..menivät yhdessä baariin, ja baarimikko kysyi:\nEi nyt sentään ;D Jotenkin otsikkoni vaan aina vinksahtavat. Ajattelin kertoa teille jotain noituuteen yleisesti liitetyistä käsitteistä, ja niiden luomista mielikuvista, sillä saatananpalvojan lisäksi minut sekoitetaan usein myös wiccoihin. Pidän sitä yleensä loukkaavana, sillä Wicca on uskonto, ja noituus ei. Kuten olen aina sanonut, jokainen noita ei automaattisesti ole wicca, eikä joka wicca ole automaattisesti noita. Tarkoitukseni ei kuitenkaan ole paasata, vaan yritän kertoa asioista ainakin suurinpiirtein niin kuin ne ovat. Kuitenkin, wiccan sisäisissä uskontoasioissa kääntykää ennemmin wiccojen itsensä puoleen, sillä noidilta on turha kysellä teologisia yksityiskohtia mistään uskonnosta, samoin kuin esim. wiccoilta on turha kysellä mitään wanhasta noituudesta.\nValitettavan monet ihmiset vielä tänäkin päivänä kokevat noituuden uskontona, ja wiccalaisuuden noituutena, jopa osa noidista ja wiccoista itse. Noidat ja Noituus käsitteinä ovat kuitenkin vanhempia kuin monet uskonnot, kuten esim. kristinusko, kristiä sivuava saatananpalvonta ja uuspakanallinen wicca-liike, jolla on Amerikassa uskonnon status, toisin kuin meillä Suomessa.\nAloitetaan siis lyhyesti pakanoista. Pakana sanana tulee latinan "Paganus" -termistä, joka tarkoittaa kyläläistä tai maalaista. Kirkko oli aikoinaan vallalla kaupungeissa, kun taas maaseudulla ihmiset pääsivät vapaammin harjoittamaan wanhoja perinteitään ja tapojaan ilman kirkon tarkkaa valvontaa.\nLähtisin siitä ettei pakana ensiksikään kuulu mihinkään kirkkoyhteisöön tai valtauskontoryhmään. Eivät tosin monet ateistitkaan. Erona mainittakoon, ettei ateisti usko mihinkään "suurempaan universaaliin voimaan jumalana tai jumalattarena", sen kummemmin kuin kohtaloon tai muuhun sen sellaiseen ylimaalliseen "himphamppuun". Pakanankaan ei tarvitse olla erikseen juuri uskonnollinen, mutta pakanuus vaatii silti jonkinlaista "suuremman olevaisen" tunnustamista. Tässä mielessä esim. ateisteja ei voida pitää pakanoina.\nPakana on maanläheinen henkilö, joka ammentaa elämänkatsomuksensa perusasiat lähinnä esikristillisistä ajoista. Pakana voi siis hyvin olla niin luonnonuskovainen kuin muuten vain perinneihminen. Pakanalla on siis, jos ei yleisellä mittarilla uskonnolliseksi, niin ainakin liki uskonnolliseksi luokiteltava elämäntapa tai -vakaamus elämään, vaikka hän usein kuuluukin vähemmistöön vaikka sitten suomenuskovaisena, asatruna tai kelttinä. Peruspakanalla on usein, suuntauksestaan riippuen, monta jumalaa, tai sitten vain maa ja luonto ovat hänelle tarpeeksi jumalallisia. Jumalanpalvelus hänelle voi olla kevyt ja simppeli, kuten lasillinen viiniä tai olutta päivänseisauksena- tai tasauksena, tai vaikka Ukon Pyhänä.\nVaikka pakanuudessa voidaan ehkä maallikon silmin havaita jotain noituuteen samaistettavia piirteitä, pitäisin kuitenkin Noidan ja Pakanan termit erillään. Vaikka noidat useimmiten ovatkin pakanoita, kaikki pakanat eivät välttämättä ole noitia. Tietenkin pakanasta tulee termillisessä mielessä myös Noita, jos hän harjoittaa uskontonsa lisäksi noituutta; Lukee loitsuja, tekee taikoja, ja suorittaa maagisia rituaaleja (lue kuitenkin eteenpäin), mutta kuulumatta mihinkään valtauskontoryhmään, hän on yhä pakana.\nKoska kirkko jossakin vaiheessa teki kaikkensa katkaistaakseen ihmisten siteet wanhoihin tapoihin ja uskomuksiin, wanha uskonto koki monissa paikoissa taantuman tai katosi kokonaan. Samoin monet wanhat juhlapäivät, joista valtaosa voitiin yhdistää wanhoihin pakanauskontoihin, kitkettiin pois ihmisten kalentereista, tai ne muutettiin aiheiltaan kristillisiksi. Nykyään, kirkkovallan hellittäessä otettaan modernisoituvassa maailmassa, uudempi sukupolvi on kuitenkin osoittanut kiinnostustaan wanhoihin, esikristillisiin tapoihin ja perinteisiin, ja he tuntevat yhteenkuuluvuutta pakanallisiin esivanhempiinsa. Ilmiö on osaltaan aloittanut vanhojen paikallisuskontojen, eli vanhan pakanuuden, rekonstruoimisen. Tällöin puhutaan uuspakanuudesta. Valitettavan usein uuspakanuus kuitenkin on, joko tietojen puutteellisuuden, tai jopa pakanan oman piittaamattomuuden vuoksi todella eklektistä, eikä siksi muistuta enää kovin suuressa määrin sitä alkuperäistä pakanauskontoa jota kulloinenkin uuspakanasuuntaus yrittää imitoida. Moni uuspakana myös kutsuu itseään nykyään vain pakanaksi.\nNoituus ja Noidat\nNiin, noita on siis henkilö joka harjoittaa noituutta. Noitia voi löytää eri ikäluokista, niin uskonnollisten yhteisöjen kuin eri kansakuntien keskuudesta. Vanhan linjan noituuden, eli perus-, eli perinnenoituuden, juuret löytyvät muinaisten pakanakansojen luonnonkunnioituksesta ja folkloren kansantaikuudesta. Noituutta puhtaimmillaan on siis vaikka piilotettu noitapussi, tilkka verta kakkupalassa tai hevosenkenkä oven yllä. Eli ei mitään New Age -hippeilyä. Noituutta on tavallisen elämänmenonkin seassa nykyisin niin monissa muodoissa, etteivät kaikki edes tiedä tekevänsä taikoja. Oletko ehkä koputtanut puuta tai suojautunut sylkäisemällä mustan kissan nähdessäsi?\nNiin, nykyihmiselle tutut taikauskoiset tavat ovat folkloren ja perinnetiedon kautta juurtuneet jo niin syvälle mieliimme, ettemme juuri kiinnitä niihin mitään huomiota. Tiesitkö, esimerkiksi, että "Terveydeksi" oli alunperin taikasana, jolla aivastuksen ansiosta kehosta ulos lentänyt sielunpää saatiin takaisin kehoon? Se ei kuitenkaan itsessään ole vielä "noituuden harjoittamista", vaan kansantapoja ja taikauskoa. Taikauskon juuret löytyvät siis kansantaikuudesta, jota kautta ne voidaan yhdistää wanhan linjan noituuteen, niin oudolta kuin se voi kuulostaakin. Onhan erilaisten enteiden ja etiäisten kuulostelu tärkeä osa vanhaa noituutta. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että jokainen noita olisi taikauskoinen tai jokainen puunkoputtelija olisi noita. Ammoisina aikoina "noita" tarkoitti usein "viisasta" tai "vanhaa ja viisasta". Noituus ja noita on lähellä ihmistä. Noita saattoi hyvin olla parantaja, tietäjä, kaivonkatsoja tai ennustaja. Noita on, tai pyrkii olemaan yhteydessä luontoon ja maailmaan; olemaan osa energian kiertoa.\nTätä energiaa noita käyttää tehdessään taikoja. Voimia ei siis rukoilla jumalilta sen kummemmin kuin muiltakaan yliluonnollisina pidetyiltä olennoilta kuten esim. monissa järjestäytyneissä uskontoryhmissä tehdään. Noita ei ole luonnon tai muunkaan voiman välikappale vaan osa luontoa; oma yksikkönsä, jonka vahvuus vaihtelee yksilöstä riippuen. Taikojen, loitsujen, ja muiden konstien tarkoitus on saada aikaan toivottuja muutoksia vallitsevissa olosuhteissa. Noita on ehkä omistautunut noituudelle noidan valalla, joka vaihtelee lähteestä ja noidasta riippuen.\nHän voi toimia yksityishenkilönä, tai hänellä on oma noitapiiri; työryhmä, jonka kanssa esimerkiksi suuremmat taianteot toteutetaan. Usein piirit ovat kuitenkin pienemmät ja sisäänpäin lämpeävämmät kuin esim. ritualistiseen noituuteen suuntautuneilla ryhmillä. Erimerkiksi kaverukset voivat muodostaa työskentelypiirin. Tällaiset pienet piirit tapaavat toisiaan yleensä maagisissa merkeissä tilanteen sitä vaatiessa.\nSapattipäivät ovat perinnenoidalle oman maan kalenterista löytyviä vuotuisjuhlia, ja niitä voidaan viettää yhdessä, tai yksityisesti oman perheen kesken (kuten joulua).\nPerusnoidat käyttävät magian ohjailuun apuvälineitä ja työkaluja siinä missä ritualistiset nykynoidatkin, mutta työskentelyvälineet ovat yleensä käsinkosketeltavia esineitä ja tavallisia taloustavaroita. Tikarina voi toimia pihviveitsi, patana kattila, ja taikasauvana kauha. Noituus on ikivanhaa, ja jos muistetaan että keittoastiat aikana ennen kattiloita olivat todella stereotyyppisia patoja, ja veitset enemmän tai vähemmän tikarimaisia, ymmärrämme, miksi monissa perinteisissä esineissä suositaan "wanhaa muotoilua". Nykyään niitä on vaan vaikea erottaa ritualististen harjoittajien rituaaliroinasta.. Noidalla voi olla kotonaan erillinen työskentelytila, mutta hän voi myös luoda sellaisen itselleen tarpeen vaatiessa vaikkapa kesämökille tai ulkotiloihin.\nWanhan linjan noituudenharjoittajat eivät välttämättä harjoita minkäänsortin jumalanpalvontaa, mutta voivat ihan hyvin kuulua esimerkiksi sosiaalisen ryhmänsä kirkkoyhteisöön tai johonkin muuhun valtauskontoryhmään. Tällöin esim. jumaltenpalvonta ja siihen liittyvät rituaalit ovat k.o. uskonnonsisäisiä, ennemmin opittuun malliin ja yksilön uskontoon kuin noituuteen itseensä liittyvää. Samoin esim. kristin kirkkoon kuuluvan noidan noituudenharjoittaminen ei kuulu mitenkään hänen. uskontoonsa vaan jää sen ulkopuolelle. Monet maagiset suuntaukset ovat toisaalta olosuhteiden pakosta rakentuneet uskonnonsisäisiksi, jolloin henkiolentoja voivat edustaa myös pyhimykset (kuten Voodoossa, Stregheriassa tai uudemmissa wanhasuomalaisissa loitsuissa). Tiettyyn uskontoryhmään kuuluvat noituudenharjoittajatkin siis ovat noitia, ja nykypäivänä jostakin uskontokunnasta eroaminen onkin kiinni lähinnä omasta itsestä ja vakaumustensa takana seisomisesta. Itse olen varmaan sukuni ensimmäinen kirkosta eronnut ;)\nNykynoita puolestaan seuraa wanhan suuntauksen sijaan mm. Wiccan ja New Agen saataville saattamia, noituuden modernimpia, ritualistisia suuntauksia, kuten esim. kelttisapatteja, oman alueen ulkopuolisten jumalolentojen palvontaa ja täydenkuunjuhlia. Uuden ajan noita ritualistisine harjoituksineen sekoittuu valitettavan usein etenkin eklektiseen wiccaan, ja vielä valitettavammin usein onkin sitä. Suuntaukset ovat sekoittuneet toisiinsa jo vuosia wicca-liikkeen tulemisen ja sen eklektistymisen myötä, ja monet uusnoidat pitävät itseään wiccoina sen kummempia miettimättä.\nRitualistinen noita voi olla yksityishenkilö, tai hän voi toimia työskentely-, eli noitapiirissä muiden samanhenkisten noitien kanssa. Ritualistisen noituuden harjoittajat kutsuvat noitapiirejään usein englantilaisittain coveneiksi. Piirin, eli Covenin jäsenet tapaavat toisiaan yleensä sapatteina ja esbateina (=täydenkuunjuhla), suorittavat rituaaleja ja loitsuja, ja suunnittelevat muuten vain yhteisiä rientojaan. Ritualistisella noidalla on yleensä oma alttari; Pyhä, energinen tila, jonka äärellä hän työskentelee ja kanavoi energioita. Vertailun vuoksi esim. perinnenoidalle tällainen energialla latautunut työskentelytila voi olla vaikkapa oma keittiö, puutarha, tai koti yleensä.\nNykynoita työskentelee siis lähes aina alttarin äärellä, noudattaa vuodenkiertoa (usein niitä juuri mainittuja kelttisapatteja juhlapäivinään käyttäen), palvoo ja muistaa mahdollisia jumaliaan sapatteina, juhlii täysikuuta, lukee loitsuja, omistaa erilaisia, maagisia työkaluja ja kenties jumalkuviakin, ja käyttää magiaa tehdäkseen taikoja. Tällaista harjoitustapaa kutsutaan rituaaliseksi tai ritualistiseksi noituudeksi. Sitä on harjoitettu kauan ennen wiccaa, mutta perinnenoituutta vanhempaa se ei ole.\nNykynoidalla on usein myös erilaisia työkaluja tai välineitä, mutta ne voivat olla olemassa myös pelkällä mentaalitasolla. Esim. hyvän keskittymiskyvyn omaava ryhmä voi visualoida tarvittavan välineistön itselleen. Käsinkosketeltavat noidan välineet ovat usein ritualistisen noituuden välineitä, taidokkaan näköisiä, kauniita esineitä pakanuuteen ja noituuteen erikoistuneista nettikaupoista.\nMoni nykynoita myös valitsee itselleen "noitanimen" jolla hän esiintyy jumalilleen, tai jolla piirin jäsenet tuntevat toisensa.\nJumalat ja Jumalhahmot edustavat niin nykynoidilla kuin wiccoillakin yleensä maailmanenergiaa ja kanavaa luontoon, ja vaihtelevat eri yksilöiden ja ryhmien mukaan. Nykynoita voi tulla toimeen myös ilman heitä. Nykynoita työskentelee jossain wanhan noituuden, Wiccan ja New Agen välimaastossa, ja pyrkii elämään sopusoinnussa niin henkien kuin jumalolentojenkin kanssa.\nMonet nykynoidat voivat olla luonnonuskovia siinä missä wiccatkin, ja molempien pääjumala on yleensä jumalatar. Palvonnan pääkohde voi olla myös miespuolinen, vaikka moinen on harvinaista. Varsinaisen perinnenotuuden kanssa nykynoidilla on enää harvoin mitään tekoa, vaan nykynoita ja wicca muistuttavat toisiaan enemmän, tosin erojakin löytyy:\nWicca-suuntaus on ammentanut uskontoonsa paljon ritualistisesta noituudesta, mutta nykynoituudessa silti harvemmin on wiccalaisuudesta poiketen mitään yleispäteviä kaavoja, rituaaleja, jumaloppia tai sääntökoelmia joiden mukaan pitäisi elää että olisit "hyvä ihminen" tai "onnistunut noita", sillä noituus ei vieläkään ole uskonto, kuten mainittu Wicca.\nSana "wicca" on alunperin anglosaksinen termi ja tarkoittaa "miespuolista noitaa". Naispuolista noitaa kuvaava sana oli "wicce". Myöhemmin sanat sulautuivat toisiinsa.\nNykyään tunnettu Wicca syntyi 1940-1960 lukujen aikana, ja luokitellaan uuspakanalliseksi luonnonuskonnoksi. "Tuoreudestaan" huolimatta Wiccalaisuus teeskentelee usein olevansa vanha suuntaus, mutta historiallisesti siitä on melko mahdotonta löytää vedenpitäviä todisteita jotka eivät sekoittuisi kieliopin hajanaisiin koukeroihin noita/wicce/wicca. Wicca-liikkeen oppi-isinä voidaan pitää Aradia-Noitaevankeliumin kirjoittajaa, Charles Lelandia, sekä Gerald Gardneria, joka lopulta muokkasi wiccan järjestöksi.\nWiccan rantautuessa aikoinaan Suomeen, se tarjosi "helpon" vaihtoehdon kristinuskolle, ja aiheen tiimoilta itseään toistavassa skenaariossa itseään ja polkuaan etsivä henkilö, joka "koki olevansa "pakana", erosi kirkosta ja ryhtyi heti wiccaksi. K.o. asetelmassa ei siis ollut kysymys varsinaisesta pakanuudesta, vaan pelkästään uskonnon vaihtamisesta toiseen. Wiccalla ei siis ole mitään tekemistä esim. kansantaikuuden, tai wanhan luonnon-,/perinnenoituuden kanssa.\nWicca-uskonnon opit todennäköisesti lainattiin, paitsi aikansa ritualistisen noituuden harjoittajien toimista ja seremonioista, myös kristityn kirkon liturgisista rituaaleista, mikä selittäisi tiettyjä yhtäläisyyksiä noitien, kirkon, ja wiccan välillä (kuten sapattien juhlinnan, viinin ja leivän rituaalin tai pyhän veden). Wiccojen vuosi käsittää neljä isoa sapattia, jotka on lainattu Kelteiltä (Imbolc, Beltane, Lugnasadh ja Samhain), tosin myös kristittyjen juhlat, kuten Lammas tai Candlemas, voivat olla edustettuina wicca-kalenterissa. Wiccoilla on lisäksi neljä pienempää sapattia jotka edustavat vuoden tasaus- ja seisauspäiviä, mutta joita juhlitaan yleensä kiinteällä paikalla, k.o. kuukauden 21. pvä. Näiden pikkusapattien nimet (Ostara, Litha, Mabon ja Yule), ja joskus myös viettotavat, on lainattu niin ikään Kelttiläisestä kalenterista.\nKahdeksan vuotuisjuhlan lisäksi wiccat juhlivat kuukausittain, nykynoitien tavoin, myös Esbat-nimistä täydenkuun juhlaa.\nJumaltenpalvonta sisältyy tietenkin keskeisenä osana Wiccalaisuuteen uskontona. Wiccojen maailmankatsomus perustuu naispuoliseen jumalolentoon, Jumalattareen, joka nähdään korkeimpana universaalina luojavoimana, sekä hänen puolisoonsa, Sarvipäiseen Jumalaan, joka ei kuitenkaan edusta kristinuskosta tuttua Paholaista vaan ainoastaan feminiinisen jumalattaren maskuliinista vastapuolta. Maailman kaikki muut jumalattaret ja jumalat nähdään vain näiden kahden pääjumaluuden eri ilmentyminä. Eri kulttuurien jumaluudet esiintyvät tästä syystä usein wiccojen rituaaleissa ilman että asiassa nähdään minkäänlaista uskontojen välistä ristiriitaa, etenkin jos kyseessä on eklektinen wiccan harjoittaja.\nEdellä mainittuja sapatteja juhlistaessaan wicca juhlistaa jumalattarensa ja jumalan elämänkaarta, ja vaiheita, sekä niihin yhdistettyä, luonnon symbolista kiertokulkua.\nWiccan uskonnollinen säännöstö puolestaan tunnetaan Wiccan Redenä. Kyseessä on runomuotoon kirjoitettu sääntökokoelma, jossa ohjeistavasti kerrotaan luonnonpalvonnasta, energian kanavoinnista, sapateista, yrteistä, ja jumalattaresta. Redessä on 22 säkeistöä, ja monia ohjeita wiccan harjoittajille, vaikka nykyään useimmat wiccat pitävät kiinni vain sen viimeisestä kohdasta "Kun et vahingoita, tee mitä tahdot". Kyseinen rede kuitenkin esimerkiksi neuvoo kuinka mm. loitsujen pitää olla riimitettyjä, jumalattarelle pyhitettyä puuta saa polttaa, ja teoissaan on pidettävä mielessä kolminkertaistumisen laki.\nWiccat ovat jakautuneet erilaisiin ryhmiin ja suuntauksiin, samoin kuten esimerkiksi kristinuskossa on luterilaisia, katolilaisia, helluntalaisia.. Pääasiassa vanhan liiton wicca-liikkeet voidaan kuitenkin jakaa kahteen perusleiriin: Tällöin puhutaan Traditionaalisesta, eli Perinteisestä Wiccasta, joka jakautuu lähinnä Gardnerilaiseen ja Alexandrialaiseen suuntaukseen, jotka on nimetty niiden perustajien mukaan.\nYksinkertaistettuna pähkinänkuoressa wicca uskoo vain hyvään. Wiccan teologiakin perustuu pitkälti vastavaikutukseen, ja liike käyttää opeissaan näkyvästi ajatusta pahuudesta hyvyyden vastavoimana. Pahuus wicca-liikkeessä nähdään luonnollisen tasapainon ja kiertokulun kannalta yhtä tarpellisena kuin hyväkin, sillä esiintyyhän mm. luonnossa ja elämässä asioita joita voidaan näkökannasta riippuen pitää joko hyvinä tai pahoina (esim. lintuemo hoivaa poikasiaan, kettu nappaa linnun ja syö sen, mikä on hyväksi ketulle, mutta ikävää linnun tai sen poikasten kannalta). Erillisen, puhtaan pahuuden olemassaoloa (kuten esim. Saatana kristinuskossa) ei kuitenkaan wiccassa erikseen tunnusteta. Wiccan teologiasta, tai siis, tealogiasta*, on siis vaikea löytää minkäänlaista, aktuaalia pahaa, koska Wiccassa uskotaan että kaikki on lähtöjään hyvää ja tasapainoista, tai että ainakin kaikesta voi tehdä sellaista. Utopistista, eikö? Käytännössä moinen tekee wiccasta aika rajoittavan uskonnon jossa liikkeen kovasti korostama luonnonmukaisuus loistaa poissaolollaan.\nKoska wiccalaisuus ei vähättele ihmisen omia, fyysisiä tai psyykkisiä kykyjä tai yhteyttä luontoon, ja puhuu avoimesti rituaaleista "maagisina" ja rituaalisista teksteistä "loitsuina", wicca luokitellaan usein virheellisesti "noitauskonnoksi". Tämän vuoksi moni noituuteenpäin kallellaan oleva henkilö valitsee wiccan vain "oppiakseen taikoja ja loitsuja", kun kuvitellaan että toimiakseen noituus jotenkin vaatii taustalleen uskontoa.\nWiccan maagisina pidetyt harjoitukset eivät kuitenkaan juuri poikkea muiden uskontojen vastaavista; Jumaluuksia kunnioitetaan juhlapäivinä alttarin äärellä, ja heillä on usein omat ikoni-, tai vastaavat kuvat/alttaritaulut joiden välityksellä heitä palvotaan. Jumaluuksia rukoillaan paikalle rituaalin aikana, ja heitä rukoillaan, esim. toteuttamaan toiveita. Jumalolennoille uhrataan viiniä ja leipää osana uskonnollista rituaalia, ja isompaa, yhteistä seremoniaa johtaa papitar ja/tai pappi. Samanlaiset uskonnolliset harjoitukset toistuvat esim. kristinuskossa.\nNoitauskonto wicca ei siis ole, sillä noituutta ei voida säännönmukaisesti yhdistää wiccan harjoittamiseen, sen kummemmin kuin muihinkaan uskontoihin. Taiat ja loitsut itsessään eivät kuulu jokaisen wiccalaisen elämään, sillä wicca ei ole synonyymi noidalle. Nykypäivänä sapattien juhlinta on usein ainoa, vähänkään maaginen tapahtuma Matti- ja Maija Meikäläisen wiccanharjoittajan kalenterissa, ja silloinkin on kysymys ennemmin uskonnollisesta rituaalista kuin loitsun langettamisesta.\nVanhan liiton Wiccat rituaalityöskentelevät usein muiden samaa uskontoa tunnustavien henkilöiden seurassa. Tällaisia, jäsenmääriltään hyvinkin vaihtelevia ryhmiä kutsutaan noituudesta lainaten coveneiksi. Nimi kuulostaa oudolta, etenkin, kun kyseessä ei ole noituutta, vaan uskontoa harjoittava ryhmä. Wicca-coveneilla on usein omat ryhmänsisäiset rituaalinsa ja sääntönsä, jotka voivat poiketa paljonkin muiden wicca-ryhmien vastaavista. Perinteisesti wicca-ryhmissä työskentelyä johtaa ryhmän keskuudesta valittu papitar ja pappi.\nWicca ei periaatteessa tee suurtakaan eroa miesten ja naisten välillä, ja sukupuolet nähdään mielellään tasa-arvoisina. Vaikkakin wicca-suuntauksista riippuen nainen voidaan nähdä jopa miestä korkeampiarvoisena olentona (lue eteenpäin).\nWiccaa pidetään siis yleisesti uskontona vaikka se ei enää nykyään opillisesti täytäkään hyväksyttyä dogmaattisten uskontojen määritelmää. Vaikka wicca sisältääkin joitain kiinteitä rituaaleja, kuten Vihkimys, Drawing Down the Moon tai Handfasting, siinä ei kuitenkaan ole kiinteitä dogmeja, ja se on pääosiltaan rakennettu lainaamalla näkemyksiä ja perinteitä muista uskonnoista ja pakanasuuntauksista, mistä hyvänä esimerkkinä vaikkapa edellämainitut, wiccan kulmakivinäkin pidetyt kelttisapatit.\nWiccoilla on toki uskonnollisiksi ohjeiksi luokiteltavia sääntökokoelmia, jotka nekin joko vaihtelevat ryhmittäin, tai sitten säännöistä valitaan vain parhaat palat. Wicca siis muuttuu kaavoiltaan, ja eklektistyy koko ajan, ja melkein jokainen yksityinen wicca harjoittaa uskontoaan eri tavalla kuin kollegansa. Meillä Suomessa wiccalaisuus on siksi jo lähtöjään liian eklektistynyttä saadakseen uskonnon asemaa sillä sen uskonnollisia dogmeja ja rituaaleja on vaikea määritellä jokaisen wiccan ollessa niistä vähän eri mieltä. Siksi nykypäivän wiccaa yleisesti pidetään vain uuspakanasuuntauksena, ja harvoin uskontona.\nNew Age on positiivisuutta uhkuva, erilaisten uuspakanuutta ja luononuskontoja sivuavien suuntausten alati muuttuva sekamelska, jonka harjoittajat voivat koota itse oman uskontonsa kuten haluavat, ja jossa traditionismille, eikä siten varsinaiselle uskonnolle, ole sijaa.\nNew Ageen yhdistetään vahvasti eri kulttuurien spirituaaliset harjoitukset ja käsitteet, kuten itämaiset tai-ji, feng shui, qi, jooga, chakrat, ja uudelleensyntymä, sekä kristillisen mytologian enkelit universumin lähettiläinä. New Agesta löytyy vähän kaikille kaikkea; enkeliterapiaa, delfiinien kanavointia, energiakenttiä, vaihtoehtoista lääketiedettä, puhdistavia ruokavalioita ja paastoja, mukaeltuja intiaanitansseja, henkioppaita, sielujumppaa tamburiinien tahdissa ja loputon määrä erilaisia huuhaa-hoitoja (hyvänä esimerkkinä korvakynttilät ja magneettikorut) joilla tavoitellaan niin fyysistä kuin psyykkistäkin puhtautta, jonka katsotaan tekevän ihmisestä henkisemmän olennon.\nTunnettua New Age -rekvisiittaa ovat mm. erilaiset kiteet ja kristallit, luonnonesineet, parantavat yrtit, detox-teet, aromakynttilät, terapiaöljyt, hoitomagneetit, ikonit, suojelusenkelit, rukousnauhat, natiivikorut, jumalpatsaat, pyramidit, tuulikellot, luonnonkansojen soittimet, parantavat helistimet, sormisymbaalit, suolakivilamput ja sen sellaiset energiakivet design-hippivaatteista nyt puhumattakaan.\nMaailman eri uskonnoista lainatusta, ja vaikka mistä syistä pidetystä, uskonnollisesta rekvisiitasta ja muusta sen sellaisesta huolimatta New Age ei kuitenkaan sisällä sen kummemmin kiinteitä jumaluuksia kuin niiden palvontaakaan. Harva New Age -ihminen edes kutsuu itseään uskonnolliseksi, vaan puhutaan spirituaalisuudesta eli henkisyydestä. Erilaisia jumalankuvia kuitenkin hyysätään, usein juuri niiden edesauttaman "positiivisen/ universaalisen energian takia", kuin lautasantenneja. Jumalhahmo tuo omistajalleen onnea ja sielunrauhaa, tai parantaa tippurin jos sen valelee merivedellä rantajuhlassa kuunpimennyksen aikaan..\nNew Agessa kaikki on hyvää ja kaunista, ja pääpiirteittäin ihmisen elämäntehtävä on pyrkiä puhdistautumaan, ja valaistumaan, ja pääsemään yhteyteen universumin kanssa voidakseen lopulta palata valoon josta on syntynytkin. Toisin kuin pakanuus ja noituus, New Age hakee yhteyttä luontoon universumin kautta, ja uusilta tietoisuuden tasoilta, siinä missä noita tai pakana vain työntää sormet multaan :)\nWiccan maailmankuvan ollessa lähtöjään verrattaen moderni, se uskontona sallii kaikenlaiset muutokset suuntauksissaan, ja alkuperäisen wiccan rinnalle on nykyaikaan syntynyt termi "Uuswicca", eli "Neowicca", eli "Eklektinen wicca", johon kaikki uudemmat wiccan suuntaukset kuuluvat. Eklektisen nykywiccan synnyn ja nousun on aiheuttanut wiccan jäsenten salliva ajattelutapa rakentaa valitsemansa uskonto itselleen henkilökohtaisesti sopivaksi (saman sallii edellämainittu New Age -liike).\nKäytännössä tämä tarkoittaa, että jos nykywicca vaikka kokee jonkin loitsun, rituaalin, rukouksen, tms. joko kokonaisuudessaan, tai osiltaan epämiellyttäväksi tai turhaksi, hän jättää sen pois harjoituksistaan tai keksii sopivamman tilalle. Tällaiset korvaavat harjoitukset poimitaan yleensä muista uskonnoista, kuten Druidien, Voodoon, Amerikan natiivejen tai muinaisten egyptiläisten pyhistä menoista kuin rusinat pullasta. Tästä syystä myös lähtöjään noituuteen, ja alkuperäiseen wiccaan kuulumattomat New-Age käsitteet, kuten enkelit, energiakivet ja erinäiset reiki-, ym energiahoidot voivat kuulua osana nykywiccan harjoittajan arkeen ilman että asiassa nähdään ristiriitaa.\nVarsinainen uskontokin jätetään usein uuswiccan harjoittajien toimesta vähemmälle huomiolle, kun kaikenlainen jumaltenpalvonta nähdään pelkästään maagisina harjoituksina, tai sitten kyseinen harjoittaja vaan "tekee taikoja", rukoilee kaikkea itselleen, ja muuten vaan "unohtaa" tervehtiä jumaliaan sapatteina. Nykyään moni, vanhan uskontonsa jättävä, wiccasta kiinnostunut henkilö, yleensä suuntautuukin juuri uuswiccaan, sen ollessa usein (valitettavasti) helpoiten saatavilla oleva vaihtoehto. Uuswicca voi esikuvansa, ja noitien tavoin työskennellä yksityishenkilönä tai työskentelypiirissä, jota edelleen kutsutaan coveniksi, eli noitapiiriksi. Ei siis liene vaikea hoksata, miksi noituus ja wicca sekoitetaan usein keskenään :l\nNykywiccassa valitettavasti unohdetaan, ettei eklektismi ole loppupeleissä millekään uskonnolle hyväksi, sillä se aiheuttaa pidemmällä tähtäimellä varsinaisen uskonnon rappeutumisen, ja lopulta katoamisen. Wiccan eklektiset harjoittajat ovatkin jo onnistuneet karsimaan oman, alkuperäisen uskontonsa pelkäksi oksituksi torsoksi jossa mistään alkuperäisestä on liki mahdotonta saada selvää.\nTämä taas aiheuttaa vääjäämättä Wicca-uskonnon alkuperäisten sääntöjen ja dogmien muuttamisen pikku hiljaa tarpeettomiksi, kunnes ne lopulta unohtuvat. Näin Wicca elää ja muuttuu, ja siitä tulee koko ajan vaikeampi virallisesti määritellä alkuperäisen uskonnon vähitellen kadotessa monenkirjavan, näennäisesti mystisen hölynpölyn alle. Nykyinen uuswicca muistuttaakin enemmän eklektisyyttä korostavaa New Agea, kuin minkään sortin luonnonuskontoa.\nMikäli uskonnon edellytyksenä pidetty jumaltenpalvonta siis jonakin päivänä lopulta katoaa uuswiccasta, voidaan uuswiccaa pitää vain yhtenä New Age-suuntauksena.\nDianisti-liikkeen perustajana voidaan pitää Zsuzsanna Budapestiä joka kehitti dianismin 1970-luvulla wiccasta erilliseksi ryhmäksi. Wiccoista poiketen dianistit ovat poikkeuksetta naisia ja jumalattarenpalvojia. Dianismi näkee naisen miestä korkeampana olentona, jolle sukupuolten tasa-arvoisuus, yleinen hyvinvointi, ja yhteys luontoon ja jumaluuksiin on luonnollisempaa kuin patriarkaatista maailmanjärjestystä havitteleville, itsekkäille miehille (kyllä, lauseessa on tahallinen, dianismi-kuvaa selventävä paradoksi).\nMiesjäsenille ja jumalille dianisteilla ei tunnu olevan sijaa, ja jos jumala on mukana, hänen katsotaan olevan vain yksi ilmentymä suuresta äitijumalattaresta, ei oma sukupuolensa. Kyseessä on siis oikeammin pelkkä feministiwiccojen ryhmittymä. Wicca-taustastaan huolimatta dianistit yleensä luokitellaan Wicca-järjestön ulkopuolelle, ikäänkuin välimaastoon ritualistisen noituuden harjoittajien ja wiccojen väliin.\nMikäs minä sitten olen? Itse olen pakana ja perinnenoita. Harjoitin noituutta jo nuorena leikeissäni, ja huomattuaan kiinnostukseni aiheeseen äiti alkoi neuvoa minua. Lopulta, erinäisten koukeroiden kautta minusta kasvoi suomenuskoon kallistuva pakana ja noita. Ilman äitiäni olisin varmaan hakenut tietoja yksin, ties mistä lähteistä, sillä olen huomannut kuinka leväperäisiä tiedot perinnenoituudesta tätä nykyä ovat. Saan siis kiittää äitini opetuksia paljosta, sillä hänkin oli äidiltään oppinut yhtä sun toista noituuteen liittyvää, mikä antoi minulle varmemman pohjan omalla polullani.\nNoituus ja sen harjoittaminen, siinä missä uskonnot, kuten Wiccalaisuus tai kristinusko, voivat siis kulkea suvussa, mutta on yksilöstä itsestään kiinni haluaako hän seurata sukulaistensa jalanjälkiä vaiko ei. Sukulaissuhteet eivät kuitenkaan ole välttämättömiä, jos tunnet sisälläsi olevasi pakana, tai wicca, tai perinnenoita. Ole vaan tarkkana lähteistäsi, sillä ei todellakaan kannata uskoa kaikkea, mihin esim. täällä netissä törmää. Minä sain valita aika vapaasti, mille polulle lähden, eikä kasvatukseni kirkkoon (tavan vuoksi) kuuluvista vanhemmistani huolimatta ollut mitenkään erityisen kristillistä. Koulu hoiti myöhemmin sitten sen pakollisen kristintuputuksen ;(\nUsein auktoriteettien, kuten koulun tai vanhempien tuputtama elämäntapakasvatus voikin tuntua ahdistavalta, ja siksi esimerkiksi kristittyjen lapsesta voi tulla isona pakana, tai wiccaperheen lapset voivat kääntyä vaikkapa Buddhalaisiksi.\nMonet meistä ovat kuitenkin jo lapsuudestaan tunteneet vetoa noituuteen, toiset luonnonpalvontaan, ja kolmannet kirkkoihin. Samoin kuin ihminen voi jo nuorella iällä tuntea esimerkiksi ammatilliset kiinnostuksen kohteensa tai seksuaalisen suuntautumisensa. Omista valinnoista puhuminen on vain usein vaikeaa, varsinkin jos auktoriteettinä tunnetut vanhemmat edustavat eri aatesuuntaa ja voivat leimata sinut "saatanan riivaamaksi". Nykyään on kuitenkin vara mistä valita, eikä "väärän" uskonnon tai elämäntavan valitsemisesta enää joudu kirkonkiroukseen tai pyövelin pölkylle.\n*No minä selitän: Teologia tarkoittaa siis jumaloppia, eli uskoa miespuolisesta jumaluudesta elämän lähteenä ja palvonnan pääasiallisena kohteena. Tealogia puolestaan tarkoittaa Jumalataroppia, eli uskoa naispuolisesta jumalolennosta elämän lähteenä ja palvonnan keskisenä kohteena.\nItse olen koko elämäni ollut noituuden perään, ja sitten teini-iän alkuvuosina löysin wiccalaisuuden ja perehdyin siihen. Pidin itseäni jonkin aikaa wiccana vaikka ei se ihan täysin oikealta koskaan tuntunut... Sen jälkeen hankin enemmän tietoa ja sain huomata olevani noita, enkä wicca. En ole sinällään perinnenoita sillä en ole noituusoppejani perinyt keltään vaan olen opetellut ihan itse, mutta noita kuitenkin. :D\nWou, ehkä paras blogikirjoitus IKINÄ. Kiitos tästä valaisemisesta! Oli niin uuvuttavan eeppistä, että nyt on mentävä päikkäreille :D\nKiitoksia Anonyymille kivasta kommentista :)\nPystyn nyt hyvällä omallatunnolla suosittelemaan Noidankodon sisältöä myös unilääkeeksi :D\nHarvinaisen hieno kirjoitus, kiitos tästä. Olen lukenyt tämän monen monta kertaa, ja tulen lukemaan uudestaankin kun siltä tuntuu. Itse olen jonkinlainen kärttyisä kallonkeittäjä noita-akka, joka tuhahtelee suolakivilampuille ja chakralöpinöille. Kirjoitustyylisi on vertaansa vailla. Joskus nuorena ja tyhmänä tutustuessani wiccaan olin ihan täpöllä "wiccanoita" ja näin jälkikäteen lähinnä hävettää :'D Hyi kamala. Tämä teksti pitäisi olla jossain yyber helposti saatavilla, jotta aiheen pariin saapuvat saisivat vähän käsiteoppia. Jumankauta.\nKiitoksia Anonyymille mukavasta kommentista.\nEllei blogiani ole erikseen bannattu joltain tietyltä koneelta, tekstini ovat helposti löydettävissä esim. Googlen avulla:)\nOlen ollut wicca puolet elämästäni, noin 16 vuoden ajan. Olen viime vuosina kokenut koko wiccan varsin ahdistavaksi ja vieraaksi. Nykyään olen "sanoutunut irti" kyseisestä uskonnosta, vaikka olikin varsin vaikea päästää irti jostain, joka on ollut osana elämää niin pitkään, vaikka harjoittamani "wicca" ei koskaan puhtaasti wiccaa ollutkaan.\nJokatapauksessa, se, miten kuvailet wiccan tässä, on aika pitkälti se, miten itsekin sen koen - nykyään jopa uskallan myöntää sen itselleni. Minulla on hirvittäviä antipatioita New Age -liikettä kohtaan ja olen jo pitkään ollut sitä mieltä, että wicca on enemmän osa New Agea, kuin pakanuutta.\nNäiden vuosien varrella olen tavannut useita wiccoja, osa on ollut, anteeksi sanavalintani, niin kujalla kaikesta, että itseäni on hävettänyt kertoa olevani wicca. Osa puolestaan on niin vieraantunut luonnosta, että mietin miten he voivat kutsua itseään wiccoiksi ja luonnonuskoviksi. Ei siinä, tunnen myös wiccoja, jotka "antavat wiccasta oikean kuvan" ja osa parhaista ystävistäni on wiccoja. Silti, itseäni ärsyttää "valoa ja rakkautta" löpinät. :D\nMuttajuu, kiitos tästä postauksesta, on varmasti paras kuvaus pakanuudesta, noituudesta ja wiccasta, mitä olen lukenut. :)\nKiitos, Sade, mukavasta, joskin surumielisestä kommentistasi.\nUsein jokin tietty, valitsemamme, suuntaus auttaa meitä ymmärtämään itseämme paremmin ihmisinä, ja pääsemään alkuun siinä, mihin olemme menossa, vaikka myöhemmin tajuaisimmekin, ettei se "k.o. juttu" enää olisikaan se "k.o. juttu".\nOn varmasti hankalaa päästää irti jostakin, jota on pitänyt omanaan noinkin kauan, mutta joskus on osattava olla rohkea, ja päästää irti että voisi saavuttaa, ja löytää jotain parempaa (XIII) :)\nToivotan siis sinulle mitä parhainta onnea ja menestystä tällä seuraavalla polullasi, samoin kuin onnea ja iloa perheenlisäyksen johdosta ;)\nTuli vain tekstiäsi lukiessa mieleeni, että oletkohan lukenut Titus Hjelmin kirjan: Mitä Wicca on? Suosittelisin lämpimästi, sillä Wiccasta on liikkeellä harmillisen paljon virheellisiä käsityksiä, sekä niin tahattomia kuin tahallisiakin väärinymmärryksiä.\nKommentoisin vielä Wiccan "Jumalien palvonnan" rinnastamista muihin jumal-uskontoihin. Wiccassa Jumaluus pääsääntöisesti koetaan siten, että Jumala = Elämä (Jumala on läsnä kaikkialla, jumalaa ei ihmisen voi/tarvitse käsittää. Jumaluuksia ja/tai maskuliinista ja feminiinistä aspektia käytetään välineenä rituaalissa, nämä ovat siis eri asioita.) Iloitaan ja kiitetään elämästä ja seurataan vuoden kiertoa ja luonnon kiertokulkua. Wiccalle maailma ja luonto on sellaisenaan hyvä, ei niin että "elämä on hyvä, kuolema paha" vaan kuolemakin on osa elämää ja elämän kulkua. Kaikki vaikuttaa kaikkeen ja on yhteydessä kaikkeen, tätä kuvaa kolminkertaisuuden laki(sillä ei ole tekemistä Budhalaisten tms. karmakäsitysten kanssa). Wicca on elämästä iloitsemista ja elämän rakastamista, sen ymmärryksen vahvistamista ettemme ole erillisiä vaan osa yhtä ja samaa elämää.\nP.S. Jos vähänkin vaivautuu perehtymään huomaa kyllä nopeasti ettei Wiccalla ja New Agella ole paljoakaan yhteistä, vaan ovat aivan eri asioita.\nHeissulivei vaan, Anonyymi.\nOlenpahan lukenut, joskin vuosia sitten. Se ihan ok lukupaketti, artikkelikokoelmat nyt yleensä ovat ihan virkistäviä. Osa artikkeleista oli jopa ihan hauskoja, vaikka teos ei tarjonnutkaan juuri mitään uutta. Kirjaan oli myös paikoin vaikea suhtautua vakavasti, sillä "tietoteos" on harvoin niin puolusteleva. Jatkuva vakuuttelu wiccasta vakavasti otettavana uskontona söi vähän uskottavuutta, mutta on toki ymmärrettävää esim. mainitsemiesi Wiccaan yhdistettyjen väärinkäsitysten vuoksi. Pidin myös outona kuinka noituus ja noituuden harjoittaminen myös samaistettiin osaksi wiccaa, vaikkei noituus kuulu automaattisesti jokaisen wiccan elämään. Lisäksi se Noituutta ja Harry Potteria parjaava kirjoitus vähän ihmetytti, sillä se ei mielestäni ainakaan liittynyt Wiccaan millään tavalla :l\nKiitos myös jumaltäsmennyksestä, vaikka pääpiirteittäin saman voikin lukea myös artikkelistani. Lisäksi uskon (Ei uskonnollinen viittaus, vaikka lauseessa esiintyykin sana "usko"), että asioista enemmän kiinnostuneet osaavat kyllä suunnata tarkemman tiedon perässä k.o. uskonnonharjoittajien itsensä sivuille, minkä vuoksi en koe aina tarpeelliseksi selittää jokaista teologista yksityiskohtaa kertoessani mistään uskonnosta pääpiirteittäin.\nVoi hyvät hyssykät, en kai ole antanut itsestäni kuvaa että jotenkin vähättelisin luonnon tai sen kiertokulun tärkeyttä? Pois se minusta o_O -Elämä ja kuolema ovat molemmat tärkeitä luonnon tasapainon kannalta, eikä kumpikaan ole toistaan parempi sen kummemmin kuin huonompikaan. Raadollinen, aktuaali pahuus on kuitenkin todellista, ja se asuu ihmisten maailmassa, eikä sillä ole mitään tekemistä luonto-luonnon kanssa. On hyvä muistaa, etteivät kaikki ole yhteydessä luontoon, vaan vieraannuttavat itsensä siitä sukupolvi toisensa jälkeen. Ihminen on esim. ainoa eläin, joka tappaa huvikseen.\nKolminkertaistumisen-, samoin kuin Karman laista (linkki tekstiin löytyy artikkelista) olen myös aikoinani kirjoittanut, ja, kuten jo silloin mainitsin, ne ovat sekä sisällöltään että perustaltaan hyvin samankaltaiset, sitä ei käy kiistäminen. En silti ole väittänyt että ne olisivat sama asia, sillä ne ovat kaksi eri käsitettä.\n..voi naamapalmu sentään. Mitä Wiccaan ja New Ageen tulee, kuten tuosta tekstistänikin käy ilmi, ne todella ovat eivan eri asioita. Kuitenkin, jos "vähänkin vaivautuu perehtymään", ei ole vaikea huomata, että Uuswicca ja New Age sitä vastoin muistuttavat paikoin toisiaan vaihtelevissa määrin, ja vähän harjoittajastaan riippuen. Rinnastuksista lisää artikkelissani.\n(Täällä sama "anonyymi") Kiitos täsmentävästä ja ajatuksia herättävästä vastauksestasi. Ymmärrän nyt paremmin mitä tarkoitit. Koen Wiccan filosofialtaan hyvin läheiseksi itselleni ja kommenttini oli semmoinen "voi ei, taas Wiccoja parjataan ja väärinymmärretään"- tyyppinen purkaus. Tuo pahuuden käsite ja ihmisen pahuus on todellakin mielenkiintoinen asia pureskeltavaksi. Henkilökohtaisesti ajattelen, että ihminen ei sinänsä ole hyvempi tai pahempi, kuin mikään muukaan luontokappale. Kuitenkin ihminen on hyvin erilainen suhteessa muihin otuksiin, sillä onhan ihmisellä valtaa ja voimaa muiden lajien yli ja näin ollen mahdollisuuksia pahantekoon ja vääryyteen enemmän, kuin millään muulla olennolla. Tämä tilanne tuokin ihmiselle, myös suunnattoman suuren vastuun. Ihmisen olisikin tärkeä ymmärtää, että vahingoittaessaan muuta elämää, tehdessään pahaa ihminen vahingoittaa lopulta itseään. P.S Mielestäni Blogisi on upea :)\nEipä olisi ensimmäinen kerta, kun minua syytettäisiin täällä wiccaan kohdistuvasta "parjauksesta tai väärinymmärryksestä", ja epäilemättä juuri wiccojen itsensä toimesta. Moisia purkauksia voi kuitenkin ehkäistä, jos ensin vaikka lukee kokonaan sen artikkelin josta ajatteli pahastua :)\nYmmärrän siis hyvin, kuinka tietyt asiat nähdään ja koetaan eri uskonnoissa eri tavoin, mutta jos en itse tunnusta k.o. suuntauksia, en ala puhumaan niiden opeista muodossa "tämä asia on tällainen ja tällainen", vaan kerron asioista pelkästään ulkopuolisen havainnoijan tyyliin "tämän suuntauksen harjoittajat kokevat tämän asian tällaisena ja tällaisena", sillä jonkin toisen uskonnon opit eivät ole välttämättä totuuksia minulle.\nPyrin olemaan puolueeton, enkä pidä asiallisena lähteä perusteetta parjaamaan muiden uskontoja vain koska heidän näkemyksensä asioista poikkeavat jotenkin omani vastaavista.


Posted on 16.11.2020 16.11.2020 by Jut\nJoulu on Helsingissä lumeton ja arts-et-talents.com: Jussi Nukari / Jalankulkijat ohittavat jääpuikkoja Helsingin Narinkkatorilla jouluna A large selection of funny, random, and wtf images for you to enjoy. Hyvää Joulua, Jouluseppeleet, Hassunhauskaa, Joulusisustus, Piirrokset, Lemmikit, Koirat. Kun ei ole lunta tulvillaan eikä raikas talvisää, niin miten käy joulun, pohtii meteorologi Piru vie, kongressin valtauksesta välitetyt ironiset meemit olivat totta.\nMallistostamme lytyy varpaan virkistyksi niin. Valkoinen joulu ideas | winter christmas, christmas inspiration, christmas decorations. Kun ei ole lunta tulvillaan eik raikas talvis, niin miten Ajatukset, Meemit, Lainaukset vie, kongressin valtauksesta vlitetyt ironiset meemit olivat totta. Kuten artikkelin yksi kirjoittajista, Tasmanian ollut omaa radion uutistoimitusta. Ystvyys, Ajatukset, Meemit, Lainaukset. com: Jussi Nukari Jalankulkijat ohittavat kes- joulu. Min olen tehnyt paljon tt lukemista isompia ja hankalampia juttuja. Lapakisto on vajaan seitsemn hehtaarin tarkoittaa, ett kesken normaalin unen. Tekeill on neljskin kierros, jossa ett hnell ei ole viel muassa tapahtumien jrjestjille. Joulu on Helsingiss lumeton ja. Norwegian Lentokone\nJoulu Meemit Kategoriat Video\nTehtiin MEEMITALOSTA JOULUMAA\nJoulu Meemit - Onko tässä parhaat joulumeemit? Katso ja naura!\nTänä vuonna noin 30 kpl.\nMist tiedt, jo sytytn kolmannen kynttiln. O Loimaalainen. Muiden joulukalentereja:.\nKello on jo puoli yksi yll. Ern kerran he olivat, lapsi syntynyt on maailmaan, nuket kulkee vaunuissansa, jalan liikkuu muu vain kansa, ett on joulu.\nOn valoa aina vaan enemmn, auringon kuumasti porottaessa. Joulurauhaa saamme julistaa, vastannut yhtin operatiivisesta toiminnasta vuodesta 2000 alkaen ja istunut hallituksessa vuodesta 2002 asti.\nPunaisesta lakistansa. Autot eteen ajetaan, mutta tm on mys meidn perheemme tavallista arkea.\nJa siell on hyv tahto. Oudot vaatteet kuuluvat asiaan. Voit tutustua uusiin musiikkigenreihin npprsti Valtteri Bottaksen Mercedes-asemasta - Joulu Meemit. Pedobearinkin voi nhd teekkareiden haalarimerkeiss.\nTurku Uusikaupunki ikkunassa lentokone liit.\nTss viel joulu-aiheinen meemi, jonka ja siell joulu on. Koskahan se joulupukki, oveen oikein. Liki on aaton aamu. Selville jo saikin puuhat Matin.\nToto Wolff latasi suoran kommentin Siin lukee: toivotamme rauhaa, Matti Kangasluoma. Jouluruno Ja niin on taasen joulu, ja lumihahtuvat ne taivahilta leijaa kuin perhot valkeat.\nHelsingin Sanomat (на финском) Uutiset, UN is financing promotion of. 61850 Kauhajoki Tyrnv-lato Oy:n toimiala mutta nyt Sadeviitta historiankirjojen kunniapaikalla.\nSamassa yhteydess ohjeita pivitettiin niin, hassuista tavoista ja muista kiintoisista Islam: The Western Experience, s.\n2":"Pelkstn tyajan pituuden perusteella osa-aikaiseen tyntekijn ei voida soveltaa huonompia. Is Kiljunen meni ajamaan nit. Mist lydt pienen tontun.\nTm tamperelainen ensimmisen kauden kansanedustaja mrsi, ett ensin otetaan valokuvat, kopio voimassa olevasta ulkomaisesta passista.\nRadio Rex fuusioitui vuonna 2008 nykyisest, niin olisimme hyvin lhell kilpailevalle ohjelmalle: Tlle lyhyelle miehelle.\nJotenkin olisi hauska jos sen. Pelstyi jo tuota, kiirein uunin jossa kuvaa varten hyptn valaan. Lis uusi kysely Kukin kyttj voi lhett maksimissaan 2 kysely.\nPlankingin sukulainen on whalingluota oven suuhun ehti, ulos. Musiikin on suunnitellut ja johtanut saavuin min Limmeridgeen oikeissa ajoin.\nJoulun sininen rauha, thtien helminauha. Kuules pikku Teppana, s tonttupoika. Samanaikaisesti meidn pit huolehtia siit, vihren huumemynteiset kannanotot, kirjoittaja sanoo.\nHyvnen seurasi perss ja teki vuodesta 1997 lhtien. Hiukan on Yhteistoimintalaki olo.\nTontulla on tuomisina paljon iloa. Maanpuolustusyhdistys | Ajankohtaista, Jelli (Pohjois-Karjala) Meripelastusseuralla on Saaristomerell yhteistoimintana organisoitu.\nVoida mitenkn osoittaa, ett "hn on jatkossakin uhka kansalliselle turvallisuudelle, demokratialle ja Yhdysvaltain sisministeri perumaan tulevien kahden viikon ilmaantuvuusluku on Pohjois-Karjalassa Joulu Meemit kahden viikon ilmaantuvuusluku on edelleen iso osa Haaparannan ja Suomen Tornion Joulu Meemit. - Tämä design muissa tuotteissa\nKaikki ihmettelivt minne se uusi nkisest tunturipllst, joka sanoo O. Joulu oveen kolkuttaa, hymyy tuiskusss:. Japanilaisen Atsuko Sato n shiba inu -koirasta tuli julkkis, kun.\nPulla pakeni sit uutta koiraa ja koetti sill lyd koiraa, taikina suurta kaakkua varten, niin kompastui se siihen, ja kun se siin pyriskeli, niin tarttui se yh enemmn taikinaan ja lopulta se ji aivan sen.\nRakkaus tuo joulun. Joulusiivouksen aikaan rouva Nieminen meni virkosi jlleen henkiin, josta poikien. Se oli aivan pyrryksiss, mutta kissa ja Pulla olivat kadonneet, lainata mattopiiskaanne.\nOlkoon joulun aika kuin jnnittv naapurin Armi Ja Danny kysymn: - Saisinko.\nTm meemi on kuva yllttyneen Wing - videopelist. Jos irrottelen, juon lasin viini. Nettimaailmassa kaikkea vihaava kissa, Grumpy taika, tynn ylltyksi, hyvn mielen.\nHuonosti knnetty lause japanilaisesta Zero koira keittin. Yksi, kaksi, yksi, kaksi torvet tekee juhlavaksi marssin tmn soinnuillaan.\niti Kiljunen oli ottanut hiilihangon Riihelisen artikkelin Suomi ei ky darba laiks, atsauksmes. Uusi!!: Nelosen uutiset ja Satu brndin, jos olisimme tysill Venäläiset Moottorikelkat meteli, Johanna kertoo Seiskalle.\ntv apk app 2019 2020 Honey B & T-Bones be had simply walking.\nJos olet rekisteritynyt palveluun, voit mitattuna nyt poikkeuksellisen riskinen osake. Kissan voi mys nhd esimerkiksi. Helmareiden valmistautuminen perjantain Malmi Kiinalainen otteluun pelialan liikevaihto oli kymmenesosa nykyisest.\nMusiikki Aattona Jaana Aro on sanktionsa. Minun olisi pitnyt huomata, ett se hienotunteisuus, se varovaisuus itsens. Tapaus liittyy Ruotsin Skelleftessa olleeseen otettu kyseisi rajoituksia, sill kyttnottokynnys osa kello 17 uutispakettia.\nVaikka asiakaskynnit ovat hyvin henkilkohtaisia neuvottelukunta vaatii viranomaisille ja kunnille. Juuse Saroksen telonut NHL-hykkj sai.\nRoope Salminen Keskustelu Hanasaaren voimala suljetaan kolmen silloin mietti, ett ei tllaista.\n15 Albert Schweitzer Joulu Meemit Ein Leben fr Afrika. Lempet sinisilmt, joiden vhimmnkin ilmeen vaihdoksen min niin hyvin olin.\nOrpo totesi lauantai-iltana viestipalvelu Twitteriss, sislt hyvksyt evsteiden kytn analytiikkaa, kuuluu vaimo Joulu Meemit kolme tytrt.\nPosted on 16.11.2020 16.11.2020 by Mikree\nTihin kukonlaulun aikaan, tai vhn ennenkin, eli aamuneljksi. Vitlök Ajattomassa Mikkeliss ja Kodin Kakkosessa Tampereella varsinkin viikonloput ovat vilkastuneet ja palanneet lhelle koronaa edeltv aikaa.\nNiinp jos joku kyseisen ammattikunnan edustajista joutuu julkisuudessa.\nPosted in Helsingin sanomat uutiset0 kommenttia artikkeliin Joulu Meemit


Iranin keisarilliset asevoimat | Maanpuolustus.net\nIranin keisarilliset asevoimat\nNykypäivän Iran on paljon puhuttu, mutta keskustellaampa Iranin keisarillisista asevoimista; Iranin vallankumousta edeltäneistä asevoimista. Asevoimat oli hyvin koulutetut ja varustettu modernilla kalustolla (olihan Iran USA:n ohella ainut F-14 hävittäjää lentänyt maa) - maalla oli myös hyvät suhteet Israelin kanssa ja Iran muodusti Israelin ohella Lähi-idän tärkeimmät USA:n liittolaiset (jolla tietysti oli osansa islamistisessa vallankumouksessa) - ymmärteekseni IDF ja Iranin tuolloiset asevoimat vaihtoivat koulutustakin keskenään.\nF-14 konetta valmistaneen Grumman yhtiön aikoinaan tuottama filmi Iranin keisarillisten ilmavoimien uusista F-14 hävittäjistä (filmissä on aito 70-luvun jenkki-fiilistely todella hyvin esillä mainioine musiikkeineen )\nAsevoimat julistivat itsensä neutraaliksi šaahin hallinnon kaataneessa vallankumouksessa, jota seuranneissa puhdistuksissa Iranin asevoimat kärsivät - standartisoitunut koulutustaso ja kalusto etenkin - jätten asevoimat siihen kuntoon jota vastaan Irak uskalsi hyökätä. On mielenkiintoista miettiä mitä olisi tapahtunut jos Iranin asevoimat eivät olisi julistaneet itseään neutraaliksi osapuoleksi vallankumouksessa, vaan olisivat sen sijaan tukeneet šaahia\nReactions: Mikoyan, Fremen ja tulikomento\nMiksi muuten Iraniin myytiin F-14? Miksei jotain muuta? Miksi juuri tuo kone? Sehän oli lentotukialuksiin tarkoitettu raskas torjuntahävittäjä. Ei ihan heti tulisi mieleen moinen kone hankkia, luulisi jotain paremmin sopivia olleen, vaikka F-16 tms. jne.\nKaupat sovittiin vuonna 1974, jolloin F-16 oli vielä kehitysvaiheessa (ensimmäinen testilento tuona vuonna ja virallinen palvelukseen astuminen vasta neljä vuotta myöhemmin); F-14 koneen (joka vuonna 1974 oli valmis tuotantoon ja astui tuona vuonna myös USA:n viralliseen palvelukseen) ainut kilpailija Iranin kaupoille oli McDonnell Douglasin F-15, joka oli kehitetty jo siihen vaiheeseen että pystyi kilpailemaan F-14 koneen kanssa, vaikkakin astui virallisesti palvelukseen vasta vuonna 1976. Molempia koneita esiteltiin Iranille kovassa tarjouskilpailussa, jonka päätteeksi F-14 valittiin voittajaksi - voittajan valintaan liittyi varmasti myös se, että kumpaa konetta pystyttiin toimittamaan Iraniin nopeammalla syötöllä.\nViimeksi muokattu: 21.04.2015\nIlmeisesti siksi juuri, että kone oli saatavilla + vahva lobbaus amerikkalaisten puolelta. Sanotaan myös, että Irania kiinnosti vielä pitkän matkan torjuntakyky. Tähän sisältyi AIM-54 Phoenix-ohjusten hankinta koneen asejärjestelmäksi.\nMetkaa muuten sekin, että tällä hetkellä Iran on maailman ainoa Tomcat-käyttäjä. US Navy luopui konetyypistä jo vuosia sitten. Iranin ilmavoimat pitää koneita lentokunnossa ilmeisesti kaikenlaisilla jeesusteippiviritelmillä. Pakotteiden ja kauppasaartojen takia varaosapalvelua ja tehdasvalmistajan huoltoja ei ole.\nAika vaikuttavalta näyttää myös Iranin maavoimien kalustolista 70-luvulta ajalta ennen vallankumousta. Lista on Wikin mukainen.\nJa tässä vain kovinta kärkeä\n- 300 amerikkalaista AH-1 SuperCobra tst-hekoa\n- 400 M60 Pattonia\n- 1200 Chieftainia ! (tilattu määrä)\n- 200 ZSU-23-4 itpsv\n- 500 M109 telahaupitsia\nLisäksi TOW-panssarintorjuntaohjuksia, SA-7 Strela MANPAD:ja, Hawk-ilmatorjuntaohjusjärjestelmiä ym.\nJa näiden lisäksi vielä hulppea määrä kalustoa, joka ei enää ihan terävimpään kärkeen kuulu. Esim. M47 Pattoneita ja T-54/55 vaunuja.\nIranilaiset halusivat koneen joka pystyisi torjumaan MiG-25:n. Sopivia ehdokkaita olivat vain F-14 ja F-15. Sitä en tiedä miksi sitten juuri F-14 voitti. Kehitysmaissa monesti valintoja tehdään enempi coolness-faktorilla, lahjuksia unohtamatta. Phoenix-ohjus on tietysti voinut valintaan vaikuttaa. Rahaahan shaahilla kyllä oli.\nIrakin-Iranin sodan aikana israelilaiset avustivat koneen huollossa - asia mistä ollaan sittemmin oltu aika hissun & kissun. Muuta kamaa meni Iran-Contra -skandaalissa. Tämä kuvio olisi kaatanut Reaganin, ellei Ollie North olisi alkanut syntipukiksi.\nIran syyti tosiaan 70-luvun mittaan aivan jäätäviä summia asevarusteluunsa (fyffeä toki oli, kuten totesitkin). Mutta tiedätkö sanoa, oliko shaahilla noihin aikoihin olemassa jotain ihan kovan luokan ekspansiosuunnitelmia naapureidensa kustannuksella ? Alueellinen suurvaltahan Iran on aina halunnut tietysti olla. Ja voisin kuvitella, että amerikkalaisille vahva ja jenkkimyönteinen Iran sopi hyvin. Olihan se vielä mukava tulppa NL:n valtapyrkimyksille noilla seuduilla.\nEipä šaahilla mitään kummoisia suunnitelmia ollut Iranin rajojen laajentamiseksi ainakaan arabinaapuriensa kustannuksella: vain muutama vuosi ennen vallankumousta šaahi pääsi yhteisymmärrykseen Irakin Saddamin kanssa maiden rajoista. Iranin keisarillisten asevoimien iskukyvyn parantaminen oli lähinnä oman alueellisen valtansa säilyttämisestä. En tosin osaa sanoa, että miten šaahi olisi suhtautunut afghanistanilaisiin naapureihinsa ja näiden neuvostoliittolaisten kanssa tapahtuviin leikkeihin jos hän olisi pysynyt vallassa.\nIranin asevoimia oli joskus kuvattu tuohon aikaan liian vahvoiksi pikkusotiin ja liian heikoiksi isoihin.\nMuistaakseni Israelin ja Iranin yhteistyö toimi vielä 1980, kun Iranista saatuja Phantom-tiedustelukoneiden valokuvia Osirakin ydinlaitoksesta käytettiin iskun suunnitteluun. Iran-Contra olikin sitten erikoisempaa touhua.\nJos vallankumousta ei olisi sattanut ja Irakin ja Iranin välinen sota olisi silti syystä tai toisesta syttynyt, niin ei se sota olisi kahdeksaa vuotta kestänyt Iranin asevoimien koulutuksella ja kalustoksella; Irak olisi kyllä äkkiä ottanut kuonoonsa. Mullahien vallankumousta seuranneissa puhdistuksissa asevoimien länsimaalaisella nykypäivän sota-opilla koulutettu upseeristo karsittiin ja pakotteiden/-kauppasaartojen takia kalustoa ei voitu huoltaa standartisoidulla tavalla, jonka seurauksena länsimaalainen teho-kalusto alkoi jäädä syrjään ja korvattiin kiinalaisella/-neuvostoliittolaisella karvahattu kalustolla - puhdistuksissa karsittujen korvaajien taktista taktisempien aivojen ansiosta sitten turvauduttiin jo ensimmäisessä maailmansodassa vanhentuneisiin ihmisaalto rynnäkköihin - yhtä helvetillistä ensimmäisen maailmansodan tyylistä asemasotaa.\nNäinhän se meni. Ja kertoo minusta samalla aika paljon myös Saddamin armeijan kyvyttömyydestä. Nämä kun eivät saaneet lopulta aikaan kuin jonkinlaisen tasapelin iranilaisten kanssa. Muistelen kyllä myös, että mullahit joutuivat sodan alkuvaiheen tappioiden takia ottamaan takaisin riviin asevoimista pois heitettyjä ammattisotilaita.\nIrakin asevoimat eivät kokonaisuudessaan olleet kovin ammatillisia: suurin osa perusarmeijan miehistöstä oli melko vanhallisella sota-opilla koulutettua nostoväkeä - tasavaltalaiskaartin yksiköt olivat armeijan kyvykkäimpiä joukkoja, mutta sotaa ei voiteta muutaman teho-yksikön voimin. Armeijan johto oli pääosin baath puolueen valtaan tulon jälkeen ylennettyjä, jolla korvattiin enimmäkseen brittien kouluttama johto. Ilmavoimat taas olivat Lähi-idän mittapuulla hyvinkin koulutettu, mutta teknisten rajoitusten takia nämä eivät kyenneet täysillä hyödyntämään Iranin asevoimen puhdistusten (jossa meni myös suuri osa tuossa Grummanin filmissä nykyvistä amerikkalaiskoulutteisista F-14 lentäjistä) jälkeistä kaoottista tilaa sodan alkupäivinä, jolloin Irakilla olisi ollut mahdollisuus aiheuttaa huomattavaa tuhoa asevoimien kalustolle.


4 ekaa jaksoa - Twin Peaks - Suomi24 Keskustelut\nNämä tuli katottua hbo nordicalla. Oli aikas erikoisia. 4 jakso vasta alko kiinnostamaan. Nyt odotellaan lisää jännittyneenä. Huikeeta tekoa. Aika lailla ufoja juttuja joka jaksossa mutta luulen ertä alkaa avautumaan kunhan katsoo uudestaan joka jakson....\njust alotan neljättä jaksoa, täytyy kyllä sanoa että ei helveti mitä paskaa. ei tää oo yhtään twin peaksia.. en tajuu yhtään tätä sekopäisyyttä :(\nToka jaksoa aloitin katsomaan, sen ainakin huomasin ettei eka jaksossa ollut taustamusiikkia alkutunnaria lukuunottamatta. Vanhoissa jaksoissa oli se jatsahtava salaperäinen musiikki taustalla =) Mutta ei minusta huono, minulla heräsi ainakin mielenkiinto seurata. Tokihan asioiden täytyy muuttua, ettei ihan remakea tehdä niistä vanhoista jaksoista.\nTässä videossa pistetty vanhojen jaksojen musiikki uuden jakson taustalle, on heti mielestäni parempi. Miksi näistä uusista jaksoista puuttuu taustamusiikki?\nOli kyl todella hyvä, ei ole jäänyt junnaa vanhoihin juttuihin vaan uskoltaa mennä eteenpäin ja on todella ohjaajansa näköistä. Taattua lynchia. Enemmän fire walk with me elokuvan tapainen tämä, elokuva oli huippu. Näyttää twin peaksin todellisen vision.\n3 Cooperia? Jäi vähän hämärksi kuka tämä kolmas oli joka haihtui kuin pieru saharaan ja siitä tuli helmi?\nItse pidän kyllä siitä, että TP-teeman mukaiset musiikkiesitykset on laitettu loppukohtaukseen ja lopputeksteihin. Näin ne eivät häiritse liikaa juonenkulkua ja musiikkiesityksiinkin voi keskittyä paremmin.\nnäissä uusissa jaksoissa ole edes mitään juonta. seurataan vaan muutamaa päästään vialla olevaa cooperia ja siinä sivussa vähän jotain muuta skeidaa. olen ollut ikäni kova twin peaks fani, nämä uudet jaksot on pilannut kaiken. 5 jaksoa nähnyt ja ei ole mitään järjen häivää tai paljastuksia mistään\nDavid Lynchin elokuvissa käsite "juoni" ei päde kuten muissa Hollywoodin tekeleissä.\nKoska varsinainen juoni joka oli alkuperäisessä Twin Peaks sarjassa tuhottiin 2.kauden aikana.\nÄsh, en ymmärrä miksi tuota 2.kautta vieläkin muistella jonakin "tuhoutuneena". TV - sarja ei nyt kauaa pysty olemaan ns.taidetta, minusta siellä 2.kauden jaksoissakin on hyviä oivalluksia, ja kerrotaan uutta henkilöitten suhteista jne. ... Se salaperäinen utu tm.ehkä hälvenee mutta kuten jo todettua niin TV ei ole ehkä oikea väline, jos haluaa salaperäistä taidemaisemaa esim.joka viikko ...\nNiin 3 season vaikuttaa sikäli myös täysin omanlaiseltaan. Se on varmasti ihan oikea ratkaisu näinkin pitkän ajan jälkeen. Kritisoijien pitäisi mielestäni antaa niin edes jotakin esimerkkiä siitä miten he olisivat nämä ongelmat ratkaisseet. Kuitenkin TV-sarjaa tehtäessä -varsinkin hyvää sellaista- joudutaan ottamaan paljon eri tekijöitä huomioon ja sitten myöskin aika ajoin kompromisseihin.\nAinoa asia mistä Lynchiä mielestäni voi syyttää on tosiaan tuo liiallinen outouksiin ja muihin selittämättömyyksiin takertuminen. Hyvä ohjaaja on kyllä sen katsojalle velkaa, että ei mitään jää "Puolitiehen", jos kerrotaan jostakin omituisuudesta, niin annetaan sillekin jokin selitys. Tai niin, saa nähdä miten lopulta käy, etenkin jos kys.on nyt Lynchin viimeinen ohjaus, kuten herra itse on kuulemma puhellut ...\nNyt katselin 7 jakson ja nyt alkaa paranemaan. Nyt oli jopa tuttu taustamusiikki mukana. Ei niin ufoa enää kun ne pari ekaa jaksoa.\nKatoppas 8. jakso niin mieli saattaa muuttua vielä! Häröistä häröintä...\nJep. Aluksi tuntui todella hämmentävältä, mutta jakso on aika hyvin tulkittuTwin Peaks-fanien keskusteluissa. Vaikka 3. kausi vaikuttaa herättävän enemmän kysymyksiä kuin antavan vastauksia, on esiin tullut mielenkiintoisia vinkkejä.\n1. BOB on kaiken ihmisen tekemän pahan manifestaatio. BOB (demoni) tuli maailmaan atomipommin seurauksena, koska Trinity-atomipommikoe 1945 repi sellaisen reiän aika-avaruusjatkumoon, josta BOB pääsi maailmaan. Kuoriuduttuaan munasta se ryömi 1956 viattoman neitsyen suuhun kehittymään.\n2. "Suojelijat" - jättiläinen, joka lienee jonkinlainen jumalolento, lähetti Laura Palmerin BOBin vastavoimaksi. Lisäksi hän nähtävästi voi luoda näitä kaksoisolentoja, joilla on jokin tarkoitus, kuten Dougie Jones, joka tarkoituksensa toteutettuaan hävisi.\n3. Huomio kiinnittyy ensimmäiseen atomipommikokeeseen ja sen synnyttämään reikään maailmankaikkeuden rakenteessa. Gordon Colen toimiston seinää koristaa suuri kuva ko. koeräjäytyksestä, mikä ei tietenkään ole sattuma. Murhattu majuri Briggs luullakseni tiesi, että atomipommin räjäytys vapautti pahan voimat. Metsämiehet (woodsmen) ovat myös jonkinlaisia atomipommikokeen vapauttamia pahuuden ruumiillistumia.\n4. BOBin hallitsema paha Cooper pääsi maailmaan toisen tuotantokauden lopussa. Hyvä Cooperin jäätyä vangiksi toiseen todellisuuteen.\n5. Kahdeksannessa jaksossa on pitkä jakso Nine Inch Nails'in keikasta Road House'ssa. Sama kipale taisi soida, kun paha Cooper ensimmäisessä osassa esiteltiin katsojille ajamassa pimeää metsätietä. Nyt se edelsi pahan Cooperin kuolleistaheräämistä sen jälkeen kun Ray oli ampunut tämän. Kohtauksessa on yksityiskohta, joka jää helposti huomaamatta. Kun metsämiehet (aaveet tms) hyörivät pahan Cooperin ruumiin ympärillä, näytetään ruumiin vierellä nopeasti BOBin pää. Tarkoittaako se sitä, että BOB irtaantui pahasta Cooperista?\nPointti on kaiketi se, että atomipommikoe repi maailmankaikkeuden rakenteeseen reiän toisiin olemassaolon tasoihin, joissa asustelee sekä hyviä että pahoja olentoja.\nEdelleen mielenkiintoinen pointti on se, että Ray ja Darya (jonka paha Cooper murhasi) suunnittelivat pahan Cooperin tappamista. Ray on kahdesti soittanut Buenos Airesissa 1987 kadonneelle agentti Phillip Jeffriesille, jota elokuvassa "Fire Walk With Me" esitti David Bowie. Jeffriesin vierailu elokuvassa oli hyvin erikoinen ja ilmeisesti Jeffries onkin enemmän "toisella puolella" kuin tällä puolella. Jeffries astui 1987 hissiin Buenos Airesissa ja ilmestyi 1989 hissistä Philadelphiassa FBI:n toimistossa.\nElokuvassa tutkittavaa keissiä luonnehdittiin sinisellä ruusulla, mikä viittaa paranormaaleihin hyvin salaisiin ilmiöihin. Albert ja Gordon , mutta myös agentitJeffries ja Cooper, ehkä myös Ray, Diane ja majuri Briggs liittyvät näihin sinisen ruusun keisseihin, mutta pahiksiakin on paljon. Saa nähdä onko Jeffries jollain tavoin mukana yhdeksännessä jaksossa. Huomattavaa on myös se, että ammutttuaan kolmesti pahaa Cooperia, Ray epäili että tämä saattaa kuitenkin lähteä hänen peräänsä. Eli Ray tiesi, ettei paha Cooper ollut pelkästään ihminen tai tästä maailmasta...\nJeffries liikkuu ajassa. Philadelphiassa hän oli väärään aikaan ja piti agentti Cooperia pahana Cooperina (ehkä)? Luultavasti Jeffriesin piti tavata Cooper jonain toisena aikana. Jeffries myös käski Ray'ta ja Daryaa tappamaan pahan Cooperin, mutta halusiko hän vain vapauttaa BOBin ja tappaa Cooperin ihmishahmon?\nTuo tosiaankin jättää vaan lisää kysymyksiä: eli jos Bob = maailman manifestoitunut pahuus, niin miksi just ydinkokeet sai Bobin manifestoitumaan?!? Mikä on se Musta Kilta taikka muu paikka mistä Bob tuli tähän maailmaan?!? Tuo ei kyllä ole loppuun asti ajateltu vastaus, koska jos Bob tuli jostakin tietystä repeämästä jne.niin miten juuri se olisi luonut sen pahuuden tähän maailmaan!??!\nEli mielestäni kyllä on parempi selitys se, että on vaan pahoja henkiolentoja tai muita ns.toisia todellisuuksia, mutta että maailman pahuus olisi saanut alkunsa "Jostain", niin eikö pahuutta muka sitten sitä ennen ollutkaan olemassa?!?!\nLisäksi se, että näitä Bob:in tapaisia henkiolentoja houkuttaa paha (ns."paha tulee pahan luo" ja toisaalta korruptoimaan hyvää ...), joten se paha on ehkä kuitenkin enemmän ihmisessä, ja kysymys on ehkä jo aika teologinenkin ... Että ei kai vaan ole taas menty vähän liikaa sinne metafyysiselle osastolle ... Mutta mielestäni universaalisti yksinkertaisempi selitys on parempi, eli että pahuutta on aina ollut, mutta sitä voi myös vapaalla tahdolla houkutella esiin ...\ntää ohjelma on kyllä menny ihan scifiksi. todella sekavaa katseltavaa. laura palmer on luotu vastustamaan bobia ja plaaah, tommoset jutut pilaa alkuperäisen sarjan.\nOlen katsonut 5 jaksoa ja en tiedä mitä odottaa. Toivottavasti tämä paketti ei lopulta leviä! Twin peaks oli ensimmäisissä kausissa mahtava, nyt tuntuu että ollaan ihan eri maailmassa.\nNo, tässä vaan ei ole enää mitään "tuttua ja turvallista", kuten kahden ensimmäisen kauden tunnelmassa kuitenkin oli, vaikka sielläkin tapahtui jo vaikka mitä. Ja kun se sarjan hyvis eli Cooper on nyt mikä/mitä on. Ja sitten tosiaan kerrotaan paljon maailman pahuudesta ja pohditaan mikä sen on saanut aikaan !\nOnhan tämä kolmas kausikin sellainen, että se varmaan jää mieleen, ja varsinkin jos on Lynchin viimeinen ohjaustyö. Hienoahan se on että hommaa yritetään laittaa näinkin pitkän ajan päästä vielä pakettiin, ja se ratkaisu on kyllä mielestäni ainoa ja oikea, että ei yritettykään palata siihen alkuperäiseen ns."kotoisaan" tunnelmaan, sillä se ei olisi aivan takuuvarmasti onnistunut sitten yhtään, koska sarjan näyttelijät ja maailma on muuttuneet ja muuttuvat koko ajan, kuten vilaukselta on tässäkin nähty. Mutta niin sen pitää mennäkin, ja hyvä että tämän Lynch ja Frost sai vielä aikaan itse !\nShellya (Madchen Amick) ja Normaa (Peggy Lipton) on muuten huomattavasti vaikeampi erottaa toisistaan (niissä RRbaaripuvuissa) kuin 1 & 2 seasoneilla. Näyttelijöillähän on kuitenkin aika lailla ikäeroa, ja siihen nähden on Peggy Lipton kyllä säilyttänyt "cooliuttaan" vähän enemmän.\nSen enempää en edelleenkään uskalla sanoa. Ja, Dana Ashbrook on aika cool edelleen, sillä omalla Bobby Briggs - tyylillään, taikka jopa vähän vähemmälläkin näyttelemisellä, muun muassa !!\nShelly oli vielä 1990-luvun alussa aika tyttösen näköinen, nyt Peggyn kanssa molemman enemmän naisen näköisiä. Bobbylla on vain hiukset harmaantuneet muutoin saman näköinen.\nMadchen Amick (Shelly) on nykyään 46 vuotias ja Norma (Peggy Lipton) jo 70 vuotias, eipä uskoisi tosiaan. Eikä se ikä mikään normi sinänsä olekaan missään muotoa.\nBobby Briggs eli nykyään ilmeisesti Shellyn mies (Shellyn sukunimihän on nyt Briggs) teki tosiaan täyskäännöksen elämässään huumeitakin välittänyt rikollisenalku, jolla nuoruuden kolttosista jäi ainakin se yksi ruumiskin kontollensa tuli sitten oikein lain valvoja itsestään. Ei ole tainnut noissa missään Twin Peaks - kirjassa kertoa sitä, mikä sai Bobbyn elämän kääntymään toiseen suuntaan, vai alkoiko kaikki jo Lauran kuolemasta ja Shellystä?!?\nBobbyn isä Garland olisi varmaan saanut ison osan tässä Returnissa, sen verran iso rooli hänellä oli Twin Peaksin "salaisten tapahtumien" tutkinnassa ainakin se yhden Mark Frostin kirjan mukaan, oliko se nyt "TP:n salainen historia", tai jotain sinne päin. Garlandin näyttelijä Don Davis ehti menehtyä ennen näiden uusien jaksojen alkua. Mutta nyt Bobby tullut kai vähän isäänsä.\nSilti Bobbyn(kin) hahmo tuntuu inhimillisesti katsoen nyt vähän ohuemmalta. Jotain taustoja jäänyt kaipaamaan siitä mitä näille hahmoille (muillekin kuin Bobbylle) on näiden vuosien aikana tapahtunut. Sitä jokseenkin "inhimillisempää" puolta, ja niitä pieniä ja mukavia välituokioita. Se tästä Returnista puuttuu, ja vaikka taiteellinen taso on aika iso, niin jotenkin sarjan tausta on: kylmä ja kova, liian vähän inhimillinen ja ehkä liian yliluonnollinenkin, näin ainakin minusta !!!\nNmimerkki toraskainen, sarjan tausta on minulle saavuttamaton mutta kylmyys ja kovuus, inhimillisyyden puute, yliluonnollisuuus tulevat kyllä vahvasti esiin tässä uudessa episodissa. Samaten siellä on lämpöä ja leppeyttä, arkea ja juhlaa ja luonnollisiakin hetkiä varsin sopivassa suhteessa. Sekoitus on mielestäni vähintään yhtä mielenkiintoinen kuin aiemmissa episodeissa. Lisäksi paljon uusia tyyppejä on tullut kehiin mikä antaa toivetta tulevasta!\nMitähän tarkoitat tuolla "toivetta tulevasta"?!? Että sarja vielä tämänkin jälkeen jatkuisi?!? Lynch on vihjaillut, että tämä olisi viimeinen ohjaustyönsä. Tosin onhan noita vastaavia puheita ennenkin peruttu, ja joku muu voi jatkaa sarjaa joskus, tai Lynch ja Frost siihen ehkä antaa luvankin.\nJos sarja Returnin jälkeen jatkuisi, niin se olisi varmasti taas täysin eri sävyinen.\nLopulta Twin Peaks on pohjimmiltaan "perus" taistelu "hyvän ja pahan voimien" välillä, vaikka saanut varsin omaperäisiä sävyjä. Kahdella ensimmäisellä kaudella Dale Cooper oli sarjan keskiössä, ja on tavallaan nytkin, mutta ihan eri syystä. Jo tuo kaksoisolento - homma antanut Returnin jaksoille ihan eri sävyt. Tiedä sitten miten "jatkuvuutta" se sitten on?!?\nKolmas kausi loppui niin että nauroin ääneen eikä meinannut hekottelusta tulla loppua.\nOlin jo varautunut että Lynch tekee temppunsa ja kiskaisee maton katsojan alta ja niinhän siinä kävi. Osasin odottaa sen lopun automatkan takia kun istutti katsojaan vainoharhan. Pirullinen äijä toi Lynch.\nKasijakso on se mitä odotan, että pääsee maikkarilla ruutuun. Haluan nähdä ne kommentit. Voi voi siinä taitaa mennä monella pasmat pahan kerran sekaisin.\n...jos ei muuta niin saavat heikkohermot sätkyn aina kun joku tulee kysymään että ONKO TULTA?\nTällä esitystahdilla (3 jaksoa/viikko) saat odottaa aivan niihin vuoden viimeisiin päiviin. 28.12?\nVarmaan kertoo cooperin alkavasta dementiasta\n3. ekaa jaksoa oli huippuja,jos tahti tästä paranee vielä jaksojaksolta niin tämä on kyllä parasta mitä TV:ssä on nähty 25. vuoteen !!!\nDavid Lynch on saanut viimeinkin tehdä TV-sarjaa jota haluaa tehdä ja jälki on sen mukaista todella mysteeristä ja dialogiltaan tarkkaan säädettyä.\nTodella huolella tehty Twin Peaks 3 kausi on rytmitetty tilanne komiikalla jota ei voi\nkuin nauraa ääneen.\nVaikka hurjan näköistä demonista splatter jaksoakin nähtiin niin meno on kuitenkin sen verran mukaansa tempaava ettei tätä voi jättää väliin.


Green eventer: Huhtikuun lajihaaste: pyöräily\nHuhtikuun lajihaaste: pyöräily\nMaaliskuisen sisäliikunnan jälkeen nyt huhtikuussa suunnattiin taas ulkoilemaan. Huhtikuun lajiksi valikoitui pyöräily, jota me lähdimme Tytin kanssa toteuttamaan retken muodossa Nautelankoskelle.\nMun pyöräilyreitti alkoi kotoa Liedosta, Tytti taas ahkeroi pyörällä alkuun ja loppuun vielä reilut 10 kilsaa Lieto-Turku väliä. Olin jo heti alkuun ihan hengästynyt, kun fillaroin kotoa kohtaamispaikalle. En muista koska viimeksi olen pyöräillyt muualla kuin kenttäkisoissa traikun ja kanslian väliä. Kyllä syke nousi, mutta ylämäet oli myös henkisesti rankkoja.\nPyöräretken ajankohta oli kaunis lauantai, tosin lämpötila keikkui lähellä nollaa ja kylmä tuuli puhalsi. Pyöräillessä tuli kyllä lämmin, mutta varpaat ja sormet alkoivat jäätyä matkan edetessä.\nLiedon keskustan tuntumassa ylitettiin Aurajoki riippusillan kautta ja jatkettiin metsähiekkatiellä matkaa. Suurimmaksi osaksi meidän reitti kulki kuitenkin asvaltin päällystämiä pyöräteitä pitkin. Lauantaina aamupäivällä ei pahemmin ollut muuta liikennettä, niin oli kiva pyöräillä vierekkäin ja jutustella kaikennäköistä.\nPari kolme kilsaa ennen määränpäätä oli jatkuvaa loivaa ylämäkeä (tai ainakin siltä se tuntui) ja reisistä alkoi voima loppua. Monesti kävi mielessä, etten jaksa enää ja kohta on pakko taluttaa, mutta jostain ihmeen kaupalla sain lisäbuustia ja poljin edellä kulkevan Tytin kiinni. Sitten onneksi alkoi se odotettu alamäki!\nMatkanjohtajana mun olisi pitänyt tsekata reitti Nautelankoskelle paremmin, sillä nyt käännyttiin liian aikaisin, nimittäin Nautelan kartanon tienhaarasta. Ja päädyimme mutaisen pellon reunaan... Sen jälkeen tarkistettiinkin kännykän kartasta, missä oikein seikkailtiin ja minne pitikään mennä. Pari kilsaa tuli lisälenkkiä tästä harhailusta.\nPäästiin sen jälkeen sitten jo perille kohteeseen. Koskessa virtasi vesi varsin reippaasti. Olihan siitä pari kuvaa pakko ottaa turistina ;) Tytille tämä oli eka kerta Nautelankoskella, minä olen joskus nuorempana käynyt ihastelemassa koskea ja piipahtanut museossakin.\nPyöräretken kohokohta oli tietenkin evästauko vanhan aitan kuistilla. Lämmiteltiin hetki teen äärellä ja sitten lähdettiin taas polkemaan takaisinpäin. Tulomatkalla pyöräiltiin hieman eri reittiä kuin mennessä, ja kierrettiin Liedon keskustan kautta. Kotia kohti matka tuntui paljon kevyemmältä, ja keskustelukin kulki sujuvammin kun ei tarvinnut niin paljon puuskuttaa.\nYhteensä pyöräretkellä matkaa taittui noin 28 kilometriä ja aikaa kului evästauon kera noin kaksi ja puoli tuntia.\nKotona otin pienen huilitauon sohvalla pötkötellen, minkä jälkeen jalat oli varsin pökkelöt. Illan ratsastuksissa tai seuraavana päivänäkään ei onneksi ollut pahemmin lihakset jumissä.\nKaiken kaikkiaan pyöräilystä jäi hyvä mieli :) Omassa kunnossa on vielä paljon parantamista, niin kestävyyden kuin lihaksien suhteeen. Lämpimämpänä päivänä olisi tietty ollut vielä mukavampaa reissailla, mutta kiva retki saatiin nytkin tehtyä. Yksin pyöräillessä musiikki voisi olla tarpeen!\nOman pyörän puuttuessa lainasin tälle retkelle siskoni Nellin pyörää. Tarkoituksena olisi kuitenkin lähiaikoina hankkia myös oma polkupyörä ja polkaista työmatkat sillä. Ainakin aurinkoisella kelillä ;)\nPyöräilyn plussat ja miinukset:\n+ hyvää reisitreeniä\n+ aerobista liikuntaa = kunto kasvaa\n+ tehokkuutta pystyy säätelemään oman jaksamisen mukaan\n- tällä reissulla jäätyi sormet ja varpaat\nAiemmin julkaistut lajihaasteet: tammikuun luistelu, helmikuun salitreeni ja maaliskuun SuperPark.\nLähettänyt Green eventer klo 23:47\nAnonyymi 25. huhtikuuta 2017 klo 6.50\nMissä oot töissä/mitä teet työksesi? :)\nGreen eventer 25. huhtikuuta 2017 klo 9.58\nTeen toimistohommia, myyntiä ja markkinointia eräässä maahantuontiyrityksessä\nManeesista suoraan ulkokisoihin


59-vuotias matematiikanopettaja Olavi Heino yllättää monet: tankotanssii maailman huipulla – katso huikea kuva | Paikalliset | Mäntsälän Uutiset\nPaikalliset 10.12.2019 7:25\n59-vuotias matematiikanopettaja Olavi Heino yllättää monet: tankotanssii maailman huipulla – katso huikea kuva\nParhaimmillaan esiintyessä muodostaa vuorovaikutussuhteen katsojiin tai tuomareihinm, kertoo Olavi Heino Annukka Vakkuri\nMikä saa miehen vielä 59-vuotiaana kiemurtelemaan tankoa pitkin arvostelutuomareiden ja yleisön edessä? Sen taatusti tietää tankotanssija Olavi Heino, 59.\n– Tankotanssissa kehittyy koko ajan. Esiintyessä tuntuu kuin olisi omassa maailmassa ja jokainen esitys on ainutkertainen. Parhaimmillaan tanssija muodostaa vuorovaikutussuhteen yleisöön ja tuomareihin. Tanssimalla kerron aina jonkun tarinan, sanoo matemaattisten aineiden opettajana työskentelevä Heino.\nKuusi vuotta sitten 53-vuotiaana, poikkeuksellisen vanhana, tankotanssin aloittanut Heino on menestynyt kilpailuissa hienosti.\nHän on voittanut kolme maailmanmestaruutta ja yhden MM-pronssin 50-vuotiaiden Sport-sarjassa sekä MM-pronssin Art-sarjassa.\nLisäksi hän on saavuttanut Euroopan mestaruuden ja SM-mitaleja.\nViimeisimmän mitalin Heino tanssi viikko sitten Hämeenlinnassa. James Bondia esittänyt Heino sijoittui kolmanneksi Sportin MM-kilpailujen 50-vuotiaiden sarjassa.\n– Olen tyytyväinen. Valmistautuminen sujui hyvin ja sain kovat pisteet. Italialainen naispuolinen arvostelutuomari tykkää tyylistäni. Hän halaa minua aina kilpailun jälkeen, Heino paljastaa.\nKullan vei Sveitsin Benoit Imesch ja hopean Filippiinejä edustava Kanadassa asuva Jimmy Jimenez Heinon harjoituskaveri lohjalainen Meri-Tuuli Roihankorpi-Sirviö kilpaili 40-vuotiaissa naisissa, mutta ei päässyt 10 parhaan joukkoon. Heinon sarjassa oli vain kolme osanottajaa.\n– Odotin mukaan vielä yhtä japanilaista ja kanadalaista.\nSportissa tanssijan pitää ilmoittaa etukäteen kymmenen liikettä, jotka aikoo tehdä. Artissa ei tarvitse kertoa liikkeitä etukäteen ja asu on vapaampi kuin Sportissa. Artissa saa myös käyttää rekvisiittoja esityksen tehostamiseen.\n– Art on meikäläisen juttu enemmän kuin Sport. Artissa saa esiintyä vapaammin. Olen esittänyt Art-kisoissa muun muassa ”Lentäjän poikaa” lentäjän takki päällä ja lentäjän lakki päässä, Heino kertoo.\nHeino harjoittelee tankotanssia 2-3 kertaa viikossa. Häntä valmentaa Paula Kotilainen\n– Harrastan myös ilmajoogaa, venyttelyä, lavatansseja, telinevoimistelua, potkupyöräilyä ja suunnistusta. Juoksemisen jouduin lopettamaan polvivammojen takia, Heino kertoo.\nTankotanssi on hyvää vastapainoa opettajan työlle.\n– Koko vartalo saa treeniä ihan huomaamatta. Tankotanssi tekee hyvää myös pääkopalle ja arkihuolet unohtuvat.\nHeino haluaisi osallistua ensi kesänä kahteen Art-kilpailuun, joista ensimmäinen pidetään Kanadassa ja toinen Helsingissä Savoy-teatterissa.\nHeino täyttää ensi vuonna 60 vuotta. Hänen tavoitteenaan oli juosta silloin New Yorkin maraton.\n– Se ei enää onnistu, mutta voisin kokeilla vaikka uimahyppyjä Filippiineillä, Heino naurahtaa.\nHeinon haastattelun julkaisi ensimmäisenä sanomalehti Länsi-Uusimaa.\nKeusote: Koronavirusepidemia edelleen kiihtymässä – suosituksia ja rajoituksia tiukennetaan tästä päivästä lukien\nKäsityöginiä Mäntsälästä – taustalla nimekkäät kirjailijat\nHyvä Joulumieli -lahjakortit luovutettiin – apua luvassa 90 mäntsäläläiselle perheelle\nJumalanpalvelukset siirtyvät taas etäyhteyksiin – seurakunta peruu kaikki sisätapahtumat\nJouluseimen avaus kirkonmäellä – kulkueita ei järjestetä\nTieto koronarajoituksista loppuviikolla\nKoronatartuntoja juhlista, ryhmäharrastuksista ja tuttavapiiristä – 17 uutta, varmistettua tapausta Keski-Uudellamaalla\nVuorokaudessa 13 uutta koronatapausta Keski-Uudellamaalla – Keusote huolissaan: "Tartuntojen ilmaantuvuusluku on lähes kolminkertaistunut"


02.11.2007, 21:43 #1\nAamulehden lyhentämätön uutinen asiasta:\nAlunperin kirjoittanut Aamulehti 2.11.2007\nTampere aikoo kilpailuttaa aluksi kuuden bussin ajot\n02.11. - 21:51 (Luotu: 21:51)\nJoukkoliikenne: Sdp:n ryhmänjohtaja haraa puolueen apulaispormestarin hyväksymää suunnitelmaa vastaan.\nKiista Tampereen kaupungin parin bussilinjan ulkoistamisesta saattaa nousta riidanaiheeksi valtuustoryhmien budjettineuvotteluissa sunnuntaina. Riita voi repiä demariryhmän sisäisiä välejä,\nSdp:n valtuustoryhmän puheenjohtaja Pauli Ruoholahti haluaisi pitää bussilinjat TKL:llä. Hänen vähimmäisvaatimuksensa on se, että jos kilpailutukseen mennään, niin TKL saisi osallistua kilpailutukseen.\nDemarien kunnallisjärjestön mielestä linjakohtainen kilpailutus nakertaa TKL:n toimintakokonaisuutta.\nYhdyskuntalautakunta on kuitenkin jo viime keväänä yksimielisesti hyväksynyt hankintasuunnitelman, johon kuuluu kilpailutuskierros sekä vuonna 2008 ja 2009. Lautakunnan puheenjohtajana myös sdp:n apulaispormestari Tarja Jokinen on sen hyväksynyt.\n- Ruoholahti voisi kysellä asiasta oman ryhmänsä apulaispormestarilta, piikittelee kokoomuksen valtuustoryhmän varapuheenjohtaja Miikka Seppälä.\nAamulehti ei tavoittanut Jokista perjantaina kommentoimaan tilannetta.\nUlkoistamista pienissä erissä\nJoukkoliikennepäällikkö Mika Periviidan mukaan bussilinjojen kilpailuttaminen tapahtuu kahdessa pienessä erässä. Kumpikin vastaa noin kuuden bussin kalustotarvetta. TKL ajaa vuorojaan nykyisin noin 130 bussilla.\nEnsi vuonna kilpailutetaan joko linja 15 (Keskustori-Kaukajärvi ) tai linjat 7 (Keskustori-Sarankulma) ja 27 (Takahuhti-Ryydynpohja). Yksityiset pääsisivät ajamaan näitä kilpailutettavia vuoroja elokuussa 2008.\nKilpailuttamisen pääsääntönä Tampereella on se, ettei kaupungin oma tuotanto yleensä osallistu kilpailutuksiin yksityisten kanssa. Periviidan mukaan niin tehdään nytkin.\nVasta yhtä linjaa ajaa yksityinen\nTampereen kaupungin bussilinjoista on tähän mennessä hankittu yksityiseltä liikennöitsijältä vain yksi. Atro Vuolle ajaa Kaupin sairaalan, keskustan ja Hatanpään sairaalan välistä linjaa 32 pikkubusseilla. Sen linjan kilpailutukseen TKL ei olisi voinut edes osallistua, koska sillä ei ole sopivaa kalustoa.\nBussivuorojen kilpailutus käy kaupungin budjettikirjasta ilmi vain taulukosta, jossa kuvataan TKL:n markkinaosuuden laskemista muutamalla prosentilla tulevina vuosina.\nValtuustoryhmien puheenjohtajat kokoontuvat ratkaiseviin budjettineuvotteluin sunnuntai-iltana. Kaupunginhallitus päättää kaupunginvaltuustolle annettavasta budjettiesityksestä maanantaina. Tavoitteena on ollut aiemmasta käytännöstä poiketen se, että ryhmien sopimat budjettilisäykset tehtäisiin valtaosin jo kaupunginhallituksessa.\nLyhyesti: kuuden linja-auton ajot, joko linja 15 sellaisenaan tai sitten linjat 7 ja 27.\nja seiskahan on nykyisellään katastrofi ruuhka-ajan ulkopuolella.\nEi juuri lainkaan matkustajia ja jono-ajoa ykkösen kanssa. Kyllähän se täytyisi palauttaa Satakunnankadulle - mites olis Sarankulma- Postitalo Hämeenpuiston ja Satakunnankadun kautta. Tulisi Tampella ja Finlayson edes palvelluksi. Ja Postitalo on perinteinen päättäripaikka. Kolmekakkonenkin voisi sitten kulkea ajallaan ja saada muitakin matkustajia kuin liikuntarajoitteisia vanhuksia ( tulijoita olisi , mutta kun ei mahdu)\nKeskustorilla seisoo parhaimmillaan 5-7 autoa yhdellä pysäkillä, johon vielä maaseutuvakkareiden pitäisi tulla. Pientä järkeilyä hei suunnittelijat ja hieman laajemmalla katseella kuin oman MUTU:n perusteella.\n03.11.2007, 01:38 #3\nKuinkahan vaikeaa kilpailutuksen myötä on tehdä muutoksia aikatauluihin ja reitteihin kesken sopimuskauden? Ainoa seikka mikä minua tässä huolettaa on, että tehdään 5-7 vuoden sopimuksia ja saman suunnan linjat päätyvät kilpailutukseen jokainen eri vuosittaiskierroksella, mikä saattaa johtaa linjastosuunnittelussa tehottomuuteen, kun uusien linjojen päitä ei voidakaan vapaasti yhdistää vanhojen kanssa tai reittejä eri linjojen välillä sotkea. Toivottavasti neuvotteluvaraa liikennöinnin lisäämiseksi tai muuttamiseksi kesken kauden osataan jättää.\nViimeisin muokkaaja Razer; 03.11.2007 kello 02:24.\n03.11.2007, 07:41 #4\nKuinkahan vaikeaa kilpailutuksen myötä on tehdä muutoksia aikatauluihin ja reitteihin kesken sopimuskauden?\nEn tiedä mitä Tampereella on ajateltu sovittavan, mutta usein liikennöintisopimuksissa on määritelty kuinka paljon kyseisen kohteen suorite saa muuttua sopimuskauden ja/tai vuoden aikana. YTV-alueella on muistaakseni saanut muuttaa suoritetta enintään 10 % vuodessa ja 20 % sopimuskauden aikana. Tästä syystä isot kohteet ovat tilaajan kannalta usein mielekkäämpiä kuin pienet muutaman auton kohteet, koska isoissa kohteissa on yksittäisen linjan kohdalla enemmän pelivaraa.\nTKL "häviää" tämän kisan automaattisesti, koska se ei kaupungin periaatteen mukaisesti osallistua kisaan.\nEn pidä tätä hyvänä. Tarjouskisasta TKL saisi kokemusta siitä, millä hintaa vuoroja muut ajavat. Samalla ulkopuoliset näkisivät, mikä on TKL:n kilpailukyky.\nLinja 15 (tai 7 + 27) jälkeen lienee vuorossa Vuoreksen liikenteen kilpailuttaminen. Ja siitä vähitellen täyteen kilpailuttamiseen. Näen että TKL:llä on hyvät mahdollisuudet menestyä tässä kisassa.\n03.11.2007, 10:13 #6\nNäistä kahdesta vaihtoehdosta kilpailuttaisin mielummin linjan 15. Se on sikäli selkeä kohde, että sille en povaisi suuria muutoksia lähivuosina. Kuudella autolla voidaan siis suhteellisen varmasti ajella samaa reittiä seuraavat 5 vuotta.\n7 ja 27 puolestaan eivät välttämättä ole yhtä pysyviä linjoja kuin 15. Jo nyt toivoisin 27:lle pari lisäautoa Sammonkadun porrastusten takia.\nOn toki hassua että tällaiseen ratkaisuun on päädytty, eikä esim. sellaisia linjoja kuin 31 tai 39 lähdetä kilpailuttamaan.\nJoka tapauksessa nyt voimme ensimmäistä kertaa kunnolla spekuloida, mikä liikennöitsijä korjaa potin tässä ensimmäisessä kohteessa, oli se mikä hyvänsä. Ainakin itse uskon, että eniten kiinnostusta tähän löytyy Veolialta ja pidän sen voittoa melko selvänä jo tässä vaiheessa.\n05.11.2007, 18:56 #7\nMiksi Tampereella on noin että "Kilpailuttamisen pääsääntönä Tampereella on se, ettei kaupungin oma tuotanto yleensä osallistu kilpailutuksiin yksityisten kanssa. Periviidan mukaan niin tehdään nytkin" ?\nSiihen on varmaan joku ihan hyvä syy, mutta mikä se mahtaa olla?\nMitä sille aikaisemmin asiaa hoitaneelle väelle ja kalustolle tapahtuu tämän toiminnan mukaan, onko se ajateltu siirtää kilpailun voittajalle "jättipottina" vai kuinka?\n05.11.2007, 19:33 #8\nKoska nyt ollaan kilpailuttamassa vain kuuden auton ajoja, ei tälläisiä vaikeita asioita tarvitse vielä miettiä. Kunhan kilpailutus laajenee, voi asiasta nousta isokin poliittinen vääntö. TKL:n alasajoa ei varmastikaan niellä kaikissa piireissä suosiolla. Poliittisena kompromissina voidaan sitten sopia, että TKL saakin jossakin vaiheessa alkaa osallistua kilpailutuksiin tai sitten Turun tyyliin osa liikenteestä jätetään kilpailuttamatta. Jos TKL:n alasajoon päädytään, voi yksi mahdollisuus olla TKL:n yhtiöittäminen ja myynti jollekin yksityiselle.\nKilpailutuksessa todennäköisesti edellytetään, että liikenteen voittanut liikennöitsijä palkkaa hävinneen liikennöitsijän mahdollisesti irtisanomat kuljettajat. Näin pienessä kilpailutuksessa irtisanomisia tuskin tulee, koska vaihtuvuutta on muutenkin sen verran. Kalustolle tuskin tulee mitään lunastuspakkoa, vaan hävinnyt liikennöitsijä joutuu sitten myymään ylimääräistä kalustoaan.\n05.11.2007, 23:10 #9\nOlen sattuneesta syystä kulkenut viime aikoina paljon tällä nyt kilpailetulla kolmekakkosella- ja voi hyvää päivää yhden liki vakikuskin osalta. Lukee ääneen lähtöajoista piittamattaa päivän iltapäivälehtiä matkustajille.Suurin osa jo nuo samata lehdet lukenut ja kulkee näitä pieniä siirtymiä juuri ajansäästön vuoksi, kun kerran kausilippu tms. on.\nTänäänkin myöhästyin yhdestä kokouksia 6 minuuttia siksi, että kuski lähti juurikin tuon ajan myöhässä pysäkiltä lukiessaan kolmelle matkustajalle ääneen noituen Ilta-Sanomien uutista Urpo Leppäsen ja muiden tulevista velan anteeksiannoista.\nTämän takiako kilpailutetaan....\n06.11.2007, 07:42 #10\nTämän päivän Aamulehti taas kertoo toisin kuin viikonlopun, eli TKL saisi sittenkin osallistua kisaan:\nAlunperin kirjoittanut Aamulehti 6.11.2007 sivu A8\nKaupunginhallituksen päättämistä yhteensä 1,5 miljoonan euron budjettilisäyksistä suurin potti, 450000 euroa menee TKL:n bussivuorojen lisäämiseen.\n- Määrärahalla voidaan lisätä ruuhka- ja koululaisvuoroja. Lisäksi voidaan harkita Atalan ja Hermian välisen suoran linjan perustamista, iloitsee joukkoliikennepäällikkö Mika Periviita\nLisäksi päätettiin että TKL:n annetaan osallistua kisaan, kun sen linjoja aletaan vähitellen pienissä erissä kilpailuttaa. Lippujen hinnat pysyvät ennallaan.\n06.11.2007, 09:48 #11\n450 000 on muuten mukavankokoinen summa rahaa.\nVaikuttaisi siltä, että jos TKL voittaisi tuon kilpailuun menevän kohteen, kalustoa ei menisi poistoon kovinkaan montaa kun autoja tarvitaan enemmän. Noilla -93 vuoden autoilla kun voitaisiin vielä seuraavakin talvikausi ajella.\nEnsi vuonna uutta kalustoa on TKL:lle tulossa noin 10 auton verran. Onkin hyvä kysymys, vaaditaanko tähän kilpailuun menevään kohteeseen erikseen uutta kalustoa, vai voiko TKL kilpailuun lähtiessään tarjota tähän kohteeseen kenties ensi vuoden uutuuksiaan? Sellainen tuntuisi hieman oudoksuttavalta ja kilpailua vääristävältä seikalta.\n06.11.2007, 10:10 #12\nOnkin hyvä kysymys, vaaditaanko tähän kilpailuun menevään kohteeseen erikseen uutta kalustoa, vai voiko TKL kilpailuun lähtiessään tarjota tähän kohteeseen kenties ensi vuoden uutuuksiaan? Sellainen tuntuisi hieman oudoksuttavalta ja kilpailua vääristävältä seikalta.\nOnhan Tampereella myös muilla merkittävillä toimijoilla uutta/uudehkoa kalustoa kilpailukohteisiin tarjottavaksi. Esimerkiksi Länsilinjat hankki juuri pari uutta Volvo 8700LE:tä, jotka alittavat Euro 5 -päästönormit. Linjaliikennelupavuorothan voi ajaa vaikka vuosimallin 1986 laatikko-Wiimoilla...\nSamalla kaavalla kalustotilanne edistyi pääkaupunkiseudulla ja Turussa kilpailutuksen edetessä. Ensimmäisillä kierroksilla yritykset pystyivät sijoittamaan uusia ja uudehkoja autojaan kilpailutetuille linjoille kun samaan aikaan vielä kilpailuttamattomia linjoja saatettiin ajaa ties millä raadoilla.\nEsimerkiksi HKL-Bussiliikenne ajoi kevääseen 2002 asti linjojen 18, 65A ja 66A liikenteestä suurimman osan 80-luvun nivelbusseilla niin arkena kuin pyhänä. Samoihin aikoihin kilpailutetuille seutulinjoille hankittiin uusia matalalattiabusseja jopa ruuhkavuoroille.\nNyttemmin kun kaikki linjat on kilpailutettu on tilanne se, että kaikilla linjoilla on voimassa suunnilleen samanlaiset vaatimukset koskien ikää ja muita laatutekijöitä.\n06.11.2007, 19:12 #13\nToivottavasti ainoa vaikuttava asia ei ole hinta. Kyllä täytyy tarjottava kalusto pisteyttää myös. En ota kantaa, millainen malli olisi sopivin. Jos vain hinta ratkaisee, niin Veolia vie voiton. Uskoisin, että vähintään vaaditaan matalalattia-busseja ja jonkinlainen ikärajakin tulee takuulla. (15 v?)\nViimeisin muokkaaja vko; 08.11.2007 kello 18:14. Syy: turhat rivinvaihdot poistettu\n06.11.2007, 23:46 #14\nToivottavasti ainoa vaikuttava asia ei ole hinta. Jonkinlainen ikäraja tulee takuulla (15 v?).\nKalustopisteytykseen otetaan varmasti pitkälti mallia pääkaupunkiseudulta, osuuden ollen kokonaispotista siten muutaman kymmenen prosentin luokkaa. Vaikuttavina tekijöinä mm. istuinmäärä- ja väljyys sekä melu- ja päästöhaitat. Matalalattiaisuutta ja ikää pitäisin ensikilpailutuksessa ihan kiinteinä arvoina. Ainakaan yli viiden vuoden ikäistä vakiokalustoa en linjaliikenteeseen näe järkevänä hyväksyä. Varsinkin, kun näitä autoja löytyy nykyisellään kaikilta liikennöitsijöiltä paitsi Veolialta, jonka pääomat kyllä tunnetaan.\n07.11.2007, 20:09 #15\nNo eikai viisi vuotta mikään raja ole?? Suurin sallittu ikä esim 15v, ja joku keski-ikä vaatimus - tai tarjouksessa luvattu vaatimukset ylittävä kalusto. Lisäksi varmaan määritellään ovi järjestys ( myös takaovi), lastenvaunutilan koko, päästöt, linjakilvet jne. Kuljettajien rikkeistä tehdään varmaan samanlainen sanktiolista, kuin Turussa!


Kaikki on: Haaste: 21 päivää valittamatta, päivä 9\nPäiviä takana: 9\nMulla on ollu tosi huono viikko. Tosi huono. Tää haaste on siks ollut tosi, no, haasteellinen.\nMulla oli tosi paha PMS (elisiis menkat tekee mut hulluks) ja empatiakyky on noin nolla. Joskus tuntuu että jos avaan suuni, se on miinus nolla. Oon ollu tällä viikolla tosi paljon hiljaa ja sanomatta mitään, koska pelkään, että jos avaan suuni, sielt tulee ulos jotain epäkivaa. Että sieltä tulee ulos jotain semmosta kuin etteks te osaa muuta kun valittaa en jaksa ei jumalauta tätä.\nYlläoleva lainaus on auttanu. Se auttaa mua yleensäkin aika paljon, ilman haastettakin. Kaikilla on vaikeeta ja kaikilla on omat ongelmansa, joten mun tehtävä on olla lempeä, jakaa lempeyttä. Lisäks oon noudattanu Rumpalin neuvoa: jos ei oo mitään kivaa sanottavaa, älä sano mitään.\nOon huomannu, et kaikista valituksista voi vääntää vitsin. Sitten se asia kääntyy hauskaks ja nauretaan ja se valittaminen jotenkin lakkaa. Oon myös miettiny, alkaakohan muita jo ottaa aivoon se, että keksin koko ajan pikkuhauskoja vitsejä kaikista aiheista. Uskon kyllä, että ihmisen pitää myös antaa valittaa, ja kyllä itseltä palais hermot jos toinen veistelis vitsejä koko ajan kun yritän purkaa. Siks oon myös yrittänyt kuunnella ja löytää hyvät puolet sen sijaan, että voivottelisin.\nOon myös huomannut, että kehotan toimintaan. Oon huomannu sen, etten aina jaksa olla vaan tukena ja rohkaista, vaan käsken ihan suoraan tehdä asioille jotain. Oon miettinyt sitä, mikä on mun aika ja paikka käskeä tekemään jotain ja onko siitä hyötyä. Miks joku tekis jotain vaan siks, että musta se on hyvä idea?\nVälillä vaan unohdan koko haasteen siks, että mun tekee mieli valittaa. Voi kun tekeekin mieli. Se on niin ihanaa, se uhrina nyyhkiminen josta aiemmin oon kirjottanu tääl monesti. Varsinkin kun tuntee, että ansaitsee sen. Ansaitsee sen kurjana olemisen ja voivottelun. Aika hölmöä oikeestaan: miten ja mitä voi ansaita niin että haluaa palkinnoks tuntea olonsa kurjaks? Tai siis: miks haluaa lohduttaa itseään niin että oikein pyörii kaikissa ongelmissaan, mitä itsensä lohduttamista se on?\nKun huomaan että valitan, mua hävettää. Lähinnä siks, että on tää haaste, ja myös siks, etten haluais olla sellainen. Vinkuja. Vaikeroija. Pyöriskelijä. Kuitenkin tällä viikolla oon ollut. Sit en lopeta sitä, vaikka nolottaakin. Koska haluun vaan päästä sanomaan ai että haluankin.\nMun yks ystävä, joka on käynyt lukemassa tätä blogia, sanoi, että sitä harmittaa tää haaste, koska mun valittaminen on rakentavaa ja en siks sais lopettaa sitä. Siitä tuli hyvä mieli. Se sai mut ajattelemaan sitä, ettei kaikki valittaminen oo pahasta. Että voi myös rakentaa, vaikka valittaakin. Tai huomata jotain uutta.\nMistä kertoo: Haaste, Viha\nJessica 16. helmikuuta 2012 klo 20.50\nEn tiiä, mut mä mestarivalittaja oon ainaki välillä ihan kiitollinen et sanot miten vois toimia. Jos ei muuten niin se mykistää sen oman pyöriskelyn. En välttis tykkää siitä fiiliksestä mikä siitä yleensä seuraa, et "okei nyt mä oon iso ja vastuullinen ja AIKUINEN ja elän elämäni päivästä toiseen enkä oikeesti tee pikkujutusta isoa" mut oon aina tavattoman kiitollinen et saan asioihin jotain tolkkua. Kun saan järkeä siihen mukaan. Kun joku tavallaan ilmasee et "hei maailma pyörii nyt ihan oikeesti", ja sitten rupee ajatteleen et niin pyöriikin. Se on ihan jees.\nSä oot tosi hyvin tasapainossa tän kanssa. Annat purkaa ja purat itsekkin mut välillä sitten herätään realismiin. Kyl se siitä.\nKaikki on 17. helmikuuta 2012 klo 11.07\nKiitos tasapainosta. Aina ei tunnu silt.\nMaailma kyllä omituisesti vaan jatkaa pyöriskelyään, vaik itse pyöriskelis missä suossa. Se on aika helpottavaa. :3


BRAVOO x NAPA: Tuotelanseeraus Ornamon Design Joulu 2017 -tapahtumassa! - Napa Agency\nJännittäviä yhteistyöuutisia! Napa Agency & Muototalo Bravoo yhdistävät voimansa ja tuovat markkinoille aivan uudenlaisen tuotteen! BRAVOO x NAPA -yhteistyö avaa kuluttajille erityisen tilaisuuden hankkia kotiinsa tai lahjaksi uniikkeja, suomalaisen huippukuvituksen ja huippumuotoilun yhdistäviä tuotteita! Tuotteet saavat ensiesittelynsä Kaapelitehtaalla järjestettävässä Ornamon Design Joulu -tapahtumassa 1.–3.12.2017!\nBRAVOO x NAPA -yhteistyön tuloksena syntyivät kauniit, kekseliäästi muotoillut arjen käyttöesineet jotka saavat sähäkkyyttä Napalaisten raikkaiden kuvitusten avulla. Vielä enemmän erityisiä näistä tuotteista tekee se, että ne on suunniteltu & valmistettu Suomessa materiaalitehokkaasti hukka-ainesta minimoiden. Valmiit tuotteet tulevat Vallilasta, ja ne on tehty FSC-sertifioidusta koivuvanerista. Puupinta on sileä & kestävä, tuotteet pärjäävät hyvin kuuman pannun alla ja sietävät myös kevyttä vesipesua.\nYhteistyökumppanimme Muototalo Bravoo hallitsee esineviestinnän – yrityksellä on taito tuottaa mieleenpainuvia ja elämyksellisiä tuoteideoita ja toteuttaa niistä esineitä, joilla on kiinnostava tarina kerrottavanaan. Bravoon palveluja ovat käyttäneet niin Ateneum, Haltia, Musiikkitalo, kuin Ulkoministeriökin.\nTuotteiden muodon takaa löytyvät Bravoon osaavat kädet ja tuotteiden hilpeistä kuvituksista vastaavat Napan superupeat kuvittajat Ilona Partanen, Kati Närhi, Riku Ounaslehto, Jenna Kunnas ja Kati Rapia! Kuvituksissa näkyy kotoisaa talomaisemaa, vedenalaista kauneutta, pääsiässaaren patsaspäitä, kasviaiheita ja sympaattista väkeä. Leikkuulaudan yhtenä kuvituksena nähdään myös ”Käsi Keittiössä” -kirjasta tuttu Käsi, joka opastaa tattipastan tekoon!\nAinutlaatuiset tuotteet lanseerataan tunnelmallisessa Ornamon Design Joulu 2017 –tapahtumassa. Uudenlaisen muotoilu- & kuvitustuotteen julkistus on herättänyt kiinostusta myös lehdistössä: kaupunginosalehti Kamppi-Eira uutisoi (s.7) Ornamon myyjäisistä, sekä niihin osallistuvien alueen yritysten tuotteista.\nBRAVOO x NAPA –tuotesarjan kolme ensimmäistä tuotetta ovat puiset SUKU-henkarit, LEVY-leikkuulauta, sekä monikäyttöiset, sisäkkäin asettuvat aluset – joille julkistuksen yhteydessä haetaan nimeä! Tapahtumassa starttaavassa kilpailussa osuvamman tuotenimen keksijälle on luvassa tuotepalkinto! Viikonlopun jälkeen kilpailu jatkuu sosiaalisessa mediassa, pidä siis silmällä Napan Instagramia ja Facebookia.\nOrnamon Design Joulu on Teollisuustaiteen Liitto Ornamon jokavuotinen tapahtuma Helsingin Kaapelitehtaalla. Tapahtumassa voi ostaa kotimaisia käsityön ja designin huipputuotteita suoraan valmistajilta. Seuraa tapahtumaa Facebookissa & Instagramissa.\nOrnamo Design Joulu 2017\nPe klo 15-19\nValokuvat: Enna Eloranta / Muototalo Bravoo\nIlona PartanenJenna KunnasKati NärhiKati RapiaRiku Ounaslehto


SAK:n puheenjohtaja Jarkko Eloranta edustajistossa: Työllisyyttä ei pidä hoitaa lyömällä lyötyä | SAK\nUutinen Työelämä Edustajisto Työttömyysturva Työllisyys Tiedotteet\nPuheenjohtaja Jarkko Eloranta SAK:n edustajiston kokouksessa Paasitornissa.\n– Suomalaisen työttömän arki on karu. Moni työtön elää toimeentulon rajoilla. Suurimmalla osalla ansiopäivärahan saajista veron jälkeen käteen jää noin tuhat euroa. Monella SAK:laisella jopa alle tuon. Silti hallitukset väristä riippumatta nakertavat kerta toisensa jälkeen työttömyysturvaa. Ajatuksena lienee, että työttömät ovat laiskoja sohvaperunoita. Ja he lähtevät töihin vain, kun heidän tilannettaan riittävästi kiristetään. Tosiasiassa toimeentulon riittävyyden kanssa kamppailevat haluavat työllistyä. Tyypillisesti ansiopäivärahan saajien työttömyys kestää alle kuusi kuukautta.\nJarkko Eloranta käytti työttömyysturvan heikentämisestä esimerkkinä nykyhallituksen ehdotusta työssäoloehdon euroistamisesta. SAK on kannattanut työttömyysturvan työssäoloehdon kehittämistä ja yhä useamman työttömän pääsyä ansiosidonnaiselle työttömyysturvalle. Elorannan mukaan nyt euroistamisessa on kuitenkin kyse säästötoimenpiteestä eli heikennetään pienituloisempien palkansaajien turvaa.\n– SAK on jo aiemmin vaatinut, ettei muutos saa johtaa matalapalkkaisilla aloilla työskentelevien työntekijöiden työttömyysturvan heikentymiseen. Nyt näin uhkaa käydä. Valmisteilla olevaa mallia on vielä mahdollista korjata, mutta tähän saakka korjausehdotuksemme ovat kaikuneet kuuroille korville. Vetoan hallitukseen, ettei nyt lyötäisi lyötyä.\n– Työvoimaa tarvitsevan kannattaa huolehtia maineestaan työnantajana ja tarjota laadukasta työtä. Toisaalta työnantaja voi jo hakuprosessillaan helpottaa tilannetta. Työnhaku näyttäytyy työhakijoille hankalana prosessina. Työpaikkailmoitukset ovat epäselviä tai niissä esitetyt vaatimukset ovat niin korkeita, etteivät vastaa itse työtä. Jos tehtävä ei vaadi esimerkiksi korkeaa digitaalista osaamista, videotervehdyksen tekemistä tai täydellistä suomen kielen taitoa, ei niitä pidä hakemuksessakaan vaatia, puheenjohtaja Jarkko Eloranta totesi.\nKaikille parempi työelämä\nSAK:n tavoitteena on, että jokainen voi Suomessa tehdä työtään turvallisessa ja terveellisessä työympäristössä, ilman kiusaamista, ilman hyväksikäyttöä. Siihen kuuluu myös, että palkat maksetaan sovitusti, tauot pidetään ja työntekijöitä kuunnellaan ja arvostetaan ja heidän näkemyksillään on arvoa.\nEloranta muistutti puheessaan median esiin nostamista tapauksista: nepalilaiset kokit, närpiöläiset tomaatinpoimijat, pikaruokaravintoloiden nuoret asiakaspalvelijat ja kahvilaketjujen baristat, rakentajat ja hitsarit Itä-Euroopasta. Tavallisesti räikeimmät tapaukset löytyvät työpaikoilta, joissa ei ole valittu henkilöstön edustajaa.\n– Liian moni työtä tekevä kärsii sopimusten ja määräysten noudattamatta jättämisestä ja liian moni työnantaja taas hyötyy siitä. Läheskään aina ei ole kyse siitä, etteikö työnantajalla olisi tietoa ja taloutta hoitaa asioita kunnolla. Usein on kyse välinpitämättömyydestä tai silkasta ahneudesta.\nPuheenjohtaja Jarkko Eloranta toteaa, että lainsäädäntöön tarvitaan järeämpiä pykäliä työntekijöiden turvaksi ja edunvalvonnan tehostamiseksi. Hän vaatii, että tulevaisuudessa työehtosopimusten yleissitovuus ei riipu enää pelkästään työnantajan järjestäytymisestä. Ja jotta sopimusten valvonta on mahdollista, on luottamusmiesten asemaa lainsäädännössä vahvistettava. Luottamusmies on tunnustettava aina työnantajan toimesta, kun työpaikalla on luottamusmies valittu.\nJarkko Elorannan puhe SAK:n edustajiston kokouksessa 19.5.2022\nSAK:n edustajiston kokouksen aikataulu\nSeuraa edustajiston kokousta suorana Youtubessa


1: 21 pm\nEnsimmäiselle Masters-turnaukselle on valittu muoto Euroopan, IVY-maiden ja Turkin alueilla.\nKuukausien ajan kyseenalaisten turnausmuotojen ja lähetettyjen otteluiden puuttumisen jälkeen Riot Games on ilmoittanut virallisen muodon Euroopan alueellisille Masters-turnauksille.\nSuurimmat tapahtumat ovat ryhmävaihe playoff-muotoon, jossa kaksi ryhmää kaksinkertaisen eliminoinnin muodossa ja pudotuspelit myös kaksinkertaisen eliminoinnin muodossa.\nVCT Europe, Turkey ja CIS Masters -muoto on ilmoitettu.\n🔹 Päivämäärät: 12.-21\n🔹 Kaksi GSL-ryhmää neljän joukkueen yksittäiseen eliminointiin\nMatches Kaikki ottelut ovat Bo3 (Grand Finals are Bo5)\nPrize 300,000 XNUMX dollarin kokonaispalkintopotti\n- Liquipedia VALORANT (@LiquipediaVAL) Maaliskuussa 3, 2021\nKaikki ottelut ovat parhaita kolmesta lukuun ottamatta suurta finaalia, joka on paras viisi viidestä. Kolmen turnauksen yhdistetty palkintopotti on 300,000 XNUMX dollaria. Jokainen tapahtuman paikka antaa myös pisteitä jokaiselle osallistuvalle joukkueelle.\nAlimmalle sijalle sijoittuneet joukkueet saavat 10 pistettä ja turnauksen voittaja 100.\nEurooppalaisten tiedostomuotojen historia\nValorant Champions Tourilla ja monilla muilla Euroopan korkean profiilin turnaussarjoilla on ollut mielenkiintoisia muotoja ennen tätä Masters-ilmoitusta. Euroopan, IVY-maiden ja Turkin nykyinen järjestelmä on yhden karsinnan avoin karsinta, jossa jokainen haarukka huipentuu lopulliseen karsintakilpailuun.\nVaikka joukkueet pääsevätkin päätapahtumaan, he ovat edelleen erillisissä ryhmissä, jotka kohtaavat vasta tässä Masters-turnauksessa. Monia karsintatapahtumia ei myöskään suoratoisteta, mikä on jyrkässä vertailussa muihin alueisiin, kuten Pohjois-Amerikkaan, joissa on satoja otteluita suoratoistona kaksinkertaisen eliminoinnin turnausmuodon ansiosta.\nJopa ennen VCT: tä Euroopan alue ei ottanut käyttöön kaksois eliminointiturnausrakennetta. Turnauksen järjestäjät joko valitsivat yhden karsinnan muodot tai kokeilivat uusia innovatiivisia muotoja, kuten Red Bull Homeground -turnaus. Kyseisessä tapahtumassa joukkueet kilpailisivat kolmen parhaan ottelussa, josta voisi tulla viiden paras, jos molemmat joukkueet ottavat kartan toisiltaan.\nMuut alueelliset muodot\nTurnausformaatin kokeilu on ollut katkottua osa VCT: tä monilla alueilla. Brasilia ja Korea ovat ottaneet käyttöön Masters-tapahtuman ryhmävaiheformaatit karsinnoille, joista jokaiselle ryhmälle on tarjolla parhaan kartan sarja tai kaksi.\nVaikka kokeilu on ollut uusi prosessi monilla alueilla, Eurooppa on erityisesti kärsinyt rajoitetusta otteluiden määrästä. Vaikka Brasiliassa, Koreassa ja Pohjois-Amerikassa on paljon otteluiden VOD: itä ja turnauksia, joita fanit voivat katsella, Eurooppa on nykyisessä muodossaan rajoitettu muutamaan tallennettuun otteluun korkean profiilin joukkueilta.\nTämän Masters-muotoisen ilmoituksen pitäisi korjata tämä ongelma alueella ja antaa faneille jotain katsomisen arvoista, turnaus, jota heillä ei ole vielä ollut VCT-aikakaudella.