OHO K OHTIA RIEMUN SUURI SOITTO - PDF\nOHO K OHTIA RIEMUN SUURI SOITTO\nDownload "OHO K OHTIA RIEMUN SUURI SOITTO"\n1 K OHO K OHTIA NUMERO 16 JOULUKUU 2010 Sortavalassa ja Valamossa heinäkuussa 2010 Sukuseura järjesti kolmannen matkansa sukumme juurille viime kesänä. Meitä suosi aurinkoinen ja lämmin, jopa helteinen sää koko matkan ajan. Karjalan kauniit maisemat levittäytyivät ympärillemme ja Laatokka kimmelsi sinisenä matkatessamme Valamon luostarisaarelle. Kerromme matkasta enemmän lehtemme sivuilla. RIEMUN SUURI SOITTO Karjalasta kajahtaa! Ehkäpä nämä Karjalaisten laulun sanat ovat tarkoituksella mahtipontisia ja vertauskuvina osin uhmaaviakin. Onnen päivän koitto on kautta maailman sivun sarastanut suomalaisille juuri Karjalan suunnalta, mikäli ajattelemme asiaa vain tähtitieteellisesti. Mutta on Karjalasta päin kansakunnallemme toki sarastanut monia henkisiäkin auringonsäteitä, kansanrunoudesta lähtien. Ja ennen kaikkea iloista mieltä! 1 Näitä asioita joutui pohtimaan viime kesän todella onnistuneella Sortavalan matkallamme. Kummallisen autiossa kaupungissa vaelsi helletamineissaan iloinen porukka sotaa pakoon lähteneiden ja kotiseutunsa menettäneiden laatokankarjalaisten jälkeläisiä. Mahtuihan joukkoon toki jokunen muukin. jatkuu\n2 Nurmettuneiden ja vankasti pusikoituneiden kumpujensa alla lepäävät esivanhempamme voivat jossakin tuonpuoleisessa iloita siitä, että heidän jälkeläisillään ovat asiat kaikin puolin kunnossa. Me jälkeläiset puolestamme saatamme tuntea iloa taasen siitä, etteivät esivanhempamme joutuneet näkemään kättensä töiden rapistuneita raunioita ennen niin vireällä kotiseudullaan. Iloaan on ihminen pohtinut jo varhain. Antiikin kreikkalainen Demokritos määritteli onnelliseksi hänet, joka ei murehdi, mitä häneltä puuttuu, vaan riemuitsee siitä, mitä hänellä on. Roomalainen Horatius puolestaan kehotti ihmismieltä iloitsemaan siitä, mitä on nyt ja tässä eikä huolehtimaan vain tulevaisuudestaan. Vastoinkäymisten karvaus tulee lieventää naurulla; eihän täydellistä onnea olekaan! Satoja vuosia ennen näitä herroja asettuivat jotkut oletetuista kantasuomalaisista tuolloin jo muotoutuneen Laatokan rannoille. Mahtava järvi lienee antanut heille paitsi ravintoa myös monenmoista ilonaihetta. Siinä järvi on sen jälkeenkin lainehtinut ikiaikaisesti vähät välittämättä, mistä syystä sen rannoilla vuosituhanten mittaan kulloinkin on tapeltu. Samaa komeaa ulappaa myöten matkasimme mekin vuorollamme Valamoon todetaksemme, kuinka luostarielämä oli upeilla saarilla jälleen elpymässä. Ajan virrassa sittenkin jokseenkin lyhyt ateismin kausi on päättynyt. Venäjällä etsitään sekä vaalitaan taas kristillisiä arvoja. Nykyjohtokin tukee kehitystä avoimesti. Ilonaihe tämäkin. Tämän lehden sivuilla olemme kerta kerran jälkeen saaneet onnitella 80-vuotiaita ja vanhempiakin sukulaisiamme, niin nytkin. Laatokan rantojen ensi asukkaille moinen ikä olisikin ollut täysin käsittämätön seikka. Lehden kannessa matkalaiset ovat ryhmäkuvassa Valamon luostarikirkon edessä. Kirkossa naisilla piti olla hame päällä ja huivi päässä. Pitkä ikä on paitsi siunausta myös syy kiitokseen ja iloon sekä lähiomaisille että koko suvulle. Tämän päivän hyvinvointiamme Suomessa on mitattu lukuisilla tasokkailla tutkimuksilla ja useita eri muuttujia tarkastellen. Kansainvälisissä tutkimuksissa olemmekin pärjänneet hienosti. Aivan äskettäin saimme Amerikasta televisiomainetta suoranaisesti tuutintäydeltä. Kotoinen elomme on siis varsin tasokasta, ja siitä olemme todellisuudessa itsekin tyytyväisiä. Mutta onnellisuusmittauksissa emme kuitenkaan menesty. Mistä moinen? Onnellisuutta on kirjallisuudessa kuvattu joskus tyyneksi ja viattomaksi itsevarmuudeksi. Suomalaiseen perinteeseen ei liika avoimuus olekaan koskaan kuulunut. Kell onni on, se onnen kätkeköön! valisti Eino Leinokin tunnetuissa säkeissään. Tällainen umpimielisyys ja erakoituminen ei kuitenkaan lopulta ole hyvästä! Ympäristö luovutetussa Karjalassa on monin paikoin vielä lohduttomassa kunnossa. Mutta olemme saaneet elää naapureina lähes 70 rauhanvuotta, minkä täytyy olla kaikille onnettoman viime sodan osapuolille jakamaton ilon ja onnen asia. Ränsistynyt rajaseutu on karulla tavallaan hintaa onnestamme. Muilla suomalaisilla onkin meistä karjalaisista opittavanaan ennen kaikkea kykymme iloita ja surra aidosti. Niiden kuteista syntyykin sitten onnellisen elämämme kirjo. Vikkelät karjalaiset saattavat olla ensi joukkona vastakin soittelemassa Suomen suruja, mutta miksi aina mollissa? Riemun suurta soittoahan voidaan toki muunnella niin sanojensa kuin esittämistapansakin puolesta. Onnea on myös ihmisen täysi vapaus päättää itse tekemisistään. Päätoimittaja Pekka Simpura Lue sivulta 13, ketkä kaikki tällä kertaa olivat mukana sukuseuran matkalla! Kannen oikeassa yläkulmassa on sininen Sortavalan vaakuna. 2\n3 Kohokohtia 16/2010 sivu Pääkirjoitus 1-2 Sisällysluettelo /Lehden toimitus 3 Puheenjohtajan palsta 4 Kunniajäsen Aaro Kohonen 80 vuotta 5 Sortavalan matka kesällä Luterilainen kirkko Sortavalassa 8 Vanhoja asuinpaikkoja Sortavalassa 9 Ruokamatkalla jossakin Suomessa PEKKA : Pilapiirros 12 Varsinainen sukukokous Kohoset Afrikassa Simuloitu etelänloma (huumorilla) 16 Kohoskahvit vuonna Kohokkaita ja lässähdyksiä 18 Jaakon ja Marjan häät 19 UNTO : Piirros ja runoja 20 Erkki Lempisen muistolle 21 Eila-Sofia Kohosen muistolle Aili Mattilan muistolle Muistokuvia Valamosta 25 Kohosten Kohokohtia 26 Korkean iän Kohoset 27 Takakansi: Hallonbladin hautakappeli 28 KOHOKOHTIA Kohosen Sukuseura ry:n sukulehti (Per. 1992) KUVITUS: Unto Kohonen ja Pekka Simpura VASTAAVA TOIMITTAJA: Pekka Simpura, puh Soukan rantatie 8 A ESPOO TOIMITUSSIHTEERI/TAITTO: Pirjo Lehtinen, puh sähköposti: TOIMITUSKUNTA: Sukuseuran hallituksen jäsenet Otamme mieluusti vastaan jäsenistön lähettämää materiaalia. Erityisesti toivomme pikku-uutisia Kohosten Kohokohtia -palstallemme. 3\n4 Jussi Simpura Puheenjohtajan palsta Kaiken maailman karjalaisia Vuoden 2010 Kohoskahveilla näkyi Kohosen suvun karjalaisuuden moni-ilmeisyys. Jyväskylässä helmikuussa Alvar Aalto -museon kahvilassa mukana oli alun toistakymmentä ihmistä. Jyväskylän seudulla karjalaistaustaista väestöä on paljon, nimenomaan Sortavalasta lähtöisin olevia on jälkeläisineen siellä varmasti useita tuhansia, ellei jo yli kymmenentuhannen. Savolaismurteen alueella Jyväskylässä karjalaistaustaiset eivät muutenkaan ole erottuneet väestöstä niin kuin läntisemmillä ja eteläisemmillä murrealueilla. Ei siis ole kovin erikoista olla taustaltaan karjalainen Jyväskylän seudulla. Sama pätee minun kotikaupunkiini Mikkeliin: vanhoista naapureistamme siellä hyvinkin puolella on juuria Karjalassa, mutta mikkeliläisiksi kaikki mieluusti tunnustautuvat. Marraskuussa olimme kahveilla Laihialla Pertti ja Leena Kangasmaan kodissa. Paikalla oli yli 20 henkeä, ja lähes kaikilla oli kielimurteenaan Etelä-Pohjanmaan jykevä nuotti. Suurimmalla osalla paikalla olleista oli täälläkin karjalaistausta ja sekin tuntui istuvan ihmisiin luontevasti. Ei sitä tarvinnut erikseen esillä pitää, se pilkahteli puheen lomassa siellä täällä. Ja onhan Pohjanmaallakin paljon karjalaisia, esimerkiksi Sortavalan eteläisen naapuripitäjän Jaakkiman väkeä Kurikassa ja Teuvalla. Laatokan rantojen mäkiset maisemat ovat jo kaksi sukupolvea sitten vaihtuneet tasaisempaan jokimaisemaan, ja karjalaisuus on mukana enemmänkin jotenkin taustalla kuin etualalla. Kun väki liikkuu muutenkin kuin sotien seurauksena pitkin maata ja ulkomaita, on yhteen maakuntaan kiinnittyvä sukutausta jatkuvasti harvinaisempi. Olisi varmaan mahdollista selvittää, miten suuri tai pieni osa väestöstä on sellaisia, joiden kaikki esivanhemmat isovanhempien sukupolvesta alkaen taaksepäin laskien ovat asuneet koko ikänsä samassa maakunnassa. Tulos voisi olla yllättävä: näitä kaikkein pesunkestävimpiä pohjalaisia, savolaisia, hämäläisiä, karjalaisia ja niin edelleen ei ehkä ole edes puolia koko maan väestöstä. Muut ovat enemmän tai vähemmän sekoituksia, ja on sattuman varassa, mihin esivanhempiensa identiteettiin nykypolvet kiinnittyvät. Suomestakin on tulossa siis maakuntien sulatusuuni samaan tapaan kuin Yhdysvallat olivat Amerikan siirtolaisuuden aikana kansakuntien sulatusuuni. Jonkin aikaa muuttajat olivat kiinni lähtömaansa identiteetissä. Pennsylvanian osavaltiossa oli yhden äänen varassa, että viralliseksi kieleksi olisi tullut saksa englannin asemasta. Missään en ole nähnyt kaupungin keskustassa niin paljon saksalaisravintoloita kuin Ann Arborissa Michiganissa. Ja Chicago oli muutaman vuosikymmenen ajan maailman toiseksi suurin puolalaiskaupunki Varsovan jälkeen. Saksalaisia ja puolalaisia oli USA:ssa miljoonia, ja jopa kymmeniä miljoonia. Suomalaisia oli vähän, mutta kerääntyivät hekin yhteen. Thunder Bay Kanadassa oli vielä 1900-luvun loppuvuosikymmeninä kuulu kaupunkina, jossa pitkälle pärjäsi suomen kielellä. Sodan jälkeen Suomessakin oli kaupunkeja, joissa karjalaisuus näkyi ja tuntui. Lahti ja viipurilaiset, Jyväskylä ja sortavalalaiset sekä Hämeenlinna ja Kannaksen väki ovat tunnetuimpia esimerkkejä. Helsingin kymmenistä tuhansista karjalaisista puhumattakaan. Parissa sukupolvessa karjalaiset ovat sekoittuneet kantaväestöön ilman konflikteja. Karjalaistaustaisuus leviää jatkuvasti laajemmalle vaikka etäisyys Karjalaan kasvaakin. Niinpä meilläkin on suvussamme erinomaisia pohjalais-karjalaisia, savolais-karjalaisia, hämäläis-karjalaisia ja niin edelleen: todellakin kaiken maailman karjalaisia. 4\n5 KUNNIAJÄSEN IKÄMIESTEN SARJAAN, AARO KOHONEN 80 VUOTTA Elokuisena lauantaina 2010 kokoontui joukko perheenjäseniä, sukulaisia ja naapureita viettämään Aaro Kohosen 80-vuotispäiviä Kalastajatorpalle Helsinkiin. Juhlapaikka oli upea ja kaikki järjestelyt sujuivat tilanteen edellyttämällä arvokkuudella. Juhlatilaisuus oli aivan aaronnäköinen: vieraanvarainen ja kotoisa. Sitten juhlatunnelma kuitenkin jäykkeni yhtäkkiä. Reserviläisten kantapäät kolahtivat yhteen ja naisväen ryhti suoreni silmissä: Suomen marsalkka Mannerheim oli saapunut yllättäen saliin! Nopea laskutoimitus hämmensi tovin; Aarohan oli koulupoika sodan aikana, joten marsalkan täytyy olla nyt jo yli 140-vuotias. Eli kyseessä ei ollutkaan ihka oikea marski vaan taitava näyttelijä Timo Närhinsalo. Niin uskottavasti hän roolinsa uniformussaan veti, että Aaron ylentäminen everstiksi illan ajaksi meni ihan todesta. Tilaisuutta juontanut Aaron pojista vanhempi, Ari Kohonen valotti isälleen puhuessaan Aaron elämänkulkua ja ansioita. Kyllä noilla tiedoilla miehelle yhden illan everstin arvon kadehtimatta suo. Osansa marskin ja muidenkin onnitteluista voi Ellen-puoliso toki ottaa itselleen. Onhan aviopari lähes samanikäinen. Erityisesti yhteinen taival korostui pitkäaikaisten naapureiden muisteluissa. Kun ihmisen pitkää polkua pääsee tarkastelemaan ja kuulemaan aivan vieraasta näkökulmasta, voi aidosti ihmetellä, miten paljon 80 vuoteen sittenkin mahtuu ihmiselämää. Aaro Kohonen 80 vuotta Aaro ja Ellen Kohonen syntymäpäiväjuhlassa toivottamassa vieraita tervetulleiksi. Toimitus yhtyy lukuisiin onnitteluihin. Pekka Simpura 5\n6 Kohosen Sukuseuran Sortavalan ja Valamon matka heinäkuuta 2010 Suunnittelimme sukuseuran matkaa jo edelliselle kesälle, mutta silloinen järjestely ei ollut toimiva. Yleisön pyynnöstä järjestimme viime kesänä sukuseuran oman ryhmämatkan.olimme valinneet matkatoimisto Matka-Prima Oy:n matkamme järjestäjäksi. Heillä on kokemusta näistä kotiseutumatkoista. Tämä oli kolmas sukuseuran järjestämä matka Sortavalaan. Ensimmäinen tehtiin vuonna 1990 ja toinen matka tehtiin vuonna Molemmat matkat olivat erittäin onnistuneita, ja niihin osallistui runsas joukko sukulaisia. Nyt oli mahdollisuus valita joko kolmen päivän matka tai neljän päivän matka sen mukaan, miten kunkin loma tai muu aikataulu salli. Lisäksi varasimme kaksi bussia, joista toinen lähti Seinäjoelta ja toinen Helsingistä. Tämän järjestelyn toimivuus oli vaativa kuvio matkanjärjestäjille! Yövyimme hotelli Seurahuoneella, jonka sijainti oli keskeinen ja joka oli vielä hengeltään entisten aikojen mukainen. Huoneet olivat siistit, ruoka hyvää ja sitä oli riittävästi. Tosin sisään kirjoittautuminen ja matka-asiakirjojen käsittely oli erittäin alkeellisella tasolla. Kaikki tehtiin vaikeimman jälkeen manuaalisesti. Kolmen päivän matka keskittyi Sortavalan kaupunkiin ja Valamoon, lyhyille kotiseuturetkille jäi aikaa vain perjantai- ja lauantai-illat. Neljän päivän matkalla kotiseuturetkiin jäi vielä lisäksi aikaa koko sunnuntaipäivä. Sortavalan keskusta ei ole juurikaan muuttunut; vanhat talot olivat ehkä lisää ränsistyneet. Tosin uusiakin rakennuksia on jo rakennettu ja kunnostus- ja maalaustyötäkin on aloitettu. Alla kuvassa Karjalan silta ja näkymä keskustaan päin. Taustalla näkyy valkoinen Seurahuone, jossa asuimme. Meillä oli omasta takaa oppaat, saarella lapsuuttaan viettäneet Niilo Kohonen ja Kaija Kangasmaa (vrt. kuva alla). He kertoivat meille saaresta, entisistä ajoista ja paikoista. Se oli mielenkiintoista kuunneltavaa, virallinen Valamon opaskin kuunteli tarkasti heidän muisteluitaan. Yksi kotiseuturetkistämme suuntautui Riekkalan saareen Ojavoisiin, jossa Juho Kohosen leskellä ja jälkeläisillä oli kotipaikkansa. Heikki Kohosen perheellä, johon kuuluivat lapset Lassi, Aaro ja Rauni, oli kotipaikka aivan mummolaa vastapäätä. Mummolassa asuivat Agneta Kohosen lisäksi Pentti, Aune ja Paavo, joka sitten tapaturmaisesti kuoli parikymmentä vuotiaana. Alla matkalaiset ovat kuvassa Tokkarlahdella: vas. Jari Kohonen, Kirsti Hepojoki, Riitta Kohonen, Pekka Simpura, Oiva Mäki-Maunus, Eeva-Maija Mäki-Maunus ja Pirjo Lehtinen. Etäämmällä, Lambergien kotipaikalla Laatokan rannalla on nykyään kirjolohen kasvatusaltaita. Yksi kauneimmista maisemista oli tällä tavalla muutettu tuottavaan toimintaan (alempi kuva). Lauantain päiväohjelmana oli laivamatka Valamoon. Saimme nauttia Laatokan maisemista ja perillä todella hienoista vanhoista kirkoista ja rakennuksista. Ikonien, alttaritaulujen ja kattomaalausten entisöintityö oli lähes loppuun saatettu. 6\n7 Lauantaina illalla Valamon retken jälkeen lähdimme vielä omalla matkabussilla kotiseuturetkelle, joka kulki reittiä Helylä, Karmala, Leppäselkä, Kuljakko ja Ruskeala. Helylän Lehtimäkeen jäivät Sulo Saikkonen, Irja Saikkonen ja Tuija-Leena Saikkonen. Siellä he kävivät Lehtimäellä katsomassa Lempisen mökin maisemia. Lippo ja Hannu Lempisen ryhmä kävi siellä omalla porukalla sunnuntaina, heiltä saatu kuva mökistä ohessa (vrt. kuvat sivulla 9) Karmalaan bussista jäivät Esko Kohonen, Kristiina Voutilainen ja Kaija Karhu perheineen (kuvassa) sekä Jari ja Riitta Kohonen. He kävivät Koholahden rannalla, sukumme kantaisän, Daniel Kohosen kotipaikalla. Kalliossa näkyy vielä valkoinen raami paikassa, johon vuonna 1998 kiinnitimme kuparilaatan merkiksi sukumme lähtösijasta. Laatta hävisi melko pian kiinnityksen jälkeen. Kelpasi itänaapureille! Sitten jatkoimme matkaa kohti Leppäselkää, emme tällä kertaa ehtineet käydä Vatailla. Kuljakossa muistelimme Alma Kohosen, os. Nokkala, perheen vaiheita. Pellavan viljelystä puhuttiin ja pöytäliinoista, jotka nyt ovat Simpuran sisaruksilla pöydillään. Niistä kerroimme lehdessä nro 13. Pekka Simpura, Jussi Simpura ja Eeva-Maija Mäki-Maunus isänsä kotikunnailla Ruskealassa. Sitten pääsimmekin retkemme päätepisteeseen eli Simpuroiden kotipaikalle Ruskealaan. Siellä oli tehty leveät tiet ja kääntöpaikat. Nousimme kaikki bussista ihailemaan hienoa avautuvaa maisemaa. Kauempana notkon takana näkyi kotipaikan tunnuksena kaksi isoa kuusta. Oli todella hienoa katsella siellä maisemia illan kuulaudessa. Paluumatkalla meille tuli este ajaessamme kohti Sortavalaa. Leppäselän paikkeilla tien ylitti valtava lehmälauma, jota ajettiin laitumelle kolhoosin pellolle. Kesti jonkin aikaa, kunnes tie oli vapaa. Kuljettajamme Albert kysyi paimentajalta, montako lehmää oli kaikkiaan. Niitä oli Albert oli muuten kova poika ajamaan, hiekka pöllysi ja kivet lentelivät kuoppaisella tiellä. Jatkoimme kohti Sortavalaa ja poimimme matkan varrelle jättämämme sukulaiset takaisin bussiin ja ajoimme hotellille. Osa meistä lähtikin kotimatkalle jo sunnuntai-aamuna. Seikkailurikkaasta kotimatkasta kertoo Jussi Simpura tarkemmin sivuilla Me jäljelle jääneet jatkoimme omaa ohjelmaamme, kävimme mm. uudessa luterilaisessa kirkossa, josta kerromme tarkemmin seuraavalla sivulla. Pirjo Lehtinen 7\n8 Pirjo Lehtinen Uusi luterilainen kirkko Sortavalassa Sortavalan evankelis-luterilainen seurakunta perustettiin vuonna Seurakunta kuuluu Inkerin kirkkoon. Oma kirkko (viereinen kuva) valmistui suomalaisten tuella vuonna Kirkon ovat suunnitelleet petroskoilaiset arkkitehdit V. Bugashev ja V. Shevljakov. Uusi kirkko sijaitsee eri paikalla kuin vanha, palanut kirkko. Meitä oli pieni ryhmä matkalaisia mukana, kun kävimme tässä uudessa kirkossa sunnuntaina aamupäivällä. Tulimme sopivasti vähän ennen jumalanpalvelusta, joten sali oli vielä tyhjä ja saimme kaikessa rauhassa tutustua kirkkoon. Ulkona oli paahtava helle, joten kirkko tarjosi meille viileän ja rauhallisen paikan levähtää. Varmasti silloin jokaisen mielessä kävivät esiisiemme kohtalot täällä sukumme lähtösijoilla. Vanha luterilainen kirkko paloi neuvostokoneiden pommituksessa helmikuun 2. päivänä Tämä uusi kirkko (seurakuntatalo) vihittiin käyttöön Se sijaitsee osoitteessa Karelskaja katu 43. Alttariseinän lasimaalaukset VALOA KOHTI ovat Sortavalasta lähtöisin olevan Sulo Saikkosen tekemiä. Sulo on sukuseuramme jäsen ja hän oli myös perheineen mukana viime kesän Sortavalan matkalla. Lasimaalausten lahjoittamiseen osallistuivat myös Alma ja Yrjö Kohosen lapset, jotka ovat sukuseuramme perustajajäseniä. Kun kävimme kesällä kirkossa, paikalla sattuivat olemaan myös seurakunnan pappi ja kanttori, jotka olivat mukana pienessä hartaushetkessä kanssamme. Lauloimme yhdessä Suvi-virren. Se oli meille matkalaisille mieleenjäävä hetki. Kuvassa osa ryhmäämme, eturivissä vas.: Riitta Kohonen, Jari Kohonen ja Eeva-Maija Mäki-Maunus. Takarivissä vas. Oiva Mäki-Maunus, Kosti Vasumäki ja Eliisa Vasumäki. 8\n9 Tunnistettavia sukumme asumuksia ja asuinpaikkoja Sortavalassa ja Ojavoisissa Esko Kohonen kertoo isänsä asuintalosta: Pekka Kohosen talo on helppo löytää Sortavalan keskustan tuntumasta, tyttökoulun ja lyseon pohjoispuolelta. Talossa asuivat Pekka (Petter) Kohonen, puolisonsa Alma Hildegard Edelman sekä lapset Ester, Kalervo, Viljo ja Erkki (joka oli isäni). Talon jugend -ajan henkeen tehdyt piirustukset on hyväksytty 1911 ja valokuvista päätellen rakennus noudatti aikanaan tarkasti piirustuksia. Peltikatto on nyt uusittu ja talon ulkoseinän vuorauksen yhteydessä alkuperäiset ornamentit on jätetty pois. Muutoksista huolimatta talo on vieläkin tunnistettavissa. Aikanaan talo rakennettiin Tuhkalankadun ja Pietari Paavalin katujen risteykseen. Nyt osoite on Улица Кирова 32 (Kirovinkatu 32). Kuva Simo Voutilainen Juho Kohosen lesken, Agneta Kohosen talon paikka Riekkalan saaressa Talo ei enää ole pystyssä, mutta se on ollut suunnilleen yllä olevien talojen kohdalla. Talossa asuivat aikoinaan Agneta Kohonen ja hänen lapsensa Pentti, Aune ja Paavo. Paavo menehtyi ukkosen ilmalla, kun kotiin palatessa läheisen ladon katto riistäytyi irti myrskyn voimasta ja hän jäi sen alle. Läheisellä kalliolla on kiveen kaiverrettu risti tälle samalle paikalle. Tällä kertaa emme sitä löytäneet, mutta se on valokuvattu edellisellä matkalla. Paikalle on rakennettu uusi punainen mansardikattoinen talo (yllä oikealla). Porttia vastapäätä peltojen takana on Heikki Kohosen perheen asuinpaikka. Lempisen mökki Sortavalan Lehtimäessä Talosta on otettu kuvia ennen sotaa ja nyt myöhemmin 90-luvulla ja 2000-luvulla. Epäselvyyttä on aiheuttanut se, että talon ulkomuoto on kovasti muuttunut. Kyseessä on kuitenkin yksi ja sama talo. Sulo Saikkonen kertoo muutoksista, joita venäläiset asukkaat ovat tehneet myöhemmin: Talon perustusta on madallettu. Perustuskivet on otettu pois ja viety patotyömaalle. Tämä on ilmeisesti aiheuttanut myös muutoksen savupiipun paikkaan. Muitakin taloja venäläiset ovat rakennelleet ja muokanneet uuteen uskoon. Vanha veranta on purettu ja talon eteen on tehty terassinomainen lisäsiipi ja yksi ylimääräinen ovi, koska talossa asuu kaksi perhettä. Alempana ollut saunarakennus on palanut. Kaksi isoa kuusta on kaadettu pois pihasta, niistä on tehty saunapuita. Sulo Saikkonen on myös maalannut 20 vuotta sitten talosta taulun sellaisena, kuin se oli ennen sotia. Kuva otettu ennen sotia (kuva saatu Taimi Kinnuselta). Kuva otettu 1990-luvulla. 9\n10 Jussi Simpura RUOKAMATKALLA JOSSAKIN SUOMESSA Sukuseuran Sortavalan -matka: Ryhmän 1 seikkailuja paluumatkalla - Sano sille Veijolle että pysähdytään siinä kauniilla koskella ennen Ruskealaa, muistutti Sari, kun paluubussi oli päässyt etenemään Helylän ohi kohti rajaa. -On sillä koskella nimikin, sanoi Sulo, joka tunsi paikat. Ilkka murisi: -Ei nyt ruveta koskia katselemaan, kun ei vielä tiedetä, montako tuntia ollaan tullissa! Ja Ruskealan kirkosta ei puhettakaan! Mutta Veijo sai tiedon koskesta, unohti kyllä sen heti ja ajoi sata metriä kosken ohi, mutta peruutti takaisin. Koskella oli muutama telttailija ja uimareita merkillisessä koskenalaisessa suvannossa. Ruskeaa vettä, vähän hyttysiä ja sitten kiireellä takaisin bussiin. Vähän ennen rajaa Veijo tankkasi bussin ja muut taxfreessä kassinsa. Tullissa ei mennytkään kuin puolisen tuntia, ilman mitään ongelmia. Siitä riemastuneina koukattiin parin kilometrin lenkki Tohmajärven keskustan Kemienmäen kautta. Samalla mietittiin jatkoreittejä: Joensuun kautta, Savonlinnan kautta, jotakin muuta reittiä Varkauteen. Pieksämäellä rautatieasemalla piti olla kello Melkein kuusi tuntia aikaa, joten matkailullekin oli tilaa. Päätettiin mennä Rääkkylän kautta Liperiin ja sieltä sitten Varkauden kautta Pieksämäelle. Reitillä oli todellinen nähtävyyskin, sisävesilossi. Matka sujui leppoisasti, tie oli hyvä ja tyhjä, ja kohta Saimaa pilkisteli milloin vasemmalla, milloin oikealla. Mietittiin, missä syötäisiin: - Ei ainakaan ABC:ssä, kaikui joka kulmalta, ja Veijo löi lisää löylyä: kertoi olleensa vaimon kanssa ABC:ssä ja syöneensä hirvikäristystä, joka ei ollut hirveä nähnytkään - Taisi olla hirvikoirankäristystä!, huudettiin taaempaa. Riistamestari Ilkka innostui kertomaan riistajuttuja: miten kerrankin oli nyljetty yhdeksän karhua samoilla sijoilla, ja miten ne kaikki olivat trikiinivapaita mutta kaikenlaisia muita loisia oli senkin edestä. Karhunkäristyksen suosio laski hirvikoirankäristyksen tasolle, ja matkalaisten mielissä alkoi välkkyä perinneruokailu karjalanpiirakoineen ja muine paikallisherkkuineen. Ilkka muisti, että yhdellä kaverilla oli mökki vähän ennen Liperin kirkkoa siellä olisi varmasti tietoa Liperin ruokapaikoista. Ei muuta kuin soittamaan, mutta kaveri ei vastannut. Toista tietä löytyi Liperin ruokapaikan numero, ja sieltä kerrottiin, että ruokapaikka on kyllä auki, mutta vain sen mallaspuoli. Ruokaa ei Liperissä sunnuntaina tarvita. - Sarilla oli tuttava, jolla oli mökki alle sadan kilometrin päässä Höytiäisen rannalla. Sieltä saatiin tieto, että Karviossa on varmuudella auki oleva ruokapaikka. jatkuu seuraavalla sivulla... Onneksi oikeaa ruokaa kuitenkin oli riittävästi Venäjän puolella. Ensimmäisessä kuvassa runsas aamiainen Seurahuoneella maistui kaikille, etualalla Ilse Lempinen, Merike Leib, Hannu ja Lippo Lempinen. Toisessa kuvassa ryhmämme on tyhjentänyt keittokulhot Valamon luostarin ravintolassa, trapezassa. Keiton jälkeen meille tarjoiltiin vielä pääruokalajina paistettua kirjolohta ja hapankaalia. Hyvin maistuu Jari ja Riitta Kohosellekin. 10\n11 Pentin kommunikaattori kaivoi netistä Liperin rantamakasiinin, ja Arvinsalmen lossille tultaessa oli ilmassa iloinen varmuus, että jotakin Liperistä kyllä löytyy. Lossivahdilta vielä varmisteltiin tilannetta, ja varmistus antoi aihetta vähän huoleen: lossivahdin mukaan Liperissä ei varmastikaan saa sunnuntaina oikein ruokaa muualta kuin ABC:ltä. Liperiin tultiin ajallaan, ja koukattiin vauhdilla ABC:n kulman ympäri. Rantamakasiinilla liehuivat liput, mutta sen lähelle ei päässytkään bussilla, ja muutenkin paikka näytti pieneltä. Nyt mietittiin, mitä tehdään: mutka taaksepäin, Viinijärvelle ja siitä Joensuu Varkaus tielle ja tien varressa olevaan Karvion huoltoasemabaariin? Ei, jatketaan vanhaa tietä Heinäveden suuntaan. Kyllä kuulussa matkailupitäjässä on oltava ruokapaikkoja. Kohta ohitettiin Pahanpohjan tienhaara. Niilo, joka on asunut yli 30 osoitteessa, oli asunut sotavuosina yhden kesäkauden Pahapohjassakin. Siellä oli heidän perunamaallaan tehty merkittävä maataloustieteellinen koe. Perunalle oli annettu kasvuvauhtia kalkkisalpietarilla. Perunat olivat kasvaneet suuriksi, suurimmat kilon painoisiksi, mutta maku muistutti perunaa yhtä vähän kuin Veijon nauttima hirvikoirankäristys hirveä. Ei suositella. Kerma, lukee tienvarressa. - Onko tuo oikea paikannimi, huudahti Tuula, joka oli Pohjanmaalla tottunut toisenlaiseen Mä olen aina luullu, että soon jokin pilkkanimi. Juuri ennen Kermaa oli Pentin kommunikaattori löytänyt Heinäveden Gasthausin: Varmaan romanttinen paikka ja vielä aukikin! Pentti soitti sinne ja sai kuulla, että noutopöytä on valmiina, ja a la carte listakin on. - Olemme tulossa, kolmetoista nälkäistä sielua, ilmoitti Pentti. Kohta ollaan Heinävedellä. Gasthaus mainostaa itseään tienvarressa. Kirkonkylässä loistelee myös ABC, ja on siellä Kotipizzakin, mutta me menemmekin paremmille apajille Gasthausiin! Rakennus edusti kyllä romantiikkaa, mutta luvun elementti- ja punatiiliromantiikkaa. Maisemista ei ollut tietoakaan, ei heinästä eikä vedestä. Noutopöytä olikin valmiina, siinä oli jalat ja pöytälevy ja kaikki, mutta mitään ruokaa siihen ei ollut katettu. A la carte lista oli seinällä, ja siellä oli pihviä, leikettä ja kotlettia, ranskalaisilla ja paistetuilla perunoilla. Keittoakin oli ollut, mutta se oli pussista jo loppunut. Mutta olihan paikallista pizzaa! Se oli ainoa, jota talo pystyi puolessa tunnissa tarjoamaan. Tämä kävi melkein kaikille, ja kohta höyrysi kuuma Americana -lätty matkalaisten nokan alla. Sari ja Pentti löysivät viereiseltä aukiolta mansikanmyyjän ja tarjosivat jälkiruoan paikan päällä ja bussissa. Nyt alkoi olla kiire: aikaa oli puolisentoista tuntia ja matkaa Pieksämäelle 80 kilometriä. Sunnuntain Hesarista löytyi pääkirjoitussivulta Saska Saarikosken juttu, jossa surtiin Suomen ruokakulttuurin rappiota. Se oli kuin suoraan meidän ruokamatkailukokemuksistamme: samaa pizza-abc-grillikioski-tarjontaa kaikkialla, paitsi sunnuntaisin, jolloin ruokaa ei saa mistään. Veijo polki kaasua rajoitinta vastaan, tiellä oli jonoa ja Pieksämäki kaukana. Oli vielä edessä Varkauden läpiajo, ja tietysti jonossa oli kesäautoilijoita kolmivaihteisilla autoillaan. Tunnelma oli kuin ravikilpailussa: kuinka käy mestariohjastaja Veijon, kestääkö ajokki maaliin asti, menevätkö yleisön vedonlyönti-voucherit hukkaan. Ei voinut edes luottaa siihen, että VR olisi myöhässä, vaikka oli kesäkeli ja Pendolino. Tehtiin hätäsuunnitelma: Tuija juoksee asemalle ja nappaa konduktöörin kiinni, ja pidättelee junaa niin, että muut ehtivät paikalle. Mutta hätäsuunnitelmaa ei tarvittu. Kahdeksan minuuttia ennen junan lähtöaikaa Veijo kaartaa uljaasti Pieksämäen aseman parkkipaikalle, ja kaikki junaan pyrkivät saatiin ajoissa laiturille. Hyvää matkaa vaan muille Seinäjoelle bussin mukana, ja sitten 30 asteen helteestä ilmastoituun Pendolinoon joka tuli jokseenkin ajoissa. Oli siinä ruokamatkaa Suomessa yhdeksi kertaa! Sisällä odotti matala, tumma ja hailakoilla liinoilla koristettu ravintolasali, ja siellä pari ruokailijaa. 11\n13 Varsinainen sukukokous Karjalatalolla Vuosikokouskuvassa mukana: Edessä istumassa Aaro ja Ellen Kohonen. Taustalla vasemmalta: Esko Kohonen, Lippo Lempinen, Niilo Kohonen, Olli Riihihuhta, Pekka Simpura, Rauni Riihihuhta, Jussi Simpura, Kirsti Hepojoki, Heikki Lempinen, Antti Hepojoki ja Markku Lempinen. Kuvaa ottamassa Pirjo Lehtinen. Kokous pidettiin tällä kertaa Karjalatalolla, koska yhteinen Sortavalan matka oli jo näyttävä yhteistapaaminen viime vuonna. Nopealla tahdilla kävimme lävitse kaikki lakisääteiset asiat. Tärkeimpinä asioina tulevan vuoden toimintasuunnitelmassa ovat Kohoskahvi -tilaisuuksien jatkaminen, Kohokohtia-lehden julkaiseminen sekä internetin kotisivujen kehittäminen. Hallituksen kokoonpano: Erovuorossa olivat Aaro Kohonen, Markku Lempinen ja Jussi Simpura. Kaikki lupautuivat jatkamaan vielä seuraavan kolmivuotiskauden. Hallitukseen kuuluvat seuraavat henkilöt: Hautanen Marja, Kohonen Aaro, Kohonen Esko, Kohonen Jari, Kohonen Niilo, Lehtinen Pirjo, Lempinen Lippo, Lempinen Markku ja Simpura Jussi. Jäsenmaksun suuruudeksi sovittiin entiset summat: 10 euroa ensimmäiseltä perheenjäseneltä ja 5 euroa muilta saman perheen jäseniltä. Jäsenmäärä on tällä hetkellä 146 henkilöä, nuorisojäseniä on yhteensä 18. Hallitus järjestäytyi kokouksessaan Puheenjohtajana jatkaa Jussi Simpura ja varapuheenjohtajaksi valittiin Esko Kohonen. Sihteerinä ja rahastonhoitajana jatkaa Pirjo Lehtinen. Pekka Simpura jatkaa Kohokohtia-lehden päätoimittajana. Puheenjohtajan taholta syntyi uusi ideakin yhteiselle toiminnalle: Voisimme järjestää tai osallistua valmiiksi järjestettyihin yhden päivän retkiin tai tapahtumiin. Mielenkiintoisia kohteita löytyy paljon. Ehdotuksena tuli heti esimerkiksi yhteinen retki Tuusulaan Halosenniemeen. Tavoitteena olisi organisoinnin keventäminen ja helpottaminen. Voisimme hyödyntää valmiita retkiä, koska omat resurssimme ovat vajavaiset. Kesällä 2010 järjestetylle Sortavalan matkalle eivät kaikki halukkaat päässeet osallistumaan. On toivottu, että järjestettäisiin uusi matka esim. kesällä Tällöin kaikki matkalaiset tulisivat omin neuvoin Niiralaan, josta jatkaisimme yhdellä yhteisellä bussilla eteenpäin. Vahingosta viisastuu! Hallitus ottaa asian käsittelyyn kokouksessaan. Kartoittaaksemme tilannetta, halukkaita pyydetään ottamaan yhteyttä sukuseuraan. Pirjo Lehtinen Sukuseuran matkalla heinäkuussa 2010 olivat mukana: Ilkka Kohonen, Ville Kohonen, Niilo Kohonen, Jussi Simpura, Kirsti Simpura, Kirsti Hepojoki, Pirjo Lehtinen, Esko Kohonen, Kaija Numminen, Lippo Lempinen, Ilse Lempinen, Hannu Lempinen, Merike Leib, Pekka Simpura, Kaija Karhu, Juho Karhu, Veera Karhu, Kaija Kangasmaa, Sulo Saikkonen, Irja Saikkonen, Tuija-Leena Saikkonen, Jari Kohonen, Riitta Kohonen, Eeva-Maija Mäki-Maunus, Oiva Mäki-Maunus, Kristiina Voutilainen, Simo Voutilainen, Tuula Kankaanpää, Sari Ekholm, Pentti Kemppainen, Eliisa Vasumäki ja Kosti Vasumäki. 13\n14 Kohoset Afrikassa - Jaakon ja Marjan häämatka Keniaan Marjan ja Jaakon hääkuvan löydät sivulta 19, missä kerromme tarkemmin tämän tuoreen avioparin hääjuhlasta. Tässä he kertovat jännittävästä häämatkastaan. Paljon on ollut kokemista ja näkemistä! Heti häälauantain jälkeisenä maanantaina lähdimme matkalle kohti Kenian pääkaupunkia Nairobia. Meillä oli välilasku Lontoossa. Turvatoimet olivat erittäin kireät, yksittäiset laukut tuhottiin ja metallinpaljastimet olivat käytössä kaikilla muillakin kentillä. Vietimme huonosti nukutun yön lentokoneessa ja aamulla olimme perillä Nairobissa - mutta matkalaukkumme eivät olleetkaan! Onneksi kaikki välttämätön oli käsimatkatavaroissa. Safarioppaamme oli meitä vastassa kentällä. Ajoimme läpi Nairobin miljoonakaupungin. Liikenne oli kaoottista ja saasteiden määrä valtava. Yövyimme liikekeskustan hyvin vartioidussa hotellissa, jonka kattoterassilta saatoimme ihailla palmuja ja täysikuuta sekä kuunnella sirkkojen siritystä. Seuraavana aamuna lähdimme takaisin kentälle hakemaan matkatavaroitamme ja sitten pääsimmekin matkaan kohti Nakuru-järven aluetta. Luulimme slummialueen loppuvan Nairobin jälkeen, mutta se peittikin alleen koko maan. Ajomatkasta jäi mieleen henkeäsalpaava laskeutuminen Afrikan keskiylängöltä alas Itä-Afrikan hautavajoamaan Rift Valleyhin. Perillä Nakurun suolajärvellä majoituimme suihkuilla varustettuihin telttoihin ja pääsimme ruokapöytään. Henkilökunta palveli meitä nöyrästi ja ruokalajeja oli riittävästi. Safariajelut puistossa olivat mieliin painuvia. Eläimiä oli todella paljon, eivätkä ne pelänneet autoja lainkaan. Paviaanit kirkuivat puissa, joiden alla seeprat ja vesipuhvelit laidunsivat. Näimme myös harvinaisia sarvikuonoja ja kirahveja, leijonat olivat kiivenneet puuhun, mikä oli outoa. Puiston tärkein nähtävyys oli flamingopopulaatio, joka värjää rannat vaaleanpunaisiksi. Koko näkökentän täyttävä, lentävä flamingoparvi oli hieno ja äänekäs kokemus! Saavuimme Maasai-heimon laidunmaille. Kuvaamiseen oli ehdottomasti pyydettävä lupa ja siitä piti maksaa. Alue oli ihanteellinen ympäristö malariaa ja keltakuumetta levittäville hyttysille. Onneksi malarialääke tehosi. Iltaa vietimme korkeassa ravintolamajassa seuraten villiä tanssiohjelmaa räiskyvän takkatulen katveessa. Afrikan yö oli musta. Malariaa ja keltakuumetta levittävät hyttyset piirsivät varjoja telttakankaalle. Aamuhämärässä ajoimme pois puistosta, ja oppaan avustuksella yritimme vielä nähdä leopardin. Meillä kävikin todella tuuri, koska leopardi tuli esiin pensaiden seasta ylittääkseen tien. Näin onnistuimme kuvaamaan Afrikan vaikeimmin tavoitettavan suurpedon. Jatkoimme matkaamme kohti Masai Maran kansallispuistoa, joka sijaitsee Kenian eteläreunalla Tansanian rajalla. Se on samaa aluetta Tansanian Serengetin kanssa. Sinne olikin useita tunteja kestävä matka erittäin huonoa, paikoin melkein olematontakin tietä pitkin. Ajoimme läpi Maasai-heimon laidunmaiden, missä kuvaaminen lupaa kysymättä oli ehdottomasti kielletty. Perillä majoituimme safarilodgessa, joita oli rakennettu turisteja varten. Ne olivat vartioituja ja palvelut sisältyivät majoituksen hintaan. Safariajelut puistossa olivat kaiken vaivan väärti. Käynnissä olleen gnu-antilooppien vaelluksen aikana nisäkästiheys on alueella maailman suurin. Jatkuu... 14\n15 Eläimiä oli todella paljon, näimme seeproja, gnuita, impaloita, antilooppeja, leijonia, täplähyeenoita, norsuja, krokotiileja, pahkasikoja, virtahepoja, kirahveja, korppikotkia, strutseja, gepardin, liskoja, helmikanoja, marabuhaikaroita, marakatteja, mangusteja, sakaaleita ja runsaasti erilaisia lintuja. Eläimet eivät pelänneet lainkaan safariautoja, joten näimme ne aivan vierestä, seurasimme myös niiden kulkua Marajoen yli. Joella pääsimme jalkautumaan maastoon turvanamme rynnäkkökiväärillä varustettu vartija. Helle oli hirvittävä, aurinko grillasi meitä, tuulenvirettäkään ei ollut. Paluu pimenevässä päiväntasaajan illassa hyeenalaumojen lähtiessä saalistamaan oli hyvin mieleenpainuva ja harvinainen kokemus. Safaripäivät kuluivat nopeasti, ja edessä oli hidas ajomatka takaisin Nairobiin. Nairobista lensimme Mauritiuksen saarelle Intian Valtamerelle. Siellä tullitarkastus oli koko matkan tiukin, koska he pelkäävät Keski- Afrikasta saapuvien matkalaisten mukanaan tuomia sairauksia, rokotuspapereiden piti olla kunnossa. Mauritius on eteläisen pallonpuoliskon tärkeimpiä lomakohteita. Elintaso siellä on länsimainen. Se on erityisesti ranskalaisten turistien suosiossa, mutta muutkin kansallisuudet ovat hyvin edustettuna. Saarta ympäröivä meri on kristallinkirkas, niinpä loppulomamme kuluikin uimisen, sukeltelun ja auringonoton merkeissä. Totesimme, että avioliitossa olo on ihan mukavaa: lähinnä vain juodaan samppanjaa ja syödään ravintoloissa! Sarvikuono Nakurussa Taustalla vaaleanpunaisia flamingoja Gepardi Masai Marassa Leopardi Nakurussa Vesipuhveli Nakurussa 15\n16 SIMULOITU ETELÄNLOMA ja muita pienen rahan lomavinkkejä jokaiselle Ohessa halpoja vaihtoehtoja lomanviettoon.. Lomalennot Pakkaa 20 kg kiviä mahdollisimman hankalan malliseen laukkuun ja kanniskele sitä yöaikaan kaksi tuntia pitkin asuntoasi. Istu lastentuoliin, sido kätesi kyynärpäistä käsinojiin ja hanki mahdollisimman isokokoinen ihminen ahtautumaan viereesi. Yritä sitten syödä veitsellä ja haarukalla pienestä laatikosta. Pyydä vierustoveriasi kaatamaan lasi punaviiniä syliisi. Etelänloma Osta kymmenen kerran lippu solariumiin ja käytä kaikki heti ensimmäisenä lomapäivänä. Nauti illalla sopivasti risiiniöljyä ja vietä yö rattoisasti wc-pöntöllä. Astu seuraavana päivänä vielä paljain jaloin lasinpalaan ja istu loppuviikko varjossa jalka suorana. Kirjoittele kavereillesi kortteja kehuen, kuinka lämmintä, aurinkoista ja upeaa on. Alppiloma Pukeudu toppavaatteisiin sekä laskettelumonoihin ja yritä ahtautua vaatekomeroon sukset ja sauvat kädessäsi. Tule ulos ja polta kielesi juomalla tulikuumaa kaakaota. Juo lisäksi runsaasti mahdollisimman vahvaa viinaa ja kompastele rappukäytävään. Kaada sitten rappusille ämpärillinen jääpaloja ja yritä selvitä sukset ja monot mukana mahdollisimman vauhdikkaasti alakertaan. Korttien kirjoittelu sairaalasta kuten etelänlomalla. Golfloma Pukeudu ykkösiisi ja työnnä aamusta iltaan kottikärryllistä sateenvarjoja paikallisilla viheralueilla pöheikköjä penkoen ja ankarasti sadatellen. Vesisade toivottava. Mene jälkeenpäin kulmakapakkaan valehtelemaan. Kalastusloma Liukastele aamuyöllä kukonlaulun aikaan lähimmässä kivikossa. Pistele sormiisi pieniä haavoja, kastele vaatteesi ja hiero niihin vanhan sillipurkin sisältö. Palaa kotiin tyhjin käsin turhautuneena, väsyneenä ja nälissäsi. Kiroilu ja valehtelu kuten golfissa. Mökkiloma Jää kotiin, sulje sähköt ja lämmin vesi. Syö joka päivä sikanautaa suoraan purkista sekä raakaa makkaraa. Osta pilailuvälinekaupasta kutinapulveria ja raavi raajasi verille. Lue uudelleen ja uudelleen sama nuhjaantunut vuoden -71 Kodin Kuvalehti. Tyytyväisyystakuu! Simuloitu loma tuo aivan samanlaisen tuloksen kuin mikä tahansa perinteisempi loma: olet varsin onnellinen päästessäsi taas töihin. 16\n17 Jussi Simpura/Pirjo Lehtinen KOHOSKAHVIT KOHOSKAHVIT JYVÄSKYLÄSSÄ HELMIKUUSSA 2010 Jo toisen kerran järjestimme kahvitilaisuuden Jyväskylässä, koska halusimme kertoa siellä asuville sukulaisille tulevan kesän Sortavalan matkasta. Toinen busseistamme tulisi ajamaan Jyväskylän kautta. Tilaisuus pidettiin Cafe Alvarissa Osallistujien oli mahdollista samalla tutustua Alvar Aalto-museoon. Mukana oli aktiivisia sukuseuran jäseniä. Seuramme esimies Jussi Simpura oli paikalla vaimonsa Kirstin kanssa. Jari Kohonen on sukuseuran hallituksen jäsen, paikalla oli myös hänen Eila-äitinsä, Riitta-vaimonsa ja tyttärensä Katariina. Unto Kohonen oli paikalla Aili -vaimonsa kanssa. Unto on ollut lehtemme kuvittajana sen ilmestymisestä lähtien. Eine Kohonen on ollut mukana toiminnassamme jo vuoden 1988 perustamiskokouksesta lähtien. Eeva-Maija Mäki-Maunus ja Kristiina Voutilainen olivat järjestämässä edellistä kahvitilaisuutta. Kiitos kaikille osallistujille! KOHOSKAHVIT LAIHIALLA MARRASKUUSSA 2010 Laihialle Leena ja Pertti Kangasmaan kotiin oli kokoontunut lähes kolmekymmentä henkeä sukulaisia kahvitilaisuuteen. Meitä tuli Helsingistä junalla kolme henkeä, muut olivat lähialueilta mm. Lapualta, Kauhajoelta ja Vaasasta. Ilahduttavasti oli lapsiakin paikalla tuomassa vilskettä tilaisuuteen. Marraskuinen lauantai oli kirpeä pakkaspäivä ja lunta oli maassa kunnon talven tapaan. Jussi Simpura lausui sukuseuran puolesta tilaisuuden avaussanat. Kahvin lomassa muistelimme kesän Sortavalan matkaa. Kaija Kangasmaa kertoi meille perheensä vaiheista ja luki meille katkelmia nuoruuden ajan päiväkirjoistaan vuosilta Oli mielenkiintoista kuulla sen ajan tapahtumista. Tilaisuus oli lämminhenkinen yhdessäolohetki. Kiitos kaikesta vieraanvaraisuudesta tilaisuuden järjestäjille! Henkilöt kuvassa vasemmalta oikealle: Katariina Kohonen, Riitta Kohonen, Eeva-Maija Mäki- Maunus, Jari Kohonen, Eine Kohonen, Juhani Voutilainen, Unto Kohonen, Kristiina Voutilainen, Aili Kohonen, Jussi Simpura, Eila Kohonen, Olli Kohonen ja Kirsti Simpura. Vuoden 2011 kahvitilaisuuksista ilmoitamme sukuseuran kotisivuilla internetissä (www.kohosensukuseura.fi). Mikäli olet kiinnostunut järjestämään kutsut omassa lähipiirissä, ota yhteyttä seuramme puheenjohtajaan tai sihteeriin. 17 Ryhmäkuva Laihian kahvitilaisuudesta: Lapset lattialla vasemmalta: Aaro Kangasmaa, Eeva Antikainen, Simo Kangasmaa ja Fiina-Alisa Maunumaa Tuolirivi vasemmalta: Pirjo Lehtinen, Kalevi Mattila, Kaija Kangasmaa, Niilo Kohonen, Sulo ja Irja Saikkonen Henkilöt takarivissä vasemmalta: Kaisa ja Eero Antikainen, Tuija Laitala, Teemu Antikainen, Jussi Simpura, Leena Kangasmaa, Oiva ja Eeva- Maija Mäki-Maunus, Pekka Mattila, Pertti Kangasmaa, Hanna ja Kari Ala, Ritva-Liisa Tanhuanpää, Ulla-Maija Saikkonen-Mahne, Tuija-Leena Saikkonen ja Anne-Mari Maunumaa.\n18 Jussi Simpura KOHOKKAITA JA LÄSSÄHDYKSIÄ Kohosen suvun urheilumaine kasvoi vuonna 2010, kun Mika Kohonen valittiin maailman parhaaksi salibandyn pelaajaksi, ja kun veljekset Mika ja Mikko olivat mukana Suomen joukkueessa, joka voitti lajin maailmanmestaruuden. Salibandy ottaa polviin, ja mestarit joutuvat miettimään, kauanko polvet kestävät. Polvesta polveen näyttää kulkevan tuo urheilutaipumuskin. Mikan ja Mikon isoisä Uuno Kohonen oli 1920-luvun lopulla TUL:n voimistelumestari, ja hänen maineestaan on pieni maininta Rauha Pyötsiän muistelossa sukuhistoriassamme ( Karmalasta kauemmalle", s. 174). Mutta ei oteta kaikkea ansiota Kohosen veljesten menestyksestä Kohosen suvulle. Onhan pojilla monen muunkin nimisiä esivanhempia: äitejä, isänäitejä, äidinäitejä, äidinisiä ja niin edelleen. Kun mennään vaikkapa neljä sukupolvea taaksepäin (poikien Kohos-haarassa Taneli Petterinpoika Kohoseen asti), on esivanhemmissa perinteisen sukunimikäytännön mukaan enimmillään jo 16 eri sukunimeä. Ehkä Kohos-geenien ansio onkin siinä, että ne eivät ole estäneet muunnimisten urheilugeenien esiin pääsyä? Urheilua on joittenkin mielestä myös metsästys. Sitäkin geeniperimää suvussa tuntuu olevan. Tässä lehdessä julkaistussa ruokamatkakertomuksessa mainitaan riistamestari Ilkka Kohonen yhtenä esimerkkinä, ja sukuseuran hallituksen kokouksissa saadaan kuulla, miten Heikki Lempinen on Karjaan seudulla hirvimetsällä menestynyt. Kuuleman mukaan Aki Kohonen Lappeenrannan suunnalta on myös vimmattu metsämies. Laihian Kohoskahvien alkusoittona oli sukuseuran hallituksen kolmihenkisen delegaation saama kutsu Pertti Kangasmaan hirviporukan maukkaalle hirvikeitolle. Eläimet eivät ole Kohosilta turvassa, ehkä eivät kalatkaan. Seuraaviin Kohokohtiin voitaisiinkin kerätä suvun parhaita kalajuttuja. Niitä odotellessa kerron kalajutun lähiökaupan kalatiskiltä. Joulun jälkeen Soukan K-marketin tiskiin oli ilmestynyt kaksi 10-kiloista haukea. Ne oli saatu verkoilla Espoonlahdesta, kilometrin verran Klobbenin rantauimalasta. Kalamiehet olivat saaneet myös 7.5 -kiloisen kuhan ja pitäneet sen itsellään, mutta isot hauet he olivat kantaneet tarpeettomina paikalliseen kauppaan. Sieltä ne olisi saanut maanantai-iltana maksutta mukaan, mutta en uskaltanut ottaa, kun en tiennyt, mitä moisella kalanpaljoudella tekisi. Seuraavana päivänä kuulin, että kaloille oli löytynyt ottaja. Vuotta aikaisemmin samassa tiskissä oli 12-kiloinen hauki. Sen oli ostanut tai ottanut kymmenen maahanmuuttajamiehen porukka ja järjestänyt samana iltana suuret haukikestit. "Kolmas metsästys" on nimi, jota on käytetty joskus sienestyksestä. Metsästys ja kalastus ovat ne ensimmäinen ja toinen metsästys. Suvun intohimoisia sienestäjiä ei ole vielä ilmiannettu, mutta pannaan tämäkin tilaukseen. Ensi vuoden Kohokohtiin kutsutaan myös sienestäjät paljastamaan salaisuuksiaan! Tähän loppuun kuuluisi nyt sienikohokkaan resepti, mutta sellaista en ole koskaan valmistanut enkä muista edes maistaneeni. Tästä siis kolmas tilaus ensi vuodeksi kala- ja sienijuttujen jälkeen: resepti sienikohokkaalle, ja mielellään myös kertomus siitä, miltä se maistui. 18\n19 JAAKON JA MARJAN HÄÄT Kohosen sukuseura saa uuden sukunimen jäsenluetteloonsa, kun vaihdamme nimemme Aarniveräjäksi. Nykyiset sukunimemme ovat niin lähellä toisiaan, että lähes samanlaisen nimen ottaminen ei vaikuttanut kovin houkuttelevalta. Halusimme kuitenkin yhteisen sukunimen, joten päädyimme kokonaan uuteen, itse keksittyyn nimeen. Aarni symboloi omaa koulutustani (metsänhoitaja) ja harrastuksiani (retkeily, metsästys, kalastus), ja veräjä taas viittaa Marjan maa- ja karjataloustaustaan. Nimi on hyväksytty nimilautakunnassa, ja tulee voimaan joskus joulukuun aikana. Häitämme vietettiin lauantaina Ikaalisten kirkossa. Marja on kotoisin Ikaalisten Riitialan kylästä maanviljelijäperheestä. Juhlapaikkana oli Ikaalisten Kovelahden kylätalo Nousula, jonne meidät kyydittiin varsin massiivisella Chevrolet Silveradolla. Jaakko Tuomola & Marja Tuominen (Juho/Leena/Pertti) Sää suosi ja lämmintä riitti. Vieraita oli noin 110 henkeä. Sukuseura oli kutsusta lähettänyt paikalle edustajansa Eeva-Maija ja Oiva Mäki-Maunuksen. Kiitokset tästä. Sukuseuran Valamon-matkalaiset olivat myös hankkineet hääparia silmälläpitäen saarelta hienon lahjan, jonka saivat tuotua ehjänä perille, vrt. oheinen kuva. Hääpaikalla oli tarjolla perinteiset antimet: ruoat, erilaisia juomia ja kahvipöytä. Ohjelmaa oli myös järjestetty: puheita, visailuja ja hääparin ryöstö. Orkesteri soitti aluksi perinteistä tanssimusiikkia ja sitten aavistuksen räväkämpiä kappaleita yömyöhään asti. Vieraat osallistuivat tanssiin varsin aktiivisesti. Tämän taide-esineen sanotaan olevan hedelmällisyyden symboli. 19\n20 Unto Kohonen / 2011 KARJALA-KAUPAT HARMITTAA VÄHÄN, MUTT KIROILU TUSKIN SOPII TÄHÄN! M i e t t e i t ä : Yksin tulin, yksin lähden Suotta surin minkään tähden. Hetkiä hetkessä ollut on vain tyhjän retkellä kulkiessain. Miksi ei hymyillä menneelle saa, pakkoko lymyillä murheiden taa? Ilot ja surut kuuluvat tähän, onnen murut auttavat vähän. AFORISMI: Äitimaa kaiken kehto - Äitimaa elinehto - Äitimaa tuonenlehto 20 U N T O


Kielitiede pistää miettimään: Ihmisen kuollessa hänestä tulee kuollut ihminen, eläimestä sen sijaan lihaa tai kalaa - Kulttuuritoimitus\nKielitiede pistää miettimään: Ihmisen kuollessa hänestä tulee kuollut ihminen, eläimestä sen sijaan lihaa tai kalaa\nKuvat: Kari Heino / SKS\nKIRJAT | Rea Peltolan, Anni Jääskeläisen ja Katariina Harjunpään toimittama tietokirja Kieli ja eläin käsittelee vuorovaikutusta ja kielioppia monilajisissa yhteisöissä.\n”Sillä miten ja mitä sanoja käyttäen puhumme, on vaikutusta niin itseemme, kanssaihmisiimme kuin kaikkiin kanssakulkijoihimme.”\nKieli ja eläin – vuorovaikutusta ja kielioppia monilajisissa yhteisöissä\nToimittaneet Rea Peltola, Anni Jääskeläinen ja Katariina Harjunpää.\nLänsimaisen ajattelun historian valtavirtaa luonnehtivat erilaiset sitkeät dikotomiat: tieto ja luulo, ääretön ja äärellinen, muuttumaton ja muuttuva, Jumala ja ihminen, hyvä ja paha, henki ja aine, mies ja nainen sekä ihminen ja eläin.\nKahtiajaoista viimeksi mainittu on tosin viimeistään Darwinin ajoista lähtien osoitettu monella tapaa keinotekoiseksi ja harhaanjohtavaksi – ihminenkin kun on eläin – mutta silti se yhä vain värittää ja ohjaa elämäämme. Ihminen ja eläin -dikotomia, vai jopa dualismi, on ikään kuin rakenteistunut elämäämme ja yhteiskuntaamme ja sen osana luontosuhteeseemme ja ruoantuotantoomme sekä kieleemme, mikä kaikki vaikuttaa asenteisiimme ja muihin lajeihin liittyviin arvostuksiimme.\nKieli ja eläin -teos (SKS, 2021) tarkastelee nimensä mukaisesti ja usealla tapaa, miten kommunikoimme toislajisten kanssa, miten niistä ja heistä eri rooleissamme ja elämänyhteyksissämme puhumme ja miksi käyttämillämme eläimiin viittaavilla sanoilla on väliä; siis esimerkiksi sillä valitsemmeko juuri sanan eläin kaikkine siihen vuosisatojen aikana kertyneine merkitysvivahteineen vai korvaammeko sen vaikkapa tois- tai muunlajisella tai koira ja siili -tyyppisillä tarkemmilla ilmaisuilla tahi jopa erisnimillä.\nValitettavasti vertaisarvioituja tutkimusartikkeleita sisältävä Kieli ja eläin on paikoitellen varsin vaikea ja koukeroinen erityisesti siinä käytetyn lingvistisen slangin vuoksi (”Konstruktiokieliopin kuvauksessa semanttiset kehykset ovat kielen yksiköihin kuuluvia semanttisia tietorakenteita”.) Pikku pinnistely toisaalta kannattaa, sillä artikkelit ovat tasokkaita ja mielenkiintoisia.\nKirjoittajat näyttävät kylläkin useassa tapauksessa kytkevän työnsä 2000-lukua värittävään, useita tieteenaloja koskevaan posthumanistiseen ajatteluun, mutta sitä voi asiayhteyden huomioon ottaen pitää ymmärrettävänä, ainakin jos ja kun käsitteellä viitataan muunlajisten intressien ja (itseis)arvon aiempaa selkeämpään tunnistamiseen ja tunnustamiseen. Post-, anti- ja transhumanismia joissakin tapauksissa vaivaavista kiistattomista ongelmista voi lukea selkeän esityksen esimerkiksi Sami Pihlströmin Ihmisen maailmasta (niin&näin, 2021 – lue arvio täältä).\nOmaksi suosikikseni kokoelman artikkeleista nousee Ilona Herlinin Eläin eduskunnassa. Herlin on kerännyt ison joukon eläimiä koskevia täysistuntopuheenvuoroja vuosilta 2015–2019 sekä tarkastellut erityisesti Keskustan, Vihreän liiton ja Perussuomalaisten puolueohjelmien ”eläinlinjauksia”.\nHerlinin tulokset eivät ole mielenkiintoisia vain siksi, että puolueet puhuvat eläimistä toisistaan poikkeavilla tavoilla – valitut puolueet huomioon ottaen sitä voinee pitää odotusarvona – vaan erityisesti hänen käyttämiensä tutkimusmetodien vuoksi. Herlinin artikkeli esimerkiksi näyttää, miten edustajien, ja epäilemättä myös meidän muiden, tapa viitata eläimiin tai eläimeen muuttuu sen mukaan, miten puhetilanne kehystyy; puhummeko esimerkiksi ruoantuotannosta vai eläinten suojelusta. Tai tarkemmin, puhummeko nykyaikaisesta tehdasmaisesta ruoan tehotuotannosta vai perinteisestä tilatuotannosta.\nSelviää myös, että eläin on edustajien puheessa lähes aina tekemisen kohde, objekti. Eläinten ”agentiivisuuttakin” Herlin edustajien puheenvuoroista löytää, mutta silloin kyse on usein ”haittaeläinten vääränlaisesta” omaehtoisesta toiminnasta. Läpi puheenvuorojen kantaa vahvana juonteena tarve ja halu kontrolloida eläimiä, niin tuotanto- tai hyöty- kuin villieläimiä.\nPuheenvuoronäytteet antavat ekolingvististen oivallusten ohessa tilaisuuden pikku tirkistelyyn ja tilaisuuden karsia mahdollisia omia ennakkoluulojaan. Ilmenee esimerkiksi, että tutkimusaineistovuosina nimenomaan pari perussuomalaista naiskansanedustajaa – etummaisena heistä ehkä Ritva ”Kike” Elomaa – ovat tarmokkaasti nostaneet esiin eläinten eettisen kohtelun ja itseisarvon tunnustamisen merkitystä. Kyse on tosin useimmiten lemmikki- tai jonkin tyypin ”hyöty”- eikä villieläimistä. Vastustetaan pentutehtailua tai eläinten esineellistämistä.\nVihreiden kohdalla puolestaan pistää silmään varsin holistinen ja tiedelähtöinen puhe. Puolueen edustajien puheessa viitataan usein ekosysteemeihin, kansainväliseen tilanteeseen tai kansalliseen etuun. Samoin vihreät näkevät ehkä yllättävän usein ihmisen, eikä käsiteltävän lajin tai eläimen edun: hömötiainen on ”metsäluontomme tuttu edustaja” ja saimaannorppa ”erityisen tärkeä eläin meille suomalaisille”.\nLajeittain tarkasteltuna vuoden 2017 puheiden suosikit olivat villieläimistä susi ja kotieläimistä koira. Siis enemmän ja vähemmän sama eläin. Villieläinpuolella sutta (51 mainintaa) seurasivat hirvi (31) ja karhu (29), kotieläinpuolella koiraa (45) kana (41, joista broileri 6) ja hevonen (37).\nKieli ja eläin -kokoelman ehkä isoin ansio on juuri sen kokoelmallisuus. Se tarkentaa ja monipuolistaa yhdessä paketissa ja suomen kielellä kuvaa kielestä ihmisen ja muunlajisten välisen vuorovaikutuksen rakentajana, suuntaajana ja värittäjänä. Sillä miten ja mitä sanoja käyttäen puhumme, on vaikutusta niin itseemme, kanssaihmisiimme kuin kaikkiin kanssakulkijoihimme.\nTeos ladattavissa vastikkeetta sähköisenä.


Kotisiivoojat arvostavat nyt ekologisia puhdistusaineita | Meillä kotona\nKestävällä kehityksellä on iso merkitys siihen, millaisilla aineilla kotisiivoojat haluavat kotinsa nykyisin puhdistaa. Tolun ProNature-sarja vastaa tähän kysyntään puhdistustehosta tinkimättä.\nEkologisuus ja kestävää kehitystä tukevat asiat ovat entistä suuremmassa roolissa, kun tarkastellaan ihmisten kulutuskäyttäytymistä. Eko-segmentti onkin kasvanut viimeisen kolmen vuoden aikana.\nVuonna 2019 tehdyn Accenture Chemicals Global Consumer Sustainability Survey -tutkimuksen mukaan jopa 72 prosenttia vastaajista valitsee ympäristöystävällisemmän tuotteen, kun siihen on mahdollisuus. Vastaajista 83 prosenttia oli puolestaan sitä mieltä, että yritysten tulisi valmistaa enemmän kestävän kehityksen huomioivia tuotteita.\nAsia tuli esille myös viime syksynä A-lehtien kokoamassa testiryhmässä*. Osallistujat saivat testattavakseen luontoystävällisempiä Tolu ProNature -tuotteita. Jopa 92 prosenttia testiin osallistuneista 144 henkilöstä kertoi ekologisuuden vaikuttavan omaan ostopäätökseen siivoustuotteiden kohdalla.\n− Ekologisuuteen pyrkiminen on aina plussaa, jopa välttämätöntä, kommentoi yksi testaajista.\nTehokkaasti kalkki- ja saippuatahrat puhdistava Tolu ProNature Kylpyhuone täyttää kestävän kehityksen kriteerit. Tuote sisältää biologisesti hajoavia tensidejä ja luonnollista alkuperää olevia ainesosia.\nPuhdasta jälkeä luontoystävällisesti – lue lisää\nKaikille kodin pinnoille sopiva Tolu ProNature Minttu & Kurkku yleispuhdistusaine tuoksuu raikkaalta ja täyttää kestävän kehityksen kriteerit. Se häivyttää pienimmät naarmut ja palauttaa kiillon. Tuotetta voi käyttää laimennettuna tai laimentamattomana.\nTehokkaasti kalkki- ja saippuatahrat puhdistava Tolu ProNature puhdistusaine kylpyhuoneelle täyttää kestävän kehityksen kriteerit. Tuote sisältää biologisesti hajoavia tensidejä sekä luonnollista alkuperää olevia ainesosia.\nLasipinnat kirkkaiksi ja raidattomiksi puhdistava Tolu ProNature Lasi- ja ikkunapintojen puhdistusaine täyttää kestävän kehityksen kriteerit. Se ehkäisee myös uudelleen likaantumista. Tuote sisältää 99,9% luonnollisia ainesosia.\nPuhdistusteho ja tuoksu miellyttivät\nVihreämpiä vaihtoehtoja suosivienkaan ei tarvitse tinkiä puhdistustehosta, kuten jotkut virheellisesti luulevat. Tolu ProNature -tuotteiden puhdistusteho vakuutti peräti 97 prosenttia testaajista.\n− Tolu ProNature Kylpyhuone teki lavuaarista ja wc-pytystä erittäin kirkkaat ja puhtaan tuntuiset lyhyellä vaikutusajalla. Tolu ProNature Lasi & Ikkuna jätti puolestaan kirkkaan pinnan peileihin − kirkkaamman kuin aiemmin ostamani tuotteet, kommentoi yksi testaajista.\n− Yleispuhdistusaineen jäljiltä koti tuntui raikkaalta ja puhtaalta. Pölyä ei ollut seuraavalla siivouskerralla, minkä lisäksi pienet naarmut tv-tasosta katosivat miltei kokonaan, kiitteli toinen ryhmäläinen.\n− Laimensin ProNature Yleispuhdistusaineen suihkepulloon, jota säilytän tiskipöydällä. Siitä on kätevä suihkauttaa, kun pyyhin esimerkiksi pöytiä useamman kerran päivässä, vinkkaa testiryhmäläinen.\nMoni yhdistää puhtaaseen kotiin raikkaan tuoksun. Tämän takia ei olekaan yhdentekevää, miltä käytetty puhdistusaine tuoksuu. Moni testiryhmäläisistäkin kiinnittää huomiota puhdistusaineiden kohdalla myös tähän asiaan.\n− Mintun ja kurkun miellyttävä raikas puhdas tuoksu jäi leijumaan siistiin kotiin, kun käytin yleispuhdistusainetta, kertoi eräs testaajista.\n− Yleispuhdistusaineen miellyttävä tuoksu sai innostumaan, ja siivoamaan enemmän kuin olin suunnitellut, paljasti puolestaan toinen ryhmäläisistä.\nLasipinnat kirkkaiksi ja raidattomiksi puhdistava Tolu ProNature Lasi- ja ikkunapintojen puhdistusaine täyttää kestävän kehityksen kriteerit. Se ehkäisee myös uudelleen likaantumista.\nProNature-sarja – ympäristöystävällinen valinta\nPullot on valmistettu sataprosenttisesti kierrätetystä muovista (rPET). Kääre on helpommin irrotettavissa, ja kevyemmän suuttimen ansiosta muovia on vähemmän.\n99,9 prosenttia tuotteisiin käytetyistä ainesosista on luonnollisia.\nEU Ecolabel -sertifikaatti.\n98,6 prosenttia tuotteisiin käytetyistä ainesosista on luonnollisia.\nMukana ilmastotalkoissa – muovijäte kiertoon\nTolu ProNature -sarjaa valmistava Henkel käyttää tuotannossaan sataprosenttisesti Plastic Bankin kautta kerätyn muovijätteen. Vuosittain muovia kerätään noin 270 tonnia ja yrityksellä on useita keräyspisteitä Haitilla, Indonesiassa ja nyt myös Egyptissä.\nTämä työllistää alueiden vähävaraisia. He saavat keräämäänsä muovia vastaan rahaa, tavaroita tai palveluita, joiden avulla voivat parantaa elämänlaatuaan. Samalla estetään muovin päätyminen mereen ja saadaan muovi tehokkaammin hyötykäyttöön.\nTavoitteena on, että ”social plastic” -muovin käyttöaste Tolu ProNature -suihkepulloissa nousisi tämän vuoden aikana 50 prosenttiin. Vuonna 2019 se oli 25 prosenttia.\n*Tolu ProNature ja A-lehdet toteutti testiryhmän syyskuussa 2019. Testaajille lähetettiin kysely, johon vastasi 144 A-lehtien lukijaa.


Syyskuun bonuskanavana Eurosport 2 | VSP Shop\nSyyskuun bonuskanavana Eurosport 2\nBonuskanava näkyy aina kanavapaikalla 98, syyskuussa on vuorossa Eurosport 2\nEurosport 2 on uuden sukupolven urheilukanava. Kanavan syyskuun tarjontaan kuuluvat mm. Saksan jalkapallon pääsarja Bundesliiga, ammattilaispyöräilyn osakilpailut sekä tenniskauden viimeinen Grand Slam -turnaus US Open.\nUS Open – Yhdysvaltain avoimet 31.8.–13.9.\nKauden viimeinen Grand Slam -turnaus US Open pelataan elo-syyskuussa. Tänä vuonna turnaus on merkittävämpi kuin aikoihin, sillä Jarkko Nieminen pelaa US Openissa viimeisen Grand Slam -turnauksensa. Niemisen upea tennisura huipentuu Flushing Meadowsin kovilla kentillä New Yorkissa.\nEurosport 2 seuraa US Openia päivittäin suorilla lähetyksillä 7.9. saakka ja sen jälkeen kanavalla nähdään mm. nelinpelien välierät. Kanavan asiantuntijoina toimivat tennislegendat John McEnroe ja Chris Evert.\nBundesliiga on pyörähtänyt käyntiin! Eurosport seuraa yhtä Euroopan huippusarjaa ja näyttää viisi ottelua joka viikko. Jatkaako puolustava mestari Bayern München voittokulkuaan vai haastavatko Wolfsburg, Dortmund tai Bayer Leverkusen ’FC Hollywoodin’?\nSuomalaisittain mielenkiinto kohdistuu Eintracht Frankfurtiin, jonka riveissä pelaa maajoukkuevahtimme Lukas Hradeckyyn.\nPyöräily – Grand Prix Quebec ja Grand Prix de Montreal 11. ja 13.9.\nSyyskuussa pääset Eurosport 2:n mukana Kanadan Quebeciin ja Montrealiin, jossa ajetaan UCI:n World Tourin kaksi ammattilaispyöräilyn GP-kilpailua. Perjantaina 11.9. on vuorossa kovatasoinen Quebecin kilpailu, joka on tarjonnut huikeiden maisemien lisäksi myös jännittävän pyöräkisan.\nQuebecin jälkeen on sunnuntaina 13.9. vuorossa Montrealin GP-kilpailu. Viime vuonna voiton kummassakin kisassa nappasi australialainen Simon Gerrans.\nEurosport 2 –kanava kuuluu M- ja L-paketteihin ja on valittavissa myös Mix8-pakettiin!\nKanavan sivut löydät täältä


Nordman Lumi lasten talvisaappaat tarrakiinnitys, tummansiniset - Nordman Finland\nNordman Lumi lasten talvisaappaat tarrakiinnitys, tummansiniset\nTuotekoodit: 1-003-B04 (koot 22-26) / 2-003-B04 (koot 27-31) / 3-003-B04 (koot 32-35)\n/ 4-003-B04 (koot 36-39)\nPaino: 0,5 kg/pari\nVedenläpäisemättömät ja vettä hylkivät materiaalit yhdessä tiiviiden saumojen kanssa pitävät kosteuden loitolla. Sisällä on tuuhea vuori lampaan villasta, pohjallinenkin on villaa! Kun sää äkkiä lämpenee ja lumi sulaa sohjoksi tai vaikkapa rapakoiksi, silloinkin Nordman Lumi lasten talvisaappaat suojaavat kosteudelta, samalla jalat eivät hikoile kuten kumisaappaissa. Kuitenkin, Nordman Lumi lastentalvisaappaat ovat enimmäkseen pakkaskenkiä. Nollakelissä ne saattavat olla liian lämpimät.


Eturauhasen adenomaalinen hoito - Virtsaputken 2020\nProtaasin adenoomaa kutsutaan virtsarakon kudosten lisääntymiselle. Nodulit näyttävät puristavan virtsaputken ja aiheuttavat epämukavuutta virtsatessa. Tämä tauti ilmenee vuosittain useammin. Valitettavasti miehet siirtyvät asiantuntijoille jo myöhään. Tämän seurauksena hoito on monimutkaisempaa, joskus lääkäreiden on turvauduttava kirurgisiin menetelmiin.\nUseimmiten tämä sairaus ilmenee 40-50-vuotiailla miehillä. Kuitenkin joskus se voi näkyä nuorilla vuosilla. Noin 80% miehistä on altis tälle taudille, sitä vanhemmat ovat ikäänsä - sitä todennäköisemmin.\nLääkärit eivät erottele tiettyjä syitä, joiden vuoksi eturauhasen adenooma saattaa ilmetä. Mutta on olemassa useita tekijöitä, jotka edistävät tämän taudin syntymistä.\nMies huipentuma. Iän myötä ihmisen hormonaalinen tasapaino voi häiriintyä. Tämä lisää estradiolin määrää ja eturauhasen solut alkavat laajentua nopeammin.\nLihavuus. Rasvakudoksissa estrogeeni tuotetaan nopeammin ja enemmän.\nVoimakkaita vaikutuksia ovat tupakointi ja alkoholijuomien rakkaus.\nHaitallisen ruoan jatkuva käyttö - paistettua, rasvaa tai mausteista.\nTulehdus virtsassa ja munuaisissa.\nJatkuva rasitus ja masennus.\nTietenkin jokainen ihminen on yksilöllinen, ja syyt voivat olla täysin erilaisia.\nKuten minkä tahansa sairauden, eturauhasten adenoma on luonnostaan merkkejä, huomaa, että miehen tulisi miettiä terveyttään.\nOngelmia virtsatessa. Se voi olla usein kiire, tunne epätäydellinen tyhjennys virtsarakon ongelma alussa virtsan.\nVirtsatessa voi olla epämiellyttäviä tunteita - rezi, polttaminen, kipu.\nVirtsaamisprosessi saattaa kasvaa ajoissa.\nToinen oire on tahaton virtsaaminen pudottamalla. Ja sen seurauksena voi ilmetä epämiellyttävä haju, joka tuntuu muille.\nLihassa saattaa olla kipua\nKipu siemensyöksyssä - myös tämän taudin oire.\nMies voi menettää ruokahalunsa, hän voi jatkuvasti ärsyttää.\nPysyvä jano ja suun kuivuminen.\nNämä ovat eturauhasen adenooman tärkeimmät yleiset oireet. Kaikki oireet eivät ole välttämättömiä kerralla, mutta niiden läsnäolon pitäisi tehdä miestä ajattelemaan hänen terveyttään.\nAsiantuntijat jakavat eturauhan adenomaa useisiin vaiheisiin. Jokaisella on omat ominaisuutensa.\nEnsimmäisessä vaiheessa - sitä kutsutaan myös kompensoiksi - henkilö alkaa kärsiä usein virtsatessa. Ja yöllä on erityisen havaittavissa. Huolimatta siitä, että halu on tarpeeksi vahva, prosessi itse on vaikea, vaikka mies tekee työtä. Tyhjennys on mahdollista virtsarakon lihasten korvaavien ominaisuuksien vuoksi. Tämän vaiheen kesto voi kestää kymmenen vuotta.\nToisessa vaiheessa - subcompensated - on ominaista virtsarakon tulehduksen ilmeneminen. Virtsaamisprosessi tulee kivulias, virtsan satunnaisvirtaus voi tapahtua. Toinen oire on, että mies on jatkuvasti ahdistunut tunne, että rakko ei ole täysin tyhjennetty. Lantion alueella on kipuja, virtsassa voi esiintyä verenkiertoa. Jos et aloitta hoitoa, tauti siirtyy kolmanteen vaikeimpaan vaiheeseen.\nKolmannessa vaiheessa virtsa virtaa jatkuvasti, joten virtsan vastaanotinta on tarpeen käyttää. Ihmisellä voi olla pahoinvointia, heikkoutta, ruokahaluttomuutta, voi kärsiä ummetusta. Tämän ajanjakson aikana myös asetonin hajun ulkonäkö suuilta on mahdollista. Virtsarakko on voimakkaasti venytetty ja sen seinät eivät enää kykene sopimukseen. Voi olla munuaissairaus. Tässä eturauhasen adenooman vaiheessa tarvitaan kiireellistä hoitoa. Tässä tapauksessa todennäköisimmin lääkinnälliset valmisteet eivät anna vaadittua tulosta, joten suurimmaksi osaksi käytetään kirurgista menetelmää.\nLääkärin määräämän hoidon jälkeen kerää kaikki tarvittavat tiedot ja testit. Hän valitsee potilaan parhaan.\nEturauhasen adenooman hoidossa auttavat lääkkeet eroavat toisistaan:\nAlfa-salpaajat. Nämä ovat lääkkeitä, jotka rentouttavat lihaksia virtsaputken ympärillä, mikä mahdollistaa virtsaan poistumisen virtsasta.\n5-alfa-reduktaasin inhibiittorit. Ne vähentävät hormonin muodostumista, mikä aiheuttaa eturauhasen solujen kasvua.\nKasviperäiset valmisteet. Valitettavasti ne eivät vapauta kasvainta, mutta ne voivat lievittää sairauden oireita hieman.\nValitettavasti useimmat miehet kärsivät viimeisestä ja joutuvat asiantuntijoille, kun vain leikkaus voi auttaa.\nMyös kirurgisessa menetelmässä on useita hoitovaihtoehtoja.\nAdenektomiya. Eturauhasen interventio-osien aikana poistetaan. Tee se yleisen anestesian alaisena. Tätä menetelmää käytetään, jos eturauhasen paino on yli 60 g ja jäljellä olevan virtsan tilavuus on vähintään 150 ml. Eturauhanen poistetaan kokonaan.\nTransuretraalinen resektio (TUR). Tässä tapauksessa leikkauksia ei tehdä, kaikki toimenpiteet suoritetaan virtsaputken kautta. Tämä operatiivinen menetelmä valitaan eturauhasen massalla alle 60 g ja jäljellä olevan virtsan tilavuuden alle 150 ml. Eturauhanen on osittain poistettu, potilas on määrätty lääkkeiksi, minkä jälkeen hän ei kasva uudelleen. Tämä menetelmä on säästeliäämpi, mutta kielteiset seuraukset ovat yleisempiä.\nTransurethral neula ablaatio. Säteily, jota syötetään erityisten neulojen läpi, toimii huonosti eturauhaskudoksella. Tämä menetelmä valitaan, jos adenooman koko ei ole suuri.\nTransuretraalinen mikroaaltoterapia. Leikkauksen aikana virtsaputkessa sijaitsevaa katetria syötetään mikroaalloilla, kun taas rauhasten kudoksen hyytyminen tapahtuu. Käytetään pieniin adenomakokoihin.\nTransuretraalinen laserhöyrystys. Kasvain altistetaan laserilla katetrin läpi.\nFoiled ultraääni. Ultraäänen avulla eturauhaskudos tuhoutuu. Usein komplikaatio tällaisen toimenpiteen jälkeen tulee impotenssi.\nBalloon dilatation. Virtsaputken sisään asetetun ilmapallon avulla virtsaputki laajenee. Valitettavasti tämä menetelmä vain auttaa vähentämään oireita, mutta ei pysäytä kasvaimen kasvua.\nCryodestruction. Protaattikudos tuhoutuu nestemäisellä typellä.\nHoidon menetelmät ovat riittävät, mutta on parempi ottaa yhteyttä lääkäreihin ajoissa, jotta vältetään kirurgiset toimenpiteet.\nMiehet eivät halua mennä lääkäreille, mikä viivästyttää eturauhasen adenomaa. Mutta tällä taudilla voi olla tiettyjä seurauksia.\nAkuutti virtsan pidättyminen. Se johtuu siitä, että virtsan kanava on voimakkaasti "hammered" ummetusta eturauhasen kudoksesta. Tässä tapauksessa virtsaaminen on mahdotonta, vaikka virtsarakon on täynnä. Jos et anna lääketieteellistä apua ajoissa, sinulla saattaa olla munuaisongelmia ja jopa kooma.\nTämä johtuu virtsateiden tulehduksesta. On bakteerien lisääntymistä, joka aiheuttaa kystiitin, virtsaputken ja muiden sairauksien ulkonäön.\nToinen komplikaatio on urolitiasi. Jos virtsassa on suuri määrä suoloja, ne voivat johtaa kiven muodostumiseen virtsarakossa.\nToimenpiteen jälkeiset komplikaatiot eivät ole harvinaisia epätarkan kuntoutuksen ja levon puutteen vuoksi. Yleensä voi esiintyä useita komplikaatioita:\nTUR-oireyhtymä, joka ilmenee johtuen pesunesteestä sisään sairastuneen ihmisen vaskulaarisen leikkauksen aikana;\nverenvuoto tai sutuurien ero;\ntilapäinen epämukavuus virtsatessa.\nEturauhastulehduksen ennaltaehkäisy on lähinnä terveiden elämäntapojen noudattamista, liikkua enemmän, hylätä huonoja tottumuksia. 40-vuotiaiden miesten tulee käydä urologissa kuuden kuukauden välein. Ja mikä tärkeintä, älä viivytä hoitoa ja ensimmäisiä merkkejä erikoislääkärille.\nEturauhasen kudoksen tai eturauhasen adenooman hyvänlaatuinen hyperplasia (proliferaatio) on yksi tavallisimmista miesten virtsaputken sairauksista. 11,3% 40-49-vuotiaista kärsii tästä vaivoista. Varhaisvaiheissa se voidaan lopettaa konservatiivisella hoidolla, mutta sitten vain kirurginen toimenpide, laserhöyrystys, voi auttaa potilasta.\nEturauhasen adenoman syyt ja diagnoosi\nEturauhasen adenoma on hyvänlaatuinen eturauhasen solujen laajeneminen. Useimmissa tapauksissa miehet kärsivät tästä taudista 50 vuoden kuluttua. Se on vaarallista, koska sitä voidaan muuttaa syöpään. Patologia estää spermanmuodostusnesteen vapautumisen, häiritsee virtsarakon työtä (koska eturauhasen läpi kulkee osa virtsasta, joka puristuu kun rauhas on kasvanut).\nTärkein syy BPH asiantuntijat uskovat ikä-hormonaalisia häiriöitä, lisätä testosteronitaso, gidrotestosterona, mikä vähentää muiden sukupuolihormonien, joka vaikuttaa kielteisesti solut eturauhasen.\nOireita, joita ei voida jättää huomiotta\nUsein virtsaaminen yöllä ja iltapäivällä, prosessi on vaikeaa, virtsan virta pysähtyy tai heikkenee. Nämä ovat taudin ensimmäisen vaiheen ilmenemismuotoja, kun virtsarakon ja munuaisten toiminta säilyy. Tässä vaiheessa taudin eteneminen voidaan lopettaa.\nVirtsarakon virtsarakon tuntemus, virtsaaminen, sinun täytyy rasittaa. Näin taudin toinen vaihe kehittyy. Nyt kehon mahdollisuudet ovat loppuneet ja hän ei pysty selviytymään täysin hänen tehtävistään.\nOn tärkeää muistaa, että miehet oireet esiintyvät harvoin samanaikaisesti, niiden välillä saattaa olla huomattava aika. Jos esiintyy yhtä epäilyttävää ominaisuutta, on neuvoteltava lääkärin ja urologin kanssa. Koska kohonnut virtsan järjestelmä, munuaiset häiriintyy, tulehduksellinen prosessi alkaa, on komplikaatioita: peräpukamat, pyelonefriitti, nivustyräleikkauksissa, virtsaumpi, virtsarakon velttous, kun se menettää sen sävy ja voi näyttää virtsaan.\nEpämiellyttävä tunne perineumissa, kroonisen virtsan pidättymisen vaikutus, munuaisten vajaatoiminta (vaihe 3).\nKipu virtsaamisen jälkeen, siemensyöksy.\nNämä merkit ovat suora indikaatio hoidon alulle. Arvioida kehitysvaiheessa patologiassa asiantuntija peräsuolen kautta (tunnustelu eturauhasen peräsuolen kautta seinän määritellä sen rakenne, arkuus) ja osoittaa veren PSA-testin - eturauhasen spesifisen antigeenin tai syöpämarkkerina. Normaalisti sen arvo ei ylitä 4 ng / ml.\nSeuraavassa vaiheessa potilas tehdään eturauhasen ultraäänellä ja määritetään jäljellä olevan virtsan tilavuus. Eniten tiedottava ultraäänitutkimusmenetelmä eturauhasen adenomaalisen diagnoosin toteamiseksi on TRUS, jonka ansiosta se voi täysin ymmärtää rauhasen rakenteen (tutkimus suoritetaan peräsuolen kautta transrectally). On tärkeää muistaa, että taudin oireet eivät aina ilmene monimutkaisella tavalla, vaan ne voivat tilapäisesti kadota.\nTulosten perusteella lääkäri määrittelee eturauhasen adenoman poistamisen taktiikat: lääkitys tai kirurginen. Ensimmäisessä tapauksessa on mahdollista vähentää patologian kokoa, normalisoida virtsarakon toimintaa. Toista lähestymistapaa käytetään, jos konservatiivinen hoito on tehotonta, on komplikaatioita. Kirurgisen hoidon tyypit voidaan jakaa kahteen luokkaan:\nhöyläysleikkaus eturauhasen adenooma (TUR): poistaminen suoritetaan ilman viiltoja ihon kautta virtsaputken, todistus - kaventuminen virtsateiden, koko laajentuneen eturauhasen ei ylitä 80-100 cm. Virtsarakon transuretraalinen resektio suoritetaan käyttäen samaa tekniikkaa;\nlaserhöyrystyminen (kudosten poisto laserilla korkean lämpötilan vaikutuksesta - jopa 80 °);\neturauhasen obstruktiivinen poisto: se on keuhkooperaatio, se on yleensä määrätty laiminlyötyissä tapauksissa komplikaatioiden läsnäollessa; joissakin tapauksissa interventioon liittyy epicystostomia - erityinen putki, jonka kautta virtsaa poistetaan.\nKehittyneissä tapauksissa vain eturauhan täydellinen poistaminen voi auttaa.\nneuvosto: 50 vuoden jälkeen, jokainen ihminen on kerran vuodessa ottamaan verikoe PSA valvoa sen sääntöjä ja osallistuu urologi, kun kyseessä on oireeton syövän patologian aika aloittaa sen poistaminen. Eturauhasen sairauksien havaitseminen varhaisessa vaiheessa tarjoaa tehokkaan hoidon ja minimoi mahdollisuuden syövän kehittymiseen. Muussa tapauksessa eturauhasen adenoma poistetaan vain positiivisella tuloksella.\nPSA-parametrin merkitys adenooman diagnosoinnissa\nPSA on erityinen proteiini, jonka eturauhan tuottaa ja joka auttaa luomaan suotuisan ympäristön siemennesteen edistämiseksi. Mutta se myös pääsee verenkiertoon, joten sen sisällön taso voidaan määrittää laboratoriossa. Antigeeni liittyy suoraan nivelten kokoon ja lisää sen määrän kasvua.\nTämän analyysin avulla miehillä on mahdollista diagnosoida paitsi adenoma, myös eturauhassyöpä (jälkimmäisessä tapauksessa normaali ylittyy - 20 ng / ml). Lopuksi, onkologian voidaan vahvistaa vain trans- vertaalisella näytteenottoalueella, joka tehdään ultraäänikontrollina. Valmistelu eturauhasen biopsiaan sisältää veritutkimuksen, virtsaamisen, eräiden lääkkeiden käytön kieltämisen, antibakteerisen lääkkeen ottamisen tulehduksen estämiseksi.\nUseimmissa tapauksissa tämän aineen määrän lisääntyminen liittyy tulehdukseen tai adenoomaan.\nneuvosto: on tärkeää tietää, että PSA: n taso miehillä nousee paitsi adenooman tai syövän tapauksessa. Tätä helpottaa useat tekijät: tulehdusprosessi eturauhasessa, hieronta, viimeaikainen siemensyöksy, pitkä pyöräily. Informatiivisempi ja tarkempi verikoke vapaalle PSA: lle (ei liitetty proteiineihin): mitä pienempi on sen taso, sitä suurempi on kasvaimen todennäköisyys.\nMenetelmät eturauhasen liikakasvun kirurgisesta hoidosta\nTUR eturauhasen adenoma\nEnsisijainen tavoite hoitaa miehiä eturauhasen adenoma on lievittää oireita virtsateiden, parantaa elämän laatua ja estää komplikaatioita. Tätä varten heille tarjotaan lääkehoito, joka perustuu alfa-salpaajiin, 5-alfa-reduktaasin estäjiin, kasviperäisiin valmisteisiin. Mutta joskus kirurginen toimenpide voi auttaa henkilöä.\nHapotustoimet toteutetaan harvoin, ellei ole turvallista vaihtoehtoista menetelmää (indikaatiot: kivet, kasvaimet, divertikula tai virtsarakon seinämä), suuri adenoma. Mutta pienissä kaupungeissa, joilla ei ole oikeita teknologioita omistavia asiantuntijoita, tämän tekniikan laitteistoa ollaan vielä tekemässä, mukaan lukien avohaava leikkaus sappikivien poistamiseksi.\nModerni lääketieteessä on vähemmän traumaattisia ja tehokkaampia kirurgisen hoidon menetelmiä.\nMonopolaarinen sähkökirurgiassa - transuretraalisen laser höyrystyminen (poisto eturauhasen tehdä käyttämällä endoskooppilaitteen resektoskoopin ja rulla elektrodit: ne poistetaan vaurioituneen kudoksen, joka haihdutetaan tehokas suurtaajuisen virran);\nTransuretraaliresektio, TUR (suoritettu endoskooppisesti, eli rungon läpi ontelon ilman viillot avaamista virtsarakon, sen teho arvioitiin 80%). Lääkäri asettaa virtsaputkeen kanssa resektoskoopin diatermokoagulyatorom lopussa, jotka tuottavat ja leikkaamalla vaikuttaa eturauhasen kudosta, sitten - cauterization haavan reunat. Poistuneet fragmentit pestään erityisellä kasteluvedellä;\neturauhan visuaalinen laser-ablaatio (laser poistaa kosteutuneen kudoksen ja laajentaa virtsaputken lumenia);\nInterstitiaalinen laser hyytyminen (adenooma energia on suunnattu käyttämällä joustavaa optista kuitua, korkea lämpötila tuhoaa solun ja muodostaa arpi, parantaa virtsan virtausta);\ntransuretraalinen lämpöhoito (mikroaaltojen avulla kudos haihtuu, adenomaa pienenee, mutta vaikutus on tilapäinen);\nvirtsaputken radiotaajuinen lämpöhajoamista (lämpöenergian termisesti vaurioittaa eturauhasen virtsaputkeen virtsarakon kaulan vieressä virtsaputken eturauhaskudokseen poistamisen jälkeen kuolleiden solujen jälkeen 4-6 viikkoa väliintulon ontelo on muodostettu poistamalla tukos virtsateiden);\nLaserin höyrystyminen (toimii infrapunasäteilyn perusteella, joka haihtuu kudosta) on arvokas vaihtoehto transuretraaliselle resektiolle.\nMiehiä, joilla on syöpä, käytetään kirurgisia, lääkkeitä, hormonaalista säteilyä ja kemoterapiaa. Jos kiinnität huomiota prostatapatologian oireisiin, voit välttää tämän vaikean hoidon.\nPatologian komplikaatiot ja seuraukset\nJos et käsittele taudin eliminoitumista, se voi aiheuttaa komplikaatioita muiden elinten työhön. Useimmiten se on virtsankarkailun, muodostumista kiviä se, toistuva tulehdus urogenitaalisia järjestelmä, verivirtsaisuus - verta virtsassa, laajennus ylemmän virtsateiden.\nEturauhasen adenoman poistamiseen liittyvän toimenpiteen seuraukset riippuvat valitusta menetelmästä, taudin vaiheesta. Luvut ovat paljon suurempia avoimen operaation tapauksessa ja paljon pienemmät TUR: ssa. Se on transuretraalista resektiota, jota pidetään eturauhasen adenooman kirurgisessa hoidossa "kulta-standardina". Tämäntyyppisen toimenpiteen jälkeen TUR-oireyhtymä voi ilmetä johtuen nesteen nielemisestä, joka pestään kuolleen kudoksen palasista, verestä, viereisten elinten vahingoittumisesta ja veren ominaisuuksien heikentymisestä.\nMyös potilailla voi esiintyä verenvuotoa, virtsaputken vammoja, sulkijalihaksia, infektio-tulehdusprosesseja, virtsankarkailua, kroonisten sairauksien pahenemista. Syövän komplikaatiot vähentävät kirurgian onnistumista ja heikentävät elinajanodotetta. Täydellistä kuntoutusta eturauhasen leikkauksen jälkeen ei voida suorittaa ilman antibioottihoitoa, ravitsemuksen korjaamista, fyysistä lepoa.\nKirurgiset hoitomenetelmät, laser höyrystäminen voi tehokkaasti poistaa vahingoittuneen kudoksen minimaalinen vahinko keholle. Eturauhassolujen rappeutumisen estämiseksi syövän soluille on välttämätöntä suorittaa ennaltaehkäiseviä tutkimuksia urologille ja aloittaa taudin torjuminen varhaisvaiheessa, kun oireet eivät ole niin voimakkaita.\nEturauhan poistaminen ei ole edellytys adenooman hoidolle - asianmukaisten lääkkeiden oikea-aikainen käyttö tarjoaa mahdollisuuden voittaa tämä tauti. Kaikki hoito - oli se lääketieteellinen, operatiivinen - pitäisi perustua diagnoosin tuloksiin, oltava kattava ja ajankohtainen, mikä auttaa minimoimaan negatiiviset seuraukset tulevaisuudessa.\nEturauhasen adenooman konservatiivinen hoito - huumeet\nTaudin eliminoimiseksi ei ole pakollista käyttää kirurgista manipulaatiota - eturauhasen adenomassa on useita erilaisia ja vaiheita, jotka edellyttävät erityiskäsittelyä, eivät aina käyttökelpoisia. Suuri määrä potilaita voidaan parantaa konservatiivisella hoidolla, jota lääkärit käyttävät vaihtoehtona kirurgisille menetelmille.\nLääkkeiden käytön tarkoituksena on:\nTaudin kehittymisen ehkäiseminen.\nEturauhasen adenooman merkkien vähentynyt voimakkuus.\nPoistetaan / minimoidaan akuutin virtsanpidätyskyvyn todennäköisyys, joka toimii indikaattorina kirurgisen toimenpiteen toteuttamiseksi.\nPoistetaan sairauden kehittymisen seuraukset, jotka häiritsevät potilaan koko elinaikaa.\nTällainen hoito, jota lääkäri käyttää, jos:\nKirurgiset manipulaatiot eivät ole hyväksyttäviä potilaalle.\nPotilaalla ei ole ongelmia ylemmän virtsateiden toiminnassa, mikä aiheutti munuaisten vajaatoimintaa ja muita pahenemisvaiheita.\nPotilas kieltäytyy käyttämästä hoitoa.\nVirheet virtsatessa ovat vähäisiä.\nKyseinen sairaus ei edisty.\nOn olemassa useita erilaisia lääkkeitä, jotka lääkäri määrää sairauden vaiheen, sen oireiden ja potilaan yksilöllisten ominaisuuksien perusteella:\nAndrogeenit. Heidän vastaanotto on todellista, kun sairaus alkaa vain kehittyä, virheet virtsatessa ovat heikkoja. Lääkeaineiden (dibromoliitti, omnadren, metyylitestriini) toimintaperiaate on virtsaputken lihaksen stimulointi sopimiseen, mikä suosii virtsan erittymistä. Jos potentiaalin väheneminen on vaikeaa, myös androgeenit ovat hyödyllisiä. Hoito ei saisi ylittää 30 päivää, muuten on olemassa yliannostusriski, joka vaikuttaa negatiivisesti hypotalamuksen, aivolisäkkeen toimintaan. Usein androgeeneja käytetään yhdessä muiden lääkkeiden kanssa hoidon pidemmän kestävyyden saavuttamiseksi.\nProgesteroniryhmän lääketieteelliset valmisteet.Tällaisten lääkkeiden käyttö voi olla voimakasta, mikä tekee tarpeelliseksi yhdistää tämän tyyppisten hormonien saanti eturauhasen hierontoihin, fonoforeesi. Progesteronin injektiot auttavat minimoimaan kyseessä olevan sairauden oireet, joskus - suosivat tuumoriparametrien vähenemistä. Hoidon kesto yhdellä kurssilla voi vaihdella 1-3 kuukautta.\nAlfa-salpaajat. Kasvaimen neutraloimisessa ei ole vaikutusta sen koon pienenemiseen - niitä käytetään vähentämään taudin oireita. Tämän ryhmän valmisteisiin kuuluvat: Cardura, Uroxatral, Flomax, Gitrin. Potilaan lieventäminen alfa-salpaajien aloittamisen jälkeen tulee nopeasti: 1-2 päivän kuluttua virtsaan kohdistuvan paineen lisääntyminen, kipuherkkyys minimoidaan. Nämä lääkkeet poistetaan kehosta nopeasti - niitä tulee käyttää useita kertoja päivässä. Kun otetaan huomioon huomattava luettelo haittavaikutuksista, joita nämä lääkkeet voivat aiheuttaa, niitä ei voida määrätä kaikille potilaille. Jos potilaalla on hypotensio, usein migreeni ja ruoansulatuskanavan toimintahäiriöt, lääkäri etsii vaihtoehtoisia hoitomuotoja.\n5-alfa-reduktaasin inhibiittorit (Proscar, Avodart).Ne auttavat vähentämään tuumorin parametreja vähentämällä adenooman proliferaatiota haittaavia hormoneja. Hedelmällisyys suhteessa taudin oireiden lievittämiseen tapahtuu 3-4 kuukautta näiden lääkkeiden ottamisen jälkeen. Haittatapahtumia diagnosoidaan harvoin, niiden ilmeneminen koskee potilaiden seksuaalista kykyä.\nRohdosvalmisteita. Sitä kutsutaan neutraloimaan tulehdusilmiöitä, jotka muodostuvat eturauhasen adenooman taustalle, hidastavat eturauhan vähäisten hiukkasten proliferaatiota. Näiden lääkkeiden perustana ovat kasvien uutteet, jotka on keskitetty 1 kapselin sisään. Suositut kasvit, joita käytetään tämän taudin torjunnassa ovat Koprivit, Spens, Tykveol.\nMikrobilääkkeitä. Määritä virtsakanavan infektio, kun se on tarpeen virtsaamisen virheiden poistamiseksi.\nPolyene-antibiootit. Vaihtoehtoina, yhdessä muiden lääkkeiden kanssa, joita käytetään virtsaradan virtsan poistamiseen.\nEturauhasen adenomaalinen hoito - toimintatyypit, tulos\nEturauhasen adenooman leikkaus vaaditaan, jos:\nVirtsan itsenäinen ulosvirtaus pysäytetään.\nPotilas osoitti veren mikropartikkeleita virtsassa.\nTämä tauti aiheuttaa tavanomaisia virtsatietorajärjestelmän tartuntatauteja.\nVirtsarakossa, munuaisissa muodostuneet kivet.\nPotilaalla on paikka olla tahaton virtsaaminen.\nOn olemassa monia menetelmiä, joilla toteutetaan toimenpide kyseisen taudin poistamiseksi, joka on niistä suosituin:\nEturauhasen transuretraalinen resektio (TURP).\nPotilas saa anestesiaa: yleinen / selkä.\nTuomalla ongelma-alueelle endoskoopin virtsaputken läpi, jonka säde on 3-4 mm, tuottaa eturauhan pieniä rakeita - virtsa voi virrata esteettömästi. Käytä tätä liikkumavaraa lääketieteellisen leikkaussilmukan avulla. Adenoma-hiukkasia suositellaan poistettavaksi, kunnes eturauhasen asia näkyy.\nKatetri tuodaan virtsarakon sisään, joka pysyy siellä kunnes ylimääräinen virtsa, veri ei jätä sitä.\nTämä toimenpide ei ylitä 60 minuuttia, mikä edellyttää kokeellista toimintaa. Koska kirurgiessa on tarvetta visuaaliseen valvontaan, kirurgi saa olla 100% visio.\nSairaalassa oleskelun kesto on rajoitettu 2-3 päivään. Poistamisen jälkeen potilaan katetri purkautuu.\nTilastojen mukaan yli 90 prosenttia miehen edustajista, jotka olivat tehneet tämän operaation, ilmoittivat merkittävää parannusta, vähentynyt oireiden voimakkuus.\nEturauhasen transuretraalinen resektio on miesten suosituin hoitomuoto, jonka hinta riippuu suoraan kirurgin taidoista, klinikan maineesta. Venäjän instituutioissa tämän toiminnan kustannukset alkavat 30 tuhatta ruplaa.\nSe on periaatteessa samanlainen kuin aikaisempi toimintatyyppi - erot ovat nykyisen virran voimakkuutta, jota käytetään menettelyssä. Kun endoskooppi on otettu ongelmakohtaan, lääkäri suorittaa "haihtumisen" epäterveellisestä asiasta. Sähkön haihtumisen negatiiviset vaikutukset ovat vähäiset, sen hinta alkaa 65 tuhatta ruplaa (riippuen eturauhasen adenomasta).\nKaikkien ikäisten potilaiden kannalta - varsinkin jos veren koaguloitumisongelmia esiintyy. Ei tarvita sairaalahoitoa - kirurginen hoito suoritetaan 1 päivän kuluessa. Palautumisaika laserleikkauksen jälkeen on lyhyempi kuin muissa toiminnoissa, pahentumiset ovat harvinaisia. Yksittäisissä tapauksissa käyttökelpoiset voivat kokea polttamista virtsaamisen aikana, virtsainkontinenssi. Toiminnan korkeat kustannukset (70 tuhatta ruplaa) johtuvat laitteiden korkeasta hinnasta, koulutuksen henkilöstön kustannuksista tällaisen lääketieteellisen välineen kanssa.\nVirtsaan on verihyytymiä.\nPotilasta diagnosoidaan urogenitaalisessa järjestelmässä usein esiintyvät infektiot.\nOn muutoksia uretereistä, virtsasta, munuaisista.\nVisuaalinen turvotus, joka liittyy virtsarakon laajenemiseen.\nVirtsarakon ulostulo-osa on tukossa.\nTämän toimenpiteen suorittamiseen käytetty algoritmi:\nAnestesia annetaan potilaalle: yleinen / paikallinen anestesia. Tämän tai tämän anestesiamenetelmän valinta riippuu vasta-aiheista potilaan anamneesissa.\nVirtsaputken alueen alueen viillon vuoksi lääkäri suorittaa eristyksen ja avautuu virtsarakon. Tämä on välttämätöntä tutkia eturauhasen adenooman luonnetta, virtsarakon sisältöä suhteessa todennäköisiin sairauksiin.\nAdenooman eliminointi. Lääkäri lisää sormen virtsaputken sisäiseen läpikulkuun, erittää kasvaimen asiaa rikkoen itse eturauhan eheyttä.\nEristetty adenooma uutetaan kehosta, lähetetään laboratorioon tutkimukselle.\nKiinnittämällä katetri virtsarakkoon, varmistetaan veren ulosvirtaus, joka muodostuu adenoman eristämisen jälkeen.\nTulevaisuudessa sinun tulee säännöllisesti pestä virtsarakko, joka suojaa sitä mahdollisuudesta luoda verihyytymiä. Katetrin kesto virtsarakossa kestää 8 päivää.\nKeskimääräinen oleskelu sairaalassa on 10 päivää. Pohdittu toimintatapa on hedelmällisempi eturauhasen adenooman oireiden poistamisessa. Potilas tulee ehdottomaan normiin 3 kuukauden kuluttua.\nAvoimen adenomectomian kustannukset vaihtelevat klinikasta klinikalle, vaihteluvälillä 19-60 tuhatta ruplaa.\nPostoperatiivinen aika eturauhasen adenooman poistamisen jälkeen, mahdolliset komplikaatiot\nKirurgisen hoidon päätyttyä operatiivisessa henkilössä seuraa seuraavia seurauksia:\nVirtsan erittyminen leikkauksen jälkeisenä päivänä on epätavallinen väri: punertava väri, joka johtuu veren hiukkasten esiintymisestä. Jos virtsarakon poisto on kirkkaan punainen, potilaalla on paineita, heikkouksia, hän tarvitsee verensiirtoa. Jos jälkimmäinen ei ole hedelmällistä, toiminnan päällekkäisyyttä ei voida välttää.\nVirtsarakon kouristukset, joka aiheutuu siinä olevasta katetriasta. Kivuliaita tuntemuksia on vaikea pysäyttää, mutta lopulta heidät tuhoavat itsensä.\nVuoteet on rajoitettu yhteen päivään, mikä auttaa estämään keuhkojen rakenteiden pahenemista.\nOn käyttökelpoista pitää yllä hengitysvirtsahduksen jälkeisenä päivänä, ylä- / alaraajojen lämpeneminen, sängyn paikkojen usein muuttaminen.\nEnsimmäisinä päivinä leikkauksen jälkeen, Juo 2 litrasta vielä puhdasta vettä. Tämä auttaa poistamaan jäljellä olevan veren virtsarakossa. Ensimmäisten päivien jälkeen leikkauksen jälkeen potilaan on tehtävä virtsaaminen 30-40 minuutin välein - virtsarakon ei tule liiaksi.\nTarve ruokaan, joka rajoittaa makeisten, jauhojen, suolojen, savustettujen tuotteiden kulutusta. Alkoholipitoisten alkoholijuomien vasta-aiheet.\nAntibioottiterapia, - on leikkauksen jälkeisen ajan pakollinen hetki. Tämä auttaa minimoimaan manipuloinnin kohteena olevien elinten infektion vaara.\nMahdolliset exacerbations leikkauksen jälkeen:\nVirtsankarkailu. Vaikutus tällaisen vaikutuksen syntymiseen liittyy toiminnan tilaan. Mitä kauemmin potilaalla on ollut ongelmia tämän näkökohdan kanssa, sitä kauemmin tämän pahenemisen kesto kirurgisen hoidon jälkeen.\nOngelmia virtsatessa. Katetrin poistamisen jälkeen virtsan virta vaikuttaa eturauhaseen, jolla on haava. Käyttänyt henkilö voi tuntea kipua, tarkistaa virtsan virtsan virtsatessa. Tällaiset virheet tuhoavat itsensä yhden kuukauden kuluessa.\nUrogenitaalisen järjestelmän infektio, mitä voidaan edustaa eturauhastulehdus, kivesten tulehdus, munuaiset. Lääkärin pörssiin liittyvien pahenemisten ulkonäkö liittyy virtsarakon erityispiirteisiin, joita ei ole täysin ymmärretty preoperatiivisessa vaiheessa. Poista tämäntyyppiset vaikutukset kopioimalla toimenpide, kun adenooman kokonaismäärä uutetaan.\nSeksuaaliset mahdollisuudet. Tämän pahenemisen enimmäisaika on vuosi. Se esiintyy 30 prosentissa potilaista, jotka selviytyivät toiminnasta.\nVirtsaputken ahtautuminen. On välttämätöntä ponnistella virtsatessa, virtsaamisvirta.\nErottuminen. Se ei ole sidoksissa toiminnan tosiasiaan - se riippuu tilanteesta, joka tapahtui ennen kirurgista manipulaatiota. Tämä paheneminen tapahtuu jopa eturauhasen adenooman kehittymisvaiheessa, toiminta ei edistä sen poistamista.\nEturauhasen adenooman profylaksia - miten välttää tauti?\nOn olemassa useita tällaisia tapahtumia:\nKahdesti vuodessa on toteutettava suunniteltu tapaaminen andrologisti / urologisti. Tämä on luotettavin tapa estää adenoma, ajoissa havaitseminen, poistaminen varhaisessa vaiheessa.\nJuomajärjestelmän kehittäminen. Käytettävän nesteen enimmäistilavuus tulee keskittää aamuun. Ennen nukkumaanvalmistusta parin tunnin ajan nestettä on hävitettävä. Jos adenoman alkuvaihe diagnosoidaan, kofeiinia / alkoholia sisältäviä juomia ei voida käyttää.\nVirtsaaminen ajoissa. Ihannetapauksessa miesten edustajat vierailevat WC: n viiden tunnin välein. Kun on olemassa keskeytyspyyntöjä, sinun ei pidä seistä - voit venyttää virtsarakon lihaksia, joka on täynnä tulehdusta tulevaisuudessa.\nToimenpide liikalihavuuden poistamiseksi. Jälkimmäinen vaikuttaa haitallisesti sellaisten mieshormonien tuotantoon, jotka pitävät eturauhanen toimivaa järjestystä.\nUrheilun tekeminen. Tämä pätee erityisesti henkiseen työhön osallistuviin ihmisiin, joissa motorinen toiminta on vähäistä. Urheilulla on hyvä vaikutus verenkierron normalisointiin, mikä estää pysähtymättömien ilmiöiden kehittymisen.\nOikea ravitsemus. Elintarvikkeiden miehen osan edustajien kuluttama ruoka sisältää tuoreita (ei purkitettuja) vihanneksia ja hedelmiä. Suolainen, mausteinen ruoka edistää eturauhasen pehmopinta-alan laajenemista, joten niiden määrä ruokavaliossa on vähäinen.\nMiten valita voide kastetta naisilleYleisimpien gynekologisten sairauksien syyt - kutina - ovat hiivamaisia sieniä. Ne aiheuttavat epämukavuutta haavoittuvilla alueilla, kutina ja muut epämiellyttävät tuntemukset.


Mökin kevätsiivous ja huoltotyöt - Suomela - Jotta asuminen olisi mukavampaa\nMökin kevätsiivous ja huoltotyöt\nMökin kevätsiivous ja -huolto on ainakin päivän urakka, johon tekee mieli tarttua pitkän talven jälkeen intoa uhkuen. Voi olla, että avuksi tarvitaan myös sähkö- tai LVI-asentajaa.\nMökin kevätsiivous ja -huolto alkaa tilannearviolla. Pihalla tutkaillaan talon kuntoa ja tarkistellaan, että mitään ei ole mennyt rikki. Onhan katto kunnossa, seinien laudoitus ehjä ja ikkunat ehjinä paikallaan?\nKaton kuntoa arvioidessa kannattaa puhdistaa vesikourut syksyn lehdistä ja tarkistaa, että syöksyputket ovat auki sadepäiviä varten. Mökin lähellä olevat puut ovat pudotelleet katolle ja vesikouruihin lehtiä vielä senkin jälkeen, kun viimeinen visiitti mökille on syksyllä tehty. Onko katolle pudonnut isoja risuja, jotka kannattaisi poistaa?\nJos katto tai muu rakenne on vaurioitunut talven aikana, näin keväällä on hyvä aika kutsua kylän timpuri tai mökkitalonmies paikalle ja välttää kesän ruuhkia olemalla ajoissa.\nMökin kevätsiivous alkaa pihalta, sillä taloa kierrellessä kannattaa tehdä pihasta turvallinen liikkua poistamalla risut, kaatuneet pikkupuut ja merkkaamalla roudan ja eläinten aiheuttamat kuopat odottamaan kunnostusta.\nEnnen tulen sytyttämistä tulee varmistua, että hormit ovat kunnossa.\nSähkö ja vesi kesäkuntoon\nNäkyykö pihalla luonnon eläinten jälkiä tai tuhoja? Joskus esimerkiksi jänis voi intoutua jyrsimään sähkökeskuksen kaapeleita. Jos kaapelit näyttävät vaurioituneilta, tulee soittaa sähköasentajalle, koska vioittuneita kaapeleita ei saa yrittää korjailla itse.\nJos ulkona sijaitseva sähköpääkeskus on kastunut, se kuivuu sateettomana päivänä pitämällä kaapin ovea auki.\nPakkanen ja routa ovat saattaneet vaurioittaa vesi- ja viemärijärjestelmää, jos mökille tulee vesi sisälle – voi siis olla, että myös putkimiestä tarvitaan. Pihakaivon kytkeminen talven jälkeen käyttöön voi myös vaatia putkimiestä.\nMikäli kaivoveden kanssa on ollut viime vuosina haasteita, eli se esimerkiksi loppui kesken kesän, kannattaa kutsua kaivoasiantuntija paikalle. Huoltotoimia kannattaa tehdä ja tilata jo keväällä, jotta kesällä ei tarvitse tuskailla kaivovesiongelmien kanssa.\nMökin pihan puut kannattaa raivata keväällä. Samalla voi tehdä polttopuita kesäsaunaa varten.\nTuuletus vie talven tunkkaisuuden mennessään\nEnnen kuin tuikkaa tulen takkaan tai puusaunaan, tulee tarkistaa tulisijojen ja savuhormien kunto. Jos hormiin on ilmestynyt talven aikana halkeamia, kannattaa kutsua nuohooja paikalle. Kesämökin hormit tulee muutenkin tarkistaa ja nuohota vähintään joka kolmas vuosi, mutta mahdollisesti useamminkin.\nKunnollinen tuuletus ennen ensimmäistä yötä on tarpeen: ikkunat ja ovet auki, jotta ilmavirta kuljettaa kosteuden ja hajut taivaan tuuliin. Myös kaikki tekstiilit kannetaan ulos raikastumaan.\nLopulta vielä siivotaan nurkat perusteellisesti, mutta ei tarvitse liioitella: tavallinen yleispuhdistusaine riittää.\nTosin jos sisällä on eläinten, esimerkiksi hiirten ja metsämyyrien jätöksiä, desinfiointiaineen käyttö paikallisesti kannattaa. On myös hyvä muistaa, että jyrsijöiden ulosteita ei siivota imurilla vaan harjalla, sillä imurista taudinaiheuttajat voivat levitä sisäilmaan.\nKaikki on valmista ja mökkikesä voi alkaa!\nLähteet: Ympäristöhallinnon verkkopalvelu ja Suomen Omakotiliitto\nLue myös: Mummonmökin hajun syyn selvittäminen vaatii joskus salapoliisin taitoja – Suomela – Jotta asuminen olisi mukavampaa


Uusien työkyvyttömyyseläkkeiden määrä laski 7 prosenttia vuonna 2021 – mielenterveyden sairaudet korostuivat alle 44-vuotiaiden keskuudessa | Työeläkeyhtiö Elo\nUusien työkyvyttömyyseläkkeiden määrä laski 7 prosenttia vuonna 2021 – mielenterveyden sairaudet korostuivat alle 44-vuotiaiden keskuudessa\n18.1.2022 09:04:11 EET | Työeläkeyhtiö Elo\nVuonna 2021 uusien Elosta myönnettyjen työkyvyttömyyseläkkeiden määrä laski 7 prosenttia edellisvuoteen nähden. Elosta myönnettiin yhteensä 3 683 uutta työkyvyttömyyseläkettä.\n– Työkyvyttömyyseläkkeelle jäätiin viime vuonna vähemmän kuin edellisinä vuosina. Tämä on toinen peräkkäinen vuosi, kun työkyvyttömyyseläkkeiden määrät ovat laskussa. Sama ilmiö nähdään koko työeläkealalla, sanoo Elon ratkaisupäällikkö Katri Paija-Luhtala.\nMielenterveyssyyt joka kolmannen uuden työkyvyttömyyseläkkeen taustalla\nMielenterveyssyyt olivat vuonna 2021 yleisin syy työkyvyttömyyseläkkeen myöntämiselle. Edellisvuoteen nähden ero mielenterveyssyisten ja tuki- ja liikuntaelinsairauksien vuoksi myönnettyjen eläkkeiden välillä on kuitenkin kaventunut. Kumpiakin on reilu kolmannes myönnetyistä eläkkeistä.\nAlle 44 -vuotiaiden osuus mielenterveysperustaisista työkyvyttömyyseläkehakemuksista on yli 60 prosenttia. Vastaavasti tuki- ja liikuntaelinsairauden vuoksi työkyvyttömyyseläkkeelle jäivät erityisesti yli 60-vuotiaat.\nTuki- ja liikuntaelinsairaudet ovat yleisin syy hakea ammatillista kuntoutusta\nAmmatillisen kuntoutuksen hakemuksia saapui Eloon 3 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2020. Hakemusmäärän laski hieman jo toisena vuotena peräkkäin. Myönteisiä päätöksiä annettiin Elosta lähes 1 200 kappaletta.\nElon asiakaspalvelupäällikön Päivi Musto-Väistön mukaan myös ammatillisen kuntoutuksen saralla nähdään, miten mielenterveyden sairaudet keskittyvät nuorempiin ikäluokkiin.\n– Tuki- ja liikuntaelinsairaudet ovat edelleen yleisin syy saada myönteinen kuntoutuspäätös. Noin puolet myönteisistä päätöksistä annetaan tästä syystä. Merkillepantavaa on, että vaikka ammatillisen kuntoutuksen myönteiset päätökset painottuvat hieman jo 50 vuotta ylittäneisiin, korostuvat mielenterveyssairauksien perusteella annetuissa kuntoutuspäätöksissä alle 40-vuotiaat. Heidän osuutensa annetuista päätöksistä on yli puolet. 65 prosenttia päätöksistä annetaan alle 45-vuotiaille, toteaa Musto-Väistö.\nKorona ei juuri näy työkyvyttömyyseläkehakemuksissa eikä ammatillisessa kuntoutuksessa\nKoronan vaikutuksista suomalaisten työkykyyn on puhuttu julkisuudessa jonkin verran. Elossa käsitellyissä työkyvyttömyyseläkehakemuksissa koronaa ei juuri näy.\n– Meille käsiteltäväksi tulleiden hakemusten määrä jäi vuodelta 2021 reiluun kymmeneen. Ammatillisen kuntoutuksen hakemuksia tuli viisi kappaletta. Päättyneen vuoden tilastoista on kuitenkin vaikea tehdä pidempijänteisiä päätelmiä. Koronaan liittyen on paljon epävarmuustekijöitä ilmassa, sanoo Paija-Luhtala.\nammatillinen kuntoutuskuntoutusTyöeläkeyhtiö Elotyökyvyttömyyseläkkeet\nKatri Paija-Luhtala, Elon ratkaisupäällikkö, p. 020 703 5723\nPäivi Musto-Väistö, Elon asiakaspalvelupäällikkö, p. 020 7035297\nSara Salomaa, Elon viestinnän suunnittelupäällikkö, p. 044 5505450