8-vuotiaan tytön murha: Isän mielentilatutkimus valmistui - Rikos - Uutiset - MTV.fi\n8-vuotiaan tytön murha: Isän mielentilatutkimus valmistui\nJulkaistu 31.01.2013 13:28\n(Päivitetty 31.01.2013 13:45)\n8-vuotiaan tytön murhasta epäilyt isä Helsingin käräjäoikeudessa.\n8-vuotiaan tytön murhasta epäillyn isän ja tämän naisystävän mielentilatutkimus on valmistunut. Asian vahvistaa MTV3 Uutisille Helsingin käräjäoikeuden sihteeri Marja-Leena Tuormaa.\nHänen mukaansa tapauksen oikeuskäsittely jatkuu noin parin viikon kuluttua. Tuolloin kuullaan mielentilatutkimuksen tulos.8-vuotias tyttö löydettiin kuolleena helsinkiläisestä yksityisasunnosta viime äitienpäivän aamuna. Tyttö asui isänsä asunnossa. Huostaan otettuna ollut lapsi palautettiin isälleen pari kuukautta ennen kuolemaa. Mainos (uutinen jatkuu alla)\nTeosta epäillään tytön isää, yli 30-vuotiasta viihdetaiteilijaa sekä tämän naisystävää. Syyttäjä vaatii heille elinkautista vankeusrangaistusta murhasta.Kaksikko on myöntänyt menettelytapansa äitienpäivän aamuna. Tämän lisäksi Helsingin poliisi suorittaa parhaillaan esitutkintaa, joka kohdistuu Helsingin kaupungin sosiaalityöntekijöihin. Sosiaaliviranomaisia epäillään virkavelvollisuuden rikkomisesta 8-vuotiaan tytön tapauksessa. Poliisi on aloittanut asian tiimoilta kuulustelut.Sosiaalijohtaja: Kuolemaa ei tule kuitata resurssipulalla (31.8.)Yksi sosiaalityöntekijä, yli 120 lapsiasiakasta (31.8).\nTampereen eilisen asuntopalon syy selvisi Uusimmat uutisvideot


EK: Suomi tarvitsee 3–4 huippuyliopistoa - Kotimaa - Helsingin Sanomat\nEK: Suomi tarvitsee 3–4 huippuyliopistoa\nElinkeinoelämän keskusliitto EK julkisti torstaina omat osaamistavoitteensa seuraavaa hallituskautta varten. EK valjastaisi korkeakoulut ja tutkimuksen palvelemaan nykyistä tehokkaammin talouden uudistumista. Suomeen pitäisi EK:n mukaan saada esimerkiksi 3–4 huippuluokan yliopistoa, jotka yltäisivät omilla tieteenaloillaan maailman kärkijoukkoon.\nElinkeinoelämän keskusliitto EK julkisti torstaina omat osaamistavoitteensa seuraavaa hallituskautta varten. EK valjastaisi korkeakoulut ja tutkimuksen palvelemaan nykyistä tehokkaammin talouden uudistumista.


Suuntanumero Sitzendorf (suunta)\nPaikkakunta tai alue: Sitzendorf\nSuuntanumero Sitzendorf on 036730. Kuvitteelliselle puhelinnumerolle 4566525 ja suuntanumero / suunta 036730 valittava numero on 036730 4566525. Sitzendorf sijaitsee Saksa.\nSuuntanumeron etuliite määrittää tilaajan puhelinnumeron tiettyyn sijaintiin. Suuntanumeron lisäksi on olemassa muun tyyppisiä etuliitteitä: kansainväliset, matkapuhelinoperaattoreiden ja eri palvelujen etuliitteet. Ne yhdistetään sopimaan useisiin tarkoituksiin. Soitettaessa maasta toiseen tapauksissa, joissa puhelun vastaanottajalla on lankaverkko, maan etuliite yhdistetään suuntanumeroon ja tilaajan numeroon. Kuvitteelliselle puhelinnumerolle 4566525 suuntanumero / suunta 036730 (Sitzendorf) ja maakoodille 0049 valittava numero on 0049 36730 4566525. Jos puhelu on mobiililaitteeseen, maan numero yhdistetään matkapuhelinoperaattorin etuliitteeseen ja tilaajan numeroon. Jos soitto on tilaajalle samassa maassa, maan numero voidaan jättää pois. Kun kyseessä ovat kansalliset puhelut lankapuhelimesta toiseen, suuntanumero / suunta voidaan myös jättää pois monissa maissa, kun molemmilla tilaajilla on sama suuntanumero / suunta. Erityisesti maissa, joissa tilaajat voivat pitää saman puhelinnumeron muutettuaan toiseen paikkaan tai kaupunkiin, suuntanumero / suunta - tässä tapauksessa 036730 - on tietysti myös valittava.\nEtuliitteiden kautta käytettäviin palveluihin saattaa liittyä maksuja ei ainostaan teleoperaattoreilta, vaan myös näitä palveluja tarjoavilta yrityksiltä. Seurauksena on, että monet epäilyttävät yritykset tarjoavat palveluita, joista ei ole juurikaan hyötyä, mutta joista peritään korkeat maksut. Kasvattaakseen voittoaan edelleen, tällaiset palvelut yrittävät pitää soittajat linjalla niin kauan kuin mahdollista. Valvontaviranomaiset toimivat säännöllisesti tällaisia palveluntarjoajia vastaan, mutta siihen ei voida luottaa. Erityisnumeroiden lisäksi, jotka voidaan tunnistaa niiden etuliitteiden avulla, on myös pikavalintanumeroita. Tunnetuimpia ovat hätänumero 112 Euroopassa ja 911 Pohjois-Amerikassa. Näitä numeroita voidaan käyttää valtakunnallisesti, eikä niissä tarvitse olla etuliitteitä, ts. ilman maan numero +49 (0049) tai suuntanumero 036730 (Sitzendorf).\nJos olet Saksa ulkopuolella ja haluat soittaa Sitzendorf olevalle henkilölle, tarvitset aluekoodin lisäksi sen maan maan numero, johon haluat soittaa. Saksa maan numero on +49 (0049), joten jos olet Suomi ja haluat soittaa Sitzendorf olevalle henkilölle, sinun on lisättävä etuliite +49 36730 henkilön puhelinnumeroon. Aluekoodin edessä oleva nolla jätetään tällöin pois. Kuvitteelliselle puhelinnumerolle 4566525 suuntanumero / suunta 036730 (Sitzendorf) ja maakoodille 0049 valittava numero on 0049 36730 4566525.


Kaksio Helsingissä sisustettiin pehmeillä ja lämpimillä sävyillä | Design Stories\nViljan ja Kasperin tähtäimessä on täydellinen harmonia ensimmäisessä yhteisessä kodissa. Maalisävyt vaihtuvat usein, sen sijaan tavaroiden osalta periaate on vähän mutta laadukasta.\nVisualistina ja myyjänä toimiva Vilja Jääskeläinen, 25, konemies Kasperi Jääskeläinen, 26, ja koirat Alvar ja Salli. Koti on 54 neliön kaksio Helsingin Haagassa, 1960-luvulla rakennetussa kerrostalossa. Viljan sisustamista voi seurata Instagram-tilillä @hurmaavaharmaa.\n”Olen todella tarkka siitä, mitä hankimme kotiimme. Emme osta mitään spontaanisti”, Vilja kertoo. Hän ja Kasperi metsästävät huonekaluja ja esineitä, kunnes oikeat löytyvät. Harkitsevaisuuteen ohjaa myös kustannusten miettiminen. He ostavat uutta vasta, kun edellisen hankinnan tuoma muutos tilaan ja tunnelmaan on selvillä.\nSUUNNITELMAT OLIVAT ostohetkellä selvät: osin 60-luvun kunnossa ollut kaksio saisi mattalakatun tammiparketin ja paljon raikkaita, vaaleita pintoja. Vilja Jääskeläinen on esteetikko, jolla on tarkka muoto- ja sävysilmä. Hänen miehensä Kasperi on alun perin kirvesmies, jolla on taito toteuttaa Viljan visioita. Kun pari uudisti pinnat valkoisella ja harmaalla, tuntuikin valmis keittiö liian valkoiselta, kylmältä ja kolkolta. Kodin tyyli haki hetken itseään, ja vasta pikkuhiljaa valkoiset pinnat ovat saaneet väistyä murrettujen lämpimien sävyjen tieltä.\n”Pehmeät värit tekevät kodistamme sen, mikä se on. Värillistä seinää vasten esineet ja huonekalut nousevat kauniimmin esille”, Vilja pohtii.\nHänelle kodin laittaminen on harrastus, jossa hän haluaa kehittyä ja pyrkii täydelliseen harmoniaan. Aidot materiaalit ovat parille tärkeitä, koska ne tuovat sisustukseen lämpöä.\n”Sisustuksen ideat ovat kummunneet sisältäpäin. En ole valinnut mitään tyyliä vaan olen tehnyt sen mukaan, mikä on tuntunut oikealta. Tunnen, että täällä on hyvä olla.”\n”En ole valinnut mitään tyyliä vaan olen tehnyt sen mukaan, mikä on tuntunut oikealta. Tunnen, että täällä on hyvä olla.”\nHakolan Cosy-sohvalla on muhkea Lapuan Kankureiden Saaga Uni -mohairhuopa. Rottinkiset Venetsia-tuolit on hankittu netin Kallio kierrättää -ryhmästä. Runa-pöytä, Gesture-tuolit ja sympaattinen Daisy-jakkara ovat Warm Nordicin ja riippuvalaisin Tikaun. Koivuvanerinen peilikaappi on Julia Hertellin suunnittelema.\nValaise mielesi mukaan\nHuolellisesti valitut kattovalaisimet ovat harvoin käytössä, sillä pari ei pidä kirkkaasta valaistuksesta. Valaistus on suunniteltu niin, että lämpimät sävyt näyttävät hyvältä myös keinovalossa. ”Pelaan mielelläni pimeyden kanssa ja sytytän usein vain sisustusvalaisimet. Toisinaan jopa mietimme, onko 2 700 kelviniä liian kylmä sävy kotimme polttimoissa”, Vilja sanoo. Sohvan lukuvalo on Nemo Lightingin Lampe de Marseille. Katossa on hyväksi osoittautunut Flosin plafondi. Seinien sävy on Tikkurilan Travertini.\n”Pelaan mielelläni pimeyden kanssa ja sytytän usein vain sisustusvalaisimet.”\nKoti alkaa muutoin olla valmis ja huoliteltu, mutta eteisen kaapit kaipaavat vielä sisäosien viimeistelyä. Tosin Vilja miettii jo eteisen seiniin uutta värisävyä. Vuosi sitten kodissa oli paljon harmaata ja tunnelma erilainen. Uusien, lämpimien sävyjen ansiosta asunto ei tunnu enää hämärältä. Eteisen seinien lempeä sävy on Tikkurilan Angora.\nVain mieleisiä tavaroita\nKauniita käyttöesineitä ei tarvitse piilottaa kaappiin. Kun tavaraa on vähän ja jokainen detalji mietitty, kokonaisuus on rauhallinen ja harmoninen. Viljan ja Kasperin sisustus on rakentunut hitaasti, joten tyhjää tilaa on myös luonnostaan, kun kotia ei ole sisustettu tilapäisratkaisuin. Artekin 112B-seinähyllyn vieressä on Malin Appelgrenin messinkilampetti.\nTyhjää tilaa on myös luonnostaan, kun kotia ei ole sisustettu tilapäisratkaisuin.\nValkea keittiökaapisto tuntuikin liian kolkolta. Sopiva sävy kaapinoviin löytyi liimaamalla ensin värimallilappuja ja sitten testimaalaamalla neljää sävyä. Selvä valinta oli Tikkurilan Köysi, johon sointuu aiemmin maalattu seinien sävy Brie. Keittiöstä on näkymä eteiseen. Mattalakattu tammiparketti on Kährsin Dublin. Musta keittiöhana on Tapwellin.\nSävyt tuovat lämpöä ja tunnelmaa, ja värillisiä seiniä vasten kalusteet ja esineet nousevat paremmin esille. Keittiöön voi tuoda kulmikkuuden vastapainoksi pyöreitä muotoja ja kasveja. Musta seinävalaisin on Nordluxin Uno Disc ja jalavaleikkuulaudat Hanna Saaren. Onnenmaa-patakinnas on Saana ja Ollin.\nKeittiöön voi tuoda kulmikkuuden vastapainoksi pyöreitä muotoja ja kasveja.\nOikeaa kannattaa odottaa\nKodin henkeen sopivat täydellisesti A. S. Helsingön keittiökaapinovet, jotka on maalattu Tikkurilan sävyllä Köysi. Kahvat ovat Domus Classicasta. Edellisistä kodeista ei tullut mukaan kuin Artekin seinähyllyt. Vilja ja Kasperi jaksavat ihailla Warm Nordicin ruokapöydän öljyttyä puupintaa päivä toisensa jälkeen. He odottivat pari vuotta oikeaa valaisinta pöydän ylle. Nähtyään Tikaun valaisimen Vilja tiesi heti sen olevan heille oikea. Essence-kaadin on Iittalan.\nMaalaaminen ei ole Viljan mielestä remontointia vaan sisustamista. Makuuhuoneen sävy on vaihtunut kolmesti parin vuoden aikana, ja nyt se on Tikkurilan Toffee. Maalauksen aloittaminen on helppoa, kun tavaroita on vain vähän. Pariskunta nukkuu futonilla, usein rouheilla pellavalakanoilla. Suuri ruukku on By Piasin ja musta Paolo-verho Linumin puuvillasamettia.\nMaalaaminen ei ole Viljan mielestä remontointia vaan sisustamista. Makuuhuoneen sävy on vaihtunut kolmesti parin vuoden aikana.\nLipaston päälle ei tarvitse levittää koko kaapista löytyvää tavara-arsenaalia kerralla, vaan muutama mielenkiintoinen esine riittää. Makuuhuoneen lipasto on ostettu käytettynä. ”Pelkään jostain syystä vanhoja esineitä ennen kuin ne puhdistettu. Meillä on kaksi vintagelipastoa, jotka olemme maalanneet tai vahanneet. Toimenpiteen jälkeen ne tuntuvat omilta”, Vilja sanoo.\nViimeistelty on harmoninen\nPieneen wc-tilaan tuovat tehokkaasti säilytystilaa mittatilauskaapit, jotka teki Helsingin lasin ja puun puuseppä. Valkoiseen laatoitukseen tulee eloa mustilla saumoilla ja kromisilla yksityiskohdilla. Kasperi ja Vilja panostavat viimeistelyyn, niin tila näyttää harmoniselta eikä jälkeenpäin tarvitse miettiä, miksi paikkoja ei laitettu kerralla kuntoon.\nCow Horn -tuoli\nTeksti: Mirsa Kaartinen Kuvat: Krista Keltanen\nJuttu on julkaistu alun perin Avotakassa 8/2019.


Kameleontti : Sarkaimet-EP\nLohduttomat levyn kannet pitävät sisällään vieläkin lohduttomampaa modernia, mutta perinnetietoista metallia. 2000-luvun alkupuolella perustetun tamperelaisen Kameleontin keskitempoinen runttaus Sarkaimet-EP:llä on rujoa ja moni-ilmeistä. Levy on yhtyeen toinen omakustanne ja kaiken kaikkiaan jo neljäs julkaisu.\nKameleontti on onnistunut luomaan monipuolisen ja linjakkaan albumikokonaisuuden. Olkoonkin, että kyseessä on vain EP. Tämä kuvaa hyvin myös yksittäisiä kappaleita: Erilaiset osat sulautuvat luonnollisesti yhteen ja sovitukselliset ratkaisut ovat keskimääräistä rikkaampia. Hyviä esimerkkejä ovat levyn avaava nimikkokappale Sarkaimet ja puolivälin Lakonian tanssi. Levyn kohokohdaksi nousee Lakonian tanssia seuraava instrumentaali Takauma, joka liikkuu edellä mainitun kappaleen tunnelmissa toimien suvantona ennen levyn viimeistä rypistystä.\nKotikutoinen ja kaunistelematon äänimaailma istuu hienosti yhtyeen ilmaisuun, mutta yksipuolinen karjunta jättää toivomisen varaa. Sinänsä ihan pätevä murina alkaa pidemmän päälle liiaksi toistaa itseään. Potentiaalia EP:n perusteella kyllä löytyy ja mikä tärkeintä, nimestään huolimatta Kameleontti kuulostaa itseltään.


Cagliari v Spezia - jalkapallon vedonlyöntivinkit\nKoti › Ennusteet › Jalkapallo › Italia › Serie A › Cagliari – Spezia\nCagliari – Spezia -ottelun esikatselut\nCagliari ja Spezia välinen ottelu pelataan 2021-08-23. Tämä Serie A ottelu alkaa 16:30 GMT. Valmentaja L. Semplici luotsaama joukkue on napannut 2 voittoa viidestä viime pelistä, kun taas Spezia on voittanut 2 pelin viidestä.\nEdellisissä Cagliari ja Spezia kohtaamisissa Cagliari on saanut 0 kotivoittoa, kun taas Spezia voittanut 1 pois peleistä.\nCagliari – Spezia keskinäiset tulokset\nSeuraavasta taulukosta voit tarkistaa neljän edellisen Cagliari and Spezia -tapaamisen tulokset::\nJos olet kiinnostunutjokaisen joukkueen keskinäisistä tuloksista ja liigatilastoista, suosittelemme katsomaan Cagliari vs Spezia H2H -sivua.\nCagliari vs Spezia ennusteet & todennnäköisyydet\nCagliari vastaan Spezia — Vedonlyöntivinkit\nOEnnusteemme Serie Assa 2021-08-23 pelattuun Cagliari vastaan Spezia -otteluun perustuu kutakin joukkuetta koskeviin tilastoihin sekä H2H-tietoihin. Napsauttamalla Paljasta Ennuste -painiketta näet tuoreimmat vedonlyöntivinkkimme.\n1.98 3.60 3.75 Pelaa Nyt\n2.00 3.65 3.40 Pelaa Nyt\n*Otathan huomioon, että ylläolevat todennäköisyydet olivat voimassa tämän artikkelin julkaisuajankohtana. Todennäköisyydet saattavat vaihtua artikkelin kirjoittamisesta siihen, kun Cagliari – Spezia -peli alkaa. Jos jonkun vedonlyöntipaikan kohdalla ei ole todennäköisyyksiä, tiedon keräämisessä on ollut ongelma. Klikkaa ”Bonus Button” -painiketta vieraillaksesi operaattorin sivuilla, josta saat ajankohtaiset todennäköisyydet Cagliari – Spezia -peliin. Sopimusehdot pätevät. Ikäraja: 18+. Panosta vaastuullisesti!\nMitkä ovat kommenttisi ja ennustuksesi Cagliari vs Spezia -peliin?\nJulkaistu kohteessa Serie A Merkitty: Cagliari, Spezia


Keski-Pohjanmaan msh/mth ry SMTHL ry:n alajaostoksi - Suomen Mielenterveyshoitoalan Liitto ry\nKeski-Pohjanmaan msh/mth ry SMTHL ry:n alajaostoksi\nSuomen Mielenterveyshoitoalan Liiton piirissä on toiminut useita alueyhdistyksiä ympäri Suomen. Viimeisimpänä aktiivisena alueyhdistyksenä on toiminut Keski-Pohjanmaan msh/mth ry.\nPatentti- ja rekisterihallituksen yhdistysten puhdistusopetaariossa, myös Keski-Pohjanmaan msh/mth yhdistys joutui suurennuslasin alle. Samalla yhdistyksessä heräsi ajatus toiminnan joustavoittamisesta. Asiasta käytiin keskusteluja liiton ja Keski-Pohjanmaan alueyhdistyksen hallitusten kesken. Keskusteluissa todettiin, että toimintaa voitaisiin jatkaa myös SMTHL ry:n rekisteröimättömänä alayhdistyksenä.\nTammikuussa liitto linjasi aloittavansa alajaosto muotoisen toiminnan, mikäli Keski-Pohjanmaan alueyhdistys päättää purkautua.\nKeski-Pohjanmaan msh/mth ry piti vuosikokouksensa 22.2.2017 Kokkolassa. Yhdistyksen vuosikokous päätti yhdistyksen purkautumisesta.\nJatkossa Keski-Pohjanmaalla toiminta jatkuu siis Suomen Mielenterveyshoitoalan liiton Keski-Pohjanmaan alajaostona (SMTHL Keski-Pohjanmaan alajaosto). Toimintaa ohjaa alajaoston hallitus/toimikunta. Alajaosto järjestää jatkossakin mm. valtakunnalisen suosion saavuttanutta Sählytapahtumaansa.\nHuomoitavaa muutoksessa on jäsenyyden jatkuminen. Jäsenet, jotka ovat olleet Keski-Pohjanmaan msh/mth ry:n sekä Suomen Mielenterveyshoitoalan Liitto ry:n jäseniä, jäsenyydessä ei tule muutoksia. Jäsenet, jotka ovat olleet vain alueyhdistyksen jäseniä jäsenyys luonnollisesti päättyy yhdistyksen purkautuessa. Tällaisia jäseniä suositellaan liittymään SMTHL ry:n jäseniksi, jolloin jäsenyys alajaostoon muodostuu myös kun asuinpaikka on Keski-Pohjanmaan maakunnassa.\nTarja Klemola, puheenjohtaja Suomen Mielenterveyshoitoalan Liitto ry\nMika Niemonen, puheenjohtaja, Keski-Pohjanmaan msh/mth ry.


Hupsistarallaa: On mullakin yksi uudenvuodenlupaus.\nmummo 20. tammikuuta 2015 klo 15.56\nNiin, minäkin huomasin muutossa, että on tosi vaikea katsoa kuvapinkoista, että kuka se kolmesta lapsesta on siinä vauvakuvassa, kun käyttivät vielä samoja vaatteitakin. Ja kun ajattelee, että nuorinkin tuli tänä vuonna täysi-ikäiseksi, niin olisi noi kuvat kannattanut ajoissa laitella. Nyt sain sinulta idean, tehdä pikku Prinsessasta kuvakirjan. Tulisi niitä paremmin katseltua ja jäisivät talteen, kännykkä kun alkaa täyttyä ensimmäisen lapsenlapsen kuvista. Ja jos joskus niitä lapsenlapsia on vielä lisääkin.\nTerhi / Hupsistarallaa 21. tammikuuta 2015 klo 18.35\nNo joo ehdottomasti, nyt kuvat kännykästä kansien väliin! :)\nsan 21. tammikuuta 2015 klo 8.44\nTosi kannatettava projekti! Mulla ei ole lapsia, mutta esimerkiksi matkakuvat monelta vuodelta on edelleen koostamatta kirjoiksi eikä olevinaan koskaan saa aikaiseksi. Kuvia tulis ehkä katseltuakin enemmän, jos ne olisi paperimuodossa, ja olisi kivempi näyttää niitä muillekin.\nTerhi / Hupsistarallaa 21. tammikuuta 2015 klo 18.34\nJoo, mulla on kauheet määrät matkakuvia kans teettämättä!!! Oishan niitä kivempi fiilistellä kirjana kuin koneelta mutta ei ole saanut aikaiseksi.\nAnonyymi 21. tammikuuta 2015 klo 16.59\nOletpa ollut ahkera! Ilmeisesti nuo tosiaan ovat vain kuvakirjoja, eli niissä ei ole mitään tekstejä? Itse aina mietin, pitäisikö kuviin laittaa jokin selitys, mikä on homman nimi, ja missä ollaan ja milloin. Mutta eiköhän se tärkein sanoma välity noista kuvista. :)\nLaitan tosi vähän tekstejä koska noiden tekemiseen menee muutenkin niin tajuttoman paljon aikaa ettei jaksa enää miettiä tekstejä ja oikolukea niitä. Olen mä jotain laittanut esim ensimmäiseen kirjaan tietty jotain syntymämittoja ja aikoja jne ja nyt esimerkiksi kun on kuvia päiväkodin kevätjuhlasta tai muskarin joulujuhlasta niin olen kirjoittanut että mikä päiväkoti, ryhmä jne (kun ollaan jo kertaalleen ehditty vaihtaan) mutta muuten luotan siihen että muistetaan ja onneksi näihin voi kuitenkin jälkikäteen kirjoitella kynälläkin :) Itse teininä kirjottelin albumeihin tekstejä jotka saattoi jo vuoden päästä kuulostaa tyhmiltä. Ehkä aikuisena ei niin kriittinen enää ole mutta vetoan siihen suuren työmäärään mitä en jaksa. Ehkä sitten jos kuvia olisi vähän vähemmän kuin 200 sivua per vuosi....\nKrisse 22. tammikuuta 2015 klo 9.17\nMulla on ollut sellaiset kaksi vuotta tehtävälistalla kummipojan yksivuotiskuvakansion kerääminen. Tyyppi täyttää nyt siis kolme. Ehheh. Ehkä tämän inspiroimana vihdoin ryhdyn toimeen! :)\nPaivinblogi 23. tammikuuta 2015 klo 18.26\nDigikuvista tehtävä kuvakirja on ehdottomasti hyvä juttu ja kannattaa jo ihan varmuuskopiomielessä. Ja muutenkin kuvia on kivempi selata kirjana, jos vain laittaa kuvat riittävän isoina kirjaan eikä mitään pieniä postimerkkejä. Ja miten kiva onkaan lapsen katsella kivoja juttuja uudelleen ja uudelleen.\nIrena 23. tammikuuta 2015 klo 20.57\nKiitos ideasta, voisin tehdä äitienpäiväksi version jossa useampi vuosi. Miten vain onnistuu tiivistämään kaiken olennaisen nyt ööh yhdeksästä vuodesta :D


V2.fi | Arvostelu | Detroit: Become Human\n24.05.2018 klo 15.00 | Luettu: 7381 kertaa | Teksti: Manu Pärssinen\nJoku taitaa nähdä taas unta sähkölampaista\nEnnen kuin luette alla olevan arvostelun, kannattaa lukea ennakkotestini sekä tekijän haastattelu, vaikka joitakin samoja asioita tässäkin sivutaan.\nTee siis valinta:\n- Lue tämä ensin tai\n- Jatka eteenpäin...\n“This is not just a story, this is our future”, kertoo pelin ‘juontajana’ toimiva androidineitonen ja kyllähän se jossain määrin mahdollista on, 20 vuodessa tapahtuu varmasti paljon juuri tällä teknologian alalla. Detroit: Become Humanissa ollaan siinä tulevaisuudessa, jossa robotit ovat yhtä arkipäivää kuin kännykät nykyään: ne auttavat vanhuksia, hoitavat lapsia, siivoavat, vartioivat ja niin edelleen - sekä ovat joidenkin mielestä kakkosluokan kansalaisia, jotka vievät työpaikat ja ovat liiankin täydellisiä. Tästä seuraa tietenkin jännitteitä monellakin tavalla. Tarina seuraa kolmea androidia: Karaa, Connoria ja Markusta, sekä androidityövoimaa riivaavaa poikkeavuusvitsausta. Poikkeavat androidit ovat kehittäneet tunteita, unelmia ja halun olla vapaita. Ei ole vaikea arvata, että tarinasta voi poimia viittauksia muun muassa rasismiin, maahanmuuttajiin, orjuuteen ja ihmisoikeuksiin.\nQuantic Dreamin pelit ovat aina olleet siinä rajalla, että pitääkö niistä puhua peleinä vai interaktiivisina elokuvina ja tällä kertaa ennakkolupaukset kertoivat, että mukana on paljon edellisiä (Heavy Rain, Beyond: Two Souls) pelejä enemmän pelaajan tekemistä. Astetta syvemmälle mentäessä kantava idea on kuitenkin valintojen tekeminen, mikä käy erityisen selväksi, kun yhden peliosion selvittää. Lopuksi näytetään nimittäin kaaviokuva, joka näyttää (vaan ei spoilaa), mitä muita valintoja olisi voinut tehdä ja kuinka monta loppuratkaisua tarinapätkällä olisi voinut olla. Joskus niitä on vain yksi, joskus jopa kymmenkunta.\nPelin ensimmäiset pari tuntia olivat minulle ennakkotestin myötä tuttuja, joten tällä pelikerralla pystyin jo hieman saamaan osviittaa siitä, mitä vaikutusta valinnoillani oli. Alussa ei tehdä kovin isoja polun haarautumisia, mutta pelin tekijät vakuuttivat, että jotkut ensimmäisissäkin kohtauksissa tehdyistä valinnoista vaikuttavat kokonaisuuteen. Sen voin sanoa, että se, miten peli jatkui hahmojen esittelyjen jälkeen tilanteiden eskaloiduttua yllätti minut. Kolmen viikon malttamaton odotus kannatti.\nValintoja on merkitykseltään monentasoisia ja niistä useimpien tärkeysasteen kyllä tunnistaa. Hahmo voi valita, kaiveleeko ympäristönsä kaikki nurkat ja sillä on merkitystä tai sitten ei - väittäisin, että todennäköisesti päätyy kuitenkin suurinpiirtein samaan pisteeseen. Muiden hahmojen kanssa keskustellessa voi tehdä valintoja, mutta joskus niissäkin tulee vastaan ns. ‘laiskoja dialogeja’, eli kaikki vaihtoehdot voi sanoa, kunhan jossain vaiheessa sanoo sen, millä on oikeasti merkitystä. Sitten tulee tilanteita, joissa oikein alleviivataan, että tässä tarina nyt haarautuu, että otatko sinisen vai punaisen pillerin. Ja silloin sitä joskus joutuu tekemään eri tavalla, kuin oli itse toivonut tai ajatellut tarinan etenevän.\nPoikkean vain tuolla pikaisesti\nJoskus Quantic Dream pistää pelaajan tekemään niin turhanpäiväisiä asioita, että väkisinkin miettii, miten joku - sanotaanko perinteisempi - pelistudio olisi samat asiat toteuttanut. Välillä sitä taas huomaa, kuinka ovelasti tarinan kutojat ovat solmineet vihjeitä ja vinkkejä sen turhankin tekemisen lomaan. Melkein kaikki liittyy kaikkeen, mutta jos otetaan askel taaksepäin ja oikein kuoritaan kerroksia pelin päältä, ovat pelilliset mekaniikat lopulta jopa tuskastuttavan yksinkertaisia. Joko sitä pelataan jättipitkää FMV-osiota, jossa pitää painella oikeita nappeja oikeaan aikaan tai sitten etsintäpeliä, jossa skannataan joka nurkka seuraavan asian tekemiseksi, kunhan R2:n painallus on ensin kertonut sen, mitä pitää tehdä. Varsinkin yhdessä vaiheessa tehty symbolien metsästys haukotutti jo puolivälissä. Pelaaja on loppujen lopuksi talutusnuorassa, vaikka sitä voi vähän eri suuntiin nykiäkin. Ja tämä pitää paikkansa, pelasi sitten Karalla, Markuksella tai Connorilla.\nVaikka Detroitin tarinasta ja meiningistä enimmäkseen nauttikin, välillä sitä huomasi, että oli koskenut viimeisen vartin aikana ohjaimeen kahdesti, eivätkä nekään olleet välttämättä olleet valinnan tekemisiä, vaan vain tekemisiä, joilla näennäisen interaktiivinen välinäytös pääsi nytkähtämään eteenpäin. Rytmitysongelmia siis on, varsinkin kun taistelukohdissa sitten pitää olla silmä ja sormet salamannopeasti tarkkana, etteivät asia etene toisin, kuin on suunniteltu (tai sitten ne etenevät siten vääjäämättömästi, teki mitä tahansa). Tosin ensimmäisellä pelikerralla sitä on mahdoton tietää, olisivatko asiat menneet niin vai eivät - ainakaan ennen kuin näkee lopun tarinakaavion.\nKauneus on pinnassa ja pintaa syvemmällä\nJos Detroitin yksityiskohtaisia ympäristöjä pyörittelee lujaa kameralla, tökkimistä on luvassa ainakin perus-PS4:llä. Muutenkin on havaittavissa, missä kohtaa polygoneista ja tekstuureista on säästelty, mutta kun taustan detaljit on blurrattu ja pelihahmo lähikuvassa, voi että on komeata uncanny valleyta. Eikä Detroit ruma ole muutoinkaan, välillä valojen ja varjojen leikki tekee siitä hyvinkin realistisen oloisen. Erityisen huomionarvoisia ovat myös valitut kamerakulmat ja kamera-ajot, joista voisi keskitasoa parempi Netflix-leffaohjaajakin olla enemmän kuin tyytyväinen.\nSe, että suurin osa hahmoista on androideja on myös hyvä tekosyy sille, että joskus jotkut liikkeet saattavat töksähtää, vaikka muuten animaatio (tai liikkeentallennus) onkin huippuluokkaa. Realistisuuteen pyrkivissä peleissä on valitettavasti aina se kääntöpuoli, että illuusio särkyy pienemmistäkin asioista. Detroitissa suurin sellainen on “ei kannata mennä tähän suuntaan”-seinä, mutta pienempiäkin tulee matkan varrella vastaan.\nNäyttelijät tekevät enimmäkseen erinomaista työtä, ovathan he alansa ammattilaisia. Muutama roolisuoritus on selkeästi toisia parempi, mutta kyllä toteutus siltä osin on vähintäänkin laadukasta. Sama pätee myös äänitehosteisiin Detroitin kaduilla ja hylätyissä rakennuksissa. Musiikki paisuu toisinaan ehkä liiankin mahtipontiseksi elokuvamaisuudessaan, vaikka välillä siinä kuuluu myös mukavia kaikuja kasarisyntikoista ja science fiction -maalailusta.\nTunteet ne on tinamiehelläkin\nLoppujen lopuksi tarina on se, millä Quantic Dream edelleen jyrää. Pelillisyyttä luvattiin aiempaa enemmän, mutta silti se on Detroitin heikoin lenkki. Jos olisin ahminut kolmen androidin tarinan vaikka 15-tuntisena tv-sarjana, olisinko saanut siitä enemmän vai vähemmän irti? Se on siinä ja siinä, ehkä kuitenkin hieman vähemmän. Välillä tuntui, että käsikirjoitusta oli mietitty sellaisella pieteetillä, että jokainen lausekin alleviivasi jotakin muuta asiaa tai liittyi kokonaisuuteen. Tai ehkä vain mietin liikaa. Joka tapauksessa mieleen tuli, että tarina olisi voinut tehdä vielä isommankin vaikutuksen, jos se olisi ollut perinteisemmän pelin tyyliin välinäytöksinä. Siis ilman, että meikäläisen valinnat ja näppäinsotkut vaikuttivat tarinan etenemiseen. Kuinka monta kertaa voi mennä sekaisin L1 ja R1?\nAinakin nyt voin vielä mennä yrittämään erilaista loppuratkaisua. Ensimmäisen pelikerran jälkeen saavuttamani oli nimittäin sen verran masentava, että pakko on käydä koittamassa, miten asiat voisivat mennä toisin - jos edes voivat. Tässä pelin maestro Cage kumppaneineen on siis tällä kertaa onnistunut - ainakin osa pelistä tekee mieli pelata uudelleen.\nToinen asia, jossa QD on onnistunut on se, kuinka peli vaikuttaa pelaajaan. Yllätyin itsekin, kuinka muutin pelikäytöstäni käytössä olevasta hahmosta riippuen - ja sitten saatoin taas muuttaa sitä jopa päinvastaiseksi kun tapahtumat etenivät kohti yhä harmaampaa ja harmaampaa aluetta moraalin, inhimillisyyden ja selviytymisvietin mustavalkoisella rajalla. Jokainen pelattava hahmo herätti minussa erilaisia tunteita - ainakin jossain kohtaa peliä. Neljästä tähdestä ei tämän vuoksi paljon jääty.\nPelimekaniikat peittävä pätevä scifitarina, jonka pelaaja voi itse sössiä. Komeasti toteutettu tulevaisuusvisio on tuttu monesta scifistä, mutta mukaan on saatu myös nykypäivän polttavia aiheita.\nmietitty kokonaisuus tarinan takana\neri polkujen kokeilu\noman fiiliksen muuttuminen\nturhat liike- ja kosketuskontrollit\n< Titan Quest...\tAgony... >\n25.05.2018 klo 10.07\n27.06.2018 klo 08.15\nHyvä arvostelu. Itselle tuli lähinnä sellanen olo että tarinaltaan peli yrittää olla jotakin olematta oikeastaan mitään. Tuntu lähinnä tekotaiteelliselta, sama ongelma mulla oli myös Beyond Two Soulsin kohalla.


Strickmühle: Paketti tuli!\nLähettänyt Stricker klo 2:31 ip.\nEn usko, että tarvitset sauvakävelyyn kurssia. Kaveri, joka kävelee myös on tärkeä. Silloin tulee lähdettyä. Googlaa sauvakävely niin löydät ohjeita. Ainakin Suomen Ladun sivuilla on ohjeita ja olikohan Exelilläkin jotain. Onnea uudelle harrastukselle :)\nisrik: kiitos vinkistä, mutta minä olen sellainen, että tahdon tehdä kaiken "oikein" ja oppia heti sauvakävelynkin kaikkien taiteen sääntöjen mukaan :-). Mukavia ohjeita noilta sivuiltakin löytyi, mutta kurssinpoikastakin taitaa löytyä aika läheltä.\nKiitos! Pipot on kieltämättä onnistunu, jotain positiivista edes.\nTuolla tuo lapanen oottelee että saako purkutuomion (jos sen enää voi ees purkaa!) vai mitä.. ;)


Edition Tilli Verkkokauppa - Kamarimusiikkia - Erilaiset kokoonpanot - Crusell, Bernhard (1775–1838)\n12-vuotiaana hänestä tuli klarinetisti Sveaborgin sotilasorkesterissa. Myöhemmin hän muutti Tukholmaan, missä hänestä tuli hovimuusikko 1793. Muutettuaan Berliiniin, missä häntä ohjasi Franz Tausch, jonka jälkeen hän opiskeli klarinettia ja sävellystä Pariisin konservatoriossa vuodesta 1803 Abbé Voglerilla ja Gossecilla. Palattuaan Tukholman hoviorkesteriin hän pääsi sinne vuonna 1818 kahden kuninkaallisen henkivartiokaartin musiikilliseksi johtajaksi.\nCrusell oli erinomainen klarinetin solisti. Hän käänsi myös lukuisten oopperoiden librettoja ruotsiksi. Hänen hyvin virtuoosisia sävellyksiään - enimmäkseen klarinetille - arvostetaan laajalti tänä päivänä, ei vähiten klarnetistien Jost Michaelsin ja Dieter Klöckerin ponnistelujen ansiosta. Sävellykset ovat lähinnä romanttista tyyliä täynnä alkuperäisiä temaattisia ideoita ja tuovat Crusellin tyylin lähelle Weberiä.\nCrusell kirjoitti klarinettikonsertteja, Sinfonia-concertanten klarinetille, käyrätorvelle, fagotille ja orkesterille, kvartettoja klarinetille ja jousille, klarinettiduoja, kvintetin oboelle ja jousikvartetille, oopperan Lilla Slafvinnan sekä musiikkia laulunäytelmiin ja yksinlauluja.\nLataa Crusell, Bernhard (1775–1838) katalogi »\nDivertimento Op. 9 | lisätiedot\nKesto 10'00'' 25 s.\nOboe + String Quartet


3D-Tulostettu SimRacing -vaihdekeppi\nKuumaliimaakin on niin paljon, etten edes tiedä onko enemmän kuin PLA:ta.\nKyllä, jopa jousikin on 3D-tulostettavissa.\nJoskus kyllä tulee pohdittua, että mistä ihmeestä revin näitä ideoita. Olisikohan ollut puolisen vuotta sitten kun pelasin RaceRoom Racing Experienceä ja mietin miten pelikokemusta voisi vähän ehostaa. Nopea vilkaisu Verkkokaupasta ja uusien rattien hinnat on 300€ paikkeilla. Lisäksi siihen pitäisi ostaa vielä vaihdekeppi, joka maksaa 50€. No rahat eivät riittäneet millään ja pohdin hetken vaihtoehtoja. Lopputuloksena tuli sitten ehkä yksi turhimmista projekteista mitä olen ikinä tehnyt.\nEnsin taiteilin mallin pahvista. Kaikki oli valmista ja astuin vahingossa sen päälle. Onneksi kuitenkin kansilevy urineen säilyi ja otin mitat ylös. Projekti jäi sitten siihen hetkeksi. Jonkin aikaa sitten järjestelin papereita ja muistin suunnitelleeni tämän. Nyt kun on vielä 3D-tulostinkin niin ei voi ainakaan hajottaa sitä astumalla päälle. Ja eikun suunnittelemaan Fusion 360:lla. Lopputuloksena on melko erikoisen näköinen neliö, joka ihme kumma toimii vaihdekeppinä. Tarvitset kuitenkin kytkinpolkimen pystyäksesi käyttämään vaihteistoa peleissä. Oma versio on niin hirveä räpöstys että taidan säästää teidät sen kauheudelta.\nVaihdekepin erikoisuus on sen käyttämä joystick-moduuli (KY-023). Se oli halpa ja löytyi jo valmiiksi, joten käytin sitä vaihdekepin sijainnin saamiseen. Monet ovat käyttäneet kytkimiä tunnistamaan päällä olevan vaihteen, mutta ne tuppaavat olemaan epäluotettavia ja monimutkaisia. Tässä ei ole juurikaan muita ongelmia kuin se jos vedät vaihdekeppiä ylöspäin, sillä se irtoaa. Tämä voi olla pienehkö ongelma rallia ajaessa ja saattaa aiheuttaa pieniä tuskastumisia.\nOhjainlaitteeksi laitoin Arduino Leonardon. Se toimii USB-HID -laitteena ja näkyy Windowssissa suoraan peliohjaimena. Tällöin ei tarvi muuta kuin ladata koodi Arduinoon, määrittää peliin vaihteet ja pelata.


56 m² Fredrikinkatu 39 G, 00120 Helsinki Kerrostalo Kaksio vuokrattavana - Oikotie 15757836\nVuokrattavat asunnot Helsinki Kamppi Fredrikinkatu 39 G, 00120 Helsinki\n1 390 € / kk56 m²\nFredrikinkatu 39 G, Kamppi, Helsinki2h+avok+kph\nUpea asunto aivan Bulevardin ja Fredrikinkadun kulmassa.\nTämä koti on sinulle joka arvostat uniikkia asumista. Tässä asunnossa on tilava avokeittiö, jossa hyvin laskutilaa. Keittiö on kauniin puun sävyinen ja siellä on integroidut kodinkoneet. Keittiöstä kulku toiseen huoneeseen, jossa sinulla on tila olohuoneelle ja sängylle. Kylpyhuone on kauniisti laatoitettu ja siellä on asumismukavuutta lisäämässä pyykinpesukone. Taloyhtiössä on käytössä asukkaille kattoterassi.\nAsunto sijaistee viidennessä kerroksessa ja talossa ei ole hissiä.\nSijainniltaan asunto on erinomaisella sijainnilla. Sinua palvelee lukuisat kulkuyhteydet ja palvelut. Kauppakeskus Kamppiin kuljet kävellen alle kymmenessä minuutissa, jossa sinua palvelee lukuisat liikkeet ja kulkuyhteydet suuntaan kuin toiseenkin.\nTee asunnosta sähköinen asuntohakemus kätevästi osoitteessa www.asuntohakemus.fi\nFredrikinkatu 39 G, 00120 Helsinki\nAllaskaappi, laatoitettu, peili, pesukone, pesukoneliitäntä, pyyhekuivain, suihku, suihkukaappi\nVuokralainen sitoutuu ottamaan ja pitämään kotivakuutuksen vastuuvakuutuksella. Asunnossa ei tupakoida. Asuntoon jää vuokralaisen käyttöön: Pyykinkesukone, Vuokranantaja ei vastaa seuraavien laitteiden huollosta eikä uusimisesta:: Pyykinpesukone, Vuokraa korotetaan vuosittain kuluttajahintaindeksin muutoksia vastaavasti, kuitenkin vähintään 2 %.


Palvelualoite saa jatkoa Jyväskylässä - Yrittajat.fi\nPalvelualoite saa jatkoa Jyväskylässä\n29.8.2017 klo 11:08\nJyväskylän kaupunginvaltuusto näyttää hienoa esimerkkiä yrittäjyyspääkaupunkihengessä.\nPalvelualoitteen jatkaminen Jyväskylässä sai vihreää valoa Jyväskylän kaupunginvaltuustolta 28.8. pidetyssä valtuuston kokouksessa. Palvelualoitteen käyttöönotto on yhdistetty kuntalaisten vaikutusmahdollisuuksien lisääntymiseen, yrittäjämyönteisyyteen sekä vahvaan elinkeinopolitiikkaan. Valtuusto katsoo palvelualoitteella olevan myös selkeä positiivinen imagollinen vaikutus Jyväskylän kaupungille.\nKeski-Suomen Yrittäjien puheenjohtaja Petri Salminen katsoo, että Jyväskylän kaupunki otti rohkean askeleen eteenpäin palvelualoitteen paluun myötä.\n– Jyväskylän oli mukana jo palvelualoitteen kokeiluvaiheessa ensimmäisenä isona kaupunkina. Kokeiluvaihetta pidempi jatkokausi palvelualoitteelle tarjoaa yrittäjille, järjestöille ja esimerkiksi kaupungin henkilöstöryhmille helpomman ja selkeämmän mahdollisuuden ideoida uusia toimintamalleja ja ratkaisuja yhteisten palveluiden tuottamiseen.\nJyväskylän kaupunginvaltuusto päätti myös laajentaa palvelualoitteen toimialakenttää.\n– Valtuuston päätöksen myötä yhä useammilla yrityksillä ja järjestöillä on mahdollista lähteä suunnittelemaan palvelualoitteen tekoa. Toivottavasti mahdollisimman moni taho ottaa palvelualoitteen hyötykäyttöön ja saadaan paljon uusia palvelualoitteita käsiteltäväksi. Yrittäjäjärjestönä olemme tottakai myös tarvittaessa auttamassa yrittäjiä palvelualoitteiden teossa, Salminen kommentoi.\nJyväskylän kaupunginvaltuuston tiedotteen aiheesta voit lukea täältä.


Rikkaruohoelämää: Ruusuisia juttuja\nSammalruusu - Rosa centifolia Muscosa\nSammalruusuni on vihdoin avannut ensimmäiset kukkansa. Nuput siihen tulivat jo aikaa sitten ja jännityksellä olen käynyt vahtimassa niiden kehitystä. Alempana oleva vaaleampi kukka avautui pari päivää aiemmin. Sellaista väritystä sammalruusussani ei ole muina kesinä ollut. Lieneekö tavanomaista tai joku sateisen kesän mielipiteen ilmaisu.\nTeresanruusun ostin tänä keväänä. Se on vielä aika pikkainen, mutta nuppuja on tullut runsaasti ja kukat ovat juuri niin kauniit, kuin olin kuvissa nähnyt.\nJotenkin olen onnistunut missaamaan jokaisen Teresanruusun nupun avautumisen ja niinpä laitoin keskiviikoksi puhelimeeni muistutuksen, että ehtisin tallentaa edes yhden avautuneen kukan. Kovin montaa päivää nimittäin kukat eivät näköjään avautuneina näissä sadekeleissä kestä. Pitää olla nopea - ainakin tässä vaiheessa, kun ruusu on vielä pieni, eikä kukkia satamäärin. Ei edes kymmenittäin.\nRosa rugossa 'Sointu'\nEdelliskesän hankintoihin kuuluvat Sävel, Sointu, Lumo ja Ilo, joista kaksi jälkimmäistä joutui vihreiden toukkien kohteiksi. Toukat ehtivät järsiä ruusujen latvusta ja kaikki nuppujen alut, kunnes älysin noutaa ruiskupullon kellarista ja lähteä häätämään toukkia. Näyttää pahasti siltä, etten pääse Lumon ja Ilon kukkia tänä kesänä ihailemaan. Pitänee olla ensi kesänä valppaampi.\nUskokaa huviksenne, että kaikki Soinnuksi kirjaamani ruusukuvat ovat tosiaankin Soinnusta, vaikka kukinto näyttää hyvin erilaiselta eri kuvissa. Piti oikein kamerasta tarkistaa, etten puhu läpiä päähäni. Sen verran tästä pähkäilystä opin, että jatkossa otan ja myös tietokoneelle siirrän ruusuista myös suurempia kokonaiskuvia, jotta tunnistus tässä ruudulla helpottuu.\nRosa rugosa 'Sointu'\nParasta tietenkin olisi, että hamassa tulevaisuudessa minun ei tarvitsisi kuin vilkaista jotain ruusukuvaani ja todeta, että Sointuhan se siinä. Että siis tulisimme niin tutuiksi keskenämme - ruusuni ja minä. Muutkin kuin Sointu.\nSävel on toinen uudemmista ensimmäistä kertaa kukkimaan ehtineistä ruusuistani. Hän on kovin ujo, mikä osittain johtuu siitä, että pensas on vielä kovin matala. Kipeä selkäni ei ole sallinut konttaamista tämän ihanuuden pakeilla ja niinpä kuvat ovat enemmmänkin ylävinkkelistä.\nPakko oli joka tapauksessa nämä ensimmäiset kukat ikuistaa ja tähän postaukseenkin tuoda. Tästä voin sitten myöhemmin käydä vilkaisemassa, että kukkihan se Sävelkin tuona sateisena kesänä.\nSuviruusu - Rosa pimpinelifolia Poppius\nSuviruusu ei kukkinut viime kesänä ollenkaan. Tänä kesänä se on kasvanut mittaa ja leveyttä vähän joka suuntaan. Kukkarunsaudella en ole päässyt rehvastelemaan, mutta muutaman ihanaisen se on avannut ja niistähän olen tietenkin ollut ylen onnellinen.\nValamonruusu ' Rosa francofurtana 'Splenderns'\nValamonruusu sen sijaan on suorastaan räjähtänyt kukkimaan. Pitkään ja hartaasti. Aika kummallisesti se minusta kyllä kasvaa. Vähän kuin monessa kerroksessa. Maan tasalla on matalaakin matalampia oksia. Ei edes kovin pitkiä ja jokainen niistä työntää innoissaan kukkia. Sitten on keskikorkuisia oksia, jotka voisi ehkä määritellä normikokoisiksi (mikä on kenenkin normikoko on sitten taas toinen juttu) ja niissäkin on kukkia.\nValamonruusu - Rosa francofurtana 'Splenderns'\nHassuimpia ovat minusta Valamonruusun korkeat huiskamaiset oksat, joiden varsissa ei kovin montaa lehteä ole. Sen sijaan huiskien latvuksissa on lehtiä ja avautuvia kukkia ihan ryppäinä. Aika tanakasti ne korkeatkin oksat ovat pysyneet näissä rankkasateissa pystyssä, mutta silti luultavasti napsaisen pisimmät oksat jossain vaiheessa poikki.\nNeilikkaruusu - Rosa rugosa 'F.J.Grootendorst'\nNeilikkaruusuni kuuluu jälleen niihin minikokoisiin. Sillä on korkeutta maximissaan 30 cm, leveyttä sitten enemmän. Hyvin hän kyllä kukkii. Neilikkaruusun ostin kesäksi 2013 piharuukkuun, jossa se kukki innokkaasti, joskin pienemmillä kukilla kuin nyt maahan istutettuna. Syksyllä siirsin sen naapurin aidan viereen, jossa se ei selvästikään viihtynyt ja jäi muiden kasvien alle. Viime kesän lopulla perustin Ruusutarhan ja neilikkaruusu joutui jälleen matkaamaan uuteen paikkaan. Tänä kesänä se näyttää kotiutuneen uuteen paikkaansa.\nRitausmaa ihailin monissa blogeissa ja lopulta päätin, että tokihan se on omaankin puutarhaan saatava. Jouduin kyllä jonkin aikaa pääkaupunkiseudun taimimyymälöitä koluamaan ja soittelemaan, kunnes sitten tärppäsi ja ajoin toiselle puolelle Helsinkiä omani hakemaan. Taimi oli sen myymäläketjun ainut jäljellä oleva ja näytti kyllä epäilyttävän surkealta. Hintaakin oli kokoon ja näköön nähden minusta turhan paljon. Vaan saatavahan se oli, enkä taatusti ole katunut. Tämä on Ritausmani kolmas kesä ja se kukkii aivan ihanasti.\nViime kesänä vielä ajattelin, että jääkö tämä kääpiöpensaaksi, mutta nyt sille on alkanut tulla sekä mittaa että leveyttä. Löytämieni tietojen mukaan Ritausma kasvaa noin puolitoistametriseksi. Ilmeisesti leveyttäkin pensaalle tulee. Se on mukavan vankkarakenteinen ja varsin piikikäs.\nEnsimmäisten kukkien avautuessa ajattelin, että näinkö nämä ovat kaikki valkoisia. Ei suinkaan, vaaleanpunaista kukista löytyy riittämiin. Kukat ovat aika isoja ja painavia, varsinkin vesisateen liottamina ne roikkuvat niskat notkuen. Sateet saavat myös kukat ruskettumaan nopeasti, joten Ritausman ihanuutta kannattaa käydä ahkeraan taivastelemassa.\nPunalehtiruusu viehättää minua vuosi vuodelta enemmän. Monien mielestä se on ruusuksi turhankin vaatimaton, mutta tänä kesänä oma punalehteni on kyllä näyttänyt parastaan. Se ei ole juurikaan piitannut vesisateista ja koleudesta, vaan on kukkinut harvinaisen pitkään ja ahkerasti. Useimmiten punalehtiruusun kukinta on tässä vaiheessa kesää niinsanotusti menneen talven lumia. Pensas on kasvattanut uusia vehreitä oksia, joissa avautuu nuppu toisensa jälkeen kukkimaan. Kerrassaan ihastuttava ja helppo ruusu.\nOnko hän Hansa?\nAlapihan Kaivopenkissä kasvaa juhannusruusun ja punalehtiruusun ohella kurttulehtiruusu, jota olen pitkään kutsunut Hansaruusuksi. Hyvin samanlainen se onkin kuin yläpihalla oleva Hansa, mutta ei sitten kuitenkaan. Kukat ovat minusta vaaleammanpunaiset, kerrotummat ja keskusta erilainen kuin Hansassa. Kukinto on myös hivenen Hansaa pienempi.\nJa hän, Hansako?\nNupuissakin on pidemmät suojalehdet vai miksi niitä kutsutaankin. Pensaan lehdet ovat vaaleammat ja varret piikikkäämmät. Lehdet myös kasvavat varsissa tiheämmin, kuin Hansassa. Voi olla, että alapihan ruusun erilainen sijainti vaikuttaa asiaan. Minusta ne joka tapauksessa ovat selkeästi erilaisia ruusuja.\nTämän kuvan ruusun tiedän Hansaksi. Hienosti sekin on tänä kesänä kukkinut. Valtavan kokoisin kukin, joita avautuu jatkuvasti uusia ja uusia.\nOmenaruusu - Rosa magnifica\nKeväällä ostin myös Omenaruusun, joka on niin pieni vielä. Silti se on tehnyt monta nuppua, joita en vielä ole nähnyt avonaisina. Istutin omenaruusuni Kaivoruusupenkkiin kolmen muun ison ruusun seuraan. Siellä on juuri sopiva ruusupensaan kokoinen kolo. Ajoittain mietin, jaksaako uusi ruusu ponnistaa isompiensa varjosta. Sille on ennustettu kasvukorkeutta peräti 2,5 m, joten hyvin se täyttäisi oman alueensa.\nRosa 'Tove Jansson'\nRuusupensaiden istuttamisessa pitäisi varmaan käyttää samaa menetelmää, kuin merinäköalalla myytävissä asunnoissa. Ensin istuttaisi taaimmaiset ja lahjoisi ne kasvamaan upeilla aurinkoisen tulevaisuuden näkymillä. Sitten vaan tungetaan eteen uusia ruusuja samoilla myyntipuheilla. Kaikille ei kuitenkaan riitä aivan yhtä paisteisia paikkoja, kun tonttiakaan ei voi pyörittää auringon mukaan. Vaihtoehtoisesti voisi sitten ajatella elämää ilman ruusuja. No, ei voi.\nTornionlaaksonruusu - Rosa 'Tornedal'\nKukintansa ovat jo lopettaneet Metsäruusu, Tornionlaaksonruusu, Tove Jansson, Viljaminkeltaruusu, Juhannusruusu ja Pohjantähtikin lopettelee. Kirjoapteekkarinruusu kuuluu niihin vihreän toukan nakertelemiin, joissa kukkia ei tänä kesänä tule näkymään.\nJuhannusruusu - Rosa pimpinellifolia\nJuhannusruusu kukki tänä kesänä juhannuksenaikaan eli moniin aiempiin kesiin verrattuna varsin myöhään. Meillä sateet nopeuttivat juhannusruusun kukintaa ja osa nupuista ruskettui avautumatta. Parhaillaan suurin osa juhannusruusun lehdistä on harmaita, kuten usein sateisina kesinä.\nMetsäruusu aloitti tänäkin vuonna ensimmäisenä ja kukki todella runsaasti ja pitkään. Rakastan sen tuoksua ja kävin harva se päivä hypistelemässä oksia. Metsäruusu on minusta punalehtiruusun ohella helppo ja terve ruusu. Vaikka yksittäinen kukka on melko pieni, niitä avautuu toinen toisensa jälkeen. Tämä ruusu kasvaa isoksi ja leviää helposti. Minulla se kasvaa alapihalla siten, että pääsen ajamaan nurmikonleikkurilla sen ympäri. Myös Pikkupuutarhassa on oma metsäruusupöheikkönsä ja siellä se saa rehottaa. Välillä sen versoja tunkee poluille, mutta ne on helppo kiskoa pois. En ole kokenut sitä ongelmaksi.\nViljaminkeltaruusu - Rosa harisonii 'William's Double'\nViljaminkeltaruusun ostin tänä keväänä, kuten olen täällä kertonutkin. Se on pikkaistakin pikkaisempi pensas tässä vaiheessa. Viljaminkeltaruusussani on peräti viisi oksaa, joiden maksimikorkeus taitaa olla siinä 20 cm. Jokaiseen oksaan se kuitenkin teki useamman kukan. Istutin sen Pikkupuutarhaan ja kukinnan jälkeen löysin sille uuden paikan. Nyt se saa kasvaa vuorenkilvistä siivotussa Kivipenkissä.\nKirjoapteekkarinruusu - Rosa gallica 'Mundi'\nKirjoapteekkarinruusulla on tuollainen polkagrisar -karkkiväritys. Yllä oleva kuva on viime kesältä. Tänä kesänä se kuului vihreiden toukkien ruokavalioon. Pensaasta ei pitäisi kovin suurta tulla, maksimissaan se kasvaa noin metrin korkuiseksi.\nKöynnösruusu Rosa 'Pohjantähti'\nPohjantähti on kasvanut talon seinustalla jo 25 vuotta. Se ei ole sille paras mahdollinen paikka, sillä kasvaessaan köynnös rehottaa ja tarttuu ohikulkijoiden hiuksiin ja vaatteisiin piikeillään kiinni. Pohjantähden kukat ovat pienet, mutta niitä tulee yleensä yhteen ryppääseen useita, joka lisää niiden viehätystä. Nupuissa on hentoa vaaleanpunan sävyä.\nOlen muutamaan kertaan harkinnut Pohjantähden siirtämistä toisaalle. Patiota laajentaessamme sille tehtiin kasvuaukko ja köynnöksen seinustalta pois kaivaminen vaatisi pation auki repimistä. Liian kova tehtävä. Pidän köynnöksen kurissa leikkaamalla sitä. Nyttemmin istuttaisin Pohjantähden vaikkapa jonkun köynnöskaaren tyveen avoimempaan paikkaan, jossa sillä olisi tilaa tehottaa.\nSommerwindin hankin vuosi sitten kesäksi ruukkuun ja siirsin sen syksyllä rinteeseen. Sinne se on juurtunut hyvin ja on nyt täynnä nuppuja, joiden avautumista odotan innolla. Oheinen kuva on siis viime kesältä. Sommerwind on matala ruusu ja sopii esimerkiksi maanpeiteruusuksi.\nTertturuusu - kuka lie?\nEsiteltyjen ruusujen lisäksi minulla on muutamia tertturuusuja, joista nimeltä tiedän oikeastaan vain Kimonon. Nekin ovat tänä vuonna kärsineet vihreistä toukista sekä vattukärsäkkäästä. Nyt on uusia nuppuja kehittynyt ja tuo kuvassa näkyvä avautuukin jo. Alkuvuosina istutin tertturuusuista mm. Europeanaa ja Nina Weibullia sekä valkoista Sneewittcheniä. Huomasin kuitenkin, etteivät ne ole oikein minun juttuni, enkä ole niihin sen enempää panostanut. Pensasruusut näyttävät vieneen tyystin mukanaan.\nPioni Sarah Bernhardt\nRuususelostukseni päätteeksi vielä yksi kuva pionista. Tämä taitaa olla viimeinen Sarah, joka vielä näyttää kelvolliselta. Muut sitten rötköttävätkin vesisateista ruskettuneina tukiensa varassa. Mietin tässä, kannattaako kuihtuvat kukinnot leikata pois? Vai antaako niiden valmistaa siemenkota? Mitä sanovat asiantuntijat tahi asiantuntevat harrastajat?\nPioni Jan van Leeuwen\nYksi vielä kiellon päälle eli nyt olen suunnittelemassa paria uutta ruusua, joille olen katsonut sopivan paikan Pikkupuutarhasta. Harkintaan ovat päässeet Hurdal, Papulanruusu ja Louise Bugnet. Wasagaming on myös yksi vaihtoehto. Mitä olette mieltä? Kommentteja noihin harkinnassa oleviin ja muita ehdotuksia otan ilolla vastaan.\nMukavaa sunnuntaipäivää kaikille ihanille puutarhaihmisille - ja ihanille ihmisille - ja ihmisille ylipäätään!\nLähettänyt Between klo 15.36\nTunnisteet: kesä, pensasruusut, puutarha, ruusut\nIrene 19. heinäkuuta 2015 klo 15.55\nAikamoinen ruusutarha kasvaa pihallasi. Tuota sammalruusua olen aina ihaillut. Se on jotenkin niin romanttinen.\nRitausman kukat ovat myös niin vastustamattoman näköisiä.\nToki kaikki ovat kauniita ja jokaiselle löytyy varmasti juuri oikea paikka pihassa. Jotkut muodostavat kauniita kukkia ja joillakin juuri kasvutapa on niin viehkeä. Pidän punalehtiruusun kasvutavasta.\nBetween 19. heinäkuuta 2015 klo 17.40\nUseimmat ruusuni ovat vielä melko nuoria ja pienikokoisia, mutta odotettavissa on ruusutarha. Ruusut ovat näköjään ihan oma maailmansa ja varsin kiehtova sellainen. Näyttää kyllä tempaavan mukaansa.\nPunalehtiruusulla on tosiaan hieno kasvutapa ja hyvin tervekin se tuntuu olevan.\nSusanna 19. heinäkuuta 2015 klo 16.01\nIhania ruusuja - noin puolet tuttuja omastakin pihasta. Olen ollut aikoinani oikea ruusuhöperö ja ruusuja on tullut hankittua ja opiskeltua sen mukaisesti :-) Hienoa, että muistat kaikkien ruusujen nimet noin hyvin. Minä olen osan onnettomasti unohtanut. Pitäisi alkaa tekemään tunnistuskierrosta ruusukirjojen kera...\nBetween 19. heinäkuuta 2015 klo 17.41\nSusanna, tuskin minäkään ruusujani muistaisin, mutta olen laittanut niille nimikyltit.Vanhemmat alkavat jo olla takaraivosssa, mutta uusimpien suhteen täytyy usein kumartua katsomaan, että olihan tämän nyt Sointu. Niillä kun on niin samankaltaiset nimetkin.\nKivipellon Saila 19. heinäkuuta 2015 klo 16.03\nUpeita ruusuja! Tuo sammalruusu on ollut hankintalistalla jo kauan, olen ollut vain saamaton, se on kyllä niin kaunis ja nuo kaikki kotimaiset uudet ruusut! Ihania kaikki! Mulla on hankintalistalla norjanruusu, se ei kai ole kovin piikkinen ja kukkii rehevästi, vaaleanpunainen..\nEn ole pioneista kovin aktiivisesti kukkineita kukkia siinä mielessä leikannut pois jotta ne siementäisi, ne ovat vain niin ikävän ruskeita. Fertiilejä siemeniä meillä tekee kuolanpioni ja sen kukkineet kukat yritän leikata pois. Vähän näyttäisi että Red Charmillakin on itävät isot siemenet, mutta se on vielä tarkkailussa.\nBetween 19. heinäkuuta 2015 klo 17.44\nSaila, eikös olekin jännää, että sitä miettii hankkivansa jonkin kasvin ja miettii ja miettii. Vaan ei kuitenkaan saa hankituksi. Onneksi se lopullinen sysäys sitten jostain viimein tulee. Täältä blogistaniasta olen useimmat viime aikojen hankintaideat saanut ja jotenkin täällä keskusteleminen aktivoi.\nMinuakin säälittää pionien ruskeat ja alakuloiset kukinnot, jotka viistävät melkein maata. Luulenpa, että käyn ne napsimassa pois. Ajattelin vain, että josko ne siementäisivät ja lisääntyisivät, mutta taitaa olla hidas menetelmä sekin.\nRiitta Jylhä 19. heinäkuuta 2015 klo 16.06\nMelkoinen kavalkadi teillä noita ruusuja. Toinen toistaan suloisempia. Oliko se niin, että Ilolla ei ollut piikkejä?\nMinulla on vanha Valamonruusu pihallani ja se on korkea, ehkä kolme metriä. Hyvin pysyy pystyssä, mutta iän myötä oksat ovat puumaisia ja täynnä teräviä piikkejä. Kova on tekemään versoja ja tykkäisi valloittaa koko takapihan, jos antaisin.\nBetween 19. heinäkuuta 2015 klo 17.47\nTäytyypä tutkia Ilo tarkemmin. Ei siinä taida kovin runsaasti piikkejä olla. Jotenkin olen hyväksynyt sen, että ruusujen kauneuden kääntöpuolena tulee ne piikit. Eivät ne muulloin haittaa, kuin leikkaushommissa. Eilen luin ruusukirjoja ja opiskelin ruusujen leikkaamista. Monet ruusut eivät paljon leikkaamista tarvitse, mutta ei se kuulemma useimmille pahitteeksi ole.\nVaahteran lehden Leena 19. heinäkuuta 2015 klo 16.22\nOlipa mukava ruusupostaus. Ihania ruusuja kerrassaan. Kylläpä sinulla on nyt tuoksuva piha, kun on noin paljon ihania kukkia. Jännää tämä puutarhurin elo. Entisessä pihassa keräilin ruusuja, mutta kun muutimme sieltä, ajattelin että nyt pensasruusut jäivät ja on muitten kasvien aika, mutta kummasti ruusut vain kiinnostavat. Pihasta vain loppuu tila. Kaikkea ei voi yhteen pihaan mahduttaa.\nBetween 19. heinäkuuta 2015 klo 17.50\nKohta tosiaan täytyy varmaan pyytää naapurilta lisätilaa, kun oma tontti täyttyy. Aina miettiessäni uusia kasveja, pyörittelen pihaa mielessäni ympäri kerran jos toisenkin. Välillä tulee jo epätoivo, ettei mihinkään saa fiksusti uusia juttuja enää istumaan. Kummasti sitten lopulta tulee idea ja niin löytyy paikka. Useimmat ruusut ovat kyllä sen verran suuria, ettei niitä ihan mihin loukkoon tahansa voi istuttaa.\nKatja 19. heinäkuuta 2015 klo 16.46\nVau mikä määrä erilaisia ruusuja, aivan upeita! Norjanruusu on minulla hankintalistalla.\nKyllä se norjanruusu taitaa olla ykkösvaihtoehtona meillekin.\nRaija Maula 19. heinäkuuta 2015 klo 18.24\nUpeita kuvia upeista ruusuista!\nKuinka vanha on Punalehtiruususi? Kuinka korkeaksi se on Sinun puutarhassasi kasvanut?\nMeillä on puutarhaan "jostain" ilmestynyt Punalehtiruusuja, jotka ovat jo ainakin neljän metrin korkuisia. Se kukkii kyllä todella paljon ja on ihan kaunis pensas, mutta sen koko on kyllä aivan liian suuri. Leikkaan kylmästi korkeat kolme-neljämetriset rungot pois. Meilla on Punalehtiruusua sekä varjoisalla että aurinkoisella paikalla, mutta molemmissa koko on yhtä suuri.\nBetween 19. heinäkuuta 2015 klo 19.16\nLaskeskelin, että punalehtiruusullamme on ikää siinä 7-8 vuotta. Kyllä sen korkeimmilla oksilla on mittaa kolmen metrin verran. Muutama vuosi sitten kaadoimme yläpihalta valtavan koivun ja osa sen oksista romahti ruusujen päälle. Myös punalehtiruusu vahingoittui ja leikkasin sitä melko radikaalisti. Siitä se vain tykkäsi ja alkoi kasvaa sen jälkeen jopa entistä kauniimmin. Eilen juuri luin ruusukirjoja, joissa sanottiin, että ruusupensaita voi leikata senkin vuoksi, että siten niiden kokoa voi säädellä. Leif Blomqvistin ruusukirjan mukaan erityisesti ruusupensaiden keskus on hyvä pitää ilmavana.\nElmeri 19. heinäkuuta 2015 klo 18.51\nTässähän tulee ruusukuume kun luki tätä postausta :). En yhtään ihmettele että tuo Ritausma oli pakko saada, ei tuollaista persikkaista sävyä voi vastustaa! Sammalruusu on kyllä hauska, varsinkin sen suloiset nuput, miksiköhän sille tulee tuollaista hassua nukkaa niihin. Minuakin vähän ärsyttää Pohjantähden piikit, ne sojottavat vähän joka puolelle ja vaatteet ja hiukset saa aina osumaa jos lähelle osuu.\nBetween 19. heinäkuuta 2015 klo 19.20\nRuusukuume on kyllä tarttuvaa. Aiemmin minulla oli vain juhannusruusu, metsäruusu ja tuo punalehtiruusu. Niin ja Hansaruusu. Sitten alkoi blogielämä ja nyt olen täysin hurahtanut ruusuihin. Plus kaikkiin muihinkin ihanuuksiin, joihin täällä blogistaniassa yhtenään törmää.\nJaa-a, löytyisiköhän jostain selitys tuolle sammalruusun nukalle. Siitä nukasta sammalruusut ovat kuulemma nimensä saaneet. Nukka muistuttaa sammalta. Minäkin tykkään nimenomaan noista nupuista. Ensimmäisen nupun aikanani nähdessäni pelästyin, että onpa siinä valtavasti kirvoja. Ei ollut, eikä sammalruusu näytä mikään erityinen kirvamagneetti olevankaan.\nUkkokulta sanoo Pohjantähteä tappajakasviksi juuri sen vuoksi, että se pitää kiertää kaukaa välttääkseen hiusten ja vaatteiden tarttumisen.\nEmilie 19. heinäkuuta 2015 klo 19.11\nOioioi, mikä ruusutarha siellä onkaan. Tuohon on matkaa mulla, kolmen ruusupuskan(lajin) kasvattajana :) Ei voi kuin ihailla noita kukkia. Ja haaveilla ruusuisia unia :)\nBetween 19. heinäkuuta 2015 klo 19.22\nOnneksi ruusupensaat eivät ole kovin kalliita. Niitä raaskii ostaa ja istuttaa. Monet ruusut ovat myöskin hyvin kestäviä ja menestyviä. Eipä tässä kohta pysty nukahtamaan ja näkemään ruusuisia unia, kun päässä pyörii yhä uudet ruusut. Paha tauti tämä ruusukuume.\nAnneli A /Pihakuiskaajan puutarha 19. heinäkuuta 2015 klo 19.31\nOn aivan ihania ruusuja ja vielä noin runsaasti eri lajeja. Aivan ihanaa.\nBetween 20. heinäkuuta 2015 klo 19.42\nJa lisää tekee kaiken aikaa mieli.\nPelaguu 19. heinäkuuta 2015 klo 20.33\nNo ihan samaa olin sanomassa kuin eka kommentoija! Olihan ruusukuvia.ja paljon mahtuu pihaasi huikeita ruusuja! Ihana tuo neilikkaruusu, on minunkin mieleeni. Vaikka kaikki on kauniita myös sointu on kaunis. Vaan eipä näitä voi laittaa paremmuus järjestykseen, eikä tarvikaan..\nBetween 20. heinäkuuta 2015 klo 19.43\nOnneksi ei tarvitse laittaa mihinkään järjestykseen. Sen kun ihastelee jokaista.\nKesäKukka 19. heinäkuuta 2015 klo 21.06\nHyvin on sinullekin noita ruusuja kertynyt! Ruusut vievät mennessään, sen on saanut huomata. :) Sen "uuden" (onko se enää uusi..) suomalaisen ruusuprojektin tuotteena on syntynyt myös "Loiste, jota olen nyt alkanut ahkerasti uumoilemaan, vaikka ruusukieltoon piti itseni jo tiukasti asettaa... "Loisteella" olisi vaan minun mielestäni niin kaunis väri. Hienoja hankintoja olet suunnitellut! Louise Bugnet -ruususta sanotaan, että se aloittaisi kukinnan pensasruusuista ensimmäisenä ja lopettaisi viimeisenä, siksi se on erittäin suositeltava hankinta! Norjanruusu ei kuki niin pitkään, mutta ulkomuoto on mielestäni poikkeuksellisen sievä. Valamonruusu kasvaa meillä muuten ihan yhtä oudosti. :)\nBetween 20. heinäkuuta 2015 klo 19.45\nSain täältä blogimaailmasta vinkin suomalaisesta ruusuprojektista ja hankin niistä ruusuista lisätietoa. Sen perusteella pihaan tulivat Ilo, Lumo, Sävel, Sointu ja Tove Jansson. Miten tuo Loiste on mennyt ihan ohi? Siihen täytyykin tutustua mitä pikimmiten.\nTämä ei enää ole mitään ruusukuumetta vaan ruusumaniaa. Ihania ruusuja on pilvin pimein, eikä ne kaikki mitenkään mahdu meidän puutarhaan.\nintopii 19. heinäkuuta 2015 klo 21.44\nMeillähän on sama teema tälle päivälle, paitsi että minulla ei ole - eikä tule - noin valtavaa määrää ruusuja. Tähän saakka olen kyennyt pitäytymään niissä, jotka olen pihalleni halunnutkin, eli juhannus- ja suviruusuissa, ja siinä 'Onni'-ruusussa, jonka sain kerran yhdeltä puutarhatuttavalta minipienenä piiskana ja joka nyt kukkii köynnöksenä esiintyen meidän etukuistin reunassa.\nMutta suviruusulle piti saamani seuraa, kun sen molemmin puolin kasvavat terijoensalavaraaskut ovat hävityslistalla. Punalehtiruusun siis hankin tänään, sekä toiseksi (kolmanneksi) samaan paikkaan istutettavaksi 'Ilon'. Jos uudet hankinnat lähtevät kasvamaan, meillä on siis jatkossa Suvi ja Juhannus sekä Onni ja Ilo. Ei hassumpaa.\nPaitsi että tuo Ritausma... ja Sointu... ja Sävel... ja voi apua sentään.\nEnkä minä edes pidä ruusuista!\nBetween 20. heinäkuuta 2015 klo 19.47\nNäillä kotimaisilla ruusuprojektin ruusuilla on kyllä ihanat nimet. Kohta sitä voi kuljeskella puutarhassa rallattelemassa herkullisia ruusuloruja.\nJossain vaiheessa minäkin karsastin ruusupensaita, enkä ollut laisinkaan innokas niitä hankkimaan. Milloinkahan tämä meni tällaiseksi.....?\nmarliska 19. heinäkuuta 2015 klo 21.59\nRuusuntuoksuinen puutarha. Kyllä ruusut ovat ihania.\nMukava tuo sunnuntaipäivän toivotus! :))\nBetween 20. heinäkuuta 2015 klo 19.48\nMarliska, ruusut ovat ihania. Ja pionit ja kurjenpolvet ja ties mitkä. Tämä on ihan mahdotonta.\nMarri - Takkatuli ja villasukat 19. heinäkuuta 2015 klo 22.33\nUpeat ruusut! Ruusuntuoksua sinulle alkuviikkoon!\nKiitos Marri! Kiirettä pitää, mutta josko sitä huomenna ehtisi taas omaan puutarhaan tuoksuttelemaan.\nNettimartta 20. heinäkuuta 2015 klo 8.30\nNyt kyllä pyörryn, ihastuksesta!\nBetween 20. heinäkuuta 2015 klo 19.49\nKannattaa pyörtyä ruusupuskaan. Siellä ei pitkään kykene pyörtyneenä pötköttelemään, kun pistelee niin vietävästi...\nIlona Winebridge 20. heinäkuuta 2015 klo 10.26\nSinulla on todella monipuolinen ruusutarha, ihania kaikki tyyni! itse sain tänä kesänä kolme uutta pensasruusua, suvi- ja papularuusut blogiystävältä, tornionjokilaaksonruusun ostin. papularuusu näyttää olevan Sinunkin hankintalistalla, itse ihastuin siihen kovin katsellessani sen upeaa kukintaa blogiystäväni puutarhassa, suosittelen, jos on paljon tilaa puutarhassa, se kasvaa todella isoksi.\nps itse leikkasin jo pionien kuihtuneet kukinnot.\nBetween 20. heinäkuuta 2015 klo 19.50\nTänään juuri keksin, mihin voisin tunkea lisää ruusuja. Ihan mahdotonta.\nKyllä minäkin käyn pionit leikkaamassa. Ruskeat kukinnonjämät ovat niin ruman näköisiä.\nKurjenkello 20. heinäkuuta 2015 klo 11.16\nIhana postaus! Nuo muhkeakukkaiset pensasruusut ovat suosikkejani, mutta kyllä tuo punalehtiruusu omalla herkällä tavallaan on myös lumoava. Tilaahan nuo tietysti ajan saatossa vaativat, siinä seikka, joka rajoittaa omaa sekoamistani. Louise Bugnetin hankin keväällä ja vaikka se tietysti vielä kukkii pienesti, antaa se jo nyt suurta iloa, hieno ruusu! Ritausma on ainoa ruusu (niin varmaan), jonka enää hommaan ;). Sadetta eivät nuo kukkaset kuten ei tietysti pionikaan oikein siedä, minkä on tänä kesänä saanut todeta liiankin usein.\nBetween 20. heinäkuuta 2015 klo 19.54\nLuin Leif Blomqvistin Pohjoiset ruusut -kirjaa, jossa hän totesi, että isojakin ruusuja voi pitää hyvin kurissa järkevällä leikkaamisella. Yleensä kai niiden annetaan kasvaa omiin mittoihinsa, mutta minulle oli yllätys, että leikkaaminenkin on "sallittua" - usein se kuulemma jopa lisää kukkimista.\nPunalehtiruusussa on omaa taikaansa. Siihen ihastuu vuosi vuodelta enemmän.\nSussi 20. heinäkuuta 2015 klo 15.22\nUpea ruusutarha sinulla!\nBetween 20. heinäkuuta 2015 klo 19.56\nKiitos Sussi! Alkaa hiukan tuntua siltä, että mopo on karannut ruusujen suhteen.\nmustakissa 20. heinäkuuta 2015 klo 15.42\nUpeita ruusuja kertakaikkiaan! Tuo Sointu oli tosi herkän näköinen, tykkään kovasti. Ja paljon muitakin kauniita sinulla todellakin on. Haaveilen ruusutarhasta ja tänään k-raudan alepihalta löysin Tom Tom nimisen ruusun, joka pääsee paikoilleen heti, kun multakasa saapuu pihaan:)\nBetween 20. heinäkuuta 2015 klo 19.55\nTomTom onkin kaunis tertturuusu. Minä olen tyystin hurahtanut pensasruusuihin, eikä enää ole sopivaa paikkaa tertturuusuille. Niissä on aivan valtavat valikoimat ja pieneen tilaan saa enemmän erilaisuutta, kuin pensasruusuilla.\nSaraheinä 20. heinäkuuta 2015 klo 20.20\nOnpa ihana ruusupostaus! Sateinen kesä haittaa selvästi ruusujen kukintaa, mustialanruusuni eivät oikein jaksa avata nuppuja ulkona. Nyt voikin sitten hyvällä omallatunnolla poimia niiistä kukkia maljakkoon.\nKaupunkilaistyttö 20. heinäkuuta 2015 klo 21.12\nOnpa sinulla paljon ruusuja, hienoja kuvia. Minä olen ostanut tänään elämäni ensimmäisen ruusun, vaaleanpunaisen neilikkaruusun. Lisääkin on jo suunnitelmissa, vaikka en edes pidä ruusuista.\npioni 21. heinäkuuta 2015 klo 9.41\nOlipas täällä ihania kuvia ihanista ruusuista! Minäkin tykkään kovasti pensasruusuista ja sainkin niitä mahtumaan pikkuiseen ruusutarhaani melkoisen monta kun istutin tiheästi;) Ja tämänvuotisen blogitapaamisen jälkeen suunnittelen laittavani niitä lisää tien viereen, ihan hyvin näyttivät voivan sielläkin...\nPirjo 21. heinäkuuta 2015 klo 19.36\nMinäkin hämmästelen noita Sointua ja Säveltä. Istutin ne vierekkäin ja pitää ihan miettiä kumpi on kumpi :) Sitä paitsi juuri tuon Sävelen kukka oli erilainen viime vuonna. Saa nähdä sekoitanko ruusukuvat ja ruusut keskenään jatkossa :)\nTäällä taidan käydä jatkossa katsomassa ruusuvinkkejä, niitä haluan ostaa vielä lisää tontille. Kirjoapteekkarinruusu näyttää erityisen ihanalle :)


Skanska rakentaa uuden asuntokohteen Karjarantaan Porissa | Rakennuslehti\nProjektit Rakentaminen\tRakennuslehti\t 22.02.2017 klo 10:11\t Ei kommentteja\nSkanska rakentaa uuden asuntokohteen Karjarantaan Porissa\nSkanska rakentaa 8-kerroksisen asuintalon Porin Karjarantaan Kokemäenjoen rannalle. Hankkeen rakentaminen käynnistyy arviolta kesällä 2017, ja se valmistuu kesällä 2018.\nAs.oy Porin Sopraano on Karjarantaan tulevan uuden korttelin ensimmäinen talo, johon tulee 37 asuntoa. Niistä suurin osa on kaksioita ja kolmioita, mutta tarjolla on myös yksiöitä. Lähes kaikkiin Sopraanon koteihin kuuluu lasitettu parveke jokinäkymin.\nTaloyhtiön asukkaiden käytössä on ensimmäisen kerroksen kerhotila, johon tulee muutamia kuntoilulaitteita. Jokirannassa avautuu asukkaiden yhteispiha. Sopraanossa on myös 22 autokatospaikkaa.\nKarjarannasta on autolla vain noin viiden minuutin matka keskustaan ja kävellenkin vain 15 minuuttia. Joen toisella rannalla on Kirjurinluoto.\nHanke on jatkoa Skanskan useille aikaisemmille rakennushankkeille Karjarannassa. Skanska on rakentanut Karjarantaan yhteensä jo kahdeksan taloa. Viimeisimpänä valmistui Porin Klarinetti kesäkuussa 2015. Ennen Klarinettia valmistuivat Porin Sello syyskuussa 2013 ja Porin Trumpetti helmikuussa 2013.\nSkanskalla suunnitteilla uusia asuinkohteita Poriin\n14.03.2012\tklo 14:03 Lue artikkeli\nSkanskan kerrostalokohde As. Oy Porin Cygnaeuksenpiha Porin ydinkeskustassa on juuri saavuttanut harjakorkeutensa, ja yhtiö kaavailee kaupungin keskustaan linja-autoaseman viereen jo uutta asuinkorttelia. Lisäksi Skanskalla on parhaillaan markkinoinnissa asuinkohde myös Porin Karjarannassa. Skanska Kotien Länsi-Suomen aluejohtaja Jari Martinmäen mukaan Porissa onkin tällä hetkellä hyvä kysyntä uusille asunnoille.\nSkanska ja Suisto-Kiinteistöt kehittämään Porin Karjarantaa\n18.04.2011\tklo 12:31 Lue artikkeli\nSuisto-Kiinteistöt Oy ja Skanska ovat sopineet ryhtyvänsä yhdessä kehittämään osaa Porin Karjarannan teollisuusalueesta. Yhtiöt allekirjoittivat maanantaina 18. huhtikuuta esisopimuksen, jolla Suisto-Kiinteistöt sitoutuu myymään alueelta tontteja Skanskalle asuntorakentamista varten sen jälkeen, kun alueen asemakaavan muutos on saanut lainvoiman. Esisopimuksen mukaisen alueen suuruus on tonttien osalta noin 4,1 hehtaaria. Alue on tarkoitus toteuttaa kokonaan noin 10-15 vuoden kuluessa.\nSkanska rakentaa uusia asuntoja Poriin ja Turkuun\n13.04.2010\tklo 16:15 Lue artikkeli\nSkanska aikoo rakentaa uusia asuntoja Porin Karjarantaan Kokemäenjoen rannalle. As. Oy Porin Makasiininrantaan tulee 17 asuntoa. Skanska aikoo rakentaa uusia asuntoja myös Laivurinkadulle lähelle Aurajokea ja Turun keskustaa. Kuusikerroksiseen As. Oy Turun Matruusinrantaan tulee 47 asuntoa, joista suurin osa on kaksioita. Molempien kohteiden rakentamisen on suunniteltu alkavan kesällä 2010.


Avaimia laadukkaaseen käännökseen | TellWell Translations\nTässä blogikirjoitusten sarjan kolmannessa eli viimeisessä osassa kerron, kuinka monikielistä viestintää voidaan hallita silloin kun tekstiaineistoja on enemmän. Lisäksi esitän muutamia kokoavia ajatuksia kielipalveluyhteistyöstä.\nKääntäjät tekevät termityötä jatkuvasti. Usein kyse on erikoisalojen termien selvittelystä, mutta ei pelkästään niiden: lisäksi jokaisella asiakasorganisaatiolla on omia, vakiintuneita käsitteitään, jotka on välttämätöntä tai vähintäänkin mielekästä ilmaista samanlaisina eri teksteissä ja eri aikoina. Tällaisia voivat olla esimerkiksi tuotteiden ja palvelujen sekä organisaation eri yksiköiden nimet, tittelit, sloganit tai muut ilmaisut, jotka on tapana esittää tietyllä tavalla. Kun aloitat käännöspalveluyhteistyön, mieti siis, kannattaisiko samalla aloittaa termipankin kokoaminen käännöspalvelun tarjoajan kanssa. Yhteistyön yhtenä tavoitteena voi olla käännöstyön terminologinen laadunvarmistus käännösprosessien aikana, toisena taas erilaisten sanastojen valjastaminen organisaatiosi kokonaisviestinnän apuvälineeksi. Räätälöidystä sanastosta yrityksesi sisällöntuottajat voivat tarkistaa keskeisten käsitteiden ilmaisutavat nopeasti, jolloin vältytään aikaa vievältä surfailulta pitkin organisaation eri aineistoja. Kun sisältöä tuottaa useampi kuin yksi henkilö ja sisällöissä on koko ajan enemmän samoina säilytettäviä organisaation ”omia” ilmaisuja, tällainen sanastoratkaisu voi säästää paljon aikaa ja hermoja. Kaiken takana on pyrkimys yhtenäisyyteen – ja yhtenäisyys puolestaan kytkeytyy siihen, millaisen kuvan annat organisaatiostasi eri viestintäkanavissa.\nMiten kaaos kesytetään?\nHyvä suunnittelu kannattaa. Joskus tilanne on kuitenkin se, että organisaation käytössä olevia tekstejä ovat kirjoittaneet ja/tai kääntäneet eri ihmiset eri aikoina ilman riittäviä yhtenäistämistoimenpiteitä tai editointia. Jos olet epävarma aiemmin tuotettujen tekstiesi laadusta, niistä kannattaa pyytää arvio kielialan ammattilaiselta. Tämän jälkeen voitte tarvittaessa suunnitella yhdessä palveluntarjoajan kanssa, mitkä tekstit priorisoidaan ”jälkihoitoa” varten ja miten tämä on parasta toteuttaa: ovatko ongelmana esimerkiksi termit, tarvitaanko kielenhuoltoa vai onko tarpeen kääntää tekstit kokonaan uudelleen laadukkaan lopputuloksen aikaansaamiseksi? Vaikka kyseessä saattaa olla isokin savotta, sen kautta palvelutarjoajasi pääsee sisälle organisaatiosi toimintaan ja teksteihin, ja parhaassa tapauksessa työn edetessä pystytään tuottamaan paitsi tasokkaita tekstejä, myös sanasto myöhempien tekstien luomista varten.\nKohti käyttäjäkeskeistä kääntämistä – sinun kanssasi?\nKaikki tässä blogitekstisarjassa käsittelemäni asiat voidaan kiteyttää sanaan laatu, joka – myönnettäköön – on moniulotteinen ja määriteltävissä monella tavalla. Käännösten laadunvalvontaa on perinteisesti toteutettu prosessin loppuvaiheessa, mutta hedelmällisempää on kuitenkin soveltaa käytettävyystutkimusta heijastelevaa käyttäjäkeskeistä kääntämistä (user-centered translation). Siinä ”käännösprosessin aikana suunnitellaan, millä tavoin käyttäjistä kerätään tietoa ja millä tavoin kerätty tieto liitetään osaksi viestintätehtävää” ja ”kääntäjä nähdään osaksi moniammatillista asiantuntijatiimiä” (Suojanen ym. 2012:24). Palaan näihin teemoihin tavalla tai toisella myöhemmissä blogiteksteissä, mutta kielipalvelun tilaaja pääsee pitkälle jo näillä kolmella ”prinsiipillä”, joita soveltamalla palveluntarjoaja saa arvokasta tietoa ja palautetta voidakseen laatia käyttäjän kannalta toimivan tekstin:\nKerro tilausta tehdessäsi, mihin viestintäkanavaan ja millaiselle yleisölle teksti on tarkoitettu.\nVastaa palveluntarjoajan kysymyksiin prosessin aikana – usein aikapaine on pienempi silloin kuin prosessin loppuvaiheessa, jolloin tekstin odotetaan olevan jo käyttövalmis.\nJos teet muutoksia teksteihin, ota tavaksi toimittaa muutosmerkinnöillä varustetut tekstit ja muu palautteesi palveluntarjoajalle – näin tämä pystyy siirtämään muutokset käännösmuistiin ja sisäisiin ohjeistuksiinsa, etkä joudu korjaamaan samoja asioita enää myöhempiin teksteihin.\nKun organisaatiosi suunnittelee käännöspalvelujen tilaamista, oraalla olevaa yhteistyötä on siis mielekästä ajatella alojen välisenä asiantuntijayhteistyönä, jossa vuorovaikutus – pikainenkin – tehostaa prosessia ja auttaa eliminoimaan ongelmat heti niiden tultua esille. Näin voi muodostua tiivis, (liike)toimintaa optimaalisesti tukeva kumppanuussuhde.\nSuojanen, T., Koskinen, K. & Tuominen, T. (2012) Käyttäjäkeskeinen kääntäminen. Tampere: Tampereen yliopisto, s. 24. http://tampub.uta.fi/bitstream/handle/10024/66333/kayttajakeskeinen_kaantaminen_2012.pdf?sequence=1 (lainattu 27.4.2017)\nSuomen kääntäjien ja tulkkien liitto ry. ”Asiakkaan työkalupakki.” https://www.sktl.fi/kaantaminen_ja_tulkkaus/tyokalupakki-ammattilaiselle-ja-/asiakkaan-tyokalupakki/ (27.4.2017)\nImago, Käännöspalvelut, Markkinointi, Startup-yritys, Viestintä, Yrityskuva\n, käännöspalvelu, käyttäjäkeskeisyys, liiketoiminnan tukipalvelut, terminologia, viestintä


Kokematon vaeltaja tarvitsisi apua… | Keskustelu | Vaellus ja retkeily\nKokematon vaeltaja tarvitsisi apua…\nVaellus ja retkeily → Keskustelu → Varusteet → Vaatteet, kengät ja rinkat → Kokematon vaeltaja tarvitsisi apua…\nTämä aihe sisältää 5 vastaukset, 5 ääntä, ja päivitettiin viimeksi 12 vuotta, 9 kuukautta sitten TREKKING toimesta.\n7.8.2009, 19:30 #3723\nOlen 15 vuotias nuorimies, joka on hiljattain innostunut vaelluksesta. Olen jo ikäni käynyt metsästämässä ja osaan liikkua metsästässä, mutta haluaisin uusia kokemuksia ja lähteä vaeltamaan jonnekkin (en tiedä vielä minne) uusiin maastoihin.\nEli apua tarvitsisin seuraavissa asioissa:\n-Hyvät vaelluskengät, painan noin 70 kg, jos se on olennainen tieto.\n-Hyvä vaelluspuku niin kylmiin, kuin lämpimiin säihin.\nEli oikeastaan koko setti. Merkkiä, mallia ja jälleenmyyjiä tulemaan, niin voin tutustua varusteisiin.\n8.8.2009, 01:09 #4472\nKäy kaupassa testaamaassa mikä istuu parhaiten. Mielummin liian kevyt kuin liian raskas. Aina on aikaa katsoa mihin astuu. Ennen mentiin saappailla ja lenkkareilla. Nykyään vaelluskengillä… Jos liikut paljon ja urheilet niin järeimmät vaelluskengät kannattaa unohtaa suoraan. Ei se nilkka itsestään nyrjähdä. Itse menen lenkkareilla jos repun paino on alle 20 kg.\nKatso fjällrävenin G1000 Malleja. Toimii aina. Tai jokin muu. Itselläni tuulitakki marmot ion sekä fleecepaita ajaa saman asian. Hyttyset ei mene läpi G1000 kankaasta kovinkaan helposti.\nKauppaan kokeilemaan! Koko voi olla 30-110 litraa käyttäjästä riippuen.\n2 vaihtoehtoa. Untuva tai keinokuitu. Untuva voittaa aina vaikka on kallis. Se maksaa ittensä takaisin. Kuitu toimii jos käyttöä on todella vähän tai makuupussin kuivatus on mahdotonta (vene, lumiluola)\nMars kauppaan keskustelemaan myyjien kanssa. Näillä tiedoilla ei voi sanoa mitään.\nSama juttu, tarvitseeko puukkoa? Joskus itselläni on victorinox minilinkkari tai ”rambopuukko” mukana. Riippuu reissusta. välillä ei mitään.\n8.8.2009, 09:03 #4473\nVaellussukilla eli linereillä (ohuet) alla ja villasukan kaltainen päällä on kumisaappaiussakin aivan hyvä kävellä normaaleja päivämatkoja eli 15-30 km. Itselläni jalat hieman oireilevat, jos kävelee yön ja päivän putkeen ja huiputtaa sinä yönä jonkun tunturin. Päivän levolla sekin menee ohi. Eli suosittelen kumisaappaita (ihan tavallisia tai vaellussaappaita) jalkaan, jos vaellus ei tapahdu polulla. Minun vaelluskenkäni kastuvat kaikísta gorelupauksista huolimatta lumihangessa tai märässä heinokossa heti ja jalat tulevat läpimäriksi siis ilman sadettakin. Vaellussaappaani (kalliit) rikkoutuivat ensimmäisellä vaelluksella ja halvat sievin saappaat ovat kestäneet jo kaksi reissua ja kovaa käyttöä muina aikoina. Siksi en suosittele heti edes kalliita vaellussaappaitakaan, koska on kyse vasta ensimmäisistä reissuista ja muutkin vehkeet syövät rahaa.\nVaelluspuku molempiin säihin on aika vaikea suositella. Ehkäpä joku kuoripuku, jonka alle saa sitten sään mukaan enemmän tai vähemmän tavaraa. Joku windstopperi, joka kuvaa nopeasti tai ihan sitten syksyn keleihin vaikkapa Haglöfsin XCR 3-kerrostakki ja gorehousut. Kallista tosin, mutta kuulemma pitää vettäkin tuulen lisäksi. Kesällä ei taida tarvita, varsinkin jos harastaa sadepukuja lisäksi. Kevyessä sadepuvussa voi vaeltaa ja perinteisessä olla leirissä ja hätävarana. Ennen vaellettiin ihan maastopuvussa ja hauskaa oli. Suomessahan ei niin usein sada.\nRinkka matkojen pituudenmukaan. Itselläni on ollut koko ikäni Savotta 906. Siinä tekee 3 viikonkin reissun, kun pakkaa täyteen ja laittaa teltat+makuupussit+keittimet tankoon ja sivulle erillisissä vedenpitävissä pusseissa. Ei se niin paljon paina. Suosittelen, sillä on mukavaa, ettei tarvitse miettiä pakkaamista lyhyemmillä reisuilla, kun on tilaa.\nIhan kelpo teltan saa 200-400 eurolla. Haluatko tilaa vai keveyttä? Siitä riippuu aika paljon. Toiset yksinvaeltajat menevät Aktolla (Hilleberg, taitaa olla hieman kalliimpi kuin em. haarukka), muta itse en pidä ruumisarkuista, joten nukun yksin Fjällrävenin kolmen hengen teltassa (Akka Skule RS3)\nMakuupussiksi suosittelen jotain kevyttä untuvapussia. Kalleus riippuu retken ajankohdasta ja kohdealueesta. Lapissa on kylmää kesälläkin. Varsinkin Ruotsissa ja Norjassa ylänköalueilla. Mukavuuslämpötila merkitsee enemmän kuin maksimit, joissa palelelee.\nPuukolla leikkaan vain leipää, mutta metsissä sitä trarvitsee tulen sytytykseen. Eikös Marttiinin lapinleuku ole hyvä tai sitten ihan tavallinen kauhavalainen, jos ei pahemmin vuoleskele oksia.\n8.8.2009, 12:21 #4474\nKiitoksia ensimmäisistä vastauksista. 🙂\nLisää saa toki laittaa…\n17.8.2009, 20:48 #4475\nOmista kokemuksista voin suositella vaelluskengiksi Lowa Tibet -kenkiä.\nKalliithan nuo on, mutta hyvin ovat palvelleet ja pitäneet jalat kuivana.\nHyvien vaellussukkien kanssa parhaimmillaan 35km päivässä ilman mainittavia\nhiertymiä. Toki jaloissa on eroa joten tosiaan itse kannattaa kunnolla sovitella\nennen hankintaa. Hankitpa mitkä tahansa niin muistahan sisäänajaa kengät huolella\nennen pitkää vaellusta! 🙂\nRinkoista hyviä kokemuksia on Osprey Argon 70:stä. Toki jos olet pitkälle vaellukselle\nlähdössä niin kannattaa ostaa reilun kokoinen rinkka.\nTeltaksi voin suositella Fjällräven Akka Shape R/S -telttaa. Itselläni on tuo kahden hengen\nmalli ja siinä tänä kesänä tullut nukuttua n. 30 yötä ilman mitään huonoa sanottavaa.\nKaksi jos nukkuu niin teltta on hieman ahdas mutta sopu sijaa antaa ja tottumisesta se on kiinni.\nTeltta on todella kevyt (2,3kg) ja pakkautuu pieneen tilaan joten mahtuu hyvin mukaan!\nOlin Tsekissä rankkasateiden ja tulvien aikaan ja hyvin teltta kesti ukkosmyrskyissä.\nSiinä jotain vinkkiä.\n18.8.2009, 07:22 #4476\nJos kaikki pitää olla hyvää, etkä tiedä ostamastasi tavarasta juurikaan mitään, kannattaisi kaikki ostaa kalleimmasta päästä.\nJos taas et halua sijoittaa omaisuuksia tavaraan, josta et tiedä, käykö se sinulle, pitäisi ostaa halvempaa.\nNe, mitä muut suosittelee käy muille, ne toki SAATTAA käydä sinullekkin, tai sitten ei. ”Niin monta mieltä, kuin miestäkin”.\nJoku arvostaa yhtä ominaisuutta, toinen toista…..rikki menneet tavarat/merkit kannattaa ainakin huomioida. Ei ole helppoa alussa tämä. 🙂\n(Minä aloitin sillä, mitä kaapissa oli, sitä en suosittele. 😉 )


AnniKainen puikoissa: Iltapukuja\nLähettänyt AnniKainen klo 13.21\nSoile 6. joulukuuta 2009 klo 14.17\nTuo neulottu mekko on aivan ihana. Tuo palmikkojuttu tuossa vyötäröllä ja hartian napit. nam!\nJaana 6. joulukuuta 2009 klo 15.04\nUpea tuo neulottu mekko, tosi kauniisti palmikot muotoilevat vyötäröä. Kyllä ennen on osattu tehdä kauniita istuvia vaatteita! Ja ensimmäisessä mekossa olet kuin ilmetty lumikki, vain silkkinauhapanta hiuksista puuttuu :)\nMatleena 6. joulukuuta 2009 klo 16.17\nMolemmat mekot ihania, vallankin tuo neulemekko kauniine yksityiskohtineen! :) Eipä tarvii miettiä, mistä taitosi ovat peräisin, kun näkee äitisi kädenjälkeä. Minullakin on tallessa yksi äitini60-luvulla kutoma mekko, pitsineulosta kokonaan, mutta mistäs saisi niin sorjavartaloisen mannekiinin, että voisi kuvata.\nTess 6. joulukuuta 2009 klo 16.50\nWau, tuo neulottu mekko on tosi upea! Äitisi on todella taitava käsistään ja se taito on selkeästi periytynyt myös sulle.\nRaijis 6. joulukuuta 2009 klo 18.33\nHIenot puvut, erityisesti se neulepuku. Ja kävit sitten meillä kuvaamassa kun taustalla näkyy mun perintöpiironkini :D\nAnniKainen 6. joulukuuta 2009 klo 20.45\nSoile: On se mutta vaatis ainakin minulla alleen kokovartaloliivin. Tulee kaikki kummut ja ulokkeet oikke hyvin esiin.\nJaana: Vai että Lumikki, kiitos :)Hyvin on aikaa kestänyt tuo mekko, tosin ei sitä ole kauheasti käytetty, minä en kertaakaan.\nMatleena: Nuo on niin aikansa näköisiä. Mukava että on säilytetty vaikkei niitä käytetäkkään.\nJuu, äiti on taitava ja jospa tämä omena ei ois kovin kauas pudonnut :)\nOlispa kiva nähdä myös sinun äidin pitsimekko.\nTess: Oi kiitos, niin kauniisti sanottu :)\nRaijjis: Etkös huomannut kun käytiin :)\nSatu 6. joulukuuta 2009 klo 21.49\nHei! Voisin väittää, etten aikoihin ole nähnyt kauniimpaa kuin tuo pieni nappirivistö!\nSini 7. joulukuuta 2009 klo 15.14\nVoi, että on kaunis tuo neulottu mekko. Tuolle nappirivistölle ei riitä edes sanat :-}\nSatu 7. joulukuuta 2009 klo 15.29\nKaunis neulemekko. Sellainen olis ihana nähdä linnan juhlissa. Ja tuohon keskusteluun pitää yhtyä: kokoliivi olis mullekin todella järkevä hankinta. Elämä on tuonut erinäisiä muhkuroita ja muotoja -vääriin paikkoihin.\nVoi jospa saisin kuvattua elämäni tärkeimmät juhlapuvut. Osaan en enää mahdukaan.\nAnniKainen 7. joulukuuta 2009 klo 18.01\nSatu: Ne on kyllä aika somat :)\nSini: Se olikin mulla jonkun aikaa seinällä henkarissa, ihan vain ihailtavana :)\nSolveig: Ihan niinkuin Viron suurlähettilään puvussa olis ollut neulosta eilisissä juhlissa, ainakin näytösti siltä. Tuommosessa pitkässä villamekossa vois kyllä tulla kuumat oltavat ja jos vielä kokoliivi ois alla :)\nHei, kuvaappa ne puvut tyttäresi päällä sitten kun ne ovat hänelle sopivat :) Äkkiä se aika kuluu.


Äänestä, mikä on TPS:n paras kannatusbiisi | Urheilu | Turkulainen\nUrheilu 21.2.2018 19:00\nMUSIIKKI Turkulainen kokosi pitkän listan Suomen rakastetuimmista ja vihatuimmista kappaleista.\nGatorade Centerissä raikuvat TPS:n kannustuslaulut, kun Palloseura menestyy. Jussi Virkkumaa\nKevät on kiekkoilijan parasta aikaa, sanotaan, ja sitä se on kannattajallekin, jos oma joukkue menestyy. Turun Palloseura on Liigan runkosarjan viimeisillä kierroksilla kiinni kakkospaikassa, mikä tarjoaisi kotiedun pudotuspeleissä luultavasti aina finaaleihin asti.\nKaupunkilehti Turkulainen järjestää paikallisen kiekkohuuman nostattamiseksi lukijaäänestyksen TPS:n parhaasta kannatusbiisistä. Aktiivisille seurafaneille tässä kisassa mukana olevat kappaleet ovat erittäin tuttuja, mutta muille ehkä unholaan pyyhkiytyneitä.\nTunnetuin TPS-biiseistä on tietysti Maali se on hunajata Erkki Liikasen laulama, VeePee Lehdon sanoittama on TPS-kiekon virallinen maalilaulu.\nVanhin kappaleista on Nyt Teps! eli Tepsi tekee kohta maalin, jonka esitti Seitsemän Seinähullua Veljestä vuonna 1976.\nC´mon Tepsi on uudistettu versio Bogart Co:n 1980-luvun puolivälissä tekemästä kappaleesta C´mon babe. VeePee Lehto kirjoitti biisiin uudet sanat, esittäjinä ovat Mika & Bogart Co.\nVoittoon Super-TPS on yksinkertaisen tehokas kiekkorallatus. Vilperin Perikunnan biisin sanat osaa moni kannattaja yhtä hyvin kuin Hunajata-biisinkin.\nRokkaavimmat TPS-biisit ovat Kilven Mustaa ja valkoista vajaan 10 vuoden takaa sekä tuoren Tämä jää, joka on HC TPS:n sekä Turku Rock Academyn yhteistyön tulos. Kappaleen esittää The 5th of April.\nBonukseksi äänestykseen heitetään pölyttynyt helmi Jursi-biisi, joka muistelee mestariluotsi Vladimir Jursinovia sekä TPS:n voiton kunnikasi hallilla raikaava Kai Hyttisen legendaarinen Dirlandaa, joka tänä päivänäkin yhdistetään ex-pakki Hannu Virtaan sekä päävalmentaja Hannu Jortikan kolmeen mestaruuteen 1980-90-lukujen taitteessa.\nEdellä mainitut ovat profiloituneet TPS-jääkiekon biiseiksi vaikka esimerkiksi myös TPS Salibandy käyttää Hunajata-biisiä maalilaulunaan. Jalkapallo-TPS:n tunnusbiisi on Sydän rinnassa Sen laulaa Ressu Lajille ja seuralle on tehnyt kunniaa myös Saukka, jonka kappale on Kiitos Tepsi, paras TPS\nTepsi tekee kohta maalin\nKiitos Tepsi, paras TPS\nÄänestysaikaa on 12.3. saakka.


Hierontaa (ei seksiä) - Varsinais-Suomi - Seksitreffit Eroottinen thai hieronta kuopiossa Suomen Kiinalaiset 8 thai hieronta sauna turku uusi tytt. 59 thai hieronta salo uusi tytt. eroottinen thai hieronta kuopiossa. Kiinalainen ravintola salo ruokalista. Thai hieronta kuopio haapaniemenkatu;. Thaihieronta - Löydä oikeat yhteystiedot Turun Paras Thaihieronta Mints Thai Hieronta Helsinki - Home, facebook 24100, sALO, thaihieronta Marisa. Thai -öljyhieronta on nautinnollinen ja rentouttava koko kehon hieronta öljyllä. Tarvittaessa käytämme aitoa thaimaalaista tiikeribalsamia helpottamaan kovia lihas- ja nivelsärkyjä. Thai Hieronta, helsinki, Helsinki. Thai Hieronta, helsinki offers a real traditional Asian spa in clean and relaxing environment.\nThai hieronta: Thai hieronta salo erotiikka kuopio\nHäkli Auli Tmi Tukkikatu 17 B, Salo, hieroja Peltonen Aimo Puutarhakatu 3, Salo, hieroja Teija Toivonen Häntintie 6, Salo, hieroja / Urheiluhieroja Lars Ellfolk Helsingintie 4, Salo, hierontahoito Teuri-Niemi Taina Turuntie 3 s, Salo Hieronta ja jäsenkorjaus Sauli Vuolteenaho Oksapolku 4, Salo Hieronta ja Kuntoutus. thai hieronta laitila - Suomen. Kiinalainen Ravintola Kiinanmuuri, salo ;.\nNäin: Thai hieronta salo erotiikka kuopio\nKaarina kerava kiinalainen ravintola kiinalainen ruoka kotka kouvola. Samanlainen thai hieronta sekin on, mutta viro/venäläisillä tytsyillä. Listalla on ihan erotic massage, jonka voi tilata niin miehet kuin naiset. Hot Girls tarjoaa korkeatasoista private stripteasea ja ohjelmapalvelua. Kauttamme saat tilattua ammattitaitoiset esiintyjät juhliin, messuille, ravintolaan yms.\n14.06.2018 14.06.2018 thai hieronta salo erotiikka kuopio\n0 ajatuksia “Thai hieronta salo erotiikka kuopio”