Suomen Kulttuurirahasto - PDF\nDownload "Suomen Kulttuurirahasto"\n2 Suomen Kulttuurirahasto Suomen Kulttuurirahaston tehtävä on suomalaiskansallisen henkisen ja taloudellisen viljelyn vaaliminen ja kehittäminen. Kulttuurirahasto muodostuu Säätiöstä (perustettu 1939) ja sen Kannatusyhdistyksestä (perustettu 1937). Säätiön sisällä toimii keskusrahasto ja 17 maakuntarahastoa. Tällä hetkellä Suomen Kulttuurirahasto on yksi Euroopan suurimmista säätiöistä. Kulttuurirahaston omaisuus, joka koostuu yli seitsemänkymmenen vuoden aikana saaduista lahjoituksista, jakautuu keskusrahaston ja maakuntarahastojen yleisrahastoihin sekä yli 700 nimikkorahastoon. Apurahat ovat aina olleet Kulttuurirahaston näkyvin ja tärkein tapa toteuttaa tehtäväänsä. Rahasto myöntää henkilökohtaisia apurahoja tieteen ja taiteen tekijöille ja työryhmille sekä kulttuurielämän eri aloilla toimiville henkilöille ja yhteisöille. Apurahoja jaetaan vuosittain yleisrahastoista sekä jakovuorossa olevista nimikkorahastoista lahjoittajiensa toivomiin ja ohjesäännöissä määriteltyihin tarkoituksiin. Apurahojen ohella Kulttuurirahastolla on myös omaa kulttuuritoimintaa. Se järjestää kursseja, luentoja ja muita maamme kulttuurielämää edistäviä tilaisuuksia sekä ylläpitää taidekotimuseota. Tärkein kansainvälinen tapahtuma on viisivuosittain järjestettävä Mirjam Helin -laulukilpailu. Viime vuosina Kulttuurirahasto on käynnistänyt useita laajoja hankkeita, joilla pyritään vaikuttamaan suomalaiseen yhteiskuntaan ja kulttuurielämään. Ne toteutetaan usein yhteistyössä yleishyödyllisten yhteisöjen tai julkishallinnon kanssa. Suomen Kulttuurirahasto Vuosikertomus\n3 Sisältö Suomen Kulttuurirahasto Yliasiamiehen katsaus Euroopan paluu tulevaisuuteen Kulttuuritoiminta Kulttuurihankkeiden värisuora Vuosijuhla SKR ja Fiskarsin Kiinteistöt pientalorakentajan asialla Kitkaa ja vuoropuhelun vaikeutta Oopperaan! Täsmäopetuksella osalliseksi Myrsky loi taiteella hyvinvointia tuhansille nuorille Tiedesirkus auttaa oppimaan Katse kasvoihin Taidekoti Kirpilässä Perintönä oma kieli Isien työt -sarja valmis Viides muotokuvakurssi Turussa Kritiikkiportti: Verkossa kaikki on toisin Apurahat Apurahoja suuriin ja pieniin hankkeisiin Muoto soi Antenni tulee iholle Kielitieteestä mielitieteeseen Suomalaisen kirjan koti on täynnä tietoa, tarinoita ja elämyksiä Palkinnot Palkinnot merkittävistä kulttuuriteoista Ajatuksen kuvaaja Olavi Veistäjän palkinnot, E.J. Vehmaksen arvostelijapalkinto Hyvien näytelmien bongari Talous, testamentit, lahjoitukset Talouden epävarmuus jatkuu Testamentit ja lahjoitukset Uudet nimikkorahastot sekä merkittävimmät rahastojen täydennykset Merkkipäivä- ja muistolahjoitukset Tuloslaskelma ja tase Henkilöt In Memoriam Satavuotismerkkipäivät Kunniaesimiehet ja -jäsenet Luottamushenkilöt Henkilöstö Tilintarkastajat yliasiamiehen katsaus Kulttuurirahaston kuluneen toimintavuoden taloudellinen tulos oli jälleen olosuhteisiin nähden tyydyttävä. Juokseva talous oli tasapainossa, eli vuoden aikana saadut sijoitustuotot riittivät kattamaan toiminnan menot. Epävarmuutta aiheuttaa kuitenkin maailmantalouden kehitys. Pörssin muutaman vuoden takaisen laskun ja nopean toipumisen jälkeen Kulttuurirahaston omaisuuden arvo pysytteli miljardin euron tuntumassa, mutta toimintavuoden lopulla markkinoiden hermostuessa se putosi taas alle 900 miljoonan euron. Jos salkussa on osakkeilla suuri paino, kuten suomalaisilla säätiöillä yleensä, sijoitushistoria sisältää nousuja ja laskuja. Vaikeat ajat kestetään vahvan kassan ja hyvinä vuosina kerättyjen puskurien turvin. Toistaiseksi huonot uutiset ovat näkyneet lähinnä pääomamarkkinoilla, jolloin ne eivät välittömästi vaikuta pitkäaikaisten sijoittajien elämään. Jos epävarmuus alkaa hyydyttää reaalitaloutta, se heijastuu tietysti ajan mittaan myös Kulttuurirahaston sijoitustuottoihin. Rahasto on silti parin vuoden tauon jälkeen hieman nostanut apurahasummaa alkaneelle toimintavuodelle. Kuluneena vuonna ei keskusrahastossa käynnistetty yhtään uutta suurta hanketta. Maakuntarahastoissa alkoi useita projekteja, mm. Etelä-Savon rahaston Kulta-hanke, joka vie kulttuuri- ja taideharrastusta laitoksissa ja hoitokodeissa asuville ikäihmisille. Tavoitteena on ajan myötä liittää taide osaksi normaalia hoitotyötä. Kokemusten mukaan se voi parantaa muistia, vähentää lääkkeiden käyttöä ja lisätä elinvoimaa. Aiemmin aloitettuja hankkeita oli käynnissä parikymmentä, joista osa hyvin laajoja. Ensimmäisenä saatiin onnistuneeseen päätökseen kolmivuotinen nuorisohanke Myrsky, josta vastuu siirtyi Suomen lasten ja nuorten säätiölle. Se jatkaa nuorten henkisen ja sosiaalisen kehityksen tukemista myöntämällä apurahoja heidän taideprojekteihinsa, joita vetävät ammattitaiteilijat. Toimintaa rahoittavat opetus- ja kulttuuriministeriö, Svenska kulturfonden ja siirtymäkauden ajan edelleen myös Kulttuurirahasto. Vuonna 2006 aloitettu rahoitusohjelma pienten suomalais-ugrilaisten kielten tukemiseksi jatkui. Kulttuurirahaston tavoitteet inarinsaamen pelastamisessa näyttävät toteutuvan, kun opetus- ja kulttuuriministeriö asetti työryhmän laatimaan toimenpideohjelmaa saamelaiskielten elvyttämiseksi. Se esittänee mm. Inarin kielipesien vakinaistamista ja uusien perustamista. Venäjällä olemme tarjonneet neuvontaa ja opettajien koulutusta kielipesäryhmien synnyttämiseksi Karjalan tasavaltaan ja muille vähemmistökansojen alueille. Federaation Vaikeat ajat kestetään vahvan kassan ja hyvinä vuosina kerättyjen puskurien turvin. 3\n4 Yliasiamies Antti Arjava Aleksanterin teatterissa Helsingissä. Syksyllä 2011 teatterissa esitettiin Kulttuurirahaston tuella säveltäjä Uuno Klamilta keskeneräiseksi jäänyt, Kalevi Ahon täydentämä Pyörteitäbaletti, jonka toteutuksesta vastasi Aapo Aaltokoski Company. aluekehitysministeriö on seurannut hanketta tarkkaan, koska se vaikuttaa Venäjän koko varhaiskasvatusjärjestelmään ja pienten kielten asemaan. Tässäkin asiassa olemme saaneet tukea Suomen valtiolta, ja hanke etenee sitkeästi. Maahanmuuttajien kielenopetusta parantava kokeiluhanke Osallisena Suomessa käynnistettiin viime vuonna Kulttuurirahaston aloitteesta yhdessä useiden ministeriöiden, Svenska kulturfondenin ja Kuntaliiton kanssa. Tarkoituksena on edistää hallinnonalojen yhteistyötä koulutuksen järjestämisessä sekä tarjota kaikille maahanmuuttajille oikein sovitettu suomen tai ruotsin opetus. Kehittämissuunnitelma laaditiin Kulttuurirahaston johtamassa työryhmässä. Koulutuskokeilu alkoi 16 kunnassa keväällä 2011 ja jatkuu vuoteen 2013, jolloin valtion toivotaan vakinaistavan parhaat käytännöt. Pitkään valmisteltu projekti kauniiden, kestävien ja kohtuuhintaisten pientalojen (ns. K3-talot) valmistamiseksi julkistettiin kesällä Halusimme osoittaa, että vuonna 2012 voimaan tulevien rakennusmääräysten mukaan on edelleen mahdollista rakentaa energiatehokas talo perinteisin menetelmin painovoimaisella ilmanvaihdolla ja ilman tiiviitä höyrysulkuja eli välttäen riskialtista tekniikkaa. Samalla haluttiin saattaa arkkitehdit ja talotehtaat tiiviimpään yhteistyöhön keskenään, mikä tavoite ei täysin onnistunut. Kulttuurirahaston yhteistyökumppanina oli Fiskarsin Kiinteistöt, jonka myymille tonteille Raaseporin Billnäsissä ensimmäiset talot rakennetaan, kunhan kiinnostuneita ostajia on löytynyt. Lisääntynyt yhteistyö on ollut viime vuosien merkittävin ilmiö Suomen säätiökentässä. Edellisenä toimintavuonna perustettu kahdeksan säätiön apurahapooli jakaa vuosittain 2,5 miljoonaa euroa tohtorien ulkomaiseen työskentelyyn, niin että apuraha kattaa yhdeltä luukulta kaikki kulut. Poolin toiminta on onnistunut niin hyvin, että sitä on päätetty jatkaa ensimmäisen kolmivuotiskauden jälkeen. Kulttuurirahasto teki keväällä aloitteen myös toisesta poolista, joka rahoittaisi professorien tutkimuskausia yhdessä yliopistojen kanssa. Säätiöiden, yliopistojen ja Professoriliiton kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen tähän pooliin liittyi peräti seitsemäntoista säätiötä, jotka osoittavat tarkoitukseen seuraavien kolmen vuoden ajan yli 2,2 miljoonaa euroa vuodessa. Sillä voidaan vapauttaa noin 90 professoria vuosittain tutkimukseen. Toimintavuoden kuluessa sekä säätiölle että Kannatusyhdistykselle hyväksyttiin uudistetut säännöt, jotka astuvat voimaan vuoden kuluttua uuden toimintavuoden alkaessa syksyllä Uudistus lopettaa vuosikymmeniä kestäneen ristiinedustuksen molempien yhteisöjen päättävissä elimissä. Muutoksen syy on lähinnä käytännöllinen: päällekkäiset jäsenyydet ja tehtävät ovat alkaneet tarpeettomasti rasittaa hallintoa. Kaikki varsinainen toiminta keskittyy tämän jälkeen säätiön hallitukselle. Rahaston toimisto hoitaa entiseen tapaan myös Kannatusyhdistyksen asioita ja palvelee yhdistyksen johtokuntaa. Vaikka Kulttuurirahasto on viime vuosina lisännyt osallistumista ja yhteistyötä kaikkiin suuntiin, ei vastuuta voi ulkoistaa. Itse käynnistettyjä hankkeita on seurattava herkeämättä, jottei menetetä otetta omista tavoitteista. Rahastolla on siihen kaikki edellytykset. Kun sillä on osaava ja vastuuta kantava henkilökunta, sitoutuneet luottamushenkilöt sekä toimintaa aktiivisen kiinnostuneina seuraavat lahjoittajat, mitä muuta Kulttuurirahasto voisi enää kaivata? Tuskinpa mitään. Antti Arjava yliasiamies 4 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 5\n5 Puheenjohtaja Pirjo Ståhle Kansallisoopperassa. Kulttuurirahaston rahoittama Oopperaan -hanke mahdollisti oopperavierailun lähes 6500 koululaiselle. Euroopan paluu tulevaisuuteen Euroopan Unionin strategia 2020 painottuu voimakkaasti innovaatioiden edistämiseen. Strategia on oikea, koska teollinen tuotanto siirtyy yhä enemmän halvan työvoiman maihin, eikä Eurooppa pysty kilpailemaan hinnoilla globaalissa taloudessa. Tulevaisuutemme perustuu siihen, että kykenemme hyödyntämään osaamistamme ja jalostamaan tietoa tehokkaasti. Innovatiivisuus ja koko aineeton pääoma on meille yhä enemmän taloudellisen kasvun lähde. Käytännössä panostukset tutkimukseen ja innovaatiotoimintaan eivät ole kuitenkaan vakuuttaneet EU-maissa, eikä minkäänlaista Eurooppa-tasoista siirtymistä kohti innovaatiotaloutta ole ollut havaittavissa yhteisestä strategiasta huolimatta. Nyttemmin meneillään oleva velkakriisi on haudannut alleen koko aiheen käsittelyn, ja päähuomio onkin palautunut siihen, miten euromaat voivat ylipäänsä selvitä massiivisesta velkataakastaan. Vaikka velkaongelmaan keksittäisiinkin yllätyksellisesti jokin ratkaisu, tulevaisuus vaatii enemmän: täytyy löytyä myös potentiaalia talouden kasvulle, pelkkä nälkäkuuri ei auta. Pohjaa kestävälle tulevaisuudelle tulisi hakea kahdesta suunnasta. Lähimenneisyys velkakriiseineen Paluu hyvän hallinnon ytimeen on välttämätöntä. Onkin kohtalonkysymys, pystytäänkö siihen kaikissa EU-maissa. Jos ei, paraskin velkakriisin ratkaisu on riittämätön. palauttaa mieliin hyvän hallinnon arvon, kun taas tulevaisuus suuntaa huomion taloudellisen kilpailukyvyn edellytyksiin. Hyvä hallinto rakentuu historiallisille oivalluksille esimerkkinä kahdenkertainen kirjanpito, jonka esitti renessanssinero Luca Pacioli 1400-luvun lopulla. Menetelmä teki mahdolliseksi seurata rahavirtoja ja varallisuuskehitystä sekä raportoida niistä avoimesti ja luotettavasti, mikä taas vauhditti olennaisella tavalla liiketoiminnan johtamista ja rahamarkkinoiden luottamuksen rakentumista. Toinen hyvä esimerkki löytyy 1920-luvulta, jolloin saksalainen sosiologi Max Weber julkaisi mallinsa byrokratiasta, johtamisen ideaalista. Niin vihattu kuin asia nykyisin onkin, aikanaan se oli terve vastaisku nepotismin voittamiseksi. Kumpikaan näistä aikansa innovaatioista kirjanpito tai byrokratia ei tänä päivänä herätä päättäjien tai kansalaisten intohimoja. Paluu hyvän hallinnon ytimeen on kuitenkin välttämätöntä. Onkin kohtalonkysymys, pystytäänkö siihen kaikissa EU-maissa. Jos ei, paraskin velkakriisin ratkaisu on riittämätön. Hyvän hallinnon kolme ydintä ovat varsin yksinkertaisia: tulojen ja menojen tasapaino, päätöksenteon selkeys ja läpinäkyvyys sekä kirjanpidon tarkkuus ja rehellisyys. Kaikki kolme peruspilaria ovat viime vuosina murentuneet. Taloudenpidossaan Eurooppa on ollut kuin Huittisten hullu mies, joka syö enemmän kuin tienaa. Selkeys ja läpinäkyvyys oli rahoitusmarkkinoilta kadonnut jo kauan ennen vuonna 2008 puhjennutta finanssikriisiä. Lainojen, investointien ja johdannaisten muodostamia monimutkaisia kokonaisuuksia ei enää ollut mahdollista hahmottaa realistisesti, ja mätäpaiseet olivat päässeet pesiytymään 6 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 7\n6 ja saastuttamaan talouden terveitäkin rakenteita. Tarkkuus ja rehellisyyskin oli paikoin hylätty, minkä seurauksena etenkin Kreikassa ongelmat pääsivät karkaamaan käsistä, maa ajautui yhä syvempään ahdinkoon ja veti muita maita mukanaan. Vaikka hyvän hallinnon perusteet ovat niin itsestään selviä, ettei kukaan niitä edes yritä kiistää, niin nykymeno osoittaa, että ne on yllättävän helppo unohtaa. Transparency International varoittaakin tuoreessa raportissaan, että korruptio vaikeuttaa euroalueen velkakriisistä selviämistä. Euroalueen ongelmat johtuvat osittain siitä, että viranomaiset eivät ole pystyneet lopettamaan lahjontaa ja veronkiertoa, jotka ovat suurimpia syitä velkakriisiin, järjestö toteaa. Euroopan kestävää tulevaisuutta ei tietenkään luoda pelkästään hallinnollisin perustein. Katse on suunnattava myös siihen, mistä talouden kasvu tulevaisuudessa saadaan aikaan. Kasvun lähteet Euroopassa löytyvät yhä enemmän aineettomasta pääomasta: ihmisten osaamisesta, toimivista yhteiskuntarakenteista, liiketoiminnan elinvoimasta ja innovaatiokyvykkyydestä. Yhteiskunnan on oltava joustava, tehokas ja uusiutumiskykyinen voidakseen kilpailla globaalissa taloudessa. Kehittyneissä länsimaissa tämä edellyttää panostuksia aineettomaan pääomaan: koulutusta, investointeja ja tiedostavaa politiikkaa. Tältä osin alustavat tutkimustulokset 2000-luvun kehityksestä 48 maassa osoittavat, että nykyisissä kriisimaissa esimerkiksi Kreikassa, Italiassa, Espanjassa aineettoman pääoman taso on muihin EU-maihin verrattuna erittäin alhainen, eikä se ole noussut lainkaan viimeisten kymmenen vuoden aikana. Aineettoman pääoman vaikutus tuottavuuteen näissä maissa on niin ikään pysynyt samalla Kasvun lähteet Euroopassa löytyvät yhä enemmän aineettomasta pääomasta: ihmisten osaamisesta, toimivista yhteiskuntarakenteista, liiketoiminnan elinvoimasta ja innovaatiokyvykkyydestä. alhaisella tasolla koko 2000-luvun, Kreikassa jopa heikentynyt. Ainoana poikkeuksena kriisimaista on Portugali, jossa aineettoman pääoman kehitystrendi vuodesta 2004 on nouseva. EU:ssa aineettoman pääoman taloudellinen vaikutus on voimakkainta Suomessa, Tanskassa, Ruotsissa ja Hollannissa. Taloudelliset ja aineettomat tekijät kietoutuvat tiiviisti toisiinsa ja lisäksi maat ovat globaalissa taloudessa riippuvaisia toisistaan. Siten ei ole lainkaan varmaa, että korkeatasoisetkaan aineettoman pääoman maat pysyvät talouden kasvu-uralla. On kuitenkin varmaa, että ilman aineetonta pääomaa kestävän kasvun havittelu Euroopassa on erittäin epätodennäköistä, jopa mahdotonta. Paluu hyvään hallintoon luo terveen ja vahvan perustan taloudelle, olkoon sitten kyse kansakunnan, yrityksen, yksityisen ihmisen tai säätiön taloudesta. Periaatteet ovat samat. Ei ole tietä kukoistavaan kulttuuriin ilman tervettä talouden perustaa. Siksi me Suomen Kulttuurirahastossa pidämme erityisen tärkeänä hyvää hallintoa. Arvioimme ja kehitämme käytäntöjämme jatkuvasti, että ne muodostaisivat parhaan mahdollisen perustan kulttuurimme edistämiseksi. Strategiamme suuntaa myös voimakkaasti tulevaisuuteen ja pyrkii tukemaan kulttuurimme uusiutumisen lähteitä. Tuemme innovatiivisia avauksia eri tieteen aloilla ja niiden rajapinnoilla, kuten myös taiteen uudistumista kansainvälistymisen ja taiteidenvälisen yhteistyön avulla. Pirjo Ståhle, professori hallituksen puheenjohtaja KULTTUURI- TOIMINTA 8 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt\n7 Kulttuurirahaston hankkeet inarin- ja koltansaamen pelastamiseksi edistyivät merkittävästi, sillä opetus- ja kulttuuriministeriö otti täyden vastuun kielipesistä. Maahanmuuttajien kotoutumiskoulutus käynnistyi 16 kunnassa, ja nuorisohanke Myrsky sai jatkajan. Oopperaan!-hanke tarjosi maksuttoman oopperaelämyksen 6500 koululaiselle. Maakuntarahastoissa tehdään työtä niin ikääntyneiden kuin lasten kulttuuriharrastusten tukemiseksi. KULTTUURIHANKKEIDEN VÄRISUORA Kaikkiaan Kulttuurirahasto pyöritti toimintavuoden aikana paria kymmentä omaa hanketta. Suurimmat niistä olivat maahanmuuttajien kielikoulutusta uudistava Osallisena Suomessa -hanke ja nuorten elämää taiteen keinoin voimauttava Myrsky. Kulttuuritoimintaan käytettiin yli viisi miljoonaa euroa eli noin kuudennes siitä, mitä Rahasto käytti apurahoihin. Isoista hankkeista Tiedesirkus jäi tauolle, ja Kritiikkiportti päättyi. Myös muotokuvakurssit päättyivät, sillä viides ja viimeinen kurssi järjestettiin Turussa. Kauaskantoisia vaikutuksia on lupa odottaa Kulttuurirahaston tukemilta elvytystoimilta mm. inarin- ja koltansaamen pelastamiseksi, sillä vastuun Rahaston tukemista kielipesistä otti opetus- ja kulttuuriministeriö, joka käynnisti myös laajamittaisen saamen kielten elvytysohjelman valmistelun. Huoli suomalaisen rakentamisen laadusta ja asumisterveyden tasosta sai Kulttuurirahaston paneutumaan myös pientalorakentamiseen. K3-talosuunnitelmien tavoitteena on pienentää rakentamisen ja asumisen hiilijalanjälkeä. Vielä vuosi Kirjatalkoita Kulttuurirahaston vuosijuhlassa 2007 julkistama suurhanke kuntien yleisten kirjastojen kirjahankintojen lisäämiseksi päättyy vuoden 2011 lopussa. Vuonna 2010 mukana olleet 229 kuntaa hyödynsivät yli 95-prosenttisesti Suomen Kulttuurirahaston ja Svenska litteratursällskapetin tukea eli yhteensä lähes eurolla. Niillä ostettiin kirjastoihin noin kirjaa. Kirjatalkoiden aikana on tähän asti hankittu tukirahoilla ja kuntien omilla lisähankinnoilla yhteensä noin kirjaa. Hankkeen viimeisenä vuotena tukea ovat saaneet vain ne kunnat, joiden toteutuneet omat kirjahankinnat vuonna 2010 olivat vähintään 10 % korkeammalla tasolla kuin ne olivat keskimäärin , ja jotka sitoutuvat säilyttämään saman tason vielä Tukea myönnetään kriteerin täyttäneille kunnille 5 % kunnan toteutuneista kirjahankinnoista vuonna Tukeen oikeutettuja kuntia hankkeen viimeisenä vuotena oli 156, joista 146 eli 94 % ilmoittautui mukaan. WWF:n kanssa yhteistyössä toteutettu hanke perinneympäristöjen, metsälaidunten, ketojen, niittyjen, jne. kunnostamiseksi jatkuu vielä vuoden Kesällä 2011 kunnostettiin kymmenen leirikohdetta eri puolilla Suomea 170 leiriläisen voimin. Kulta, Minä osaan! Maakuntarahastoissa käynnistettiin viisi uutta hanketta johtokunnan rahoituspäätöksellä, minkä lisäksi hoitokunnat toteuttivat useita omia hankkeita jokaisen maakuntarahaston käytössä olevalla määrärahalla. Etelä-Savon rahasto toteuttaa Kulta-hankkeen, jonka tavoitteena on laitoksissa ja hoitokodeissa asuvien ikäihmisten kulttuuri- ja taideharrastustoiminnan edistäminen. Keski- Suomen rahaston Minä osaan! -taidekasvatushankkeessa rahasto rahoittaa vuotiaille lapsille suunnattuja taidetoimintajaksoja. Etelä-Karjalan rahasto taas herätti kahdeksasluokkalaisen kiinnostusta klassiseen musiikkiin Soittakaa Paranoid -konserteissa, joissa klassikoiksi muodostuneita rockmusiikin kappaleita oli sovitettu sinfoniaorkesterille ja populaariklassikkoja rockbändille. Ylh.: Frigg-yhtye soitti energistä maailmanmusiikkia. Vas.: Sopraano Sirkka Lampimäki ja pianisti Ilmo Ranta tulkitsivat Richard Straussin ja Oskar Merikannon kappaleita. VUOSIJUHLA Vas.: Minna Tervamäki ja Kaari Martin tanssivat osan tanssiteoksesta On a String, joka on tulkinta Sibeliuksen viulukonsertosta d-molli, op. 47 kahdelle tanssijalle. Ylh.: Emerituspiispa Eero Huovisen vuosijuhlapuhe käsitteli rakkautta. 10 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 11\n8 Suomen Kulttuurirahasto toimii nyt myös pientalorakentamisen kansallisena uudistajana. Kesäkuussa 2011 julkistetut, Raaseporin kaupungissa sijaitsevan Billnäsin alueelle nousevat tyyppitalot pienentävät rakentamisen ja asumisen hiilijalanjälkeä. SKR ja Fiskarsin Kiinteistöt pientalorakentajan asialla Kohti kestävää rakentamista Suomen Kulttuurirahasto luovuttaa näiden tyyppitalojen luonnokset suomalaisten käyttöön: Suomen Kulttuurirahasto tilasi syksyllä 2009 kahdeksalta pohjoismaiselta arkkitehtitoimistolta suunnitelmat teollisesti valmistettavasta tulevaisuuden pientalosta. Taustalla vaikuttivat sekä esteettiset ja ekologiset että rakentamisen laatuun liittyvät kysymykset. Tavoitteena oli edistää arkkitehtikunnan ja pientaloteollisuuden yhteistyötä sekä osallistua talkoisiin, joilla vähennetään asumisesta aiheutuvia ilmastopäästöjä. Tyyppitalojen suunnittelulle asetettiin tiukat vaatimukset. Talot tulee rakentaa energiataloudellisiksi ja vähintään sata vuotta kestäviksi. Suomalainen rakentamisen perinne ja uusi teknologia antavat suunnittelijoille paljon mahdollisuuksia. Yhdistetään siis ripaus vanhaa ja ripaus uutta kiinnostavalla ja aikaan sopivalla tavalla. Kulttuurirahaston ja sen yhteistyökumppanin Fiskarsin Kiinteistöjen ajatuksena oli saada suunnitelmia taloista, jotka voisivat tarjota kestävän rakentamisen mallin myös tiiviin kaupunkirakenteen ulkopuolella. Hankkeen alkuperäiset tavoitteet kiteytyivät kolmeen k-kirjaimella alkavaan sanaan: kaunis, kestävä ja kohtuuhintainen eli K 3. Suomalainen arkkitehtikoulutus on tähän asti painottanut rakennustaiteellista osaamista. Energiatehokkaan rakennuksen suunnitteluun olennaisesti liittyvä kokonaisenergiatarkastelu edellyttää arkkitehdeiltä uudenlaisia valmiuksia ja työtapoja. Heidän on tunnettava ja tiedostettava ratkaisujensa heijastukset rakennuksen elinkaaren aikaisiin ympäristövaikutuksiin. Rakennuksen energiantarpeen kannalta merkittävimmät päätökset tehdään jo suunnitteluprosessin alussa. Ensimmäisistä luonnosehdotuksista kävi ilmi, että ruotsalaisilla arkkitehdeillä on huomattavasti enemmän kokemusta ekologisesta arkkitehtuurista kuin suomalaisilla. Mallia isien taitavasta työstä Rakennuskannan energiankulutusta ja ilmastopäästöjä on Suomessa pyritty vähentämään ennen muuta pienentämällä lämpöhäviöitä määräysuudistusten avulla. Rakentamismääräykset ovat ohjanneet rakentamista kohti koneellista ilmanvaihtoa ja yhä pienempää lämmitysenergian tarvetta. Hyvien asumisolosuhteiden ylläpito on nykyisin sähkölaitteiden varassa. Lähihistoria osoittaa, että liian vahva usko yhden aikakauden teknisiin ratkaisuihin voi johtaa ekologian, terveyden ja kustannustehokkuuden kannalta virheellisiin valintoihin. Voimakkaan muutoksen keskellä on tärkeää nojautua uusimman tutkimuksen lisäksi vuosisataiseen suomalaiseen rakennusperintöön ja kokemustietoon Suomen ilmastollisista erityisolosuhteista. Vaalimalla rakentamisen moniarvoisuutta luodaan edellytykset uusien innovaatioiden synnylle sekä erilaisten teknisten ratkaisujen väliselle kilpailulle. Kulttuurirahaston ja Fiskarsin Kiinteistöjen tavoittelemassa luonnonmukaisessa pientalomallissa ilmanvaihto on painovoimainen, ulkovaipan rakenteet on toteutettu ilman muovista höyrynsulkua ja lähes kaikki materiaalit ovat uusiutuvia. Päästövähennyksiä ei tavoitella pienentämällä lämmitystarvetta vaan lämmitystapavalinnoilla, minimoimalla sähkölaitteiden määrä ja suosimalla vähäpäästöisiä materiaaleja. Suunnitteluratkaisut tukevat ympäristöä säästävää elämäntapaa. Suomen Kulttuurirahasto on lunastanut arkkitehdeiltä suunnitelmien kaikki oikeudet ja sallii niiden vapaan ja vastikkeettoman käytön sekä yksityisesti että elinkeinotoiminnassa. Suunnitelmat ovat nähtävillä K3-hankkeen verkkosivuilla osoitteessa Kysyntä ohjaa suunnittelua Ympäristöministeriö antoi maaliskuun lopussa uudet kunnianhimoiset rakentamisen energiamääräykset. Ne astuvat voimaan Keskeinen muutos on siirtyminen kokonaisenergiatarkasteluun, joka koskee kaikkea rakennuksen energiankulutusta: lämmityksen lisäksi muun muassa ilmanvaihtoa, valaistusta ja lämmintä vettä. Investointi energiatehokkuuteen rakennusvaiheessa pienentää käytönaikaisia kustannuksia ja hillitsee asumiskustannusten nousua energian hinnan noustessa. Muutos mahdollistaa vaiheittaisen siirtymisen kohti EU-direktiivien edellyttämää lähes nollaenergiarakentamista. Painovoimaisen ilmanvaihdon mahdollisuus on kirjattu uusien rakentamismääräysten taustaasiakirjoihin. Silti moni rakennusalan ammattilainen piti hankkeessa asetettujen tavoitteiden saavuttamista teknisesti mahdottomana. Kulttuurirahasto tilasi kolmelta alan johtavalta suomalaiselta asiantuntijalta kattavan selvityksen nähdäkseen, onko ristiriita todellinen. Tulos oli rohkaiseva: uusien määräysten Arkkitehtitoimisto A-Konsultit Oy, Sydän+Puu Sydän+Puu on erilaisiin tilanteisiin sopeutuva ja ilmeeltään moderni pientalo, jonka asuintilat rakentuvat teknisen sydämen ympärille. Arkkitehtitoimisto Avanto Arkkitehdit Oy, Noppa Noppa on tilankäytöltään tehokas uuden ajan rintamamiestalo, jonka aurinkoisimpaan nurkkaan sijoittuu viherhuone. 12 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 13\n9 Noppa-talon kuva on tämän vuosikertomuksen kannessa, muut neljä taloa ovat apurahaluettelon etu- ja takakannessa. Kirsti Sivén & Asko Takala Arkkitehdit Oy, Arkkityyppi Arkkityyppitalo on ajattomasti suomalaiseen rakennusperinteeseen sitoutuva, perusmuodoltaan yksinkertainen ja tilankäytöltään kompakti. Djurgårdsstaden Arkitekter, Villa Neore Villa Neore on perinteitä kunnioittava puutalo, jossa yhdistyvät klassinen arkkitehtuuri ja toimiva asuntosuunnittelu. astuessa voimaan painovoimaisen ilmanvaihdon ja ilman muovista höyrynsulkua toteutetun seinärakenteen toteutus on mahdollista, joskin haastavaa. Uusi energialaskentatapa sääntelee rakentamisen energiatehokasta lopputulosta, ei menetelmiä, joilla tavoite saavutetaan. Suunnittelijat uskalsivat ottaa haasteen vastaan, ja heille löydettiin sopivat kumppanit pientaloteollisuudesta. Kulttuurirahaston hankkeessa syntyneet luonnokset ovat jokaisen pientalon rakentajan vapaasti käytettävissä. Tällainen ajattelu on arkkitehtuurin alalla hyvin poikkeuksellista. Ekologisen rakentamisen tulevaisuus on nyt pitkälti pientalon rakentamista harkitsevien kuluttajien käsissä. Heidän vaatimuksensa ohjaavat arkkitehtien ja rakennusteollisuuden toimintaa. Fiskars vaalii hyvää rakentamista Fiskarsin Kiinteistöt kehittää Fiskars Oyj Abp:n hehtaarin maaomaisuutta, josta suuri osa sijaitsee Fiskarsin Ruukin ympäristössä läntisellä Uudellamaalla. Viime vuosina yhtiön maata Billnäsissä ja Fiskarsissa on kaavoitettu pientalorakentamiseen. Yhtiö on vaalinut hyvää rakentamista jo vuosisatoja. Löydettyään yhteisen näkemyksen Suomen Kulttuurirahaston kanssa vuonna 2008 se varasi puutalorakentamiseen kolmetoista noin neliön omakotitonttia Mustionjoen rannalta Billnäsin vanhan saha-alueen vehreästä kulttuurimaisemasta. Raaseporin kaupunki on rakentanut alueelle kunnallistekniikan ja kevyen liikenteen väylät. Matkaa Karjaan rautatieasemalle on vain kilometrin verran. Kaupungin rakennusvalvonnan kanssa on sovittu, miten eri talotyypit sijoittuvat kortteliin. Suomen Kulttuurirahaston ja Fiskarsin Kiinteistöjen ainutlaatuinen yhteishanke sai valmistuttuaan paljon mediajulkisuutta. K 3 -talojen ulkonäkö, kestävyys ja painovoimainen ilmanvaihto vetosivat ekologisuutta arvostaviin, pientalon rakentamista harkitseviin perheisiin. Fiskarsin Kiinteistöt järjesti kesällä ostajaehdokkaille esittelytilaisuuden Billnäsin rantakorttelissa. Syksyllä hierottiin jo kauppoja. EFEM arkitektkontor AB, Villa Finland Villa Finland on kestävän kehityksen mukainen uuden ajan talonpoikaistalo, joka sopii suomalaiseen ympäristöön perinteisen rakennuskannan rinnalle. Kitkaa ja vuoropuhelun vaikeutta Ryhtyessään K3-hankkeeseen Suomen Kulttuurirahasto ei osannut ennakoida, minkä luonteisia haasteita se tulisi matkan varrella kohtaamaan. Saimme pian huomata, että pitäytyminen pelkkään rahoittajan rooliin ei riitä. Hanke on vaatinut yllättävän paljon toimiston inhimillistä panostusta monenlaiseen neuvotteluun ja suostutteluun. Eteen tulleet hidasteet ovat toisaalta vahvistaneet näkemystä, että työhön ei ryhdytty turhaan. Leimallista koko suomalaiselle pientalotuotantoketjulle on suunnittelun lokeroituminen kapeille asiantuntija-aloille: arkkitehti luo visuaalisen hahmon, insinööri tekee energialaskelmat, LVI-insinööri suunnittelee oman osuutensa, sähköalan insinööri taas omansa ja niin edelleen. Portaittain etenevä suunnittelu johtaa helposti osaoptimointiin, kokonaisnäkemys sekä vastuu osatekijöiden yhteensovittamisesta hämärtyvät. Eräs K3-hankkeen tavoitteista on ollut pyrkiä edistämään kokonaisvaltaisempaa suunnittelua. Näin ollen arkkitehtien toimeksiannossa edellytettiin, että kunkin talon toteuttamiseen alustavasti sitoutunut talotehdas osallistuu arkkitehdin rinnalla suunnittelutyöhön. Yksikään arkkitehtitoimiston ja talotehtaan muodostama pari ei käyttänyt mahdollisuutta hyväkseen täysin toivotulla tavalla. Tämä kuvaa hyvin sitä puutteellista keskusteluyhteyttä, joka eri tahojen välillä vallitsee. Pientaloteollisuuden on vaikea nähdä, mitä lisäarvoa arkkitehdin työpanos tarjoaa. Vastaavasti arkkitehdin näkökulmasta teollisuuden haluttomuus innovointiin ja riskinottoon johtaa tilanteeseen, jossa arkkitehdin liikkumavara supistuu kohtuuttoman paljon. Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta pientaloteollisuutta ohjaa lähes kartellimainen pitäytyminen vakiintuneisiin toimintatapoihin. Vastaavasti arkkitehdeillä on taipumusta ammattikunta-ajatteluun sekä haluttomuutta osallistua muuhun kuin työn estetiikkaa koskevaan keskusteluun. Myös alan sopimuskäytännöt ovat joustamattomia ja epätarkkoja. Pientaloalalla on selkeä tarve kehittää käytäntöjä ja liiketoimintamalleja, jotka nykyistä tehokkaammin ja joustavammin mahdollistavat arkkitehtuurin, rakennusfysiikan ja teollisuusprosessien vuoropuhelun heti suunnittelutyön alusta alkaen. Ei voi välttyä ajatukselta, että tässäkin asiassa ruotsalaiset ovat meitä askeleen edellä. Veli-Markus Tapio Kirjoittaja on toiminut talohankkeen projektikoordinaattorina 14 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 15\n10 Kevätkaudella 2011 järjestettiin neljä erillistä koululaisnäytöstä Osallistujat näytöksiä Koululaisia Opettajia yht. Wolfgang Amadeus Mozart: Taikahuilu Jukka Linkola: Robin Hood Gioachino Rossini: Sevillan parturi Olli Kortekangas: Isän tyttö Gioachino Rossini: La cenerentola Richard Wagner: Reininkulta Giacomo Puccini: Il trittico Modest Musorgski: Boris Godunov Mitä pidit oopperasta? (arvosana 4-10) Suomen Kulttuurirahaston rahoittama hanke mahdollisti oopperavierailun lähes 6500 peruskoululaiselle. Taikahuilu Robin Hood Oopperaan! Sevillan parturi Suomen Kulttuurirahasto ja Suomen Kansallisooppera halusivat Kansallisoopperan 100-vuotisjuhlavuoden kunniaksi tarjota oopperaelämyksen koululaisille. Kansallisooppera järjesti opettajien perehdytyksen etukäteen, Kulttuurirahasto taas tarjosi ilmaisen oopperamatkan ja pääsylipun noin 6500 seitsemäsluokkalaiselle. Luku edustaa yli kymmentä prosenttia koko ikäluokasta. Oopperamatkasta kiinnostuneet koulut ilmoittautuivat mukaan osapuilleen yhden luokan tai bussilastillisen yksiköissä, ja matkalle lähtevät ryhmät valittiin arpomalla. Arvonnassa pyrittiin ottamaan huomioon myös alueellisia tekijöitä. Oopperavierailulle Helsinkiin saapui yhteensä 6369 koululaista ja 570 opettajaa pitkämatkaisimmat Utsjoelta saakka. Kouluja varten Kulttuurirahasto varasi kevätkaudelle 2011 neljä kokonaista oopperanäytöstä. Yhdessä niistä esitettiin Rossinin Sevillan parturi ja kolmessa Jukka Linkolan säveltämä, erityisesti nuorisolle suunnattu Robin Hood. Koululaisnäytökset sijoitettiin päiväsaikaan siten, että myös kauempaa tulevat ehtivät illaksi kotiin. Erillisten koululaisnäytösten lisäksi Kulttuurirahasto lunasti oppilaspaikkaa kahteentoista tavanomaiseen iltanäytökseen, jotka jakautuivat koko kalenterivuodelle Kulttuurirahasto osoitti hankkeeseen yhteensä n euroa, joista käytettiin pääsylippuihin ja koululaisten ja heitä valvovien opettajien matkakuluihin. Koululaisnäytöksiä valittaessa törmättiin kysymykseen lasten musiikillisista mieltymyksistä ja vastaanottokyvystä sekä eri tyyppisten oopperoiden Isän tyttö La cenerentola Reininkulta Il trittico Boris Godunov Tytöt Pojat 16 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 17\n11 Esitys oli sopivan mittainen Taikahuilu 0% 10% 20% 30% 40% 50% 60% 70% 80% 90% 100% Robin Hood Koululaiset antoivat hyvää palautetta myös oopperoiden puvuille ja lavastuksille. Sevillan parturi Isän tyttö La cenerentola Reininkulta Il trittico Boris Godunov Koululaiset Opettajat Lähtisitkö uudestaan oopperaan? Taikahuilu Robin Hood Sevillan parturi Isän tyttö La cenerentola Reininkulta Il trittico Boris Godunov 0% 10% 20% 30% 40% 50% 60% 70% 80% 90% 100% Kyllä, mielelläni Kyllä, jos ei ole parempaa tekemistä soveltuvuudesta varhaisteineille. Asiasta ei ollut saatavissa luotettavaa tietoa. Hankkeen myötä edustava joukko yhdestä ikäluokasta kautta maan sai nähtäväkseen kahdeksan erilaista oopperaa. Tämä tarjosi ainutlaatuiset olosuhteet tiedonhankintaan. Tarkoitusta varten koululaisille ja opettajille laadittiin internet-pohjainen palautekysely. Hankkeeseen osallistuneista koululaisista ja opettajista kyselyyn vastasi n henkilöä. Tuloksia tulkittaessa on muistettava, että koululaiset sijoittuivat eri oopperoihin lukumäärältään vaihtelevasti. Näin ollen otoksen oopperakohtainen laajuus vaihtelee. Esimerkiksi Robin Hoodista mielipiteensä esitti yli kahdeksansataa koululaista, kun taas opettajakunnan näkemys Reininkullasta perustuu neljään vastaukseen. Kyselyn luotettavuutta lisää se, että vastaajina ovat pääsääntöisesti olleet kokonaiset koululuokat. Kysymykseen, mitä pidit oopperasta, koululaiset vastasivat keskimäärin kouluarvosanalla 8+. Poikien ja tyttöjen välillä oli havaittavissa runsaan puolen pisteen ero (tytöt 8,42 / pojat 7,86). Ei liene suuri yllätys, että oopperakohtaisessa tarkastelussa korkeimmat pisteet keräsi Mozartin Taikahuilu (tytöt 8,98 / pojat 8,72). Vähemmän odotettu sen sijaan on tieto, että selvänä kakkosena nuorten suosikkilistalla oli Boris Godunov (tytöt 8,97 / pojat 8,38). Molemmat edellä mainituista oopperoista päihittivät selvästi kolmanneksi suosituimman, erityisesti nuorisolle tarkoitetun Robin Hoodin (tytöt 8,78 / pojat 8,05). Puvut olivat hienoja ja näyttelijät osasivat hommansa! Pidin näyttelijöiden näyttelemistaidoista ja lauluäänistä! Pidin myös orkesterin soittamasta taustamusiikista. Suurimpana ongelmana oli mielestäni sekava hidaspontisuus joissain kohdin. 18 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 19\n12 Emmanuel Akindipe, 31, on valmistunut insinööriksi Hämeen ammattikorkeakoulun englanninkielisessä koulutusohjelmassa vuonna Hän pohti Työnhakuklubilla työhönvalmentaja Tarja Helasen kanssa, miten työnantajia tulisi lähestyä. Akindipen omat hakuyritykset eivät ole tuottaneet tulosta. Mielenkiintoisia huomioita voidaan tehdä tarkastelemalla erikseen esityksen osatekijöitä, kuten musiikkia, tarinaa, näyttämöllepanoa jne. Korkeimman arvosanan musiikista sai Musorgskin Boris Godunov jättäen taakseen jopa Mozartin. Tsaari Boriksen synkkä historiallinen tarina koettiin kuitenkin vähemmän innostavaksi kuin Taikahuilun fantasiamaailma, mikä ratkaisi kokonaiskilpailun voiton viimeksi mainitulle. Oopperoiden aiheet ja tarinat näyttävät kaiken kaikkiaan jättäneen nuorison kylmäksi, sillä mitatuista kahdeksasta esityksen osatekijästä se sai alhaisimmat pisteet. Vastaavasti suurimman vaikutuksen koululaisiin teki orkesterin soitto. Orkesterilaisten työterveyttä ajatellen mielenkiintoinen yksityiskohta on useammassa avovastauksessa esiintynyt kritiikki liiallisesta äänenvoimakkuudesta. Kautta linjan esitysten visuaaliseen näyttävyyteen ja yleiseen tunnelmaan liittyvät tekijät korostuvat koululaisten arvioinneissa. Tämä antaa tukea hankkeen suunnittelua ohjanneelle oletukselle, että esitys videon välityksellä esim. elokuvateatterissa ei korvaa kokemusta oikeassa oopperatalossa. Oopperoiden perinteisesti pitkä kesto on kiistämättä tekijä, joka on omiaan vähentämään nuorison viihtyvyyttä. Kuten ao. kuvaajasta ilmenee, tässä asiassa opettajien ja koululaisten mielipiteet erosivat suuresti joissakin tapauksissa yllättäväänkin suuntaan. Tästä huolimatta koululaiset jaksoivat käyttäytyä esimerkillisesti, ja Kansallisoopperan laulajat ja soittajat kertovat nauttineensa suuresti nuoren yleisön myötäelämisestä. Aplodeja ja bravo-huutoja ei säästelty. Maahanmuuttajien kotoutumista vahvistava Osallisena Suomessa -kokeilu käynnistyi keväällä Sen vaikutusalue ulottuu pääkaupunkiseudulta Meri-Lappiin. Täsmäopetuksella osalliseksi Robin Hood -oopperaan pääsi hankkeen ansiosta runsaat 3400 koululaista. Osallisena Suomessa -kokeilun tavoitteena on luoda perusta kotoutumiskoulutuksen järjestelmän uudistamiselle. Ainutlaatuisen kumppanuushankkeen osapuolia ovat sisäasiainministeriö, työ- ja elinkeinoministeriö, Suomen Kulttuurirahasto, Svenska kulturfonden ja Suomen Kuntaliitto. Hankkeen kustannusten arvioidaan olevan kokeilukaudella vähintään yhdeksän miljoonaa euroa. Kulttuurirahasto ja Svenska kulturfonden ovat sitoutuneet rahoittamaan siitä yhdessä noin puolet. Sisäasiainministeriö valitsi valtakunnalliseen Osallisena Suomessa -kokeiluun 10 hanketta, joissa on mukana 17 kuntaa. Hankkeet tukevat tavoitteita, jotka on kirjattu syyskuussa 2011 uudistuneeseen kotoutumislakiin. Maahanmuuttajien kotoutumiskoulutuksessa, erityisesti kotimaisten kielten opetuksessa, kokeillaan vaihtoehtoisia ja joustavia tapoja Helsingissä, Espoossa ja Vantaalla, Raaseporissa, Rannikko-Pohjanmaalla, Turussa, Tampereella, Hämeenlinnassa, Kuopiossa, Vaasassa, Pudasjärvellä sekä Kemissä ja Torniossa. Suurhankkeen tavoitteena on kehittää selkeä kolmen polun malli. Reiteillä on omat kohderyhmänsä: työmarkkinoille suuntaavat ja työmarkkinoilla olevat maahanmuuttajat (kotoutumispolku 1), erityistä tukea tarvitsevat maahanmuuttajat (kotoutumispolku 2) ja alle 18-vuotiaat maahanmuuttajalapset ja -nuoret (kotoutumispolku 3). Nopeasti työhön Hämeenlinnan kaupungin kaksivuotinen ARTTUhanke (Arvioinnin tukemana työelämään) käynnistyi maaliskuun alussa. Siinä etsitään tehokkaita työllistymisen polkuja sellaisille maahanmuuttajille, joilla 20 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 21\n13 Monet Osallisuuden avain -koulutukseen valitut nuoret ovat tulleet Suomeen pakolaisina tai turvapaikanhakijoina. Tunneilla opiskellaan suomen kielen lisäksi elämänhallintaa. Opintoavustaja Veikko Pajunen (oik.) seuraa ja tukee oppilaiden kotoutumista. on ammattitutkinto, ammattitaitoa, suomen tai muun työkielen taitoa tai muita valmiuksia nopeaan työllistymiseen. Hankkeessa luodaan pysyvä, selkeä ja asiakaslähtöinen toimintamalli, joka lisää työnantajien mahdollisuuksia ja edellytyksiä monikulttuurisen työvoiman palkkaamiseen. Ensimmäisenä vuonna koulutetaan 15 maahanmuuttajien työhönvalmentajaa. Tämä on poikkeuksellinen hanke, sillä kuuntelemme aidosti työnantajia. Kun tiedämme heidän työvoimatarpeensa, valitsemme maahanmuuttajista juuri heille sopivia ehdokkaita, projektipäällikkö Esther Leander korostaa. Monet maahanmuuttajat ovat korkeasti koulutettuja, ja heillä on paljon työkokemusta. He pystyvät elättämään perheensä ja maksamaan veroja, kun saavat siihen mahdollisuuden. Yhteiskunnan ei pitäisi elättää terveitä ja työkykyisiä ihmisiä. Maahanmuuttajat tuovat mausteita suomalaiseen työelämään: monikulttuurisuutta, uusia taitoja ja työtapoja, uutta työmotivaatiota. Työtä jakamalla voidaan helpottaa suomalaisten työkuormitusta. Kokeilumalleina Klubi ja Melba Esther Leander on ideoinut Hämeenlinnaan Työnhakuklubin, joka toimii perjantaisin Arx-talossa Kulttuurihuone Kutomossa. Työhönvalmentaja Tarja Helanen auttaa motivoituneita, suomen kieltä kohtuullisesti osaavia ja ammattitaitoisia maahanmuuttajia muun muassa työn etsimisessä, ansioluettelon laatimisessa ja julkisten verkkopalvelujen käytössä. Kartoitan keskustellen työnhakijoiden taustat: tutkinnot, työkokemuksen ja suomen kielen taidon. Avustan, tuen ja ohjaan heitä hakuprosessissa. Tärkein tehtäväni on etsiä maahanmuuttajille työmahdollisuuksia. Katsomme työnantajan kanssa yhdessä, vastaavatko työnhakijan valmiudet työn vaatimuksiin, tai onko tehtävä räätälöitävissä. Usein liikkeelle lähdetään työharjoittelun kautta, Helanen kertoo. Julkisen sektorin tulee näyttää esimerkkiä muille työnantajille. Se on tärkeä maahanmuuttajien työllistäjä. Maahanmuuttajien työllistymisen suurin ongelma on uskottavuus. ARTTU-hankkeessa sovelletaan Saksassa kehitettyä Melba-järjestelmää, jonka Vammaisten lasten ja nuorten tukisäätiö toi Suomeen 2000-luvun alussa. Sen avulla työnhakijan yksilöllistä osaamista voidaan työpaikalla arvioida ja verrata kattavasti työtehtävän vaativuustekijöihin eli avainpätevyyksiin. Melbaa käytetään nyt ensi kertaa Suomessa maahanmuuttajien työkyvyn arviointiin. Vuonna 2012 Hämeenlinnassa testataan maahanmuuttajaa. Melban avulla voimme näyttää, mitä työnhakija todella osaa. Odotamme tästä hyvää työkalua maahanmuuttajien työllistymiseen. Olemme järjestäneet työnantajille, henkilöstöpäälliköille ja rekrytoinnista kiinnostuneille viranomaisille tiedotustilaisuuksia ja Melba-koulutusta. Olemme näkyvillä heidän jokapäiväisessä elämässään, Esther Leander sanoo. ARTTU-hankkeeseen kuuluvassa Nopeasti työhön -kotoutumiskoulutuksessa maahanmuuttajien suomen kielen taitoa ja ammattitaitoa vahvistetaan niin, että he pääsevät nopeasti oman alansa työhön. Alkukartoituksen perusteella jokaiselle laaditaan henkilökohtainen opiskelusuunnitelma. Ohjaavan koulutuksen yksilöllinen kesto ja sisältö määritellään aiempien opintojen ja työkokemuksen perusteella. Ensimmäinen 16 opiskelijan ryhmä aloitti opinnot Vanajaveden Opistossa tammikuussa Opiskelu on kokopäiväistä ja edellyttää aktiivista osallistumista. Hankkeessa tehdään yhteistyötä myös Hämeenlinnan seudun järjestöjen, hankkeiden ja yhdistysten kanssa. Osallisuuden avaimia nuorille Tampereen kaupungin hanke Osallisuuden avain valmentaa nuoria opiskelu- ja työurien alkuun kumppaneinaan muun muassa Pirkanmaan ELY-keskus, Tampereen työ- ja elinkeinotoimisto, sosiaalitoimi sekä muiden kotoutumiskoulutusta järjestävien oppilaitosten verkosto. Tampereen aikuislukiossa kehitetään etäopetuksen mallia. Sen avulla vuotiaat maahanmuuttajanuoret voivat hankkia perusopetuksen päättötodistuksen tai suorittaa yksittäisiä kursseja ja hakeutua sen jälkeen työhön tai opiskelemaan. Tampereen ammattiopisto keskittyy luku- ja kirjoitustaidottomien nuorten alkuvaiheen kotoutumiskoulutuksen kehittämiseen. Koulutus alkoi syyskuussa ja kestää 10 kuukautta. Alkuvaiheen koulutus pyritään aloittamaan vuosittain. Lisäksi ammattiopistossa kehitetään alkukartoitusmalli, jonka avulla nuori saadaan ohjatuksi tarvitsemaansa koulutukseen ja hänelle pystytään tarjoamaan oikein mitoitettuja erityisen tuen palveluja. Osallisuuden avain -hanketta johtaa projektipäällikkö Marja Huttunen. Ensimmäinen viikon mittainen alkukartoitus tehtiin elokuussa kahdellekymmenelleviidelle hiljattain Suomeen tulleelle nuorelle. Heistä 16 valittiin opetusryhmään. Suurin osa oppilaista asuu Tampereella, muutamat Lempäälässä, Pirkkalassa ja Kangasalla. Lähiopetusta annetaan 25 oppituntia viikossa. Opettaja ja opintoavustaja työskentelevät luokassa koko ajan. Erityisopettaja antaa yksilöllistä opetusta muutaman tunnin viikossa, sillä ryhmä on hyvin heterogeeninen. Oppilaita tukevaan tiimiin kuuluvat myös opinto-ohjaaja, sosiaalikuraattori ja terveydenhoitaja. Opetuksen eriyttämisen tarve on suuri, toinenkin lukuvuosi olisi monille tarpeen, Huttunen sanoo. Kurssin tavoitteena on auttaa oppilaita saavuttamaan sellainen luku- ja kirjoitustaito, että he voivat siirtyä ohjaavaan koulutukseen. Kotoutumiskoulutuksen ja opetussuunnitelman kehittämistä jatketaan saatujen kokemusten perusteella lukuvuonna Iloisesti unelmia kohti Oppilaalle määritellään henkilökohtaiset tavoitteet suomen kielen puhumiseen ja kuullun ymmärtämiseen, luku- ja kirjoitustaidon kehittymiseen, kirjoittamisen ja kynänkäytön tekniikkaan ja motoriikkaan sekä elämänhallintaan. Niiden perustana ovat oppilaan lähtötaustat, elämäntilanne ja tulevaisuudensuunnitelmat. Tampereen ammattiopiston S2-opettaja Suvi Viitasalo korostaa moniammatillisen tuen tärkeyttä kotoutumiskoulutuksessa. Vahvistamme opiskelutaitoja ja autamme oppilasta ammatillisen identiteetin hahmottamisessa. Tuemme häntä myös arjen hallinnassa, että opiskelu luistaa. Otamme oppilaan perheen ja muun tukiverkoston huomioon mahdollisimman hyvin. Vierailemme oppilaiden kanssa kohteissa, joissa he tutustuvat suomalaisen yhteiskunnan toimintaan. Kurssiohjelmaan kuuluu myös vapaaehtoista oman äidinkielen opetusta kaksi oppituntia viikossa. Meillä on persian, somalin, kurdin ja arabian kielien ryhmät. Oman identiteetin vahvistuminen auttaa suomen kielen oppimisessa. Oppitunneilla nimetään kuvia ja esineitä, keskustellaan, puhutaan välillä käsilläkin, askarrellaan ja tehdään perinteisiä kielitehtäviä. Ja sitten kerrataan, kerrataan ja kerrataan. Päivän päätteeksi annetaan kotitehtäviä. Suomen kielen opiskelu etenee läheltä kauas: luokan tapahtumista ympäristöön. Harjoittelimme syksyllä esimerkiksi ruokien nimiä ja kaupassa tai muussa asioinnissa tarvittavia sanontoja. Oppilaat tutustuvat ensimmäistä kertaa Suomen neljään vuodenaikaan. Meillä on tunneilla kivaa, Viitasalo kertoo. Nuoria maahanmuuttajia tulee opettaa omassa ryhmässään. Heillä on paljon tavoitteita ja unelmia. Ne innostavat oppimaan ja kehittymään. 22 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 23\n14 Työ jatkuu Suomen lasten ja nuorten säätiössä Myrsky loi taiteella hyvinvointia tuhansille nuorille Ristijärveläisten, paltamolaisten ja kajaanilaisten nuorten sekä ohjaaja, näyttelijä Heikki Törmin ja koreografi Kirsi Saastamoisen toteuttama Haaveet -esitys esitettiin Suomen Kulttuurirahaston vuosijuhlassa lyhennettynä ennakkoesityksenä vuonna Haaveet-esitys käynnisti YDIN-hankkeen, joka oli Kainuun maakunnassa vuosina toteutettu Myrskyn osahanke. Suomen Kulttuurirahaston 2000-luvun erityishankkeista mittavin on ollut vuosien nuorisohanke Myrsky. Kolmen vuoden aikana Myrskyn lähes yhdeksääkymmentä alahanketta tuettiin yhteensä noin viidellä miljoonalla eurolla. Säännöllisen toiminnan kautta hankkeeseen osallistui noin nuorta. Tämän lisäksi, esimerkiksi lyhyempien taidetyöpajojen osallistujina, hankkeen piiriin pääsi yli nuorta. Myrskytuulet puhalsivat yli koko Suomen, ja toiminta suunnattiin etenkin aivan tavallisiin nuoriin. Myrsky toi ammattilaisvoimin ohjatun mutta omaehtoisen taidetoiminnan niidenkin nuorten ulottuville, joille taideharrastuksen pariin pääseminen oli sosiaalisista tai taloudellisista syistä tai asuinpaikan syrjäisyydestä johtuen vaikeaa. Hankkeet olivat keskenään myös hyvin eri kokoisia. Useimpiin osallistui useita kymmeniä tai muutamia satoja nuoria, mutta joukossa oli myös huomattavasti pienempiä ja suurempia hankkeita. Suurimmat yksittäiset hankkeet toteutettiin Lapissa, Kainuussa, Etelä- ja Pohjois-Savossa, Etelä- Karjalassa sekä Satakunnassa. Toimintaa ei määritelty pedagogiseksi, terapeuttiseksi eikä nuorisotyön osaksi, vaan taiteen tekemiseksi taiteilijoiden kanssa. Myrskyssä olivat käytössä kaikki taiteen lajit. Monet hankkeista olivat poikkitaiteellisia ja yhdistelivät ennakkoluulottomasti kulttuurin ja taiteen erilaisia ilmenemismuotoja populaari-, nuoriso- ja korkeakulttuurista ja niiden rajapinnoilta. Viimeinen Myrsky-hankkeen rahoituspäätös tehtiin tammikuussa Vaikka Kulttuurirahasto ei enää vastaanota uusia Myrsky-hakemuksia, useat hankkeet jatkuvat edelleen joko alkuperäisen tai jatkorahoituksen turvin. Monella Myrsky-hankkeella on ollut pilotoiva luonne ja toiminnalle on haettu paikallisia yhteistyöverkostoja. Yhtenä Myrskyn tavoitteena onkin ollut nuorten taidetyöskentelyn juurruttaminen osaksi toimintapaikkakuntien kulttuurista nuorisotyötä. Työ on vaatinut pitkäjänteisyyttä. Osin tästä syystä kolmannes kaikista Myrsky-tukea tai -apurahaa vastaanottaneista tahoista sai rahoitusta myös jatkohankkeelleen. Jatkorahoituksen edellytyksenä olivat rohkaisevat tulokset pilottihankkeiden kohdalla sekä uusien rahoittajien ja yhteistyötahojen aktiivinen etsiminen. Myrsky tutkimuskohteena Myrsky-hanke oli kolmen vuoden ajan myös tutkimuksen kohteena. Suomen Kulttuurirahasto rahoitti Nuorisotutkimusverkoston koordinoimaa Nuoret taiteen tekijöinä -tutkimusta, jossa seurattiin Myrskyn taidehankkeita ympäri Suomen. Katriina Siivosen, Sirkku Kotilaisen ja Annikka Suonisen Iloa ja voimaa elämään Nuorten taiteen tekemisen merkitykset Myrsky-hankkeessa -tutkimus julkistettiin toukokuussa Suomalaisessa keskustelussa nuorten hyvinvointia on usein lähestytty joko koulutus- ja työmarkkinapainotteisesti tai terveyden näkökulmasta. Myrskytutkimuksen pääkysymyksenä oli se, miten taiteen tekeminen kulttuurisena toimintana rakentaa nuorten hyvinvointia. Tutkimuksessa hyvinvoinnin käsitteen nähdään perustuvan itsensä toteuttamiselle, oman äänen kuuluviin saamiselle sekä sukupolvien välisille ja sisäisille yhteisöllisille suhteille. Taiteellinen toiminta voi edesauttaa näitä ja sitä kautta hyvinvointia. Tutkimuksen pääkohteena olivat hankkeissa toimivat nuoret, mutta se ulotettiin myös nuorten kanssa toimineisiin aikuisiin. Taiteen tekemistä ohjaavat taiteilijat olivat aktiivisia hankkeiden osallisia, jotka loivat nuorille sosiokulttuurisen tilan, jossa taiteen tekeminen oli mahdollista. Keskeistä oli se, että taiteilija asettui tasaveroisena kanssaihmisenä nuorten rinnalle. Tietoa kerättiin laaja-alaisesti koko hankkeesta Tutkimuksessa kerättiin tietoa sekä tilastollisin että laadullisin metodein koko Myrsky-hankkeesta. Lisäksi tutkijat syventyvät tapausesimerkkeinä osaan Myrskyn alahankkeista. Määrällisiin palautekyselyihin vastasi kaikkiaan 679 nuorta. Laadullisen tutkimuksen kohteena oli 11 hanketta, joissa haastateltiin 146 nuorta. Lisäksi tutkijat haastattelivat 24 ohjaajaa ja 16 taustavaikuttajaa. Aineistoon kuului lisäksi noin 300 kokemuspäiväkirjaa. Laadullisena prosessina tutkimus hahmottui ensisijassa etnologisen, nuorisopedagogisen tutkimuksen ja tulevaisuudentutkimuksen metodologioiden kautta. Myrsky-hankkeita tarkastellaan tutkimuksessa myös pedagogisina prosesseina. Koska kohteena oli pääosin koulun ulkopuolella tapahtuva nuorten vapaa-ajalle sijoittuva taiteellinen toiminta, on tarkastelun lähtökohta nonformaalissa nuoriso- ja taidekasvatuksessa. Oppijan ja ohjaajan suhde nähdään vuorovaikutuksellisena, erotuksena autoritaarisesta ylhäältä alaspäin tapahtuvasta kasvatuksesta. Tällaisessa dialogisessa oppimisympäristössä nuori on toimijana ja prosessissa tekijänä, siis sen keskeisenä ja aktiivisena subjektina ja omistajana. 24 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 25\n15 Lainaukset Iloa ja voimaa elämään Nuorten taiteen tekemisen merkitykset Myrsky-hankkeessa -tutkimuksesta Mä oon tosi väsyny aina ku mä tuun niinku koulusta ja mä meen jonnekki. Ni sitte se on ihan huippua, ku täällä tulee aina semmonen tosi virkee olo. 15-vuotias tyttö On ne esiintymiset mun mielestä ihan sikahauskoja, koska tulee niinku semmonen adrenaliinin tunne, koska mä oon hirveän huomionkipeä. 14-vuotias tyttö Eräs tyttö epäili aluksi, että lastenkodin nuorilla ei ole mitään kerrottavaa. Hänen mielestään taidetta tekee vain ne, joilla on hieno koti, piano omassa huoneessa, kaunis perhe ja rahaa taiteen tekemiseen. Ohjaaja Nuorten rohkeus, elämänilo ja tyytyväisyys lisääntyivät Tutkimus osoitti, että uudet taidot ja niiden kehittyminen olivat useimmille nuorille tärkeitä. Yhdessä tekeminen sekä aikuisten aika ja tuki olivat kuitenkin tärkeämpiä kuin taiteellisen ilmaisun oppiminen itsessään. Valtaosa mukana olleista nuorista koki rohkeutensa, tyytyväisyytensä ja elämänilonsa lisääntyneen. Myös taidot jäsentää maailmaa ja ilmaista itseään kasvoivat. Myrsky-hankkeet kykenivät vahvistamaan nuorten omaa toimijuutta sekä heidän yhteisöllisiä valmiuksiaan ja yhteiskunnallista osallisuuttaan. Monet nuoria ohjaavat ammattitaiteilijat puolestaan havahtuivat Myrskyn yhteisöllisen toiminnan kautta näkemään oman taiteilijuutensa uusin silmin. Tutkimuksessa havaittiin eroja kaupunkien ja maaseudun välillä. Kulttuurin harrastamisen esteenä oli maaseudulla etenkin se, ettei toimintaa ollut tarjolla. Erityisesti maaseudun tai pienten paikkakuntien nuoret kokivatkin Myrsky-hankkeiden lisänneen nuorten toimintamahdollisuuksia, vahvistaneen nuorten näkyvyyttä ja oman äänen saamista kuuluviin. Tunnustusta Unicefilta ja Rikoksentorjuntaneuvostolta Myrsky-hankkeen aktiivisen ja avoimen viestinnän ansiosta hanke tunnetaan laajasti. Tuloksellinen toiminta toi toimintavuoden aikana Myrskylle myös palkintoja. Suomen UNICEF myönsi Myrsky-hankkeelle marraskuussa 2010 Lapsen oikeuksien vaikuttaja -tunnustuksen. Perusteluissa painotettiin sitä, että Suomen Kulttuurirahasto on rohkealla tavalla kääntänyt katseensa tavallisiin nuoriin ja halunnut voimannuttaa heitä. Myrskyn toimintamalli huomattiin myös sen yhteiskunnallisia ongelmia ennaltaehkäisevän vaikutuksen ansiosta. Syyskuussa 2011 oikeusministeriön Rikoksentorjuntaneuvosto myönsi hankkeelle tunnustuksen ja valitsi Myrskyn edustamaan Suomea vuoden 2011 Euroopan rikoksentorjuntakilpailun hyvien käytäntöjen sarjassa. European Crime Prevention Award (ECPA) on jaettu vuodesta 1998 lähtien ja vuoden 2011 teemana oli Urheilu, tiede ja taide lasten ja nuorten rikosten ehkäisemisessä. Hanke jatkuu Suomen lasten ja nuorten säätiössä Suomen Kulttuurirahasto sitoutui Myrsky-hankkeen ylläpitämiseen kolmeksi vuodeksi. Tavoitteena oli tämän jälkeen löytää hyvälle hankkeelle uusi koti. Työ tuottikin tulosta ja Myrskyn jatkaja voitiin julkistaa maaliskuussa 2011, jolloin hanke siirtyi virallisesti osaksi Suomen lasten ja nuorten säätiön toimintaa. Vuonna 2001 perustettu säätiö tähtää lasten ja nuorten elinolojen parantamiseen sekä ennaltaehkäisevään nuorisotyöhön. Suomen lasten ja nuorten säätiö on vuoden 2011 aikana valmistellut Myrskyn uutta ohjelmaa. Myrskyn toiminta-ajatus säilyy ennallaan, mutta uusi ylläpitäjä pyrkii aiempaa rajatummin suuntaamaan hanketta syrjäytymisen ehkäisyyn ja osaksi nuorisotyötä. Lisäksi voimavaroja suunnataan nuoria ohjaavien taiteilijoiden tukemiseen koulutuksen ja työnohjauksen kautta. Toimintaan osallistuva ikäryhmä laajenee vuotiaisiin nuoriin. Ensimmäisenä toimintavuonna Lasten ja nuorten säätiö on saanut Myrskyyn rahoitusta Suomen Kulttuurirahastosta, Svenska Kulturfondenista sekä opetus- ja kulttuuriministeriöstä. Rahoitusta on tarkoitus hankkia jatkossa myös yrityksiltä. Uudet osahankkeet käynnistävät toimintansa vuoden 2012 alussa. Leppeätuulisen vuoden jälkeen Myrskyn puhurit alkavat siis taas voimistua! Tiedesirkuksessa vieraili kahden lukuvuoden aikana yli katsojaa. Esityksiä oli 77 paikkakunnalla yhteensä 990. Tutkimuksen mukaan myönteinen ja arkisesta koulutyöstä poikkeava oppimistilanne nosti oppilaiden oppimismotivaatiota. Hyvistä tuloksista huolimatta yksi tavoite jäi saavuttamatta. Ainakin toistaiseksi Tiedesirkus jää tauolle. TIEDESIRKUS AUTTAA OPPIMAAN Heurekan rakentama vuorovaikutteinen tiedenäyttely ja tiedeteatteriesitys sai nimekseen Tiedesirkus kiertueluonteensa ja vauhdikkaan esitystapansa takia. Kulttuurirahasto julkisti hankkeen vuosijuhlassaan Rahaston peruspääoman keräsivät syksyllä 1938 kansakoululaiset ympäri Suomen, ja 70-vuotias Kulttuurirahasto halusi kiittää kouluja myöntämällä Tiedesirkukselle miljoonan euron tuen. Tämän ansiosta se oli kouluille ilmainen kahden lukuvuoden ajan Kiertueen reitti rakennettiin pääosin kouluilta saatujen yhteydenottojen perusteella. Koska tavoitteena oli tuoda tiedekeskusmaista toimintaa erityisesti sellaisiin kouluihin, joista on pitkä matka tiedekeskuksiin, kiertue aloitettiin syksyllä 2009 Lapista ja Sodankylästä. Kahden lukuvuoden aikana Tiedesirkus kiersi kaikkien maakuntien alueella yhteensä lähes kilometriä. Esityksen pääkohderyhmänä olivat luokkien oppilaat, mutta sitä pääsivät monilla paikkakunnilla seuraamaan myös muut alaja yläkoulujen sekaryhmät. Tiedesirkus koostui 20 minuuttia kestävästä Atomi töissä -tiedeteatteriesityksestä, jonka jälkeen oppilasryhmä jäi ohjatusti tutustumaan kahdeksaan näyttelykohteeseen, jotka olivat Yhdistele kasvosi, Harhanäky, Hikinen paikka, Fakiirin peti, Musta aukko, Leijuva pallo, Kitkatesti ja Näe lämpösi. Esitys ja näyttely kytkeytyivät mm. perusopetuksen fysiikan ja kemian opetussuunnitelmiin, ja niiden toivottiin tukevan tiedeopetusta kouluissa. 26 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 27\n16 Taidekoti Kirpilän toimintavuosi Kävijät 3047 Opastukset Yleisöopastuksia ja tilattuja ryhmäopastuksia oli yhteensä 165. Ohjelmat ja vierailut taidekodissa Yleisöluentoja järjestettiin yhteensä kahdeksan, liedkonsertteja yhdeksän ja lisäksi kaksi viulukonserttia. Muita tilaisuuksia taidekodissa oli toimintavuoden aikana yhteensä 12. Teoslainat Kokoelmasta lainattiin seitsemän teosta kolmeen eri näyttelyyn. Ruotsinkielisissä kouluissa Tiedesirkus toteutettiin ruotsinkielisenä. Tiedesirkuksen oppimistuloksista ja motivaatiovaikutuksista teetettiin hankkeen aikana erillinen tutkimus. Sen toteuttivat Helsingin yliopiston Opettajankoulutuslaitoksen tutkijat tohtori Hannu Salmen johdolla. Tutkimuksen mukaan Tiedesirkusta pitivät kaikkein mielekkäimpänä koulussa parhaimmin menestyvät oppilaat, mutta esim. erityisopetukseen osallistuvat oppilaat kokivat Tiedesirkuksen jopa keskiarvoa myönteisempänä oppimiselämyksenä. Kaikkien Tiedesirkuksen oppimistapahtumaan osallistuneiden koululaisten tietotaso lisääntyi, ja Tiedesirkus sai oppilaissa aikaan vahvan tilannemotivaatioefektin. Kulttuurirahaston rahoituksen jälkeen Tiedesirkus jäi tauolle. Emme kyenneet löytämään hankkeen jatkolle riittävästi rahoitusta. Jatkamme rahoituksen etsimistä seuraavalle lukuvuodelle ja uskomme, että tämä loistava hanke saadaan silloin jälleen käyntiin, toteaa Heurekan johtaja Per-Edvin Persson. Tiedesirkus vieraili kahden lukuvuoden aikana 77 paikkakunnalla Hangosta Utsjoelle. Maanmittauslaitos Henkilökunta Taidekodin johtajana toimii fil. tohtori Ira Westergård, jonka lisäksi henkilökuntaan kuuluu museoamanuenssi Olli Vallinheimo ja kaksi opasta. Katse kasvoihin Taidekoti Kirpilässä Taidekoti Kirpilä on lääkäri Juhani Kirpilän ( ) Suomen Kulttuurirahastolle lahjoittama koti, jossa on esillä hänen keräämänsä suomalaisen taiteen kokoelma. Helsingin Töölössä sijaitseva taidekoti avattiin yleisölle vuonna Juhani Kirpilän nimikkorahasto tukee myös apurahoin kuvataiteilijoita ja kuvataiteen tutkimusta. Toimintavuoden aikana taidekodin toimintaa on jatkettu edellisvuosien tapaan vakiintuneiden käytäntöjen pohjalta. Kahden vakituisen aukiolopäivän lisäksi ryhmiä otetaan vastaan aina mahdollisuuksien mukaan myös aukioloaikojen ulkopuolella. Suosittujen yleisöluentojen aihepiiri on kattanut niin uusimman nykytaiteen virtauksia kuin myös klassisen vanhemman taiteen historiaa. Sibelius-Akatemian tuottama liedkonserttien sarja juhli kymmenettä kauttaan juhlakonsertilla huhtikuussa 2011 ja Jorma Hynnisen loppuunmyydyillä konserteilla toukokuussa. Konserttisarjan taiteellisena johtajana toimi pianotaiteilija Ilmo Ranta. Yhteistyötä Sibelius-Akatemian kanssa jatkettiin kahden viulukonsertin muodossa toukokuussa ja syyskuussa Yhteistyötä lähikoulun kanssa Taivallahden koulun oppilaat Julia Formisano ja Emma Alanen olivat mukana Katse kasvoihin -projektissa. Taivallahden peruskoulun 5 A -luokka vieraili kuvaamataidon opettaja Anneli Johanssonin ja luokanopettaja Eeva Tuorin kanssa taidekodissa marraskuussa Oppilaat tutustuivat taidekodin laajaan muotokuvakokoelmaan ja erityisesti taiteilijoiden omakuviin. Opastuksen aikana koululaiset osallistuivat innokkaasti kuvista käytyihin keskusteluihin. Koulussa jatkettiin ihmiskasvojen tutkimista ja lopulta lapset tekivät itse valitsemallaan tekniikalla omakuvat. Yhteensä 23 oppilaan vaha- ja öljyliiduilla sekä hiilellä toteutetut omakuvat asetettiin taidekodissa näytteille kolmeen ryhmään pysyvän kokoelmaripustuksen keskelle. Katse kasvoihin! -projektin avajaiset pidettiin , jonka jälkeen lasten omakuvat olivat esillä kahden viikon ajan. Koululaiset vanhempineen olivat innoissaan nähdessään tämän päivän koululaisten omakuvat arvokkaasti vuoropuhelussa 1900-luvun taiteilijoiden teosten kanssa. Yhteistyö Taivallahden peruskoulun kanssa oli yhtä antoisaa koululaisille ja heidän opettajilleen kuin taidekodin henkilökunnallekin, ja synnytti uusia ideoita mahdolliselle yhteistyölle tulevaisuudessa. 28 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 29\n17 Suomen Kulttuurirahasto elvyttää kumppaneineen pieniä sukukieliä Venäjän Federaation alueella. Suomalais-ugrilaisessa kielipesähankkeessa uhanalaisen kielen aktiivista puhetaitoa siirretään sukupolvelta toiselle. Perintönä oma kieli Kielipesä eli vähemmistökielinen päivähoitopaikka toimii täydellisenä kielikylpynä. Lapset eivät osaa kieltä pesään tullessaan, mutta he oppivat muutamassa kuukaudessa ymmärtämään ja muutamassa vuodessa puhumaan sitä. Kielipesän vaikutus näkyy lasten kielitaidon lisäksi vähemmistökielen arvostuksessa yhteiskunnassa. Kielipesähankkeen aikana suomalaisugrilaisille kieliyhteisöille jaetaan tietoa, ja niitä autetaan kielipesien perustamisessa. Toiminta on organisoitu pääasiassa Suomi Venäjä-Seuran kautta. Opetus- ja kulttuuriministeriö sekä ulkoasiainministeriö ovat antaneet hankkeelle arvokasta sivustatukea. Sana kiirii, kiinnostus kasvaa Karjalan tasavallan kansallisissa piireissä kartoitettiin vuonna 2011 vanhempien kiinnostusta kielipesiin. Syksyllä Šoutjärvellä avautui vepsänkielinen ja Tuuksessa livvinkielinen pesä. Petroskoissa jatkaa vuonna 2009 perustettu livvin pesä. Ryhmät toimivat osittaisen kielikylvyn periaatteella: ryhmän kahdesta opettajasta toinen puhuu lapsille vähemmistökieltä ja toinen venäjää. Tämä ei ole yhtä tehokasta kuin täydellinen kielikylpy. Komin tasavallassa on edetty pitkälle, siellä on jo käytössä omakielinen lastentarhan opetusohjelma. Täysin kominkielinen pesä toimii kolmessa lastentarhassa, ja useita on suunnitteilla. Kielipesät ovat herättäneet kiinnostusta myös Permissä ja Taimyrilla, Hanti-Mansiassa, Nenetsiassa ja Jamalo-Nenetsiassa, Mordvassa, Tverissä ja Murmanskissa. Seminaareja ja tiedotustilaisuuksia järjestetään kysynnän ja mahdollisuuksien mukaan. Huutava pula opetusaineistosta Koulutus- ja tiedotusseminaareja pidettiin kertomusvuonna Joškar-Olassa Marin tasavallassa, Syktyvkarissa Komin tasavallassa ja Iževskissä Udmurtiassa. Näihin kaupunkeihin on perustettu omakielinen pesäryhmä. Seminaareihin osallistui kielipesämenetelmästä kiinnostuneita lastentarhanopettajia ja muita varhaiskasvattajia. Tavoitteena on saada kielipesätoiminta osaksi normaalia varhaiskasvatusjärjestelmää, joka rahoitetaan paikallisesti kuten muukin lastentarhatoiminta. Toimintaedellytysten parantamiseksi voidaan kuitenkin antaa hieman raha-apua. Pienille lapsille tarkoitetuista omakielisistä kirjoista, peleistä ja opetusaineistosta on kova pula. Suurin tarve on itämerensuomalaisten kielten lisäksi pienten pohjoisten kielten puhuma-alueilla. Suomen Kulttuurirahasto myöntää tukea omakielisen aineiston tuottamiseen. Karjalan Kielen Seura julkaisi ensimmäisen lastenkirjan karjalankielisten kielipesien käyttöön tammikuussa Mikko Kuisminin kirjoittama ja Maria Kähärin kuvittama Niina Nieglikon sygyzy eli Niina Siilin syksy kertoo ystävyydestä ja toisten auttamisesta. Suomalais-venäläistä yhteistyötä Federaation aluekehitysministeriö Moskovassa seuraa tarkkaan kielipesähankkeita, mutta ei ole asettanut niiden jatkumiselle varsinaisia esteitä. Neuvotteluja niin ministeriön kuin Karjalan tasavallan opetusviranomaisten kanssa on käyty runsaasti vuoden mittaan. Yhteisen näkemyksen muodostamiseksi perustettiin suomalais-venäläinen asiantuntijaryhmä, johon aluekehitysministeriö ja opetusministeriö nimesivät edustajansa. Suomesta siihen kuuluvat professori Janne Saarikivi ja dosentti Ekaterina Protassova Helsingin yliopistosta sekä kielipesähanketta koordinoiva kielentutkija, filosofian maisteri Annika Pasanen. Asiantuntijaryhmä hälventää menetelmään kohdistuvia epäluuloja, sopii terminologiasta ja selvittää, miten kielipesät voidaan nivoa osaksi Venäjän opetusjärjestelmää. Toteutuessaan hanke siirtäisi kielenelvytyksen Venäjällä uuteen vaiheeseen ja loisi Dosentti Jekaterina Protassova (vas.) Helsingin yliopistosta luennoi kielipesäseminaarissa Marinmaalla Joshkar-Olassa marraskuussa toivoa monien pienten kielten säilymisestä. Kulttuurirahaston rahoitus jatkuu vuoteen Kaikilla niillä suomalais-ugrilaisilla alueilla, joilla kielipesiä on avattu, toimintaa pyritään laajentamaan uusiin kaupunkeihin ja taajamiin. Kielipesätoiminnan jatkumiseen ja kasvuun hankkeen päätyttyä tarvitaan sitoutuneita paikallisia varhaiskasvattajia ja päättäjiä. Heidän tietämystään syvennetään ja jatkotuen tarvetta kartoitetaan. Hankkeen tavoitteena on perustaa suomalais-ugrilaisten ja uralilaisten kansojen alueille niin monia kielipesiä, että ne alkavat yleistyä itsestään. 30 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 31\n18 Kulttuurirahaston vuonna 2006 aloittama kansatieteellisten filmien digitaalinen taltiointi on valmis. Isien työt -sarjan viides ja viimeinen dvd julkaistiin keväällä Esi-isien elämää ja työntekoa kuvaavat lyhytelokuvat lähetettiin ilmaiseksi Suomen kirjastoille, yläkouluille ja lukiolle sekä ikäihmisten hoitokodeille. viides muotokuvakurssi Turussa Isien työt -sarja valmis Vuonna 1936 perustettu Kansatieteellinen Filmi Oy valmisti kuudessa vuodessa yli 30 elokuvaa katoamassa olevasta kansanperinteestä. Yhtiön pääkuvaajana toimi Eino Mäkinen. Kansatieteellinen Filmi Oy lahjoitti Suomen Kulttuurirahastolle vuonna 1978 yhtiön omistamat tekijänoikeudet. Ne liitettiin Keski- Pohjanmaan rahaston yhteydessä olevaan Liisa ja Kustaa Vilkunan rahastoon. Kuuluisimmat elokuvansa Mäkinen oli tehnyt Kustaa Vilkunan kanssa. Kulttuurirahasto halusi tuoda laajan ja ainutlaatuisen kokoelman lyhytelokuvia digitaalisessa muodossa kaikkien saataville. Vuosijuhlassa 2006 julkistettu Isien työt I sisältää kuusi filmiä vuosilta , ja ne kuvaavat katoamassa olevia käsityötaitoja. Seuraavana vuonna ilmestynyt osa II koostuu neljästä tutkija, kirjailija Sakari Pälsin kuvaamasta lyhytelokuvasta. Vuosina ilmestyneet sarjan III ja IV osat on omistettu Eino Mäkiselle. Isien työt V -osassa on kaikkiaan 10 lyhytelokuvaa, ja koosteessa tuodaan esiin paitsi Eino Mäkisen työtä myös yhtiön kaitafilmikoulukunnan kuvauksia eri aiheista. Mukana ovat mm. vuonna 1936 kuvattu Karjalaista kyläelämää, joka on Mäkisen mykän filmin tekniikalla toteuttamista elokuvista vanhin. Nivalan heinätyöt -elokuvassa vuodelta 1938 Mäkinen taas kuvaa ikivanhaa heinänkorjuuperinnettä sydänmaiden luonnonniityillä. Suomenruotsalaista perinnekulttuuria Kansatieteellinen Filmi Oy:ssä edustaneen Arne Appelgrenin ja kuvataiteilijana paremmin tunnetun Aukusti Tuhkan Tiukan kansanelämää-folkliv i Tjock on Suomen oloissa harvinaisen varhainen värielokuva vuodelta Filmiaarteiden viimeisestä osasta Kulttuurirahasto otti kappaleen painoksen. Kaikki dvd:t ovat nähtävissä ja ladattavissa myös internetissä, ja tallenteiden aineisto on vapaasti käytettävissä epäkaupallisiin tarkoituksiin. Kaikkia osia voi yhä tilata Suomen Kulttuurirahastosta. Rahaston yhteistyökumppanina koko hankkeessa on ollut Kansallinen audiovisuaalinen arkisto. Erityisen paljon myönteistä palautetta Kulttuurirahasto sai lähetettyään koko Isien työt -sarjan ikäihmisten hoitokodeille: Oma äitini on nyt 92 v. ja ihastui, kun näytettiin mm. pellonraivauskohtaa hänelle. On se ollut kovaa työtä! DVD:t tulivat erinomaisen oikeaan osoitteeseen muistihäiriöisten ryhmäkoteihin. Katselijoita ja muistelijoita riittää! Muotokuvakurssilaiset opettajineen Turun Sigyn-salin edustalla. Suomen Kulttuurirahasto on vuodesta 2007 alkaen järjestänyt eri puolilla Suomea muotokuvakursseja, joiden tavoitteena on ollut innostaa ammattitaiteilijoita tutkimaan muotokuvamaalauksen perinnettä ja kehittymismahdollisuuksia 2000-luvun nykytaiteen kentässä. Yhteensä 74 kuvataiteilijaa on osallistunut kursseille, joissa opettajina ovat toimineet kokeneet muotokuvamaalaajat ja kuvanveistäjät Suomesta, Virosta ja Venäjältä. Tällä erää viimeinen kurssi järjestettiin Turussa Kurssin opettajina toimivat kuvataiteilijat Marjaana Kella ja Stiina Saaristo. Opetus järjestettiin Turun AMK:n Taideakatemian tiloissa ja kurssia koordinoi koulutuspäällikkö Taina Erävaara. 117 hakijan joukosta kurssille valittiin seuraavat 15 kuvataiteilijaa: Vaharsolt Balatkhanov, Helsinki Jenni Haili, Helsinki Jaakko Heikkinen, Liminka Antti Immonen, Helsinki Markku Laakso, Turku Hanne Lindström, Järvenpää J. H. Muurinen, Turku Pekka Parviainen, Helsinki Markku Peltola, Sipoo Topi Ruotsalainen, Helsinki Ilona Rytkönen, Jämsänkoski Kristiina Sario, Tampere Hanna Seppänen, Turku Helena Tuura, Suomusjärvi Riikka Wesamaa, Helsinki 32 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 33\n19 Vanhan viestintämaailman pelisäännöillä verkossa saa hädin tuskin marginaalipaikan. Kritiikkiportti: Verkossa kaikki on toisin Taidekritiikki on keskeinen osa päivälehtien kulttuurisivujen sisältöä. Miksi kritiikin rikkaus ei näy julkisessa keskustelussa? Miten koko maan taideteokset ja niiden arviot saisi kaikkien ulottuville? Nämä pohdinnat johtivat Kritiikkiportin avautumiseen internetissä vuonna Kulttuurirahaston, sanomalehtien ja Suomen arvostelijain liiton SARV:n yhteisen hankkeen tavoitteena oli koota keskeisin osa maamme ammattimaisesti tuotetusta taidekritiikistä yhden verkko-osoitteen taakse. Hanke lähti voimallisesti liikkeelle. Mukaan ilmoittautui heti noin 30 sanomalehteä. Portaaliin alkoi kertyä paljon huolellisesti luokiteltuja linkkejä. Siksi monelle saattoi olla yllätys, että Kritiikkiportti sulkeutui kolmen toimintavuoden jälkeen kesällä Portaalin elinkaari jäi täsmälleen saman mittaiseksi kuin Kulttuurirahaston sille osoittama rahoitus. Miksi Kritiikkiportin siivet eivät kantaneet eteenpäin? Siksi, että portaalin kävijämäärä jäi hyvin pieneksi. SARV ei katsonut voivansa jatkaa sivuston ylläpitoa, eivätkä lehdetkään pitäneet sitä kovin tärkeänä. Toimintamalli osoittautui vanhanaikaiseksi. Lisäksi se vaati aivan liikaa ihmistyötä. Kokeilu tuotti hyvää, joskaan ei täydellistä kritiikkipalvelua. Lisäksi se opetti, että verkkomediassa perinteisen median asetelmilla ei ole mitään itseisarvoa. Ei sillä, että kritiikin kirjoittaa ammattikriitikko, eikä sillä, että teksti ui verkkoon tunnetun brändin alta. Kritiikkiportilla oli joka viikko pari tuhatta käyttäjää. Luku on noin kymmenesosa siitä, mitä pienimmät päivittäin ilmestyvät sanomalehdet verkossa tavoittavat. Se oli ehdottomasti liian vähän, jotta portaalin toiminta olisi voinut jatkua. Verkkoliikenteen seurannan ja suoran palautteen perusteella voi aavistella, että Kritiikkiportin aktiivikäyttäjien ydin muodostui taiteen ammattilaisista. Heille portaali tarjosi oivallisen tavan seurata teosten saamaa vastaanottoa eri lehdissä. Suuri yleisö etsi kritiikit muualta, mikäli ylipäätään oli niistä kiinnostunut. Hakukoneet kykenevätkin jo hoitamaan suuren osan siitä tehtävästä, johon Kritiikkiportti aikoinaan luotiin. Portaalin ansioksi voi kuitenkin laskea ainakin osittain sen, että monet sanomalehdet julkaisevat nykyisin kritiikkejä verkkosivuillaan. Aiemmin niitä oli pidetty ei-verkonomaisina. Vuosia sitten ajateltiin, että verkon ensisijainen tehtävä on tarjota viihdettä. Kiinnostus verkossa julkaistua kritiikkiä kohtaan on vähitellen kasvanut. Silti kritiikki on verkossa pienen pieni marginaali verrattuna asemaan, joka sillä on painettujen sanomalehtien kulttuurisivuilla. Kun verkosta lähivuosina todennäköisesti muodostuu useimpien mediatalojen päätuote, on pakko kysyä, kuinka taide- ja kulttuurikritiikin sisällöt silloin vastaavat digitaalisuuden haasteisiin. Toistaiseksi kampailu tekijänoikeuksista on vasta kipuillen mahdollistanut kritiikkitekstien verkkojakelun. Mitä tapahtuisi, jos myös osia itse teoksista haluttaisiin välittää entistä intensiivisemmin yleisölle osana monimediaalista kritiikkiä? Riitta Raatikainen Kirjoittaja toimi Kritiikkiportin ohjausryhmän puheenjohtajana apurahat 34 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt\n20 Keskusrahasto jakoi vuosijuhlassaan apurahaa ja kolme palkintoa, yhteissummaltaan 20,3 miljoonaa euroa. Jakosummaan sisältyivät myös Säätiöiden post doc -poolin kautta myönnetyt apurahat tohtoreiden ulkomaiseen työskentelyyn. Maakuntarahastojen kevään vuosijuhlissa apuraha myönnettiin saajalle, yhteenlaskettu jakosumma oli 9,1 miljoonaa euroa. Kulttuurirahaston koko toimintavuoden apurahasumma kasvoi 30,1 miljoonaan euroon. Apurahoja suuriin ja pieniin hankkeisiin Kulttuurirahastolla on kaksi hakuaikaa vuodessa. Keskusrahaston apurahojen hakuun lokakuussa tuli yhteensä hakemusta ja maakuntarahastojen hakuun yhteensä hakemusta. Hakemusmäärät vastasivat edellisvuoden tasoa, mutta hakusumma kasvoi yli kymmenellä miljoonalla, noin 250 miljoonaan euroon. Apurahojen keskisuuruus vastasi edellisvuoden tasoa, sillä keskusrahaston apurahojen keskisuuruus oli noin euroa ja maakuntarahastojen noin euroa. Apurahan sai keskusrahastosta 14 % hakijoista ja maakuntarahastoista noin 15 %. Kokovuotisia apurahoja keskusrahastosta ja maakuntarahastoista myönnettiin toimintavuoden aikana kaikkiaan noin 650. Säätiöiden post doc -poolin syksyn ja kevään hakukierroksille tuli yhteensä 339 hakemusta, yhteissummaltaan lähes 20 miljoonaa euroa. Apurahan sai yhteensä 41 tohtoria, minkä lisäksi 12 tohtorille varattiin toisen vuoden apuraha. Kulttuurirahaston myöntöjä näistä oli 21, yhteissummaltaan noin miljoona euroa. Rahaston apurahojen keskisuuruus oli post doc -poolin myönnöissä lähes euroa. Poolin tavoitteena on edistää Suomen tieteen kansainvälistymistä rahoittamalla nuorten tutkijoiden vähintään lukuvuoden kestävän ulkomaisen tutkimusjakson kustannukset kokonaisuudessaan. Toimintavuoden aikana Kulttuurirahaston hallitus myönsi myös kaksi apurahaa Argumenta-hankkeiden käynnistämiseen. Argumenta on rahoitusmalli, jonka tarkoitus on luoda tutkijoiden ja tieteiden välistä keskustelua ajankohtaisista, merkittävistä tutkimusaiheista euron apurahat myönnettiin professori Sami Pihlströmin johtamalle Ihmisen kuolevaisuus -hankkeelle ja dosentti Petri S. Juutin johtamalle Vesi ja yhdyskuntien kehitys -hankkeelle. Kolme euron apurahaa Keskusrahaston vuosijuhlassa suurimmat yksittäiset apurahat myönnettiin kolmelle mittavalle hankkeelle, kullekin euroa. Professori Jussi Niemi tutkii ja analysoi kielitieteen menetelmin suomalaisten skitsofreenien puheen tuottamista ja kielenkäyttöä. Viulisti Minna Pensolan Voimakolmio-projektin tarkoituksena on kehittää kuulijoiden, muusikoiden ja säveltäjien välistä vuorovaikutusta järjestämällä monipuolisia ja epämuodollisia konserttitapahtumia eri puolilla Suomea. Professori Jussi Taavitsainen sai apurahan Turun tuomiokirkon keskiaikaisia pyhäinjäännöksiä koskevaan poikkitieteiseen tutkimukseen. Vähintään euron apurahoja Kulttuurirahasto myönsi kaikkiaan 22, yhteensä noin 2 miljoonalla eurolla. Maakuntarahastojen erityispiirteet Maakuntarahastot myöntävät keskusrahaston tukemana apurahoja maakunnallisesti merkittäviin hankkeisiin. Varsinais-Suomen rahasto myönsi euroa Tuorlan Tähtitieteelliselle seuralle Tuorlan planetaarion toimintaan Kaarinassa. Saman summan sai Keski-Suomen rahastosta fil. maisteri Karoliina Järvinen ja Kaiken kansan maisema -työryhmä kulttuuriympäristökasvatukseen liittyvän paikkatietojärjestelmän kehittämiseen. Maakuntarahastot ovat pitäneet tärkeänä myöntää myös pieniä apurahoja. Alle euron apurahoja myönnettiin maakuntarahastojen kautta lähes 550. Myönnetyt apurahat aloittain Keskusrahasto Maakuntarahasto Yhteensä euroa % euroa % euroa % Humanistiset tieteet , , ,5 Kasvatustieteet ja opetusala , , ,3 Luonnontieteet , , ,8 Lääketieteet , , ,6 Maatalous- ja metsätieteet , , ,0 Tekniset tieteet , , ,0 Yhteiskuntatieteet , , ,9 TIEDE YHTEENSÄ , , ,1 Arkkitehtuuri , , ,7 Kirjallisuus , , ,2 Kuvataiteet , , ,5 Lastenkulttuuri , , ,9 Näyttämötaiteet , , ,5 Säveltaiteet , , ,0 Taideteollisuus ja -käsityö , , ,4 Valokuva- ja elokuvataide , , ,4 TAIDE YHTEENSÄ , , ,6 Korkeakoulu- ja muut opinnot , , ,3 Muu toiminta ,0 0 0, ,0 MUUT YHTEENSÄ , , ,3 KAIKKI YHTEENSÄ , , ,0 Tieteen apurahojen jakauma aloittain, % Humanistiset tieteet ,4 Kasvatustieteet ja opetusala ,8 Yhteiskuntatieteet ,7 Luonnontieteet ,1 Lääketieteet ,7 Maatalous- ja metsätieteet ,4 Tekniset tieteet ,9 Taiteen apurahojen jakauma aloittain, % Arkkitehtuuri ,1 Kirjallisuus ,1 Kuvataiteet ,0 Lastenkulttuuri ,8 Näyttämötaiteet ,7 Säveltaiteet ,2 Taideteollisuus ja -käsityö ,0 Valokuva- ja elokuvataide ,1 36 Suomen kulttuurirahasto kulttuuritoiminta Apurahat Palkinnot Talous Henkilöt 37\nSKR ja Fiskarsin Kiinteistöt pientalorakentajan asialla\nSKR ja Fiskarsin Kiinteistöt pientalorakentajan asialla Teksti: Mariitta Hämäläinen Juttu on julkaistu Suomen Kulttuurirahaston Tammenlastuja -lehdessä 2/2011. Suomen Kulttuurirahasto kantaa huolta suomalaisen


Kehitysideat, esittelyt, mainonta, tuotteet, yms. »\nKirjoittaja Aihe: Ratahistoriaa (Luettu 112809 kertaa)\n« Vastaus #60 : 14.06.12 - klo:14:25 »\nIkää kohta 36v, kaksipyöräisillä räpättimillä ajellut n.30v, kun ekan kerran nappulana faijan pappatunan sain liikkeelle.\nRata-ajelut alkoi varsinaisesti noin vuonna 2000, silloin zxr750-91 ja motopark. Tosin ensi kosketus motoparkiin oli muistaakseni kesällä -93 suzuki rg125 -88:lla, se oli silloin, kun rata oli tuore ja avaamaton, ja satuin olemaan kesäduunissa siellä.\nAika vaihtelevasti on tullut kierrettyä ratoja tässä vuosien saatossa...\n- ZXR:llä 2000-2004 motopark, kemora, ahvenisto\n- R1-98 2004-2006 motopark, kemora, ahvenisto\n- ZX7RR 2006-2012--> motopark, kemora\n- ZX10R-05 2012--> kemora, alastaro, motopark\nVauhtia ei ole tullut kuten toivoisi, mutta treenamisen vähyys ja kaluston vittuilu varmaankin osittain rajoittanut.\nKilpipyörät hävitin v.2006 alkukesästä, kun lappu läksi polliisille. Sit harhauduin ostaa KX500:n ja myöhemmin ton ZX7RR kilpurin, joka edelleen tallissa. Nyt sitten tuli päivitettyä kalustoa tuoreenpaan eli ZX10R -05, jottei olisi mm. varaosien saannissa ongelmia.\nTällä kikottimella ois sitten opittava ajamaan ja tän kesän kerho/YCC kisoihinkin jossain kohtaa vielä ottaa osaa.\nJohan tuota tuli Alastaron kerhokisa kokeiltua, ja pirun hauskaa oli.\nAjelen siis toistaiseksi #112 kawa puke-greenillä...\n« Vastaus #61 : 17.06.12 - klo:22:36 »\nSyntyny -93 ja armeija kutsuu 3vk päästä. Mopoura alko 15v, siitä kevarin muodossa eteenpäin. 18v tuli mersu alle ja pyörät jäi. Ei ollut oma, mutta omassa käytössä oli vapaasti MK3 Supra, sillä tuli kurvailtua katto auki ja perä sivulla. Luulin olevani automies, kunnes heinäkuu 2011 kaveri meni ja osti 750 gsx-r. Kokeilin sitä ja siitä se taas lähti. Elokuussa tulikin alle 400DR-Z, hauska peli mutta jokin siitä puuttui. Keksin tekosyyksi, että lähtee pää irti mutkapätkällä. Se vaihtui sitten Marraskuussa 600RR Hondaan, ja en ole katunut päivääkään. 2012 alkuvuodesta tuli muutettua omaan kämppään, enkä ole kyllä sitäkään katunut. Ammatti kirvesmies ja amiksen kolmosvuosi meni palkallisella oppisopimuksella kahdessa eri firmassa.\nPyörä katsastettiin 25kw alkuvuonna. Kuitenkin alkanut ajo tökkimään kadulla, se ainainen 50km/h rajoitus ei sitten ikinä muutu. Mutkapätkälläkin aina joku hirvi kuseskelee tien varressa tai pikkupoika juoksee pallon perässä tien yli. Olinkin jo myymässä mopoa, kunnes päätin että käyn koittamassa radalla..\nSieltä se sitten tuli; se kilpailuvietti ja adrenaliini, mikä oli ollut hukassa sen jälkeen kun kevarin myin. Silläkun tuli aina vedettyä Enskaa kaverin Kotaria vastaan. Lätkää tuli pelattua 9vuotta, ja kyllä se fiilis vaan aina oli sanoinkuvaamaton kun voititte pelin, tykkään kilpailla.\nTulevaisuudessa näen itseni joko rakennusalan yrittäjänä tai rakennusmestarina. Jos AMK lähden niin valitsen silti insinööri puolen, koska inssi voi tehdä mestarin hommien lisäksi muutakin. Kuitenkin tarkoitus olla nimenomaan rakennusmestari. Tykkään kyllä tehdä töitä. Harmi kun nykyisessä firmassa ei ole mahdollista tehdä ylitöitä yhtään, alkaisin nyt jo säästään ens kautta ajatellen.\nTarkoitus on korkata tänä vuonna kaikki radat missä ajetaan kilpaa, ja ottaa kierrosaika racechronolla. Alastaro vasta tähän mennessä korkattu. Juhannuksena Kemora. Armeija sotkee kuvioita, mutta varmasti vapaana viikonloppuna teen kaikkeni päästäkseni radalle. Biletys on nähty ja koettu, nykyään korkkia onkin käännetty kiinnipäin.\nMitäs vielä? Enkö muuten olekin erikoinen kirvesmies? En juo kahvia, polta röökiä enkä juurikaan juo alkoholia. Kyllä töissä ihmeteltiin, kun kerroin viettäväni Juhannuksen radalla. Mun tapa nollata on kääntää tuppi nurin, vuosi sitten tuli kontattua aamuneljältä pitkin pitäjiä. Ei enää ikinä.\nVakkari sopimuksen onneksi sain, intin jälkeen marssitaankin ekana hakemaan työmotivaatiota asuntokauppojen muodossa. Sitten _ehkä_ kilvetön.. katotaan jos tähdet on suotuisia..\npr7, Fasu, slowrider, Birke ja app\n« Vastaus #62 : 26.06.12 - klo:02:44 »\n2006 taisi olla ensimmäinen ratapäivä ZXR750 Kawalla. Kellon mukaan ei arvatenkaan kovaa menty, mutta maantiellä alkoi kehitys "kovaksi kuskiksi"\nKatuajolla siitä jatkettiin pari vuotta, ja meno tietysti selaista, että moni antaisi isän kädestä... Pyörää romuttui, ja myöskin näyttelyssä palkittiin, eli ei ihan ratakelpoisilla vehkeillä menty.\n2009 taas pienimuotoisesti vauhtia lisäämään rataharjoittelulla, ja sen jälkeen se pääpaino, tai ainakin rahallisesti on ollut ratavehkeissä...\nKatupyöriä ja näyttely-projektejakin löytyy, ja kilometrejakin kertyy kadulla. Ajo tosin edelleen 30 vuotiaana sellaista, ettei takarenkaalla päivää kauempää ikinä pääse...\nKilpailut, ja kenties kohtalaiset sijoitukset tavoitteena. Raha ja aika vaan esteenä. YCC-kuskit nyt ainakin tulee lähiaikoina viivalla näkemään\n« Vastaus #63 : 01.07.12 - klo:23:24 »\nNo nää esittäytymisthredithän on aina hauskoja - saa valehdella ihan niin paljon kun ilkee.\nLiekö miulla sitten mitään järkevää kirjoiteltavaa tänne muutoin, vaikea sanoa näin alkuun mutta onpahan sitten tiedossa mimmonen mies niitä muiden juttuja lueksii.\nOlen jo aikuiseen ikään päässyt, 25-vuotias mies Imatralta ja etsin seuraa tositarkoituksel.... eikun sitähän minulla olikin jo. Hyvinkin myötämielinen avovaimo, joka jostain syystä jaksaa näitä minun paskoja harrasteita katella. Vaikka en oo rengastanut niin en oo kyllä sitä muille antamassa - ihan turha ees yrittää.\nEnsimmäisen pyörän hankin kaudelle 2010, kotarin supermotohan tuo oli. Vissiin ihan uhosta, kaveri kun tarinoi prätkän hankkivansa niin päästin suustani "mie kanssa" ja pitihän se sitten puheiden takana seisoa kun em. kaverille srad pihaan ilmestyi. Aiemmin ei ollut tasan mitään paloa moottorivehkeisiin, B-ajokortinkin hankin vasta parinkympin huonommalla puolella. Eka kesä meni ylipäänsa päristellessä, ei siinä oikeen mitään mainittavaa taida olla.\nKaveri sai puhuttua kesällä 2011 orgin päiville motoparkiin, jossa sit älysin etten olekaan vielä "ihan" niin kova kepittäjä kun luulin.\nSytyin senverta pahasti että vaihdoin kotarin 05 rytköseen joka olikin aika peli! Kaveri sen vielä lippasikin siihen heti alkuun, aika röjö se oli kyllä valmiiksikin ja säilyi silti ihan ajettavana. Pari-kolme kertaa taisin yamahalla käydä Virtasalmella vapailla päivillä, alko jo tuntumaan omalta se vehje.\nLumien jo tultua maahan ilmoittivat if:iltä, että haluavat maksaa ton rytkösen kaadosta jokusen tonnin korvauksia - no ei muuten haitannu yhtään! Vakuutusmassit tilille, pyörä myyntiin ja uutta kattelemaan.\nErinäisten hauskojen tapahtumien kautta sain kevättalvella 2012 vastuttamattoman tarjouksen MV agustan f4:stä, vieläpä 2010 mallisesta. Sekin oli muuten melkonen peli!\nEn vissiin mitään huonompaakaan keksiny.\nNo sitten se hauska juttu:\nPitihän sillä motoparkiin päästä. Oli aikamoista, pyörä pelas kun unelma ja ajelu sujui hyvin. Polvikin alko ekaa kertaa raapia maata.\nSiihen asti kunnes taisin vetäistä aikamoisen piiska-avaamisen kakkosmutkasta ja pyörä poisti kuskin highsiderina selästä. Valmista kamaahan siitä tuli, pohjola tykkäs vielä perään että ei korvata. Oli muuten TC vielä täysillä, ei se ihmeitä tee! (jos josku sattuu haluamaan ratapeliaihioksi f4:n, josta koneenposki revennyt irti, saa ottaa yhteyttä)\nItse selvisin hyvinkin vähällä, aivotärähdys tosta tuli mutta niitä on jo niin monta takana ettei enää lasketa.\nMuutaman viikon pohdintojen jälkeen totesin, ettei tässä kuitenkaan ilman pyörää tule elämästä mitään, joten hommasin r6r:n, johon joku oli jo kerennyt työntää niin älyttömästi lisäkilkettä, että tuskin keksin tohon juuri mitään lisättävää palikkaa. Olen vähän taipuvainen tohon speksaamiseen jos eksyn internettiin...\nNo koneensuojat ostin muuten ihan heti kättelyssä, se on nimittäin aika ankeeta kattoa omaa pyörää kyljellään öljylätäkössä.\nHarmi etten aiemmin tajunnut miten kusiainen voi olla noin hauska pyörä jopa kadulla! Ihan suotta on noita superbikejä tullu hommattua.\nTälle kaudelle olisi tarkoituksena saada vielä edes jokunen ratapäivä uudella pyörällä alle; tunnustella vähän mimmosia kammoja on jäänyt ja hommata vähän malttia tohon hommaan. Ja pitää se kumipuoli alaspäin. Alussahan tässä ollaan eikä oo tarkoitus ihan laakista lopettaa.\nAjelen kyllä aika paljon tielläkin, kilvellisiä pelejähän nää on aina miulla olleet ja autoa en oo ikinä omistanut.\nTulipa paljon tekstiä vähästä asiasta. Olenko nyt aivan väärässä paikassa - sitä en osaa sanoa. Kiitos ja anteeksi.\ntonibergholm, PetsuZX ja slowrider\n« Vastaus #64 : 02.07.12 - klo:08:43 »\nLainaus käyttäjältä: MikkoS - 01.07.12 - klo:23:24\nOlenko nyt aivan väärässä paikassa - sitä en osaa sanoa. Kiitos ja anteeksi.\nTasan oikeessa paikassa.\nRohkeesti vaan muutkin esittelyjä kehiin, kiva lukea mistä kelläkin alkanut tää "pohjatonkaivoharrastus".\n« Vastaus #65 : 05.07.12 - klo:22:48 »\nTunturi tiger -87 viilattu\nKTM gs 125 enduro\nHonda CR 250 -98 crossi\nDucati s750 (veljen)\nYamaha r6 -05\nEnsinmäisen kerran sain salaa isoveljen Tunturin käyntiin seinää vasten joskus vaahtosammuttimen kokoisena. Voi sitä tunnetta kun seinää vasten käänsi kahvaa eikä ylettänyt tapeille kunnolla saati sitten maahan. Ajamaan ei tohtinut lähteä kun ei saanut mopoa liikkeelle. Ja siitä komeasti nurin lattialle tietysti mopon alle jääden. Tunturin jälkeen gs KTM jolla käytiin kerran ajamassa ja korjattiin aina vähintään kuukausi. Ja jumaliste sitä tehopiikkiä. Kannentiiviste meni n. kertaa ja crossisaappaissa oli vittumaista kävellä kotiin 10 km. Seuraavaksi CR Honda joka tuntui raketilta.\nJa kovaa sillä mentiinkin. Ei voi käsittää miten on tohtinut. Tietysti siis metsäpoluilla ja pururadalla yleisissä metsissä ajatuksella "kyllä mä tällä poliiseja pääsen karkuun". Ulkoilijat ja koirankusettajat tajusivat väistää silloin vielä hyvin. Sitten alkoi huomata että ulkoilijoilla oli korvanappeja yms. eikä ne tajunnu väistää mutkan takaa 100km/h tunnissa tulevaa punaista ohjusta.\nSitten kemoralle tuli "krossirata". hel***in kovapohjainen savirata, jossa ajaminen päättyi siihen että Aapo luuli osaavansa Hondalla lentää. Osasinkin. Laskeutuminen ei ollut vaan mun juttu. Arviolta 7-8m korkeudesta hyppyrin jälkeen tasaiselle maahan täysin keula/pää edellä. Muistan ilmassa miettineeni että nyt sattuu leukaan. Aapoa kerättiin palasina maasta. Yläraajoissa n määrä murtumia.\n2001 veli osti Ducatin. Ajamaan piti päästä. Vetämään isoa kovaa. Ei ollu korttia---> Kemoralle radalle. 2 v ajettiin Kemoralla, ei ollu paljoa porukkaa, tielläkään käsi ei väsynyt moikkaamisesta. Jarrut hävis 5 tiukan kierroksen jälkeen, keula pohjas... kierrosajat varmaan lähellä 2 minuuttia. Kipattiin se karusellissa. Opiskelijoiden budjetilla ei paljoa ollut varaa Ducatia korjailla saati sitten jatkaa Kemoralla.\nPitkä tauko tuli kunnes työkaveri houkutteli radalle. Siitä viikko ja ostin pakettiauton ja Yamahan. Sillä tiellä ollaan. Hauskaa on.\nylkkä, Jukka_R, Birke, Hukkapätkä, Cat ja 1 muu\nPaikalla:14.05.13 - klo:19:45\n« Vastaus #66 : 18.07.12 - klo:20:28 »\nMototäti tässä Moro.\nIkää en kerro, mutta radalla käyty kaatuilemassa jo 80-luvulla.\nSilloin ei päässyt radoille kuin kisalisenssillä ajamaan. Kait? Ei ollut nettiä tietoa jakamassa.\nEi kait niihin kisoihinkaan ois ollut pakollista osallistua, pari kaaduin, osasta karsiuduin...lopuissa en ollut ihan viimeinen. Muistiki pätkii.\nAjaa en osannut pätkääkään...kuolemaa halveksuen paskoilla laitteilla ja "traktorin renkailla". Mihkä se vauhti on mennyt ?\nPaikalla:06.03.18 - klo:00:10\n« Vastaus #67 : 01.08.12 - klo:20:57 »\nikä 36 ja kurvailu aloitettu 2005,ensin ajoin reilu kymmenenvuotta neljäpyöräisillä soralla ja rupes kai ketuttaa ku ne pysyy varikolla pystyssä ilman pukkia.sitten ajamaan mopokorttia eka pyörä blade -92 ja sit menin jollekkin stormin ajokoulutuspäiväl minkä päätteeks pääsi radal vapasti kurvailee ja menihän se lemminkäises kupeelleen vehkeet,siit se sit innostus alko.sit tuli -05 rytkönen ja reeniä lisää,senkin kippasin ja totesin et tulee liian kalliiks kippailla kilpipelei.sitten tuli eka kilvetön,joka oli -05 zx10r,sillä pari kesää ja yllätys yllätys pari pannutusta,innostus ei laantunut ja vauhtikin kasvoi.sit tuli pyörän vaihto joka on nykyisin omistama -08 rytkönen,sillä vedetty nyt toista kesää ja kyytikin hiljalleen löytymässä.kisoja on tullu ajettua muutamia ycc lähtöjä ja endurancea joka kesä 3 viimeistä vuotta.mikäli ei työt haittaa harrastuksia ja sais buidjetin kasaan niin ensvuonna vois ruveta ajaa suomenkupin kisoja kun vauhtikin riittää jopa tällähetkellä taisteleen pistesijoista suurimmassa osasta kisoja.joku kun mainitsi että tää on pohjatonkaivo niin oikeassa on,mutta todella kiva pohjatonkaivo.\np.s nykyiselläkin pelillä kupeellaan käyty,jotenkin on tullu sellanen olo montakertaa et mul menee pää paljon kovempaa kun mun tomumaja osaa sitä päätä viedä\nFasu, tonibergholm, app ja wehna\n« Vastaus #68 : 01.08.12 - klo:22:33 »\nOikein hävettää kun ei ole itsellä ollut rohkeutta kokeilla omia rajojaan. Vielä..\n« Vastaus #69 : 01.08.12 - klo:23:29 »\nIkää kohta 32v. Suzuki Pv:n puikoissa tuli ajotaito hankittua teinivuosina 94-97. Sen jälkeen seuraava kosketus kaksipyöräiseen tapahtui vasta syksyllä 2003 autokoulussa A-korttia ajaessa. 2004 keväällä uusi Z750 hankittiin sitten ekaksi isoksi pyöräksi. Kaverin houkuttelema uskaltauduin 2005 ensimmäisen kerran zetalla radalle, ja se jäi myös viimeiseksi kerraksi kyseisellä pelillä. Korttikin meni sopivasti kuivumaan vielä kyseisenä kesänä. 2006 keväällä zeta tuli myytyä isomman pyörän himoissa, ja melkein koko kesä menikin sitten automiehenä. Loppukesästä tuli sitten uusi 12R hommattua, ja sillä sitä sitten ajeltiinkiin matkaa sun muuta kaupungin kiertoa. 2007 loppukesästä ensikertaa Kemoraan tusinalla, ja komeat highsiderit tuli siinä sitten heitettyä kahvilan mutkassa. Aivotärähdyksen ja sairaalareissun seurauksena loppui sitten ratailut siihen. Pyörä tuli talvella korjattua taas ajokuntoon, ja ajohommat jatkuivat seuraavana keväänä. Kesällä 2010 vasta uskaltauduin vihdoin kaatopeikkoa karistamaan, ja 3 ratapäivää tuli kyseisenä kesänä ajettua. Siitä se ratakipinä jotenkin syttyi kunnolla, ja innostus katuajeluunkin rupesi jo pikkuhiljaa loppumaan. Viime kesän eka ratapäivä sitten lipsahtikin Kemoran ykkösessä etunen alta, ja tusina paaliin avk:lle. Nykyinen kilvetön tuli siinä sitten hommattua. Vammojen parantelua kuukausi, ja loppukesänä sitten vielä 6 päivää tuli Kemoraa kierrettyä pystössä pysyen. Syksyllä siinä sitten tuli vielä enska hommattua toiseksi pyöräksi. Tänä kesänä on 6 ratapäivää takana. Vähäinen on kokemus mullakin vasta lajiin, mutta intoa on ja opittavaa lajin parissa riittää. Toiveissa olisi että ensi kesänä pääsee jo muihinkin ratoihin tutustumaan kuin Kemoraan..\nrranta ja slowrider\n« Vastaus #70 : 02.08.12 - klo:09:56 »\nItselläni tuli mittariin just 32, ja mopohistoriaa takana vajaat kolme kesää. Kortin tosin ajoin jo 2005, mutta ekan pyörän sain hankittua (erään herran suosiollisella avustuksella) vasta 2010 alkukesästä. Radalla aloittelin viime kesänä. Alkuun en kovin innostunut ollut, vaan ajatuksena oli vain käydä kohteliaisuuttani kokeilemassa. Parin kerran jälkeen alkoi mielenkiinto kasvaa, ja tänä kesänä olenkin jo aika tiiviisti ratapäivillä mukana kiertänyt.\nViime kesä meni hitaassa ja keskiryhmässä pyöränä Kawan ZX-6R -05. Kauden lopuksi kippasin sen Alastaron ykkösmutkassa, mutta kerhokisan sain kyseisenä viikonloppuna vielä ajettua ja siinä ennätys 1:34. Samalla pyörällä oli tarkoitus tänä vuonna jatkaa, mutta nyt keväällä tarkemman tutkiskelun myötä kaadon vauriot osoittautuivat sen verta suuriksi, että katsottiin parhaaksi se pois vaihtaa. Nyt siis alla -08 R6R, jolla myös työ- ym. matkat kesällä ajelen. Muuten vakio, shifteri laitettu ja välitykset vaihdettu ym. pientä fiksailua. Sillä siis tämä kesä, ja nopeassa ajelen yrittäen ripeämpien perässä roikkua ja oppia ottaa. 1:17.2 tällä hetkellä Kemoralla ja 1:31.0 Alastarolla, joista parempaan pyritään. Muilta radoilta ei juuri kokemusta. Kisaamaan en vielä ole pahemmin innostunut, ehkä kun vauhtia saan vähän lisää. Suurimpana syynä kuitenkin totaalinen hannailu ja nössöys ohittamisen suhteen. Muutenkin ehkä mielenkiinto vielä enempi siinä oman ajon kehittämisessä.\nLoistoharrastus, aika vahvasti koukussa olen. Kiitokset mukaanvetäjälle.\n« Vastaus #71 : 03.08.12 - klo:10:56 »\nMun innostus heräsi 2003 kun kaveri osti uuden R1:sen jonka kyydissä kuljin koko kesän ja aina piti kokeilla paljon se kulkee kaks päällä(268km/h).\nSeuraavana vuonna 2004 ostin uuden mustan ZX6R:n. Kokemusta ei ollut autolla tai mopolla ajosta lainkaan. Vieläkin on olemassa talvella kuvattu video jossa istun oman mopon päällä ja kaveri opastaa mulle mistä löytyy kytkimet, jarrut, vaihdekiksit yms... samalla kun muu porukka naureskelee ja lyö vetoa milloin vedän ekat lipat. Ikää silloin oli 23-vuotta.\nVauhti on aina kiinnostanut joten ajo oli aika railakasta alusta lähtien. Käytännössä mopolla ajettiin kokoajan täysillä. Iloa riitti noin 3kk kunnes tiestä loppui tila ja mopo lunastukseen.\nSeuraavana vuonna 2005 piti tietysti saada uusi mopo ja mielellään tehokkaampi. Mopoksi valikoitui uusi ZX10R (tietysti musta) ja sama meno jatkui eli vauhtia riitti. Sakkoja tuli liukuhihnalla ja läheltäpiti tilanteet piti jännityksen kohdillaan. Joskus kun oikein mietin niin tajusin etten ollut koskaan ajanut edes työmatkaa ilman etten olisi sutinut tai keulinut matkalla. Tätä hupia riitti aina keväälle 2009 kunnes lippasin mopon Helsingin keskustaan. Mopo meni lunastukseen. Tällä mopolla kerkesin käymään jo radallakin jossa meno oli aika samankaltaista kun kadullakin. Hirveellä riskillä jarruihin, mutkat miten nyt kulloinkin meni ja mahollisimman nopeasti kaasulle. Jatkuvasti oli tunne että " jaahas, näinköhän tästä selvitään..." Kerran yks takana ajanut kaveri sano Motoparkissa että ajan aika rajoilla kun olin tiukassa vasurissa liukunu pelkän jalkatapin varassa kunnes tuurilla renkaat ottivatkin pitoa ja pyörä nousi pystyyn. Tällöin radalle kuljettiin vielä mopolla ajaen, reppu selässä ja vauhdit oli keskiryhmän nopeasta päästä (Alastaro 1:30).\n2009 lippojen jälkeen piti tietysti saada uus mopo. Vaatimuksena oli 1000cc ja värinä musta. Pitkän odotuksen jälkeen saatiin alle ylivuotinen GSXR1000 K8. Sillä ratailu alkoi kiinnostaa enemmän ja radalla käytiin 6-10 kertaa vuodessa. Hillitön riskinotto oli vaihtunut määrätietoisempaan harjoitteluun, joskin läheltäpiti tilanteita tuli edelleen ja ne sytytti ihan samalla tavalla kuin harrastuksen alkuvuosinakin. Tämäkin mopo meni kadulla nurin useaan otteeseen jonka seurauksena orkkis katteiden tilalle vaihdettiin lasikuituiset joihin tehtiin valoille ja vilkuille paikat.\nYhtenä selkeänä harppauksena pidän vuotta 2010 kun ostin erehdyksessä nipun käytettyjä 190/55 koon Nteckejä joiden kuulin tarvitsevan lämppärit. Nyt tarvittiin siis kuljetuskalustoa jolla lämppärit, johdot, pukit yms. sälät saadaan radalle. Onneksi kavereiltä näitä löytyikin.\n2011 alkoi heikosti. Matkalla kaverin luokse ajoin tutkaan ja kortti otettiin pois. Vitutuksen jälkeen kerättiin kamat ja ajettiin vielä samana päivänä Motoparkissa ja hauskaa oli. Silloin päätin että ajetaan mopolla tämä kesä vain rataa. Ratapäiviä kertyi noin 10 kpl ja osallistuin jopa ekoihin kerhokisoihin joissa olin 7 ja 6:s. Alastaron nopein kierros oli korkea 1:26.\nNyt 2012 meno on kadulla todella rauhallista. Näiden vuosien jälkeen täytyy todeta että ei tolla mopolla voi tehdä mitään kivaa ettei se olisi laitonta. Nykyiset työkuviotkin muuttui siten että kortti on oltava ja daami sano ettei aijo kuskata mua tai varikkosäliä enää yhtään kesää. Toisaalta 30-vuoden iässä voisi oma järkikin sanoa kovaa ajamisen kannattavan enemmän radalla kuin kadulla.\nTänä vuonna osallistuin ekaa kertaa lippuvuoroille ja kolmatta kertaa kerhokisoihin. Liputusvuoroja voin suositella kaikille ja kisatkin meni kohtalaisesti (5-sija ja 1:26:5 tuli aika-ajoissa useampi peräkkäin)\nMerkittävänä osana harrastusta ovat olleet ystävät joiden avulla olen saanut varikkosälät ja mopon radalle silloinkin kun omaa kalustoa tai korttia ei ole ollut. Toisena tekijänä on ollut osittain hyvä tuuri. Sakkoja on tullut niin paljon että osa mp-poliiseista tuntuu jo tutuilta mutta kuski on aina selvinnyt pienillä ruhjeilla. En vieläkään omista pitkäaikaista korttia ja 8-vuoden ajamisen jälkeen olen ollut 4-vuotta ajokiellossa.\nTämän kauden tavoitteena on Alastarossa 1:25 alkuinen aika ja pikäaikainen ajokortti.\n« Vastaus #72 : 03.08.12 - klo:11:20 »\nLainaus käyttäjältä: JULLE - 03.08.12 - klo:10:56\nToisena tekijänä on ollut osittain hyvä tuuri. Sakkoja on tullut niin paljon että osa mp-poliiseista tuntuu jo tutuilta mutta kuski on aina selvinnyt pienillä ruhjeilla.\nKiitos itelle avoimesta kertomuksesta - tuli nuoruus mieleen. Aikamoinen tarina. Onneksi olet hengissä ja onnea kisoihin.\n« Vastaus #73 : 21.08.12 - klo:18:54 »\nKirjotetaan nyt tännekkin sitten.\nEli viime kesänä aloitin hieman ratailua. Ratapäiviä tuli 7kpl, ahvenistolla 4 kertaa ja alastarolla 3. Tänä keväänä sitten hommasin kuitukatteet, lämppärit ja toisen takavanteen.\nVein keväällä erääseen Karkkilalaiseen alustaekspertti liikkeeseen etupamput ja takapampun huollettavaksi. Mukaani tarttui WP:n competition takapamppu mukaan, kun halvalla kerta sai, niin pakkohan tuo per**le oli ostaa.\nTänä kesänä on 4 päivää kemoraa, 4 alastaroo ja 1 ahvenisto ajettuna. Vauhti on kasvanu tasasesti. Itse olen ainakin ihan tyytyväinen.\nPyöränä toimii k7 kilo, jossa rempon pääjarrusylinteri, WP:n takapamppu ja vakiokeula. Kaippa tolle keulallekkin jotain kannattas tehdä, mut eipä tässä oo "ehtiny" (jaksanu). Hyvin näyttää näissä vauhdeissa riittävän ominaisuudet tämmöselle kasallekkin. Säätöihin ei oo koskettukkaan.\nSiinä kuva mopottimesta.\nJa siinä allekirjoittaneen KOMIA lärvi. Moni varmaan varikolla jutellutkin, mutta saapahan taas nimimerkille sen lärvin.\nSaattaa olla, että tämän kesän ajot on ajettu. Voi olla, että ajot on ajettu jopa moneksi vuodeksi. Joudun koulunpenkille ens viikon het alusta. Katotaan nyt sitten, myyäänkö koko mopotin vai mitä tässä tapahtuu, aika näyttää.\n« Vastaus #74 : 21.08.12 - klo:19:58 »\nLainaus käyttäjältä: eri-ernesti - 21.08.12 - klo:18:54\nHienosti oot kerenny ku neljännellä Kemorakeikalla alle 1.15. Toivottavasti opintotuesta jää säästöön paria ratapäivää varten. Jos kuitenkin myyt mopon, niin osta halvempi tilalle. Kyllä tommosella kolmen tonnin mopollakin saa ratahurmoksen kokea. Tupakat nurkkaan ja askien hinnat ratasäästöpossuun.