Vai menisikö se liikaa kikkailuiksi lisäjauheiden yms kanssa? Mikä on mielipiteesi asiasta vai luovunko kokonaan ajatuksesta ja uskaltaudun tarjoamaan myös punaista lihaa heille? Kiitos jo etukäteen vastauksista :)\nMilla Salonen 27. elokuuta 2016 klo 14.32\nKiitos kovasti ja anteeksi että olen ollut superhidas vastaamaan! Raakaruokinta onnistuu pelkällä siipikarjallakin, esimerkiksi yläpuolella Pikkupedot-blogin kirjoittaja Piivi ruokkii vain siipikarjalla (ja hiirillä). Mun mielipide asiaan on se, että joka tapauksessa tämä nykypäivän raakaruoka on ihan erilaista kuin kissat ovat tottuneet syömään, joten tarjoan hyvillä mielin kaikenlaisia lihoja, ja hiirikin on lähempänä poroa kuin pitkälle jalostettua broileria. Ymmärrän kyllä senkin jos haluaa ruokkia vain siipikarjalla eikä se ole tosiaan yhtään huonompi vaihtoehto! :)\nKas Kissaa 16. toukokuuta 2016 klo 20.45\nMilla Salonen 27. elokuuta 2016 klo 14.33\nKirsi 17. toukokuuta 2016 klo 18.40\nOnnea kansikuvapojasta! Kai noita lehtiä lehtihyllyltäkin saa? Tuo ensi lehden Nose work juttu kiinnostaisi kovasti.\nMilla Salonen 27. elokuuta 2016 klo 14.34\nOho, kiitos kovasti! Valitettavasti Agikissa tulee vain SAGIKin jäsenille, mutta pitääkin ottaa puheeksi sen tarjoamista myös ei-jäsenille!\njrri 29. toukokuuta 2016 klo 15.07\nKomea on kissa kansikuvassa! :) Pitkään olen liittymistä miettinyt, mutta en vaan kertakaikkiaan ole saanut aikaiseksi :D\nsokeri 3. kesäkuuta 2016 klo 10.28


TURVALLISUUS vesillä | Finland Lake Cottages\nSaapuessa Suomeen, luonnonkauniin metsäjärven rannalle, on helppo tuntea vapautta luonnon läheisyydessä, mutta turvallisuudesta ei voi tinkiä vesillä. Karjalan ja Laatokan suurten järvien rannoilla olleet tietävät, että sää voi muuttua erittäin nopeasti, voimakas tuuli voi puhaltaa kovasti ja järven tyyni peilipinta muuttuu hetkessä kovaksi aallokoksi.\nOlen itse ollut vesillä tilanteissa, jossa on vain parempi suunnata takaisin kohti rantaa. Suomen kaunis luonto ja hiljaisuus voivat helposti viedä huomion muuttuvista sää- ja keliolosuhteista. Suomessa on kiellettyä liikkua vesillä ilman asianmukaisia pelastusliivejä. Liivien käyttämättä jättäminen voi johtaa vakavaan vaaratilanteeseen veneen osuttua kiville tai kyydissä olevan pudotessa veteen.\nKäytä siis aina mökillä olevia standardihyväksyttyjä pelastusliivejä veneessä ollessasi, ja kun lähdet vesille!\nPysy turvassa vesillä, älä riskeeraa turhaan!


Ikkunakalvot pitävät helteen ulkona – lisäviilennystä antaa ilmalämpöpumppu | PKS\nIkkunakalvot pitävät helteen ulkona – lisäviilennystä antaa ilmalämpöpumppu\nNanoikkunakalvot yhdistettyinä tarvittaessa ilmalämpöpumppuun ovat edullinen ja ekologinen tapa pitää koti mukavissa lämpötiloissa helteelläkin.\nIkkunasta sisälle porottava aurinko voi lämmittää kodin tuskaisiin lukemiin. Nanotekniikalla toteutettu ikkunakalvo heijastaa tehokkaasti auringon lämmön ikkunasta pois päästäen kuitenkin valon sisälle. Kalvot suojaavat myös haalistumiselta ja häikäisyltä. Talvella kalvot vähentävät ikkunoiden kautta tapahtuvaa lämmönhukkaa.\nIkkunakalvot ja ilmalämpöpumppu\nIkkunasta tuleva auringon lämpö on voimakas. Ihminen lämmittää tilaa noin sadan watin verran, valaistus 5–15 watin verran per asuinneliö ja aurinko ikkunan läpi tullessaan 500 watin verran ikkunaneliötä kohden kesän kuumimpina tunteina.\nIkkunakalvoilla pysäytetään ongelma ennen kuin se syntyy. Kalvo heijastaa auringon UV-säteet ja infrapunasäteet lähes kokonaan pois ikkunan pinnasta. Aurinkosuojaus ikkunakalvoilla on erittäin järkevää, sillä silloin ei välttämättä tarvitse muuta jäähdytystä ollenkaan. Ja jos tarvitsee, jäähdyttämiseen ei kulu niin paljon sähköä, ilmalämpöpumppu käy hiljaisempana ja vetoa on vähemmän.\nOmakotitaloissa ilmalämpöpumppu asennetaan yleensä keskeiselle paikalle lämmitystä varten, mutta jäähdytysteho ei useinkaan yllä makuuhuoneisiin saakka. Ikkunakalvot ja ilmalämpöpumppu yhdessä voi olla paras ratkaisu. Kun ikkunakalvoilla pienennetään jäähdytystarvetta, ilmalämpöpumppu riittää hyvin jäähdyttämiseen.\nJärkevä jäähdyttäminen ei ole kallista\nJärkevä jäähdyttäminen ilmalämpöpumpulla maksaa omakotitalossa alle euron päivä, eli muutaman kympin vuodessa.\n– Lämpötila lasketaan tukalasta inhimillisiin lukemiin. Usein jo parin asteen pudotus riittää, eikä asetusta kannata laittaa kuin minimissään 24–25 asteeseen. Ulko-ovet ja ikkunat pidetään kiinni, ja turhat lämpökuormat, kuten auringonpaiste, ennaltaehkäistään mahdollisimman tehokkaasti vaikkapa ikkunakalvoilla, vinkkaa energianeuvoja Sauli Kuparinen.\nKuparisen esimerkkihuoneiston olohuoneessa on 5,3 neliötä ikkunapinta-alaa.\n– Ilman kalvoja tässä huoneessa jäähdytystehon tarve on 1 866 wattia. Kalvojen kanssa jäähdytystehon tarve tippuu 1 132 wattiin, eli 40 prosentilla. Jäähdyttäessään ilmalämpöpumppu poistaa myös sisäilman kosteutta kondensoimalla sitä vedeksi jäähdytyspatterin kylmän pinnan kautta. Kosteuden väheneminen vähentää tukalaa kuuman tuntemusta.\n– Pumppua ei kannata jättää jäähdyttämään, jos ollaan pitkiä aikoja poissa. Yksin käyvä pumppu kuluttaa turhaan energiaa, ja jos kondensioveden poistoon tulee tukkeuma, saattaa sisäyksikön alle muodostua lammikko. Lämpötilan vaihteluiden takia laitetta ei myöskään kannata pitää automaattiasennossa vaan kesällä jäähdytysasennossa ja talvella lämmitysasennossa.\nIkkunakalvot sopivat kohteisiin, joissa lämpökuorma tulee selvästi ikkunoista. Isot eteläpuolen ikkunat keräävät eniten lämpöä. Kalvoja ei yleensä tarvitsekaan asentaa kaikkiin talon ikkunoihin vaan vain etelän puoleisiin. Sauli Kuparinen sanoo, että asennus kannattaa ehdottomasti teettää valtuutetulla liikkeellä, sillä silloin kalvoille saa pitkän takuuajan ja työn jälki on varmasti siistiä. Takuuajat ovat 10–15 vuotta.\n– Asennuksen hinta on vain noin 20 prosenttia kokonaiskustannuksista. Omakotitalo hoituu alle päivässä, kertoo Kuparinen. Asennuksen jälkeen talon omistaja saa olla huoleton. Ikkunakalvoja ei huolleta mitenkään, eikä niissä siten ole minkäänlaisia huoltokulujakaan.\n– Tavallinen ikkunanpesu riittää.


novamelina: Jotain valmista\nLähettänyt Nova Melina klo 1.11.11\nkewa 01 marraskuuta, 2011\naivan ihanat! ahkerana olet ommellut!!!\nvirkattu lintu 01 marraskuuta, 2011\nVau, oletpa ollut ahkera! Nuo rintamerkit on kyllä tosi söpöjä. Värikkäät ja iloiset tuotteesi erottuvat varmasti hyvin joukosta :)\nNonna 01 marraskuuta, 2011\nMinä olen itse miettinyt, että kaiken ei tarvitse olla joulumyyjäisissä jouluista, eikä varsinkaan punaista. Sinne pukin konttiin lahjoiksi ne muut...\nPerhonen korvanlehdellä 02 marraskuuta, 2011\nTosi ihania juttuja. Ei tosiaan tarvii olla mitään jouluista, ei siellä ainakaan yleensä ole ollut.


Ilosanoman lähetteinä Kokkolassa – Baptistikirkko verkossa\nKokkolan Baptistikirkolla varustauduttiin ja virkistyttiin Pyhän Hengen läsnäolossa. KUVA: Marko Soini\nKatselen kirkossa kanssani Jumalaansa ylistävää lähes 200 kristityn joukkoa. Pian tämä parvi lähtee lentoon. Osa lennähtää liikkeelle päättäväisen kotkan, osa luottavaisen linnunpojan elkein. Meidät on kutsuttu Jeesuksen todistajiksi. Tänään olemme ilosanoman viejinä Kokkolan kaduilla.\nKokkolassa järjestettiin 18.-20. marraskuuta nuortenpäivät ja missio. Kokkolan Baptistikirkolle parkkeeratuista busseista purkaantui lähinnä vapaiden suuntien väkeä eri puolilta maata. Tapahtuman teemana oli Sielujen voittaminen ja tavoitteena ihmisten kohtaaminen Jumalan kanssa. Viikonloppu sisälsi opetusta, ylistystä, katuevankeliointia sekä suuren Aito-illan.\nRavintoa lentoon lähtijöille\nOhjeistusta ilosanoman viestinviejille tarjosi Lohjalla nuorisotyöntekijänä toimiva Markus Sainio. Sainio jakoi avoimella otteella kokemuksiaan evankeliointityöstä. Kuulolla olleen seurakunnan mukavuudenhalua rouhittiin ja luottamusta Isän tahtoon evankeliumin levittämisestä muurattiin. Mielessäni vahvistui ajatus siitä, että Taivaan Isän poikueessa on tilaa niin visertäville kuin kaklattaville viestinviejille. Tärkeintä on usko voimalliseen Jumalaan ja aito asenne.\nOn heitä, jotka ovat yhtä kuivia kuin tämä pesusieni. Sitten on heitä, jotka ovat kastuneet nihkeiksi pesusienen nurkan verran. Lisäksi on litimärkiä uskovia, jotka ovat vettä litisevän pesusienen kaltaisia. Kyse on Hengellä täyttymisestä ja Isän käytössä olemisesta. Olavi Eskolan vertaus ja demonstraatio jäivät puhuttelemaan Kokkolaan kokoontuneita.\nKokkolalaisia kutsuttiin katuevankelioinnin ja tapahtumaa edeltäneen tiedotuksen kautta suureen Aito-iltaan. Illassa kuultiin todistuksia pelastavasta Jumalasta ja nähtiin evankeliumin tavoittaneen rukouspalveluun astelevia. Kuopion Vapaaseurakunnan nuorisotyöntekijä Manuel Rautalahti puhui Tuhlaajapojan tarinasta ja kuvaili uskoontuloaan. Rautalahti kertoi sanoneensa aikanaan Jeesukselle autoa ajaessaan ”Anna mun synnit anteeksi, anna mulle uusi elämä, tässä mä oon kokonaan.” Pian rukouksen jälkeen puhelimeen kilahti viesti kaverilta, joka pyysi mukaan juhlimaan. Rautalahti oivalsi Isän kuulostelevan onko hän tosissaan päätöksestään. Vastaukseksi kaverille muotoutui: ”En lähde enää, oon tullut uskoon”.\nJaska Huttunen, Seinäjoen helluntaiseurakunnan nuorisopastori, puhui uskon askeleista Heprealaiskirjeen 11. luvun perustalta. Tänään uskon askeleita ottava Abraham voisi olla Jumalalta sanoman saanut aviomies. Töistä palattuaan tämä kertoo vaimolleen, että nyt on aika pakata omaisuus ja lähteä. On aika muuttaa. ”Milloin?”, vaimo kysyy. Huomenna. ”Minne?”. En tiedä. Siihen maahan jonka Jumala meille osoittaa. ”Usko sai Abrahamin tottelemaan Jumalan kutsua ja lähtemään kohti seutuja, jotka Jumala oli luvannut hänelle perintömaaksi. Hän lähti matkaan, vaikka ei tiennyt minne oli menossa.” (Hepr. 11:8)\nKetä te edustatte?\nJoulupukki taivaltaa vastaan. Kokkolan keskustassa on meneillään joulukadun avajaiset. Missiolainen avaa keskustelun ohikulkijan kanssa: ”Hei rouva, onko joulussa mielestänne kyse vain pukista ja pipareista?”. Vierestä kuuluu: ”Maistuisiko teille kupillinen lämmintä glögiä?”. Aito-illan esite kädessään kysytään: ”Saisiko teille jättää kutsun illan tilaisuuteen?”. Glögi lämmittää, niin kutsuttavia kuin kutsujia.\nRakeita ropisee päähän. Ihmisillä on kiire. ”Saathan sinä sen kutsun antaa, mutta en tule kuitenkaan.” ”Jaa, glögi kuulostaa kyllä hyvältä. Mistäs tässä hommassa oikeastaan on kyse, ketä te edustatte?”. Ohikulkija pysähtyy keskustelemaan. Kuoriutuuko hänestä untuvikko Isän työhön? Isä, siunaa häntä. Lyhty kädessä keskustan halki kulkiessani toivon, että valomme on nähty ja ilosanomamme kuultu.\nJoukkomme kokoontuu Kokkolan keskusaukiolle kruunaamaan joulukadun avajaiset yhteislaululla. Sanomaksi tonttulakkien keskelle jää kaikumaan: ”Rukoile ja työtä tee, muu Luojalle jää. Ajallansa työsi kantaa saa hedelmää. Vaikka oma voimasi on vaatimaton, vierelläsi voimallinen Jumala on. Evankeliumi ilosanomamme on. Evankeliumi murtaa vaikka kallion.”\nLeijailevasta höyhenestä rojahtavaksi järkäleeksi\nJärjestävän seurakunnan Pasi Eskolan mukaan ulospäin suuntautuvia nuortenpäiviä vaivattomampaa olisi ollut järjestää raamattutunneista ja pihaleikeistä koostuva tapahtuma leirikeskuksessa.\n– Lähemmäs 200 ihmisen ohjaaminen evankelioimaan ja järjestämään tilaisuutta, johon jaettiin yli 20 000 kutsua. Se oli jo ajatuksena pelottava.”\nEskola kuvailee tapahtuman elinkaarta erikoiseksi. Alussa ajatus oli kuin ilmassa leijaileva höyhen, joka etsi laskeutumispaikkaa. Jumalalle annettiin aikaa ja tilaa vaikuttaa. Tapahtuman lähestyessä suunnitelma oli kuin ilmaan heitetty kivi. Se täytyi lingota matkaan voimalla, jotta se lentäisi mahdollisimman pitkään. Mitä lähempänä H-hetkeä oltiin, sitä kiivaammin kivi putosi. Huomioitavia asioita ilmestyi kiihtyvällä tahdilla.\n– Kiitos Herralle, tämän tapahtuman H-hetki olikin ison kiven tömähdys! Se oli voimalla heitetty ja pitkään lennettyään rojahti voimalla Kokkolan Hengelliseen maaperään. Jälkihoito on vasta alkanut, mutta jälkitunnelmat ovat ison kiven tömähdyksen mukaiset. On hiljaista, rauhallista, levollista ja kiitollista. Ilmassa on odotusta pölyn laskeutumisesta. Mitkä ovat tömähdyksen todelliset hedelmät? Ne nähdään vasta ajan kanssa!, Eskola muotoilee.\nPyhän Hengen työtovereina\n”Opetuslapset lähtivät ja saarnasivat kaikkialla. Herra toimi yhdessä heidän kanssaan ja vahvisti sanan sitä seuraavien merkkien kautta.” (Mark. 16:20).\n– En osannut odottaa, että raamattutuntien päätteeksi tapahtuisi ihmeitä ja paranisi sairaita, että ihmisiä pelastuisi ja vapautuisi kahleista. Se oli ihmeellistä!, Pasi Eskola riemuitsi. Tapahtumaa suunnittelemassa ollut Juhani Oksanen iloitsi:\n– Jos Pyhää Henkeä voisi koskea, niin tänä viikonloppuna tuntui että voi. Siellä missä evankeliumia julistetaan, ihmeet ja merkit seuraavat. Kun Jumala Pyhän Henkensä kautta tulee tilaisuuteen voimallisesti, ihmisiä ei tarvitse käännyttää ja yrittää auttaa, vaan Jumala hoitaa homman suvereenisti!\nToiveena tulevasta Tampereelta tullut Ville Huhtala esitti, että yhteistä taivalta missioon osallistuneiden seurakuntien kanssa jatketaan, ehdoitta ja syvemmin, laajentaen yhteiskristillistä pohjaa tilaisuuden tullen. Juhani Oksanen rohkaisi:\n– Tapahtuma osoitti, että Jumala on nostamassa uuden sukupolven. Sukupolven, joka palvelee täysillä Häntä, ja tekee niitä ihmeitä joita Raamattu on luvannut alkuseurakunnan malliin. Olen ihmeissäni siitä mitä Jumala tulee tekemään tulevina aikoina. Toivon, että seurakunnat ovat valmiina ottamaan vastaan uuden Jumalaa rakastavan sukupolven uusine toimintatapoineen ja herätyksen joka tulee.\nJyväskylään kiitollisena matkaava Jani Tuppurainen kuvaili viikonloppuna kokemaansa:\n– Se oli kokemus jo sinällään, että jäätiin kuulemaan, mitä minulla oli sydämestä jakaa: kutsua Aito-iltaan, Jeesuksesta ja omasta todistuksestani. Mieleeni jäi tyttö, joka odotti äitiään kauppakeskuksesta. Menin hänen luo ja sain jutella hänen kanssaan. Jaoin kokemustani Jeesuksesta, mitä Hän on tehnyt minun elämälleni. Sain rukoilla hänen puolestaan, mitä en ollut koskaan tehnyt tuntemattoman ihmisen puolesta. Siitä jäi mahtava fiilis! Viikonloppu virvoitti meikäläisen kokonaan. Se antoi uutta puhtia elämään, innoitti tekemään lisää kunniaa meidän Herrallemme.


Camera obscura tukee elämän valintoja | Suomen YMCA\nCamera obscura tukee elämän valintoja keskellä koronavuotta\nVantaalaisnuoret Fartuun ja Deka osallistuivat Camera obscuraan Lehtikuusen koululla.\nKun Camera obscura jäi keväällä poikkeustilanteen vuoksi tauolle, sen toimintaa päätettiin pilotoida digitaalisena. Koneella tai mobiililaitteella toteutettavaa mielikuvaseikkailua testattiin kahdessa koulussa Kuopiossa ja Nurmijärvellä. Vaikka kokeilusta saatu palaute oli myönteistä, oli samalla selvää, ettei digitaalinen versio voisi korvata kouluilla toteutettavaa mallia. Juuri seikkailullinen osuus on tehnyt Camera obscurasta elämyksellisen ja lisännyt sen vaikuttavuutta. Myös monialainen yhteistyö koulun ja nuorisopalveluiden kesken jää verkkoversiossa ohuemmaksi.\nNuoruuden isot kysymykset eivät ole koronavuoden aikana kadonneet minnekään. Pandemiaan liittyvä yleinen huolen ilmapiiri ja pitkittyvä epävarmuus ovat pikemminkin nostaneet niitä enemmän esiin. Nuorisojärjestöjen ja median yhteistyössä teettämän kyselyn mukaan selvä enemmistö nuorista kärsi poikkeusajan vaikutuksista (1). Vaikka etäopetus päättyi toukokuussa ja lähiopetusta päästiin jatkamaan kouluissa, epävarmuus ja koronan leviämistä torjuvat rajoitukset jäivät osaksi nuorten arkea. Pandemia on myös synkentänyt nuorten tulevaisuudenkuvia vaikuttamalla opiskelu- ja työllistymismahdollisuuksiin ja lisännyt samalla heidän yksinäisyyden kokemuksiaan.\nCamera obscuran paluu kouluille tuntuikin syyslukukauden alussa erityisen arvokkaalta. Kahdeksasluokkalaiset ystävykset Fartuun ja Deka osallistuivat kokemusoppimismalliin Vantaan Lehtikuusen koululla. He pitivät toimintapäivää mieleenpainuvana ja kokivat sen tarjoavan heille tilan rauhoittumiseen ja oman elämän pohtimiseen. Kun ei ollut ketään muuta paikalla, huomasi, mitä omassa mielessä liikkuu. Saattoi keskittyä miettimään elämää ja omaa unelmaa siellä (mielen) rannalla, Fartuun pohti toimintapäivän jälkeen. Nuoret pitivät myös seikkailuosan jälkeen tabletilla tehtävää reflektiotehtävää hyödyllisenä. Sen avulla näki esimerkiksi, missä asioissa omassa kouluarjessa voisi muuttaa tottumuksiaan. Erityisesti liian lyhyiksi jäävät yöunet ja mobiililaitteiden parissa käytettävä aika jäivät mietityttämään heitä.\nFartuun ja Deka kokivat, että Camera Obscura on tärkeä työväline juuri yläkouluun. He toivoivat kaikkien nuorten voivan kokeilla toimintamallia ja pääsevän sen avulla pohtimaan unelmiaan. Kouluarjen hälyn keskellä on usein vaikea pysähtyä kuuntelemaan omia haaveita ja tarpeita. Siksi he kaipaisivat Camera Obscuran kaltaista hiljentymisen ja miettimisen tilaa ja sen tarjoamaa kannustavaa puhetta osaksi jokaista kouluviikkoa.\nMolemmat nuoret suhtautuvat koulunkäyntiin myönteisesti, mutta kokevat samalla oman opintopolun suunnittelun suureksi haasteeksi. Monien ikäistensä lailla heistä tuntuu, että yläkoulun päättyessä nuorilta vaaditaan isoja ja kauaskantoisia ratkaisuja, kuten päättämistä opiskelupaikasta ja ammatillisesta koulutuksesta. Nuorten puheissa korostui juuri aikuisten tuen ja kannustuksen merkitys. He kertoivat oman perheen lisäksi voivansa kysyä neuvoa muutamilta tärkeiltä aineenopettajilta. Myös koulun opinto-ohjaaja on auttanut suunnitelmien tekemisessä.\nFartuun ja Deka ovat siitä onnekkaita, että kokevat tulevansa kuulluiksi omissa perheissään. Näin hieno tilanne ei ole kaikilla nuorilla, sillä Camera obscuraan osallistuneista 10% kokee, ettei heillä elämässään ainoatakaan turvallista aikuista. Fartuunilla on vanhempien lisäksi läheiseksi kokemiaan sisaruksia, joilta kysyä neuvoa elämänvaiheen isoissa ratkaisuissa. Toisaalta vanhemmat sisarukset ovat rohkaisseet pikkusiskoaan itsenäiseen päätöksentekoon esimerkiksi työssäoppimispaikkojen valinnassa. Fartuun suunnittelee suorittavansa peruskoulun jälkeen kaksoistutkintona lukion ja lähihoitajan ammattiopinnot, ja haaveilee ylioppilaskirjoitusten jälkeen sairaanhoitajaksi kouluttautumisesta. Deka puolestaan on perheensä lapsista vanhin, mutta kokee voivansa pohtia äitinsä kanssa tulevaisuuden haaveitaan. Myös Deka miettii jatko-opintoihin liittyviä valintojaan parhaillaan tarkasti.\nMolemmat nuoret opiskelevat koulussa työelämäpainotteisessa opetuksessa. Mallissa tarjotaan joustavaa perusopetusta, jossa nuoret osallistuvat vuoroin työssäoppimisjaksoihin ja vuoroin opetukseen koululla. Työelämäpainotteisen polun tavoitteena on tukea muun muassa nuorten omien vahvuuksien tunnistamista, motivaatiota ja päätöksentekoa. Camera obscura -toimintamalli sopii opetukseen erinomaisesti, sillä se tarjoaa työvälineen itsetuntemuksen ja -arvostuksen vahvistamiseen. Se tukee nuorten itseohjautuvuutta, tarjoaa tilan oman elämän pohtimiseen ja merkityksellisyyden kokemukseen. Näiden kokemusten myötä omia uramahdollisuuksia on helpompaa pohtia.\nFartuun ja Deka pohtivat tulevaisuuttaan ja opintopolkuaan. Kuva: Martiina Woodson\nMIkä Camera Obscura? Suomen YMCA:n liitto on toteuttanut Camera obscura -toimintamallia jo 25 vuotta. Camera obscuran tavoitteena on tarjota nuorelle tukea oman elämänsä pohtimiseen, merkityksellisyyden kokemukseen, itsetuntemukseen ja -arvostukseen. Toimintamalli perustuu kokemusoppimiseen, seikkailupedagogiikkaan, sosiaalipsykologiaan ja -pedagogiikkaan. Se koostuu opettajan toteuttamasta ennakko- ja purkutunnista sekä koulun yhteistyökumppanien, yleensä alueen nuorisotyöntekijöiden, toteuttamasta toimintapäivästä. Camera obscuran toimintapäivä koostuu mielikuvaseikkailusta, jossa toteutetaan noin 12 minuutin kävely 60 m2:n kokoisessa rakennelmassa. Siellä oppilasta kuljettaa kuulokkeista kuuluva tarina, musiikki, kulkuohjeet ja tehosteet. Mielikuvaseikkailussa nuori voi pohtia omia vahvuuksiaan, unelmiaan ja elämän valintoja. Seikkailu päättyy reflektiotehtävään. Toimintapäivän toteutustavan tarkoituksena on tuottaa oppilaalle kokemus omasta ainutkertaisuudesta ja olemassaolonsa tärkeydestä.