EVERSTI HANNUKSELA SOTILASJOHTAJANA JATKOSODASSA - PDF\nDownload "EVERSTI HANNUKSELA SOTILASJOHTAJANA JATKOSODASSA"\n1 MAANPUOLUSTUSKORKEAKOULU EVERSTI HANNUKSELA SOTILASJOHTAJANA JATKOSODASSA Pro gradu -tutkielma Kadetti Maria Enlund Kadettikurssi 91 Jääkäriopintosuunta Maaliskuu 2008\n2 MAANPUOLUSTUSKORKEAKOULU Kadettikurssi 91 Jääkäriopintosuunta Kadetti Maria Enlund Eversti Hannuksela sotilasjohtajana jatkosodassa Sotahistoria Kurssikirjasto Maaliskuu 2008 Tekstisivuja 90 Liitesivuja 6 TIIVISTELMÄ Tutkielmassa selvitetään aluksi eversti H. E. Hannukselan henkilöhistoriaa ja sotilaskoulutusta. Seuraavaksi perehdytään Hannukselan toimintaan rauhanajan puolustusvoimissa ja hänen toimiinsa talvisodassa. Sen jälkeen paneudutaan Hannukselan toimintaan jatkosodassa 19. Divisioonan komentajana alkaen divisioonan perustamisvaiheesta ja päättyen sen lakkauttamiseen asemasotavaiheeseen siirryttäessä. Pääpaino kohdistuu hyökkäyskesän 1941 sotatoimien johtamiseen Laatokan Karjalassa. Tutkielmassa selvitetään, millaisiin tapahtumiin eversti Hannuksela joutui rintamakomentajana ja miten hän ratkaisi eri tilanteet. Pääpaino on 19. Divisioonan sotatoimissa jatkosodan hyökkäysvaiheen aikana ja niistä tehdyissä johtopäätöksissä. Yksityiskohtaisten taistelutapahtumien rinnalla paneudutaan Hannukselan johtamistapaan ja henkilösuhteisiin. Tutkielman tavoitteena on selvittää, millainen oli eversti Hannukselan toimintamalli komentajana 19. Divisioonan hyökätessä jatkosodassa kesällä Raskaisiin tappiolukuihin johtaneet tapahtumat hyökkäyksen ensimmäisen viikon aikana ovat erityisen tarkastelun kohteena. Tutkimuksen kohteena ovat Hannukselan kommunikointi ylemmän johtoportaan kanssa sekä Hannukselan henkilösuhteet alaisiinsa, erityisesti hänen suhtautumisensa JR 16:n komentajaan, eversti Matti Laurilaan. Hannukselan kaikessa toiminnassa on nähtävissä hänen lojaalisuutensa armeijakunnan komentajaa kohtaan. Huolimatta siitä, miten toteuttamiskelpoisia suunnitelmat olivat, Hannuksela pyrki aina pikkutarkasti noudattamaan ylemmän johtoportaan antamia käskyjä.\n3 Pätevyyttä ja kokemusta Hannukselalta ei olisi puuttunut tehdä joskus omavaltaisiakin ratkaisuja hyökkäysten toteuttamiseksi. Hän ei kuitenkaan koskaan kyseenalaistanut saamiaan tehtäviä tai ei ainakaan ilmaissut eriävää mielipidettään. Kenraalimajuri Hägglund pitikin Hannukselaa luottomiehenä, jolle saattoi antaa vaikeita, joskus jopa ylivoimaisia tehtäviä. Hannuksela ei koskaan arvostellut ylempää esikuntaa huonosta asioiden suunnittelusta, vaikka siihen olisi ollut joskus aihettakin. Suhtautumisessaan alaisiinsa Hannukselalla olisi ollut paljon korjaamisen varaa. Hän ei nauttinut varauksetonta luottamusta alaistensa taholta, mikä johti moniin ristiriitoihin. Erityisesti Hannulan henkilösuhteet JR 16:n komentajaan, eversti Laurilaan kärjistyivät niin, että Hannuksela joutui lopulta esittämään Laurilan siirtoa muihin tehtäviin. Hannuksela ei ollut hyvä henkilöjohtaja, joka olisi voinut piiskata miehiään ylivoimaiseltakin tuntuneisiin tehtäviin. Tällaista luottamusta Hannuksela ei missään vaiheessa saavuttanut alaistensa silmissä. Sen sijaan Hannuksela oli tyypillinen sotilasjohtaja siinä, että hän piti ohjenuoranaan käskyjen ja määräysten tinkimätöntä noudattamista. Tällaista käyttäytymistä hän vaati paitsi itseltään, myös alaisiltaan. Tutkimustyö perustuu lukuisiin taistelutapahtumiin, joihin eversti Hannuksela joutui hyökkäyskesän 1941 aikana sekä niistä tehtyihin johtopäätöksiin. Eversti Hannukselan voidaan arvioida onnistuneen varsin kelvollisesti tehtävässään rintamakomentajana. Hannukselan elämäntyö päättyi vuonna 1942 sydänkohtaukseen hänen ollessaan vain 48- vuotias. Päätutkimusmenetelmänä on käytetty vertailevaa asiakirjatutkimusta. Tutkimuksessa on tukeuduttu niihin historiateoksiin ja kirjoituksiin, jotka käsittelevät 19. Divisioonan toimintaa ja erityisesti eversti Hannukselan henkilökuvaa sekä hänen toimintaansa divisioonan komentajana. Lisäksi lähdeaineistona on käytetty 19. Divisioonan sotapäiväkirjoja, eversti Hannukselan operatiivisia käskyjä sekä muita sotilasasiakirjoja. AVAINSANAT Hannuksela, 19. Divisioona, henkilösuhteet, sotilasjohtaja, Laurila, JR 16\n4 EVERSTI HANNUKSELA SOTILASJOHTAJANA JATKOSODASSA 1. TUTKIMUSAIHE Johdanto Lähdeaineisto HANNUKSELAN HENKILÖHISTORIA Hannukselan henkilöhistoria ja sotilaskoulutus Divisioona talvisodassa Arviointeja Hannukselan sotilasjohtajuudesta DIVISIOONAN LKP VALMISTELUT JA KESKITYSMARSSI Joukkojen perustaminen Keskitysmarssi DIVISIOONAN SOTATOIMET JATKOSODASSA Hyökkäysvalmistelut Läpimurtohyökkäys Hyökkäys VII Armeijakunnan painopistesuunnassa Hyökkäys Kaalamon, Kangaskylän ja Vannisenmäen alueilla Hyökkäys Ihalanvaaraan ja Haapavaarankylään Kumurin ja Koivikkomäen taistelut eversti Laurilan näkökulmasta Divisioonan hyökkäys Kiteenjoen linjalle Matti Laurilan glooria ja lakeuden ristit DIVISIOONAN SOTATOIMET LAATOKAN KAJALASSA VII Armeijakunnan saarrostustaistelut Laatokalla Divisioonan taistelut I Armeijakunnan johdossa SIIRTYMINEN ASEMASOTAVAIHEESEEN Divisioonan keskittäminen Karjalan Kannakselle Joukkojen uudelleen järjestäminen ja 19. Divisioona lakkauttaminen JOHTOPÄÄTÖKSET Johtopäätöksiä 19. Divisioonan johtamisesta Henkilösuhteiden vaikutuksesta Tutkimuskysymysten tarkastelua...87 LÄHTEET...91 LIITTEET...94 VIITTEET...101\n5 EVERSTI HANNUKSELA SOTILASJOHTAJANA JATKOSODASSA Jos olisi kysytty, mutta kun ei koskaan kysytä mitään ja jos yrittää jotain esittää niin ei anneta puhua loppuun tai ei sanottua noteerata mitenkään tai noteerataan ylimalkaisella huomautuksella, niin on toivotonta yrittää esittää mitään. Majuri Suvantola hyökkäyskesänä TUTKIMUSAIHE 1.1 Johdanto Tutkimustyö käsittelee eversti Hannu Esa Hannukselan toimintaa 19. Divisioonan komentajana. Pääpaino on vuoden 1941 hyökkäysvaiheen tapahtumissa. Työssä paneudutaan aluksi Hannukselan henkilökuvaan ja hänen toimintaansa rauhan ajan puolustusvoimissa. Tämän jälkeen seurataan 19. Divisioonan perustamista liikekannallepanon aikana ja joukkojen keskitysmarssia tulevalle toiminta-alueelle. Jatkosota alkoi keväällä 1941 Suomen liityttyä Saksan rinnalla sotaan Neuvostoliittoa vastaan. Se vei 19. Divisioonan kesäsodan nimellä tunnettuun hyökkäysvaiheeseen valtakunnan rajan yli Laatokan Karjalaan. 19. Divisioona keskitettiin monien vaiheiden jälkeen Kiteelle ensimmäiseen tehtäväänsä. Eversti Hannukselan johtama divisioona kuului kenraaliluutnantti Heinrichsin johtamaan Karjalan Armeijaan ja sen VII Armeijakuntaan, jonka komentajana toimi kenraalimajuri Hägglund.\n6 2 Tutkimustyön pääpaino on 19. Divisioonan sotatoimissa alkaen Niinisyrjästä ja päättyen divisioonan lakkauttamiseen asemasotavaiheeseen siirryttäessä Taistelutapahtumien kulun yksityiskohtaisella seuraamisella pyritään selvittämään, minkälaisiin tapahtumiin Hannuksela joutui rintamakomentajana ja miten hän ratkaisi eri tilanteet johtajana. Lisäksi paneudutaan yksityiskohtaisemmin eversti Hannukselan toimintaan vaikuttaneisiin henkilösuhteisiin. Aiheen taustahistoria ulottuu Hannukselan toimintaan rauhanajan puolustusvoimissa päättyen asemasotavaiheeseen ja 19. Divisioonan lakkauttamisen vuonna Hannukselan lapsuutta ja perhetaustaa käsitellään vain pääpiirteissään. Tämä työ on sotatieteen maisterin tutkintoon kuuluva opinnäyte eli sotahistorian pro gradu -työ. 19. Divisioonan toiminnasta on kirjoitettu joitakin teoksia, jotka käsittelevät erityisesti kesäsodan 1941 aikaa. Eversti Hannukselan onnistumisista ja epäonnistumisista divisioonan komentajana löytyy mainintoja kirjallisuudessa, mutta analyyttinen ja pohtiva kokonaisuus eversti Hannukselan sotilasjohtajuudesta puuttuu kokonaan, joten tämä tutkimus on tarpeellinen. Olen aikaisemmin tutkinut eversti Matti Laurilan toimintaan vaikuttaneita henkilösuhteita jalkaväkirykmentti 16:n komentajana kesäsodan aikana sotatieteen kandidaatin tutkinnon opinnäytteenä. Päätutkimusmenetelmänä on käytetty vertailevaa asiakirjatutkimusta. Johtopäätöksiin on päädytty alkuperäisten asiakirjojen kriittisellä analysoinnilla sekä aiemmin tehtyjen tutkimusten ja muistelmateosten vertailulla. Hyvä sotilasjohtajuus: Hyvällä sotilasjohtajuudella ymmärretään kykyä tehdä nopeita tilannearviointeja, muodostaa hyviä kokonaisnäkemyksiä ja tehdä oikeita johtopäätöksiä. Päätös on kyettävä aina perustelemaan, jotta myös päätöksen toimeenpanijat voivat arvioida, onko päätös oikeansuuntainen. Sotilasjohtajuus perustuu suoraan käskyvaltasuhteeseen, jossa demokraattinen päätöksenteko ei voi tulla kysymykseen. Sotilasjohtajuudelle on ominaista jakamaton vastuu, jossa komentaja vastaa kaikesta siitä, mitä hän on joko suullisesti tai kirjallisesti käskenyt. Vaikka vastuuta delegoidaan alaspäin sotilasorganisaatiossa, komentaja vastaa myös alemmalla tasolla tehtyjen päätösten seurauksista. Hyvä sotilasjohtaja: Hyvän sotilasjohtajan ominaisuuksiin kuuluu käsketyn tehtävän suhteuttaminen joukon suorituskykyyn. Hyvän sotilasjohtajan on tiedettävä, mitä hänen johtamansa joukot ovat kykeneviä tekemään. Lisäksi hyvän sotilasjohtajan on oltava hyvä ihmistuntija. Hänen on tarkoin tunnettava alaistensa suoritus- ja toimeenpanokyky, jotta hän voi tietää, miten tarkkoja ja yksityiskohtiin meneviä käskyjä on alaisille annettava. Eräs tärkeimmistä\n7 3 sotilasjohtajalle asetetuista vaatimuksista on annettujen käskyjen ja määräysten tinkimätön noudattaminen. Tästä on seurauksena molemminpuolisen luottamuksen syntyminen esimiesasemassa olevien ja alaisten välille. Jos tämä luottamus puuttuu, joudutaan helposti lukuisiin pikatilanteisiin, jatkuviin tilanteen uudelleen arviointeihin sekä tempoilevaan päätöksentekoon ja toimintaan. Hyvä rintamakomentaja: Sodan ajan olosuhteissa annettujen käskyjen ja määräysten tinkimätön noudattaminen korostuu. Hyvän rintamakomentajan on pidettävä lujalla otteella toiminnan langat käsissään, jotta kenellekään ei jäisi epäselväksi, kuka on joukkojen johtaja. Komentajan vastuu tehdyistä päätöksistä on aina jakamaton. Tässä tutkimustyössä paneudutaan eversti Hannukselan toimintaan rintamakomentajana. Päätutkimuskohteena on eversti Hannu Esa Hannuksela henkilönä sekä hänen toimintansa sotilaana ja johtajana. Tarkastelu tuo esille hänen toimiaan ja vaikutustaan 19. Divisioonan alajohtoportaisiin eli eversti M. Laurilaan, everstiluutnantti E. Juvaan, eversti I. Salmioon ja majuri K. Bäckmaniin. Lisäksi tutkimuksessa tuodaan esille Hannukselan toiminnan heijastusvaikutuksia pataljoonien komentajiin rykmenttien komentajien kautta tai suoraan alistuksella. Ylemmän johtoportaan eli VII armeijakunnan komentajan, kenraalimajuri W. Hägglundin, hänen operatiivisen osastonsa päällikön, majuri A. Suvantolan ja esikuntapäällikön, everstiluutnantti J. Simeliuksen toimet ja niiden vaikutukset ovat merkittävässä roolissa. Myös Karjalan Armeijakunnan komentajan, kenraaliluutnantti A. Heinrichsin ja hänen vertaistensa VI armeijakunnan komentajan, kenraalimajuri P. Talvelan ja II Armeijakunnan komentajan, kenraalimajuri T. Laatikaisen toiminnalla oli vaikutusta Hannukselan ratkaisuihin. Eversti Hannukselan toimintaan ja ratkaistuihin vaikuttivat myös samalla lohkolla hyökänneet rintamakomentajat, 7. Divisioonan komentaja, eversti A. Svensson ja 2. Divisioonan komentaja, eversti A. Blick.\n8 4 VIITEKEHYS Päämaja Karjalan Armeijan komentaja Kenraaliluutnantti Heinrichs Ylipäällikkö Sotamarsalkka Mannerheim Tykistökomentaja Kenraalimajuri Nenonen Komentopäällikkö Kenraalimajuri Tuompo VII Armeijakunnan komentaja Kenraalimajuri Hägglund I Armeijakunnan komentaja Eversti Mäkinen VII AK:n operatiivisen osaston päällikkö Majuri Suvantola II/VI Armeijakunnan komentaja Kenraalimajuri Talvela II Armeijakunnan komentaja Kenraalimajuri Laatikainen VII AK:n esikuntapäällikkö Everstiluutnatti Simelius 2. Divisioonan komentaja Eversti Blick 19. Divisioonan komentaja Eversti Hannu Esa Hannuksela 7. Divisioonan komentaja Eversti Svensson 19.D:n ALISTUKSET JR 30 komentaja Everstiluutnantti Ruotsalo JR 9 komentaja Eversti Kuistio JR 16 komentaja Eversti Laurila JR 58 komentaja Everstiluutnantti Juva JR 37 komentaja Eversti Salmio Kv Os 18 komentaja Majuri Bäckman 19. D:n esikuntapäällikkö Majuri Lilius I/JR 16 Majuri Vasama I/JR 58 Majuri Vallas I/JR 37 Kapteeni Larko II/JR 16 Kapteeni Laakso II/JR 58 Majuri Tara II/JR 37 Kapteeni Ratia JR 51 komentaja Eversti Sainio III/JR 16 Kapteeni Kotiaho Kapteeni Kuistio III/JR 58 Kapteeni Louhia III/JR 37 Majuri Komonen Työn päätutkimusongelma on: Millainen oli eversti Hannu Esa Hannuksela 19. divisioonan komentajana? Tutkimustyön päämääränä on selvittää, miten eversti H. E. Hannuksela suoriutui divisioonan komentajan tehtävistä tutkimuksen pääpainon ollessa kesän 1941 hyökkäyssotatoimissa. Tavoitteena on myös selvittää, mitkä syyt johtivat 19. Divisioonan suuriin tappiolukuihin sotatoimien alkuvaiheessa. Tutkimuksessa ovat keskeisesti esillä eversti Hannukselan henkilösuhteet alaisiinsa ja muihin komentajiin hänen johtaessaan taistelutoimia, erityisesti hänen suhteensa JR 16:n komentajaan eversti Matti Laurilaan. Päätutkimusongelman lisäksi olennaisiksi alakysymyksiksi muodostuvat: 1. Millainen Hannuksela oli sotatoimien johtajana? 2. Miten ylemmän johtoportaan toiminta ja päätökset vaikuttivat Hannukselan toimintaan? 3. Miten alaisten toiminta vaikutti Hannukselan toimintaan? 4. Miten henkilösuhteet vaikuttivat Hannukselan johtamistoimintaan?\n9 5 1.2 Lähdeaineisto Lähdeaineisto koostuu tutkimusaihetta koskevista arkistolähteistä ja julkaistuista lähteistä. Arkistolähteinä on käytetty sota-arkiston sotapäiväkirjoja, operatiivisia käskyjä, muistelmia, henkilöarvosteluja, sotilasasiakirjoja ja kenraalimatrikkelia. Julkaistujen lähteiden osalta tutkimuksessa on tukeuduttu pääsääntöisesti niihin historiateoksiin ja kirjoituksiin, joissa on käsitelty 19. Divisioonan toimintaa ja erityisesti eversti Hannukselan henkilökuvaa sekä hänen toimintaansa divisioonan komentajana. Eversti Laurilan ja eversti Hannukselan välisistä suhteista on julkaistu muutamia teoksia. Teokset ovat pääsääntöisesti eteläpohjalaismyönteisiä ja tuovat esille kantansa ja asenteensa erityisesti Hannukselaa vastaan. Olen pyrkinyt tulkitsemaan teoksia kriittisesti ja neutraalista näkökulmasta ja näin tuomaan esille puolueettoman näkökulman tutkimuksen kohteeseen. Eversti Laurilan ja eversti Hannukselan väliset henkilösuhteet olivat sotatieteiden kandidaatin tutkintoa varten tekemäni tutkielman aiheena. Tässä pro gradu -tutkielmassa viitataan mainitussa tutkielmassa esille tuomiini johtamistilanteisiin ja -ongelmiin. Olen myös hyödyntänyt tutkielmassa tekemiäni johtopäätöksiä tässä pro gradu -työssä.\n10 6 2. HANNUKSELAN HENKILÖHISTORIA 2.1 Hannukselan henkilöhistoria ja sotilaskoulutus Hannu Esa Hannuksela syntyi Ilmajoella kirkkoherran poikana. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion suomalaisesta klassillisesta lyseosta v Perheeseen kuuluivat puoliso Martta ja kaksi tytärtä, Riitta ja Kirsti. Kenraalimajuri Hannuksela kuoli Kivennavan Kekrolassa 48-vuotiaana. Kuolemansyyksi ilmoitettiin sydänhalvaus. 1 Sotilaskoulutuksen eversti Hannuksela sai Saksasta, kuten niin monet muutkin tuon ajan upseereista. Hannuksela astui vapaaehtoisena palvelukseen Saksan Armeijan Kuninkaallisessa Preussilaisessa Jääkäripataljoona 27:ssä. Hän palveli tuolloin Lockstedtin leirillä kevyessä kenttähaupitsipatterissa 942. (L.F.H. Batterie 942 /Jäg. Batl. 27/Ausbildungsgruppe). Hannuksela lienee jo tuolloin saanut kipinän tykistöaselajiin, koska hän erikoistui tähän aselajiin myöhemmin Suomessa. Hannuksela osallistui asemasotataisteluihin keväällä 1916 Jääkäripataljoona 27:n mukana Riikan edustalla Missellä ja Dumbessa sekä Schmardenin hyökkäystaisteluun. Hän osallistui lisäksi talvitaisteluun Aa-joella tammikuussa Hannuksela ylennettiin koulutuksen aikana ryhmänjohtajaksi (Hilfsgruppenführer) ja jääkärivänrikiksi. Suomeen hän palasi pataljoonan pääosan mukana Hannuksela osallistui vapaussotaan Kurun, Messukylän, Tampereen ja Viipurin taisteluissa toimien Jääkäritykistöprikaatin jaosjohtajana ja tähystysupseerina. Näistä ansioista hänelle myönnettiin IV luokan vapaudenristi. 3 Hannuksela ylennettiin jääkäriluutnantiksi. 4 Hannuksela sai tämän jälkeen erikoiskoulutuksen tykistöaselajissa. Jääkäritykistöprikaatin hajottua ja Suomen Tykistökoulun aloitettua toimintansa hän suoritti Suomen Tykistökoulun ensimmäisen kurssin Tykistökoulun päätyttyä Hannuksela siirrettiin patterin päälliköksi vastaperustettuun Hämeen Kenttätykistörykmentti nro 1:een, josta edelleen patterin päälliköksi KTR 3:een. Näissä tehtävissä hän toimi Hannuksela määrättiin Rannikkotykistörykmentin I patteriston virkaatekeväksi komentajaksi ja ylennettiin jääkärikapteeniksi Hannuksela suoritti tykistöupseerien täydennyskurssin vuonna 1920 ja korkeamman päällystön\n11 7 kurssin vuonna 1923, minkä jälkeen hänet ylennettiin jääkärimajuriksi Sotakorkeakoulun ylemmän osaston ensimmäiselle vuosikurssille Hannuksela osallistui vuosina Sotakorkeakoulun komentajakurssilla nro 1 Hannuksela suoritti Sotakorkeakoulun loppututkinnon vuosina saavuttaen kiitettävän arvosanan. Opintomenestyksestä on erityisesti mainittava taktiikka sekä ase- ja ampumaoppi, joissa molemmissa arvosanoiksi tuli Hannuksela määrättiin Rannikkotykistörykmentin väliaikaiseksi komentajaksi ja edelleen virkaatekeväksi komentajaksi Hannuksela ylennettiin jääkärieverstiluutnantiksi Raskaan Kenttätykistörykmentin komentajaksi hänet määrättiin Hannukselalle myönnettiin K SVR Everstiksi hänet ylennettiin määrättynä edelleen Raskaan Kenttätykistörykmentin komentajaksi. Tässä tehtävässä Hannuksela palveli aina saakka, jolloin hänet siirrettiin Kenttätykistörykmentti 2:n komentajaksi. Hannuksela otti vastaan KTR 2:n komentajan tehtävät. Tässä tehtävässä hän toimi saakka, minkä jälkeen hänet määrättiin Savon sotilasläänin komentajaksi. Talvisodan aikana eversti Hannuksela toimi 13. Divisioonan komentajana. Talvisodan ansiosta Hannukselalle myönnettiin VR I ansiomitali Jatkosodassa Hannuksela toimi 19. Divisioonan komentajana ja hänet ylennettiin kenraalimajuriksi Divisioona talvisodassa 13. Divisioona oli Savon sotilasläänin perustamisvastuulla ollut sotatoimiyhtymä. Savon sotilaslääni koostui Mikkelin ja Kuopion sotilaspiireistä. Savon sotilasläänin perustamisvastuulla olivat Jalkaväkirykmentti 37 (JR 7), Jalkaväkirykmentti 38 (JR 38), Jalkaväkirykmentti 39 (JR 39), Kenttätykistörykmentti 13 (KTR 13) sekä 25. ja 26. Pioneerikomppania (25.PionK, 26.PionK). Eversti Hannuksela määrättiin tämän yhtymän, 13. Divisioonan komentajaksi Divisioonan joukkojen perustaminen aloitettiin ylimääräisten harjoitusten (YH) alkaessa JR 37 oli Mikkelin sotilaspiirin perustamisvastuulla. Rykmentin komentajana toimi everstiluutnantti E. Järvinen. Kaluston osalta rykmenttiä ei saatu määrävahvuiseksi perustamisen aikana. JR 37 keskitettiin tulevalle toiminta-alueelleen Suistamoon Laatokan Karjalassa. JR 38 oli Kuopion sotilaspiiri perustamisvastuulla. Perustamisvaiheessa tämäkin\n12 8 rykmentti jäi kaluston osalta vajaaksi. Rykmentin komentajana toimi eversti M. Olkkonen ja alkaen everstiluutnantti U. Tähtinen. Perustamisen jälkeen JR 38 keskitettiin Impilahti Kitilä Uuksu linjalle. JR 39 perustettiin Kuopion sotilaspiirin toimesta. Materiaalin osalta sekin joutui lähtemään sotaan vajaavahvuisena. Rykmentin komentajaksi määrättiin eversti P. Autti. JR 39 keskitettiin Leppäsyrjän alueelle. KTR 13 oli sekä Mikkelin että Kuopion sotilaspiirien perustamisvastuulla. I/KTR 13 perustettiin Mikkelissä ja II/KTR 13 ja III/KTR 13 Kuopiossa. KTR 13 keskitettiin Impilahden ja Leppäsyrjän alueille Divisioona kuului IV Armeijakuntaan. Armeijakunta taisteli koko talvisodan ajan Laatokan Karjalassa Salojärven ja Laatokkajärven välisellä alueella. IV Armeijakunnan komentajan toimi aluksi kenraalimajuri Juho Heiskanen, mutta ylipäällikkö C.G.E. Mannerheim vaihtoi komentajaksi kenraalimajuri Woldemar Hägglundin. IV Armeijakunnan vastuualueella toimi alkaen suoraan Päämajan johdossa oleva Ryhmä Talvela, joka vastasi Salojärven ja Koitereen välin puolustamisesta. Talvisodan alkaessa hyökkäsi Laatokan Karjalassa Neuvostoliiton 8. Armeija. Sen ensisijaisena tavoitteena oli edetä Keski-Suomen alueelle. Kun puna-armeijan hyökkäys ei edennytkään Karjalan Kannaksella suunnitelmien mukaisesti, muutettiin 8. Armeijan tavoitetta siten, että sen tuli edetä suomalaisten Karjalan Kannaksella taistelevien joukkojen selustaan. IV Armeijakunta sai siis vastaansa ennalta arvioitua vahvemmat joukot. Eversti Hannukselan komentama 13. Divisioona sai tehtäväkseen pysäyttää punaarmeijan hyökkäys Jänisjoki-linjalle, mikä sijaitsi ennen Sortavalaa olevalla Jänisjärvi-Laatokka tasalla. 12 IV Armeijakunnan vastuualueen pohjoisosassa Tolvajärven alueella muodostui uhka kaikkein suurimmaksi. Ryhmä Talvela onnistui vastahyökkäyksillään torjumaan neuvostojoukkojen läpimurtoyritykset Joulukuun 1939 lopussa tämä torjuntavoitto mahdollisti IV Armeijakunnan vastahyökkäyksen käynnistämisen, missä taistelussa oli mukana myös eversti Hannukselan johtama 13. Divisioona. Hannukselan divisioonan itäpuolisesta vastuualueesta oli muodostunut armeijakunnan puolustuksen painopiste. Siellä kaksi puna-armeijan divisioonaa, 168.D ja 18.D olivat päässeet yhtymään. 13 Taistelujen alussa 13. Divisioonan oli vetäydyttävä viivytystaistelua käyden. Joissakin kohdin viivytys ei onnistunut suunnitelmien mukaisesti, vaan joukot joutuivat osittain jopa pakokauhun vallassa perääntymään. Lopulta Hannukselan joukkojen onnistui kuitenkin pysäyttää punaarmeijan eteneminen Kitelän Koirinojan linjalle. IV Armeijakunnan taktiikkana oli aktiivisten\n13 9 vastahyökkäysten suorittaminen ja näin kuluttaa ja hidastaa neuvostojoukkojen etenemistä. Hannuksela aloitti ensimmäisen vastahyökkäyksensä. Hyökkäys kuitenkin epäonnistui epäsuoran tulen puutteen vuoksi. Huonoon taistelumenestykseen vaikutti osaksi myös joukkojen väsymys, joka oli aiheutunut pitkistä keskitysmarsseista hyökkäyksen lähtöalueelle. Kenraalimajuri Hägglund keskeytti hyökkäyksen ja määräsi Hannukselan kokoamaan joukkonsa uudelleen seuraavaa hyökkäystä varten. Vastahyökkäys uusittiin Ruhtinaanmäen kylän alueella , mutta tälläkään kertaa hyökkäys ei menestynyt. 14 Syynä tähän epäonnistumiseen oli riittämätön tykistön tuki. Talven kuluessa puna-armeijan eteneminen hidastui huoltoyhteyksien vaikeutuessa. Lisäksi IV Armeijakunnan aktiivinen vastahyökkäystaktiikka puri eteneviin neuvostojoukkoihin. 8. Armeija oli pakotettu siirtymään puolustustaisteluun ja tilanne parani suomalaisten osalta oleellisesti. Päämaja keskitti alueelle runsaasti lisäjoukkoja saadakseen vastahyökkäyksille lisää voimaa. Tammikuun 1940 loppuun mennessä tälle lohkolle siirrettiin noin miestä ja runsaat sata kenttätykkiä. 15 IV Armeijakunnan taistelusuunnitelman mukaan puna-armeija oli lyötävissä yksipuolisella saarrostuksella. Tähän tarkoitukseen muodostettiin erityisiä taisteluosastoja, joiden vahvuus vaihteli pataljoonan vahvuisesta osastosta aina rykmenttiin asti. Näille taisteluosastoille annettiin myös omat nimensä. Puna-armeijan 168. Divisioona, 18. Divisioona, sekä 34. Kevyt Hyökkäysvaunuprikaati saatiin saarrettua tällä saarrostustaktiikalla monien vaiheiden jälkeen. Alueelle muodostui 13 mottia, joista 10 onnistuttiin tuhoamaan täydellisesti. Eversti Hannuksela sai johtaakseen Taisteluosasto Mehiläisen, johon kuului kuusi pataljoonaa. Hannuksela osallistui yhdessä eversti Autin johtaman Taisteluosasto Lohikäärmeen kanssa Kitilän mottitaisteluihin, jossa oli saarrettuna pääosin venäläinen 168. Divisioona. Mottitaistelujen nimi juontaa juurensa 19. Divisioonan operaatiopäällikön, kapteeni A. Suvantolan tekemistä operaatiokäskyistä. Hänen tekemässään viestikäskyssä oli maininta, että Läntisen Lemetin maaston tultua vallatuksi, sinne rakennettaisiin viestikeskus nimeltä Motti. Kun sitten puna-armeijan divisioona joutui saarretuksi juuri tuolle alueelle, alettiin tästä taistelulajista käyttää motti-taistelun nimeä. Hannukselan divisioona kuului kolmen eniten tappiota kärsineen divisioonan joukkoon tavisodan aikana. Suuret tappioluvut johtuivat osittain siitä, että puolustustaistelua käytiin suurimmaksi osaksi vastahyökkäyksiä tekemällä. 16 Hannukselan johtama 13. Divisioona joutui talvisodassa varsin vaikeaan tilanteeseen, kun se IV Armeijakunnan puolustuksen painopistesuunnassa joutui torjumaan panssarivoimilla vahvistetun 8. Armeijan hyökkäykset. Onnistuneen taktisen suunnittelun ansiosta saatiin puna-armeijan\n14 10 hyökkäykseltä vauhti pois toistuvilla vastahyökkäyksillä. Vaikka hyökkäykset eivät aina menestyneet, niiden avulla saatiin neuvostoarmeija muuttamaan omaa taktiikkaansa. Se joutui turvautumaan puolustustaisteluun, mikä tarjosi sopivasti lisäaikaa suomalaisten joukkojen uudelleen ryhmittämiseksi. Laatokan Karjalassa alkoivat suuret mottitaistelut lisäjoukkojen saavuttua alueelle vahvistukseksi. Hannukselan johtama taisteluosasto Mehiläinen kunnostautui Kitelän suurmotin laukaisemisessa erinomaisesti, mikä takasi divisioonalle myöhemmin paremmat edellytykset puna-armeijan hyökkäyksen pysäyttämiselle. Eversti Hannukselan rintamakomentajuus tuli punnituksi näissä taisteluissa ensimmäistä kertaa. Hän onnistui näissä operaatioissa varsin hyvin, vaikka menestyksen lunnaat olivat raskaat. Hannuksela tuskin osasi arvata, että hän tulisi kohtaamaan saman puna-armeijan 168. Divisioonan vielä jatkosodassakin ja että oman armeijakunnan operaatiopäällikkönä tulisi olemaan hänen talvisodan aikainen operaatiopäällikkönsä Arviointeja Hannukselan sotilasjohtajuudesta Hannukselasta löytyy sota-arkiston asiakirjoista useita virallisia henkilöarviointeja, joissa käsitellään hänen toimintaansa sotilasjohtajana. Lisäksi hänen henkilökuvaansa on analysoitu muutamissa lähdeaineistoon kuuluvissa teoksissa. Hannukselaa voidaan luonnehtia pitkän linjan sotilaaksi, joka hankki peruskoulutuksen sotilasuralleen Saksan rintamalta Lockstedtin leiriltä muiden suomalaisten sotilasjohtajien tavoin. Jääkärikoulutustaustallaan Hannuksela hankki kannuksensa vapaussodassa, mikä vei hänet talvisodan taisteluihin divisioonan komentajan ominaisuudessa. Henkilöarviointi Hannukselasta vuodelta 1928 antaa myönteisen kuvan hänen toimistaan kenttätykistörykmentin komentajana. Hänet kuvataan rehelliseksi, avomieliseksi ja hyväntahtoiseksi sotilasjohtajaksi. Henkilöarvioinnissa todetaan, että Hannuksela on lahjakas ja hyvän käsityskyvyn omaava upseeri. Koulutuksen ja järjestelytyön alalla hän on saavuttanut hyviä tuloksia, mutta saatuaan enemmän kokemusta, hän voisi näilläkin aloilla vielä huomattavasti kehittyä hyvän oppimishalun vuoksi. Taktillisena johtajana hän on toiminut täysin tyydyttävästi, mutta laajempi kokemus tälläkin alalla ja suurempi tottumus tulevat antamaan hänelle nykyistä suuremman vahvuuden. Kasvattajana hän voisi joskus olla hieman ankarampi. Avomielisen ja suoraselkäisen luonteensa kautta hän on kuitenkin saavuttanut alaistensa ehdottoman luottamuksen ja kunnioituksen. 18\n15 11 Henkilöarvioinnit Hannukselasta rannikkotykistörykmentin komentajana vuosilta 1930 ja 1933 olivat myönteisiä. Divisioonan komentaja kenraalimajuri H. Öhqvist on luonnehtinut Hannukselaa seuraavasti: Hannuksela on luonteeltaan rehellinen, avomielinen, hyväntahtoinen ja iloinen. Erittäin lahjakas ja hyvän käsityskyvyn omaava upseeri. Soveltuu epäilemättä paremmin rintamaupseeriksi kuin esikunta- ja kansliatyöhön. Saavutukset kouluttajana erittäin hyvät, järjestelytehtävissä täysin tyydyttävät. Työkyky ja ahkeruus hyvä. Taktillinen ja ajattelu selväpiirteinen ja joustava, mutta luulen sen voivan kehittyä vielä varmemmaksi ja monipuolisemmaksi kokemuksen ja tottumuksen lisääntyessä. Kasvattajana hän on saavuttanut hyviä tuloksia rehdin, avomielisen ja luottamuksellisen esiintymisensä kautta. Joskus olisi hieman suurempi ankaruus paikallaan. Pidän eversti Hannukselaa joka suhteessa hyvänä ja käyttökelpoisena upseerina. Aluejärjestössä hän voisi varmasti hyvin täyttää tehtävänsä, mutta katson, että hän ehdottomasti paremmin sopii joukko-osaston komentajaksi. Tarkemmin sanoen tämä tarkoittaa sitä, että hän on sovelias itsenäisen prikaatin tai divisioonan komentajan toimeen. Hän on sovelias myös korkeampaan toimeen myös tykistöalalla arvosanalla nro 4. Hänet arvioidaan kenttäkelpoisuudeltaan erinomaiseksi ja erittäin hyväksi hiihtäjäksi. 19 Henkilöarvioinnit Hannukselasta Savon sotilasläänin komentajana vuodelta 1936 vahvistavat käsitystä vastuuntuntoisesta sotilaasta. Yleisesikunnan päällikkö kenraalimajuri K. Oesch on luonnehtinut Hannukselaa seuraavasti: Hoitaa tehtävänsä säännöllisesti ja huolellisesti. On joskus liian pehmeäluontoinen käskynalaisiaan kohtaan, jopa niinkin, että on neuvoton keinojen valinnassa. Käsityskyky on selvä ja taktillinen ajattelu joustava. 20 Armeijakunnan komentaja kenraaliluutnantti Hägglund on tehnyt eversti Hannukselasta henkilöarvioinnin tämän ollessa talvisodan aikana 13. Divisioonan komentajana Arviossaan Hägglund antaa Hannukselan johtajaominaisuuksista kiitettävän arvosanan. Taktillisesti hän luonnehtii Hannukselan tykistötaustan olevan huomattavissa ja kehittyneen selvästi sodan aikana. Arvioinneissa todetaan Hannukselan toimeenpanokyvyn olevan kiitettävä ja huomautetaan, että hän kesti kenttäolosuhteiden rasitukset hyvin. Lisäselvityksessä todetaan Hannukselan olevan ylennyskelpoinen seuraavaan sotilasarvoon. 21 Yhteenvetona Hannukselan henkilöarvioinneista voidaan todeta, että riippumatta siitä, kuka on ollut arvostelijana, häntä luonnehditaan hyvän käsityskyvyn omaavaksi tunnolliseksi upseeriksi. Tehtävän tinkimätön täyttäminen oli hänen mottonsa ja sen saivat kokea myös hänen alaisensa.\n16 12 Alaistensa näkökulmasta katsottuna Hannuksela jäi kuitenkin etäiseksi oman tiensä kulkijaksi, johon oli vaikea päästä vaikuttamaan omilla mielipiteillä. Eteläpohjalainen syntyperä ja pappisperheen kasvatus olivat antaneet häneen oman leimansa. Lojaalisuus esivaltaa kohtaan, joka sotilasorganisaatiossa tunnetaan myös termillä esimiehen pelko, oli nähtävissä Hannukselan käyttäytymisessä. Häntä pidettiin luotettava, rehellisenä ja tunnontarkkana miehenä, minkä vuoksi hän saavutti esimiestensä vankkumattoman luottamuksen. Rauhan ajan sotilasjohtajana Hannukselaa luonnehdittiin joskus jopa liiankin pehmeäksi johtajaksi. Hänen operatiivinen ajattelutapansa tunnustettiin kuitenkin yleisesti ottaen niin selkeäksi, että esimiehet poikkeuksetta pitivät häntä enemmän kenttämiehenä kuin esikuntamiehenä. Arvioinneissa todettiin yleensä, että hän oli kehityskelpoinen rintamakomentajan tehtäviin. Näillä taustoilla arvioituna Hannuksela määrättiin jo tavisodassa divisioonan komentajaksi, mistä tehtävästä hän saikin kiitettävät arvosanat. Jatkosodan hyökkäysvaiheen aikana Hannuksela koki varmasti elämänsä kovimmat haasteet, mikä ei tietenkään ollut yllätys. Hän ei pystynyt kehittämään operaatiotaitoaan sille tasolle, mikä olisi vastannut joukkojen suoritustasoa. Hän odotti joukoiltaan enemmän, kuin mitä ne olivat kykeneviä tekemään. Talvisodan menestykselliset mottitaistelut olivat ilmeisesti saaneet Hannukselan ajattelemaan, että sama taktiikka purisi myös kesäsodan aikana. Näin ei kuitenkaan käynyt. Lukuisat ristiriidat henkilökysymyksissä nousivat usein etusijalle. Tästä aiheutui erimielisyyksiä suhteessa alajohtoportaisiin ja toisaalta turhia selityksiä yläjohtoportaan suuntaan. Hannuksela ei siis osannut arvioida tilanteita kaikilta osilta oikein ja sai tästä syystä kokea rintamakomentajan arjen usein varsin raskaana.\n17 DIVISIOONAN LKP VALMISTELUT JA KESKITYSMARSSI Eversti Hannukselan komentaman 19. Divisioonan sotatoimet veivät sodan alkuvaiheessa Laatokan Karjalaan, missä Etelä-Pohjanmaalla perustetut rykmentit viitoittivat tietä Sortavalaan ja kohtasivat omalla lohkollaan erittäin sitkeää vastarintaa. Suurin osa mainituista joukoista taisteli jo talvisodan aikana Taipaleen joella. Eteläpohjalaisten sotilaiden taistelumielialaa loukkasi jonkin verran se, että heidän divisioonansa komentajaksi oli määrätty vieras mies, eversti Hannuksela, eversti Laurilan sijaan. 19. Divisioona suoriutui välttävästi tästä kahden rintaman sodasta. Sen tappiot olivat heinäkuussa 1941 suurimmat verrattuna muiden Laatokan Karjalassa taistelleiden divisioonien tappioihin. Pääsyynä tähän voidaan kuitenkin pitää sitä, että VII Armeijakunnan oikealla sivustalla olleet neuvostojoukot puolustautuivat hyvin sitkeästi. 3.1 Joukkojen perustaminen Suomen hallitus päätti julistaa yleisen liikekannallepanon kesäkuun 17. päivänä Tämä tarkoitti sitä, että kaikissa maan 16 sotilasläänissä aloitettiin liikekannallepanon edellyttämät toimenpiteet. Saksan eteneminen itärintamalla oli ollut etuosastotaktiikan luonteesta johtuen varsin nopeaa ja menestyksellistä. Niinpä Suomessakin arvioitiin, että sota Saksan rinnalla ei kestäisi kovin pitkään. 22 Presidentti Risto Ryti esitti radiopuheessaan, että palvelukseen kutsutut reserviläiset pääsisivät palaamaan kotiin mahdollisesti jo syyskorjuun aikaan. Jokaisen sotilasläänin tuli perustaa liikekannallepanossa yksi divisioona. Etelä-Pohjanmaan alue muodosti välirauhan aikana suoritetun uudelleen organisoinnin jälkeen Vaasan sotilasläänin. Rauhan ajan organisaatio oli sidottu sodan ajan organisaation kanssa yhteen siten, että rauhan ajan sotilasläänin komentajan tehtävänä oli sodan aikana toimia sotilasläänin joukoista perustettavan divisioonan komentajana. Eversti Hannuksela, joka oli Vaasan sotilasläänin komentaja, oli näin ollen sotilasläänin perustamisvastuulla olleen 19. Divisioonan komentaja. Vaasan sotilaslääni poikkesi muista sotilaslääneistä siten, että siihen kuului kolme suojeluskuntapiiriä, kun muissa sotilaslääneissä suojeluskuntapiirejä oli vain kaksi. Suojeluskuntapiirien perustamisvastuulla liikekannallepanossa oli tavallisesti perustaa yksi\n18 jalkaväkirykmentti. Divisioona koostui yleensä kahdesta reserviläisrykmentistä ja yhdestä asevelvollisrykmentistä Vaasan sotilasläänin sota-ajan divisioonan perustamistehtävä oli kuitenkin poikkeuksellinen. Sen tuli perustaa yksi rykmentti enemmän kuin sillä oli sotilaspiirejä. Lisäksi divisioonan kaikki rykmentit koostuivat reserviläisistä. Etelä-Pohjanmaan itäisen suojeluskuntapiirin päällikön, eversti Laurilan tehtävänä oli perustaa Jalkaväkirykmentti 16 (JR 16). Etelä-Pohjanmaan läntisen suojeluskuntapiirin päällikön, everstiluutnantti Juvan perustamisvastuulla oli Jalkaväkirykmentti 58 (JR 58). Molemmat näiden suojeluskuntapiirien esikunnat sijaitsivat Seinäjoella. 24 Kolmannen sotilaspiirin, Vaasan sotilaspiirin, tuli perustaa Jalkaväkirykmentti 61 (JR 61), jonka päällikkönä toimi eversti Berg. Jalkaväkirykmentti 61, joka koostui pääasiassa ruotsinkielisistä reserviläisistä, oli suunniteltu luovutettavaksi merivoimille. Tämän vuoksi Etelä-Pohjanmaan itäiselle ja läntiselle suojeluskuntapiirille oli annettu tehtäväksi perustaa yksi rykmentti lisää omiensa lisäksi. Näin muodostettiin Jalkaväkirykmentti 37 (JR 37), jonka komentajaksi määrättiin Kadettikoulun johtaja, eversti Into Salmio. Eversti Hannukselan johtaman 19. Divisioonan (19.D) pääiskuvoima kostui siis näistä kolmesta rykmentistä. Divisioonaan kuului jalkaväkirykmenttien lisäksi kevyttä jalkaväkeä, Kevyt Osasto 18 (KvOs 18). Tärkeimmät aselajijoukot olivat: Kenttätykistörykmentti 10 (KTR 10), Pioneeripataljoona 30 (PionP 30), Viestipataljoona 28 (VP 28) ja Raskas Patteristo 17 (RsPsto 17). 19. Divisioonan perustaminen onnistui varsin hyvin: se oli toimintavalmiina kahden vuorokauden kuluttua liikekannallepanon julistamisesta. Sotavalmiustarkastuksessa todettiin, että sotavarustuksessa ei havaittu samanlaisia puutteita kuin talvisotaan valmistauduttaessa Keskitysmarssi Päämaja oli antanut kesäkuun 19. päivänä 1941 käskyn, jonka mukaan 19. Divisioona oli keskitettävä liikekannallepanon julistamisesta lukien seitsemännestä päivästä alkaen Pieksämäen Huutokosken väliselle alueelle. 26 Käsky perustui jo aiemmin edellisenä vuona tehtyyn suunnitelmaan, jossa 19. Divisioona olisi reservinä kyseisellä alueella suoraan ylipäällikön johdettavana. Keskitysmarssin oli määrä alkaa kesäkuun 24. päivänä, mutta päämaja siirsi marssin aloittamista yhdellä vuorokaudella. Marssisuunnitelman mukaan 19. Divisioonan siirtoon tarvittiin 45 junaa. 27\n19 15 Saksan aloittaessa hyökkäyksen Neuvostoliittoon kesäkuun 22. päivänä 1941 Suomen poliittinen johto oli jo tehnyt päätöksen, jonka mukaan Suomi liittyi sotaan Saksan rinnalla. Tämä tarkoitti käytännössä sitä, että aiemmin tehdyt puolustukselliset operatiiviset suunnitelmat oli kiireesti muutettava hyökkäyssotaan sopiviksi. Tämä vaikutti epäsuorasti myös eteläpohjaisista kootun 19. Divisioonan marssin toteuttamiseen. Marsalkka Mannerheim oli tarkastuskäynnillä armeijakuntien esikunnissa kesäkuun 26. päivänä. Hänen tavatessaan Punkaharjulla II Armeijakunnan komentajan, kenraalimajuri Talvelan, syntyi päätös, jonka mukaan 19. Divisioona tultaisiin alistamaan II Armeijakunnalle. 28 Päätöksen taustalla on nähtävä ylipäällikön ratkaisu, jossa oli huomioitu Saksan toivomus, että Suomen Armeija suuntaa hyökkäyksensä Laatokan pohjoispuolelle. Kenraalimajuri Paavo Talvela, joka oli tämän painopistesuunnan, II Armeijakunnan komentaja, oli esittänyt ylipäällikölle toivomuksen 19. Divisioonan alistamisesta hänelle. Ylipäällikön myönteinen päätös johti siihen, että 19. Divisioonaa ei purettukaan Pieksämäellä, vaan se jatkoi matkaansa Punkaharjulle. 29 Eversti Hannuksela esikuntineen oli saapunut Joroisiin kesäkuun 26. päivänä. Heti Mannerheimin ja Talvelan pitämän neuvottelun jälkeen hänelle ilmoitettiin tilanteen muuttumisesta. Hannukselan johtama 19. Divisioona tultaisiin alistamaan Talvelan johtamalle II Armeijakunnalle. Kenraalimajuri Talvela antoi pikaisesti Hannukselalle käskyn siirtää 19. Divisioona heti Punkaharjulle. Marsalkka Mannerheim saapui henkilökohtaisesti kesäkuun 27. päivänä Joroisten asemalle tapaamaan eversti Hannukselaa antaakseen tilanneselostuksen ja valmistautumistehtävän rajan yli tapahtuvaan hyökkäysoperaatioon. Käskynannossa ylipäällikkö selvitti henkilökohtaisesti 19. Divisioonan suunniteltua käyttöä. Käskyn mukaan divisioona siirrettäisiin lähemmäksi valtakunnan rajaa, Puruveden ja Pyhäjärven eteläpään väliselle alueelle, josta sen tuli hyökätä kaakkoon rajan yli. Ylipäällikön tilanneselostuksesta selvisi myös, ettei lopullista päätöstä 19. Divisioonan alistamisesta II Armeijakunnalle ollut vielä tehty. Ylipäällikkö käytti näin omaa reserviään II Armeijakunnan vasemman siiven varmistamiseen. Käskynantotilaisuuteen ottivat osaa myös kenraalit Talvela ja Hägglund. Seuraavan vuorokauden aikana Talvela ja Hannuksela tekivät ylipäällikön antaman tehtävän mukaiset hyökkäyssuunnitelmat. Kesäkuun 28. päivänä kello 09:00 oli määrä ottaa rykmenttien komentajat käskynantotilaisuuteen. 30 Ylipäällikkö Mannerheimin nopeat uudet päätökset sodan johtamisessa aiheuttivat tilanteen täydellisen muuttumisen yhden vuorokauden aikana. Toiminnan painopiste siirrettiin\n20 16 huomattavasti pohjoisemmaksi, aina Joensuun korkeudelle asti. Muodostettiin uusi suuryhtymä, Karjalan Armeija, jonka komentajaksi määrättiin yleisesikunnan päällikkö, kenraaliluutnantti Heinrichs. Hyökkäyksen painopistesuunnassa, Korpiselän kohdalla, hyökkäisi kenraalimajuri Talvelan johtama VI Armeijakunta. Sen eteläpuolella hyökkäisi kenraalimajuri Hägglundin komentama VII Armeijakunta, jolle 19. Divisioona alistettiin. Tämän tiedon eversti Hannuksela sai aamupäivän aikana, kun päämajamestari, kenraalimajuri Airo ilmoitti asiasta. Samalla Airo ilmoitti Hannukselalle, ettei 19. Divisioonaa tultaisi heti sitomaan mihinkään tehtävään. 31 Myös kenraalimajuri Talvela soitti eversti Hannukselalle puhelun, jossa hän peruutti kaikki aiemmat käskyt hyökkäysoperaation suhteen. Onneksi 19. Divisioonan rykmenttien komentajat eivät vielä olleet ehtineet aloittaa varsinaisia toimenpiteitä hyökkäyksen toteuttamiseksi. Sen sijaan II Armeijakunnan esikunnasta ilmoitettiin, että 19. Divisioona tullaan siirtämään Närsäkkälän Loukunvaaran alueelle, mutta alistussuhteesta ei kerrottu mitään. Tämä tarkoitti sitä, että 19. Divisioonan junamarssi oli keskeytettävä Kulennoisten asemalle Punkaharjun pohjoispuolella ja divisioonan oli jatkettava marssiaan tästä eteenpäin jalan. 32 Vielä saman päivän iltana olivat 19. Divisioonan rykmenttien komentajat Hannukselan käskynjaolla, jossa annettiin marssikäsky siirtymisestä Närsäkkälän Loukunvaaran Kiteen kirkonkylän alueelle. Lähtö tapahtui heti seuraavana aamuna, kesäkuun 29. päivänä. 100 kilometrin pituinen marssireitti oli suunniteltu tehtäväksi neljässä päivässä. Eversti Hannuksela oli jo kesäkuun 29. päivänä VII Armeijakunnan esikunnassa saamassa käskyä divisioonan uudesta ryhmitysalueesta. 19. Divisioonan tuli ryhmittää päävoimat Närsäkkälä Juurikkala maastoon ja vapauttaa alueellaan olevat 11. Divisioonan osat. 33 Samalla tuli selväksi myös se, että 19. Divisioona alistetaan kenraalimajuri Hägglundin komentamalle VII Armeijakunnalle. 34 Divisioonan keskittäminen toiminta-alueelle ei sujunut kovin mutkattomasti ainakaan rivimiehen näkökulmasta. Jatkuvat tilanteen muutokset aiheuttivat epäluuloja sen suhteen, miten hyvin divisioonan esikunnassa asioita hoidettiin. Tämä heikensi luonnollisesti miehistön taistelutahtoa ja motivaatiota tulevia taistelutehtäviä ajatellen.\n21 DIVISIOONAN SOTATOIMET JATKOSODASSA Hyökkäysvalmistelut Karjalan Armeija sai kesäkuun 30. päivänä 1941 hyökkäyskäskyn, jonka mukaan sen tuli päävoimin hyökätä Jänisjärven koillispuolitse tehtävänään lyödä Jänisjärven itä- ja länsipuolella olevat neuvostojoukot. Hyökkäyksen ensimmäinen tavoite oli saavuttaa Ännikkäniemi Hämekoski -linja sekä rautatien Suistamo Loimola Suvilahti Liusvaara tasa. 35 Karjalan Armeijan komentaja, kenraaliluutnantti A. E. Heinrichs ryhmitti joukkonsa siten, että oikealla sivustalla, Pyhäjärvi Wärtsilä -alueella oli kenraalimajuri Hägglundin komentama VII Armeijakunta, keskellä Wärtsilän ja Korpiselän välisellä alueella kenraalimajuri Talvelan komentama VI Armeijakunta ja vasemmalla sivustalla kevyestä jalkaväestä ja ratsuväestä muodostettu ryhmä Oinonen komentajanaan kenraalimajuri V. Oinonen. Karjalan Armeijaa vastassa olivat venäläisen 7. Armeijan päävoimat, joita komensi kenraaliluutnantti Gorolenko. Oikealla siivellä toimi komentajansa eversti Bondarevin johdolla 168. Divisioona, joka kuului Neuvostoliiton parhaisiin valiojoukkoihin ja joka muistetaan erityisesti sitkeistä mottitaisteluista talvisodan ajoilta. Hyökkäyshetki oli siirretty yleistilanteesta johtuen alkavaksi heinäkuun 10. päivänä Tiedustelua lukuun ottamatta valtakunnan rajaa ei ollut lupa ylittää ennen tuota ajankohtaa. 36 Eversti Hannukselan johtama 19. Divisioona muodosti armeijakunnan oikean sivustan, jonka hyökkäyksen painopiste oli Turkkilammen ja Niinisyrjän välisessä maastossa. Divisioonan painopistesuunnassa hyökkäsi everstiluutnantti Juvan komentama JR 58. Eversti Laurilan johtama JR 16 oli sijoitettu JR 58:n taakse Kiteenlahden kylän maastoon. Eversti Salmion komentama JR 37 oli otettu armeijakunnan reserviksi Lappalanmäen maastoon. 37 JR 58:n tehtävänä oli hyökätä pääosillaan Niinisyrjän Ristisalon suunnassa ja suoritettava samanaikaisesti sitova hyökkäys Jaakkiman suuntaan, vallata Matkaselkä ja edetä sen jälkeen pääosillaan Kaalamon suuntaan. Hyökkäystä tuki Tykistöryhmä Aalto (I/KTR 10 ja III/KTR 10) ja divisioonan yhteisryhmä Helenius, johon kului Raskas Patteristo 17 ja 10. Järeä Patteri. JR 16:n tehtävänä oli edetä muutaman kilometrin etäisyydellä JR 58:n hyökkäyksen jäljessä ja valmistautua ensisijaisesti hyökkäämään Matkaselän suuntaan. Eversti Hannuksela oli ottanut\n22 18 divisioonan johdon komentoon I/JR 16:n, jota komensi majuri Y. E. Vasama. Vasaman pataljoonan tehtävänä oli vallata Kangaskylä ja suojata näin JR 58:n oikea sivusta. Lisäksi eversti Hannuksela oli käskenyt eversti Laurilalle, että JR 16:n oli tarvittaessa avustettava Vasaman pataljoonaa. Eversti Hannukselalle alistettiin heinäkuun 11. päivänä Armeijakunnan reservinä olleesta JR 37:stä kapteeni V. Ratian johtama II pataljoona, jonka tehtäväksi käskettiin Jaakkiman kylän valtaaminen. 38 Divisioonan hyökkäysryhmityksen oikealla reunalla Pyhäjärven Kangasjärven suunnassa eteni majuri K. Bäckmanin johtama Kevyt Osasto 18, jolle oli alistettu Linnoittajapataljoonat 11 ja 12 sekä Rajajääkärikomppania 43. Tällä lohkolla hyökkäystä tuki II/KTR 10. Taisteluosasto Bäckmanin tavoitteena oli Kalattoma Höksölä tasa. Vasemman sivustan suojauksesta Jaakkiman kylän suuntaan vastasi aluksi vain yksi komppania JR 58:sta. Ennen varsinaisen hyökkäyksen alkamista heinäkuun 6. päivänä 1941 eversti Hannuksela oli antanut käskyn taisteluosasto Bäckmanille suorittaa väkivaltainen tiedustelu valtakunnan rajan yli ja vallata Konnunmäki. Taisteluosaston onnistui vallata Konnunmäki vielä samana päivänä. Valtaus onnistui helposti, koska venäläiset olivat jo väistyneet alueelta. 39 Konnunmäen helpohko valtaus antoi aihetta olettaa, että neuvostojoukot olivat vetäytymässä kokonaan tältä lohkolta. 19. Divisioonan esikunnassa näytti olevan tällainen käsitys, koska esikunta antoi osasto Bäckmanille jatkotehtävän. Käskyn mukaan taisteluosaston tuli edetä neljän kilometrin päässä olevaan Kalattoman kylään, josta oli jatkettava päätavoitteeseen, kahdeksan kilometrin päässä sijaitsevaan Höksölään. Majuri Bäckman totesi hyökkäyskäskyssään, että Lentolaivue 12 oli todennut Haapavaaran tyhjäksi neuvostojoukoista. Divisioonan tiedustelutiedot eivät kuitenkaan pitäneet paikkaansa. Kärjessä hyökännyt 2. Komppania kohtasi linnoitetuissa asemissa täysvahvan venäläispataljoonan, jolla oli käytössään tykistön tuki. Erityisesti Haapavaaran alueella, joka oli Bäckmanin taisteluosaston välitavoite, neuvostojoukot olivat ehtineet linnoittaa puolustusasemansa betonibunkkerein. Taisteluosastolla oli käytössään tehtävän suorittamiseen kolme komppaniaa. Kärkikomppania joutui pakokauhun valtaan ja suuri osa komppaniasta pakeni Närsäkkälään saakka. Taisteluosasto Bäckmanin hyökkäys epäonnistui ja kesti pitkään, ennekuin komppania saatiin koottua takaisin konekiväärikomppanian päällikön, luutnantti Oiva Latikan toimesta. 40 Tapahtuman vuoksi eversti Hannuksela meni itse Närsäkkälään, jossa hän otti komppanian päällikön, luutnantti Kankaan ja koko 2. Komppanian puhutteluun. Eversti Hannuksela piti\n23 19 ankaran puhuttelun ja määräsi komppanian hajotettavaksi divisioonan muihin yksiköihin. Hän syytti komppanian päällikköä kyvyttömyydestä johtaa yksikköä ja koko miehistöä pelkuruudesta ja rintamakarkuruudesta. Pääosin ylihärmäläisistä koostunut komppania ei voinut unohtaa tätä nöyryytystä divisioonan komentajan taholta koko sodan aikana eikä pitkään aikaan sen jälkeenkään. 41 Eversti Hannuksela oli suoran käskylinjan upseeri edellyttäessään sekä itseltään että alaisiltaan, että oli tehtävä se, mikä käskettiin, eivätkä mitkään selitykset voineet tulla kysymykseen. Hannuksela sai jo divisioonan perustamisen ja keskitysmarssin aikana armeijakunnan esikunnalta nopeita suullisia käskyjä, jotka hän tinkimättä pani täytäntöön. Mistään asiakirjoista ei ilmene, että hän olisi koskaan esittänyt eriäviä mielipiteitä monesti sekaviltakin tuntuneihin käskyihin. Hannukselalle oli muodostunut suojeluskunnissa palvelleista upseereista oma käsityksensä. Hän kirjoitti marraskuussa 1941 tekemässään muistiossa: Aluejärjestön aikaisempi periaate sijoittaa päällystö samalta suojeluskunta-alueelta saman alueen perustamiin yksiköihin on osoittautunut monessa tapauksessa vähemmän suotavaksi. Miehistön ja päällystön jo rauhan aikana muodostuneet läheiset suhteet ja tuttavuudet ovat usein olleet esteenä lujan sotilaallisen kurin syntymiseen. Käskijä ei ole kriitillisessä tilanteessa pystynyt säilyttämään johtajan auktoriteettiaan. Käskettävä on tinkinyt velvollisuuksistaan eikä käskijä ole tuttavia komentaessaan tarpeeksi vaativa ja tinkimättömän luja. 42 Vaasan sotilasläänin komentajana Hannuksela ei voinut suvaita, että hänen oman alueensa sotilaat olivat suojeluskuntamaisen ajattelumallin kannattajia. Erityisesti kaksi vuosikymmentä Seinäjoella suojeluskuntapiiriä johtaneen eversti Laurilan tuttavallinen johtamistyyli aiheutti lukuisia ristiriitoja näiden kahden everstin välillä. Joukkoja perustettaessa Hannuksela halusi valita tehtäviin kadettiupseereita, kun taas Laurila halusi niihin maakunnan omia suojeluskuntaupseereita. Edessä olleiden taistelujen kulusta ei ollut vielä heinäkuun alussa 1941 selkeää kuvaa ja 19. Divisioonan komentajan ja Jalkaväkirykmentti 16:n komentajan näkemykset noudatettavasta taktiikasta olivat täysin erilaiset. Kun otetaan huomioon vielä 19. Divisioonan esikunnan käsitys Laurilan luomasta maakuntahengestä, oli olemassa riittävästi aineksia huonon ilmapiirin syntymiselle divisioonassa. 43 Eversti Hannuksela antoi käskyn I/JR 16:lle suorittaa väkivaltainen tiedustelu Repomäen kukkuloiden suuntaan heinäkuun 9. päivänä Hyökkäyksen tuloksena todettiin, että tällä suunnalla rintamalinja Pyhäjärven ja Kangasjärven välillä oli neuvostoliittolaisten vahvasti\n24 20 betonibunkkerein linnoittama ja miehittämä. 19. Divisioonan hyökkäyksen painopiste, joka oli valittu Turkkilammen ja Niinisyrjän väliseltä alueelta, näytti osuneen oikeaan, koska alue oli heikommin varusteltu ja miehitetty Läpimurtohyökkäys Karjalan Armeijan komentaja kenraaliluutnantti Heinrichs antoi käskyn KARMA, minkä tarkoittama hyökkäys rajan yli aloitettiin saman päivän iltana klo 20: (Katso kartta, LIITE 1). Jo edellisenä iltana oli annettu armeijakuntien esikunnille käsky, jota nyt lähettiupseerit veivät eteenpäin rykmentteihin ja pataljooniin. 19. Divisioona sai käskyn iltapäivän alkuun mennessä. Aikaa hyökkäysvalmisteluihin oli näin ollen muutama tunti, mutta käsky oli odotettu ja sitä oli valmisteltu esikäskyn perusteella jo jonkin aikaa. 46 Eversti Hannuksela oli saman päivän aamuna oman esikuntansa käskynannossa antanut uudelleen jo aiemmin käskemänsä hyökkäystehtävän. Raja ylitettäisiin Niinisyrjän kylän länsipuolelta, jossa hyökkäsi JR 58 ja sen perässä 19. Divisioonan reserviksi käsketty JR 16. Painopistesuunnan eteläpuolella, Repomäen alueella hyökkäsi Taisteluosasto Vasama, joka oli I/JR 16. Majuri Bäckmanin johdettavana ollut Kevyt Osasto 18, joka oli jo saanut ensimmäisen tulikasteensa, hyökkäsi pari tuntia H-hetkeä aikaisemmin rajan yli Haapavaaran suuntaan. Puolitoista tuntia hyökkäyksen alkamisen jälkeen 19. Divisioonan Esikunta otti ensimmäisen kerran yhteyden everstiluutnantti Juvaan ja majuri Vasamaan. Juva ilmoitti, että hänen rykmenttinsä oli jo edennyt hyökkäyssuunnassa poikittain olevalle tielle, joka kulki Niinisyrjän kautta Jaakkimaan ja lännessä Kangaskylään. Vasama puolestaan ilmoitti hyökkäyksensä etenevän kuulohavaintojen perusteella suunnitelmallisesti, vaikka komppanioista ei ollut tullut mitään ilmoituksia. 47 Mikäli Vasama olisi johtanut pataljoonaansa etupainoisesti, hänellä olisi voinut olla annettavanaan totuudenmukaisempi tilanneilmoitus divisioonan esikunnalle. Myöskään Juvan tilanneilmoitus ei ollut totuudenmukainen, sillä Niinisyrjän ja Kangasvaaran välinen tie oli vielä neuvostojoukkojen hallussa. Lisäksi majuri Vallaksen johtama I/JR 58 oli suuntautunut liikaa vasemmalle ja edennyt vasta Luukkolan peltoaukeitten lounaispuolelle. JR 58:n esikunnassa oli saman päivän iltana klo 23:00 tieto, jonka mukaan I/JR 16 olisi edennyt Pantsun ja Turkkilammen itäpuolelle. Tämän tiedon Hannuksela lähetti tilanneilmoituksessaan armeijakunnan esikuntaan. 48\nReserviläisrykmenttinä jatkosodassa JR 29 vuosina 1941 1942 Taktinen alistus jalkaväkirykmentin toimintaan vaikuttaneena tekijänä\nReserviläisrykmenttinä jatkosodassa JR 29 vuosina 1941 1942 Taktinen alistus jalkaväkirykmentin toimintaan vaikuttaneena tekijänä Jyväskylän yliopisto Humanistinen tiedekunta Historian ja etnologian laitos


Keskustelu - Peippo vs TJT eli Evoluutioteoria vs rappeutumisteoria | Evoluutio ja fossiilit | Tiede\nPeippo vs TJT eli Evoluutioteoria vs rappeutumisteoria\nklo 21:49 | 30.11.2007\nJotta et pääsisi kiemurtelemaan kuten AD, mennään suoraan asiaan. Sinun tehtävänäsi on selittää (esittää) evoteoria, esittää sen todisteet ja perustella miksi se on parempi selitys kuin rappeutumisteoria.\nMinä puolestani totean jo tässä avausviestissäni, että rappeutumisteoria on selitetty (esitetty) sivulla\nja se on parempi kuin evoluutioteoria, koska rappeutumisteoria vastaa luonnosta tehtyjä havaintoja. Evoluutioteoria mm esittää sukupuun eli väittää yhteisen polveutumisen todeksi. Näinollen myös molekyylisukupuun pitäisi vastata evoteorian esittämää eliösukupuuta. Rappeutumisteoria puolestaan lähtee erillisistä baramineista, joten rappeutumisteoria ennustaa että molekyylisukupuista ei saada eliösukupuuta.\nJa sitten vain katsotaan luontoa, eli sivulla\non siinä kuvan yläosassa evoteorian väittämä sukupuu ja alaosassa erään molekyylin perusteella laadittu sukupuu. Ja kuten näkyy, sukupuut eivät vastaa toisiaan. Rappeutumisteorian ennuste osui oikeaan, evoluutioteorian ennuste puolestaan meni päin p:tä.\nLisää esimerkkejä seuraa seuraavissa viesteissäni, jos jatkat keskustelua. Olen valmis jatkamaan tätä ainakin pari viikkoa, varsinkin kun tuossa ensi viikon alussa joudun olemaan pari päivää pois koneen ääreltä.\nklo 13:51 | 1.12.2007\nEvoluutio tarkoittaa muutosta populaation geenivarastossa sukupolvien myötä. Siinä eliölajit sopeutuvat ympäristöönsä luonnonvalinnan kautta. Evoluutio on asteittainen, ohjaamaton, luonnollinen tapahtumasarja, joka muuttaa populaatioiden ominaisuuksia. Sen kautta elämä on kehittynyt syntymästään lähtien nykyiseen eri lajien monimuotoisuuteen. Evoluution mekanismeja ovat perinnöllisyys (jälkeläiset perivät vanhempiensa ominaisuudet), muuntelu (jälkeläiset ovat keskenään erilaisia) ja luonnonvalinta (keskenään erilaiset jälkeläiset menestyvät eri tavoin).\n1/3 osaa tehty.\nlähde, http://fi.wikipedia.org/wiki/Evoluutio# ... _todisteet\noutoa evoluutio teoriaa tukee luonnossa tehdyt havainnot. siksi se on parempi kuin rappeutumisteoria. onko sukupuulle mitään lähdettä?\nJa lopuksi vielä omat perustelut, tämä on tositarina:\nkeräsin jonkin aikaa sitten perhosia innolla, minulla oli paljon valkoisia koivumittareita, mutta ei mustia (mustat tulivat/yleistyivät saastuneilla alueilla) yritin napata sitä mutta se pääsi aina karkuun koska osasi piiloutua hyvin varjoihin mustiin paikkoihin yms. LUONNONVALINTA karsii heikot/ huonosti pärjäävät pois (valkoiset koivumittarit) ja suosii paremmin selviäviä (mustat koivumittarit).\nSitten vielä, meillä on tieteellinen teoria siitä mistä koko homma alkoi, alkusolut,arkit yms. (lukekaa AD vs tjt keskustelu), teidän "alkueliönne" oli baraminit jotka jumala teki, hhhmm vakuuttavaa\nklo 7:45 | 2.12.2007\nNiin, kreationisti Blythin 1800-luvun alussa, siis ennen C Darwinia, keksimä ja tieteellisissä artikkeleissa julkaisema luonnonvalinta todellakin karsii, ihan niinkuin rappeutumisteoria sanoo. Eikös olekin hassua, että C Darwinin täytyi kopsata maallikoille suunnattuun kirjaansa kreationistien tieteellisiä keksintöjä? Eli perustelusi sopii myös rappeutumisteorian perusteeksi. (ja osoitan myöhemmin, miksi se sopii paremmin rappeutumisteorian kuin evoluutioteorian todisteeksi)\nKenellä meillä? Evoluutioteoriaa kannattaa sekä ateistit että teistiset evolunionistit, ja ateistinenkin kreationismi on olemassa, joten evoluutioteorian ja rappeutumisteorian oikeellisuus ei riipu mitenkään siitä, mitä minä tai sinä kannatamme. Tässähän voisi olla Jumalan luomaan alkusoluun uskova evolutionisti väittelemässä ateistisen kreationistin kanssa, argumentit itse aiheesta olisi kuitenkin ihan samat. Näinollen toivon, että et tuo keskusteluun keskustelun ulkopuolisia asioita.\nMinun ja AD:n välisessä keskustelussa oli se oleellinen ero tähän keskusteluun verrattuna, että sekä abiogeesin versioita että luomisen versioita on useita, ja näinollen olisi ollut loogista käydä se väittely periaattella "minun luomisversio vs AD:n abiogeesiversio". Ja koska minun versioni oli Raamatun mukainen luominen, niin siinä keskustelussa oli validia viitata Raamattuun. Rappeutumisteorioita on vain yksi, ja evoteorian nykyään voimassa oleva versio periaatteessa yksi, joten ei tarvitse valita mitään versiota. Ja evoteoria ei ota kantaa siihen mistä se alkusolu (tai oik alkukopioituja)tuli, eikä rappeutumisteoria ota kantaa mistä ne archaebaraminit tuli, joten viittauksesi Jumalaan ovat itse asian kannalta irrelevantteja ja väittelyn kannalta argumentointivirhe.\n(kirjoitin tämän off line NoteTab Lightilla, jos systeemi ymmärtää quotit jne, yritän vastata tuohon kopsaamaasi tekstiin jo tänään, jos ei niin voi mennä keskiviikkoon asti, ainakin maanantaina on muuta menoa ja ehkä tiistainakin)\nklo 9:18 | 2.12.2007\nEvoluutio tarkoittaa muutosta populaation geenivarastossa sukupolvien myötä.\n1. Miksi Darwinin teoksista ei löydy tuollaista määritelmää?\n2. Onko tuo kirjoittamasi lause mielestäsi tieteellinen määritelmä vai pelkkä epämääräinen toteamus?\n3. Miksi nyt 2000-luvulla Mayr kirjoitti "Toisekseen suurin osa nykyisistä evoluutiokirjoista on kirjoitettu reduktionistisista lähtökohdista, jossa kaikki evolutiiviset ilmiöt pyritään riisumaan geenin tasolle. Tätä seuraa yritys järkeillä reitti geenista ylospäin itse evolutiiviseen ilmiöön. Tämä lähestymistapa on tuomittu epäonnistumaan. Evoluutiossa on kysymys yksilöistä, populaatioista ja lajeista; se ei ole "muutosta geenifrekvensseissä". Evoluution kaksi tärkeintä yksikköä ovat yksilö, joka on luonnonvalinnan varsinainen kohde, ja populaatio eli erilaistuvan evoluution vaihe."?\n4. Millä tavalla tuo evoluutiosi eroaa rappeutumisteoriaan sisältyväväst käsitteestä "rappeutuminen"?\nSiinä eliölajit sopeutuvat ympäristöönsä luonnonvalinnan kautta. Evoluutio on asteittainen, ohjaamaton, luonnollinen tapahtumasarja, joka muuttaa populaatioiden ominaisuuksia. Sen kautta elämä on kehittynyt syntymästään lähtien nykyiseen eri lajien monimuotoisuuteen. Evoluution mekanismeja ovat perinnöllisyys (jälkeläiset perivät vanhempiensa ominaisuudet), muuntelu (jälkeläiset ovat keskenään erilaisia) ja luonnonvalinta (keskenään erilaiset jälkeläiset menestyvät eri tavoin).\nNo niin, alamme päästä itse asiaan, tuolla tekstissäsi on "...elämä on kehittynyt...". Rappeutumisteoria puolestaan väittää, että "...elämä on rappeutunut...". Muut osat tuosta ovatkin irrelevantteja, koska myös rappeutumisteorian mukaan eliölajit sopeutuvat ympäristöönstä luonnonvalinnan avulla, jälkeläiset perivät vanhempiensa ominaisuudet jne.\n5. Myönnätkö, että evoluutioteorian ja rappeutumisteorian oleellisin ero juuri tuossa suunnassa johon elämä on muuttunut?\n6.1 Jos myönnät, niin miksi sitten heti alussa määrittelit evoluution muutokseksi etkä kehittymiseksi?\n6.2 Jos et myönnä, niin mikä sinun mielestäsi on se oleellisin ero evoluutioteorian ja rappeutumisteorian välillä?\n7. Mitä tarkoitat sillä, että evoluutio on asteittainen?\nSinun piti esittää evoluutioteoria. En havaitse tekstissäsi sanaa "teoria", sen sijaan aloitit esityksesi jonkinlaisella evoluution määritelmällä, vaikka en kysynyt evoluution määritelmää. Toki ihan hyvä, että sekin tulee käsiteltyä.\n8. Miksi evoluutioteoria laadittiin eli "keksittiin"? Mikä oli se ongelma tai ne ongelmat, joihin sillä yritettiin vastata?\n9. Onko niihin ongelmiin jo löydetty vastaukset, vai vieläkö on vastaamattomia asioita?\n10. Mikä on evoluutioteorian määritelmä? (siis ei evoluution määritelmä vaan sen teorian)\nNiin, rappeutuminen kumuloituu ja rappeutumislajiutumisesta on havaintoja, kuten myös hyödyllisistä mutaatioista, mutta\n11. Onko sinulla mitään havaintoja siitä kehittymisestä johon itsekin tuolla edellä viittasit (tai oikeammin, kopioimasi teksti viittaa)?\n12. Mitä tarkoitat geneettisellä materiaalilla? Liittyykö siihen myös geneettisen informaation kehittyminen?\n13. Millä tavalla bakteerien rappeutuminen todistaa mitään niiden kehittymisestä?\n(miten hyvin osaat englantia? Jätin kaikki englanninkieliset linkit antamatta koska jossain väitit olevasti vasta 14 v)\n14. Niin minkä suhteen se fossiiliaineisto on johdonmukainen? Tuolla alussahan vain totesit evoluution olevan "muutosta populaation geenivarastossa", miten fossiilit tähän liittyy? Vai yritätkö nyt todistella jotain evoluutioteorian väitettä, jota ei kerrottu kopioimassasi tekstissä?\n15. Siis sen, että populaation geenivarastossa tapahtuu muutosta, vakuuttavin näyttö on jotkin fossiilit, joista ei enää löydy geenejä ollenkaan!?? Eikö olisi paljon vakuuttavampaa, että tutkitaan jonkin elävän populaation geenit ajanhetkellä t0, ja odotellaan esim muutama vuosi, ja sitten ajanhetkellä t1 tutkitaan uudestaan populaation geenit? (eräs bakteerikanta jakaantuu jopa varttitunnin välein, joten muutamassa vuodessa ennättää mennä aika monta sukupolvea, ja kasvitkin lisääntyvät keskimäärin kerran vuodessa, pikkunisäkkäät jopa useita kertoja, jne, joten ihmisten ja muiden isojen nisäkkäiden pitkä lisääntymisväli ei ongelma)\n16. Huomasitko, että kopioimassasi tekstissä puhutaan taas kehittymisestä eikä muuttumisesta? (tuolla "...olivat asteittain kehittyneet...")\nEvoluutioteoria siis sanoo jotain sukulaisuuksistakin? Kumma, että et mitään tästä maininnut kun tuolla alussa esittelit evoluutioteorian. Olisikohan sinut kannattanut ensin kertoa, mitä kaikea se evoluutioteoria väittää, ja vasta sitten ruveta todistelemaan niitä väitteitä?\n17. Onko se, että oletetaan jonkin kehittyneen jostain, mielestäsi tieteellinen todiste?\n18. Miksi väität Archaeopteryxia välimuodoksi, kun evotiedemiestenkään mielestä se ei sitä ole? (SJ Gould muistaakseni sanoi sitä oudoksi mosaiikiksi, ja yleisen evokäsityksen mukaan A on sukupuuttoon kuollut haara josta siis ei johda linjaa nykyisiin lintuihin)\nJa kaikkiin noihin muihin (nisäkäsliskot, valaat, hevonen, ihminen) löytyisi sekä suomeksi että englanniksi sivutolkulla, mutta palataan niihin myöhemmin, liian laajoja käsitelväksi 1 viestissä)\n19. Entäs jos se "epätasaisuus" johtuukin siitä, että mitään evoteorian väittämää kehitystä ei ole koskaan tapahtunutkaan?\n20. Onko se tiedettä, että ristiiriitaisissa tapauksissa hylätään ne todisteet jotka eivät sovi teoriaan ja hyväksytään vain ne jotka sopii?\n21. Onkos se tiedettä, että jos todisteet ei sovi ollenkaan, hylätään ne ja yritetään löytää parempia, siis teoriaan sopivia?\n22. Viittaako tuo "tilke-DNA" siihen, josta englannksi käytetään termiä "junk-DNA"?\n23. Tiesitkö, että huomattavalle osalle sitä DNA:ta, jota evotiede väitti junkiksi, on jo löydetty merkitys, eli se ei olekaan enää junkkia? (ja näinollen evotieteen alkup väitteet osoitettu vääräksi)\n24. No miksi niitä epäselvyyksiä sitten julistettiin abs totuuksina ja vaadittiin esim yliopistoissa tenteissä oppilaita vastaamaan opetetulla tavalla jos halusi päästä kurssin läpi? (jos oppilas olisi vastannut "Ihan epäselvä asia", nolla pistettä)\nNiiltä on siis rappeutunut pois kyky valmistaa sitä.\n25. Mistä se kyky alunperin tuli?\n26. Miksi se rappeutui pois?\n27. Miten tämä rappeutuminen todistaa kehityksestä?\n28. Ymmärrätkö, että molekyylikellot ovat ensisijaisesti ajoitusmenetelmä?\nNo kun eivät ole! Minähän annoin jo aloitusviestissäni linkin kuvaan, jossa osoitetaan että erään molekyylin perusteella laadittu sukupuu on ihan eri näköinen kuin evoluutioteorian väittämä sukupuu. Ja itse tekstissä sitten todetaan, että ei mikään poikkeus vaan sääntö, en nyt jaksa enkä ennätä kopioida käsin kirjasta...)\n29. Mistä ne elimet alunperin tulivat?\n30. Millä tavalla kuvittelet tämän rappeutumisteoriaan sopivan rappeutumisen kelpaavan evoluutioteorian edellyttämän kehityksen todisteeksi?\nPidätkö ihan oikeasti noita luotettavina lähteinä? Oletko tutustunut sivuuni\nEt listannut evoluutioteorian väitteitä vaan esitit evoluution määritelmän jne. Sitten esitit joitakin todisteita, jotka lähes kaikki sopivat paremmin rappeutumisteoriaan kuin evoteoriaan.\nEvoluutioteorian mukainen sukupuu löytyy lähes kaikista evoluutioteorian oppikirjoista, joten ilmeisesti tarkoitat sitä sivullani olevan kuvan alkuperäistä lähdettä. Kirja ilmoittaa lähteekseen\n"Shcherer S & Sontag C., 1983, Phylogenetic and endosymbiotic implications of the amino acid sequence of 32 plant type ferrodoxins. Teoksessa: Schenk HEA & Schwemmler W., Endocytobiology II, Berlin, s. 863-870."\nklo 9:20 | 2.12.2007\n19. ei johdu\n20. miksi kysyt jos omasta mielestäsi tiedät jo vastauksen, niinhän te aina teette kun raamatun kuvaus ei sopinut niin selitätte kaiken näköistä paskaa.\n21. sama kuin 20.\nMiksi et ikinä noudata omia neuvojasi, ei kai täydy muistuttaa siitä "evojen kysymyskonekivääristä joka ampuu taukoamatta kysymyksiä ja sitten valitetaan kun ei tule vastauksia".\nJos jumalaa ei ole niin rappeutumis teorialta menee pohja, koska jumala loi baraminit- baraminit rappeutuvat eri lajeiksi. Joten jään odottamaan teoriaasi siitä miten jumala loi baraminit, eikä vastaukseksi riitä jumala vaan loi ne, haluan teorian siitä miten jumala käsitteli atomitasolla energiaa yhdisteli molekyylejä yms.\nklo 13:02 | 2.12.2007\nEikös tämä ollut EVOLUUTIO VS RAPPEUTUMISTEORIA ei tentataan 14 vuotiaan evoluutio tietämystä, joten pysyttele aiheessa.\nklo 18:45 | 3.12.2007\n1. geenejä ei ollut vielä löydetty\n2. Tieteellinen määritelmä\n3. mistä minä tietäisin miksi hän sen kirjoitti\n4. siinä kaikki ei vain rappeudu vaan hyödyllisiäkin mutaatioita tapahtuu.\n6.1. kehitys tai rappeutuminen, kummassakin tapahtuu muutos, mutta tiedoksi vain että, suurin osa muutoksista on rappeutuneita vain pieni osa hyödyllisiä ja valtaosa ennallaan pysyviä.\nainiin mitenkä selität savantit? luultavasti "rappeutuminen on mahdollistanut kykyjen ilmaantumisen", mutta on olemassa yksi täysin normaali ihminen joka on savant (kyky on laskea uskomattomia laskuja pienessä ajassa, vähän niinkuin huipputietokone).\n7. ei evoluutio hetkessä tapahdu, siinä on eri vaiheita.\n8. fossiilit, ilmiöt joita uskonto ei pystynyt selittämään millään muulla kuin GODDIDIT, ja lukaiseppa avatarisi, totuus on aina kiinnostanut ihmisiä\n9. suurimpaan osaan.\n10. annan tiivistetyn paketin. http://www.biomi.org/biologia/evoluutio/\nvastaan loppuihin myöhemmin, nyt ei jaksa.\nja lopuksi vielä itsellesi mietiskeltävää.\n1. miten selität rappeutumisen äkillisen pysähtymisen?\n2. missä on välimuodot tuosta tuhansien vuosien kuluessa tapahtuneesta rappeutumisesta?\n3. miten selität kädellisten fossiilisarjat aina ihmiseen asti?\nJa voisitko lopettaa tuon "kysymyskonekivääritulen", se oli käsky!\nklo 12:47 | 4.12.2007\n19A. Miten voit olla noin varma?\n20A. Halusin tietää sinun näkemyksesi nähdäkseni että tiedätkö ennestään mitä tiede on vai tarvitseeko minun selittää se sinulle.\n21A. sama kuin 20A.\nEnsinnäkin, ei sinun täydy, koska eihän nuo kysymykseni olleet mitään "kysymyskonekivääriä" vaan vastauksia sinun (kopsaamaasi) tekstiin. Ja annoin sinulle aikaa vastata. Jos olisin laittanut kysymykset heti aloitusviesiini, tai muuten ennen sinut tekstiäsi, tai jos kysymykseni eivät olisi liittyneet sinun (kopsaamaasi) tekstiisi, ja jos olisin sitten vielä tullut liian lyhyen ajan päästä valittamaan ja tekemään lisää kysymyksiä, niin se olisi ollut kysymyskonekivääriä. Mutta ei siis ollut, koska yksikään noista josseita ei toteutunut. Toiseksi, minun sen sijaan täytyy muistuttaa sinulle, että sinä itse uhosit ketjussa "Peippo vs TJT rinnakkainen thread"\nLähetetty: Lau Jou 01, 2007 1:05 pm\n"aivan en jaksa paskan vertaakaan perustella omin sanoin(no ehkä voin omia kokemuksia, selityksiä havaintoja yms. kirjoitella) koska vastaukset tjt:een kysymyksiin löytyy todella helposti mm. wikipediasta, googlesta yms."\nSiis väitit että kysymyksiini löytyy vastaukset todella helposti joten tottakai halusin tarkistaa onko väitteelläsi mitään todellisuuspohjaa. Täällä varsinaisessa kaksintaisteluketjussa et sitten löydäkään vastauksia, vaan esität perusteettomia syytöksiä kysymyskonekivääristä.\n"Evoluutioteoriaa kannattaa sekä ateistit että teistiset evolunionistit, ja ateistinenkin kreationismi on olemassa, joten evoluutioteorian ja rappeutumisteorian oikeellisuus ei riipu mitenkään siitä, mitä minä tai sinä kannatamme. Tässähän voisi olla Jumalan luomaan alkusoluun uskova evolutionisti väittelemässä ateistisen kreationistin kanssa, argumentit itse aiheesta olisi kuitenkin ihan samat. Näinollen toivon, että et tuo keskusteluun keskustelun ulkopuolisia asioita.\nMinun ja AD:n välisessä keskustelussa oli se oleellinen ero tähän keskusteluun verrattuna, että sekä abiogeesin versioita että luomisen versioita on useita, ja näinollen olisi ollut loogista käydä se väittely periaattella "minun luomisversio vs AD:n abiogeesiversio". Ja koska minun versioni oli Raamatun mukainen luominen, niin siinä keskustelussa oli validia viitata Raamattuun. Rappeutumisteorioita on vain yksi, ja evoteorian nykyään voimassa oleva versio periaatteessa yksi, joten ei tarvitse valita mitään versiota. Ja evoteoria ei ota kantaa siihen mistä se alkusolu (tai oik alkukopioituja)tuli, eikä rappeutumisteoria ota kantaa mistä ne archaebaraminit tuli, joten viittauksesi Jumalaan ovat itse asian kannalta irrelevantteja ja väittelyn kannalta argumentointivirhe."\nklo 12:54 | 4.12.2007\nSanoi peippo, joka itse yrittää sotkea mukaan ulkopuolisia aiheita. Ja kuten tuossa yllä jo mainitsin, sinä itse uhosit tuolla rinnakkaisketjussa, että vastaukset löytyy todella helposti. Oletko muuten ihan varmasti 14 v? Sain nimittäin jo viime viikolla sähköpostin eräältä kreationistitoveriltani, ja hän tuntui olevan melko varma, että olet yli 20 vuotias. Ja tuossa seuraavassa olet antanut linkin englanninkielisille sivuille, aika hyvin näytät osaavan englantia 14 vuotiaaksi jos olet ymmärtänyt mitä ko sivulla sanotaan. Minä voin tunnustaa, että silloin kauan sitten kun minä olin 14 v, en olisi tuota ymmärtänyt, enkä paljon muutakaan, aloin oppia englantia kunnolla vasta peruskoulun jälkeen, siis vasta yli 16 vuotiaana.\nklo 13:33 | 4.12.2007\nNiin, internet ilmoittaa "The term gene was introduced in 1909 by Wilhelm Ludvig Johanssen of Copenhagen to designate Mendel's unit of inheritance."\nUskallan olla eri mieltä, koska tieteellisen määritelmän täytyy olla eksakti, eli sen täytyy antaa 0 kpl sekä väärää positiivista että väärää negatiivista.\nNo minäpä kerron: Toisin kuin Darwin, Dawkins ja nettihörhöt jne, hän oli oikea evoluutiobiologi, joka tiesi mistä puhui (mutta ei sen fanaatisen ateisminsa vuoksi kyennyt näkemään sitä perimmäistä totuutta eli kreationismin oikeellisuutta).\nMutta kun ne hyödyllisetkin mutaatiot aiheuttavat rappeutumista!\nJa kysymys oli "5. Myönnätkö, että evoluutioteorian ja rappeutumisteorian oleellisin ero juuri tuossa suunnassa johon elämä on muuttunut?" joten ilmeisesti olemme nyt yksimielisiä ja voimme nyt tarkastella tätä olennaista asiaa ja jättää ne epäoleelliset pois (tai ainakin myöhemmäksi)?\nHyödyllisetkin mutaatioit rappeuttavat, samoin neutraalit mutaatiot.\nMinkä nimiseen henkilöön viittaat?\nKysymys "7. Mitä tarkoitat sillä, että evoluutio on asteittainen?" Niin mitä vaiheita? Jos meillä on esim bakteeripopulaatio, jossa tapahtuu yksi mutaatio yhdelle bakteerille, niin eikös siinäkin ole sen populaation geenipooli jo muuttunut? Ja tämä muutos määritelmäsi mukaan jo evoluutiota?\nSe, että eräs tietty uskonto tiettynä aikana ei kyennyt selittämään, kertoo vain sen että kyseisen uskonnon tietyillä edustajilla ei ollut kykyä (tai edes halua, luopiokirkon edustajathan ovat saatanan asialla) selittää. Sitäpaitsi kyllä tuolloinkin oli kreationisteillakin selityksiä, evoteorialla oli polittiinen, ei tieteellinen, tilaus. Senhän näkee jo siitä, että Darwinin ja Wallacen paperi vuonna 1958 sai tiedeyhteisön lähinnä tuhahtelemaan ja vasta sen jälkeen Darwin julkaisi sen maallikoille suunnatun kirjansa.\nNo sitten sinunkin pitäisi löytää ne vastaukset, eikä valittaa kivääristä. Varsinkin kun itse rinnakkaisketjussa uhosit, että löytyy todella helposti.\nKirjassa "Evoluutio - kriittinen analyysi" on peruseellisempi selvitys evoteorian historiasta yms. Ja tuolla mainitsemasi sivun lopussa näyttää olevan linkki Vesa Tenhusen sivulle, jonka olen murskannut jo vuosia sitten\nTenhunen muistaakseni lupaili jotain vastinetta, vuodet ovat vierineet mutta vastinetta ei ole näkynyt eikä kuulunut.\n1. Rappeutuminen ei ole pysähtynyt. Mistä sait sellaisen harhakäsityksen, että olisi pysähtynyt, ja vieläpä äkillisesti?\n2. Eri puolilla maapalloa. Voisitko hieman tarkentaa kysymystäsi?\n3. Evolutionistien harhoja, kuten Lubenow yli 300-sivuisessa kirjassaan "Myytti apinaihmisistä" vakuuttavasti osoittaa. Oletko lukenut ko kirjan?\nVoisitko sinä lopettaa "..löytyy todella helposti..." yms uhoamisesi, jos vastausten asemesta et osaa muuta kuin valittaa!?\nklo 19:19 | 4.12.2007\n3. outoa ajattelemme kristillisfundamentalisteista ja sinusta aivan samaa, onko kukaan muuten koskaan kyennyt falsifoimaan mitään sinun sivujesi tietoa? jos ei niin en yhtään ylläty...\n4. anteeksi, tarkoitin kehittymistä "geneettisen informaation kasvua",\nvoisitko muuten selventää miten geneettistä informaatiota mitataan?\n6.1. itseasiassa hänellä oli jonkun geenin määrä lisääntynyt kehossa joka erittää ainetta aivoihin ja täten aiheuttaa kyvyn.(en ole varma, en muista kunnolla, dokumentti tuli kummiskin yle teemalta nimeltä "tuntematon mieli osa1/2 toinenkin osa oli hyvä)\n7. ensimmäinen vaihe varmaan on muutos esim. säteily osuu geeniin ja aiheuttaa mutaatiota. toinen vaihe, mutaation levittäminen populaatioon.\n8. kai.. en ole tutustunut asiaan.\n9. tähän en vastaa mitään alkaisit vain saarnaamaan valittamisesta ja yms. ja se vain veisi yhä kauemmas aiheesta\n10. tarkoittaako se että tuo evoluutio teorian tiivistelmä on myös puppua, vai oliko tuo vain sellainen " kattooka kundit mä murskasin evolutionistien sivut, kukaan ei pärjää mulle" juttu\net kommentoinut ollenkaan kromosomihaastetta\n1. noo jos baramineja oli 3000 ja 10000v aikaa rappeutua 10000000 eliöksi/eläimeksi niin aika monta sataa lajia täytyy tulla vuodessa lisää\nja kuten huomaamme että lajeja ei tule satoja lisää vuodessa, sitä tarkoitin äkillisellä pysähtymisellä, tarkoitus ei ollut sanoa kokonaan pysähtynyt vaan hiljentynyt rajusti.\n2. tekin vaaditte evolutionisteiltä tarkkoja välimuotoja miksi sama ei koskisi teitä? joo ja evoluutionkin välimuodot ovat ympäri maapalloa... no ei kunhan pilailin onko esittää esimerkkiä kuten paha dino rappeutuneena krokoksi?\n3. en ole lukenut ko. kirjaa, muuten luen parhaillaan kirjaa joka kumoaa kreato...\nminkäs teet? ainiin unohdin rau...\nklo 15:22 | 5.12.2007\nLupasit vastata myöhemmin koska "et nyt jaksa", mutta jaksoit kuitenkin kirjoittaa kysymyksiä, ja kun noihin vastasin, niin kommentoit muutamaa kohtaa ja valitit että en vastannut kromosomihaasteeseen ja kyselit infon mittaamisesta jne, mutta et edelleenkään "jaksanut" vastata niihin alkuperäisiin. Eli olet itse syyllistynyt kysymyskonekivääriin (tai "Gish galloppiin" josta Seppo Pietikäinenkin näyttää minua perättömästi syyttelevän).\nJoten yritäpäs nyt vastailla niihin keskenjääneisiin asioihin ennen kuin menet uusiin. Vai myönnätkö jo hävinneesi tämän kaksintaistelun? (Seuraavaksi vastustajakseni ajattelin tuota Seppoa...)\nklo 20:07 | 5.12.2007\nJotenkin epäilen, että silti pakoilisit tuota kromosomihaastetta.\nJa luuletko, että jos muka olisin syyllistynyt gish galloppiin se kumoaisi automaattisesti sinun syyllisyytesi siihen? lisäksi 6 kysymystä ja 30 kysymystä, näetkö eron?\nYritätkö tahallasi tai ihan vaan vahingossa viedä keskustelua koko ajan pois aiheesta? Minä sentään yritin viedä keskustelua asian ytimeen kysymykselläni, "miten geneettistä infoa voidaan mitata" , mutta väistit sen ja valitat keskustelu tavoistani.\nOlet osittain oikeassa että lupasin vastata loppuihin myöhemmin, laitan vastauksia tulemaan viimeistään huomen illalla\nklo 12:01 | 6.12.2007\nOnhan siellä ollut kirjoitusvirheitä yms pikkuvirheitä, jotka on osoitettu ja jotka olen sitten korjannut. Ja vanhentunut tieto korvattu uudella, evotiedekin väitti vielä vuonna 1999 jolloin rupesin tuota sivustoa tekemään, että ihmisellä noin 100 000 geeniä, vasta tällä vuosituhannella havaittiin että niitä onkin vähemmän.\nTottakai, tuosta on tulossa yhdistyksen sivustolle suomeksikin, mutta sitä odotellessa voit lueskella englantia, esim\n(ymmärrätkö tuolla sivulla olevan matematiikan?)\nThat depends on what your definition of ‘information’ is\nVoisitko sinä selvittää, miksi sitä pitäisi mitata? Miksei se, että määrän muutos voidaan päätellä, riitä? Esitin jo toisessa ketjussa esimerkin, mutta laitan nyt tähänkin: X ja Y ovat positiivisia kokonaislukuja (toimii toki pos reaaliluvuillakin) ja muodostetaan yhtälö\nX-Y=Z (jossa Z tietysti myös kokonaisluku, jos X ja Y kokonaislukuja)\nja sitten epäyhtälö\nja kysytään, onko epäyhtälö tosi vai epätosi? Meillä kreationisteilla ei ole mitään vaikeuksia vastata tuohon, vaikka X:n ja Y:n arvoja ei ole mitattu/määritelty.\nNo esitäpäs vihdoinkin sen evoluutoteorian edellyttämän suunnan mukaisia todisteita. Eli vastaa kysymykseen "Can you give an example of a genetic mutation or evolutionary process that can be seen to increase the information in the genome?" (Älä huolestu jos kysymys tuntuu liian vaikealta, se oli liian vaikea jopa evotiedemies Richard Dawkinsille\nhttp://www.evolutionnews.org/2007/09/a_ ... wkins.html\nToisaalta, sinähän elvistelit, että kysymyksiini löytyy vastauksia todella helposti...)\nMitä ihmettä tarkoitat geenin määrän lisääntymisellä? Genomissa joko on tietty geeni tai sitten ei ole. Ja tarkoititko varmasti geeniä etkä alleelia?\nEli evoluutiota ei siis ole vielä tapahtunut siinä vaiheessa kun vain se yksi yksilö on mutatoitunut?\nNiin, yritä nyt esittää niitä kehityksen todisteita.\nEi se kuvaus sinänsä ollut puppua, mutta onhan minunkin sivullani\nkuvaus siitä, ja mielestäni se historiaosuus kattavampi. Puhumattakaan E-ka:n perusteellisesta tekstistä. Suosittelen siis edelleenkin sekä sivustoni että E-ka:n lukemista.\nNiin mitä haastetta? Sinähän kirjoitit "...ja lopuksi vielä itsellesi mietiskeltävää." ja heitit perään linkin. Eli pitäisikö minun nyt mietiskelemisen asemesta vastata johonkin kysymykseen jota et ole esittänyt? Sorry, en minä sentään ajatuksiasi osaa lukea... Ja toiseksi, minä esitin jo monta päivää sitten sinulle sivun\njohon et ole vastannut. Siellä on nyt tekstiäkin sen kuvan lisäksi.\nMistä sinä oikein keksit tuollaisia juttuja? Archaebaramineja oli todennäköissti enemmän kuin mitä nykyään on todellisia lajeja, joten yrität piestä olkiukkoa sen sijaan että kommentoisit/kysyisit asiaa jota me kreationistit oikeasti esitämme. Sivulla\nhttp://canadianbiodiversity.mcgill.ca/e ... /index.htm\non sen evopropangandan lisäksi faktaakin, nisäkäslajeja vain 4500, ja sivulla\nväitetään lintulajeja olevan 9000, mutta todellisuudessa niitä on vähemmän.\ntodetaan sammakkoeläimiä olevan 4600 ja matelijoita 6000. Eli puhutaan vain muutamista tuhansista, ne miljoonat tulee siitä kun hyönteisiä on (tai kuvitellaan olevan) ainakin 300 000, ja kasvilajeja ainakin 230 000, jne. Useat kasvit kuitenkin risteytyvät keskenään, jne.\n2. tekin vaaditte evolutionisteiltä tarkkoja välimuotoja miksi sama ei koskisi teitä? joo ja evoluutionkin välimuodot ovat ympäri maapalloa... no ei kunhan pilailin Smile onko esittää esimerkkiä kuten paha dino rappeutuneena krokoksi?\nKrokotiilit eivät ole rappeutuneet dinosauruksista.\nOletko jotenkin hermostunut? Ei siitä kannata hermostua, että häviää kaksintaistelun.\nEn luule. 6 kysymystä uudesta aiheesta vaikka entiset käsittelemättä ja 30 aiheeseen liittyvää vastausta kysymysten muodossa, näetkö eron?\nJa eikös siellä peruskoulussa, jota 14 vuotiaat yleensä käyvät, ole ns "kyselevä opetus" se eniten käytetty opetusmenetelmä? Eli yritin vain käyttää sinulle tuttua opetusmenetelmää...\nMutku se mittaaminen ei ole mikään ydin vaan se määrän muutos. Asioita voidaan mitata usealla eri tavalla ja usealla eri tarkkuudella, ei kaikkeen (tai oikeastaan mihinkään) tarvitse olla jotain yhtä ainoaa oikeaa tapaa, jota teikäläiset tuntuvat täälläkin ajavan takaa, tuota mittaamistahan on täälläkin kyselty jo useassa ketjussa. Ja sitä ennen sfnetissä jne. Esim autojen tehoja voidaan mitata usealla eri menetelmällä (SAE brutto, SAE netto, JIS, DIN), rantaviivaa ei edes teoriassa voi mitata tarkasti koska se on fraktaali mutta kummasti ne kiinteistokaupat yms onnistuvat. Ja joissakin tapauksissa ei tarvitse varsinaisesti mitata mitään, kuten jo tuolla sillä X-Y=Z esimerkilläni osoitin. Esim jos pihassasi on hiekkakasa, ja otat siitä lapiollisen hiekkaa, niin siihen kasaan jää tietysti vähemmän hiekanjyviä kuin mitä oli alkuperäisessä kasassa, ei sinun tarvitse laskea joka ikistä hiekanjyvää erikseen tietääksesi onko hiekan määrä vähentynyt.\nklo 20:54 | 6.12.2007\n11. on, kuten fossiilistossa on havaittu jotkin lajit ovat kehittyneet isommiksi kuten apina ihmiseksi ja onhan ihminen isontunut huomattavasti 1500 luvulta, sitten on vielä muita havaintoa luonnossa.\n13. mistä tiedät että bakteerit menettävät hyödyllisissä mutaatioissa ( esim. vastustuskyky antibiooteille) geneettistä informaatiota? Huonosti, se kromosomi haaste josta valitit että, "miten 14v pystyy suomentamaan ton yms" no siinä meni paljon aikaa (ja netin ilmainen sanakirja on keksitty).\n14. voisitko vähän selventää?\n15. löydät "pienellä oma aloitteellisuudella" selityksen miksi fossiilit ovat merkittävä todiste evoluutiosta, lisään vielä että " miksi minun täytyisi vastata asioihin jotka on jo monta kertaa aiemmin esitetty" evojen sivuilla? Evoluutio vaatii kärsivällisyyttä, bakteereissa mutaatioita tapahtuu (aivan kuten totesit) nopeammin, mutta kuten jo myönsin suurin osa mutaatioista on rappeuttavia niin saattaa kestää vähän aikaa enemmän ennen kuin kehittävä mutaatio havaitaan.\n16. huomasin, rappeutuminen ja kehittyminen on muuttumisen eri ala-lajeja. Muuten jotkut kreatonistit eivät suostu myöntämään että he ovat polveutuneet apinasta koska se on jotenkin vasten mielistä, eikö ole vastenmielisempää jos myöntää että rappeutuu koko ajan?\n17. ei, siksi kreatonismi ei olekaan tiedettä. Syy miksi "kopioimassani" tekstissä luki noin oli että se oli kopioitu wikipediasta, kirjoittaja pyrki varmaan sanomaan "todisteet viittaavat..". En ole varma onko vastaus ei riippuu siitä miksi niin oletetaan.\n18. en minä väitä kopioimani teksti väittää oletin että se pitää paikkansa, en ole mikään kiihko evolutionisti joten en jaksa painaa muistiini jokaista fossiilia ja niiden välisiä sukulais siteitä.\n22. en tiedä, olen vasta 14 joten en ole ehtinyt tutustua englanninkieliseen tiede sanastoon\n23. pidätkö tuota todisteena, jos kaivaisimme kaikki kreatonistien väitteet esille jotka on osoitettu vääriksi, niin olisitte TODELLA kusessa.\n"ja jumala levitti telttakankaan"\n24. pitääköhän paikkansa? jos pitää en tiedä, ja ei ole eka kerta kun koulussa julistetaan väärä tietoa tekin olette sitä harrastaneet.\n25. edellisiltä sukupolvilta\n26. tarpeettomana tai pois jonkun toisen mutaation tieltä.\n27. vaikea sanoa jos se rappeutuminen kehitti geneettistä materiaalia, enemmän kuin lähti pois.\n29. edellisiltä sukupolvilta(apinoilta)\n30. jos annat jollekin esim. rahaa( 10 kiloa, 20000 euroa) ja saat kiveä 20000 kiloa, niin eikös se ole saamista eikä menettämistä voit pohtia sitä yksiksesi vertailemalla apinaa ja ihmistä.\nPidän niitä ainakin luotettavimpina kuin sinun sivuasi.


TIDAL - Häviöttömän/"häviöttömän" musiikin streamauspalvelu | MuroBBS\nTIDAL - Häviöttömän/"häviöttömän" musiikin streamauspalvelu\nViestiketju alueella 'TV-sarjat, elokuvat ja musiikki' , aloittaja escalibur, 22.01.2015.\nTälläinenkin palvelu aloitti juuri Suomessakin. Ihan hieno konsepti, mutta henkilökohtaisesti en ole varma onko se kuitenkaan 20€/kk hintansa arvoinen (vrt. Spotifyyn). Pikaisella vilkaisulla valikoimasta puuttuvat miltei kaikki ne artistit joita kaipasin Spotifyssä, joten sen osalta tilanne on 1:1.\nWindows client on Adobe Shockwave-hirvitys. Suurena hineouksena on, että tässä voi jopa vaihtaa äänilähteen. Asetusten monipuolisuus on käytännössä sama kuin Adoben Flashilla.\nMielenkiintoista tietää mistä hankivat häviöttömän aineiston, jota ei tietyissä tapauksissa ole julkaistui kuin yksinoikeudella esim. pelkästään iTunes:ssa.\nTuolla oli joku aika sitten palvelu, jossa pystyi testaamaan häviöllisen ja häviöttömän musiikin eroja. Olivat sitten muokanneet häviöllisiä tiedostoja siten, että ne oli huomattavasti todellista helpompia huomata. Linkki: http://www.head-fi.org/t/743658/tidal-lossless-listening-test-whats-going-on-here/15#post_11077298\nEi jatkoon ihan tästä syystä.\nVahvasti vaikuttaisi siltä että osa levyistä on oikeasti .flac:ejä osa taas upsamplattuja .aac/.mp3:sia. Tuo aiempi maininta biisesitä, joita ei ole julkaistu missään muualla kuin iTunesissä vahvistaisi sen että häviötön laatu voi olla lähinnä bullshittiä.\nTidal on ehkä kalliimpi versio Groovesharkista? :P\nps. Joo ei tule tilausta täältäkään suunnalta.\nTidal on laajemmille markkinoille lanseerattu ruotsalainen Wimp. Itse käytin Wimpiä kuukausia viime vuonna kun lähti hifitilaus ilmaseksi. Väittäisin että ihan luotettava palvelu materiaalin laadun suhteen ja tuskin mitään upsamplauksia on kyseessä, koska wimp nimen alla palvelussa oli runsaasti albumeita alemmalla laadulla. Mielestäni kaikinpuolin parempi kuin Spotify, myös listojen kuratoinnin suhteen.\nTestiin lähti ja äänenlaatu on hyvä, samoin iOS app ja koneella selainliittymä toimii. Kaikki artistit/levyt löytyy mitä halusi ja muutamia mitä ei edes Spotifylta löytyny lainkaan.\nToistaiseksi kyllä vaihtu Spotify tähän, katotaan tilannetta uudelleen mikäli Spotify rupeaa tarjoamaan lossless laatua tulevaisuudessa. Tuossa on kuitenkin ihan kuultava ero.\n20€/kk äänenlaadulla itseään kehuvasta palvelusta, joka kuitenkin kusettaa heti kättelyssä "puolueettomissa" vertailutesteissään saadakseen laatuun edes jotain hienoista korvinkuultavaa eroa. Ei todellakaan jatkoon.\nJos tuntuu siltä, että kuulee saman tien eron fiksusti pakatun ja pakkaamattoman musiikin välillä, niin kannattaa varmuuden vuoksi tehdä tämä testi ennen kuin sijoittaa enempää rahaa vahvistimen tärinänvaimentimiin ja paremmin virtaaviin kullattuihin kaiutinjohtoihin jne.\nHäviöttömästi pakatulle tilausvideopalvelulle voisi olla kysyntää. Kuvanlaatu on järkyttävän hyvä jo sd-resoluutiolla kun muuteman kerran olen päässyt katsomaan pakkaamatonta sdi-videota. Fullhd-resoluutiolla kuva on pakkaamattomana täydellinen jos unohdetaan liiketoiston puutteet sekä dynamiikan ja väriavaruuden rajallisuus.\nTosin siinä saattaa muutama vuosi vierähtää em. palvelua odotellessa kun leffan kokokin pakkaamattomana on suuruusluokassa teratavu.\nIhan kiva palvelu äänenlaadultaan, mitä nyt muutaman viikon olen tätä käyttänyt. Käytettävyydessä sitten onkin Windows PC:llä vielä aika paljon puutteita. Standalone appi on aika hirveä (videoiden katselu ei esim. onnistu ollenkaan) ja nettisivujen versio on tästä hieman parempi, mutta jotenkin vain haluaisi kunnollisen softan eikä ajaa selaimessa. Valmiit soittolistat tuntuisi myös olevan aika mielenkiintosia ja joistakin albumeista tehdyt pienet esittelyt ja tarinat on hyvää luettavaa.\nMusiikinharrastajalle, jolla on kunnon vehkeet tämä on varmasti loistava palvelu. Henkilökohtaisesti taidan kuitenkin vielä hetken odotella, että ohjelmat päivittyy ja julkaisun pienet yskähdykset, kuten streamaamisen tökkiminen saadaan hiottua pois. Siihen asti Spotify taitaa saada vielä rahani.\nViimeksi muokannut ylläpidon jäsen: 24.01.2015\nEi noi nyt ihan mahdottomia vaadi.Jotain 2-3Gb yhteyden jos oikein katsoin.Nykyiset yksittäiset sdd levytkään pysy mukana jos pitää levylle kirjoittaa vaan tarvitaan raid systeemejä...\nAivan upeaa. Ehdin jo alkaa säätää VPN:n kanssa, kun en tiennyt palvelun saapuneen jo Suomeen.\nToisto tuntuu alkavan vähän hitaasti 10/10 -laajakaistalla ja uBlock täytyy poistaa käytöstä. Ei haittaa, ellei vastaan tule joitain sosiaalisen median linkkejä. Disconnect ja HTTPS Everywhere toimivat ongelmitta.\nJostain syystä Rage Against The Machinen samanniminen albumi ei ole kuunneltavissa, vain Rage Against The Machine - XX (20th Anniversary Special Edition) -remaster löytyy. Alkuperäinen tulisi säilyttää aina!\nTidal valittaa, että "HiFi playback is only available in Google Chrome". Selaimena on juuri Google Chrome.\nKivahan tuota olisi kokeilla mutta ei hyväksy luottokorttia.\nAlun yskähtelyjen jälkeen tästä on kehkeytynyt oikein hyvä Spotifyin korvaaja. Muutamia levyjähän täältä tuntuu vielä puuttuvan, mutta support osiosta voi näemmä laitella toiveita eteenpäin, mikä on ihan hyvä asia.\nNiille jotka eivät lossless playbackia välttämättä tarvitse, on palvelusta nyt saatavilla myös 9,99€/kk maksava normaalin äänenlaadun omaava versio spotifyin tapaan. Tämähän nyt toki vähän syö pointtia kyseisestä palvelusta, mutta kilpailuhan on aina hyvä asia näillä suoratoistomarkkinoillakin. Kokeilujakso on nyt myös kaikille uusille käyttäjille 30 päivää.\nNightwishin uusi levykin oli näemmä löytänyt tiensä tänne, vaikka Spotifyista ei sitä ainakaan Free-tilillä vielä löydy.\nViimeksi muokannut ylläpidon jäsen: 02.04.2015\nTulipas pistettyä 30-päivän triali kokeiluun. Kuulostaapas hyvälle tuo Flawless laatu\nMistäköhän tuon tilauksen pystyy sitten tarvittaessa perumaan? Ei ainakaan heti tullut vastaan.\nLevy on listattuna mutta sitä ei voi kuunnella, samoin kuin muidenkin palvelusta löytymättämien levyjen kohdalla (esim. Metallica, George Harrison parina esimerkkinä).\nJoku oli kuunnellu tuota uutta Nightwishiä jenkki-Tidalista joten sieltä se ainakin jo löytyy..\nHienoa että löysit palvelun ja on kyllä hyvällä laadulla musiikit...\nKirjaudut tuonne sivulle: https://my.tidalhifi.com/login menet kohtaan subscription ja siellä näkyy tilauksen tiedot, peruutus tapahtuu valitsemalla "cancel my subsciption".\nJoo näköjään olihan se siellä kun vähän enemmän tutki\nSiis hetkonen, pitikö tästä olla jokin sovellus Windowsille\nOlen itsekin jopa harkinnut näitä maksullisia streamauspalveluita, mutta sovellus mistä voi valita äänilaitteen olisi aika must-to-have.\nTällähetkellä maksan vain digitallyimportedin nettiradiosta josta saa streamin VLChen ja sieltä valittua laitteen.\nTestasin tätä ja Spotify Premiumia. Spotifyta kuuntelen Fidelify clientin kautta. Kuuntelin Steve Vain Stillness in Motion: Vai Live in L.A. -levyltä kappaletta "Sisters". Käytössä Sennheiser HD800 -kuulokkeet ja saman valmistajan kuulokevahvistin.\nKyllähän tuossa on selvästi havaittavissa eroa resoluutiossa eli itselleni TIDAL on hankkimisen arvoinen näille kuuntelulaitteille. Ymmärrän kuitekin täysin niitä, jotka eivät huomaa äänen laadussa mitään eroa, eikä silloin tähän kannata rahojaan sijoittaa. PC kajareilla eroa ei kyllä voikaan huomata.\nTässä vaiheessa kehuista huolimatta jää TIDALin käyttö tuohon ilmaiseen koejaksoon, sillä palvelusta puuttuu liian paljon musiikkia. Varmasti jossain vaiheessa tästä tulee kuitenkin pakollinen meikäläiselle.\nHarmi, että Tidalia ei voi käyttää musiikkisoittimen, esimerkiksi Clementinen kautta.\nItselleni tuli sähköpostiin black friday tarjous, jossa tarjotaan Tidalia 4 kk yhden kk:n hinnalla. Ajattelin purkaa 3 vuoden avioliiton Spotifyn kanssa ja testata Tidalia nyt tuon tarjousajan. Tarjous tulee ymmärtääkseni vain aikaisemmin Tidalia käyttäneille. Itse olen joskus tuon 30 pv ilmaisjakson käyttänyt, kuten tuosta yllä olevasta viestistä näkyykin.\nJep hyvältä kuulostaa,kyllä pellit helähtää ihan erillailla kun spotifyssa.\nKuten Mulder asian aikoinaan ilmaisi: "I want to believe!"\nTidal soi paremmin kuin cd.\nVarmaan ne samat ykköset ja nollat ovat korkeamman kuukausimaksun vastineeksi puhtaampia ja soivat siksi paremmin.