Mobair 2015 -korvausilmalaite - Scanoffice\nMobair 2015 -korvausilmalaite\nMobair 2015 -korvausilmalaite soveltuu hyvin vanhoihin rakennuksiin, joissa on painovoimainen ilmanvaihto tai koneellinen poistoilmanvaihto.\nKiertoilmapuhaltimella ja lämmittimellä varustettu Mobair 2015 -korvausilmalaite soveltuu hyvin vanhoihin rakennuksiin, joissa on painovoimainen ilmanvaihto tai koneellinen poistoilmanvaihto. Mobair 2015 suodattaa ja lämmittää energiatehokkaasti huoneeseen virtaavan korvausilman.\nKiertoilmalla ja vastuksella lämmittävä korvausilmalaite\nUlkoa tuleva kylmä ilma lämpenee ensisijaisesti katonrajassa olevan lämpimän ilman avulla. 1,0 W tehoinen puhallin aikaansaa huoneilman ja ulkoa tulevan ilman sekoittumisen, joten energiankulutus on erittäin alhainen. Termostaattiohjattu lisälämmitin voidaan kytkeä käyttöön tarpeen vaatiessa. Patentoitu rakenne takaa vedottoman lopputuloksen.\nRaikasta korvausilmaa vedottomasti, puhtaana ja lämpimänä!\nRaikas sisäilma myös mökille! Tyypillisesti tulisijalämmitys imee kylmää, suodattamatonta korvausilmaa venttiileistä tai hallitsemattomasti vuotoilmavirtauksina rakenteiden välistä tuoden mukanaan epäpuhtauksia ja hajuja. Kylmä korvausilma jäähdyttää lattiapintoja sekä hidastaa huonelämpötilan nousua mukavuustasolle. Mobair 2015:n avulla vapaa-ajanasunnonkin oleskeluviihtyvyys saadaan maksimoitua eikä lämmitysenergiaa hukata katonrajaan tai parvitilan lämpökerrostumaan. Termostaattiohjattuna lisälämmityksen ottoteho pienenee sisälämpötilan noustessa oleskelulämpötilaan, jolloin laitteen kiertoilmalämmitys riittää estämään vedontunteen.\nMobair 2015 on myös helppo asentaa ja huoltaa\nLaitteen mukana toimitetaan asennuskehys, kiinnitysruuvit, vaihdettava hienosuodatin, ulkoilmasäleikkö sekä ulkoilmaputki.\n• Kokonaisilmavirta: 6-12 dm3/s\n• Puhaltimen tehonkulutus: 1,0 W\n• Lämmitysteho: 20-600 W\n• M5 pussisuodatin ulkoilmaputkessa\n• Äänitaso: 27 dB(A)\n• Sähkökytkentä: 4,0 A / 230 V\nMitsubishi Electric mini-ilmanvaihtolaitteet Lossnay VL-50 ja VL-100\nMobair 2010 – lämmittävä ulkoilmaventtiili\nMobair 2080 -korvausilmalaite\nMobair EFU-200 -korvausilmalaite\nMobair tuoteluettelo - 2.5 M\nMobair 2015 esite (A4) - 163.5 K\nMobair 2015 käyttöohje - 1.2 M\nEtsi myynti- ja asennusliike tuoteryhmälle "Ilmanvaihtolaitteet"\nKäytämme sivustollamme evästeitä. Jatkamalla hyväksyt niiden käytön.OKLue lisää evästeistä


”Hyvä hoitopaikka on kuin mummola” : Vanhempien tyytyväisyys Wiitaunionin varhaiskasva-tukseen vuonna 2018\nHintikka, Emmi; Pihalakari, Katariina (2018)\nTutkimuksen tarkoituksena oli opinnäytetyön avulla antaa tietoa vanhempien ja lasten tyytyväisyydestä varhaiskasvatuspalveluja kohtaan Wiitaunionin alueen varhaiskasvatus-palvelujen järjestäjille ja päättäjille. Näin he voivat jatkossa kehittää palvelujaan. Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää asiakastyytyväisyyskyselyn avulla Wiitaunionin alueen 0-5- vuotiaiden lasten vanhempien tyytyväisyyttä käyttämiinsä varhaiskasvatuspalveluihin.\nTutkimus toteutettiin kyselytutkimuksena. Aineisto kerättiin paperisilla kyselylomakkeilla sekä Webropol- ohjelmaa hyväksikäyttäen, jotta kaikilla halukkailla oli mahdollisuus vas-tata samaan kyselyyn haluamallaan tavalla. Kyselyyn tuli yhteensä 45 vastausta. Kaikki paperiset vastauslomakkeet laitettiin myös Webropol – ohjelmaan. Kyselylomakkeista saatu avointen kysymysten aineisto analysoitiin sisällönanalyysillä sekä strukturoidut kysymykset Webropol- ohjelma analysoi automaattisesti.\nTutkimustuloksista selvisi, että Wiitaunionin alueella perheet ovat yleisesti hyvin tyytyväisiä varhaiskasvatuspalveluihin. Tuloksista nousi kuitenkin muutamia kehittämiskohteita, esimerkiksi vanhemmat halusivat työntekijöiden kiinnittävän enemmän huomiota lapsen tulo-ja hakutilanteisiin varhaiskasvatuspaikassa sekä tiedonkulkuun varhaiskasvatuspaikan sekä perheen välillä.\nTarkasteltaessa kaikkia tutkimuksessa käytyjä osa-alueita johtopäätöksenä oli, että Wiitaunioni onnistui pääosin hyvin palveluiden järjestämisessä. Joitakin kehitysehdotuksia kuitenkin saatiin ja Wiitaunionin palvelujärjestäjien tehtävänä on jäädä pohtimaan miten näihin epäkohtiin pystyisi vastaamaan. Jos varhaiskasvatuspalveluista haluaisi saada laajemman kuvan, pitäisi palvelujen laatutekijöitä selvittää myös lasten sekä henkilökunnan osalta.


Teatterikärpäsen puraisuja : Haastattelussa Antti Kemppainen\nAntti Kemppaisen tapasin elokuun puolivälissä Suisto-klubin terassilla Hämeenlinnassa.\nVantaalta kotoisin oleva Antti on syntynyt 1979 ja on horoskooppimerkiltään härkä. Vuodesta 2005 alkaen hän on asunut Hämeenlinnassa.\nMitä harrastat? ”Ehkä eniten elokuvien katselua. Vähintään yks leffa menee viikossa, tykkään aika monipuolisesti leffoista yli genrerajojen. Paitsi romanttisia komedioita en katso. Yhteiskunnallisten asioiden seuraaminen kiinnostaa. Nyt kun lapset on vielä pieniä, ei ole oikein mihinkään liikuntaharrastukseen tai semmoiseen mahdollisuutta. Käyn mä uimassa ja pelaamassa kiekkoa kerran viikossa. Mä olen tosi innokas penkkiurheilija myös kyllä! Niin ja olinhan mä itseasiassa Sirkuskoulu Arxin aikuispuolella jonkin aikaa, kävin siellä viime syksyllä muutaman kerran vähän lämmittelemässä tätä kroppaa”, Antti kertoo.\nMitä sanoisit erityistaidoiksesi? ”En mä oikein tiedä … ainakin mä osaan remontoida vissiin ihan kivasti! Oon viisi vuotta tehnyt nyt remonttia, joka aina on valmistumassa ensi jouluksi. Ei mulla mun mielestä oo sellaista erityisosaamista. Mitä sä yleensä tarkoitat sillä? Jotain omaan ammattiin liittyvää erikoisosaamista vai ylipäänsä muutakin? Kato mä osaan tehdä tämmöisen sormitaikatempun! (näyttää) Mä osaan kaikkea sillai sopivasti!”\nMinkä taidon haluaisit osata? ”Kyllä mä haluaisin osata soittaa jotain instrumenttia, mä en oo koskaan jostain syystä mitään soitinta alkanut opettelemaan. Ehkä sen taloprojektin jälkeen voisin alkaa harjoitella, vaikkapa pianoa. Olen nähnyt joskus sellaisia visioita, että jossain esityksessä soittaisin pianolla. Olen kyllä positiivisella tavalla kateellinen kaikille ystävilleni, jotka osaa soittaa, musta se on tosi mahtavaa. Mä en osaa soittaa mitään muuta kuin suutani!”\nOnko suvussasi muita tällä alalla olevia? ”Mun systeri on pukuompelija, mutta muuten ei harteillani ole mitään suvun taakkaa.”\nMitä alan opintoja olet suorittanut ja milloin olet valmistunut? ”Olen käynyt pienen yksityisen teatterikoulun Keravalla, kolmivuotinen linja. Koulu oli nimeltään Teatterilaboratorio ESC. Aloitin siellä heti lukion jälkeen, kävin välissä intin ja jatkoin sitä koulua sitten. 2001 loppuvuodesta pääsin sieltä ”vapaaksi”. Sanotaan näin, että se on ollut yksi koulu, mutta ehkä kovin koulu ja tavallaan toinen oppiaste on ollut Teatteri Figuurin pyörittäminen. Se jos mikä opetti todella paljon.”\n”Rupesin vähän jälkijunassa miettimään, että mitä sitä haluaisi tehdä lukion jälkeen. Tietysti teatteri kiinnosti mua tosi paljon jo silloin, mutten ollut koskaan harrastanut sitä. Mä selasin sitä yleistä hakuopasta ja lähinnä teatterialan juttuja ja huomasin, että ne kaikki hakuajat oli menneet jo umpeen ja olisi pitänyt vielä tehdä jotain ennakkotehtäviä, joista en tajunnut mitään. Sit löyty tuo kolmivuotinen koulu ja hain sinne. Sain kutsun pääsykokeisiin ja sitten pääsin yllätten opiskelemaan vaikka hakijoita oli satoja. Mun ryhmässä oli kymmenen opiskelijaa, mutta siitä kyllä lopetti tosi moni. Se oli aika "turkkalaista" se opetus... tosi kurinalaista ja välillä tosi sekopäistä. Sebastian Kaatrasalo oli joka lähinnä vastasi siitä fyysisen puolen opetuksesta. Hän oli klassisen balettikoulun kasvatti, tanssija ja näyttelijä, ja siihen kun yhdistetään puolalainen tutkiva psykofyysinen teatterimetodi... Koulun opetusmetodit jakoi oppilaat aika kahtia noin niin kuin konkreettisestikin, osa ei hyväksyny yhtään sitä kurinalaisuutta ja ne lopulta lopetti homman kesken. Aikamoinen mankeli se oli että ne jotka siitä selvisi, ja halus vielä jatkaa teatterissa sen jälkeen, onkin sitten tosi kovia ammattilaisia nykyään. "Seba" kuoli 29-vuotiaana 2000-luvun alkupuolella ja koulun toimintakin alkoi hyytyä vähitellen sitten. Itse kyllä kunnioitin Kaatrasaloa opettajana tosi paljon vaikka jotkut metodit saattoi olla kyseenalaisia ja kokeellisia.”\nMikä sai sinut hakeutumaan tälle alalle? ”Jonkinlaista tervettä narsismiahan se on, halua olla esillä ja viihdyttää muita. En mä oikein tiedä mistä se varsinainen kimmoke tuli. Katselin aina kaikki Velipuolikuut ja muut, oikeastaan Pirkka-Pekka Petelius on mun kovin idoli. Kaikki jutut osasin muinoin ulkoa. Aloin matkia niitä hahmoja ja jengi diggaili niistä, se jotenkin ruokki sitä kun se välitön palaute tuli ympäriltä. Lukiossa ei kuitenkaan muistaakseni tehty koskaan mitään isoja näytelmiä, sellaisia missä koko koulu olisi ollut mukana. Mikko Roiha tuli vetään kerran sellaisen ilmaisutaidon kurssin ja se oli mulle itselleni sellainen iso juttu kyllä, huomasin että järjestelmällisesti käydään niitä asioita läpi. Oon saanut jälkikäteen kuulla, että se oli sanonut että mä tulen luultavasti ajautumaan tälle alalle jossain vaiheessa”, Antti muistelee.\nMiksi olet tällä hetkellä näyttelijä? ”Mä tiedän että mä osaan tehdä tätä. Itse näytteleminen on todella mielenkiintoista ja antaa mulle todella paljon. Mä seuraan todella paljon ihmisiä ja mitä maailmalla ja tässä kaupungissa tapahtuu. Mä pystyn tuomaan näyttelijäntyöllisesti teatteriin kaiken sen, mitä mulle noista ajatuksista herää. Aika paljon kirjoitan omia esityksiä ja niihin saan upotettua mielipiteitäni. Se on mulle sellainen oma kanava, millä pystyn vaikuttamaan ja tuomaan ajatuksiani julki.”\nJos et olisi tällä alalla, millä alalla mahdollisesti olisit ja oletko tehnyt muita töitä aiemmin? ”Mä tiedän, että mä olisin urheilutoimittaja, koska se oli mun toinen haaveammattini. Oon niin monta kertaa miettinyt, että olis vaan pitänyt valita se homma. Mikäs tuolla olisi ollessa jossain olympialaisissa selostamassa … Mun lapsuuden haaveammatti on ollut myös juoksija, joskus 4-5 – vuotiaana. Onneks musta ei tullu sitä, nykyään mä vihaan juoksemista”, Antti nauraa.\n”Muita töitä oon tehnyt paljonkin. Postissa olin monta kesää jakamassa postia. Sit mä oon ollut Hartwallilla ja Inexillä varastohommissa. Sit mä olin pitkään Osuuskaupan palveluksessa, ”Osulassa”, sanotaan näin. Monta vuotta olin Hesassa Sokoksella sellaisena takuumiehenä ( huippu kirja muuten se Uspenskin ”Takuumiehet”, haluaisin tehdä sen joskus näyttämölle). Siis oikeesti, ensin olin varastomiehenä ja sit mä sain ikään kuin ylennyksen (tai alennuksen, miten sen nyt ottaa) ja musta tuli sellainen yleismies siellä. Oltiin hyvä parivaljakko minä ja "Tumppi", käytiin fiksaamassa lamppuja ja hyllyjä ja kaikkee muuta. Oikeestaan se oli aika shaissee. Sit jos ei huvittanu liikkua niin istuttiin kellarissa ja luettiin vanhoja "alan" lehtiä. Se oli just sitä opiskeluaikaa ja olin muuttanut just ekaan omaan kämppään intin jälkeen. Kolmisen vuotta olin Osulassa duunissa enemmän ja vähemmän. Oon mä ollut raksallakin hommissa silloin kun Hämeenlinnaan muutin. Mulla on ollut joskus sellaista, että välillä oon saattanut kyllästyä tohon teatteriin kun ne prosessit on ollu niin voimakkaita, että ne tavallaan hajottaa ja sit on tullu kauhee kyllästyminen koko hommaan. Ei halua kuullakkaan koko sanaa teatteri! Sit haluu välillä tehdä jotain konkreettista, jotain missä ei tarvitse olla vastuussa mistään eikä tarvi opetella mitään. Et sä vaan meet ja joku sanoo sulle, että käy purkamassa toi tai piikkaa tuo. Mä tiedän myös sen, että pystyn maksimissaan olemaan muissa hommissa ehkä kolme kuukautta ja sit alkaa taas eheytyminen ja alkaa tapahtua kehitystä tuolla aivoissa. Ne alkaa raksuttaa, että nyt pitäis päästä tekemään taas jotain taidetta, ei pysty olemaan ilmankaan. Nyt en oo moneen vuoteen tehnyt muuta kuin teatterialan töitä, johtuen tietysti siitä kun toi oma remontti on kestänyt niin pitkään. Se on niin iso homma, että on vienyt oikeestaan kaiken vapaa-ajan.”\nOnko sinulla omia esikuvia? ”No varmaankin se Petelius on sellainen aika kova luu ja sit nää Julmahuvin jätkät kaikki. Arvostan heitä tosi paljon, vaikka en henkilökohtaisesti tunne. Ne on kaikki päässeet tosi monipuolisesti tekemään. Samoin Petelius, sehän on tehnyt paljon vakavempiakin rooleja, mitä ei moni edes tiedä. Kari Hietalahtea mä diggailen kans tosi paljon, siinä on jotain sen tyylissä ja komedialajissa. Kuten huomaat, niin nää on kaikki koomikoita. Ulkomaalaisista ehdoton ykkönen on Buster Keaton, se on niin kova jätkä! Se on fyysisesti ja rytmillisesti varmaan ehkä elokuvahistorian taitavin näyttelijä mun mielestä. Ja Chaplin myös. Jos pystyis oleen yhtä antautunut ja lahjakas ja osaava kuin se, niin se olis siinä. Uskomattomia tyyppejä!”\nKuka olisi unelmiesi vastanäyttelijä, jos saisit valita ihan kenet tahansa? ”Toisaalta olis kiva ottaa joku ihan tosi klassinen elokuvan neitokainen, mutta mitähän mä nyt sanoisin? On tietysti paljon hyviä näyttelijöitä ja vaikeeta ajatella, että niistä pitäisi valita... Tietenkin ihan näistä action-ja leffatähdistä Harrison Ford oli mun ”ulkomaalaiselokuvatähtisuosikki” jo lapsena. Voisin mä olla vaikka Indiana Jonesin toinen salainen poika ja heiluttelisin ruoskaa. Mä voisin myös soittaa Christopher Nolanille ja mennä vaikka Robinin apuriksi, nyt kun näin sen Batmanin.”\n”Takuumiehet”-kirjasta minäkin pidän. Jos saisit vapaat kädet tehdä teos näyttämölle, millainen roolitus siihen syntyisi? ”Ehdottomasti ottaisin sinne Mika Juuselan, koska se on My Very Best Friend. Kyl mä ottaisin tuon Räisän Hannunkin, se voisi tehdä ne kaikki nuketushahmot. Sit varmaan Tommi Korpela, Janne Reinikainen, Mika Nuojua ja PPP. Ja Chuck Norrisin mä vielä kanssa kaivaisin jostakin ja oikeestaan myös Steven Seagalin, koska se olis niin siistii nähdä ne näyttämöllä! Ne vois olla niitä rottia, pääpahisrotat! Laittakaas muuten YouTubeen hakusanaksi Steven Seagal ja Mad TV, siis aivan loistavaa Seagal-parodiaa!” , Antti nauraa ja hetken herkuttelemme ajatuksella tästä Takuumiehet-versiosta.\nOnko sinulla itselläsi jotain roolihaavetta? ”Rikos ja rangaistus- näytelmästä Raskolnikov ja sitten tietysti Karamazovin veljeksistäkin joku. Sen haluaisin joskus tehdä, mutta se on niin massiivinen juttu ettei sitä pysty itsekseen tekemään. Joo ja siis Mikael Karvajalassa toi Antti Tykinvalaja! Meillähän oli silloin Juuselan Mikan kanssa alkuperäinen idea, kun Figuuria ei oltu edes perustettu vielä silloin, niin päätettiin että tehdään Mikael Karvajalka kaksistaan. Sit ruvettiin selvittään oikeuksia. Meni kaksi päivää, vastaus saatiin, ja mun fiilikset Waltarin perikuntaa kohtaan vähän niin kuin lopahti. Ei saa tehdä! Laskeskeltiin, että ollaan jotain 70v silloin kun ne oikeudet raukee, et se on varmaan sit se meidän ”grande finale”, mikäli ollaan edes hengissä silloin enää. 15 tuntia tarinankerrontaa ja kaksi vanhaa ukkelia. Jos mulle annettaisi vapaat kädet, niin sen mä haluaisin oikeesti tehdä! Kun mä luin sitä, niin koko ajan samaistuin siihen Anttiin, se on sellainen suoraviivainen niin kuin minäkin. Olis kivaa olla sellainen maailmanmatkaaja-tykinvalaja, joka on jotenkin sellainen isokokoinen ja pelastaa sen toisen aina pulasta. Mika olisi se Mikael ja mä tietysti se Antti. ”\nKerro vähän, miten Teatteri Figuuri sai alkunsa? ”No se lähti silleen, että Mika Juusela, Kari Nenonen ja Marko Ruotsalainen olivat valmistuneet samasta koulusta jo aikaisemmin ja tehneet jotain yhdessä, ja halusivat jatkaa sitä yhteistyötä että ”nyt me perustetaan teatteri”. Kari kävi kattoon mun demon ja sit se soitti ja kysyi, että olisinko kiinnostunut lähtemään porukkaan mukaan. Ei kun nyt mä muistankin! Se oli 11.9. silloin kun oli ne WTC-jutut ja meillä oli ollut keikka just Helsingissä ja muistan kun Sebastian (ope) tuli sanomaan ennen esitystä ”Hei älkää panikoiko,jos yleisössä on vähän tuommoista maailmanlopun meininkiä. Amerikkaan on just hyökätty!” Me oltiin oltu ihan uutispimennossa eikä tiedetty mistään mitään. ”Vetäkää v*tun hyvä show! Tää on ehkä teidän viimeinen! Heippa!” Esityksen jälkeen oli sovittu, että mennään yhteen ravintolaan ja muistan kun juteltiin siellä Karin ja Mikan kanssa ja telkasta tuli uutisia koko ajan. Siellä kylvettiin se Figuurin alkusiemen, mutta virallisesti se käynnistyi sitten 2002 alkuvuodesta. Me vähän niinku jatkettiin sitä koulun toimintaa, eihän meillä kellään mitään käytännön kokemusta mistään teatterin pyörittämisestä ollut. Me vaan haluttiin tehdä joku juttu. Treenattiin sitä ekaa juttua varmaan jotain kaksi vuotta. "Kuolinkumppanit", se perustui Sören Kierkegaardin, tanskalaisen filosofin, elämään ja sen kirjoittamaan In Vino Veritas - kirjaan. Tehtiin siitä monia eri versioita ennen sitä varsinaista esitystä. Se prosessi oli niin voimakas ja oli aika uuvuttavaa tehdä sitä samaa juttua pari vuotta, harjoitella ilman varsinaista maalia. Me nähtiin päivittäin. Ei kellään mitään palkkatuloja ollut, mäkin lopetin ne Sokoksen hommat ja olin työkkärin tuella. Olihan se aika päätöntä touhua!”\n”Sit huomattiin se, että Hesassa alkoi treenipaikat jo oleen aika kalliita. Mä olin se joka pyöritti sitä käytäntöä, ajauduin vaan siihen jotenkin ja olen siis itseoppinut tuottaja. Päätettiin, että muutetaan se teatteri tänne Hämeenlinnaan ja sit alettiin etsiä sitä kesäteatteritilaakin. Ei saatu mitään rahoitusta siihen Aulangon Kesäteatteriin 2007 ja se oli kyllä yks katastrofi! Vuonna 2008 mä paloin ihan loppuun, teatteri oli taloudellisesti kuralla ja en tiedä miten me saatiin ne esitykset vedettyä. Kaikki ne ja perhe ja remontti... ”Siunatun hulluuden” jälkeen näytti hetken taas valoisammalta ja päästiin taloudellisesti plussan puolelle. Sen voimalla jaksoi, muttei kuitenkaan loputtomiin. Sit mä vaan väsyin. Tuli totaalinen stoppi.”\n”Ruokahissi” on yksi mieleenpainuvimmista esityksistä, mitä olen nähnyt. Kertoisitko siitä hiukan lisää? ”Se on kyllä yks parhaita mun tekemiä esityksiä koskaan! Nenosen Karin upea ohjaus. Se oli sellainen tietynlainen pelastus itselle ja ensimmäinen näytelmä, missä mä tiesin olevani se ihminen siinä tilanteessa. Se oli mulle kyllä todella merkittävä työ. Se oli äärimmäisen tarkkaa, mutta silti se eli koko ajan se esitys. Teatterintekemisessä on se mahtavuus, että vaikka se esitys on muodossaan millintarkka ja äärimmilleen viritetty ja siinä on tekijänäkin varpaillaan, niin silti pystyy olemaan levollisena siellä näyttämöllä. Mä itse pidän just tollasista Pinterin tyylisistä teksteistä, eli ei kerrota ihan kaikkee.”\nMitkä muut ovat olleet omasta mielestäsi merkittäviä roolitöitäsi? ”Kyllä se isoin on ollut se Vihan hedelmät. Sellaista juttua ei tuu varmaan koskaan enää eteen, mä tiedän sen jo nyt. 2,5h monologi ja tollanen mitä ihmiset jaksaa jopa katsoa! Tällä hetkellä tuntuu vaikeelta seuraavaan työhön lähteminen, siis sellaiseen henkilökohtaiseen prosessiin, vaikka mä jo tiedänkin mitä mä tuun tekemään. Tuntuu, että pitäisi mennä jonnekin vähän muualle ja tehdä jotain ihan muiden ihmisten kanssa, että löytäisin jotain uutta. Pelkään hirveesti sitä, että alan toistamaan itseäni ja tulee maneereita ja muuta.”\n”Kirjailija Waltari -näytelmä kirjailijan sisäisestä maailmasta” oli myös tosi merkittävä teos, vuosi taisi olla 2008. Meitä oli kolme näyttelijää, minä, Juusela ja Mikko Moisio kirjoittamassa ja jokainen meistä tutki omalta osaltaan Waltaria ja luki sen kirjoja. Se oli kans mielenkiintoinen prosessi itsessään, se varsinainen treeniaika jäi tosi lyhyeksi, mutta silti siitä tuli tosi timanttinen juttu. Kaikki on käyneet sen pitkän kaaren sieltä alusta ja tähtää siihen valmiiseen esitykseen, mutta kun sulla on paljon materiaalia ja kaikilla on sitä tietoa ja taitoa, niin silloin niiden palasten laittaminen yhteen on tosi helppoa.”\nKerro vähän tulevista töistäsi! ”Räisän Hannun kanssa tehdään ”Punahilkka ja susi”, Hanhiemon satuaarteista tehdään sellainen kaarijuttu, jossa yhdistetään näitä perinteisiä satuja. Hannu nukettaa ja mä näyttelen. Sitten on se ”Kummallisvaalit” ja vielä Hannun kanssa ”Isoisää lainaamassa”. Henna-Maija Alitalon ja Juha Haanperän kanssa tehdään ”Fritz, Eino ja Fredrika”-näytelmää ja kouluissa mä kierrän sellaisen ”Kuvaaminen kielletty”-jutun kanssa. Se on IdeaTeatterin tuottama ja mun kirjoittama, 3-5 – luokkalaisille tarkoitettu ja käsittelee nettiä ja näitä kaikkia nettikiusaamisia. Sen kanssa kierrän ympäri Suomea, se on sellainen puolen tunnin juttu. Sitten mä koitan päästä tekeen sitä mun uutta juttua, joka käsittelee poliittisia vankeja Suomessa. Sen valmistunee 2013. Kesällä ohjaan IdeaTeatteriin Jokioisille Waltarin "Rakas lurjus"-näytelmän, se tulee toukokuun lopussa ensi-iltaan ja heinäkuun puolivälissä Rantasalmelle Teatteri Fennicaan ohjaan farssin ”, Antti kertoo.\nMikä on parasta tässä hommassa? ”Ihmiset ja se, että pääsee tutkimaan asioita. Insinöörit tutkii omia juttujaan jossain labrassa ja mä pääsen tutkiin ihmisen mieltä.”\nEntä miinuspuolia? ”No taloudelliset asiat tulee tietysti ensimmäisenä mieleen, ei oo kauheen vakaata. Joskus työajat saattaa olla vähän hankalat. Toisaalta se on myös rikkaus, ettei oo ihan pelkkää 8-16 hommaa. Pyritään kyllä siihen, että normaalisti treenataan 8-16 ajalla.”\nMitkä asiat inspiroivat sinua? ”Omien sooloesityksien suunnitteluvaiheessa musiikki on todella merkittävässä asemassa. Jotkut biisit luo mun päähän ihan valokuvantarkkoja kuvia tulevan näytelmän jostain kohtauksista. Se on aika kummallista ja tosi voimallista. Sitten tietysti hyvät työkaverit inspiroivat myös.”\nKärsitkö esiintymisjännityksestä? ”Kyllä aina jonkinverran. Riippuu kuinka levollisin mielin esitystä on päässyt harjoittelemaan. Ennen en pystynyt tekemään samaan aikaan montaa esitystä, nykyään jo pystyn siihen. Kai tässä on sitten kehitytty. Se jännitys ilmenee mulla sillai, että kaksi viikkoa ennen enskaria mä olen tosi kireenä ja sit ihan just ennen sitä ensi-iltaa mä olen tosi hermostunut ja ihan sekasin.”\nKerro joku kommellus! ”Väskin seikkailusaarella Naantalissa oliskohan ollut kesä ´99. Näyttelijöinä oli koulusta tuttuja naamoja ja Juuselan Mika oli vastanäyttelijänä tässä kohtauksessa. Oli sellainen tulenpuhalluskohtaus ja Mika esitti merirosvopäällikkö "Kapteeni Paroni Von Kreivi af Prinssiä" ja mä sellaista tyhmempää merirosvoa " Himppua". Himppu oli kokannu kapteenille liian tulista safkaa, josta seurasi tietysti Kapteenin tulenpuhallus. Himppu reippaana menee sammuttamaan tulen heittämällä ämpärillisen vettä kapteenin päälle. Mä menin vähän liian lähelle ja kolautin Mikaa peltiämpärillä päähän, lujaa, josta sille tuli kauhee vekki otsaan ja verta valui. Hetken mietin mitäs nyt? Sitten laskin sen huivia tuohon otsalle vekin päälle ja jatkettiin esitystä. Ei siihen vissiin tikkejä tarvittu, mutta aikamoinen vekki siihen tuli. Yhden kerran meinasin polttaa Väskin näyttämön kun ihan ekassa kohtauksessa liekki tuotiin näyttämölle näyttämön alta ja siellä oli sellaista säkkikangasta, näköesteenä. Se verho oli syttynyt epähuomiossa tuleen ja yks kaks joku katsomossa sanoi, että ”Hei tuolla palaa!” Äkkiä jauhesammuttimen kanssa sitten sinne...ja jatkettiin esitystä”, Antti muistelee.\nOnko sinulle jotain mottoa? ”Julmahuvin tyyliin voisin sanoa, että ”Läpi harmaan kukon”. Tai sitten ”Minen luovuta koskaan.”\nMikä supersankari haluaisit olla ja miksi? ”No varmaan se Batman, kun se näytti niin hyvältä siinä leffassa.”\nOsaatko imitoida ketään? ”Nuorempana tein Väyrystä ja Lipposta ja Räikköstä, Mika Saloa ja Häkkistä. Semmosta peruskauraa, en mä mitenkään syvällisesti oo koskaan jaksanut niitä opetella.”\nJos saisit viettää päivän naisena, mitä tekisit? ”Menisin varmaan uimahalliin. Ja lähtisin kaupungille katteleen, että miten pojat viheltelee perään. Vai vihelteliskö ollenkaan?”\nJos ihminen vetäytyisi talviunille, mitä ottaisit omaan talvipesääsi mukaan? ”Waltarin ja Dostojevskin koko tuotannon. Ja leipäjuustoa. Ja aitoja karjalanpiirakoita!”\nJos saisit tilaisuuden palata aikakoneella takaisin menneisyyteen johonkin hetkeen, minne menisit? ”Menisin siihen Yrjö Kallisen junaan, kun se yrittää mennä pysäyttämään sitä saattuetta joka on sisällissodan alkuhetkinä menossa hyökkäämään Ouluun. Etelästä lähetettiin valkoisten delegaatio, Yrjö Kallinen lähtee sitä junaa vastaan. Se oli ihan kuin jostain jännitysnäytelmästä se, luin sen tuota tulevaa juttua varten.”\nMistä sanasta pidät eniten? - Koti\nMistä sanasta pidät vähiten? - Broisku\nMikä sytyttää sinut? - Kaunis nainen\nMikä sammuttaa intohimosi? - Paha haju\nSuosikkikirosanasi? - Hevonvittu\nMitä ääntä rakastat? - Lasteni nauru\nMitä ääntä inhoat? - Lasten valitus ja vinkuminen\nMitä muuta kuin omaa ammattiasi haluaisit kokeilla? - Urheilutoimittaja ja selostaja\nMissä ammatissa et haluaisi olla? - Joku vakuutus-tai automyyjä\nJos Taivas on olemassa, mitä toivot Jumalan sanovan sinulle kun saavut Taivaan porteille? - Tervetuloa! Täällä on näitä sun frendejä eli mene ja ole vapaasti!\nLähettänyt Talle / Teatterikärpänen klo torstaina, tammikuuta 17, 2013\nTunnisteet: Antti Kemppainen, haastattelut


Demineralisointi. PUROTAP expert. Asennus Toiminta Käyttö Huolto. Demineralisoitua lämmitysvettä. - PDF\nDemineralisointi. PUROTAP expert. Asennus Toiminta Käyttö Huolto. Demineralisoitua lämmitysvettä.\nDownload "Demineralisointi. PUROTAP expert. Asennus Toiminta Käyttö Huolto. Demineralisoitua lämmitysvettä. www.elysator.com"\n1 FI Demineralisoitua lämmitysvettä Demineralisointi PUROTAP expert Asennus Toiminta Käyttö Huolto Käyttöturvallisuutta lämmitysjärjestelmiin demineralisoidulla vedellä standardien VDI 2035 ja SWKI BT mukaisesti Mineraalit ja suolat aiheuttavat vesijärjestelmiin ruostetta ja saostumia. PUROTAP expert suodattaa täyttövedestä aggressiiviset aineet ja mahdollistaa siten laitteiston häiriöttömän, pitkäaikaisen toiminnan.\n2 FI 2 Suojaa kalkkisaostumilta Sisältö 3 Suojaa korroosiolta 3 Toiminta 4 Tekniset tiedot 4 Komponentit 5 Mittalaitteen käyttö 6 Käyttö ja turvallisuus 7 Vianpoisto 8 Muuttua.Uusin versio löytyy\n3 Suojaa kalkkisaostumilta lämmityskattilassa ja lämmönvaihtimessa 3 FI Demineralisoitu vesi ei sisällä kattilaan ja lämmönvaihtimeen liukenevia tai saostuvia ainesosia. Seuraavasta taulukosta käy ilmi kalkin saostumistaipumus, kun lämmitysjärjestelmä täytetään käsittelemättömällä vedellä. Kokonaiskovuus dh Kokonaiskovuus fh fh Kalkkimäärä 1 m3:ssa täyttövettä dh g 200 g 300 g 400 g 500 g Liuenneen kalsiumkarbonaatin (CaCO 3) määrä Standardien VDI 2035 ja SWKI BT sekä muiden eurooppalaisten standardien mukaan lämmityslaitteiden täyttövesi on yleensä demineralisoitava vähäsuolaista käyttöä varten. Käytäntö on osoittanut, että jo vähäinenkin veden kovuus voi vaurioittaa nykyaikaisia kaasuboilereita, lämpöpumppuja ja aurinkoenergiajärjestelmiä. Pehmennetty vesi saattaa sisältää suoloja. Demineralisoidussa vedessä niitä ei enää ole. Demineralisoidun veden sähköjohtavuus on minimaalista, mikä ehkäisee korroosiota. Suojaa korroosiolta Täydellisen suolanpoiston jälkeen vedestä puuttuvat myös kaikki neutraalisuolat kuten kloridit, sulfaatit ja nitraatit, jotka voivat määrättyinä pitoisuuksina ja tietynlaisessa yhteisvaikutuksessa aiheuttaa korroosiota. Voimassaolevien standardien mukainen Ammattipiireissä on aina tiedetty, että vesi, josta on poistettu suolat, soveltuu erinomaisesti lämmitysjärjestelmiin ja auttaa pidentämään kaikkien komponenttien käyttöikää. Nykyisin tämä teknologia on niin käyttäjäystävällistä ja edullista, että sen käyttäminen on ehdottoman suositeltavaa. Ylikuumeneminen, jännitysrepeämä Kalkkisaostumaa lämmityskattilassa Korroosionopeus Veden suolapitoisuus Täydellinen suolanpoisto (demineralisointi) on ihanteellinen menetelmä, jolla voidaan täyttää veden laadulle asetetut vaatimukset seuraavien direktiivien mukaisesti: - VDI SWKI BT ÖNORM DIN Suuren suolapitoisuuden aiheuttamaa pistekorroosio\n4 FI 4 Toiminta PUROTAP expert -yksikön toiminta perustuu uusimman sukupolven hypersuodatustekniikkaan. Veden virtausväylät on järjestetty rakenteeltaan monitahoisessa säiliössä siten, että saavutettava suodatusnopeus on erittäin suuri. PUROTAP expert saavuttaa integroidun korkeapainepumpun ansiosta virtausmäärän 20 l/min (1200 litraa tunnissa). PUROTAP expert työntää raakavettä 18 baarin paineella suodatinkalvon läpi, jonka huokoskoko on alle 1 nanometriä (millimetrin miljoonasosa). Kalvo pidättää kaikki kiinteät ainesosat ja päästää läpi vain puhtaat vesimolekyylit. Hypersuodatettu vesi sopii erityisen hyvin teknisiin sovelluksiin, koska vedestä poistuvat liuenneiden mineraalien, raskasmetallien ja hyönteismyrkkyjen lisäksi myös bakteerit ja orgaaniset aineet. 5 Optimoitu täysautomaattinen huuhteluprosessi huolehtii suodatinkalvon jatkuvasta puhdistuksesta käytön aikana. Kaikki PUROTAP expert - komponentit toimivat mekaanisesti ilman sähkövirtaa. Innovatiivisen rakenteen ansiota yksikössä ei tarvita vioittumiselle allttiita ohjausjärjestelmiä ja säätöventtiilejä. Suodatinkalvo on vaihdettava keskimäärin noin litran virtausmäärän jälkeen, minkä ansiosta käyttökustannukset jäävät ioninvaihtoon verrattuna hyvin alhaisiksi. Hius Karkeasuoda n Kalkki, ruostejauho Hienosuoda n Bakteerit Hiukkassuoda n Virukset Mikrosuoda n Torjunta-aineet Ultrasuodatus Nitraa, sulfaa Nanosuodatus Puhdas vesi Hypersuodatus Tekniset edot Siirre ävä asema vesijohtoveden nopeaan, ekologiseen ja edulliseen demineralisoin in. Integroidut mi aus- ja säätölai eet, ei tarvitse väl ämä ä sähköliitäntää. Syö öjohdon minimiläpivirtaus: Syö öjohdon maksimipaine: Maksimikäy öpaine pumpun kanssa: Suola oman veden määrä ilman pumppua: Suola oman veden määrä pumpun kanssa: Veden maksimilämpö la: 60 C Pumpun liitäntä: 230 V / 16 A Suoda nkalvon käy öikä: n l 30 l/min 9 bar 18 bar enintään 10 l/min enintään 20 l/min, riippuu raakaveden kovuudesta ja paineolosuhteista Virtausmäärä (l/min) riippuu raakaveden suolapitoisuudesta. Mitä suurempi suolapitoisuus, sitä matalampi virtausmäärä. Raakaveden epäpuhtaudet vaiku avat suoda npatruunan käy öikään. Sameus, ruostehiukkaset, orgaaniset epäpuhtaudet jne. lyhentävät suoda nkalvon käy öikää. Käy ökohteet: - Kaukolämmitysjärjestelmät - Suurlai eistot, esim. lämmitys- ja jäähdytysjärjestelmät, joiden jälkitäy ötarve on yli l vuodessa. - Puhdistustöissä käyte ävä vesi (ikkunat, aurinkopaneelit, autot jne.) Sopii ainoastaan juomavesijakelun kau a saatavan vesijohtoveden suolanpoistoon, ei mistään muusta lähteestä saatavan veden suolanpoistoon.\n5 Komponen t 5 FI Suoda nkotelon kansi Suoda nkotelo, ruostumatonta terästä, käy öpaine maks. 18 bar Paineennostopumppu 230 V / 16 A / 8 bar Mi ari Suoda nkalvon stagnaa opaineen painemi ari Ilmanpoistohana tyhjennykseen ja kalvon vaihtoon Puhtaan veden ulostulon painemi ari Jäteveden ulostulon liitäntä, jossa 3/4" ulkokierre (UK) (tiiviste) Kahva Kahva Puhtaan veden ulostulo, täysin suolaton, liitäntä, jossa 3/4" ulkokierre (UK) (permaatti) Mekaaninen vipuhanayksikkö täysautomaa seen käy öön Vesijohtoveden sisääntulon liitäntä, 3/4" ulkokierre (UK), pumpun takapuolella Korkeus: Leveys: Syvyys: Paino: 133 cm 64 cm 60 cm 100 kg\n6 FI 6 Mittalaitteen käyttö Mittalaite on paristokäyttöinen. Se mittaa virtaustehoa (l/min), kokonaisvirtausmäärää (l) sekä veteen liuenneiden mineraalien (sähk. johtavuutta) pitoisuuksia (Mikrosiemens tai TDS). Tämän lisäksi voidaan määrittää raja-arvo demineralisoidun veden sisältämälle mineraalipitoisuudelle (expert ulostulo). Raja-arvot ja läpivirtauksen kokonaismäärä ovat nollattavissa. Näyttö: Raja-arvo Autom. laadunvalvonta Määrä litroina Raja-arvon varoitus Käsitelty kokonaismäärä (l) Suositeltava raja-arvo: 30 TDS/45µS, sen jälkeen kalvon täytyy vaihtaa µs Painikkeet: 1 2 Raja-arvon asetus varoitusta varten Valinta TDS/µS 3 Päälle/Pois 4 Mittalaitteen nollaus 1 2 Aina, kun tätä painiketta painetaan, raja-arvo siirtyy 10 TDS tai 15 µs/cm ylöspäin. Raja-arvo nollautuu, kun painiketta pidetään painettuna 3 sekuntia. Raja-arvon ohjelmointi toimii varoituk-sena, kun ioninvaihtohartsi on kulunut loppuun. Tällä painikkeella voidaan suorittaa vaihtokytkentä toimintojen massayksikkö TDS (Total Dissolved Solids) ja sähk. johtavuus välillä. Molemmat mittaavat veteen liuenneen mineraalimäärän massaa. Useimmat eurooppalaiset komponenttivalmistajat käyttävät massayksikköä µs/cm (Mikrosiemens). 3 Kun PÄÄLLE-painiketta on painettu kerran, järjestelmä mittaa veden laatua 10 sekunnin ajan ja vertaa sitä asetettuun raja-arvoon. Näytössä näkyy mittausarvo. Jos raja-arvo ylittyy, LED palaa mittauksen ajan punaisena. Jos raja-arvo jää saavuttamatta, LED palaa vihreänä. Mittaus on tarvittaessa toistettava manuaalisesti.. Auto-toimintatila: Jos PÄÄLLE-painiketta painetaan toisen kerran, mittalaite siirtyy automaattivalvonta-tilaan. Näyttöön ilmestyy aktivoidun valvontatilan symboli (silmä). Auto-toimintatilassa mittalaite mittaa vain silloin, kun vesi virtaa sen kautta. Jos vedenotto keskeytetään, näytössä näkyy vain viimeisin mittausarvo yhtäjaksoisena. Mittalaite mittaa veden laatua vedenoton aikana aina 40 litran välein. Jos raja-arvo ylittyy kahdessa peräkkäisessä mittauksessa, näyttö vilkkuu jatkuvasti punaisena. Ioninvaihtohartsi on loppuunkulunut ja se on vaihdettava. Kun PÄÄLLE-painiketta painetaan kolmannen kerran, järjestelmä kytkeytyy pois Auto-toimintatilasta. 4 Jos nollauspainiketta pidetään painettuna 3 sekuntia, kokonaislaskuri nollautuu. Tämä on suositeltavaa tehdä aina suodatinkalvon vaihdon jälkeen. Tällöin suodatinkalvon jäännöskapasi-teetille muodostuu viitepiste. Kun mittalaitteeseen tulee näkyviin paristonvaihdon symboli: Ruuvaa etupuoli varovasti auki ja vaihda paristot uusiin (3 x AAA). 3 x AAA\n7 Käyttö ja turvallisuus 11 7 FI Käyttö Kierrä vipuhanaa (1) virtaussuuntaan = sulje. Sulje ilmanpoistohana (2). Liitä pumpun takaosaan (3/4" ulkokierre) tuorevesiliitäntä (3), jonka syöttömäärä on vähintään 30 l/min. Avaa hana (4), niin että tulovirtausletku on paineen alainen. Vie tiivisteen ulostuloputki (5) letkun kanssa tyhjennysliitäntään. Avaa vipuhana (1), avaa ilmanpoistohana (2) ja odota, kunnes kotelo on ilmattu. Sulje ilmanpoistohana. Tarkkaile tuoreveden ulostuloa (6). Kun johtavuus on mittalaitteen (7) mukaan alle 30 µs (mikrosiemens) / cm, PUROTAP expert on käyttövalmis ja se voidaan liittää. Liitä tarvittaessa pumpun liitin (8) tehonlisäystä varten. Kaapelin pituus: 2.8 m Tarkkaile mittalaitetta. Käytön päättäminen Sulje vipuhana (1), irrota kaikki letkut, avaa ilmanpoistohana (2) ja vipuhana (1) ja tyhjennä kotelo. Turvatoimenpiteet: Suljettujen järjestelmien täytössä on ehdottomasti käytettävä paineenalennusventtiiliä. PUROTAP expert voi muodostaa enintään 18 baarin paineen. Tarkkaile kotelon painetta, enintään 18 bar. Ei sovi juomavedeksi. PUROTAP expert -yksikön saa liittää vain puhtaaseen juomaveteen, sillä veden epäpuhtaudet tuhoavat suodatinkalvon. Vain ammattihenkilöstön ja valvonnan alaiseen käyttöön.\n8 FI 8 Vianpoisto Vähän tai ei lainkaan puhdasta vettä Mahdolliset syyt: - Vipuhanaa ei avattu - Veden syöttömäärä liian pieni, väh. 30 l/min - Kulunut suodatinkalvo Mittalaite näyttää väärät tiedot/ei mitään tietoja Mahdolliset syyt: - Vaihda paristo - Mittalaitteen mekanismi jumissa - Mittalaite viallinen Liian suurin johtavuus Mahdolliset syyt: - Ei huuhdeltu vielä tarpeeksi (voi kestää muutamia minuutteja) - Suodatinkalvo viallinen Suodatinkalvon vaihto - Irrota kaikki vesiliitännät PUROTAP expert -yksiköstä - Vedä pumpun liitin ulos - Avaa vipuhana (1) (osoittaa eteenpäin) - Avaa ilmanpoistohana (2) - Avaa kansi (3) - Poista hienosuodatin (4) - Vedä suodatinkalvo (5) ulos - Poista uusi kalvo paketista, rasvaa nippa silikonirasvalla - Aseta uusi suodatinkalvo paikalleen nippa alaspäin - Asenna hienosuodatin (4) - Sulje kansi - Käyttökoe\n01 RO103TDS:n esittely 02 Mitä on käänteisosmoosi 03 Osat ja suodattimet 04 Suodatinpatruunat 05 Laitteen osat 06 LCD-näyttö 07 Johdotukset 08\n01 RO103TDS:n esittely 02 Mitä on käänteisosmoosi 03 Osat ja suodattimet 04 Suodatinpatruunat 05 Laitteen osat 06 LCD-näyttö 07 Johdotukset 08 Asennusohjeita 09 Suodattimien vaihto 10 Kalvonvaihto 11 Käyttöohjeet


Alexandra Pic – Aleksin Blogi\nAvainsana: Alexandra Pic\nLeffalauantai: Les deux orphelines vampires (Two Orphan Vampires)\nKahdesta orvosta vampyyrisisaruksesta kertova ranskalainen Les deux orphelines vampires joka kääntyy englantilaisittain muotoon Two Orphan Vampires on Jean Rollinin ohjaama draamallinen kauhuelokuva vuodelta 1997 jonka pääosissa vampyyreinä nähdään Alexandra Pic sekä Isabelle Teboul.\nVuonna 2010 menehtynyt Rollin kerkesi pitkän uransa aikana ohjaamaan yhteensä 52 elokuvaa joista ensimmäinen lyhytelokuva nähtiin jo vuonna 1958. Uran varrelle mahtui useampiakin vampyyrielokuvia kuten La Vampire Nue, Le Frisson des Vampires sekä Requiem pour un Vampire joten voi olla että jatkossakin hänen ohjauksiinsa pääsen tutustumaan mikäli näitä elokuvia onnistun löytämään joko BluRaynä tai DVD:nä.\nVampyyrisisarukset ovat sokeita ja he elävät elämäänsä orpokodissa missä nunnat pitävät heistä huolta siihen asti että orpokodissa vieraileva silmälääkäri Dr. Dennary (Bernard Charnacé) adoptoi heidät ja ottaa luoksensa asumaan. Haikein mielin nunnat hyvästelevät heille rakkaat sisarukset joiden vampyyriudesta he eivät kuitenkaan tiedä mitään.\nDr. Dennary, Henriette sekä Louise saapumassa Dr. Dennaryn kotiin\nVaikka muut luulevatkin sisaruksia sokeiksi eivät he tiedä että öisin sisarukset pystyvät kuitenkin näkemään. Yöllä näkemisestä on heille apua sillä öisin he käyvät myös tyydyttämässä janoaan joka lähtee ainoastaan verellä.\nMatkan varrella selviää myös useammallekin muulle että sisarukset eivät ole pelkästään viattomia sokeita sisaruksia joita maailma on kohdellut epäoikeudenmukaisesti vaan he ovat myös jotain muutakin kuin miltä he pintapuoleisesti muille näyttävät.\nKokonaisuutena elokuvan juoni on keskivertoa tarinaa jossa kuitenkin on useita nyansseja jotka saivat pitämään siitä selkeästi enemmänkin. Sisarusten historiaa avataan heidän itsensä kertomissa dialogeissa mutta kuitenkaan niistä ei saa varmuutta siitä mikä on heidän toivettaan ja haavettaan siitä mikä heidän historiansa on ollut ja mikä lopulta on sitä mikä on heidän todellista historiaansa ilman fantasiointia menneestä loistosta atsteekkien jumalina joille ihmiset toivat veriuhreja jonoksi asti.\nHenriette ja Louise\nElokuvan tyyli oli selkeästi poikkeava ja omalaatuinen verrattuna moniin muihin näkemiini elokuviin. Yleensä monessa elokuvassa kohtauksia ja hahmoja ei selitetä rautalangasta vääntämällä vaan niitä aukaistaan katsojalle hienovaraisemmin siten että katsoja ymmärtää niistä muovata juonen eheäksi kokonaisuudeksi. Samoin monesti dialogeissa ohimennen tuodaan ilmi olennaisia asioita josta katsoja tietää tapahtumia. Tämä elokuva teki tässä selkeää poikkeusta sillä tässä dialogit ovat monesti rautalangasta vääntämistä ja kerrontaa missä katsojan ei tarvitse itse liikaa miettiä näitä asioita.\nToinen mikä elokuvassa oli erilaista oli ohjauksessa käytetty keskimääräiselle vampyyrielokuville normaalia hidastempoisempi tyyli sellaisissa kohtauksissa jotka on tottunut näkemään paljon nopeampina.\nMielenkiintoista elokuvassa oli myös selkeät epäloogisuudet joista ei syntynyt mielikuvaa siitä että ne on sinne vahingossa jäänyt. Esimerkiksi kun sisaruksia jahdataan he pysähtyvät omaksi tovikseen surkuttelemaan vaikeaa tilannettaan ja kerkeävät heittää dialogiakin vailla minkäänlaista tuntumaa siitä että heillä olisi kiirettä minnekään. Hieman tuli mieleen ikivanha Batman-televisiosarja jossa 5 sekuntia elokuvan kellossa kestää minuutteja oikeassa elämässä.\nMyös tuskaa mahtuu pienen vampyyrin elämään\nKokonaisuutena Les deux orphelines vampires oli varsin mielenkiintoinen tuttavuus omassa tyylilajissaan joka yllätti positiivisesti erilaisella elokuvallisella tyylillään. Siinä on tuttua klassista vampyyritematiikkaa jota on yhdistetty sisarusten kertomuksissa atsteekkien uskomuksiin jota en muista muissa vampyyrifilmeissä nähneeni.\nOmaan makuuni vampyyrielokuvien ystävänä tämä toimi hyvin ja elokuvalliselta anniltaan omalaatuisella tyylillään tästä saattaa löytää ulottuvuuksia myös muutkin elokuvia taidemuotona arvostavat. Mikäli elokuvasta etsii kuitenkin ainoastaan viihteellistä puolta eikä taiteelliset ja tyylilliset keinot herätä minkäänlaisia ajatuksia on luultavasti sama jättää tämä elokuva suosiolla katsomatta. Hittituote tämä ei selkeästikään ole, sillä IMDB:ssä on tätä kirjoittaessa arvosanan antanut tälle elokuvalle ainoastaan 518 käyttäjää.\nArvosana: 7/10 (IMDB: 5,2/10)\nJulkaistu 2 kesäkuun, 2018 15 lokakuun, 2019 Kategoriat ElokuvatAvainsanat Alexandra Pic, Bernard Charnacé, Isabelle Teboul, Jean Rollin, Vampyyri, Vuoden 1997 elokuvaJätä kommentti artikkeliin Leffalauantai: Les deux orphelines vampires (Two Orphan Vampires)


There’s no such thing as too many books: Matemaattisia olioita tai jaettuja unia, Leena Krohn\nMatemaattisia olioita tai jaettuja unia, Leena Krohn\nItämaisista filosofioista ammentava novellikokoelma\nOlen alkanut pitämään Leena Krohnista toden teolla. Jo Krohnin tuoreempi novellikokoelma Erehdys (julk. 2015) oli hieno elämys, tästä Finlandia-palkitusta Matemaattisia olioita tai jaettuja unia -kirjasta (julk. 1992) puhumattakaan. Olen joogaharrastukseni myötä perehtynyt jonkin verran itämaiseen filosofiaan, ja tämä 12:ta novellin kokoelma näyttää ammentavan hyvin vahvasti juuri tuosta lähteestä. Esimerkiksi seuraavassa pätkässä Krohnin voi nähdä sivuavan Jnana joogaan liittyvää, hindulaista Neti neti -analyysia:\nIhminen muuttuu samalla tavalla kuin pyörre virrassa. Vaikka vesi joka virtaa vaihtuu, pyörre silti pysyy - se on aina kohdallaan. Vain kahdeksan kuukautta eikä ihmisessä ole enää yhtään samaa molekyyliä. Silti hänen hahmonsa on sama, hän tuntee itsensä ja muut tuntevat hänet. Mikä pitää hänet koossa?\nNeti neti -analyysi tarkoittaa "ei tämä, ei tämä" -metodia, jonka avulla pyritään selvittämään, mitä minuus todella on. Onko se yhtä kuin ruumis, mieli, sielu tai aivot? Vai ei mitään edellä mainituista?\nFantasiakirjailijoilla on tapana ammentaa inspiraatiota saduista, taruista ja myyteistä. Krohnin tapauksessa lähteet tuntuisivat johtavan poikkeukselliseen suuntaan, Intiaan. Poissa ovat esimerkiksi kelttiläiset ja muinaisnorjalaiset mytologiat, joita fantasiassa niin usein käytetään, ja tilalle on otettu hindulainen filosofia, kuten Advaita Vedanta. Virkistävää vaihtelua! Heti kirjan alussa Krohn heittää ilmoille hypoteesin, jonka mukaan hyvin nuoret lapset ovat valaistuneita, mutta iän myötä tämä tila katoaa:\nKun ihminen on hyvin nuori, hän ei irrota vielä itseään ulkomaailmasta eikä kuluvaa hetkeä eilisestä tai huomisesta. Hän on yhtä sekä aikansa että ympäristönsä kanssa. Mutta myöhemmin ihminen ei keskity kokemiseensa vaan siihen, mitä hän on jo kokenut ja mitä hän pian odottaa kokevansa. Eilinen ja huominen eivät jätä häntä rauhaan.\nKaikille tästä teoksesta pitäville suosittelen lämpimästi Suomen suurimpaan joogalehteen, Anandaan, tutustumista. Sen sivuilta voi lukea vastaavanlaisia, itämaista henkisyyttä käsitteleviä artikkeleita ja kolumneja, joskin ei-popularisoituna, alkuperäisessä kontekstissaan.\nMatemaattisia olioita tai jaettuja unia -teoksen novelleja voi toki tulkita ilman itämaista filosofiaakin, mutta oman kokemukseni mukaan juuri tuo näkökulma on tämän kirjan kohdalla hyvin hedelmällinen.\nLähettänyt Minna Siikilä-Laitila klo 20.46\nTunnisteet: ashtangajooga, buddhalainen filosofia, fantasia, hindulaisuus, kotimainen kaunokirjallisuus, Leena Krohn, mindfulness, novelli, scifi


Reservi kunniaan - ja kunto kasvuun | Page 5 | maanpuolustus.net\nReservi kunniaan - ja kunto kasvuun\nMuutamissa kertausharjoituksissa on tullut käytyä mutta makkaraa ei juurikaan ole näkynyt, eikä sitä leirinuotiotakaan. No toisaalta en ole jäänyt niitä kaipaamaan. Koulutus on ollut pääosin mielekästä mutta sitä on ollut aivan liian vähän. Siksi lisäosaamista on tullut haettua vapaaehtoisjuttujen kautta. Ylennykset? Oman kotipaikkakunnan reserviläisiä tuntien ylennyksiä on viimeaikoina tullut niille, joille on kertynyt kovien kertausharjoitusten lisäksi niitä vapaaehtoisiakin vuorokausia. Onko nämä vuorokaudet riittävästi että syntyisi tarpeeksi osaamista sodanajan tehtäviin on toinen juttu.\nJoopa. "Muutamissa" harjoituksissa (n.12 vuoden ajan) ja muissa koulutustapahtumissa nähnyt resrvin johtajien toimintaa kouluttajina ja johtajina. Kehitystäkin on tapahtunut taidoissa todella paljon. Eipä valittamista. Makkaranpaistoonkin ohimennen tutustuin viimeksi VANAJA-harjoituksessa. Eräitä muitakin henkilöitä havaitsin mutta pimeässä nuotion loisteessa en oikein tunnistanut paistajia Noh, Tunnustan ohimennessäni lämmittäneeni kaksi grillimakkarapalasta, kun kävin rinkan noutamassa komentopaikan läheisyydestä ja sitten takaisin öiseen metsään "hommiin" oman porukan seuraan....\nHUH. Lujille otti tämä tunnustus mutta tulipa mieli nyt keveäksi.\nPS. Toki minä koirahommat taitaisin korppinakin, kunhan sama n.9v kokemus koiratoiminnasta ja koiran kouluttamisesta. Mutta kyllä minä mestarikoiran tittelistä mieltäni hyvittäisin, kun poistun reservin taka-oikealle muutamien vuosien päästä. Vielä kun motivoituu pitämään yllä 30-40vrk vuosivauhtia omien hommien reenaamisessa ja taitoa riittäisi jotain oppia muillekkin välittää.\nTykkäykset: Myrskyhiiri ja Vonka\nOma tieni on selkeä. Reservissä olen enää kymmenen vuotta. Sen ajan jaan tietoa ja osaamista rajatulla alalla nuoremmille, pidän itseni kunnossa ja mielen hyvänä. Päivitän tietoja ja harjoittelen, suunnittelen uusia juttuja. Toiminnassa pitää katsoa huomista pitemmällekin. Ei kyse ole siitä, mitä maa minulle antaa ja mitä saisin siitä itselleni käärittyä, vaan mitä itse voin tehdä maani hyväksi ja mitä voin tehdä etenkin lasten ja nuorten eteen.\nSuurin osa aikaani menee muutenkin yhteiskunnan palveluksessa. Lyhyen seikkailunuoruuden jälkeen olen palkkatyössäni ollut valtion leivissä kahdeksan vuotta, kaupungin kuusi vuotta ja sen jälkeen yksityisen leivissä mutta edelleen yhteiskunnan palveluja tuottaessa. Muutaman kerran vuodessa olen asepuvussa. Eilen tuli viesti, että siirtymä reserviläisten kouluttajaryynäristä esikuntapuolelle käynnissä. Uusi johto, uusi aika.\nViiden viime vuoden aikana laskin olleeni 1500 tuntia vapaaehtoisessa työssä nuorten liikunnan parissa. Katson, että elämänkaareni on sisältänyt kokonaisvaltaista maanpuolustusta.\nNarsistuvassa nykykulttuurissa voi miettiä asioita utilitaristisemmin, yleishyödyllisemmin. En minäkään rakasta epäkohtia. Olen seikkaillut muissa maissa pari vuotta ja nähnyt enemmän epäkohtia. Jos nurkissa on paskaa, ei kai siinä kannata istuen itkeä, että miksi kukaan ei siivoa tätä ja tee jotain hyväkseni. Joku valtio vaikka. Me olemme se valtio. Pitää kääriä hihat.\nTykkäykset: Peldie, Myrskyhiiri, tviiru ja 3 käyttäjää\nTuossa on homma puhtaimmillaan. Toivottavasti sillä korkeudella on paljon kaltaisiasi.\nTykkäykset: Myrskyhiiri ja KorpiSISSI\nKanta-Hämeessä löytyy mukavasti sekä nuorempaa että varttuneempaa kaartia. Olemme onnistuneet hyvin sukupolven vaihdoksesta sekä maakk:n että KOTU:n sitoutuneiden osalta kaltaisiani ja lähes yhtä aktivistia riittää. Reservissä loppusuoralla olevien velvoite on rekrytoida ja motivoida nuoret aktiivisiksi. Itse voi siirtyä tuki joukkoihin ja antaa tilaa nuoremmille kun oma kuntoisuus.ja sijoitus kelpoisuus hiipuu väistämättömästi iän myötä. Wanhat sissit joutaa miinan varteen tai tähypaikalle viestihommiin sitten kun eli jaksa enää irtautua\nAi niin.. Titaus hommat vielä oppimatta, siinä yksi lisähaaste\nTässä keskustelussa voidaan pian saavuttaa järkkymätön konsensus tekemällä patenttiratkaisuna se ikivanha yhteenveto, että reservin kertausharjoituksia ja koulutusta on nykyaikana aivan liian vähän, jonka jälkeen voidaan yhdessä myhäillä ja nyökytellä, että näin on asiain laita ja jotain tarttis tehrä. Runsas reservin harjoittaminen kaatuu rahoituskehyksiin kuin korttitalo, aivan samalla tavalla kuin kaatuu myös minun usein maalaamani epämääräinen visio reservin ammattimaistamisesta ja sille tarjottavista sotilasammatillisen osaamisen huippuunsa harjoittavista intensiivisistä koulutusputkivaihtoehdoista. Visioita on monenlaisia ja niitä saa keksimällä lisää. Usein villit ideat ovat parhaita!\nMinun pointti oli siis siinä, että vaikka nuo viisi “rivikouluttajan” “päivittäistyötehtävää” ja sen aluetoimiston majurin kutsuntajutut ovat tärkeitä ja välttämättömiä, niin ne eivät harjaannuta heitä heidän SA-tehtäviinsä. Suurin osa rauhan ajan työajasta käytetään järjestelmän pyörittämiseen ja poikkeusolojen vastaiseen suunnitteluun sekä kehitystyöhön ja SA-tehtävässä harjaantumiseen käytettävä aika on tuon rinnalla niin vähäistä, että aktiivireserviläisen, joka saa vuosittain esimerkiksi 14-30 vuorokautta koulutusta omaan SA-tehtäväänsä ei tarvitse missään määrin tuntea alemmuutta sen osalta.\nHöpöhöpö. Riippuu täysin sa-tehtävästä eikä tämän perusteella kannata sementoida liian pitkälle meneviä johtopäätöksiä, vaikka järjestelmässä on toki myös hyvin runsasmääräisesti puutteita. Erityisesti ammattisotilaiden sa-tehtävien tehtävänkuvaukset ovat sellaisia, ettei niihin tyypillisesti harjaannuta metsässä ryömimällä ja laukaus-laukausta huutamalla. Hyvin monessa tapauksessa sotatyö on ensisijaisesti henkistä työtä, jossa tarvittavien lähtökohtien hankkiminen edellyttää ennenkaikkea vuosien kokemusta ja näkemystä. Toisinsanoen yksilö kasvaa ja kasvatetaan palvelusvuosiensa varrella tehtäväänsä, mikä on prosessina sellainen päättymätön tie, ettei siinä koskaan voi kasvaa vaatteistaan ulos.\nHyvin monessa sa-tehtävässä jopa se tälläkin foorumilla usein kotisäilytykseen himoittu valtion rynnäkkökiväärikin on lähinnä vain itsepuolustusta varten ja käytettäväksi siinä epätoivoisessa tilanteessa, jossa sota tai vähintään taistelu on jo täydellisesti hävitty. Monessa sa-tehtävässä työvälineiksi riittääkin läppäri/pääte ja perusmalliset johtamisvälineet, mutta ennen kaikkea aivot, joiden suorituskyvyn treenaaminen vaatii pitkäjänteistä vuosien ja vuosikymmenten työtä eikä sen osaamisen hankkiminen onnistu koirakoulumallisella parin kuukauden pikakurssilla.\nJos asiat olisivat niin simppeleitä ja yksioikoisia, niin silloin kaikki sotilasvirat voitaisiin helposti lakkauttaa ja haalia ajoittain kadulta reippaita poikia sekä muita joutomiehiä tekemään nämä "päivittäistyötehtävät" ml. operatiivinen suunnittelu vaikka vapaaehtoisena esikuntatyöskentelyn harjoituksena, jonka toteutus voitaisiin säästösyistä vieläpä ulkoistaa MPK:n hoidettavaksi. Olisi ihan mielenkiintoista nähdä, mitä siitäkin syntyisi ja kuinka erityisesti kaikissa yksityiskohdissa asuvan pirun evankelisoiminen lopulta onnistuisi. Muun jäljelle jäävän hallintotyön ja lakisääteiset tehtävät voisi trendikkäästi ulkoistaa vaikka puolustusministeriön, strategisen kumppanin tai mystisen jonkun muun hoidettavaksi.\nUskon kohtalaisen vakaasti, että täsmälleen sama periaate pätee myös siviilimaailmassa ylempien toimihenkilöiden tasolla sekä pitkää kokemusta ja ammattitaitoa vaativissa ammattitöiden osalta.\nTykkäykset: Peldie, Myrskyhiiri, SuomiKP ja 2 käyttäjää\nLaamanator koroittaa mielestäni täyttä faktaa framille. Mutta kaikesta huolimatta asia on niin, että kunnon inkkareita( kin) tarvitaan kentällä. Ei pitäisi hämärtyä sen tosiasian, että vilkkaiden ja huippuunsa viritettyjen aivojen ja johtamisjärjestelmien tuottama hyöty kaatuu ravakan raudan puutteeseen. Vilkkaat aivot, pedantti johtamis- ja suunnittelutyö apujärjestelmineen tuottaa tietyn perustan.....kentällä pitää edelleen rypeä ja tehdä vastustajasta silppua.\nSuomalainen ammattisotilas valmennetaan pitkässä juoksussa "muuhun" kuin siihen, että hän sujauttaa pianolangan typerän vartiomiehen kulkkuun. Hän luo edellytykset sille, että tällaisten synkkien operaatioiden jatkumo tuottaa tulosta.\nSuomeen on hankittu perusedellytykset mm. raskaan tulen käytölle ja jopa syvyydessä. Tuollaistenkin kokonaisuuksien hallinta kysyy opiskelua ja harjoittelua, motivaatiota ja varmasti myös väsymiseen asti tapahtuvaa hieromista...uudelleen ja uudelleen. Joidenkin on hallittava ym. järjestelmien kokonaisuuksia ja näin ollen aivot ovat taatusti tärkein työväline.\nEsimerkkejä löytää ilman mielikuvitusta. Huollon suunnittelutyö ei ole ökkelöpoikien hommaa. Ja vaikkapa painopistealueen haavoittuneiden hoitamisen järjestelyt tuskin onnistuvat nöösipojilta. Jonkun näpeissä on oltava vaikkapa Ilmapuolustuksen kokonaisuuksien hallinta....ylittänee melko reippaasti lähes jokaisen foorumilaisen kompetenssin.\nKannattaa myös muistaa, että 99% niistä inkkareista on reserviläisiä. Suurin osa kapiaisista sodan aikana pyörii pataljoonan ja sitä ylemmällä tasolla. Voi olla harva komppania, jossa kantahenkilökuntaa on, poisluettuna kaikenlaiset erikoisjutut niin teknisesti kuin muutenkin.\nKapiaiset luovat rakenteen ja sitten se on reserviläisten vuoro täyttää ne rakenteet ja tehdä ne jutut.\nTykkäykset: tsalesto ja Vonka\nReserviläiskipuilua tämäkin: http://uusitomi.com/\nArmeijan koon pienentyminen synnyttää protestimielialaa reserviläisissä. Osa heistä haluaa perustaa Suomeen uuden aseellisen ryhmittymän, jota kutsuttaisiin kodinturvajoukoiksi. Asiasta kertoo Ylen MOT-ohjelma.\nHankkeen puuhamiesten tavoitteena on vähintään 100 000 naisesta ja miehestä muodostuva taistelujoukko. Ensi vuonna Suomen armeija kutistuu noin kolmanneksen, kun puolustusvoimauudistus leikkaa sodan ajan joukkojen vahvuuden 350 000 henkilöstä 230 000:een.\n– Tilannehan on mielenkiintoinen, kun käytännöllisesti katsoen hallinnollisella päätöksellä viedään 100 000 mieheltä oikeus puolustaa isänmaataan, kodinturvajoukkojen puuhamies, reservin yliluutnantti Pekka M. Sinisalo sanoo.\n– Ei tässä ainakaan ole otettu sota-ajoista mitään oppia, kun on päätetty yhtäkkiä pienentää näitä sijoitettuja joukkoja, myötäilee toinen kodinturva-aktivisti, reservin kapteeni Jyrki Uutela.\nAktivistien mukaan koko Suomea ei enää pystytä puolustamaan 230 000 sotilaalla.\nAktivistit ja Puolustusvoimat törmäyskurssilla\nKansainvälinen oikeus takaa oikeudellisen suojan vain niin sanotuille laillisille taistelijoille, joilla on sijoitus asevoimien organisaatiossa.\n– Kriisitilanteessa ainoastaan ne saavat puolustaa maataan, jotka ovat sijoitettuja johonkin tehtävään. Nythän meillä on puoli miljoonaa sijoittamatonta reserviläistä. On aika erikoista, että kansakunnalla on varaa olla käyttämättä tällaista valmiiksi koulutettua sotilasvoimaa, Uutela sanoo.\n– Meidän pitää muodostaa varareservi, joka tukee Puolustusvoimia kriisin aikana. Samalla se toisi sijoittamattomille reserviläisille sijoituksen ja kansainvälisen oikeuden säädösten mukaisen oikeuden puolustaa isänmaataan ja rakkaimpiaan, vaatii Sinisalo.\nKodinturva-aktivistit ovat ajautuneet törmäyskurssille virallisen maanpuolustuskoneiston kanssa.\n– En näe mahdolliseksi, että Suomessa mikään muu joukko voisi käyttää sotilaallista voimaa kuin Puolustusvoimat. Eli tämäntyyppiset tehtävät ovat vain ja ainoastaan Puolustusvoimien tehtäviä, eversti Hannu Hyppönen sanoo MOT:lle.\nHyppönen on Puolustusvoimien koulutuspäällikkö ja vapaaehtoisen maanpuolustuksen tarkastaja.\nKeskustelu kodinturvajoukoista on Suomessa jo aiemminkin noussut pintaan pari kertaa. Edellisen kerran näin kävi vuoden 2010 kesällä, jolloin asia nousi esille myös Kokoomuksen puoluekokouksessa.\nMOT - Oikeus omaan rynkkyyn maanantaina 1.12. klo 20.00, TV1. Ohjelman voi katsoa myös suorana tai myöhemmin tallenteena Yle Areenasta.\nRakenteiden muuttaminen alkoi tilanteessa, jossa ei osattu lukea Venäjän suuntaa (vaikka se oli nähtävissä). Kehitystyö oli myös oikeasti välttämätöntä.\nEihän mitään ole kiveen hakattu. On otettava huomioon alati muuttuva tilanne ja opit. Valtiovalta ja PV voivat luoda sellaiset rakenteet, että noiden pienten joukkojen lisäksi on enemmän syvyyttä. Siinä voi joutua ottamaan jotain pesuveden mukana heitetystä lapsesta takaisin.\nKunto kasvuun. Olin tilaisuudessa värkehtiä itseäni viisaampien liikuntaihmisten kanssa. Luentoja ja tieteellistä kokemukseen sidottua faktaa pölisi framille niin, ettei meinannut hilse päässä pysyä. Koko sarjan lohduton lopputulema: painoindeksi korreloi suorituskykyä ja -tasoa hyvin tarkoin. Poikkeuksia löytyy, mutta niistä ei ole säännöksi. Esimerkinomaisesti nostettiin esille suunnistajia. Hämmentävän tarkoin painoindeksi seurasi suorituskyvyn kehittymistä ja juuri sitä tosiolevaa tämän hetken tekemisen kykyä.\nKoko tämän intensiivisen kuunteluoppilaan roolin ajan koetin pitää silmänaloissa myös sotilaan ja ne vaatimukset, joita hänelle asetetaan. Pirullisen selvästi painoindeksi näyttäisi seuraavan valtaosan tehtäviä myös kenttäarmeijassa.\nToinen aihe oli keskittyminen. Miten keskittyminen korreloi suoriutumisen kanssa. Vajaa keskittyminen, syystä tai toisesta, aiheuttaa nähtävästi melkoisen huomattavaa alisuoriutumista oppimisessa ja suoriutumisessa. Väkisin tuli mieleen, että koululaitoksen tulisi ottaa tästä koppia. Opetetaanko keskittymistä ja siihen liittyviä asioita koulussa tarpeeksi? Nimittäin niin merkittävästä asiasta näyttäisi olevan kyse, vähän joka elämän alalla. Ja myös siinä sotilaan oppimisessa ja tehtävistä suoriutumisessa.\nItsellä hassusti on sijoitus vaikka asun ulkomailla. Heitän 2-3h kävelyä päivässä koska inhoan lenkkeilyä. JA sijoitus ei ole missään kommadohommassa, ikää kun on kohta 48v.\nPainoindeksillä on myös optiminsa. Itselläni indeksi on 23, ja vaikka alemmalla indeksillä juoksisin Cooperia kovempaa, niin voimatasot alkaisivat pudota mikä väistämättä heikentäisi sotakelpoisuutta kykynä kuljettaa tavaraa ja tuottaa maksimaalista voimaa.\nTotta. Voimatason ja kestävyyden sopiva yhdistelmä lienee aina paras. Mutta vähän ihmeen hiton vahvojakin voivat olla hlöt, joiden indeksi heiluu 20 kahta puolen. Miten voimataso korreloi kestävyyssuoritusta?\nTämä paino/kunto homma on vähän tosiaan kimurantti juttu.\nKovan cooper tuloksen omaavat, ylipäänsä LJK:n testi läpi pääsevät eivät ole mitään sali markkuja sieltä kovimmasta päästä. Hyväkuntoisia ovat mutta eivät ole kovassa pumpatussa kunnossa. Lihakset kuluttavat happea ja isompi kaveri hengästyy nopeasti esim juoksussa tai vastaavassa.\nToisaalta eräs jenkkien erkkari kertoi että joutui aina opettamaan nuorempia että "ketään ei oikeasti enää kiinnosta kuinka älyttömästi juokset, täällä kiinnostaa vain että jaksat kantaa tavaraa helvetisti sekä evakoimaan haavoittunutta kaveriasi ylös mäenrinnettä varusteineen, unoha jo juoksu ja ala treenaamaan salia"\nJos oikein optimaaliseksi sotilaaksi menisi, rakentaisi kunnon oman tehtävän mukaan mutta paras varmasti on kun kulkee sitä kultaista keskitietä. salia ja aerobista\nItselläni liikunta sabotoi ajattelukykyä ja keskittymiskykyä rankasti. Minulla on täysi työ pitää aivot pelissä liikunnan aikana. Toisaalta jos olen ohjelmoinut itseni ennalta jotain monimutkaista suoritusta varten niin minähän vien sen loppuun vaikka tajuttomana mutta sitten kun on elävä tilanne ja pitäisi mukautua ja pitää silmät auki ja keksiä peliliikkeitä lennosta... Saan jatkuvasti olla napsauttamassa itseni takaisin tosimaailman tapahtumiin kun ajatukset lipuvat rasittuneena ja hengästyneenä muihin asioihin. Perkeleen perkele.\nSitten jos mietitään oppituntikeskittymistä... On virhe syödä raskaasti ennen mitään keskittymissessiota. Veikkaan että oikea ruokavalio juurikin ennen oppituntia tuottaisi parempia tuloksia kauttaaltaan. Vedetään hedelmiä, salaatteja ja juodaan teetä tai kylmiä virvokkeita, mutta ei limuja eikä mitään muutakaan makeaa koska sokerista rysähdetään alas. Toisaalta oikein ajoitettu sokeripaukku voi olla hyvä, jos ajoittaa rysäyksen juuri oppitunnin loppuun. Tämä saa minut pohtimaan tukevan aamupalan merkitystä.\nPaljon riippuu myös opettajan energisyydestä.\nKeskittymistä ei opeteta koulussa. Päinvastoin tuntuu siltä että lastenkoulut halusivat että oppilailla oli tylsää, koska sellainen provosoi luovuutta. Ajat ovat voineet muuttua toki. Voiko keskittymistä edes opettaa luotettavasti? Ainoa neuvo mikä itseltäni löytyy on oppia itse inhoamaan keskittymiskyvyn laskua, ja napsauttaa huomiokyky takaisin joka kerta kun huomaa ajatustensa vaeltavan. Se voi tapahtua vaikka tuhat kertaa päivän aikana. Toisaalta periksi pitää osata antaa ajoissa, jos siihen on varaa, ja mennä suosiolla nukkumaan, tai tehdä mitä ikinä tarvitseekaan jotta saa vireytensä takaisin ylös.\nTotta varmaan joka sana. Jos keskittyy pelkästään aerobiseen liikuntaan ,se syö tutkimusten mukaan lihasmassaa, etenkin, jos proteiinin saanti ruuasta on vajavaista. Geenit tietenkin vaikuttaa asiaan, koska joku linnunluinen juoksijatyyppi, jolle juoksu on helppoa, ei tahdo saada lihasmassaa, vaikka treenaisi kuinka paljon. Toiselle lihakset tulee geenien mukana, melkein makaamalla.\nSiis, aerobista ja kuntosalia sopivalla yhdistelmällä, tarvittavan proteiinin saantia unohtamatta.\nSotilaalle tarpeellinen hapenottokyky-voima -suhde riippuu voimakkaasti tehtävästä ja toimintaympäristöstä. Jenkkien erikoisjoukoilla oli hyvin erilaiset (epäviralliset) harjoitusohjelmat Irakin ja Afganistanin komennuksille. Irakiin treenatessa keskityttiin raakaan voimaan ja nopeuteen. Kärjistäen tähdättiin siirtymään helvetin lujaa lyhyt matka helvetin paljon kamaa päällä ylittäen kaikki kaksikerroksista taloa pienemmät esteet matkan varrella. Afganistaniin lähtijöillä painopiste oli voimakestävyydessä ja hapenottokyvyssä, koska siellä tarve on siirtyä pidempiä matkoja kaikki tarpeellinen mukana yli korkeuskäyrien.\nPuolustusvoimat on ihan oikeassa siinä, että paras yksittäinen estimaattori suorituskyvystä on hapenottokyky, jota mitataan Pyhän Cooperin testillä, joka on tuomitseva itse kunkin.\nEn pitäisi yhtään huonona, että marsmars.fi tarjoaisi suosituksia omalle sijoitukselle sopiviksi harjoitteiksi:\nsissille juoksua ja hiihtoa\nkaupunkijäksterille voimaa ja räjähtävää nopeutta\nsotilaspoliisille voimakestävyyttä ja kamppailulajeja\npanssarijääkärille jääkiekkoa tai vastaavaa syklistä spurttia\nviestimiehelle metsässä kävelyä ja amatööriradiotoimintaa\nesikuntataistelijalle kahvikupin nostelua ja häpänottokyvyn harjoitteita\nTykkäykset: Peldie ja Fortis\nSissille erityisesti repunkanto ja ahkionvetokykyä. Pitkiä suoritteita.\nMaksimivoimataso ei suoraan korrelloi mitenkään. Sen sijaan voimakestävyys korrelloi ja vielä lajikohtaisesti.\nPitkän matkan kestävyyssuoritteissa saattaa ryhti jossain vaiheessa romahtaa jos lihaskunto loppuu kesken.\nOn paljon helpompi ylläpitää suoritusvoimaa jos liikutaan kauempana rajoista. Sama asia kuin kestävyyden suhteen.\nEli maksimivoiman hyöty on epäsuora, mutta vakauttava.\nItselläni on arviolta pari kiloa enemmän rasvaa kuin parikymppisenä (aika väistämätöntä), vaikutus indeksiin reilut 0.5.\nSuhteellinen hapenottokyky on huonompi, lihaskunto aika sama mutta voimaa hiukan ja sitkeyttä paljon enemmän, ylipitkän matkan kestävyys on parempi (vaatii myös päätä). Jääkärihommat jättäisin suosiolla nuoremmille enkä ole niihin koulutettukaan.\nIndeksin 20 urheilijat ovat varmaankin juoksijoita/suunnistajia. Hiihtäjillä ja esim. jalkapalloilijoilla lihasmassaa on enemmän ja indeksi nousee.\nVeikkaan että porukoiden järjestys on eri Cooperin testin perusteella verrattuna siihen että laitetaan täysi varustus niskaan ja marssille.


Kuortane 2.10.2019 - Vesisankarit\nOpettajat\t/ Ilmoittautuminen\t/ Oulainen 27.2.2020\nvesisankarit-koululaistapahtuma Oulaisissa 27.2.2020\nMaksuton Vesisankarit-koululaistapahtuma saapuu Oulaisten uimahalli Lähteeseen 27.2.2020.\nTapahtuman toiminnallisilla rasteilla harjoitellaan vesillä liikkumisen taitoja ammattitaitoisten ohjaajien opastuksella. Ohjelmassa mm. pelastusliivit päällä uintia, ensiaputaitojen harjoittelua, vesipelastusta sekä monipuolista liikkumista vedessä.\nKoululuokat saapuvat tapahtumaan ryhmissä. Yksi luokka toimii altailla 1 tunnin ja koko tapahtuman kesto on yhden luokan osalta 1,5 - 2 h. Ilmoittaudu mukaan alla olevalla lomakkeella viimeistään perjantaihin 7.2. mennessä. Paikat täyttetään ilmoittautumisjärjestyksessä. Onnistuneesta ilmoittautumisesta saat vahvistusviestin sähköpostiisi, jollei viestiä tule, ilmoittautuminen ei ole mennyt läpi.\nLisätietoja Oulaisten Vesisankarit-tapahtumasta:\nUinninvalvomo p. 044 4793354 tai s postilla uimahalli (at) oulainen.fi\nAlla olevalla lomakkeella ilmoitat luokkasi Oulaisten Vesisankarit-tapahtumaan 27.2.2020. Tapahtuman kokonaiskesto on yhden luokan osalta n. 1,5- 2 h.\nMahdollinen toive allasajasta. Tämä pyritään huomioimaan aikataulua tehdessä.


Twinning | Miten onnistua\nTervetuloa mukaan ystävyyskuntatoimintaan! > Miten onnistua\n» Ystävyyskuntatoiminta » Miten onnistua » Mistä apua » Ystävyyskunnan löytäminen » Taloudellinen tuki » /fi/page/contact.html Miten onnistua\nYstävyyskuntatoimintaa ei kannata aloittaa hetken mielijohteesta, vaan se vaatii huolellista valmistautumista. Olemme keränneet seuraavaan vinkkejä onnistuneen ystävyyskuntasuhteen luomiseksi:\n1. Etsi oikea(t) kumppani(t)\nLienee itsestään selvää, että ensin on löydettävä oikea(t) kumppani(t). Jokainen ystävyyskuntasuhde on ainutlaatuinen, yleensä kuitenkin ystävyyskuntien kannattaisi olla samankaltaisia esim. seuraavien tekijöiden suhteen: asukasmäärä, maantieteellinen sijainti, taloudellinen toiminta, historialliset siteet muihin yhteisöihin, tärkeimmät sosiaaliset ja ympäristökysymykset. On hyödyllistä tavata mahdollisen kumppanuuskunnan edustajia kaikessa rauhassa ja varmistaa, että kaikkien osapuolten välillä vallitsee yhteisymmärrys tulevasta suhteesta ja sen tavoitteista.\n2. Pyri saamaan asukkaat ja koko yhteisö mukaan\nYstävyyskuntatoiminta ei ole mahdollista ilman asukkaiden aktiivista osallistumista. Luottamushenkilöt ja virkamiehet ovat usein hankkeiden alkuunpanijoita, mutta muidenkin ihmisten pitäisi olla mukana. On tärkeää saada toimintaan mukaan kouluja, urheiluseuroja, vapaa-ajan harrastusryhmiä, ikäihmisten järjestöjä ja muita paikallisia yhdistyksiä. Samalla ystävyyskuntatoiminnan tulee olla näkyvää, jotta kaikki asukkaat kokisivat olevansa osa sitä. Näkyvyyttä lisää esim. ilmoitusten esillepano kaupungintalon aulassa, ystävyyskuntatoiminnasta voidaan myös julkaista uutisia paikallislehdissä ja kunnan verkkosivuilla. Jotta toiminnasta välittyy oikea kuva, on tärkeää kertoa sen vaikutuksista ja eduista suuremmalle yleisölle, erityisesti viestimille.\n3. Muista eurooppalainen näkökulma\nEuroopan unionissa hyvän ystävyyskuntasuhteen pitäisi auttaa lujittamaan unionin aktiivista kansalaisuutta luomalla yhteyksiä asukkaiden välillä, edistämällä Euroopan yhtenäisyyttä ja auttamalla muodostamaan eurooppalaista identiteettiä. Ystävyyskuntatoiminnan kautta ihmiset pääsevät osallistumaan muiden Euroopan maiden kansalaisten arkeen, keskustelemaan päivänpolttavista asioista ja tutustumaan uusiin kulttuureihin ja kumppanimaissa puhuttuihin kieliin. Tämä auttaa ihmisiä ymmärtämään, että he ovat osa isompaa yhteisöä, jossa ihmisillä on samanlaisia arvoja.\n4. Määrittele yhteiset tavoitteet\nMitä toivomme ystävyyskuntasuhteelta? Tämän tulisi olla ensimmäinen kysymys ystävyyskuntasuhdetta muodostettaessa. Kumppanien tulisi yhdessä määritellä selkeät tavoitteet ja toimintamuodot sekä mahdollisuuksien mukaan sopia alusta alkaen päivämäärät, joihin mennessä hanketta voidaan arvioida. Jos näin ei toimita, ystävyyskuntasuhde saattaa hyvinkin kaatua väärinkäsityksiin. On hyödyllistä silloin tällöin arvioida uudelleen tavoitteita ja toimintaa ja näin varmistaa, että kaikilla osapuolilla on sama arvojärjestys ystävyyskuntatoiminnan suhteen.\n5. Luo tukijärjestelmä\nAjan myötä alkuinnostus saattaa hiipua. Pieni mutta aktiivinen ryhmä jokaisesta kumppanuuskaupungista voi auttaa ylläpitämään yhteyksiä, kehittämään kumppanuutta uusien hankkeiden kautta, hankkimaan rahoitusta jne. Suhteen ”moottorina” voi toimia eräänlainen ohjausryhmä tai kunnan valtuuttama yhdistys, joka toimii yhteistyössä kaupungin ja sen muiden yhdistysten sekä kumppanuuskaupungin kanssa.\n6. Tee yhteistyötä koulujen ja nuorison kanssa\nKoulu voidaan ottaa toimintaan mukaan monella eri tavalla. Oppilas- ja opiskelijavaihdot ovat usein ystävyyskuntatoiminnan kohokohtia ja voivat auttaa herättämään kiinnostusta oppia kumppanuusmaan kieltä. Tällaisella toiminnalla on taipumus innostaa mukaan suuren osan kuntalaisista, koska luonnollisesti siihen osallistuu myös vanhempia, opettajia ja muuta koulun henkilökuntaa, oppilasyhdistyksiä jne.\nToinen tapa on yhdistää ystävyyskuntatoiminta Internet-pohjaisen ystävyyskoulutoiminnan (e-Twinning) kanssa. Se on osa Euroopan unionin e-Learning-ohjelmaa, joka edistää eurooppalaisten koulujen yhteistyötä Internetin kautta. Ohjelma tarjoaa tukea, työkaluja ja palveluja, joiden avulla koulut voivat helposti muodostaa lyhyitä tai pidempiaikaisia kumppanuuksia minkä hyvänsä aihealueen tiimoilta.\n7. Käsittele ajankohtaisia asioita\nYstävyyskuntasuhteen kautta käynnistetty toiminta voi auttaa asukkaita, erityisesti nuoria, tutustumaan asioihin, jotka ovat tärkeitä ja ajankohtaisia Euroopassa. Ajankohtaiset kysymykset voivat liittyä ympäristöön, Euroopan tulevaisuuteen, ihmisoikeuksiin, rauhaan tai sosiaaliseen osallisuuteen ... tai vaikkapa jalkapalloon ja muuhun urheiluun!\n8. Suunnittele kestävä suhde\nHyvä ystävyyskuntasuhde kestää aikaa sen sijaan että heijastaisi yksinomaan kaupungin/kunnan senhetkistä poliittista ilmapiiriä. Kestävä ystävyys ja eri kaupunkien asukkaiden todelliset solidaarisuuden siteet tarvitsevat aikaa vahvistuakseen. Vain pitkäjänteisen työn kautta kaupungit voivat oppia luottamaan toisiinsa esimerkiksi suuronnettomuuden sattuessa.\n9. Katso tulevaisuuteen ja rakenna perusta uusille yhteistyön muodoille\nYstävyyskuntasuhde voi luoda ihanteellisen ympäristön uusien yhteistyötekniikoiden luomiselle. Kokemusten vaihto sekä yhteinen asioiden pohtiminen voi auttaa löytämään ratkaisuja tai tuomaan parannuksia.\n10. Laadi budjetti ja huolehti taloudesta\nLuettelomme viimeisenä, mutta sitäkin tärkeämpänä kohtana on talous. Mistä tahansa valtion rajat ylittävästä kumppanuudesta aiheutuu kuluja, vaikka toimintaa suunnittelisi ja järjestäisi kuinka huolellisesti hyvänsä.\nOn hyvä, jos kunnat voivat myöntää toiminnalle vuosittaisen budjetin, vaikkakin vaatimattoman, toiminnan jatkumisen takaamiseksi. Paikalliset ystävyyskuntayhdistykset ovat usein hyvin aktiivisia varojenkerääjiä. Tämä itsessään voi tuoda etua kotiyhteisölle.\nLisätietoja ystävyyskuntatoiminnan rahoittamisesta, erityisesti Euroopan Unionin myöntämästä rahoituksesta, löytyy kohdasta taloudellinen tuki.


Teehetken jälkeen | Orkku.net\nKesäinen keskiviikkoilta oli vasta nuori. Olimme kaverini Markun autolla ajelemassa kaupungin keskustassa. Sellaista päämäärätöntä ajantappoajelua, niin kuin parikymppisillä sälleillä on tapana harrastaa. Sattumalta reitti vei kaupungin ykkösyökerhon ohi ja Markku ehti ensin kysyä kysymyksen, joka välittömästi nousi molempien mieleen.\nEi tuohon kysymykseen oikeasti edes kaivattu vastausta. Markku löysi parkkipaikan yökerhon läheltä ja nousimme autosta. Pääsimme yökerhoon sisään lyhyen odotuksen jälkeen, mutta pettymys oli valtava, kun baari oli lähes tyhjä.\n– Kuule Juha, pitäiskö meidän jatkaa matkaa? Tää paikka on melkein tyhjä, Markku sanoi.\n– Älä nyt vielä hätäile. Otetaan oluet, vastasin.\nIstuimme pöytään baarin seinustalle juomaan olutta, polttelemaan tupakkaa ja juttelemaan niitä näitä. Aloin kyllä itsekin tulla toisiin ajatuksiin baari-illan suhteen. Tuskinpa tältä illalta oli odotettavissa mitään humalatilaa kummempaa. Ei minulla ollut koskaan käynyt onni tyttöjen suhteen baarireissuilla. Muutenkin omat kokemukset olivat aika vähäisiä. Flaksi oli käynyt vain niinä harvoina kertoina, kun olin tullut pokatuksi jonkun tytön toimesta. Tyhmäähän se olisi ollut jatkuvassa puutteessa elävän sinkkumiehen kieltäytyä tilaisuudesta…\nToisen tuopin loputtua baariin alkoi ilmestyä lisää juhlakansaa, myös omia kavereitamme, joten päätimme vielä jatkaa iltaa muutaman oluen verran. Juttelimme kaveriporukan kesken baaritiskin laidalla. Hauskaa riitti eikä baariin tulo harmittanut enää lainkaan. Mikäpä sen mukavampaa kuin riipaista kännit hyvässä seurassa, ajattelin.\nPian näin narikan suunnalta saapuvan vanhan koulukaverini Outin omassa seurueessaan. En kouluaikoina ollut tutustunut Outiin mitenkään syvällisemmin, vaikka aina olin pitänyt häntä hyvännäköisenä misuna. Mutta tänä iltana Outi näytti tyrmäävän kauniilta, tummat hartioiden tasalle yltävät hiukset ihanasti kiharalla, musta ei-liian-paljastava toppi ja sopivasti pyöreitä pakaroita myötäilevät farkut. Tiesin hänen toimivan liikunnanohjaajana, ja kroppa oli kyllä sen näköinenkin. Ihana nainen! Rohkaisin mieleni ja menin välittömästi tervehtimään Outia. Hän oli iloisen yllättynyt nähdessään minut ja halasimme pitkään. Outin rinnat painautuivat omaa rintaani vasten, enkä olisi halunnut päästää otettani lainkaan irti. Tunsin alapäässäni värähdyksen. Hitaasti Outi irrottautui halauksesta ja loi minulle nopean hymyn noilla kauniilla kasvoillaan saaden minut punastumaan hiukan. Tarjosin Outille siiderin ja siirryimme baarin nurkkapöytään istumaan.\nAika tuntui menevän siivillä. Juttelimme kouluajoista, nykyisistä kuulumisista ja Outin tulevana syksynä alkavasta työharjoittelusta ulkomailla. Outi kertoi myös vasta eronneensa pitkäaikaisesta suhteesta.\nPuhelimeni ilmoitti tekstiviestistä. Markku kertoi lähteneensä jo kotiin, koska olin mystisesti kadonnut, eikä muitakaan kavereita enää näkynyt. Kotimatka menisi kävelyksi, ajattelin, mutta eipä tämä takaisku minua juuri sillä hetkellä liikuttanut. Tuntui vain niin hyvältä viettää aikaa kauniin naisen seurassa.\nBaari tyhjeni hiljalleen ympäriltämme, mutta juttelimme Outin kanssa valomerkkiin asti. Ulos päästyämme Outi haki pyöränsä telineestä ja alkoi jo tehdä lähtöä. Vasta siinä vaiheessa tajusin kysyä, missä Outi asui. Sopivasti matkamme kulki kotitalolleni asti samaa reittiä. Matka meni nopeasti yhdessä kävellen ja jutellen minun taluttaessa Outin pyörää. Jälleen tuli eron hetki. Pienen vaivautuneen hiljaisuuden jälkeen uskaltauduin pyytämään Outia sisälle iltateelle.\n– Mielelläni, mutta vain teelle, hän vastasi hetkeäkään empimättä.\nTeet oli juotu ja viimeiset jutut vaihdettu. Outi seisoi eteisessä takki päällä ja käsilaukku olalla. Minä manasin aloitekyvyttömyyttäni, mutta olin täysin jäässä. Poskiani kuumotti. Elämäni tilaisuus oli valumassa sormieni läpi, mutta en saanut sanakaan ulos suustani.\n– Kiitos teestä ja seurasta. Minä tästä nyt lähden, Outi sanoi hiljaisella äänellä.\nOuti seisoi hievahtamatta paikallaan ja katsoi minua kauniilla ruskeilla silmillään suoraan silmiini. Käsi ojentui ja käsilaukku putosi lattialle. Outi syöksyi kaulaani ja painoi huulensa vasten omiani. Suutelimme kiihkeästi kieltemme tutustuessa toisiinsa. Tunsin valtavan himon pääsevän valloilleen. Kaluni jäykistyi farkuissa tehden kipeää. Avasin Outin takin vetoketjun vapisevilla käsillä ja pudotin takin lattialle. Käteni vaelsivat pitkin Outin selkää ja pakaroita. Outi työnsi kätensä paitani alle ja nosti sen pois. Outin kädet tuntuivat taivaalliselta paljaalla selälläni. Suutelin Outin kaulaa hänen avatessaan farkkujeni nappeja ja pujottaessaan farkkuni myttyyn yksiöni lattialle. Kaaduimme sänkyyn toisiamme hyväillen ja suudellen. Nyt oli pakko irrottautua. Kampesin itseni istumaan ja vedin Outin perässä. Nostin topin hänen päältään ja rintaliivit saivat välittömästi tutustua yksiöni lattiaan topin seurana. Voi taivas mikä näky liivien alta paljastui! Kauneimmat koskaan näkemäni rinnat, kiinteät, terhakat ja käteensopivat. Otin oikean nännin huulieni väliin käteni hyväillessä vasenta rintaa. Outi ponkaisi salamannopeasti ylös sängyltä.\n– Mennään suihkuun!\nOuti kääntyi selin minuun ja avasi farkkujensa napit. Hän pujotti farkut ja pöksyt yhdellä kiskaisulla suorin jaloin alas antaen minulle suoran näkymän peppuun ja häpyhuuliin. Riisuin bokserit jalastani ja kaluni seisoi kovana kuin rautakanki.\nSuihkussa asetuin Outin taakse ja painoin kaluni hänen pakaroitaan vasten. Avasin hanan ja aloin huolellisesti pestä tämän kauniin olennon rintoja. Laskin toisen käden Outin kiinteälle vatsalle ja hyväilin sitä hitaasti. Vein kättäni alaspäin ja tunsin siistityn karvoituksen. Toisella kädellä jatkoin rintojen hyväilyä toisen jatkaessa matkaansa yhä alaspäin klitorikselle. Outi värähti ja huokaisi syvään. Hän vei toisen kätensä kalulleni ja veteli hitaasti esinahkaa edestakaisin pitkin vedoin. Hän siirsi kätensä kiveksilleni ja luulin olevani paratiisissa. Siirsin sormeni klitorikselta häpyhuulten väliin ja tunsin lämpimän liukkauden. Työnsin sormen sisään ja jatkoin peukalolla tahtia nopeuttaen klitoriksen hyväilyä. Outin jalat notkahtivat ja hän huokaili kuuluvasti.\n– Tuntuu ihanalta. Siirrytäänkö sänkyyn?\nKuivasimme toisemme huolellisesti samaan pyyhkeeseen ja siirryimme suudellen sängylle. Laskin Outin selälleen sängylle ja siirryin hänen jalkojensa väliin. Outi levitti jalkansa äärimmilleen ja minulle avautui maailman kaunein näky Outin pilluun. Häpyhuulet olivat turvonneet ja kiiltelivät liukkaudesta. Levitin sormillani häpyhuulia ja painoin kieleni klitorikselle. Pyöritin kieltäni nappulan päällä ja liikutin sormiani häpyhuulten välissä työntäen välillä sormen sisään tiukkaan luolaan. Outi kiemurteli allani ja vaikeroi kiihkon vallassa. Nousin ylemmäs ja puristin Outin rinnat yhteen. Annoin suukon molemmille nänneille.\nSanattomasta sopimuksesta vaihdoimme paikkoja. Minä asetuin selälleni sängylle ja Outi laskeutui jalkojeni väliin. Hän otti terskan kokonaan suuhunsa ja veteli samalla hellästi esinahkaa edestakaisin. Kieli lipui pitkin terskaa ja tunsin samalla voimakkaan imun kalussani. Kaluni upposi puoleen väliin Outin lämpimään suuhun uudelleen ja uudelleen. Koko alakroppaani kihelmöi. Painoin pääni taaksepäin nautinnosta. Outi jatkoi kaluni hidasta runkkaamista ja alkoi nuolla sen alapintaa. Tunsin kuin sähköiskun kulkevan koko vartaloni lävitse.\n– Ai tämänkö? Outi kysyi ja otti toisen kiveksistäni uudelleen suuhunsa.\n– Aah just tuon. Mahtavaa!\nOuti nousi ylleni nelinkontin ja kysyi:\n– Onko sulla…\n– On, vastasin, ja kaivoin yöpöydän laatikosta kondomin.\nNousimme polvillemme sängylle. Outi katsoi minua silmät himosta kiiluen. Käteni tärisivät, kun avasin kondomipakkauksen. Vaivoin sain pujotettua kondomin paikalleen.\n– Tuu takaapäin.\nSehän sopi minulle mainiosti, lempiasentoni. Outi kääntyi selin minuun ja painoi päänsä ja hartiansa patjaa vasten. Olin laueta jo tuohon näkyyn, mutta sain vielä hillittyä itseni. Asetin kämmeneni Outin pakaroille ja puristelin ja levittelin niitä. Uskomaton näkymä! Täyteläiset pyöreät pakarat ja välistä pilkottavat häpyhuulet sekä pyllyaukko.\nOuti tarttui kalustani kiinni ja ohjasi sen aukolleen. Aloin hitaasti painautua sisään. Katsoin uskomatta näkemääni, kun kaluni liukui sisään pilluun. Tunsin tiukan puristuksen kalussani. Aloin työnnellä hitaasti kaluani sisään ja melkein kokonaan ulos. Uskomaton hyvänolon tunne valtasi koko kehoni. Nopeutin tahtia. Outi siirsi kätensä klitorikselleen ja alkoi pyöritellä sitä villisti. Käsi osui välillä kaluuni ja sai minussa aikaan väristyksiä. Painoin peukaloni Outin pyllyaukon päälle. Outi värähti ja huokaili voimakkaasti. Kiihdytin yhä tahtia. Reiteni läimähtelivät Outin reisiä ja pakaroita vasten. Tunsin pillun supistuvan kaluni ympärillä ja tiesin Outin olevan lähellä orgasmia. Voimakas kihelmöinti levisi kiveksistäni ylöspäin ja tiesin olevani lähellä laukeamista. Keskityin kaikin voimin kestämään vielä pienen hetken. Outi pyöritteli kättään klitoriksellaan yhä voimakkaammin. Hänen selkänsä notkahti ja hän laukesi huutaen. Tämä oli minullekin liikaa. Silmissäni sumeni ja tunsin lastin lähtevän kiveksistäni liikkeelle. Voimani hävisivät ja lyyhistyin Outin päälle kalu yhä hänen sisällään sperman pulputessa kondomin uumeniin. Makasin Outin päällä hikisten vartaloiden liimauduttua yhteen.\nHitaasti vedin veltostuneen kaluni ulos Outista. Pyörähdin makaamaan hänen viereensä.\n– Aika mahtavaa, Outi sanoi.\n– Olihan se, vastasin ja suutelin Outia.\nHeitin kondomin roskakoriin ja nukahdimme sylikkäin.


Toimitusjohtaja Samu Rouhe | Länsi-Uudenmaan Säästöpankki - Säästöpankki\nToimin Länsi-Uudenmaan Säästöpankissa toimitusjohtajana. Minulle tärkeää on, että asiakkaat ja pankki menestyvät yhdessä. Uskon, että hyvinvoiva ja motivoitunut henkilöstö mahdollistavat asiakkaan helpon ja miellyttävän asioinnin. Hyvät asiakassuhteet ja menestys ei ole mikään itsestään selvyys. Asiakassuhteita on rakennettava pitkäjänteisesti ja myyntiä tehdään, kun käsillä on oikeat ratkaisut asiakkaan tarpeeseen.


Dramaattinen alku uudessa Unelmien poikamiestyttö -kaudessa: sinkkumiehet päättävät, onko uusi Bachelorette Britt vai Kaitlyn | Nelonen.fi\nTorstai 16.10.2014 klo 07.50\nItserakas ja tunteeton Bentley sai poikamiestyttö Ashleyn ihastumaan itseensä ja särki huvikseen tämän sydämen. Ashley näki itsensä jo menemässä Bentleyn kanssa naimisiin, kun mies sitten otti ja lähti lätkimään koko sarjasta.\nAshley on vihdoin alkanut pikkuhiljaa toipua sydänsurusta, kun saa kuulla Bentleyn palanneen.\n"Tunnen yhä samoin kuin hänen lähtiessään", nainen sanoo toiveikkaana mennessään tapaamaan kaksinaamaista komistusta.\nMuilta miehiltä ei ole jäänyt huomaamatta, kuinka lätkässä Ashley on Bentleyyn. He ovatkin konnan paluusta erittäin närkästyneitä.


Maailman nähtävyydet | Matkailun erikoissivusto Maailmanmatkaaja.fi\nCharlotte Amalie St. Thomas Yhdysvaltain Neitsytsaaret nähtävyydet\n31.10.2015 | kategoriat: Karibia, Maailman nähtävyydet, USA, Yhdysvallat\nLukuisista saarista ja koralliriutoista muodostuvat Neitsytsaaret ovat osa Pieniä-Antilleja ja ne sijaitsevat Puerto Ricon itäpuolella Karibianmeressä. Kristoffer Kolumbus löysi saaret vuonna 1493. Hän nimesi saaret Pyhän Ursulan ja 11.000 neitsyestä kertovan legendan mukaan. Saarista läntisimmät kuuluvat nykyisin Yhdysvalloille. Nämä saaret tunnetaan nimellä Yhdysvaltain Neitsytsaaret ja ne ovat hallinnollisesti Yhdysvaltain autonominen territorio. Saarista itäisemmät ja pienemmät kuuluvat Britannialle. Brittiläiset Neitsytsaaret ovat hallinnollisesti Britannian itsehallintoalue. Saarista suurimmat ovat vuoristoinen Tortola, Virgin Gorda, Anegada ja Jost Van Dykes. [...]\nEi kommentteja | Lue lisää »\n24.06.2014 | kategoriat: Karibia, Maailman nähtävyydet\nCaymansaaret sijaitsevat Kuuban eteläpuolella ja 300 kilomerin päässä Jamaikasta länteen. Caymansaaret koostuvat yli kaksi kilometriä korkeiden vedenalaisten vuorten huipuista, joista nimensä mukaisesti suurin Grand Cayman. Kaksi muuta saarta ovat nimeltään Cayman Brac sekä Little Cayman. Saareten kokonaispinta-ala on 260 km2 ja asukasluku vajaa 60.000 henkeä. Tunnelma saarilla on kansainvälinen eikä ihme, sillä sinne on muuttanut väkeä oli 100 maasta. Poliittisestisesti saaret ovat Britannia merentakainen alue, jonka johdossa on kuvernööri. Saarilla on oma valuutta, Caymansaarten [...]\nItalian merkittävimpiä nähtävyyksiä: Pisan kalteva torni\n07.01.2013 | kategoriat: Maailman nähtävyydet\nPisan kalteva torni on varmasti yksi koko maailman kuuluisimmista rakennuksista. Tämän tornin, jos minkä rakentaminen, osoittaa meille sen, ettei missään asiassa kannata tehdä liian hätäisiä johtopäätöksiä. Kuinkahan moni tämänkin tornin tietäisi ja oilsi siitä milläänlailla kiinnostunut, jos seisoisi suunnitellusti aivan suorana paikallaan. Pisan kaupunki sijaitsee Toscanassa Arno-joen varrella noin 10 km päässä merestä. Pisan kaupunkivaltio eli suuruudenaikaansa 1000- ja 1100-luvuilla. Kaupungin vauraus perustui sen oivaan sijaintiin. Roomasta lähtenyt rannikkotie Via Aurelia jakaantui kaupungin kohdalla useaksi [...]\nItalian merkittävimpiä nähtävyyksiä: Colosseum Roomassa\nRoomalaiset rakensivat aluksi teattereita puusta, mutta jo ensimmäisellä vuosisadalla eKr siirryttiin rakentamaan kivestä pyöreitä tai soikeita amfiteattereita. Näistä teattereistä vanhin löytyy Pompeijista. Teattereista roomalaisen maailman suurin, 50.000 katsojaa, ja kuuluisin on kiistatta klassisen Rooman tunnetuin maamerkki Colosseum eli Amphitheatrum Flavium . Sen rakennustyöt käynnistyivät vuonna 72 jKr eli keisari Vespasianuksen aikana. Rakennus valmistui keisari Tituksen aikana kymmenisen vuotta myöhemmin eli 82 jKr. Antiikin roomalaiset haluttiin pitää tyytyväisinä, ja niinpä heille sitten tarjottiin “leipää ja sirkushuveja”. [...]\nHavannan nähtävyydet, Kuuba, Karibia\n06.05.2012 | kategoriat: Karibia, Maailman nähtävyydet\nKuubaa on sanottu Antillien helmeksi eikä suotta. Turkoosinsininen meri ympäröi saaren upeita ja usein varsin koskemattomia palmurantoja. Saaren kauneuteen kiinnitti huomionsa aikoinaan jo Kristoffer Kolumbus, joka kävi saarella heti ensimmäisellä löytöretkellään lokakuussa 1492 (Kuuban historiallisista vaiheista tarkemmin tämän jutun lopussa) Kuubasta puhuminen saa monet ajattelemaan kiihkeitä rytmejä, rommia, vanhoja 50-luvun Amerikan rautoja tai vallankumouksen sankareita Fidel Castroa tai Ernesto “Che” Guevaraa polttelemassa paksuja käsin käärittyjä havannalaisia sikarieja. Kuuban kansantasavalta sijaitsee samannimisellä Isojen-Antillien suurimmalla saarella. Saaren [...]\n22.04.2012 | kategoriat: Maailman nähtävyydet\nJamaika – No problem Mitä sinulle tulee mieleen Jamaikasta? Monien ajatuksissa Jamaika on paratiisimainen saari, jonka vitivalkoisisilla hiekkarannoilla huojuavat upeat palmumetsät. Jostain kaukaa kuuluu rentouttavaa reggeata, OK, ja suussa maistuu jokin erinomainen drinkki, jonka pohjana on ollut oiva jamaikalainen rommi. Jamaika , reggaen ja maailman nopeimpien pikamatkan juoksijoiden kotisaari, on kiistatta Kuuban ohelle Karibian saarista kuuluisin. Tämän Isoihin Antillien saariston kolmanneksi suurimman saaren pituus on reilu 200 km ja suurin leveys vajaa 100 km. Se [...]\n08.04.2012 | kategoriat: Karibia, Maailman nähtävyydet\nBarbados on itäisin Karibianmeren saarista sijaitessaan noin 160 kilometrin päässä Pienistä Antilleista. Tämän kolmionmuotoisen saaren pinta-ala on 430 km2. Melkein keskellä saarta seisoo saaren korkein vuori, 340 metriä korkea Mount Hillaby. Barbadoksen sijainti Länsi-Intian hurrikaanivyöhykkeen etelärajalla on tuonut joskus mukanaan pahoja myrskyjä. Suuria tuhoja ne ovat aiheuttaneet ainakin vuosina 1780, 1831 ja 1955. Saarta ympäröivät koralliriutat. Korallihiekaa löytyy myös maaperästä, missä sitä on peräti 100 m paksusti. Barbados saa kiittää myös upeita hiekkarantojaan tästä korallihiekasta. [...]\nTrinidad ja Tobagon nähtävyydet\nTrinidadin ja Tobagon toisistaan 32 kilometrin päässä olevat saaret (+ 5 pikkusaarta), muodostavat samannimisen tasavallan joka sijaitsee Venetzuelan koillisrannikolla vain 11 kilometrin päässä Etelä-Amerikan mantereesta. Kolumbus vieraili molemmilla saarilla vuonna 1498 ja alisti ne Espanjan alaisuuteen, missä ne pysyivätkin seuraavan 300 vuoden ajan. Täälläkin alettiin viljellä sokeria Afrikasta tuotujen orjien toimiessa työvoimana. Britit valtasivat saaret 1800-luvun vaihteessa. Kun orjuus kiellettiin vuonna 1834, alettiin työvoimaa hankkia ennen kaikkea Intiasta ja Kiinasta. Vuonna 1958 saarista tuli osa [...]\nGrenadan maustesaaren nähtävyydet\n17.03.2012 | kategoriat: Karibia, Maailman nähtävyydet\nGrenada on vuonna 1974 itsenäistynyt saarivaltio Länsi-Intian Pienten-Antillien eteläosassa varsin lähellä Venetzuelan rannikkoa. Pääsaari Grenadan ohella siihen kuuluu kaksi pientä Grenadiineihin kuuluvaa saarta, nimittäin Carricou ja Petit Martinique. Vuoristoinen ja tuliperäinen Grenada tunnetaan Karibian maustesaarena eikä syyttä, sillä siellä tuotetaan muun muassa muskottia, kaakaota ja banaaneja. Erityismaininnan ansaitsee se, että pieni Grenada on maailman suurin muskottipähkinän ja muskottikukan tuottaja. Muskottipähkinä on Myristica-suvun puiden siemenistä jauhamalla tehty mauste. Ikivihreä puu voi kasvaa 12 metriseksi. Sen lehdet [...]\nKreikan tärkeimpiä nähtävyyksiä: Samarian, Kreeta, Euroopan pisin ja syvin rotko\n04.03.2012 | kategoriat: Kreikka, Maailman nähtävyydet\nLomailijoiden suosimalta kauniilta Kreetan saarelta löytyy myös merkittävä luonnonnähtävyys, Euroopan pisin ja myös syvin rotko Samaria. Samaria sijaitsee saaren länsiosassa Valkoisilla vuorilla, minkä korkeimmat huiput nousevat yli 2.000 merin korkeuteen. Samarian rotko, jonka kokonaispituus on noin 16 kilometriä, on erittäin suosittu retkikohde patikoitsijoiden keskuudessa. Liikkeelle lähdetään yleensä rotkon huipulta yli 1300 metrin korkeudesta. Ensimmäisen kolmen kilometrin matkalla polku rotkossa laskeutuu jyrkästi, ja niinpä pudotusta on yli 1000 metriä. Neljän kilometrin vaelluksen jälkeen nähdään Agios Nikolaosin [...]\nTietoa eri maailman kolkista\nTietoa: Vuokraamassa autoa ulkomailla?\nMatkakertomuksia: Krooninen matkakuume\nAgios Nikolaos Auton vuokraaminen Eurooppa Gotlanti Hania Havanna Hersonissos Japani Karibia Knossos Kreeta Kreikka Kuuba Missouri nähtävyydet omatoimimatka Ranska Rethymnon Ruotsi Saint Louis Saint Lucia Santorini Tokio Tukholma Usa Visby Yhdysvallat\ntreafeamult on Miyajima – Vuori meressä\ntreafeamult on Yhdysvaltojen merkittävimpiä nähtävyyksiä: Golden Gate Bridge, San Francisco, Kalifornia\ntreafeamult on Las Vegasin nähtävyydet osa 1 Nevada\ndaigoumee on Yhdysvaltojen merkittävimpiä nähtävyyksiä: Cable Cars, Lombard Street ja Coit Tower San Francisco Kalifornia\nTiina on Intia matkohteena\nVKoo on Round 2\nMatkustaminen on Bay Area ja rapuja


83,5 m² Ainonkatu 7 Lh, 53100 Lappeenranta Toimistotila 4h myynnissä - Oikotie 16823067\nMyytävät toimitilat Lappeenranta Keskusta Ainonkatu 7 Lh, 53100 Lappeenranta\n145 000 €●83,5 m²\nAinonkatu 7 Lh, Keskusta, Lappeenranta●Liikehuoneisto\n469,69 € / kk\nPaalupaikalta Sataman ääreltä tilava toimistotila. Huoneistossa neljä huonetta, minikeittiö, varasto ja wc. Tämä loistavalla sijainnilla oleva huoneisto vapautuu sopimuksen mukaan. Soita ja pyydä yksityisesittely Jukka Rusanen puh. 0400 755 643 LKV Sp-Koti Lappeenranta jukka.rusanen@spkoti.fi\nAinonkatu 7 Lh, 53100 Lappeenranta\n1 988,1 m²\nTALOYHTIÖSSÄ: Autohallin nosto-ovi v.2001, parvekelasit v.2006, sadevesien johtaminen viemäriverkostoon Ainonkaden puolella v.2007, Iv-nuohous v.2010, parveke- ja huoneisto-ovien sekä. lukitusjärjestelmän osittainen uusinta v.2011, autohallin ja autokannen peruskorjaus v.2013, sokkelipintojen, jätekatoksen ja liikesiiven ikkunoiden huoltomaalaus v.2015, autohallin varastotilan rakentaminen v.2015, LH 5 iv-koneen puhaltimien ja automatiikan uusinta v.2017, T-huoneisto: tulopuhaltimen laakerointi, LTO-pellistön saneeraus ja automatiikan uusinta v.2017, 2-rak.vaihe/LH5: rakenneainesten iv-kanavien pinnoituksia, äänenvaimentimen vaihto,ilmanvaihdon nuohous, ilmamäärien mittaus- ja säätötyöt v.2018, lämmitysverkoston tasapainotus, joustavien äänenvaimentimien sekä patteri- ja linjasäätöventtiilien uusinta v.2018, A- ja C-portaaikkojen alaosien korjaus v.2018, öljynerotuskaivon huolto (sisäpiha) v.2019, venttiilimoottorin uusinta v.2020, aitamuurin vedeneristys pihakäytävän osuudelta v.2020, pihakäytävän kaatokorjaus, kivetys ja sokkelin vedeneristys v.2021, LH 5 osittainen lattian ja väestösuojan päällisen osan kosteusvauriokorjaus v.2021, LH 5 iv-kanavien ja koneen puhdistus ja iv-säätö v.2021\n133 652,76 €\n11 347,24 €\nAsunto Oy Karjalan Aino\nKarjalan Tili- ja Isännöinti Oy puh. 05-5448800\n2010 +autohallirakenteiden kuntotutkimus v. 2011-2012\npiha-autopaikkoja: 10. autohallipaikkoja: 18.\nmankeli, kellarikomero, urheiluvälinevarasto, Huoneistokohtaiset varastot.


Jäätelön viemää: 3 Kaveria Paahdettu pähkinä & Kinuski\nOlen metsästänyt 3 Kaverin uutuus-pähkinäjäätelöä jo pitkään, kissojen ja koirien kera. Nyt viimein tärppää. Vaasassa sijaitseva Kivihaan Citymarket on kyllä vertaansa vailla, kunpa se olisi muuttanut kanssani Vaasasta Seinäjoelle. Tähän jäätelöön kohdistan reilusti odotuksia, koska pidän sekä pähkinästä että kinuskista.\nKatselin ja kuuntelin kateellisena, kun Radio Suomipopin Aamulypsy sai menneenä perjantaina maisteltavakseen jokaista makua 3 Kaverin Jäätelöitä. Siis jokaista 11 makua. Muutaman päivän päästä Jyrki Sukula kiikutti heille Jymy-jäätelöitä. Veikkaan, että niin kauan kun kirjoitan mitä mieltä oikeasti tuotteista olen, saan itse kiltisti maksaa jokaisen jäätelöni. Ilahduin kuitenkin kovasti, kun kuulin Periscope-lähetyksestä, miten 3 Kaverin edustaja sanoi Jaajolle "Eihän jäätelö lihota". Olen täysin samaa mieltä.\nPaahdettu pähkinä & Kinuski + ripaus merisuolaa.\nHinta: 5,95 € CM\nTestitilanne: Palaan pitkältä kävelylenkiltä kotiin ja alan valmistautua lavikseen. Joskus mietin, miten onnekas olen, kun olen koukussa sekä liikuntaan että herkutteluun. Pysyn oikein sopivasti tasapainossa. Istun hetkeksi selaamaan lehteä ja muistan, että pakastimessa on nyt sitä kauan odotettua pähkinäjäätelöä. Voisihan sitä lusikallisen maistaa. Varsinkin, kun Kunto Plus -lehdessä käsitellään rasvaa polttavia aterioita. Tulee aina niin nälkä, kun lukee tuollaisia juttuja. Nostan jäätelökauhaa heille, jotka jaksavat laskea kaloreita ja välttää lähes jokaista ravintoainetta.\nEnnen jumppaa jopa minä en viitsi syödä jäätelöä ihan vatsan täydeltä, joten joudun maistamaan jäätelöä vielä myöhemmin vähän lisää.\nKuva ei ole lavastettu, vaan arkipäivää keittiössäni.\nTuomio: Tajuttoman hyvää.\nHerkullisen näköistä, kun jäätelön päällä on heti runsaasti pähkinärouhetta ja kinuskikastiketta.\nOijoi. Nyt löytyi mieluisa jäätelö.\nMaku on äärettömän hyvä. Kaikki toimii.\nPähkinäpalat ovat juuri sopivan kokoisia ja niitä on tarpeeksi.\nKinuskikastike on ihanan suolaista ja maukasta, olematta kuitenkaan liian makeaa.\nJäätelö on ilmeisesti ihan tavallista vaniljajäätelöä, mutta hyvää sekin.\nKastike on todella paljon parempaa kuin Ainon Suolainen Kinuski -jäätelössä.\nTämän purkillisen syön ihan itse, en lahjoita loppua kenellekään.\nJännä juttu, etten edes pidä maapähkinästä niin paljon kuin muista pähkinöistä. Olen aina inhonnut Snickers-patukkaa. Tässä kuitenkin pidän maapähkinän mausta täydellä sydämellä.\nBen & Jerry's maapähkinäjäätelö oli kyllä myöskin hyvää. Sen yhteydessä virheellisesti sanoin haikailevani maapähkinävoin perään, mutta tarkoitin hasselpähkinälevite Nutellaa. Maapähkinävoi maistuu ihan hirveältä.\nLoppusanat tulevat tällä kertaa alla olevan videon muodossa:\nArvosana: 9 (asteikolla 1 - 10)\nLähettänyt Päivi klo 15.35\nCharming Nails 20. helmikuuta 2016 klo 15.38\nSiitä on vähän aikaa kun tätä söin mutta oli todella hyvää! Ihan mieletöntä jos tykkää pähkinöistä ja kinuskista :) paras 3 kaverin jätski!\nPäivi 20. helmikuuta 2016 klo 15.41\nEhdottomasti, täyttä nami namia! :)\nEini 21. helmikuuta 2016 klo 8.19\nTykkään kinuski-pähkinä makuyhdistelmästä ja minun on pakko ostaa tätä, kerta yhdistelmä on onnistunut.\nPäivi 21. helmikuuta 2016 klo 15.30\nSuosittelen lämpimästi, toivottavasti tykkäät! :)\nJenna 23. helmikuuta 2016 klo 14.36\nIhan paras jätski!! ❤\nPäivi 24. helmikuuta 2016 klo 10.33\nNam, slurps ja maiskis!\nAnonyymi 8. maaliskuuta 2016 klo 19.34\nKinuskin ystävänä, mainoksen uhrina pakastimessa odottaa tätä herkkua... kuinka odottaa torstaihin? Duunin jälkeen, on poutasää... olkoon keli mikä on, minulla on pakasteessa odottamassa sellanen herkku että... toivottavasti siis ainakin.\nKiitos kivasta blogista. Uutukaisia on kevään aikana putkahtelemassa markkinoilla niin laajasti, että neiti bloggarilla huulet on huurtees vielä joulunakin ;-)\nNiin ja niitä uutukaisia: http://www.mtv.fi/lifestyle/makuja/artikkeli/kesan-2016-jaatelouutuudet-julki-banaani-suklaa-pingviini-puffet-appelsiini-ja-oreo-irtojaateloa-katso-koko-lista/5757374\nPäivi 9. maaliskuuta 2016 klo 20.42\nToivottavasti odotukset nyt täyttyis, ettei vaan tuu pettymystä! :D\nMielenkiintoisia uutuuksia on tosiaan kovasti tulossa, lenssu vaan tuli sotkemaan. :/ Mutta eiköhän tässä jo viikonloppuna päästä taas maistelemaan.\nAnonyymi 10. maaliskuuta 2016 klo 17.58\nSanotaanko näin että odotukset täyttyi. Jos jostain haluaa aivan hieman kitistä niin ehkä kinuskin suurystävänä itse kinuski olisi saanut maistua enemmän, mutta... ehdottomasti top5-kamaa. Tämän kokoluokan pakkauksissa ehoton ykönen! Kiitos vinkistä!\nPäivi 11. maaliskuuta 2016 klo 7.30\nHuh, hyvä kun tykkäsit!\nKitinä on olennainen osa tätä blogia. Joka paikassa täytyy nykyään olla niin hemmetin yltiöpositiivinen, mutta täällä sallitaan myös negatiiviset mietteet! :)


Turvallisuus esteratsastuksessa | Hevosinfo\nKun aloitetaan esteharjoittelu, on muistettava panostaa turvallisuuteen. Totuus on se että hypätessä tipahtaa hevosen selästä huomattavasti helpommin kuin kouluratsastuksessa. Tähän täytyy varautua sekä henkisesti että muutenkin. Muutava neuvo siis:\nKäytä ratsastaessa aina turvakypärää. Tarkista kypäräsi kunto säännöllisesti ja vaihda uuteen kypärään tarvittaessa. Katso että kypärä istuu hyvin, napakasti muttei purista. Viimeistään hyppäämistä varten kannattaa hankkia turvaliivi. Osta turvaliivi hevostarvikeliikkeestä, jossa osataan auttaa sinua valitsemaan sinulle sopiva malli. Turvaliivin täytyy olla hyvin istuva, joten kasvavalle lapselle täytyy hankkia uusi aina ajoittain. Ratsastaessa käytä aina saappaita tai kenkiä, joissa on matala korko ja jotka tukevat nilkkaa, sekä hanskoja.\nKoska hypätessä tippumisriski on suurempi, katso että satulassa on turvajalustimet. Ne estävät jalan tarttumista jalustimeen tippumistilanteessa. Estesatulasta ratsastajan on helpompi lähteä hyppyyn mukaan kuin esim. koulusatulasta. Tarkista aina että satulavyö on riittävän kireällä ja jalustinhihnojen pituus on sopiva (yleensä lyhempi kuin normaali jalustinhihnasi pituus).\nOpettele hyppäämistä varmalla ja kokeneella hevosella, jos itse olet vielä kokematon ja/tai arka. Jos sinua jännittää tai pelottaa, kerro se ratsastuksenopettajallesi, jolloin hän voi valita sinulle parhaan mahdollisimman hevosen. Kun kokemusta kertyy, parhaiten oppii hyppäämällä paljon erilaisilla hevosilla. Helpointa on kuitenkin aloittaa tasaisella, varmalla ja kokeneella hevosella, joka ei tee liian isoja hyppyjä. Muista kuitenkin ettei hevonen ole kone, silläkin saattaa olla erilaisia päiviä tai se saattaa aistia sinun jännittyneisyytesi.\nÄlä ikinä hyppää yksin. Mieluiten hyppää aina pätevässä opetuksessa, valmentajan tai ratsastuksenopettajan kanssa. Jos tehtävät tuntuvat sinusta liian haastavilta tai liian helpoilta, puhu siitä valmentajasi kanssa. Esteratsastus on kouluratsastusta esteiden välissä, joten jokainen koulutuntikin vie sinua eteenpäin myös esteratsastajana. Muista myös opiskella teoriapuolta, Hevostiiminkin sivuilta löydät paljon tietoa esteratsastuksesta.\nHyvä esteratsastaja on rohkea mutta rauhallinen. Vaikka et tunnistaisi itseäsi semmoiseksi, täytyy sinun pyrkiä siihen. Yritä rentoutua ja pidä hauskaa, hevonenkin huomaa sen! Muista kiittää hevosta hyvistä suorituksista.\nEsteratsastuksessa auttaa kolme vakaata kykyä – vakaa istunta, vakaa tasapaino ja vakaa mieli!\nEdellinen *Vieraskynä* Amatööri vai ammattilainen\nSeuraava Aki Karhapää, kenttäratsun talvitreeniä, osa 1\nRatsastus ja jokamiehenoikeus