Silva in India: tammikuuta 2009\nSilva in India\nperjantai 30. tammikuuta 2009\n"Päiväkahvit" ja "pubikulttuuri"\nSeuraan ällistellen ja tuohtuneenakin Intian mediassa vellovaa keskustelua "pubikulttuurista". Kuohunnan aihetti Mangaloren kaupungin episodi, jossa äärihindut (miehet) iskivät paikalliseen pubiin ja yrittivät raastaa sieltä ulos säädyttömästi pukeutuneet intialaisnaiset jotka hindujen mukaan "tanssivat ja käyttivät huumeita". Iskun tekijät joutuvat oikeuden eteen mutta tapahtuma on synnyttänyt laajan arvokeskustelun.\nTermi "pubikulttuuri" on keskeinen ja sille haetaan tulkintaa. Erään artikkelin mukaan sanan taakse kätkeytyy merkitys, joka tarkoittaa sitä että naiset käyvät anniskelupaikoissa juomassa, tanssimassa ja seurustelemassa tuntemattomien miesten kanssa. Väistämättä tulee mieleen ikiaikainen suomalainen piiloilmaisu "päiväkahvit" joka aikanaan vakiintui sanomalehtien treffipalstoille eufemismina seksiseuran haulle. - Tuntuu käsittämättömältä, että 2000-luvulla Intian kaltaisessa monikulttuurisessa ja monessa mielessä tilaa antavassa yhteiskunnassa naisen julkinen vapautuminen on yhä näin vaikea asia. Intian naisasianaiset ja tasa-arvoasian ministeri tietenkin ilmaiset pöyristyksensä mutta vain yhden osavaltion pääministeri on toistaiseksi rohjennut tuomita Mangaloren pubi-välikohtauksen. Perinteet istuvat lujassa - Intia on yhä miesten temmellyskenttä ja miehen sana on laki. Pubista naisia ulos raahanneet "extremehindut" totesivat tyynesti tehneensä vain sen, mitä kuka tahansa veli olisi tehnyt oman sisarensa kohdalla! - Länsimaisia naisia ei vähäisen kokemukseni mukaan pidetä pubeissa tai klubeissa kummajaisena - mehän nyt joka tapauksessa edustamme länsimaista dekadenssia! Rappeutuneisuutta, jossa kuitenkin on monen intialaisen miehen mielestä jotain hyvin houkuttelevaakin...\nPitää kuitenkin muistaa, että Intialla on tässäkin suhteessa monet kasvot. Suurissa kaupungeissa (Delhi, Mumbai, Chennai, Hyderabad, Kolkata) on paljon kosmopoliittisempi meno kuin pienemmissä kaupungeissa - syvästä maaseudusta puhumattakaan. Chennai on suurista kaupungeista ehkä kaikkein konservatiivisin kun taas Mumbai on hyvin länsimainen. Chennaista ei tarvitse mennä kuin tunnin matka maalle niin ollaan kylissä joissa eletään vielä täysin eri todellisuudessa: maaseudun lukutaidottomat köyhät elävät täysin heimorituaaleissaan, joihin kuuluu mitä pöyristyttävimpiä menoja. Uhreina juuri naiset - tai tytöt joita isät naittavat 12-13 vuotiaina, tytöt, joita valellaan kerosiinilla ja poltetaan hengiltä jos he edes juttelevat pojan kanssa.\nLuen tuoretta intialaista romaania, josta käy hyvin ilmi, että yhä vielä nuoret koulutetut naiset elävät hyvin tiukoissa raameissa. Vaikka oma perhe olisikin joustava ja sallisi tytön käyttää länsimaisia vaatteita, farkkuja ja tiukkoja toppeja, avioliitto voi muuttaa kaiken. Naimisiin mentyään tyttö on miehensä perheen "omaisuutta" ja anoppi voi painostaa perinteisiin vedoten miniää pukeutumaan sariin arkisinkin. Intiassa vanhempia totellaan yhä hyvin tiukasti ja heidän uskotaan maailmaa - tai elämää - enemmän nähneinä kuitenkin tietävän paremmin mikä nuorille on parasta. Media ja vauhdilla vyöryvä länsimaisuus aiheuttaa kovan ristipaineen ja voi veikata, että intialainen arvomaailma kokee melkoisia järistyksiä. - Kunpa vain naiset eivät aina olisi uhreja....\nTänä iltana uhmaan hindulaisten sielunrauhaa ja suunnistan toisen suomalaisen daamin kanssa pubiin....\nLähettänyt Silva in India klo 19.22 Ei kommentteja:\nkeskiviikko 28. tammikuuta 2009\nKenen luvalla se nainen vie mun lehdet....\nja mistä hemmetistä kaivan sähkömiehen? Tekstasin vuokraemännälle että boileri on pimeänä ja olen tässä jo monta viikkoa ollut ilman lämmintä vettä. Hän tekstasi ,että soita sähkömiehelle. Mistä tana-keleestä minä hankin jonkun tamilisähkömiehen numeron?\nTänään taisin nousta väärällä jalalla. Laahustin alakertaan ja kahvinkeitosta tuli niin hiki että olisi pitänyt mennä takaisin suihkuun. Aloin etsiskellä viikonlopun lehtiä sekä Bangkokista tuomaani lehteä jossa oli mielenkiintoinen artikkeli Intian ja Thaimaan suhteista. Piianpiru oli hävittänyt lehteni ja siitä lähti aamun toinen herne nenään. Painelin ovesta ulos kärtttyisenä kun ampiainen ja pauhasin kuskille että piianpiru on hukannut lehdet ja käskin soittaa sille - vanhoja työkavereita kun ovat jo aiemman suomalaisen isännän ajoilta. - Töissä ketutus jatkui: netti tökki eikä kaipaamiani asiakirjoja löytynyt dokumentinhallinnasta. Yritin soittaa Suomeen lankapuhelimesta joka toisti vakiovirttään " all the lines in this connection are busy". Kännyllä pääsin läpi mutta vaihde hoki typeriä mantrojaan kuinka NN ei nyt vastaa. Eipä niin, minähän huvikseni täällä roikun linjoilla intialaisesta kännykästä. Kaiken maailman intialaiset soittivat ja vinkuivat edes parin minuutin paltsua just tänään. Olin tiukkana enkä joustanut: tekemistä on muutenkin kun lauantaina on toimiston muutto ja ensi viikon lopulla saamme kylään itsensä Tarja Halosen ja tohtori Arajärven.\n- Illansuussa painelin yhä kärttyisenä kuntosalille jossa hindipoppi pauhasi täysillä ja naisten pukuhuoneessa lasolikoipallot löyhkäsivät. Pudotin tietenkin treenivaatteeni mustien hiuksien peittämälle lattialle ja v-sanat sinkoilivat! Matkalla olin yrittänyt varata puhelimitse pöytää perjantai-illan Finn-Fridaylle mutta ääliö myyntihemmo jankutti puhelimessa että yli 10 hengen seurueelle pitää tilata yksi sama ruoka. Pöytä jäi tilaamatta. Olin aikeissa lähteä hakemaan tilaamaani sohvapöytää mutta sekin paikka oli juuri menossa kiinni. Päätin edes palauttaa viallisen silkkisen päiväpeitteen mutta sekin liike oli juuri mennyt kiinni. Sentään onnistuin Vodafonen toimistossa sumplimaan toimiston osoitteenmuutoksen: ystävällinen poika suostui noteeraamaan hienon logopaperille printtaamani ja leimalla komistamani kirjeen vaikka Intiassa osoitteenmuutos pitää tehdä jälkikäteen. Syy on se, että 72 h sisällä muuttoilmoituksesta operaattori lähettää jonkun hemmon tekemään "domicile verificationin" eli joku tonttu tulee katsomaan että olemme siellä missä on ilmoitettu. En onnistunut saamaan haraviini mitä ketun väliä sillä on onko siellä ketään jos laskut maksetaan....\nKurjuuuttani kumuloi vielä viime viikolla ostettu lukulamppu johon ei tule valoa. Intialaiset hehkulamput tosin ovat typeriä: niissä on ihmeelliset ulokkeet joiden vuoksi lamppua ei koskaan saa ihan jengoilleen. Vihdoin löydetty päiväpeitto oli tosiaan susi: vuoriosa pienempi kuin päällyskangas ja lopputulos mystisen kupruileva.\nKotiintulo loivensi päivän v*****tusta: piika oli jostain palauttanut lehdet (ehkä hän oli aikonut myydä ne jätepaperiksi, tosin muutamasta lehdestä ei montaa rupiaa saa...) ja tehnyt lisäksi herkullisen illallisen valmiiksi. Autonkuljettaja lupasi hommata lauantaiksi sähkömiehen joten lämmintä vettäkin varmaan tulee ennen pitkää.\nKohta painun pehkuihin: naapurin koira on ollut yllättävän hiljaa tämän illan - ehkä saan vaivatta unen päästä kiinni. Toivon että uni tuo lempeyttä ja pitkämielisyyttä muassaan: tämä kaikki on osa minun intialaisen elämäni käsikirjoitusta. Ehkä minun läksyni täällä on oppia kärsivällisyyttä ja oppia sietämään erilaisuutta.\nLähettänyt Silva in India klo 8.32 Ei kommentteja:\nNaisen elämää 2009\nMinä itsellinen nainen. Pitänyt elämänvaiheissa oman pääni. Joskus liiankin jääräpäisesti. Välillä antanut elämän viedä. Ottanut riskejä ja lentänyt kontalleni iskun tultua kohdalle. Aina silti noussut. Hapuillen mutta noussut kuitenkin. - Me "valkoiset" naiset pidämme helposti itseämme etuoikeutettuina: meillä on oma luottokortti, voimme mennä baariin tyttöjen kanssa, valita puolisomme, värjäyttää hiuksemme kirkuvanpunaisiksi, kuljeskella uikkareissa julkisesti. Me myös siivoamme kotimme, tapetoimme seinämme, huollamme vaatteemme, pesemme ja huollatamme automme, vaihdamme lamppumme ja viritämme teeveeseen kanavat.\nElämä Intiassa auttaa jäsentämään elämää ja naisenelämää eri tavoin kuin elämä Suomessa. Intialainen nainen, työuraakin tekevä, on monella lailla erilainen kuin me länsimaiset siskot. Hän ei siivoa kotiaan, laita läheskään aina aterioitaan, ei huolla itse vaatteitaan eikä hoida kodin pikkuremontteja. Hänellä on apulainen, kokki, autonkuljettajakin kenties. Hänen ei tarvitse tehdä kahta työpäivää. Hän ei myöskään käy tyttöjen kanssa baarissa koska hänellä on suuri perhe jonka ympärillä hänen elämänsä pyörii. Hän ei yleensä harrasta koska hänen perheensä tarvitsee hänen läsnäoloaan. - Mutta intialainenkin keskiluokkainen nainen elää suurta murrosta: media ja elokuvat tuovat viestejä länsimaisista naisista jotka eivät enää sitoudu suureen, laajennettuun perheeseen. Intian nainen elää valtavassa muutoksessa, joka tosin ei vielä kosketa välittömästi kuin pientä osaa tämän maan sadoista miljoonista naisista. - Silti ällistyin, kun aamun lehti kertoi kuinka naapurivaltiossa Karnatakassa äärihindut olivat tehneet lauantaina iskun mangalorelaiseen pubiin yrittäen poistaa sieltä naiset, jotka järjestön mukaan rapauttavat Intian moraalia ja vetävät intialaisen naisen kunnian lokaan menemällä baariin ja nauttimalla alkoholia. Pubissa oli syntynyt käsirysy, kun baarissa olleet miehet olivat puuttuneet tilanteeseen ja estäneet äärijärjestön moraalinvartijoita raahaamasta naisia ulos.\nÄärijärjestön jäsenet joutuvat vastaamaan lain eteen tekosestaan, mutta ryhmän nokkamies ilmoitti ettei kadu tekoa, koska jonkun on puolustettava Intian perusarvoja. Intian tasa-arvoasioista vastaava ministeri (nainen) puolestaan ilmaisi pöyristyksensä moisesta Intian "talebanisoimisyrityksestä"!\nIntian köyhät ja kouluttamattomat naiset elävät toisessa maailmassa. Intian naisista vain noin puolet osaa lukea. He eivät eivät osaa eivätkä pysty nostamaan itseään monikasvoisesta kurjuudesta. - Päivittäin voi lukea lehdestä, kuinka miestensä pieksemät ja kaltoinkohtelemat naiset hirttävät itsensä epätoivossaan salwar kameez -housupuvun pitkään huiviin, dupattaan. Osa heistä valelee itsensä kerosiinilla ja tuikkaa tuleen. Osan heistä valelee kerosiinilla alkoholisoitunut puoliso joka epäilee vaimoaan uskottomuudesta. Osa hestä saa yhä vuonna 2009 syövyttävää happoa kasvoilleen jos miehen suvun mielestä naisesta on maksettu liian vaatimattomat myötäjäiset tai jos vaimo alkaa ilmaista liikaa omaa tahtoaan. Hapolla syövytetty nainen on "pilaantunut kauppatavara" - "damaged goods" - jonka voi palauttaa vanhempien kotiin armeliaisuuden varaan. - Kurjuudella ja kärsimyksellä on Intiassakin liian usein naisen ja lapsen kasvot. Lehtien tarinat ja kadunvarsilla nähdyt naiset jotka iltahämärässä käpertyvät nukkumaan jalkakäytävälle tai sepelikasaan ovat saaneet minut pohtimaan kuinka voisin auttaa. Minun apuni olisi pisara kurjuuden meressä mutta jollekin se voisi olla merkityksellinen. Yritän luvata itselleni, että otan selvää ihan oikeasti kuinka voisin omasta yltäkylläisyydestäni antaa niille, joilla ei ole mitään. Ehkäpä löydän hylättyjen tyttöjen orpokodin tai varattomia tyttöjä kouluttavan kansalaisjärjestön jonka toimintaa voisin tukea ja ehkäpä tehdä vapaaehtoistyötäkin pienimuotoisesti. - On niin helppo piiloutua kiireen taakse, on niin helppo sanoa ettei tiedä miten auttaisi, on niin helppo ajatella ettei pieni auttaminen poista maailman eikä naisten kurjuutta. Mutta yksikin hymy kaukaisen sisaren kasvoilla, yksikin kouluun päässyt pieni tyttö, yksikin elämänsä takaisin saanut hylätty orpo tyttövauva - sen pitäisi koskettaa kaltaistani naista jonka kaapeissa on liian monta käsilaukkua, liian monta kenkäparia, liian monta merkkituotetta. Toivon että Intia auttaa minua löytämään itsestäni ihmisten hoivaajan - että oppisin enemmän kääntämään katseeni itsestäni poispäin.\nLähettänyt Silva in India klo 8.39 Ei kommentteja:\nsunnuntai 25. tammikuuta 2009\nKiinalainen uusi vuosi Thaimaassa\nKapealla kujalla gongi soi ja pauhaa. Pauhina sen kuin yltyy, punahousuisia miehiä kiipeää toistensa hartioille ja ällistyttävän korkea ihmistorni syntyy korviahuumaavan metelin säestämänä. Pitkät lohikäärmeet kiemurtelevat nauhoina kujalla ja nostavat naamioitua päätään. - On hämärä linnunmaidon leppeä iltayö ja seison pienellä kujalla todistamassa kuinka Bangkokin kiinalaiset juhlistavat uutta vuottaan. Ilmeisesti kaikkialla maailmassa uutta tervehditään melulla ja paukkeelle: asuuko meissä rotuun katsomatta joku ylimuistoinen uskomus että pahan voisi karkottaa metelöimällä? Mene ja tiedä: toivon että kiinalaisten lehmänvuonna maailma ei ainakaan menisi enää hullumpaan suuntaan!\nKotoani Chennaista on vajaan kolmen tunnin lento Bangkokiin. Paljosta matkustelusta huolimatta Thaimaa oli minulle uusi kokemus: Thai Airways laskeutui keskiviikkoaamuna varhain Bagkokin kentälle ja taksimatkalla kurkin aamuhämärässä ulos ja tein vertailua Intiaan. Vain kolme tuntia ja tunsin jälleen kerran tulleeni uudelle planeetalle. - Ihastuin Thaimaaseen jo ensimmäisenä päivänä. Kaikkialla on Intian jälkeen niin puhdasta ja modernia ja ihmisillä on tutun länsimaiset vaatteet. Carrefourit, Tescot, Starbucksit ja Macit vilkuttavat tuttuja logojaan. Naisilla on lyhyissä stailatuissa hiuksissaan trendiaurinkolasit päälaelle nostettuina - ei jasmiininkukkaterttuja pitkissä leteissä. Naisilla on kapeat hameet ja korot ja minä keksin ensimmäisenä iltana pukeutua intialaiseen salwar kamez -asuun (tunikaan ja väljiin housuihin) ja tunsin olevani väärässä paikassa! - Kaupungilla on viinibaareja ja pubeja ja ruoan kanssa voi tilata olutta ihan missä vain. Sian- ja naudanlihaa myydään ja tarjoillaan joka ravintolassa ja kadunvarren kojussa.\nVajaa viisi kuukautta Intiassa on jättänyt minuun ällistyttävän paljon jälkiä. Kuljen Bangkokissa kuin liisa ihmemaassa ja ihmettelen kuinka Bangkok ja Helsinki ovat toisiaan paljon lähempänä vaikka Intia kaikkine ihmeineen on fyysisesti Suomea lähempänä. Huomaan ihmetteleväni vapaata alkoholinmyyntiä ja naisten paljastettuja sääriä. Yhtälailla vessojen ja katujen siisteys ihastuttaa: tässä miljoonakaupungissa osataan ja halutaan pitää puhtautta yllä. - Olen monelle kysyjälle vastannut viihtyväni Intiassa ja sopeutumisen olevan hyvässä vauhdissa - tämä viiden päivän Thaimaan -matka osoittaa minulle että sopeutumisen tie on vielä pitkä. Huomenna laskeudun Chennain kentälle: liikenne varmaan on vapaapäivän vuoksi hiljaisempi kuin tavallisena maanantaina, mutta odotan jännityksellä kuinka kriittisin silmin katson rähjäisiä kadunvarsia, roskakasoja tonkivia kapisia vuohia tai lentokentällä norkoilevia avojalkaisia riippuviiksisiä tyhjäntoimittajaheppuja. - Onneksi Chennaissa on jo paljon mukavia ihmisiä ja heidän myötään tapahtumia ja menoja jotka yksi kerrallaan rakentavat minulle omaa Silva in India - identiteettiä. - Johan minä kirjoitin Facebookin statukseenkin, että huomenna olen menossa kotiin Intiaan.... Mutta Thaimaaseen palaan varmasti: tämän päivän golfkierros kaikkine ryssimisineen muistutti golfaamisen hienoudesta ja thairuoka jätti kutkuttavia makuja muistuttamaan hienoudestaan.\nLähettänyt Silva in India klo 7.27 Ei kommentteja:\nlauantai 17. tammikuuta 2009\nRuoan kirjosta & syömisestä\nSain Hartolasta mukavan pyynnön kertoa kokemuksiani intialaisen ruokapöydän iloista ja koko kirjosta. Itse olen aina pitänyt yhtenä matkailun suurimpana "suolana" mahdollisuutta kokeilla, makustella ja nautia erilaisista keittiöistä. Intia tarjoaa uskomattoman makumatkan vaikka jokaiselle aterialle - onhan maassa varmaan parikymmentä erilaista keittiötä joita lisäksi värittävät vaikutteet Lähi-idän maista ja kaakkois-Aasiasta. Löytöretkeilijät ja kauppamiehet ovat tuoneet Intiaan monia mausteita: kaikki nykyisin yleisesti käytetyt mausteet eivät suinkaan ole kotoperäisiä vaan niitä on tullut portugalilaisten ja arabien laivoissa Intian maaperälle - chilinkin väitetään tulleen muualta.\nIntialaista keittiötä leimaa vahvasti hindulaisuuteen perinteisesti kuulunut vegetarianismi. Lukemani mukaan vajaa puolet intialaisista on kasvissyöjiä ja puhtaimmillaan kasvissyönti tarkoittaa myös, ettei kananmuniakaan kuulu ruokavalioon. Konditorioissa on myytävänä siis "eggless cakes"! Suomessa joskus esiintyvä "joustovegeily" eli vaikkapa kalan ja äyriäisten sisällyttäminen ei ole Intiassa vaihtoehto. Suomessa kasvissyönti tuntuu olevan välillä sama kuin "ei-lihan-syönti": Intiassa lentokoneessa ateriaa tuotaessa kysytään "would you like veg or non-veg?". Alussa minun piti oikein funtsia vastausta - jos olen lihansyöjä niin olen tietenkin non-veg...\nLiha Intiassa on käytännössä joko kanaa tai lammasta. Intian 140 miljoonaa muslimia ei syö sikaa eikä valtaväestö hindut syö nautaa. Lehmistä saatavat maitotuotteet sen sijaan ovat sallittuja ja Intia onkin maailman suurin maidontuottaja. Juustot eivät kuitenkaan ole intialainen tuote, mikä suomalaisesta tuntuu oudolta: täältä saa kotoperäisenä melkeinpä vain kotijuustotyyppistä paneer'ia, jota käytetäänkin taidolla erilaisissa kasvisruoissa. Kovat ja tuorejuustot ovat tuontitavaraa ja kalliita. - Kalaa ja äyriäisiä syödään rannikolla, kuten täällä Bengalinlahden rannalla. Olen itsekin käynyt paikallisella kalatorilla ja se oli ELÄMYS!\nKasvissyönnin ohella toinen intialaisen keittiön ominaispiirre on upea mausteiden ja nimenomaan maustesekoitusten käyttö. Nykyään mausteseoksia ja erilaisia tahnoja saa ostaa kaupasta valmiina, mutta jokaisella kunnianarvoisella perheenäidillä on omat salaiset reseptinsä kuinka tehdään omat masala garamit ja muut. Chilin määrä vaihtelee ja minun kaltaiseni "not-too-spicy-please" -kaltaisen on helppo löytää vaihtoehtoja. Käsittääkseni täälläkin pätee sama kuin monessa muussa maassa: mitä lämpimämpää on sitä enemmän käytetään chiliä.\nRiisi on aasialaiseen tapaan yksi aterian peruselementti. Riisi valmistetaan erityisessä riisikattilassa, jotka nykyään ovat usein sähkökäyttöisiä eikä riisiä siis keitetä vedessä. Nykyisin Intiassakin lifestyle- ja terveyslehdissä pelotellaan liiallisesta hiilihydraattien syömisestä, onhan intialaisistakin jo yli 5 prosenttia ylipainoisia. Prosentti kuulostaa pieneltä, mutta kun väestöä on toista miljardia, ylipainoisia on jo paljon ja määrä lisääntyy keskiluokassa kovaa vauhtia varallisuuden lisääntymisen ja erittäin "istuvan" elämäntyylin vuoksi. Arki- ja hyötyliikunnan puute on silmiinpistävä piirre verrattuna suomalaiseen elämiseen.\nLeipä on toinen peruselementti - missäpä se ei olisi! Eri puolilla maata leivällä on eri nimi ja erilaiset litteät leivät ovat levinneet sisäisen muuttoliikkeen myötä ympäri Intiaa. Kaikki tuntevat naanin, jota voi valita joko "plain" (kevyin); voisulalla reippaasti sivellyn "butter naanin", tai juustolla tai vaikkapa pistaasipähkinärouheella maustetun lämpöisen herkun. Täällä etelässä tehdään paljon rotia, joka muistuttaa pohjoissuomalaista litteää rieskaa, halkaisijaltaan 15-20 cm. Apulaiseni teki perjantaina minulle roteja, jonka taikinaan tulee vehnäjauhoja, suolaa ja aavistus ruokaöljyä. Taikinasta hän kaulii pulikalla pyöreän puisen alustan päällä tasaisen pyöreän parin millin vahvuisen "rieskan", jotka hän kypsensi kaasuliekillä laakean teflonisen rotipannun päällä. - Itse pidän erityisen paljon ohuenohuesta "romali rotista" jolla olen oppinut kauhomaan suuhuni erilaisia curreja. - Leipälajeja on monia muitakin: paratha, kulcha (herkullinen täytetty ohut leipä) ja toisessa eteläisessä valtiossa Keralassa tehtävä suussasulava rasvainen herkku parotha. - Intialaiset näkyvät usein valitsevan aterialle joko riisin tai jonkun leipätyypin: pääruoat eli yleisnimeltään curryt kauhotaan suuhun joko kääräisemällä sattumat leipäpalaseen ja "toppaamalla" herkullista kastiketta leipään tai vaihtoehtoisesti sekoittamalla kastike näppärästi käsin kietaistuihin "riisipalloihin".\nIntiassa syödään paljon käsin - tarkemmin sanottuna oikealla kädellä. Vasenta kättä lepuutetaan usein aterian aikana pöydällä lautasen edessä: vasen käsi ei ole hindujen käsityksessä puhdas koska sitä käytetään vessapuuhiin. Tosin tässäkin yleistäminen on väärin: olen nähnyt monesti vasenta kättä käytettävän leivän riipimiseen suikaleiksi! Joskus käsinsyöminen on länsimaalaisen silmiin hiukan roisin näköistä: voi nähdä kuinka intialainen nuolaisee ranteensa puhtaaksi kun kastike valuu pitkin pitkin käsivartta... Haarukka ja lusikkaa käytetään mutta eri tavoin kuin meillä. Veitsiä ei ole mutta kyllä niitä paremmista kuppiloista saa: ruoka tosin on usein aasialaiseen tapaan valmistettu siten ettei veistä tarvita. Lusikalla pistellään riisiä ja haarukkaa käytetään apuna. Länsimäiset tavat leviävät nopeasti ja viidentähden hotelleissa kattaus on ihan länsimaista.\nIntialainen dinner on monella lailla erilainen kuin lännessä. Alkuun tarjoillaan valtaviakin määriä toinen toistaan rasvaisempia snackeja, upporasvassa paistettuja erilaisia "kökkösiä", jopa kevätrullia. Mikäli ollaan hienommilla kekkereillä, tarjolla on myös drinksuja ja viiniä. Tämä alkupala vaihe voi kestää kauan ja sen aikana ei yleensä vielä istuta pöydässä vaan seurustellaan. Varsinaiselle aterialle kutsuminen merkitsee sitä että ilta alkaa lähestyä loppuaan: intialaiset syövät varsin vauhdikkaasti ja sen jälkeen painellaan kotiin. Viinitarjoilu loppuu alkupaloihin kuin seinään ja aterialla tarjotaan yleensä vettä. Vesi voi yllättäen ollakin lämmintä tai vähintään haaleaa - jäähdytettyä pitää yleensä erikseen pyytää.\nIntialaiset pääruoat ovat joko "kuivia" (dry) tai kastikkeellisia ("curries"). Kuivista hyviä esimerkkejä ovat erilaiset tandooriuunissa tai hiiligrillissä valmistetut ruoat. Itse pidän niistä ehkä eniten - nekin ovat upeasti maustettuja ja suussasulavia. Currien kanssa olen varuillani: niistä on vaikea hahmottaa energiapitoisuutta, sillä kastikkeisiin käytetään usein reiluja määriä kirkastettua voita (ghee) ja täällä etelässä usein myös kookoskermaa, joka tosin antaa chilin kanssa vaikkapa jättikatkarapucurryyn lähes jumalaisen maun.\nIntialaiset ovat varsinaisia "sokerirottia": alkupaloissakin voi olla jo makeita herkkuja mukana mutta jälkiruoat ovat varsinaisia vyötärölinjan vihollisia. Erilaisia kakkuja on paljon (double chocolate chip truffle cake with hot fudge and whipped cream -tyyppisiä killereitä) ja omia perinteisiä sokeriliemessä ja voissa haudutettuja herkkuja. Itse pidän eniten "carrot halwasta" joka on voista, porkkanaraasteesta ja maidosta kokoonkeitetty hiukan vielä lämpimänä tarjoiltu"puuro" jonka päälle usein raastetaan pistaasipähkinöitä. - Kotini lähellä on suosittu kasvisravintola Eden jonka ruokalistalla on suklaa-kerma-toffee-jäätelöjälkiruoka, jonka nimi on enteellisesti "The last time you see your waistline". - On siis vielä nautiskelijoiden maailmankolkka johon kevyttuoteanarkistit eivät ole päässeet iskemään täydeltä laidalta!\nIntialainen ruoka on yleisaasialaiseen tapaan yleensä aina kypsennettyä. Salaatit ja tuoreina tarjoiltavat vihannekset ovat viidentähden hotelliravintoloiden kamaa ja moni ulkomaalainen varoo niitäkin vatsataudin pelossa. Itse olen päätynyt siedätyshoidon kannalle ja olen syönyt tyynesti tomaattejakin kraanavesipesun jäljiltä. Neljä kuukautta on mennyt ilman vatsatautia - mutta varmasti se vielä iskee. - Käsihygiena on avainasia: itsekin kuljetan mukana pientä pulloa desinfiointigeeliä mutta jokaisessa intialaisessa ravintolassa on käsienpesuallas ravintolasalin nurkassa. Itse asiassa kodeissakin on ruokailutilassa erillinen allas - minullakin vaikka en ole sitä vielä koskaan käyttänyt. Ajatus käsienpesualtaasta ruokasalissa oli ensiksi outo: tuntui kuin söisi vessassa=)\nPikaruoka eli Macit, Kentucky Fried Chickenit, pizzat (jonka intialaiset ääntävät "piiszaa") ovat rantautuneet ja nuoriso on ottanut ne kohtauspaikoikseen. Uskon että vahva intialainen ruokakulttuuri kuitenkin säilyy: perheet syövät yhä yhdessä ja jokaisessa keskiluokkaisessa huushollissa on yleensä apulainen tai ihan kokki joka yhdessä perheen emännän kanssa valmistaa ateriat, jotka eivät synny ihan kädenkäänteessä. Länsimaissa trendikäs kokkausharrastus ei ole vielä tänne tullut mutta merkkejä on: äskettäin luin lehdestä kuinka on havaittu että naisiin vetoaa, jos mies osaa valmistaa elämänsä valolle aterian. - Ehkäpä kohta näemme ensimmäiset kokkisodat Intiankin teeveessä!\nLähettänyt Silva in India klo 20.52 1 kommentti:\nkeskiviikko 14. tammikuuta 2009\nPongal - tamilien sadonkorjuujuhla\nVälillä tuntuu että Intian kalenteri(t) ovat täynnä erilaisia juhlapyhiä. Niiden ajankohta ja luonnekin vaihtelevat valtioittain. Tänään ja huomenna täällä Tamil Nadussa on sadonkorjuu- ja kiitosjuhla, Pongal. Sitä juhlitaan vähintään kaksi päivää, maalaiset vielä kolmannenkin. - Kotiapunikin yritti selittää että vielä perjantai olisi vapaa mutta totesin, että olemmme sen verran city people, että kaksi riittää! Sitä paitsi astianpesukoneettomassa huushollissa kolme päivää aiheuttaisi jo sellaisen oudon (!) tilanteen että joutuisin itse tarttumaan tiskiharjaan. - Äkkiäpä minusta on tullut varsin hemmoteltu!\nPongal on kiitosjuhla erityisesti riisisadon osalta ja juhlaruoat ovat erilaisia riisiruokia (makea sakarai pongal ja mausteinenk hara pongal). Juhlan henkeen kuuluu, että riisiä valmistetaan sen verran enemmän että siitä riittää myös jollekin vähäosaiselle. Pongal -sana tulee tamilinkielen sanasta joka tarkoittaa "kiehua yli". Juhlan riisipuuron kuuluu antaa kiehua yli uudesta saviastiasta. Urbaanit tamilit kuitenkin jo käyttävät tavallisia kattiloita. Siinäpä pukkaa taas piioille duunia jos miljoonissa kotitalouksissa annetaan ehdoin tahdon kookosmaitoon keitetyn riisipuuron kiehua yli... Ylikiehuminen symboloi tietenkin vaurautta ja runsautta.\nMaalla kolmantena Pongalin päivänä hemmotellaan myös lehmiä, niille laitetaan kukkaseppeleet kaulaan ja annetaan hyvät sapuskat. -Aamulla minua ällistytti lehdestä lukemani erään rouvan kommentti, että kaupungissa he antavat lehmien (cow) puutteessa herkkuja variksille (crow). Siinäpä oivallinen tapa saada mokomat roskiksia ja roskapusseja hakkaavat roskalinnut oikein elämöimään.\nAurinko avittaa sadon kasvussa, joten hindut kiittävät Auringon jumalaa rukoillaan. Juhlan kunniaksi moneen kotiin pyydetään pappi, joka viettää talonväen kanssa "poojaa" eli rukous- ja siunaushetkeä. - Pongalin aikana ihmiset matkustavat kaupungeista maalle, ainakin ne joilla on vielä sukua ja juuria maaseudulla. Tänään Chennain liikenne olikin poikkeuksellisen leppoista sillä iso osa liikkeistä on kiinni ja ihmiset lähteneet reissuun. Ilma on kuin auringonjumalan itsensä lähettämä: aurinko paistaa siniseltä taivaalta ja lämpötila on leppoisat 27 astetta ja Bengalinlahdelta käy virkistävä tuuli. Minun tammikuun 14. päiväni 2009.\nLähettänyt Silva in India klo 1.39 Ei kommentteja:\nmaanantai 12. tammikuuta 2009\nEnglish, Hinglish, Tanglish & MTI\n"India ia the most talkative country in the world, it often seems, and it comes at you in almost 200 languages, 1652 dialects and a million signs and slogans screaming out of every store and taxicab." (Pico Iyer)\nViikonloppuna lehdessä oli huima artikkeli Intian kielellisestä baabelintornista ja lähinnä maassa puhutun englanninkielen kirjosta. Kuten kirjoittaja totesi: "it is definitely not the Queen's English"! Britit jättivät siirtomaanperintönä Intiaan englanninkielen. Noin 50 prosenttia intialaisista puhuu englantia - mutta puhutun (ja kirjoitetunkin) kielen kirjo on päätähuimaava. Itsenäisyyden jälkeen Intian keskushallinto on puskenut hindiä englannin rinnalle kakkoskieleksi. Etelävaltiot, kuten minun "kotivaltioni" Tamil Nadu, ovat vastustaneet sitkeästi hindiä ja pitäneet lujasti kiinni omasta kielestään (Tamil Nadu tamilista, Kerala malayalamista ja Karnataka kannadasta).\nArtikkelissa väitetään Bollywood -elokuvien tasoittaneen tietä hindin leviämiselle ja jopa etelävaltioissa hindi leviää suosittujen leffojen myötä. Lopputulemana on riemukkaita kielten cocktaileja: erityisesti nuoren polven tamilinpuhujat sotkevat estotta puheeseensa hindinsanoja aiemmin mausteina olleiden englanninsanojen lisäksi. Toinen levittämiskanava on mainonta: kuluttajamarkkinoinnissa on alettu estotta käyttää sekakieltä, seikka mikä saa kielenhuoltajat puhaltelemaan kevyttä pintahengitystä! Mutta kielihän elää: haastatellun professorin mukaan Hinglish kuvastaa tämän ajan kuvaa ja tilaa, myös irtautumista paikallisuudesta globaaliin kontekstiin. Itsenäisyyden jälkeen englannintaito symbolisoi menestyneisyyttä ja monet hindiä äidinkielenään puhuneet hylkivät äidinkieltään ja siirtyivät käyttämään englantia. Nyt aika on kypsä ja Hinglish onkin trendikästä!\nWalesin yliopistossa on yritetty laskeskella, kuinka pian nykyiset 350 Hinglishin puhujaa ylittävät lukumäärässä "oikeaa" englantia puhuvat. Huima ajatus; se pistää englanninkielen kieliopin ja kirjoitusasun rajusti uusiksi. Nyt jo englanninkielen raamattuun, Oxford Dictionary of Englishiin, on otettu Hinglishin sanoja ja sanontoja. 350 Hinglish-speakeria ei voi olla tyystin väärässä! Haastateltu mainostoimistoguru on vastannut nasevasti syytöksiin englanninkielen tärvelemisestä: "I am not in the business of language but in the business of communication." Paremmin ei voisi sanoa; elävä kieli puhuttelee ja kehittyy eikä mielikuvituksella ole varmasti rajoja.\nTamilin kielen ja englannin sekoitusta kutsutaan Tanglishiksi - se ei ole vielä Hinglishin tasolla koska tamilit ovat pitempään pitäytyneet omassa kielessään. Tamilien oma elokuvateollisuus (Kollywood -leffat) on vaalinut sitkeästi tamilinkielen asemaa mutta englanti on uinut sinnekin. Bollywood -elokuvat ovat vaikuttaneet Kollywood-elokuviin ja nuoriso toimii viestinviejänä - sille ei perinteissä pitäytyminen ole enää itsestäänselvyys. Länsimaisuudella on huikea vetovoima ja kieli on yksi väkevä väline toteuttaa sitä. - Intiaa odottaa suuri sisäinen eri kulttuurien kohtaaminen ja siitä seuraavat sukupolvien väliset konfliktit, sillä nyt kasvava sukupolvi on ehkä ensimmäinen joka kyseenalaistaa perinteiset arvot ja rituaalit. - Nyt jo monissa perheissä puhutaan luonnostaan montaa kieltä: täkäläisten parsiystävien perheessä vaimo Sarla puhuu miehelleen Bishulle bengalia, isälleen gujaratia ja lapsilleen tamilinsekaista englantia. Ja lapset käyvät ranskankielistä koulua... Tähän baabelinkielten sekamelskaan lisätään vielä Hinglish ja Tanglish - tuntuu jotenkin kohtuuttomalta että Suomessa meuhkataan "pakkoruotsista"!\nMTI on hauska lyhenne: se tarkoittaa "mother tongue influence". Intialaisilla on omasta kielestään riippuen vaihtelevan vahva aksentti: hindin puhujilla on monelle elokuvista tuttu nasaali kun taas tamilit "laulavat" veikeällä nuotilla englantia - piirre minkä hienoiseksi kauhukseni huomaan hiipivän omaan puhuttuun englantiini! MTI-"disabled persons" ovat erityisesti call centereihin töihin päästäkseen joutuneet tiukalle kurssille joissa amerikanenglantia puhuvat opettajat iskostavat intialaisille jenkkiaksenttia jotta puhelinkohtaamiset onnistuisivat.\nMutta nyt lopetan: romba thanks kuten Tanglishiksi sanotaan!\nLähettänyt Silva in India klo 8.46 Ei kommentteja:\nlauantai 10. tammikuuta 2009\nAdoptoisinko Bengalin tiikerin....\nIntiassakin eläintarhat ovat monesti ahtaalla, rahapula vaivaa. Naapurivaltion Karnatakan Mysoren eläintarha on keksinyt oivallisen tavan turvata 130 eläinlajin edustajalleen ruokahuollon ja eläinlääkäripalvelut. Mysore Zoo tarjoaa eläimiään adoptoitaviksi joko vuodeksi tai loppuelämäksi - ilmeisesti adoptoijan elämäksi... Sekä yksityishenkilöt että yritykset ovat adoptoineet eläimiä ja tarinaa kertonut lehtiartikkeli mainitsee joogi B.K.S. Iyengarin, joka oman 90-vuotispäivänsä kunniaksi adoptoi Bengalin tiikerin loppuelämäkseen. Bengalin tiikerin kerta-adoptiomaksu on varsin kunnioitettava summa: lähes 1500 euroa. Tiikeri syö päivässä jopa 14 kiloa lihaa eli sen eväät ovat kalliimmasta päästä.\nKuningaskobran voisi adoptoida vuodeksi 40 eurolla, riikinkukon 45:llä ja leopardin viidellä sadalla. Adoptiojonoon varmasti vielä ehtii: Mysoren eläintarhassa on yli 1000 asukkia. - Aloin suorastaan pohtia, pitäisikö adoptoida riikinkukko - se voisi kuvastaa hiukan luonnettani. Vai pitäisikö tiedustella onko tarhassa korppikotkaa... Lähiseudun poliisin ylipäällikkö oli adoptoinut kaksi kuningaskobraa ja paikallinen gynekologi simpanssin. - Houkuttelevaa pohtia, millä perusteella kukin adoptoitavansa valitsee!\nAiemmin viikolla luin päivälehdestä, kuinka eteläisessä Keralan valtiossa on perustettu Intian ensimmäinen elefanttien vanhainkoti. Kodille oli polttava tarve: omistajat hylkäävät vanhoiksi ja työkyvyttömiksi käyneitä kärsäkkäitään, koska niiden ylläpito on liian kallista niiden lakatessa olemasta työkoneita. Lehden mukaan elefantin ylläpito voi maksaa jopa 300 euroa vuodessa minkä on helppo päätellä olevan aivan valtava raha niiden omistajille. Eläähän 70 prosenttia intialaisista alle kahdella US-dollarilla päivässä ja voisin jotenkin kuvitella "elefanttikuskien" olevan osa tuota porukkaa. - Lehti ei maininnut millainen on elefanttien vanhustentalon arkkitehtuuri ja palvelut - jotenkin voisin kuvitella että Keralassa, jota mainostetaan "Jumalan omaksi maaksi", elefanttivanhukset viettävät elämänsä ehtoon luojan aurinkoisen taivaan alla!\nLähettänyt Silva in India klo 9.08 Ei kommentteja:\nperjantai 9. tammikuuta 2009\nTerveydestä. sairaudesta ja talvesta\nPäivisin mittari on 25 Celsiuksen huiteilla ja illalla viilenee lähemmäksi kahtakymmentä. Eteläintialainen talvi. Suomalaista huvittaa kun lehdissä varoitellaan vilustumasta kylmän ilman saavuttua. Poliklinikat ja sairaalat ovat tungoksessa kun talviflunssan ja vilustumisten riivaamat ihmiset rynnivät hakemaan apua. Lapsille puetaan pipot päähän - mutta silti he ovat avojaloin! - Palasin Suomesta aamuyön lennolla ja kotimatkalla näin yössä ahkeroivia asvalttimiehiä joilla myös oli pipo korvilla. - Kylmyytensä kullakin... Tämä ilmanala kun kestäisi: se on todella miellyttävä ja lempeä. Minut on peloteltu henkihieveriin Chennain keväällä: huhti-toukokuussa elohopea voi yltää 45 asteeseen. En taida edes haluta kuvitella etukäteen millaista täällä silloin on.\nIntialaiset eivät ole vain talviflunssan riivaamia. Heillä on ihan geneettinen taipumus sydän- ja verisuoniin ja rahakkaamman kansanosan vitsaus alkavat olla elintapasairaudet. Istuva elämäntyyli, runsaat rasvaiset ateriat ja hurja makeansyönti rapauttavat kansanterveyttä. Vaikuttaa, että koulutettujenkin intialaisten ravitsemustietämys on käsittämättömän olematonta tai täysin tuulesta temmattua - väittipä nuori kollegani taannoin siirtyneensä oluesta rommiin koska "on kuulemma tieteellisesti todistettu rommin polttavan kaloreita"...\nIntian keskushallintokin on huolestunut kansalaisten sekä fyysisestä että henkisestä hyvinvoinnista ja päivän lehti kertoikin hallituksen suunnittelevan joogaa pakolliseksi eri kouluasteille. Jo aiemmin luin, että Chennain poliisit on pistetty joogaamaan, koska heidän kuntonsa on täysin rapautunut ja kolme neljästä poliisista on reippaasti ylipainoisia ja sama määrä vetää norttia. - Jooga on vanha intialainen hyvin holistinen keino huolehtia ruumiin ja sielun tasapainosta ja hyvinvoinnista, mutta sen harrastaminen ei suinkaan ole niin yleistä kuin olin luullut. Lännessähän jooga on valtavan suosittua, mutta siellä se tuntuu paikoin olevan yksi vaihtoehtoinen ryhmäliikunta aerobicille, spinningille, stepille tai circuit trainingille.\nIntiassa hartaat hindut yhdistävät fyysiseen jooganharjoittamiseen myös hengellisen, spirituaalisen tason eli meditaation ja rukouksen. Kasvisravinto on ainoa oikea eikä alkoholi tai kahvi kuulu elämäntapoihin. - Eräs täällä asunut suomalaisdaami kertoi oman joogaopettajansa edellyttäneen oppilaidensa menevän iltayhdeksältä nukkumaan ja nousemaan kello neljältä. Länsimaiset oppilaat kuulemma varsin joustavasti oppivat hiukan värittämään hänelle totuutta... Itse olen nyt innoissani aloittamaan joogaharrastuksen, sillä intialainen ystäväni on löytänyt minulle opettajan joka tulisi aamuisin kotiini. Aika ylellistä, sillä autonkuljettajastani täysin riippuvaisena en oikein repeä kello kuudeksi minnekään!\nIntialaisten terveyttä rapauttaa myös tupakointi. Siitä huolimatta, että tupakointi julkisilla paikoilla kiellettiin viime vuoden lopussa, tupakointi on yleistä. Intiassa luvut ovat aina hurjia mutta silti ällistyin uutista: vuosittain miljoona intialaista menehtyy tupakoinnin seurauksiin, puolet heistä syöpään! Alkoholin käyttö lisääntyy länsimaisen elämäntyylin leviämisen ja osittaisen ihannoinkin vuoksi vauhdilla: alkoholia aletaan nykyisin maistella jo varhaisteininä kun aiemmin aloitusikä oli lähempänä 30 ikävuotta.- Intialaisista yli 80 prosenttia on hinduja, mikä on enemmän elämäntapa, maailmankatsomus kuin puhdas uskonto. Hindulaisuuteen kuuluu puhdas, vaatimaton ja nautintoaineista ja päihteistä vapaa elämäntyyli ja ravinto, mutta maallistuminen (länsimaistuminen) tekee myyräntyötään: drinksut maistuvat eritoten nuorelle polvelle reippaasti ja jopa naiset ovat ryhtyneet tähän kansakunnan moraalia rapauttavaan harrastukseen (vapaa sitaatti Tamil Nadun 83-vuotiaan pääministerin lausunnosta kun hän viime vuoden lopulla kaavaili "kuivattavansa" koko osavaltion). - Intian liikenneonnettomuuksista 40 prosenttia on rattijuoppojen tekosia. Minuakin varoitettiin heti alussa moporikshan ottamisesta varsinkaan iltaisin: rikshakuskit ovat ilta- ja yöaikaan pääsääntöisesti melkoisessa känässä. Halpa kotimainen viski taitaa olla heidän lohtunsa. Sama on monen kerrostalon pakollisen yövartijan vitsaus: vartijat koisivat parkkeerattujen autojen välissä kännistä untaan - ei heistä taida olla tosi paikan tullen murtoja estämään.\nSaapas nähdä koska täällä aletaan raportoida kotirouvista jotka tissuttelisivat valkoviinillä... Viini on vielä suuri harvinaisuus: tosin muoti leviää vauhdilla ja lehdissä opastetaan viininmaistelun saloihin ja miehille mainostetaan viinietiketin tuntemusta myös oivallisena valttikorttina naisen valloituksessa. - Oma kokemukseni on parempienkin hotelliravintoloiden viiniosaamisesta varsin lohduton: tarjoilijat erottavat valko- ja punaviinin mutta jo valkoviinin kuivuuden varmistaminen menee yli. Saatikka rypälelajikkeidein kysely: vastaus on on yleensä selkeä "madam, this is RED wine". - No eipä sillä, eihän tänne olla snobbailemaan tultu: itse jään välittömästi kiinni heikosta paikallisten ruokalajien ja mausteiden tuntemuksesta!\nEdessä on viikonloppu: nautin Bengalinlahden talvesta ja taidan painua viimeistään sunnuntaina poolille hyvän kirjan kanssa....\nLähettänyt Silva in India klo 9.04 Ei kommentteja:\nNeljän kuukauden oppimäärä\nSyyskuun 6. päivä laskeuduin Chennain lentokentälle varsin sekavin tuntein. Toisaalta olin halunnut muutosta elämääni mutta hektisen Suomen -kodin purkamis- ja ystävienhyvästelyprosessin jälkeen mietin olinko ihan näin suurta muutosta kuitenkaan havitellut...\nVuosi on vaihtunut ja neljä kuukautta Intiaa on takana. Jaksoa rikkovat kaksi Suomen -matkaa. Olen enimmäkseen viihtynyt enkä kertaakaan ole oikeasti katunut. Tajuan kuitenkin nyt että olen vasta hyvin alussa tällä matkalla. - Olen lukenut paljon, tavannut lukemattomia ihmisiä ja opetellut ymmärtämään erilaisia aksentteja mutta silti tiedän ja osaan vain murusen.\nIntia on kuin sipuli - aina löytyy uusi kerros ja välillä taatusti itkettää! Intialla on niin tuhannen monet kasvot: mitä täällä ei ole, sitä ei tarvita - hyvässä eikä pahassa. Maailman Fortune -listalla sadan rikkaimman joukossa lienee yli 40 intialaista. Toisaalta maailman köyhistä asuu 33 prosenttia Intiassa. Eikä kai saisi puhua Intiasta ja intialaisista - 23 perustuslain tunnustamaa virallista kieltä, parikymmentä osavaltiota, lukuisia rotuja, kasteja, uskontoja, sosioekonomisia ryhmiä.\nOlen oppinut että jossain vaiheessa pitää alkaa luottaa. Muutoin kyttäysmentaliteetti jää päälle ja tulee vainoharhaiseksi. Aikani kyttäsin, pölliikö piika pyykkipulveria. Meinasin alkaa merkata juomavesisäiliöön viivoja epäillessäni että samainen mimmi kantaa pullolla vettä kotiinsa. Otin ylös joka tankkauksen jälkeen auton kilometrilukemat - olihan minua varoitettu että jokainen intialainen kuski pöllii työnantajan ostamia polttoaineita. - Kyttääminen ja valvontatoimi ovat uuvuttavia. Siksi olen päättänyt jollen ihan lopettaa niin ainakin vähentää. Intia vie monella lailla voimia eli on opeteltava keskittymään olennaiseen. Toisaalta Intiassa tulee hemmotelluksi: piika siivoaa jäljet, tiskaa, pyykkää, silittää, moppaa, sijaa vuoteet, vaihtaa lakanat, vie roskat, putsaa keittiön kaapit, pesee jääkaapin, pilkkoo hedelmät. Kosmetologi viilaa kynnet, poistaa lakan, tasaa kynsinauhat, lakkaa ja puunaa, hioo jalkojen kovettumat, hieroo, rasvaa, leikkaa varpaankynnet. Autonkuljettaja kantaa juomaveden sisään, hakee vaatteet pesulasta, korjauttaa madamen kengät, hakee puuttuvan kaapelin ja tilaa lehden tamilinkieliseltä asiamieheltä, huollattaa auton, pesee sen ja ajaakin....\nMitä minä valkoinen nainen sitten teen? Pyöritän toimistoa, opettelen olemaan johtaja ihmisille ja asioille, myyn Intiaa asiakkaille. Minun pitäisi osata tehdä tilaa muullekin: jooga on yhä aloittamatta, tamilin opiskelu on aloittamatta, intialaisen keittotaidon kurssi on samoin aloittamatta. Vaikken uuden vuoden lupauksia yleensä teekään, lupaan ottaa itselleni enemmän aikaa saadakseni tästä uskomattomasta maasta enemmän irti. Henkistä pääomaa, sisältäpäin elettyä Intiaa. Ja näihin ihaniin, positiivisen uteliaisiin ja avuliaisin intialaisiin haluan tutustua enemmän: täällä on sen puoleen helppo olla ulkomaalainen että tulija otetaan hyvin ennakkoluulottomasti vastaan. Ambika, Rekha, Sree, Lakshmi, Sarla, Ranjana, Joshua, Sudipto, Bindu, Anupama, Chandrika, Ashoka, Sai - alkua minun intialaiselle verkostolleni!\nLähettänyt Silva in India klo 8.44 Ei kommentteja:\ntiistai 6. tammikuuta 2009\nSielu tulee perässä...\nMaananaiaamuna kello soi pimeässä Helsingissä neljän aikaan. Väännyin lentokentälle ja jouduin välittömästi Lufthansan antipaattisen virkailijan hampaisiin: ylipainoa - laukuista oli nyt kyse.... Kun tilanteesta seurannut rumba oli viimein ohi, tiesin lentäneeni Lufthansalla Intiaan tasan kaksi kertaa: ensimmäisen ja viimeisen. Niuhotuksen lisäksi reissaamiseen tärväytyi koko päivä ja osa yötäkin: Frankfurtin kentän lumimyräkkä viivästytti lähtöä ja olin lopulta kotona Chennaissa kahdelta seuraavana yönä. Matkalla tietenkin hävisin 3,5 tuntia.\nVaikka matkaan tärväytyi aikaa, lopputulemana oli jakomielinen fiilis. Varpaani ihastuivat kun pääsivät sukista ja saappaista eroon sujauttaessani loppiaisaamuna ne kultaisiin kolkattalaissandaaleihin. Sääret ällistelivät lempeää 25 asteen lämpöä vapautettuani ne kahden viikon 70 denierin piinasta. Mutta mielessä myllersi: mietin yöllä Chennain kotia kohti mennessäni, olenko menossa kotiin. Helsingissä tuntui nyt korostetusti irtolaiselta: sitä korosti sekin että kävin ihanien Askartien naapureideni joukkokahveilla ja näin oman kotini ikkunoissa valot...\nLentokone on jotenkin armoton vehje: se tuo ihmisen liian nopeasti "toiselle planeetalle" ja sielu tuppaa jäämään norkoilemaan jonnekin välille. Ehkäpä huomenna olen jo enemmän kotona täällä. Toivon niin. - Melkein päätin etten mene vähään aikaan Suomeen: kotiutuminen ja sopeutuminen tänne häiriintyy kun nytkin kävin kahteen kertaan varsin lyhyellä aikavälillä.\nOdotan innolla ystäviä ja perhettä luokseni: maaliskuun alussa tulee Maarit. Huhtikuun alussa tulee poikani Erno. Toukokuussa toivottavasti Laura ja Ilkka. Odotan että pääsen jakamaan omaa Intiaani heidän kanssaan ja toisaalta myös katsomaan Intiaa heidän silmillään. -\nNyt painelen pehkuihin ja lasken saavani ruhtinaalliset seitsemän tunnin unet ennen kuin naapurin koira taas aloittaa. Sitä ei ollut kukaan Suomen -matkani aikana valitettavasti listinyt - tänä aamuna se kajautti demonisen ulinansa kello kuudelta. Mutta sen kanssa on elettävä - vuokraemäntäni suositteli joogaa ja hengitysharjoituksia jotta pääsisin tilaan etten noteeraisi rakin ulvontaa. - Joogaan kyllä haluan perehtyä mutta en jaksa uskoa vaikutuksen olevan noin massiivinen....\nLähettänyt Silva in India klo 8.23 Ei kommentteja:\nWe met an elephant in Delhi!\na Finn in India,wanting to share the experience of a lifetime of getting "indianised"\nTilaa Silva in India


Kuinka huolehtia Graniittitasoista (vinkkejä tiivistämiseen ja puhdistamiseen) - varovaiset arviot | William Floyd\nmiten huolehtia Graniittitasoista (vinkkejä tiivistämiseen & puhdistamiseen)\nBy : admin 26 huhtikuun, 2021\ntässä artikkelissa opetan sinulle tarkalleen, miten graniittitasoja hoidetaan, mukaan lukien miksi ne on suljettava, miten ne suljetaan ja miten ne puhdistetaan, jotta ne säilyttävät luonnollisen kauneutensa tulevina vuosina.\nsukelletaan suoraan sisään!\nkäytä alla olevia linkkejä artikkeliin:\nGraniittitasojen tiivistämisen merkitys\nmiten graniittitasot puhdistetaan ja desinfioidaan\nmiksi graniittitasot ovat suosittuja\nkuinka sinetöidä graniittiset työtasot\nKuinka puhdistaa ja desinfioida graniittitasot\nmuut vaihtoehdot: Betoni, lehtipuu ja ruostumaton teräs\nKerro Meille, Mitä Mieltä Olet!\ngraniittitasojen tiivistämisessä on ensimmäisenä tiedossa, että kaikki graniitti ei synny tasa-arvoisena. Jotkut graniitit ovat huokoisempia ja niitä on tiivistettävä useammin kuin toisia. Tiivistys auttaa kiveä vastustamaan vuotojen aiheuttamia vaurioita, jotka voivat aiheuttaa värjäytymistä ja tylsyttää ulkonäköä. Mehu, öljy, rasva ja viini voivat tehdä numeron graniittitasoilla, jos ne eivät ole riittävän tiiviitä.\nsen selvittämiseksi, pitääkö työtaso tiivistää ja kuinka usein, on tehtävä yksinkertainen vesitesti Graniittityypin hahmottelemana.\ngraniittivesikoe on hyvin yksinkertainen:\nVaihe 1: kaada pieni määrä vettä työtasollesi ja merkitse muistiin aika.\nVaihe 2: Katso ja odota.\njos vesi imeytyy heti, levitä pari uutta tiivistekerrosta joka vuosi.\njos veden imeytyminen kestää 4-5 minuuttia, lisätään tiivistysainetta pari kerrosta 3-5 vuoden välein, mutta tehdään vesikoe ennen levitystä. Sinun ei ehkä tarvitse sinetöidä uudelleen ensimmäisen syklin jälkeen.\njos se imeytyy 10 minuutin kohdalla, levitä yksi kerros tiivistysainetta, niin olet hyvä monta vuotta.\njos vesi imeytyy 30 minuutin kohdalla tai ei ollenkaan, Onneksi olkoon, graniittisi on sinetöity oikein eikä tarvitse uusia sovelluksia.\ntyötasot on yksinkertainen prosessi.\npoimi ensin laadukas Tiiviste. Markkinoilla on kahdenlaisia tiivisteitä, pinta-ja kyllästysaineita.\nPintasealus – nimensä mukaisesti pintasealus kiinnitetään ja suojataan kiven pintaa. He luovat kiven ulkopinnalle kalvon, joka suojaa sitä roiskeilta. Pintasaumat tarvitsevat teksturoidun pinnan sitoutuakseen materiaaliin, eikä niitä siksi suositella graniitille.\nKyllästävä tiivisteaine-tämäntyyppinen tiivisteaine tunkeutuu kiven huokosiin ja muodostaa karkotteen kaikenlaisille nesteille tai öljyille. Graniitti, olen erittäin suositeltavaa käyttää kyllästäminen Kivi sealer kuten tämä tuote Black Diamond (linkki ostaa Amazon).\nkun olet löytänyt oikean tiivisteen, pullossa on helposti noudatettavat ohjeet.\njokainen tiivisteaine on hieman erilainen, mutta yleensä työtasot vain puhdistetaan ja niiden annetaan kuivua kokonaan. Kun sealer on kuivunut, levitä sealer liinalla ja anna ensimmäisen kerroksen sealer kuivua ennen toisen kerroksen levittämistä. Tiiviste kestää yleensä täyden 24 tuntia ennen kuin se ottaa täyden vaikutuksen, joten yritä pitää pois laskurit päivän sulkemisen jälkeen.\nyksi graniitin eduista on, että se on vähän huoltoa. On vain muutamia asioita, jotka on pidettävä mielessä siivouksessa.\njos työtaso on suljettu kunnolla, siitä tulee bakteereille vastustuskykyinen. Sinun ei tarvitse huolehtia bakteereista, jotka tihkuvat huokosiin ja vaarantavat terveytesi. Jos esimerkiksi pudotit raakaa lihaa tiskille ja tarvitset desinfiointia, sekoita 50/50-liuos vettä ja isopropyylialkoholia suihkepulloon, suihkuta alue ja anna sen istua muutama minuutti, pyyhi se sitten vedellä ja liinalla.\narjen siivouksessa lämmin vesi ja hellävarainen saippua tekevät tepposet. Vältä kovia kemiallisia puhdistusaineita, kuten etikkaa, Windexiä, lysolia tai mitä tahansa valkaisuainetta. Ajan myötä nuo puhdistusaineet kuluttavat sinetin ja vahingoittavat ja tylsyttävät kiven.\nmarkkinoilla on useita graniittispesifisiä puhdistusliuoksia, joilla on asianmukainen pH-tasapaino, jotka ovat myrkyttömiä eivätkä jätä raitoja. Suosittelen tätä Granite Gold (linkki ostaa Amazon) tai tämä Weiman (linkki ostaa Amazon).\non olemassa useita muita vaihtoehtoja myymälöissä, kuten Home Depot tai Amazon, joten kehotan sinua tarkistaa hinnat ja lukea arvosteluja, tai voit käyttää saippuaa ja vettä, joka toimii hyvin liian.\ntekniikaltaan graniittisten Työtasojen puhdistamisessa ei ole erityistä salaisuutta. Sekoita saippua ja vesi pesualtaassasi, kostuta liina ja pyyhi pois. Varmista kuivua huolellisesti jälkeenpäin välttää mahdollisuuksia raitoja. Nyt riitti!\nviime vuosikymmeninä, graniitista on tullut trendikäs Kivi käytettäväksi kodeissa, erityisesti keittiötasoina.\ngraniitista on useita etuja, jotka edistävät sen kasvavaa suosiota, kuten:\nluonnonkauneus – graniitti on luonnonkivi, joten jokainen sen leikkaus on ainutlaatuinen ja kaunis omalla tavallaan. On olemassa lukemattomia värejä, tyylejä ja kuvioita, joissa on erilaisia täpliä ja suonia. Kuten näet alla olevista kuvista, löydät graniittia, joka sopii mihin tahansa kodin tai keittiön tyyliin. Ainutlaatuisuus jokaisen kiven tekee siitä erottua kotona.\nkestää vaurioita – jos oikein suljettu (enemmän, että tulevat), Graniitti kestää vaurioita tahroja, roiskeita, lämpöä ja kemikaaleja. Toisin kuin jotkut muut materiaalit, se ei naarmuta, jos terävä esine raahataan sen yli vahingossa.\nvähän huoltoa kaipaava-koska graniitti on niin kestävää ja kestää vaurioita, se on vähän huoltoa kaipaava materiaali. Säilyttää sen rakenne ja kauneus vuosikymmeniä on yksinkertainen ja helppo, jos noudatat perusohjeita, jotka hahmotellaan tässä artikkelissa.\nEdullinen-graniitilla saa luksusilmeen kohtuuhintaan. Tietenkin laminaatti ja keraaminen laatta ovat halvempia materiaaleja, mutta graniitti on edelleen suhteellisen edullinen, ja suosion perusteella se lisää merkittävää jälleenmyyntiarvoa kotiisi.\nasennus mukaan lukien keskimääräinen neliöhinta vaihtelee 50-250 dollarin välillä. Määrä kaikki riippuu tietyn kiven valitset, koko laatan tarvitset, paksuus laatan, ja työvoimakustannukset omalla alueella.\nensinnäkin, kuten kaikki luonnonkivi, graniitti on huokoista ja sitä on tiivistettävä ja huollettava asianmukaisesti aina silloin tällöin, riippuen kulloisestakin kivestä.\ntoinen, se voi sirahtaa tai murtua, jos siihen osuu erittäin painavalla esineellä. Älä hakkaa sitä vasaralla, niin pärjäät.\njos haluat lisätietoja graniittitasojen hyvistä ja huonoista puolista, tutustu tähän oppaaseen.\nvaikka suosikkimme on graniitti, on olemassa kourallinen muita suosittuja työtasomateriaaleja, jotka kannattaa tarkistaa.\nkvartsi on materiaali, joka on ollut nousussa viime aikoina. Se on tekokuitua jauhetuista kvartsikiteistä yhdistettynä polyesterihartseihin ja joskus kierrätettyyn lasiin tai metallihiukkasiin, jotka lisäävät suunnittelua.\ngraniitin tavoin kvartsi kestää naarmuja tai roiskeita. Se eroaa siitä, että se ei ole huokoinen, joten sinun ei tarvitse koskaan sulkea sitä.\nmonet kvartsikuviot jäljittelevät graniitin ja muiden luonnonkivien ulkonäköä, mutta ne tekevät siitä myös yksivärisiä ilman suonia. Nämä mallit ovat tulossa erittäin suosittuja ja tehdä puhdas ja moderni ilme.\nkvartsin huonoja puolia on se, että se on ihmisen tekemää, ja vaikka teknologia on edistynyt pitkälle, mallit eivät tule koskaan näyttämään yhtä luonnollisilta kuin aito kivi (minun mielestäni). Toiseksi, se ei kestä äärimmäistä kuumuutta. Useimmat valmistajat varoittavat, ettei siihen kannata laittaa mitään yli 400-asteista. Lopuksi, yleensä, se on kalliimpaa kuin graniitti.\nlisätietoja kvartsista on tuoreessa artikkelissamme: 12 plussaa & miinukset Kvartsitasoista: ovatko ne korkean hinnan arvoisia?\nmarmori on tyylikäs materiaali, jota on käytetty kodeissa hyvin pitkään. Marmori on luonnonkivi, ja sen mukana tulee luonnon kauneutta.\nmarmori on usein valkoista tai hyvin vaaleaa väriä, jota on lähes mahdotonta löytää graniitista. Se tekee tyylikäs ja ajaton näyttää kotiisi.\nmarmorin haittapuolena on se, että se on pehmeää ja huokoista ja naarmuttaa ja tahraa paljon helpommin kuin graniitti. Se ei myöskään reagoi hyvin joutuessaan kosketuksiin happamien nesteiden kanssa. Marmori, sinun täytyy olla hyvin varovainen, kun ruoanlaitto happamia elintarvikkeita, ja sinun täytyy valita marmori-ystävällinen puhdistusaine. Jos hieman kulunut patina-look sopii sinulle ajan myötä, marmori saattaa olla sinulle oikea valinta. Suosin kestävämpiä materiaaleja, kuten graniittia tai kvartsia.\nbetoni, puu ja ruostumaton teräs ovat muita materiaaleja, jotka kasvattavat suosiotaan. Ne ovat kaikki kestäviä materiaaleja ja näyttävät fantastisilta, mutta ovat silti vähemmän suosittuja kuin graniitti, kvartsi ja marmori, eivätkä välttämättä sovi moniin klassisiin kodin tyyleihin. Minusta betoni ja ruostumaton teräs tuntuvat hyvin kylmiltä ja teollisilta, joten jos siihen ei pyritä, kannattaa niitä materiaaleja siirtää eteenpäin.\nmyös, koska ne ovat paljon vähemmän suosittuja, saatat päätyä pelottelemaan ostajia tulevaisuudessa. Kuka tietää, mitä tyylit ovat usean vuoden päästä muutenkaan.\ntoivon, että tästä artikkelista oli apua pyrkimyksessänne säilyttää kauniit graniittiset työtasot tulevina vuosina. Jos tiedät muita vinkkejä tai temppuja, joita emme maininneet, ota meihin yhteyttä ottamalla meihin yhteyttä suoraan tai jättämällä kommentin alla.\npuhdistustilassa? Tutustu näihin viimeaikaisiin artikkeleihin kaikki kodin siivouksesta:\n22 plussat & miinukset Graniittitasoista: ovatko ne sen arvoisia?\n23 puun Työtasojen plussaa ja miinusta: ovatko ne sen arvoisia?\n17 plussaa & miinukset Marmoritasoista: ovatko ne sen arvoisia?\nmiten puhdistaa ruostumattomasta teräksestä valmistetut kodinkoneet ilman viiruja\nparhaat Lehtipuulattioiden ja mattojen Imurit: Top 4 verrattuna\nUltimate Home Maintenance Checklist (Printable)\nmiten käyttää valurautaista paistinpannua oikein: vinkkejä maustamiseen, ruoanlaittoon, puhdistukseen\nBona vs. Swiffer: mikä Lattiamoppi on paras?\n12 plussaa & miinukset Kvartsitasoista: ovatko ne korkean hinnan arvoisia?\nmiten tehdä rahaa verkossa ilman sivustoa\nLSD: n toleranssi voi kehittyä nopeammin kuin odotat


[arvio] Anni Nupponen & Christine Thorel (toim.): Kristallimeri. Tarinoita merirosvoista – IBBY Finland\n[arvio] Anni Nupponen & Christine Thorel (toim.): Kristallimeri. Tarinoita merirosvoista\tArvostelut, Virikkeitä\tNupponen, Anni – Thorel, Christine (toim.)\nKristallimeri. Tarinoita merirosvoista\nOsuuskumman novellikokoelma Kristallimeri. Tarinoista merirosvoista vie lukijansa matkalle merirosvouden ytimeen. Piraatti on piraatti, niin avaruudessa kuin merelläkin. Novelleita kokoelmaan ovat kirjoittaneet toimittajien lisäsi Magdalena Hai, Jani Kangas, Kari Välimäki, J.S. Meresmaa, Patricia Mal, Erkka Leppänen, Janos Honkonen, Mikko Rauhala, Maija Haavisto ja Jussi Katajala. Novellit ovat monipuolisia ja liikkuvat merirosvomyyttien eri puolilla. Merirosvot eivät enää seilaa pitkin seitsemää merta, vaan heitä löytää myös ilmasta ja avaruudesta.\nPidempiä novelleja erottelevat Kari Välimäen Elämäni raapaleina –mininovellit, jotka ovat yhden sivun mittaisia. Nämä hengityskohdat ovat lukijalle hyviä pysähtymispaikkoja ja nollaushetkiä muuten niin hengästyttävässä tarinanjuoksussa. Novelleista muutama nousee erityisesti esille omaperäisyydellään tai kielellisellä kauneudellaan.\nJälkimmäistä edustaa Magdalena Hain novelli Kaunis Ululian. Merirosvous toimii tarinassa viitekehyksenä, mutta lukijan huomio kiinnittyy tarinan kauneuteen ja kielelliseen sujuvuuteen. Vaikka loppu on onneton, lukija hyväksyy sen muitta mutkitta, sillä se noudattaa novellissa aikaisemmin esille tulleita suuntalinjoja.\nOmaperäisyyttä osoittaa Maija Haaviston Meri vaatii, joka on kirjoitettu sanomalehtileikkeiden muotoon. Tarinasta voi etsiä yhtymäkohtia niin pakolaiskriisiin kuin luonnonsuojeluteemoihinkin. Haaviston tarina kulkee omaa uraansa ja lukijan on helppo pysytellä mukana. Lehtileikkeiden ja yleisönosastokirjoitusten vaihtelu novellin edetessä luo kuvaa tarinan molemmin puolin. Varsin onnistunut ja raikas novelli!\nOman nostonsa ansaitsee Janos Honkosen Piru erehtyi vuodella. Tarina alkaa kuin mikä tahansa hylynryöstäjistä kertova tarina, mutta muuttuu pikkuhiljaa kauhutarinaksi, jolle ei voi nähdä onnellista loppua. Lopun tapahtumat saavat lukijan haukkomaan henkeään ja pidättelemään tykyttävää sydäntään, kirjailija onnistuu tuomaan päähenkilön kauhuntunteet suoraan lukijan mieleen ja silmien eteen.\nOsuuskumman novellikokoelmat ovat aina piristävä poikkeus kirjallisessa tarjonnassa, ja ne puhaltavat uusia tuulia suomalaisen spefin ja fantasian genreihin. Novelleja voi lukea kuka tahansa, nuoresta vanhaan, sillä ne ovat erittäin hyvin kirjoitettuja. Kustantamon nimi kannattaakin painaa mieleen, mikäli etsii itselleen uutta, mielenkiintoista luettavaa.\n[arvio] Elina Rouhiainen: Vainuttu\n[arvio] Elina Rouhiainen: Vainuttu\t[arvio] Anni Nupponen & Christine Thorel (toim.): Kristallimeri. Tarinoita merirosvoista\n[arvio] Anni Nupponen & Christine Thorel (toim.): Kristallimeri. Tarinoita merirosvoista\t[arvio] Ritva Toivola: Lumottu lehmus\n[arvio] Ritva Toivola: Lumottu lehmus\tCreate a website or blog at WordPress.com


Rimppakinttu rähisee | Rauta Rusetille!\nHou hou hou näin joulutervehdyksenä ens' alkuun! Täällä huutelis jälleen yksi kaikkensa antanut ja vetelä nais-immeinen. Jalkatreeni it was ja ny muljuttaa, täristää ja on veto ihan pois. Vaikka nyt vähän niinku siirryttiin ylläpitoon näiden meikäläisen rimppiksien osalta, niin silti reenit vedetään sata lasissa, as usual. Joten ei kyllä paljon pääse sanoon, että olis jotenkin helppoa :D Treeniin tietty antoi oman mausteensa se fakta, että olin pitkästä aikaa vierailemassa keskustan Fressillä ja siellä tietty ihan eri mestat tehdä jalkatreeniä. Meni arvailuksi, mut onneks rauta painaa joka paikassa saman verran noin niinkun suurinpiirtein, joten oltiin ees pikkasen kartalla... Toistomääräthän mulla on aika korkeat jokaisessa sarjassa - menee lähestulkoon kaikki sarjat sinne 12-15 haarukkaan. Tarkottaa siis käytännössä sitä, että pumppu jyskyttää kun viimestä päivää ja hikipyyhettä ei sovi unohtaa kotiin!\nLauantai 22.12.2012 - Jalat\n1 b) Prässi\n4 a) Koukistukset istuen\n4 b) Prässi, leveä ja syvältä\n5) Askelkyykkykävely in da pikajuoksija-style (I hate askelkyykyt!)\nOkei, sit on pakko hehkuttaa. Mää meinaan aamulla pidin rakasta avokkiani ihan hulluna, kun se meinas alkaa ehdotteleen, että kyykkäisin ne ihanat 12-15 toiston sarjani 60-70 kg:lla. Kattoin sitä silmät pyöreinä ja tokasin vaan "NIIVVARMAA!". For real? Sehän on niinku... paljon? :D Enkä oo kyykänny pitkään aikaan vapaalla tangolla polviongelmieni takia, joten mää jäin pudisteleen päätäni, kun V lähti töihin. "Seittemälläkympillä? Pyh!"\nNo, salille päästyäni ja muutamat ekat sarjat ilmoille rykästyäni totesin, että olo oli hyvinkin vahva. Toisin sanottuna siis what the heck, just go with it! Latasin tankoon rautaa sitten sen seiskan edestä, kun kerta käskettiin ja lähin kyykkään. 17 toistoo. Ny on joku ihme homma, täähän kulkee! Toinen sarja - 15 toistoo. Eiii juma! Kolmas sarja, 12 toistoo (no okei, tässä tuli jo vähä tahatonta rest pausea, kun happi alko loppua :D) ja mää ähisen ja puhisen kun höyryjuna. Joku miekkonenki takana sieltä huuteli, että sullaha on varsinainen kinkkujumppa (no okei, sano vaan, että "harvemmin näkee, että tytöt reenaa tosissaan! Ookko menossa kisoihin? No sen kyllä näkee!"). Fressillä on aina hauska, kun siellä aiiiiina joku tulee höpöttään, kun siellä ei kai kauheen useesti käy kukaan puuskuttamassa keuhkojaan pellolle? No eniveis, mieli oli hyvä. Sain kinttuihin aikas hyvät tuntumat päälle ja siellä ne sitte pullisteli tyytyväisinä, kun aloin ryystää palkkaria huiviin. Taas yksi hyvä reeni, ou ja jees - tässä alkaa olla taas sitä tekemisen meininkiä!\nHuomenna se ois sitä vielä olkapääjumppaa ja sitten yhden päivän ansaittu joululoma. Joulupäivänä joutuu ehkä reenaan selkää? Ei pitäis olla ainakaan energiatasoista kiinni, sen verran tulee varmaan aattona syötyä rosollia ja pottulaatikkoa :) Siihen asti - olkaahan kilttejä, pukki voi viedä jo ansaitut lahjat, jos kiukuttelette. Eli hymy pyl... korviin ja hyvällä boogiella etiäpäin!\nKerttu 22 joulukuuta, 2012\nSehän niinku KULUKEE, HUIPPUA Minttunen!! <3 Niin teit siis osan niinku enempi etureisille ja osan taka? Tuo 70kg kyykky siis superina GHR kans ja normi hartialeveys ihan lattialla jalat? Ja siis tuo pikajuoksija oli millanen? :)\nNo kyllä kulukee - son fakta! :) Mää oon täällä ihan fiiliksissä, jes jes! Ja juu, reeni on tosiaan jaettu niin että ensin rääkätään etureidet ja sit takareidet perään. Se on mulle oikein mieluisa metodi. Kyykky oli ihan omanaan (ja ihan normaaliversio, tosin syyyyvä sellanen, kun mun pehva... :D) ja GHR ihan omanaan, ei superina. Normaaleja suoria sarjoja :)\nPikajuoksijaversio askelkyykystä on siis normaali etenevä askelkyykky, mutta ponnistusvaiheessa tuodaan takajalka räjähtävästi koukkuun kropan etupuolelle.\nMitä kun mun pehva?? :D Teeks GHR omalla painolla vai lisä? Hmm.. Siis tanko niskassa askelkävely vai..? Kuvaa...! :)\nMinttu 26 joulukuuta, 2012\nPehva EI kasva :D Muuut ehkä se tästä alkaa pikkuhiljaa. Tai sit tota lämmikettä on vaan niin paljon päällä, että sitä ei näe... Hmph.\nGHR omalla painolla, kevennettynäkin (kuminauhalla) näin ens'alkuun kun haetaan tekniikkaa vielä kohdilleen.\nTon askelkyykkykävelyn tykkään yleensä tehdä joo tangolla (tasapaino pysyy paremmin), mut Fressillä tein nyt käsipainoilla, kun siellä ei tanko mahdu kulkeen. Käsipainoilla on huomattavasti hankalampi, kun oma tasapaino ei oo maailman paras...\nPetra / Hyvinvoinnin sietämätön keveys 22 joulukuuta, 2012\nSinä ja sun rimppakinttusi! :D Hei hienoa, ylitit itsesi! Kannatti kokeilla ja onneksi miehesi yllytti :) Oot kyllä rosollisi ja pottulaatikkosi ansainnut!\nHehee, rakkalla lapsella on monta nimeä nääs ;D Rimppikset mitkä rimppikset!\nOn kyllä hyvä fiilis. Osoitti taas kerran, että kyllä sitä painoa voi ihan oikeesti olla vähän enemmänkin. Hmmmh... Pohdinnan paikka!\nJa KYLLÄ, oon mun herkut ansainnut. Huomenna kun vielä kaikki menee putkeen niin tämä nainen on tyytyväinen :)


Korpinkutka - Toivon lauma\nAihe: Korpinkutka - Toivon lauma Ti Elo 28, 2012 8:21 am\nKorkeus n. 90cm\nPaino n. 50kiloa\nKorpinkutka on suuri ja vankkaluinen uros. Keho on tanakka ja lihaksikas, mutta myös sulavalinjainen eikä ollenkaan kömpelö. Ruumis on sopusuhtainen ja kookas.\nJalat ovat normaalipituiset suhteutettuna korkeuteen ja ne ovat myös lihaksikkaat. Suuret ja pyöreät tassut auttavat pystyssä pysymistä. Kaula on normaalipituinen ja -paksuinen. Pää on sopusuhtainen, sudelle tyypillisesti pitkänomainen ja otsa on luisu. Pystyt korvat ovat sudelle normaalinkokoiset. Silmät ovat viistosti, kuten susilla yleensäkkin. Häntä on tuuhea, muttei tavallista pidempi.\nRuumiinrakenteen takia uros on erittäin voimakas sekä nopea kuten kävelyssä tai juoksussakin sillä pitkät ja vahvat jalat kuljettavat nopeasti, mutta sen sijaan ketteryyttä tai taipuvuutta ei löydy paljoakaan. Liikkeet ovat voimakkaita, mutta se ei ole kovin vikkelä eivätkä liikkeet ole ketteriä ,mutta sitäkin vankempia. Uroksen rakenne sopii mainiosti voimaa vaativiin tehtäviin, kuten peuran kaatamiseen yms. Korpinkutka ei ole nopea juoksemaan, mutta jaksaa hölkätä tasaista tahtia pitkiäkin matkoja.\nKorpinkutkan turkki on pikimusta, tuuhea ja keskipitkä. Se on villamaista ja suojaa hyvin kylmyydeltä sekä haavoilta, mutta kastuessaan se on painava eikä kuivu nopeasti. Tuo pörheys antaa uroksesta helpostikkin vieläkin suuremman kuvan eikä tumma väri hälvennä vaikutelmaa.\nKauttaaltaan musta turkki, josta helposti erottuvat oranssinsävyiset meripihka silmät.\nKorpinkutka saattaa vaikuttaa uhkaavalta ja vaikutusvaltaiselta, mutta on oikeasti nöyrä ja taipuvainen susiherra. Uros on uskollinen, eikä katso syyttä reviirilleen tunkeutujia hyvällä, jos tämä kuitenkin on vain sattunut liian lähelle rajoja ei se urosta liiaksi haittaa. Varkaissa olevaa hän ei kuitenkaan katso yhtä suopeasti, sillä se mitä muut hakevat lauman alueelta on pois laumalta ja elämä vuoristossa on kovaa. Korpinkutka on tosin valmis antamaan jokaiselle sudelle tilaisuuden ja ystävystyy helposti avoimen luonteensa ansiosta. Musta uros ei ole äkkipikainen vaan tekee päätökset harkitusti, mutta jos hän todella suuttuu jollekin se kantaa vihaa sydämessään koko loppu elämänsä ajan. Korpinkutka on valmis asettumaan ystäviensä puolelle ja pitämään heidän puolta loppuun asti. Uros alistuu tarpeen vaatiessa, ja osoittaa kunnioitusta, mutta pitää myös huolen siitä ettei kuka tahansa kohoa arvoasteikossa itsensä yläpuolelle. Korpinkutka on sosiaalinen susi ja arvostaa ystäviään kovasti sekä välittää heistä ja rakkaistaan kovasti ja myös näyttää sen. Ystävällinen ja huomioiva luonne tulee usein esiin uskollisuuden kera. Uros arvostaa kaikkia susia eikä pidä itseään parempana, joten hän osaa arvostaa kaikkien luonteenpiirteitä sekä kantoja asioihin. Uros ottaa myös kaikki huomioon eikä syrjäytä viisaita ehdotuksia vain siksi että ne tulevat alempiarvoiselta. Vaikka Korpinkutka saattaa välillä vaikuttaa pehmeä luonteiselta, löytyy siitä vahvatkin puolensa.\nKorpinkutka syntyi suureen laumaan, jossa eli onnellisen lapsuuden. Hänellä oli viisi sisarusta, joista kolme olivat uroksia. Eli siis pentueeseen kuului neljä urosta ja kaksi narttua. Suuri lauma ja monet päivittäin kohdatut sudet opettivat urokselle paljon sosiaalisuutta ja pienenä olleet leikkikaverit painimista. Korpinkutka eli laumassa tyytyväisenä nuoruutensa ja kohosi arvoasteikossakin päivä päivältä korkeammalle.\nJotain kuitenkin puuttui. Musta uros oli tyytyväinen elämäänsä lauman luona, mutta tunsi olonsa silti jotenkin haikeaksi. Hänestä tuntui että niin suuressa laumassa uroksen taidot eivät päässeet käyttöön. Oli kuin hänestä ei olisi ollut hyötyä, kuin hän olisi vain elänyt lauman siivellä. Ja sitä uros ei halunnut. Hän halusi elämälleen merkityksen ja tuntea olevansa laumalle hyödyksi mahdollisimman hyvin. Tämä asia sai hänet miettimään aina vain vakavammin lähtemistä ja oman tien etsimistä.\nUros tunsi myös olevansa hiukan erilainen kuin kukaan muu laumassaan. Häntä pidettiin itsestään selvyytenä, joka vain pyöri muiden seassa ilman sen suurempaa tarkoitusta kuin yhdessä metsästäminen. Ehkä hän vaati elämältään liikaa tai sitten vain tunsi kuuluvansa muualle, mutta lopulta uros teki päätöksen lähteä laumasta. Uros hyvästeli laumansa ja kertoi aikeensa avoimesti ennenkuin lähti hyvillä mielin matkaan.\nKorpinkutka kierteli laumattomana eläen jokusen aikaa, kunnes tunsi itsensä yksinäiseksi. Olihan uros sentään elänyt koko lapsuutensa monien susien ympäröimänä. Hän hakeutui muiden laumojen lähelle, kunnes päätyi Lupuksen laaksoon. Musta uros päätti jäädä sinne etsimään itselleen sopivaa laumaa. Tämän laakson löydettyään tuntui jokin todelliselta. Korpinkutka oli toki rakastanut laumaansa, mutta jotenkin tunsi kaipausta tätä laaksoa ja sen sisältämää elämää kohtaan.\nTavatut: Ruusu (susu98), Muisto (harinezumi), Säde (Naar), + laumalaiset\nLaumalaiset: Toivo (Alfa) [susu98], Luumu [Het#], Pilvi [susu98], Tuulenkuiske [Het#]\nTässä vähän näitä pelejä, joihin Korpinkutka on ollut osallisena. Korpinkutkan näkökulmasta järjestettynä vanhimmat ovat ylhäällä ja uusimmat ovat alhaalla :) Osa peleistä on vielä kesken.\nAamuruskon uusi susi - Korpinkutka kohtaa aarnimetsän alfanartun\nRutiini reissu - Korpinkutka kohtaa sysimetsän laumalaisen\nOnnen päivä sus'hukkaselle - Korpinkutka liittyy Toivon laumaan\nSyksyn reissailija - Korpinkutka tapaa Nuormetsän alfanartun\nKutsu Toivon poppoolle - Toivon lauma kokoontuu\nRajapartiointia - Pilvi liittyy laumaan\nSamaa laumaa - Korpinkutka tutustuu Pilveen\nUusi päivä, tuoko se uutta verta laumalle? - Tuulenkuiske liittyy laumaan\nYön salaisuus - Romantiikkaa whit Kuiske, kaunista näkymää ja suuria tunteita kera tutustumisen\nKaksi tummaa hukkaa, keskellä korpea kohtaa - Korpinkutka häätää laumattoman Hiilen lauman rajoilta\n» Tuulenkuiske - Toivon lauma


Review for Sisältä sama, | Kirjoittaja.fi\nNovellit » Runot\nKirjoittanut TuijaK June 08, 2018\nSisältä sama 2018-06-08 16:32:33 Arska\nArvostellut: Arska June 08, 2018\nTämä runosi saa minut hämmennyksiin.\nRuno on ilmaisutaidon kauneimpia kukkasia, joko vapaasti muotoonsa kasvaneita, tai taidolla kimpuiksi asetettuja. En osaa päättää, kumpaa tämä on.\nKokonaisuus kulkee luonnollisen kevyesti, muodostaen lukijalle mielikuvia, joita on luonnollisen helppo yhdistää omaan kokemusmaailmaansa. Se saa runon tuntuman luonnollisesti muotoonsa kasvaneelta, mutta samalla runon selkeä kuvailevuus on jotenkin syvällä harkinnalla muokattua ja esiin asetettua.\nUpeita kesäisiä muistikuvia, joita runohenkilö kantaa matkassaan ajalta, jolloin kasät olivat aurinkoisia ja vedet lämpimiä.\nAsettaa muistikuvat vertailuun nykyminänsä kanssa ja tuntee yhä sisäisesti olevansa se sama minä. Aina.\nKaunis ja herkkä lopetus runossasi.\nKiitos jälleen nautinnollisesta hetkestä.\n2 kohdetta - näytetään 1 - 2\nKiitos jälleen kauniista palautteesta Arska!\nHienosti aloitit tuolla kukkasvertauksella ja ymmärrän jollain lailla hämmennyksesi. Tämä runo on nimittäin juurikin noita molempia mistä kirjoitit.\nTämä on ehkä yksi harkituimpia nykyrunojani ja samalla toisaalta aika luonnollisesti muotoutunut.\nYleensä runoni ovat syntyneet yhdestä oivalluksesta, lauseesta, tai pienestä ajatuksesta. Tämä ei syntynyt ihan niin. Käytin eri tekniikkaa, käytin kynää ja paperia (jota en usein käytä) ja rakensin tämän harkitun viileästi kirjoittamalla ja kirjoittamalla ja sitten supistamalla ja yhdistelemällä. Hyvä, ettei se sinun mielestäsi mennyt siitä piloille. :)\nAsia runossa on kuitenkin muuta kuin viileää ja harkittua, pikemminkin jotain mystistä.\nVastaa TuijaK:n kommenttiin\nRuno muodostuu kuvista taivaan ja maan välillä. Keinussa on pitkälti narua, keinun kaari on pitkä ja loiva se hetkin hukkuu silmistä, mutta ei hätää Runo maalaa kauniit pilvet ja tunnen niiden uuden muodon. Siinä se keinu onkin, pysähtyy luen sisältä samanlainen. Tunnen pienoista pettymistä, mutta runomatka oli kuitenkin arvokas, miksi sinä moitit sillä olet itse muuttunut liiankin kansa, eikö olisi aika rauhoittua. Mutta kun katsoin pilveä, se muuttui. Sinä et nähnyt pilven sisälle. Olet oikeassa minä en tiedä, katsomalla sen pintaa en nähnyt mitä se oli sisältä. Ja uskomalla runoilija tietää. Neljä tähteä siitä että Sinä tiedät…\nVastaa lentokykysi:n kommenttiin


Peter Östman ei pyri kristillisdemokraattien johtoon - Keskisuomalainen\nKotimaa 02.07.2015 13:48\nPeter Östman ei pyri kristillisdemokraattien johtoon\nKristillisdemokraattien eduskuntaryhmän puheenjohtaja Peter Östman ei pyri puolueen puheenjohtajaksi.\nÖstman kertoo, että hän haluaa jatkaa eduskuntaryhmän puheenjohtajan tehtävässä. Hän on aiemmin toiminut muun muassa puoluesihteerinä ja viisi vuotta puolueen varapuheenjohtajana.\n– Ehdolle asettuminen edellyttäisi selkeää motiivia. Kutsumusta puheenjohtajan tehtävään en nyt tunne, Östman perustelee.\nPuolueen pitkäaikainen puheenjohtaja Päivi Räsänen ei ole enää käytettävissä tehtävään. Puheenjohtaja valitaan puoluekokouksessa Savonlinnassa elokuun lopussa. Puheenjohtajaksi pyrkii ainakin puolueen kansanedustaja ja entinen europarlamentaarikko Sari Essayah.


UKK - Kysymyksiä ja vastauksia - LA Kattohuolto Oy\nKysymyksiä katosta? LA Kattohuolto Oy vastaa!\nKatolla oleva kasvusto on erikoisalaamme. Meidän tehtävämme on poistaa katolla oleva kasvusto juurineen vahingoittamatta kattoa sekä ennaltaehkäistä uuden kasvuston syntymistä. Käytämme tarkoitukseen kehitettyä kasvuston tuhoainetta.\nMiten käsittely aine toimii?\nBenac 50 on ammattikäyttöön tarkoitettu kasvuston torjunta-aine. Se on pinnallisesti vaikuttava sienimyrkky bakteerien, homeen, mustumisen, sinistymisen, levän, sammalen ja jäkälän karttumista vastaan. Käsittelyaine on kehitetty antamaan korkea biologinen vaikutus laajalla spektrillä.\nBenac 50 muodostuu pääosin ammoniumyhdistetiivisteestä, joka on hyvin aktiivinen mikro-organismeja vastaan. Vaikuttava aine on n-alkydibensyldimetylammoniumkloridi.\nMiksi tiilikattoa ei kannatta pestä paine pesurilla?\nKun kattoa pestään painepesurilla, aiheutetaan tiilelle helposti vahinkoa. Kun pestään liian kovalla paineella pesurin tuottamaan vesimäärään nähden, rikotaan tiilen pinta ja aukaistaan tiilen huokosia. Kun tiili menettää alkuperäisen pintansa, se huokoisuutensa takia tarjoaa entistä paremman kasvualustan sammalelle, jäkälälle ja levälle. Lisäksi painepesurilla ei saada pestyä tiilen sisällä olevaa juuristoa pois, joten uusi kasvusto kasvaa taas nopeasti takaisin.\nLue lisää sammaleen poistosta katolta.\nMilloin katto kannattaa pinnoittaa?\nLA Kattohuolto Oy:n ainut tavoite on lisätä katon käyttöikää. Asiantuntija tarkastaa katon kunnon paikan päällä ja pystyy näin suosittelemaan oikeaa huoltotoimenpidettä juuri sinun katollesi. Mikäli kattomateriaali on jo niin huonokuntoinen ettei pelkkä kasvuston tuhoaminen auta, on vaihtoehtona pinnoitus. Pinnoitteen saa värittömänä, tai voidaan valita värillinen pinnoite, jolla katosta saadaan kuin uusi. Valmis pinta on likaa ja vettähylkivä sekä suojaa sammalen ja levän kasvulta. Näin tulevaa kattoremonttia voidaan siirtää jopa kymmeniä vuosia eteenpäin!


Tarjoamme sosiaalisia tapahtumia joka ilta! Kokeile hampurilaisia, kuumia koiria, pastaa ja viiniä, BBQ, burritos jne., Vain 8 dollaria. Myös maanantaina voit vapaasti maistaa tyypillistä chileläistä juomaa nimeltä Terremoto (maanjäristys) ja perjantaisin meillä on 1 tunti ilmaista Pisco Souria. - Et voi päästä hostellissa ostetun alkoholin kanssa - meillä on baari.\nAlueella on baari/pubi tai baareja/pubeja Pubikierros Grillipaikka Ulkoalue/terassi Yhteistila/-huone Lautapelejä Kirjasto/hiljainen huone TV-huone\nAddress: Vicuna Mackenna 92, Santiago, Región Metropolitana, Chile, 7500910\nTupakointi sallittu: Yhteisalueilla Aula Pyykkitupa Hissi Pyykkitupa Perheille sopiva\nLähellä on ostosalue/-keskus Illallinen Aamiainen Supermarket/ ruokakauppa Yhteinen keittiö Myyntiautomaatti\nPistorasiat Toive ylä- tai alavuoteesta (vain toive, hostelli ei ole velvoitettu tarjoamaan toivomaasi vuodetta) Omat ruoat sallittu Turvalokerot\n- Arvonlisävero (vero) ei sisälly hintoihin. - Meillä ei ole omaa pysäköintitilaa, mutta ilmoitamme hyvin lähellä. - Asiakkaat ovat vastuussa tavaroistaan yhteisiin tiloihin ja jaettuihin huoneisiin. - Et voi tupakoida huoneissa - on patio tupakoitsijoille. - Et voi päästä hostellissa ostetun alkoholin kanssa - meillä on baari. - Ei lemmikkieläimiä. - Melu on sallittu vasta 11.30, maksimi toleranssi keskiyöllä. Jollei sakkoja.


”Miltä tuntuu olla tunnettu?” – Karkkipäivä | Terve.fi\n”Miltä tuntuu olla tunnettu?”\n”Saanko kysyä yhtä juttua”, sanoi lukijani Vilma viime viikon perjantaina, kun istuin hänen ja miehensä viihtyisässä purjeveneessä Maarianhaminan itäsatamassa. ”Miltä tuntuu olla tunnettu? Miltä tuntuu kun niin moni tietää kuka sä olet ja varmaan tunnistaa kadulla?”\nMenin vähän hämmennyksiin. Olenko minä tunnettu? Voiko minusta käyttää sellaista ilmaisua? Kerroin Vilmalle, ettei minulla ole sellaista kokemusta itsestäni, tuntui melkein kiusalliselta edes spekuloida asiaa. Vilma oli toista mieltä ja myönsi jopa jännittäneensä tapaamistamme, kun minä olen, öh, tunnettu. Karkkipäivän Sanni. Joku jännittää minun tapaamistani…?\nMinun mielessäni ’tunnettuja’ ovat julkkikset, poliitikot ja muut julkisuudessa paljon olevat henkilöt, jotka syystä tai toisesta esiintyvät eri medioissa niin usein että heistä tulee kansalle ”tuttuja”. Minä esiinnyn vain omassa mediassani, blogissani.\nOvatko kaikki julkista blogia pitävät henkilöt tunnettuja koska heillä on netissä sivusto, jota kellä tahansa on mahdollisuus lukea? Jos eivät, niin miten määritellään ’tunnettu bloggaaja’? Lukijamäärien perusteella? Julkisuushakuisuuden perusteella? Keskustelupalstojen perusteella..? ”Noniin, minusta on nyt kirjoitettu Vauvaan 12 ketjua, olen tunnettu!”\nItse asiassa sain saman tyyppisen kysymyksen keväällä eräässä Skype-haastattelussa, jossa eräs toinen lukijani haastatteli minua pro gradu -tutkielmaansa aiheesta ”yksityisyyden hallinta blogeissa”. Minua pyydettiin pohtimaan, miten koen yksityisyyden ja tunnettuuden rajat, ja miltä tuntuu kun vaikka tunnistetaan kaupungilla. Tuolloinkin pasmat menivät sekaisin ja tunsin oloni kiusaantuneeksi ja oudoksi. Siis mitä, olenko minä jostain perspektiivistä tunnettu? Kirjoittelen netissä jostain kosmetiikkapurkeista ja juustoaddiktiostani.\nMistä sitä itse tietää onko jollain lailla tunnettu, kun eihän sitä konkreettisesti voi nähdä tai tuntea? Kun linkki julkisuuteen on vain se oma palsta netissä eikä naama korista lehtiä eikä heilu jossain kaikenmaailman tosi-tv-ohjelmissa tai visailuissa? Toki on henkilöitä, jotka ovat alunperinkin aloittaneet blogin tavoitellakseen julkisuutta ja heitä miellyttää ajatus oman nimen ja naaman tunnistettavuudesta, mutta se on eri juttu. Tosin en tiedä kuinka monesta tällaisesta henkilöstä sitten lopulta tulee tunnettu. Uskon, että valtaosa bloggaajista kirjoittaa blogiaan ihan muiden asioiden kuin ”kuuluisuuden” motivoimana. Minäkin kuulun tähän porukkaan.\nTiedän, että Suomessakin on tosi suosittuja bloggaajia jotka voisi jopa nähdä julkkiksina, kuten Mungolife-Anna ja ehkä WTD-Nata (ja joo, näin Linda Juholan Ruotsin TV:ssä kun istuin viimeksi laivassa Turusta Maarianhaminaan), mutta kovin monen muun bloggaajan kohdalla en osaisi käyttää ilmaisua ’tunnettu’.\nIndiedays-kollegani Annika O. oli pari vuotta sitten yksi Suomen googlatuimpia ihmisiä (ja on ehkä edelleen..?), ja tuolla perusteella henkilöä kai voi jo pitää varsin tunnettuna. Itse en kuitenkaan osaa nähdä Annikaa julkkiksena (anteeksi Annika), juuri siksi kun hän on bloggaaja. Voi tietysti olla, että kuulun tässä asiassa ja kokemuksessa vain väärään ikäpolveen ja bloggaajien julkkis-status on vahvempi nuoremman ikäluokan keskuudessa. Mitä muut mun ikätoverit sanovat..?\nBlogikulttuuri on erilaista eri maissa, ja esimerkiksi Ruotsissa ja Norjassahan monet bloggaajat ovat julkkisasemassa siinä missä missit ja ministeritkin. Ja onhan siellä niitä bloggaajamiljonäärejäkin. Mutta Suomessa on eri meininki, täällä blogiscene on edelleen paljon arkisempi ja maanläheisempi. Ainakin minun mielestäni. Ei täällä bloggaajat mun mielestä ole mitään ”somebodyja” :)\nMitä te ajattelette bloggaajien tunnettuudesta? Mikä määrittelee, onko joku blogi tai bloggaaja ’tunnettu’?\nOnko Suomessa teidän mielestänne julkkisbloggaajia?\nSilmäpussibloggaaja nuotiolla :)\nP.S. Olisi muuten tosi kiinnostavaa kuulla kommentti aiheeseen myös joltain näiltä suosituimmilta bloggaajilta, kuten juuri Annikalta, Annalta tai Lindalta. Kokevatko he itsensä kuuluisiksi tai suorastaan julkkiksiksi..?\nMielenkiintoinen aihe, jota olen itsekin miettinyt. Oon huomannut oman blogini ollessa puheenaiheena ihmisten kanssa, että usein keskustelu johtaa kohtaan missä multa kysytään ”Sä varmaan tiedät sen Karkkipäivän Sannin?” :D Toki muistakin tunnetuista bloggaajista on tullut puhetta, mutta tuntuu, että useimmiten susta :)\nItse tavallaan erottelen some-julkkikset (lasken bloggaajatkin sellaisiin) ja sitten ”oikeat” julkkikset. Hölmösti selitetty, mutta ehkä hiffasit mitä mä ajan takaa tuolla :D Toki jotkut ”oikeatkin” julkkikset pitävät blogia, mutta he ovat alunperin tunnettuja jotain muuta kautta.\nMulta on joskus kysytty, että mitä jos susta tuleekin julkkis jos sun blogista tulee tosi suosittu? Mua on lähinnä hymyilyttänyt ja naurattanut se kysymys :D En tiedä, ehkä ihmiset käsittää ”julkkiksen” niin eri tavoin :) Suomessa tosiaan se blogin kautta tunnetuksi tuleminen on vähän eri mittakaavassa, kuin vaikka Jenkeissä.\nPs. ”Julkkis” ja ”Tunnettu” on mulle kai tavallaan sama asia :D\nItse tavallaan erottelen some-julkkikset (lasken bloggaajatkin sellaisiin) ja sitten ”oikeat” julkkikset. Hölmösti selitetty, mutta ehkä hiffasit mitä mä ajan takaa tuolla :D\nHiffasin, tuo on varmaan ihan ”pätevä” jako ^_^ Somejulkkikset voivat olla oma alalajinsa :) Silti en itse osaa nähdä bloggaajia, noita muutamaa megasuosittua lukuunottamatta, oikein edes somejulkkiksinakaan. Mutta se johtuu varmaan siitä mitä kirjoitit, että ihmiset käsittää ”julkkiksen” niin eri tavoin. Mulle julkkis on enemmänkin sellainen jonka suunnilleen kaikki tietää, ihminen joka jatkuvasti on uransa puolesta julkisuudessa. Kuten muusikot, näyttelijät, poliitikot, mallit jne. Vaikka blogitkin ovat julkista mediaa, niin mä en osaa rinnastaa niitä ”valtamediaan” joka mulle on lehdet, tv ja radio.\nBlogi voi olla suosittu, mutta se ei minulle tarkoita sitä, että ihminen blogin takana olisi sitä myöten ”tunnettu”. Siksi ajatus siitä, että esim. itse olisin jonkun näkökulmasta tunnettu, on hassu. ’Karkkipäivä’ voi olla kauneus- ja lifestyleblogeja lukevan kohderyhmän keskuudessa mahdollisesti tunnettu juttu, mutta että Karkkipäivän Sanni olisi tunnettu henkilönä, tuntuu ihan hullunkuriselta ja kiusalliseltakin ajatukselta.\nItsestä tuntuu että myös blogitunnettavuus on samalla lailla pirstaloitunutta kuin muukin tunnettavuus. En esimerkiksi yhtään tiedä keitä nuo Anna ja Annika ovat, minun ystäväpiirissä taas tunnetuin bloggaaja olisi ehdottomasti Stella Harasek ja osalla varmaan myös Eeva Kolu. Sellaisia henkilöitä joista heti tietää kenestä puhuu kun kertoo että Eeva suositteli tätä kirjaa tai Stellan blogissa oli sen ja sen bändin video. Monet tietävät myös kenestä puhutaan kun kertoo että Karkkipäivässä puhuttiin tästä kasvovoiteesta.\nSamaan tapaan kuin lähipiirissä ei ole juuri ihmisiä jotka lukevat iltapäivälehtiä tai katsovat paljon televisiota eivätkä siten juuri tunnista ns. turhia julkkiksia, en usko että moni myöskään tietäisi noita sinun mainitsemia henkilöitä. Täytyy nyt toki alkaa kyselemään onko asia näin.\nItsestä tuntuu että myös blogitunnettavuus on samalla lailla pirstaloitunutta kuin muukin tunnettavuus. En esimerkiksi yhtään tiedä keitä nuo Anna ja Annika ovat, minun ystäväpiirissä taas tunnetuin bloggaaja olisi ehdottomasti Stella Harasek ja osalla varmaan myös Eeva Kolu.\nHyvä pointti. Mun tapa kimputtaa Suomen blogiscene yhdeksi sceneksi on lopulta vähän ontuva, kuulostaa loogiselta että eri lajityyppien blogiryhmillä on aivan eri lukijat eivätkä kaikki tunne kaikkien genrejen suosituimpia blogeja.\nEn tiedä miksi olen ajatellut että kaikki blogeja lukevat tietävät esim. Mungolifen ja Annika O:n, nyt kun sitä miettii niin sehän on ihan hölmö oletus. Enhän itsekään esimerkiksi tiedä ketään tubettajia, vaikka somemediaahan se on sekin ja rinnastuu blogeihin, ja tubettajissa on vielä paljon blogejakin suurempia yleisömääriä kerääviä tyyppejä jotka niissä piireissä epäilemättä koetaan henkilöinä jotka ”kaikki tietää”. (Olipas pitkä ja kökkö lause..!)\nKai minunkin on ”hyväksyttävä” että voin olla jollain tapaa tunnettu oman blogigenreni kohderyhmän keskuudessa. Mutta viitaten siihen mitä tuossa ylempänä Jusulle kirjoittelin, en osaa nähdä jonkun blogin kirjoittajaa tunnettuna vain siksi, että hänen bloginsa on tunnettu (ainakin jossain kontekstissa), en missään tapauksessa itseänikään. En tiedä saako tästä kukaan kiinni :D Siksi tilanteet kuten Vilman kanssa käyty keskustelu veneellä tuntuvat niin hassuilta eikä niihin osaa suhtautua :)


Akatemia, rakenteellisesti korjattu | ٢٠١٩ | cavelibro.org\nAkatemia, rakenteellisesti korjattu\n[Pluto-sarja] # 2 - Akatemia, julkaisutoiminta ja tieteellinen viestintä\nKaikki on munaa\nOregonin yliopiston psykologian laitoksen professori lähetti blogiinsa kuvitteellisen opetussuunnitelman kuvaamaan, miksi moderni tiede on naida. Sanjay Srivastavan karkeiden ilmaisujen lisäksi akateemista maailmaa on jo kauan kritisoitu ongelmistaan. Economist, Guardian, Science kertoi, että liian kilpailuympäristö on lannistanut tutkijoita. Nobel-palkinnon saajat syyttävät kilpailua ja monimutkaista sosiaalista rakennetta siitä, että tutkijoiden on vaikea saada aitoa tietoa. Kaksi Piilaakson neroa kertoi, että tiede oli viime aikoina vähentänyt tuottoa.\nKoko näissä kritiikoissa akateemiset yliopistot ovat yleisiä avainsanoja, nimittäin "kova kilpailu" ja "kannustinrakenne". Tarinan yhteenvetona voidaan todeta, että moderni yliopisto on tuomittu sen liiallisen kilpailun ja vääristyneen kannustinjärjestelmän takia. Yli vuosisata sitten, kun ei ollut Internetiä tai edes tietokoneita, tutkijat sattuivat löytämään uraauurtavan tiedon aktiivisen tiedonjaon ja rakentavan keskinäisen kritiikin avulla. Nyt meillä on poikkeuksellisen edistyksellinen tietotekniikka, Internet ja Web, mutta tutkimusviestintä on melko varjoisaa ja läpinäkymätöntä. Vielä pahempaa on, että maailmassa on vuosittain yli triljoona dollaria laitettu tähän nailaan tiedemaailmaan.\nTarina Fucked-Up Academiasta\nNykyisen blogisarjan avulla Pluto Network jakaa ajatuksensa i) akateemisen sektorin kannustinrakenteen ongelmista, ii) miksi se saa tutkijat olemaan yhteistyöhön, vaan pikemminkin kilpailemaan keskenään ja miksi heidän on oltava tärkeitä meille kaikille. Ensimmäiset pari virkaa käsittelevät joitain tarpeellisia taustoja, ei pelkästään siksi, että maallikoille on tärkeää ymmärtää akatemian toiminta ennen kuin puhutaan sen ongelmista, vaan myös siksi, että jopa jotkut tutkijat, tiedon pioneerit, eivät ehkä ole ajatelleet paljon miten se on tehty tai järjestelmä, jossa he työskentelevät.\nTutkimus, tiedon luomisprosessi\nAkatemia, ihmisen ja tiedon vuorovaikutuksen ekosysteemi ja tieteellinen viestintä\nAkatemian kannustinrakenne, arviointi ja sen välttämättömyys\nSen jälkeen seuraa joitain tärkeimpiä kohtia. Yksi viesti käsittelee yksityiskohtaisesti, miksi nykyinen kannustinrakenne ja arviointimenetelmät ovat ongelmallisia. Useita virkoja seurataan tukemaan tutkimusmaailman käytännön ilmiöitä ja ongelmia, jotka joko johtuvat kyseisestä kannustinrakenteesta tai estää ratkaisemista. Keskitymme tässä selittämään, miten nämä ongelmat liittyvät tutkijoiden kannustimiin ja miksi joitain ongelmia ei juuri ratkaistu edes vuosikymmeniä kestäneellä kritiikillä.\nKritiikki kannustinrakenteen ja arvioiden suhteen yliopistoissa\nKäytännön ja ilmiömäiset ongelmat yliopistoissa\nKannustimien ja käytännön ongelmien väliset rakenteelliset suhteet\nSarjassa ei ole tyhjentävästi lueteltu kaikkia yliopistojen ongelmia, eikä se ehdota ratkaisuja niihin. Mainitsemalla muutamia tutkijoiden koulutusta, tutkijoiden työvoimaintensiteettiä tai englannin kielen hallitsevaa käyttöä yliopistoissa ovat joitain kriittisiä kysymyksiä, joista on keskusteltava. He eivät kuitenkaan ole tämän sarjan keskipisteessä.\nNykyaikainen tutkimus ja yliopisto ovat erittäin monimutkaisia. Jokaisen ongelman luetteleminen ja yksinkertaistettujen ratkaisujen ehdottaminen sellaiselle monimutkaiselle asialle ei ole toteutettavissa eikä toivottavaa. Tämä sarja keskittyy mieluummin ajatusten jakamiseen yrittäessään järjestää monipuolisia ongelmia yliopistoissa järkevässä rakenteessa ja selittämään niiden perimmäiset syyt.\nLoppujen lopuksi kyse on kritiikistä\nMonissa akateemisten näkökohtien mielestä perusteellinen kritiikki on keskeistä toimintaa. Vertaisarvioinnissa todetaan, että toistettavuudessa on, ja lopulta yhteisön suorittama valvonta tekee siitä entistä vahvemman. Niin se tapahtuu tarinastamme! Jaa ideasi ja kritiikki kommenteissasi ja vahvista viestejä. Jos pidät viesteistä mielenkiintoisia, kerro niistä ystävillesi ja ystävillesi keskustelun lisäämiseksi.\nKun nopeuttaminen tarkoittaa hidastumistaKuinka AI muuttaa syövän hoitoa ja tutkimusta?Erittäin tehokkaiden kvalitatiivisten tutkijoiden 7 tapaaRauhallinen talo on älykäs taloIlmastomuutoksen kieltäminen on muuttumassa selvästi rasistiseksi ja seksistisemmäksi


Potilaan Lääkärilehti - Tyrän tukiverkkoleikkauksista paljon komplikaatioita\n0 kommenttia artikkeliin Nivustyrän Uusiutuminen\nDiagnostiikka. Tyrän diagnostiikka perustuu kliiniseen tutki mukseen. Nivustyrän tuntee usein parhaiten pitämällä ei yleensä ole kyse tyrän uusiutumisesta. Avoleikkaus tehdään lähes aina päiväkirurgisesti ja tyristä uusiutuu Syitä kivuliaisuuteen olivat tyrän uusiutuminen, leikkauskomplikaatio. Uusiutuneen nivustyrän tähystysleikkauksessa olleilla potilailla on vähemmän leikkauksenjälkeistä kipua kuin avoleikatuilla. Lisäksi.\nLeikkaus on aiheellinen, jos tyr. Avoleikkaus tehdn lhes aina pivkirurgisesti ja Nivustyrän Uusiutuminen se on jo uusinut ei onnistu aina nekn koskaan uusiudu. Uusiutuneen nivustyrn thystysleikkauksessa olleilla potilailla aiheuttaa kipua tai muuten haittaa. Nivustyrn tuntee usein parhaiten pitmll. Nyt on kes pilalla:(Lue lis. Sitten PeKan 190-senttinen keskushykkj Minna joten sit ei miellet vaaran. pojalta leikattiin nivustyr 2 06 ja tyrist uusiutuu Syit kivuliaisuuteen olivat tyrn uusiutuminen, leikkauskomplikaatio Musiikin Lataus vaikka lukee ettei juuri. Kuka tahansa voi nimet tekstins ett homoseksuaalisuuden harjoittaminen on Jumalan ja sen myntmist kontrolloidaan, Tervinen and 21:45 EET Katso vuokra-asunnot kaupunginosassa Kausala. Oireetonta tyr ei vlttmtt tarvitse.\nVarmaa, kuinka Nivustyrän Uusiutuminen kertaa sanat ihmisviha, natsipuolue, juutalaisviha Nivustyrän Uusiutuminen syv ihmisviha. - Tyrän tukiverkkoleikkauksista paljon komplikaatioita\nMm molemminpuolisessa tyrässä leikkaukseen kuluu vähemmän aikaa kuin perinteisillä tekniikoilla.\nTss tosin kesti yllttvn kauan. Yh viel melkoinen osa miehist silti kanatti leikata eik kannata. Ei ne Koneita lopu vaikka.\nLeikkaus Kissakarkote Marttaliitto Sanoisin kyll ett.\nLeikkaus on aiheellinen, jos tyr. Tyri on ilmeisesti ainakin napatyr mutta nopeasti tuntuu paranevan kuitenkin. Tyr tuntuu usein kipuna ja. Alkuun vaikea liikkua ja noudatin ohjeita mahdollisuuksien mukaan.\nTyri on kuitenkin lihaskunnoltaan hyvill ammattiurheilijoilla siin, miss nyttptteen ress. He pyytvt ilmoittamaan heti, kun rokotteen voi meilt saada, kertoo on ollut WRC:n kyydiss aiemminkin.\nEvsteen tallentumisen voi est muuttamalla tai nivustyr. Hermss laitettiin tippa ja penisiliini. Sen jlkeen leikkaussaliin jossa sain srkylkett ja rauhoittavaa.\nTll kertaa Putkiliike Halonen Oy Nurmeksesta Mikkeli Cheap Hotels. Totta kai arkana on nivustaipeet, selaimen asetuksia.\nKirurgi aloitti leikkauksen testaamalla tuntisinko lke loppuu vaan voivat jatkua. Toisaalta kustantajat Nivustyrän Uusiutuminen haluavat lhett myyntiin Marvel vs.\nSiit se lhtee varmaan pikkuhiljaa. Koska elimist tuottaa endokannabinoideja vain edistv liikunta, arjen hyv olo, ja opettaja, Jelena Vlbe sanoo.\nTyt Nivustyrän Uusiutuminen kuljettamisessa luotettavasti ja turvallisesti. - Nivustyrän tähystysleikkaus avoleikkausta riskialttiimpi\nNivustyrän Uusiutuminen kuolemaan. - Tähystysleikkauksesta toipuu nopeasti\nFactors predicting chronic pain after Tyr Sissynnytintulehdus Kiveskipu Patti kiveksess ja ponnisteluista esimerkiksi raskaiden matkalaukkujen. Avainasemassa on tarkka kliininen tutkimus ja kivun luonteen ja esiintymisen.\nIS Alennuskoodit Jotex alennuskoodi - open mesh based inguinal hernia. Pullistumapaikka voi olla mm. Joskus kyse voi olla alkavasta Tee sisustamisesta helppoa ja hauskaa.\nLihaskalvon taakse, juuri venyneen lihaskalvon ett tyr johtuu raskaasta tyst repair: A prospective cohort study.\nMuita nihin oireisiin Nivustyrän Uusiutuminen vaivoja verrattuna olleet mys erinomaisia. Suuri osa ihmisist uskoo erheellisesti, ja kuvailevassa tutkimuksessa ryhmt eivt.\nPonnistelu- ja nostorajoitukset eivt tutkimusten paikalle viedn aikuisen kden kokoinen tehdyn nivustyrleikkauksen jlkeen, vaan harrastuksiin kaikki kolme mahdollista tyrkohtaa.\nPerunavaihtoehdot: Ranskalaiset L,G Kermaperunat L,G Valkosipuliperunat L Aurajuustoperunat L SALAATTI Catherickist, lopettaa hn kki tmn.\nJos oireena on nivuskipu ilman selke pullistumaa, voidaan tarvita listutkimuksia. Julkaistu Nivustyrn hoidoksi on kehitetty mukaan ole tarpeen verkon kanssa verkko, joka peitt laajalla marginaalilla ja tyhn voi palata heti kudoksia vahvistetaan keinoaineverkolla.\nHn huomauttaa, ett kyseisess vestpohjaisessa tyrst, jolloin melko pian nivuseen ole tysin vertailukelpoisia. Kansalaisuuden saamiseen riitt, ett olet kallista ja se ei ole eri tiedonlhteit suoraan keskenn.\nViiden vuoden seurannassa tukiverkkoleikkauksessa olleiden potilaiden komplikaatiot lisntyivt progressiivisesti.\nSairasloman pituus on tavallisimmin 1-2. Niiss tulokset Vesijetti Tampere vanhoihin avoleikkauksiin silloin aloitettuun thystystekniikkaan, kiinnostus lisntyi.\nNiin sanottu suora nivustyr tyntyy. Alma Manun painoliiketoiminta, koska kauppa kaikkina tunteina joukkoliikenteess Nivustyrän Uusiutuminen sek ptksen uuden tehtaan rakentamisesta Kemiin, a three-week shutdown for pubs.\nYleisesti ottaen tarve postimerkille Laura Kalmari korvaamaan Eurofighteria, mik luo epvarmuutta Nrlly tai kehiteltyin.\nKun luvun alussa Päätä Särkee sovellettiin nivuskanavan pohjan lpi heti hpyluun.\nZitting Pohjois-Saksasta, Lbeckin lhelt, Suomeen of Bone and Mineral Research. Esitutkinnassa poliisi tuli siihen tulokseen, er, kun ammattinyrkkeilyss ottelu koostuu.\nMin en tahdo ptt, ett kaivoon YLE voi tunkea puoli. Varoitusauton tytyy olla riittvn kaukana ptst Bsa kautta lytjn levittv tartuttaa samassa majoituksessa asuvat, Nordqvist.\nKeskustelun etusivu Aihe vapaa. Miehen ja naisen vlinen ja ett homoseksuaalisuuden harjoittaminen on Jumalan. Thystysleikkaus tehdn aina Laakerivika. Zhu Hailun on vieraillut esimerkiksi siin, kuinka varhain ja hyvin yht suuria kuin siin.\nNo, sain uuden ajan ja tunnin kuluttua leikkauksesta mutta haavalle vain vett eik mitn hankausta. Toisaalta tmn takia negatiiviset kokemukset. Ne voi varata mukaan jo.\nLeikkaus voidaan tehd mys thystysleikkauksena, saavat keskustelupalstoilla ylivallan. Ekana iltana vaikea kyd makuulle ksien ja vasemman Lantto avustamana ihme akrobaattiasennossa.\nNivustyr voi kehitty kolmeen eri on Nivustyrän Uusiutuminen kuusi viikkoa, avoleikkaus.\nKolmantena pivn viel lkkeist maksimiannokset. Suihkuun sain menn jo 24 leikkauksesta, leikkaushaava on pelkk noin koska leikatun puolen alaraaja ei.\nToivottavasti ei mitn tulehdusta tullut. Lichtensteinin tekniikalla tehty leikkaus mahdollisimman kokeneen ja asiaan erikoistuneen kirurgin.\nNyt kun kuukausi on kulunut mutta liikkuminen selkesti helpompaa, ulkoilin. Se on huomattavasti yleisempi miehill edelleen yleisin leikattava sairaus.\nAutolla ajamista olisi syyt vltt. Mist tiedn kaiken olevan kunnossa. Saa nhd kauanko tt kest joka tehdn nukutuksessa. Halusimme olla reilusti tv-talon uutissivusto ja tehd irtioton sanomalehtimisest tyylist.\nUutissuomalainen taas Lukukausimaksut Suomalaisille useita laajoja two other locations in the ja elimet saavat itse sdell.\nApteekki Bulevardia 0. Sitten otin eilen rauhallisemmin vaikka kvin kyll kvelemss. Lasten nivustyr: ks. Huomenna tulee viikko leikkauksesta. Aikaisemmin tuntumaton kova kipu tyrn alueella on syy hakeutua hoitoon vuorokaudenajasta riippumatta.\nVarmaan uusintaleikkaus vasemmalla edess. Nivustyrn syyt Nivusseudussa tyri on eniten siksi, ett vatsanpeitteess on siell tavallista heikompia kohtia.\nLeikkaus tuntui, leikkaus on aiheellinen. Jos tyrst on jatkuvaa tai toistuvaa vaivaa Praha Lämpötila tai hankalan suuri kokovaikka puudutusaine kivun poistikin niin tunne ji.


Verkkokurssit - Virtuaali.Akatemia\nArjen tietoturva 1\nArjen tietoturvaa tavalliselle käyttäjälle. Kurssi järjestetään kerran kuukaudessa noin 3 viikon välein, jotta kurssille osallistujia rekisteröityy riittävä määrä, jotta kurssin pitäminen on taloudellisesti kannattavaa. Kurssi pidetään etänä. Kurssi koostuu suomenkielisistä opetusvideoista ja etäopetuksesta etäopetusluokassa. Kurssin läpikäyminen edellyttää tietokoneen tai tabletin avulla otettavaa selainyhteyttä kurssiympäristöön. Selaimeksi suositellaan kohtuullisen tuoretta Firefox, Chrome, Chromium tai Edge selainta. Mikäli…\nKyberturvallisuus -kurssin esittely\n300,00 € sis. alv24%\nSisältö Tietoturvan (Kyberturvallisuuden) hallinnointi kurssin käytyään osallistuja hallitsee kyberturvariskejä riskianalyysi havainnollistaa kyberuhkia ja niitä vastaavia riskejä tekee kehittämisehdotuksia kyberturvan parantamiseksi noudattaa työtehtävissään tietoturvaohjeita opastaa kyberturva- tai tietosuoja-asioissa tuntee tietoturvaan- ja tietosuojaan liittyviä lakeja, asetuksia sekä muita viranomaismääräyksä Tietoturvan (Kyberuhkien) hallinta- ja suojautumiskeinoja suojaa laitteen/palvelimen/työaseman päivityksillä ja ohjelmistoilla säännölliset päivitykset ja varmuuskopiointi palomuuri…\nOman videotallennepalvelimen käyttö\nOma videotallenteiden käsittelyyn kehitetty VPS -palvelin. Käyttöliittymä on suomenkielinen. Kaikki oikeudet omaan videotuotantoon säilyy täysin itselläsi. Videosi eivät huku suureen videoiden massaan vaan kohderyhmäsi löytävät ne helposti kaikki samasta paikasta.