MAATALOUSTUOTTAJAIN LAPIN LIITON JÄRJESTÖLEHTI 2012 JÄNKÄVIESTI - PDF\nMAATALOUSTUOTTAJAIN LAPIN LIITON JÄRJESTÖLEHTI 2012 JÄNKÄVIESTI\nDownload "MAATALOUSTUOTTAJAIN LAPIN LIITON JÄRJESTÖLEHTI 2012 JÄNKÄVIESTI"\n1 MAATALOUSTUOTTAJAIN LAPIN LIITON JÄRJESTÖLEHTI 2012, 100 Y, 50 Y Elämää kultakaivoksen naapurissa s. 22 Reilua peliä markkinoille s. 4 Maatilojen energiaohjelmalla säästöä ja tehokkuutta s. 15 Lihan suoramyynti s. 10 Lomitusasiaa s. 17\n2 2 3 Pääkirjoitus Uusia tuulia MTK:n liittokokous pidettiin Savonlinnassa kesäkuun lopussa. Lähtötunnelmaa viritteli ensimmäinen rehunteko, ehditäänkö rehu tehdä ennen sitä. Hyvin meni, siilot täyteen ja muovit päälle edellisenä yönä. Menomatka sujui rattoisasti nukkuen. Monen matka peruuntui työesteiden vuoksi. Talven aikana pidetyt seminaarit ja valmistelut liittokokousta varten olivat huolellisesti tehty. Itselleni mielenkiintoisin osaalue oli järjestön uudistaminen. Kuinka turvataan etujärjestön vaikutusvalta ja uskottavuus jäsenistön vähentyessä. Taloudelliset seikat ovat tärkeitä, mutta menestyksellisestä edunvalvonnasta jäsenet ovat valmiita maksamaan. Järjestössämme on tunnustettu muuttuva toimintaympäristö ja työtä järjestön rakenteen kehittämiseksi on tehty vuosikausia. MTK-Lappi Jänkäviesti MTK-Lapin järjestölehti Painosmäärä: 2000 kpl Paperi: Sanomalehtipaperi UPM BRITE 70 g/m2 (FSC- ja PEFC-sertifioitu) Julkaisija Maataloustuottajain Lapin Liitto MTK-Lappi ry Ukkoherrantie 15 A Rovaniemi Kaikkia jäseniä ja osapuolia on varmasti kuultu. Liittokokouksen valitsema hitaan etenemisen malli on turvallinen, mutta niin hidas, että rivijäsen tuskin huomaa edistymistä. Maailma vain muuttuu ja menee menojaan, olisiko syytä pysyä mukana? Miksi uudistaminen tuntuu niin vaikealta? Onko pelkona vaikutusvallan menettäminen? Kuinka kasvavat kustannukset jaetaan, pääseekö joku taloudellisesti liian helpolla? Vai pelätäänkö, että pihka ei lähde maamiehen käsistä. Muutoksien vastustaminen on helppoa meille suomalaisille. Jokainen tuottaja- ja metsänomistajaliitto tekee omat päätöksensä itsenäisesti tulevaisuutensa suhteen. Antoiko Savonlinnan liittokokous uusia eväitä liittojen päättäjille? Tuskin. Päätoimittaja Kaija Kinnunen puh Toimitus ja taitto Focus Flow Oy, Rovaniemi Painopaikka Alma Manu Oy, Rovaniemi Kulunut kesä on ollut kaikille vaikea. Osa Suomesta tuntuu hukkuvan veteen, ainakin kasvustot uivat. Kesän lämpöä odotettiin, mutta sitä ei tullut. Roudan päältä puimista moni ei ole ennen kokeillut, mutta nyt se on edessä, ellei lumi tule sulaan maahan. Tämä on Tuloksellista ruokintaa Suomen Rehun ruokintaratkaisuista löytyy tuottavia vaihtoehtoja kaikille kotieläintiloille. ISSN-L ISSN (painettu) ISSN (verkkojulkaisu) varmaan ainoa keino pelastaa uusi nurmi suojaviljan alta. Vaikeuksia on tiedossa tulevana talvena. Isossa maailmassa viljelijällä menee yhtä huonosti. On kuivuutta ja kurjuutta, jos ei muuta niin liian sopivaa. Ihailen markkinamiesten taitoa siirtää kustannukset tuotteiden Maito-Tähti 220 Korkeatuottoisen lypsykarjan täysrehu, joka sisältää hitaammin hajoavaa rypsivalkuaista. Tasainen mikrobivalkuaisen tuotanto lisää maitotuotosta. Varmista oikeat tuotteet robottiruokintaan: Murrontie Utajärvi p Maito-Tähti 210 Robotti Elävää hiivaa sisältävä maittava houkutusrehu lypsyrobotille. Tuote tehostaa kiertoa pitämällä pötsin ja sorkat kunnossa. Maito-Tähti 210 Robotti sisältää runsaasti sulavia kuituja, lisättyä biotiinia ja korotetun määrän E-vitamiinia., 100 Y Kysy lisää myös muista robottiruokintaan sopivista Kinnusen Tähti-rehuista!, 50 Y Myynti: maatalouskaupat hintoihin, tai nostaa hintaa niukkuuteen vedoten ilman omantunnon tuskia. Tuntuu siltä, että maito-/ lihatili on kuin ehtymätön saavi, josta riittää kaikille. Oli sitten kysymys naudan rehuista tai kuiviketurpeesta. Viljelijä tyytyköön kuuden euron tuntipalkkaan. Television ruokaohjelmien suuri suosio kertoo kuluttajien kiinnostuksesta kotimaiseen ruokaan, sen terveellisyyteen ja sen valmistamiseen itse. Keittotaito on arvossaan. Ruuan alkuperä kiinnostaa ja lähiruoka on IN. Toinen positiivinen ilmiö on kuluttajien kiinnostus vierailla maatiloilla. Tänä vuonna on järjestetty avoimia ovia kaupunkien lähellä ja suosio on ollut suurta. Uusi nykyaikainen tekniikka ja eläinten näkeminen on elämys varsinkin lapsille. Parasta mainosta kotimaiselle tuotannolle on koko tuotantoketjun läpinäkyvyys. Me viljelijät tuotantoketjun alkupäässä teemme oman osamme juuri näillä tempauksilla päivä maalla ja laitumelle laskujuhla. Uusi ohjelmakausi tarjoaa viljelijöille monia mahdollisuuksia henkisen ja fyysisen hyvinvoinnin vaalimiseen. Kurssien suunnittelijoilta vaaditaan herkkää korvaa tunnistaa viljelijän tarpeita, jotta koulutuksella olisi vetovoimaa. Runsas osallistujien määrä kertoo onnistuneesta aihevalinnasta. Kannattaa lähteä osallistumaan ja tapaamaan muita viljelijöitä. Samalla latautuvat omatkin akut. Hyvää loppusyksyä t. Juhani Lampela, 100 Y, 50 Y Parhaat ratkaisut läheltä Lapin kesä näytti taas kaikki oikkunsa. Osassa Lappia korjattiin ennätysmäisen suuri ja hyvälaatuinen nurmisato, mutta vain kivenheiton päässä kärsittiin joko kuivuudesta tai liiasta vedestä ja sato jäi heikoksi. Syksy sen sijaan jakoi vettä anteliaan tasapuolisesti kaikille. Sääolosuhteiltaan erikoisen kesän ja haastavan syksyn jälkeen on vihdoinkin aikaa vähän hengähtää. Omasta jaksamisesta on muistettava pitää huolta, eikä työlle saisi antaa liian suurta roolia elämässä. Meillä jokaisella on omat tapamme rentoutua, joku virkistyy hirvijahdissa, toinen ystävien kanssa juhliessa. Tärkeintä on, osaamme välillä irrottautua kaikesta pakollisesta. Viljelijän työssä jaksamisen perusedellytys on hyvin toimiva lomitusjärjestelmä. Toimiakseen se tarvitsee osaavia ja motivoituneita lomittajia. Lapissa pitkät etäisyydet ja pieni tilakoko aiheuttavat omat ongelmansa. Myös meidän tuottajien olisi kannettava oma vastuumme lomitusjärjestelmän tulevaisuudesta. Yksi keino tilanteen korjaamiseksi on käyttää maksullista lomitusta niin, että lomittajalle muodostuu täysi työaika ja sen myötä myös täysi palkka. Näin myös nuorten ammattilaisten saanti alalle olisi helpompaa. Tärkeä osa työssä jaksamista on myös toisten yrittäjien kohtaaminen ja sen mahdollistama kokemusten vaihto. Tähän hyvän kanavan antaa oman tuottajayhdistyksen toimintaan osallistuminen. Tuottajayhdistysten toiminnan aktiivisuus vaihtelee, jossakin pakolliset kokoukset riittävät, joku toinen yhdistys toimii vilkkaasti monella saralla. Ensi vuosi on MTK:ssa nimetty yhdistysten vuodeksi. MTK-Lapin johtokunta pysähtyi syksyllä pohtimaan, millä tavoin yhdistysten toimintaa voitaisiin elvyttää. Tiedämme kaikki, että viljelijän työ on sitovaa, eikä voimia tahdo riittää yhteisten asioiden hoitamiseen. Yhdistyksen pakolliset kokouskuviot koetaan raskaiksi, usein samat henkilöt ovat mukana monessa maaseudun yhdistyksessä. Tarvitaanko oma Lapin malli asioiden hoitamiseen? Tarkoituksena on etsiä ja löytää uusia tapoja toimia jäsenistön parhaaksi. Haastankin kaikki jäsenet mukaan jo tämän syksyn kokouksiimme suunnittelemaan ensi vuoden toimintaa. Tavoitteenamme on, että jokainen jäsen saataisiin osallistumaan edes yhteen vuoden aikana järjestettävään tilaisuuteemme. Viralliset kevät- ja syyskokoukset ovat vain osa toimintaa, vähintään yhtä tärkeää on yhdistysten toteuttama koulutus- ja virkistystoiminta. Näiden lisäksi tuottajayhdistys on tietenkin merkittävä edunvalvoja omalla alueellaan. Seuraamme kunnan yritystoimintamme toimintaedellytyksiin vaikuttavia toimia ja pyrimme vaikuttamaan niihin. Uudet kunnanvaltuutetut pääsevät pian näyttämään osaamisensa. Nyt on hyvä aika sitouttaa heidät maaseudun edunvalvojiksi. Lähiruoasta ja paikallisen työn arvostuksesta puhutaan juhlapuheissa, mutta kunnan hankintoja tehtäessä ne liian usein unohtuvat. Pyrimmekin vaikuttamaan siihen, että kaikkien lappilaisten kuntien strategiaasiakirjoissa linjattaisiin kunnan hankintapolitiikan pyrkivän varmistamaan sen, että kuntalaisten verovaroilla hankitaan mahdollisimman lähellä tuotettua, suomalaista ja suomalaisella tuotantotavalla tuotettua ruokaa, jonka alkuperä, tuottaja ja valmistaja tunnetaan. Lisäksi kunnan energialaitoksissa käytetään uusiutuvaa kotimaista metsäenergiaa ja julkisessa rakentamisessa ja julkisten rakennusten sisustamisessa käytetään mahdollisimman paljon kotimaista puuta. Kaija Kinnunen toiminnanjohtaja Metsä Group MetsäoMaisuutesi hoitaja Metsäliitto-konserni on nyt Metsä Group. Tutustu meihin osoitteessa Metsänomistaja! Ota yhteyttä ja tee hyvä puukauppa Petri Tolonen Jussi Timonen-Nissi Vilho Koivisto Seppo Miettunen Jukka Heikkinen Hankintatoimisto Saha metsäsuunnittelija metsäenergianeuvoja projektisuunnittelija hankevastaava maaseutuneuvoja Rovaniemi Oulu maatalousyrittäjä projektipäällikkö kenttäesimies toiminnanjohtaja alueneuvoja metsätalousesimies hankintaesimies Metsätalousinsinööreillä ja agrologeilla on elämänmakuinen työ aitojen ihmisten ja asioiden parissa. Lue valmistuneiden tarinoita Luonnonvara- ja ympäristöala amk-tutkintoon johtava koulutus Agrologi (AMK) Metsätalousinsinööri (AMK) Hakuaika: Kemijärvi Pudasjärvi Yhteishaussa keväällä 2014 Ylempään amk-tutkintoon johtava koulutus Alueiden käytön suunnittelu; Agrologi (ylempi AMK), Metsätalousinsinööri (ylempi AMK) Kajaani Pölkky Metsä - Kemijärventie 73, KUUSAMO Puh Fax tai Salla KITKAWOOD Kuusamo PÖLKKY ULEA Taivalkoski Suomussalmi Markus Viitala Teemu Pohjola Aki Huttu Esa Polojärvi Jari Juntunen\n3 4 5 Reilua peliä, 100 Y, 50 Y Matka, 100 Y, 50 Y Savonlinnan liittokokoukseen markkinoille Alkutuottajien ponnistellessa kannattavuutensa rajoilla tilastot näyttävät kaupalle kasvavia katteita; MTK:n puheenjohtaja Juha Marttila toivoo ketjun eri osilta vastuullisuutta ja pitkäjänteisyyttä. Toisaalla edunvalvonnan saralla syystöihin kuuluu muun muassa viljelijöiden tulotukien ja sosiaaliturvan heikennyssuunnitelmien kampittaminen. Ruuan hinnalla on ollut jo vuosia Euroopassa yksi suunta, ylöspäin. Myös eläinten rehut ja lannoitteet ovat kallistuneet. Tuottajahintojen polkiessa paikoillaan viljelijöiden ansiotaso on laskenut alle kaikkien kannattavuusrajojen. Puheenjohtaja Marttilan mukaan markkinoille tarvitaan nyt reilua peliä. - Vinouma on päässyt syntymään, koska markkinoilla ei ole pystytty enää pitkiin aikoihin tasapainoisiin hinnanmuutoksiin. Elintarvikeketjua pitää lähteä tarkastelemaan vaihe vaiheelta. Ensinnäkin teollisuuden pitkissä raaka-ainesopimuksissa olisi mahdollistettava hinnantarkistukset toimintaympäristön muutosten muukaan. Kaupan hankintaorganisaatioiden pitäisi malttaa olla kilpailuttamatta tavarantoimittajia verille. - Odottaisin kaupalta ylipäänsä yhteiskuntavastuuta ja pyrkimystä nykyistä kauaskantoisempaan ajatteluun. Nopeiden voittojen tavoittelu johtaa joidenkin ketjun osien kuihtumiseen ja sitten voi loppua leipä toisiltakin. Kaikkihan tämän ymmärtävät, ainakin juhlapuheissa, mutta käytäntö on sitten toinen. Marttilan mukaan Suomen voimakkaasti keskittynyt elintarvikekauppakaan ei ole varsinaisesti ongelma, jos se vain toimisi omien osuustoiminta- ja perheyrittäjyysperiaatteidensa mukaisesti. Uusista ulkomaisista tai kotimaisista kaupan toimijoista puheenjohtaja ei odota ainakaan lähiaikoina pakan sekoittajaa. Pykäliä uusiksi, laatua ja vientiä Elintarvikeketjun ongelmia ollaan tiedostamassa laajemminkin yhteiskunnassa. Kilpailuvirasto on ryhtynyt selvittämään alkutuotannon kilpailuolosuhteita kokoamalla siitä tietoa eri markkinaosapuolilta ja valtiovalta on valmistelemassa terveen kilpailun edistämisohjelmaansa, johon kuuluu muun muassa määräävän markkina-aseman väärinkäyttökielto. - Odotamme uutta lainsäädäntöä mielenkiinnolla. Samalla asialla ollaan ympäri Eurooppaa, sillä alkutuottajien saama osuus elintarvikealalla on pienentynyt kaikkialla. Marttila uskoo suomalaisen maataloustuotannon kyllä pärjäävän markkinoilla, mikäli peli on reilun tasapuolista. Tärkeimpinä valtteina hän listaa korkean laadun ja kotimaisuuden, jonka merkitys pitäisi saada vielä paremmin kuluttajien tietoisuuteen. Kaikkia munia ei ole kuitenkaan viisasta pitää samassa korissa, joten puheenjohtaja panostaisi myös vientiin. - Kotimaisuus merkitsee laadun lisäksi laadukasta tuotantoa, mihin kuuluu esimerkiksi monia muita maita parempi työtekijöiden asema ja tiukemmat eläinsuojelunormit. Raaka-aineen alkuperämaamerkinnöissä on tapahtunut sentään pientä edistystä, mutta enimmäkseen ne puuttuvat edelleenkin. - Toimivienkin kotimaan markkinoiden lisäksi tarvitaan vientiä. Hyvästä esimerkistä käy Valio, jonka ei ole tarvinnut lähteä kotimaassa polkumyyntiin, koska se on mennyt Venäjän markkinoille. Menestystekijöistä puhuttaessa ei pidä unohtaa tietenkään jatkuvaa toiminnan tehostamista, tosin investoinnit edellyttävät peruskannattavuutta. Kädenvääntöä sosiaaliturvasta Marttila vakuuttaa, ettei MTK:ssa ole vielä nielty hallituksen suunnittelemia heikennyksiä viljelijöiden tukiin sekä sosiaaliturvaan Juha Marttilan mukaan elintarvikeketju on mahdollista trimmata sellaiseksi, että se tarjoaa edellytykset kannattavaan toimintaan ketjun jokaiselle osapuolelle. lomituksen, eläkemaksujen ja luopumistuen osalta. - Heikennykset ovat ristiriidassa jo hallitusohjelmankin kanssa, sillä siinähän korostetaan työhyvinvointia. Monet leikkaukset vaikuttavat viljelijöiden tuloihin, joten niiden ajoitus on vielä äärettömän huono, kun huomioidaan nykyinen yleisesti huono kannattavuustilanne. Ensin pitäisi saada ruokamarkkinat kuntoon, se olisi suuri elvytys viljelijöille. Tämän puolesta teemme töitä eduskunnan viimeiseen nuijan kopautukseen asti. Muita edunvalvontaasioita MTK:n tulevan talven agendalla ovat esimerkiksi EU:n maatalouspolitiikan uudistus sekä metsä- ja ympäristönsuojelulakien valmisteluihin osallistuminen. - Kotimaisen metsienkäytön lisääminen energiantuotannossa ja puurakentamisessa vaatii ponnisteluja niin energiapuun korjuun, biodieselin valmistuksen kuin kerrostalorakentamisenkin suhteen. Puurakentamiseen onkin saatu kierroksia, mutta lähtötaso oli tosivaatimaton. Yhteiskunnan kannustin metsänkäytön tehostamiseen olisi järkevää jo siksikin, koska se on ensin satsannut niiden kasvatukseen. Olisihan järjetöntä jättää ne sitten käyttämättä. Yleisestä taloudellisesta epävarmuudesta huolimatta Marttila kertoo ilokseen saaneensa kuulla lukuisissa kokouksissa ja paneeleissa kuinka viesti uusiutuvien luonnonvarojen hyödyntämisestä näyttää menneen perille. - Biotalous on saatu nyt oraalle asennetasolla, seuraavaksi vaadittaisiin rohkeutta tehdä päätöksiä sekä investointeja. Maaseudulle tarjoutuisi valtava uusi mahdollisuus. ERÄPAIKAT, METSÄTILAT, TONTIT Kaikki kohteemme netissä, osoitteessa: metsatilat.fi kattavin markkinapaikka Lapin Metsämarkkinat Oy LKV Ukkoherrantie 15 A 2, ROVANIEMI Ulla Käkelä, Metsätalousinsinööri, LKV Puh , GSM METSÄAMMATTILAISILTA TURVALLISUUTTA TILAKAUPPAAN! Aamunavetta venyy puoleenpäivään, vasikka on sairas. En tavoita eläinlääkäriä, perun muut menoni. Päätän soittaa tutun metsästäjän paikalle aseen kanssa. Istun uupuneen vasikan viereen odottamaan. Puhelin soi ja iloinen naisääni pyytää haastattelua tulevasta Savonlinnan liittokokouksesta Saimaalehteen. Ai niin, tosiaan se kokous, onpas aika taas vierähtänyt nopeasti totean ja sovin puhelinhaastattelun muutaman päivän päähän. Haastattelussa mietin odotuksiani liittokokouksesta. Myös toisten tuottajien tapaaminen ja keskustelut järjestetyn ohjelman ulkopuolella ovat minulle isossa roolissa yhteishengen luojana. Haastattelija pyytää myös valokuvaa juttuun. Eihän minulla ole itsestäni työkuvia, mutta annan navetalla viihtyvälle 10-vuotiaalle Jounille kameran käteen yhden iltanavetan ajaksi. Jokin otoksista on varmasti julkaisukelpoinen. Kesäkuun viimeinen viikko alkaa. Kimppakyyti lähtisi keskiviikkona aikaisin aamulla Rovaniemeltä. Ajattelin mennä edellisenä iltana valmiiksi Rovaniemelle koska aamulla ei mene busseja niin aikaisin. Iltalypsyn jälkeinen viimeinen vuoro kävisi mainiosti. Tutkin Matkahuollon sivuja ja tajuan, etteivät talviset aikataulut pädekään kesällä. Viimeinen bussi Rovaniemelle lähtee jo 16.15! Äkkiä soitto lomatoimistoon ja satun saamaan lomittajan jo tiistaille. Viimeinen työpäivä ennen reissua venyy tuttuun tapaan. Teen seuraavana päivänä tulevalle lomittajalle lehmien appeen valmiiksi ja vien ulos hiehoille pyöröpaaleja. Jään traktorilla kiinni sateen pehmentämään tarhaan. Tätä olin pelännyt jo aiemmin, mutta miesten mielestä se olisi mahdotonta. Heille varmaan onkin, mutta minun allani traktori kuitenkin nyt jumittaa mahaa myöten. Navetalla ei ole lisäkseni ketään ja yritän soittaa miehille saadakseni neuvoja. Rehukuski saapuu rekalla pihaan juuri sopivaan aikaan ja tulee avukseni arvuuttelemaan oikeita vipuja ja nappuloita. Yhtäkkiä traktori lähtee liikkeelle kuin kovalta maalta. Oikea Reitti kiemurtelee keräten porukkaa kyytiin sieltä sun täältä. Matkaan menee koko päivä, mutta se sujuu rattoisasti kuulumisia vaihdellen ja välillä torkkuen. nappi taisi löytyä. Kiittelen ystävällistä rehukuskia ja teen hommat loppuun, kello on taas jo vaikka mitä. Onneksi tiistai on vapaa ja löydän Ivalon kaupoista sopivat housutkin. Farkuissa kun ei kuulemma passaisi lähteä. Ei muuta kuin kamat kassiin ja bussilla reilun neljän tunnin matka Rovaniemelle. Lähden kaupungille syömään, mutta viihdyn yli puolenyön dj:n soittaessa mielimusiikkiani. Keskiviikkoaamuna kömmin Kaijan auton takapenkille jatkamaan kesken jääneitä unia. Herätys tulee Oulun jälkeen kun siirrymme muiden liittokokoukseen matkaavien kanssa tilausbussiin. Reitti kiemurtelee keräten porukkaa kyytiin sieltä sun täältä. Matkaan menee koko päivä, mutta se sujuu rattoisasti kuulumisia vaihdellen ja välillä torkkuen. Muualtakin on saapunut jo kokousväkeä ja meille on tarjolla iltapalaa hotellissa. Tässä vaiheessa eräs pj on onnistunut saamaan kännykkänsä mikrofoniin hammastikun jumiin. Yhdessä yritämme korjata tilannetta, mutta tikku katkeaa ja lopuksi uppoaa kännykän sisään. Koesoitto ja puhe kuuluu niin sielläpä olkoon ja lähdemme yhdessä tutustumaan Savonlinnan yöelämään. Monikaan paikka ei ole keskiviikkona auki eikä ainakaan vielä tähän aikaan. Yökerho aukaisee ovensa 23 ja pienen odottelun jälkeen pääsemme sisälle. Porinaa riittää useampi tunti ja riittäisi lisääkin, mutta huomenna on pitkä päivä. Karkaamme moitteiden saattelemana reilusti ennen valomerkkiä hotelliin nukkumaan. Kokous avataan torstaina 195 virallisen kokousedustajan voimin ja kaikkiaan paikalla on viitisen sataa ihmistä. Olin luvannut kirjoittaa raportin matkasta kokoukseen ja nyt matka päättyy ja itse kokous alkaa. Anne-Mari jatkakoon tästä. Hanna-Mari Kasurinen, Ivalo Liittokokouksesta Ensimmäinen kokouspäivä valkeni aurinkoisena, oli mukava kävellä kokouspaikalle ja saada raitista ilmaa paljon istumisen vastapainoksi. Onneksi kokouksen aikana tehtiin myös ryhmätyö, ettei koko päivää tarvinnut vain istua yhdessä salissa. Päivän aikana kuultiin useita mielenkiintoisia puheenvuoroja ja jokunen ei aivan niin mielenkiintoinen. Näin liittokokousnoviisina minua vähän hämmästytti puheenjohtajien suuri määrä, eipä ole ennen tullut oltua kokouksessa, jossa on kolme puheenjohtajaa ja kaksi sihteeriä lauteilla koko ajan. Toinen ihmetyksen aihe oli kunniamerkkien jako, oli siinä komea rivi herroja ja jotenkin oli kaksi naistakin onnistunut mahtumaan sekaan... Ryhmätyö oli oikein onnistunut, syntyi paljon keskustelua ja saimme selvennystä ä kasvua ja menestystä maalle -ohjelman tekijöiden aivoituksista ryhmässämme olleelta Markus Eerolalta. Päivän päätteeksi ohjelmassa oli laivaristeily Saimaalla, päätepisteenä Olavinlinna ja siellä pidetty iltajuhla keskiaikaisine pitopöytineen. Saaristo oli kaunis, näin Perämeren saariin tottuneena Saimaan saaret näyttivät todella korkeilta, hienoja kallioita. Iltajuhla oli oikein onnistunut, hyvät trahteeringit ja hyvää seuraa hienoissa puitteissa, mitä sitä muuta juhlalta kaipaa? Portaissa piti kyllä olla varovainen, hyvä ettei puheenjohtajastamme tullut varoittavaa esimerkkiä keskiaikaisen kivenlouhinnan ja rakennustekniikan ongelmakohdista. Onneksi vain viinilasi särkyi. Olavinlinnasta käveleskeltiin illankähmässä Seurahuoneelle tanssimaan ja ilta jatkui iloisesti pikkutunneille asti. Toisen kokouspäivän aamuhartaus kyllä hävisi sitten hotellisängylle 1-0, ei millään jaksanut sonnustautua tuomiokirkkoon heti aamulla, vaan kömmin suoraan kokouspaikalle huomattavasti virkeämpänä. En ollut onneksi ainoa syntinen, ja kyllä sinne kirkkoonkin väkeä riitti, joten toivottavasti en joudu tästä häpeäpaaluun Iltajuhla oli oikein onnistunut, hyvät trahteeringit ja hyvää seuraa hienoissa puitteissa, mitä sitä muuta juhlalta kaipaa? MTK:n liittokokous pidettiin kesäkuun lopulla Savonlinnassa. Kokouksessa hyväksyttiin järjestön poliittista vaikuttamista, markkinavaikuttamista sekä järjestötoiminnan kehittämistä linjaava ä kasvua ja menestystä maalle asiakirja, joka menee syksyllä vielä MTK:n valtuuskunnan käsittelyyn. Asiakirjaan voi tutustua MTK:n Reppu-sivuilla osoitteessa kun olen näin julkisesti jo ripittäytynytkin... Kokouksessa kuulimme edellisen päivän ryhmätöiden tulokset ja yhteenvedon ohjelmista, sekä kysymyksiä ja puheenvuoroja yleisöltä MTK:n johdolle. Johtohenkilöt olivat esiintymislavalla rivissä grillattavina ja vastailivat kysymyksiin ansiokkaasti toista tuntia. Paluumatka oli huomattavasti rauhallisempi kuin menomatka, olisiko iltajuhlalla ollut vaikutusta asiaan? Porukka enimmäkseen nukkui ja jutteli keskenään, suurempia maatalouspoliittisia linjanvetoja ei kuulunut kuorsauksen keskeltä. Tupokselta ajelimme Korven Merjan kanssa kotiinpäin ilman ongelmia, puolenyön maissa olin jo kotona. Aamuviideltä sitten ylös ja navettaan selvittämään ongelmia (lomittaja nääs soitti illalla, että pesuri kieltäytyi pyörimästä ja yksi vasikka juomasta). Kaiken kaikkiaan reissu oli hyvä ja kannatti käydä, suosittelen ehdottomasti kaikille kynnelle kykeneville lähtemistä seuraavaan liittokokoukseen viiden vuoden päästä! Anne-Mari Söderström, Tornio MTK-Lapista liittokokouksessa mukana olivat virallisina kokousedustajina Hanna-Mari Kasurinen Ivalosta, Merja Korpi Ylitorniolta ja Terho Tennilä Pelkosenniemeltä. Lisäksi kokoukseen osallistuivat Juhani Lampela, Anne-Mari Söderström ja Kaija Kinnunen. Heidän lisäkseen kokoukseen osallistui myös Metsänomistajaliiton edustajia Lapista.\n4 6 7, 100 Y, 50 Y Puheenjohtaja Ylinen:, 100 Y, 50 Y Trendien vaikutus vaihtelevaa Johanna Vaarala nauttii työskentelystä tilallaan, koska se ei ole tehdasmainen. Pienemmälläkin pärjää Yhtä oikeaa tilakokoa ei ole Huolimatta Lapin tilakokojen selkeästä kasvusta pääosa maakunnassa tuotetusta maidosta tulee kuitenkin edelleen pieniltä ja keskisuurilta tiloilta. Huolestuttavana uhkakuvana on, että isot tilat eivät riitä paikkaamaan pk-tilojen lopettamisten synnyttämiä tuotanto- ja työpaikkavajeita. Ammattiopisto Lappia ja ProAgria Lappi järjestivät viime keväänä pkmaitotilayrittäjille K-35 -koulutuspäiviä. Tilaisuuksien keskeisenä sanomana oli, että jo keskisuurenkin karjan avulla on saatavissa riittävä toimeentulo yrittäjäperheelle. Sodankyläläisen 23 lehmän maitotilan emäntä Johanna Vaarala kehuu koulutusta, sillä hänen ja miehensä tilanpito on vaiheessa, jossa jatkokuvioita on harkittava tarkkaan. - K-35:n kaltaisia koulutuksia olisi pitänyt olla jo vuosikymmen sitten, niin ehkä moni pk-tila esimerkiksi Sodankylän alueella olisi säästynyt lopettamiselta. Meilläkin tilanne on sellainen, että työura alkaa kääntyä loppupuolelle eikä jatkajasta ole varmuutta, Vaarala kertoo. - Vielä muutama vuosi sitten haaveilimme uudesta navetasta, mutta läheisen järven vuoksi se olisi pitänyt rakentaa kauemmaksi pihapiiristä ja lisäksi olisi pitänyt ottaa paljon velkaa. Teemme kuitenkin koko Maitotiloja kehittämään ProAgria Lapissa ollaan suunnittelemassa maitotilojen kehittämishanketta ensi ja seuraavalle vuodelle. Hankkeen pääkohderyhminä ovat maitotilayrittäjät sekä soveltuvin osin myös liha- ja emolehmätilat. Myös lampaankasvattajille on suunnitteilla hanketoimia. Hankevastaava Jari Juusolan mukaan tulevan kehittämishankkeen yhtenä keskeisenä osa-alueena on viimekeväisten K-35 -koulutuspäivien teemojen syventäminen. ajan pienempimuotoisia investointeja helpottaaksemme työtämme. Kyllä tämän kokoisellakin tilalla tulee toimeen kun elää tarkasti. - Hankkeen tarkoituksena on jakaa tietoa, joka auttaa viljelijöitä löytämään itselleen kannattavin ja mielekkäin vaihtoehto jatkaa ja kehittää tilansa toimintaa, Juusola kertoo. Hankkeen teemoja tullaan käsittelemään jo syksyn aikana eri puolilla Lappia järjestettävillä teema- ja koulutuspäivillä, joista tiedotetaan muun muassa -sivustolla. Hieman arvostusta, kiitos Vaaralan mielestä suuret hankkeet ovat saaneet maataloudessa kaiken huomion ja tuen, kun taas pk-tilojen merkitys on unohdettu lähes kokonaan. - Julkisuudessa on annettu ymmärtää, että vain isoja tiloja tarvitaan. Mutta me pk-tuottajatkin teemme tärkeää työtä; tuotamme puhtaita raaka-aineita elintarviketeollisuudelle ja työllistämme samalla itsemme ja ketjun muitakin lenkkejä. Pk-tilalliset tarvitsisivat ansaitsemaansa arvostusta. Vaaralan mukaan pktilallisten koulutuksille YHTEISTYÖLLÄ KILPAILUKYKYÄ - HANKEKOKONAISUUS on tilausta, sillä ne luovat uskoa oman toiminnan jatkamiseen ja kehittämiseen - ja sen voi tehdä pientenkin investointien turvin. - Tarvetta olisi sekä ammatillissisältöisille koulutuspäiville, mutta myös maanviljelijöiden keskinäistä kanssakäymistä mahdollistaville tilaisuuksille. Tilan kehittäminen kiinnostaa edelleen ja Lapin pitkien etäisyyksien vuoksi koulutukset ovat harvoja tilaisuuksia tavata muita saman ammatin harjoittajia. ProAgria Lapin maito- ja lammastilojen kehittämistoiminta Maitotilayrittäjille tarjolla syksyn aikana tilaisuuksia laajennusinvestointeihin / peruskorjaukseen liittyen: Teknisiä ratkaisuja, taloudellisia perusteita. Tilaisuuksien tarkemmat tiedot löydät -sivuston koulutuskalenterista. Lammastalousyrittäjille tarjotaan menestyvän yrittämisen valmiuksia kehittävää sekä tuotannollista perusosaamista vahvistavaa ryhmäkoulutusta sekä tilakohtaista koulutusta. Seuraa - nettisivuja! Sivuilta löydät tietoa Lapin maatilayrittäjille suunnatusta, ELY- keskuksen osarahoittamasta hanketoiminnasta. Koulutuskalenterista löydät tietoa tarjolla olevista koulutuksista ja tapahtumista. Ota yhteyttä! Projektipäällikkö Jari Juusola, puh , Hankevastaava Anne Närhilä, puh , Yksi tulevaisuuden megatrendeistä lienee kuluttajien tahdon vahvistuminen, toteaa MTK:n toinen puheenjohtaja ja naudanlihan tuottaja Mauno Ylinen. Erilaiset ruokatrendit eli kulutusvirtaukset ovat näkyvästi esillä mediassa lähes päivittäin. MTK:n toisen puheenjohtajan, Mauno Ylisen, mukaan ruokatrendien vaikutus maataloustuotantoon on kuitenkin vaihtelevaa. Karppaus, kasvissyönti, broilerinlihan suosio tai vaikkapa ravintorasvatyyppien suosion vaihtelut ovat esimerkkejä ruokatrendeistä, jotka vaikuttavat kyseisten tuotteiden, mutta myös kilpailevien artikkeleiden menekkeihin ja sitä kautta myös elintarvikeketjun alkupäähän tuottajaan. Ylisen mukaan tuottajan tarve tai mahdollisuudetkaan ruokatrendien perässä juoksemiseen ovat sangen rajatut. Lisäksi tuottaja ei ole useinkaan se, jonka pitäisi toimia ensimmäisenä. - Useimmiten signaalin muutostarpeeseen on tultava elintarviketeollisuudelta, jotta tuottaja voisi suunnata omia toimiaan markkinoiden vaatimusten mukaan. Tuottajien reagointi riippuu myös siitä, onko kyseessä lyhyt vai pitkä trendi. Esimerkiksi eläinrasvojen käytön vähentäminen on ollut vuosikymmeniä kestävä suuntaus, johon tuottajapuolella on vastattu lähinnä jalostamalla vähemmän rasvoittuvia eläimiä, Mauno Ylinen kertoo. - Kasvienviljelyssä reagointi voi olla helpompaa, Tuottajan tarve tai mahdollisuudetkaan ruokatrendien perässä juoksemiseen ovat sangen rajatut. Mauno Ylinen mutta esimerkiksi karppaus ei ole edellyttänyt viljelijöiltä juuri mitään muutoksia, vaan muutokset on tehty lähinnä teollisuudessa tuotteiden koostumusta muokkaamalla. Broilerinlihan suosion kasvu on taas johtanut tiiviimpään tuotantoon: trendin seurauksena hallit ovat alkaneet täyttyä uudesta kasvatuserästä aiempaa nopeammin. Ilmaa haistellen Ylinen ei halua korostaa trendien merkitystä, mutta ei myöskään vähättele niitä. Trendejä seurataan ja niihin pyritään vastaamaan. - Tottakai aina pyritään löytämään ratkaisuja kuluttajien tarpeisiin kuluttajillahan pitää olla saatavilla sitä mitä he kulloinkin haluavat. Mutta sen turvaaminen ei ole niinkään yksittäisen tuottajan kontolla, vaan saavutettavissa elintarvikeketjun eri toimijoiden yhteistyöllä. Varsinkin nopeisiin kysynnän muutoksiin vastaaminen voi tehdä tiukkaa. Niinpä MTK:ssa pyritään ennakoimaan trendejä haistelemalla maailman tuulia. - Yleensä ruokaan liittyvät virtaukset tulevat meille Keski-Euroopan kautta, kuten Yhdysvalloista peräisin oleva karppauskin. Toinen esimerkki on pienpanimot, jotka yleistyivät ensin muualla Euroopassa ja sitten vasta meillä. Aivan helppoa trendien ennakointi ei kuitenkaan ole, sillä aina ne eivät rantaudu Suomeen asti. - Tuottajalle ruokatrendillä voi olla kahtalainen vaikutus; se voi supistaa tuotteen menekkiä, mutta toisaalta luoda selvästi aiempaa parempia mahdollisuuksia alalle, kuten broilerinlihan tuottajat ovat saaneet kokea. Mutta olipa trendi hyvä tai paha, meidän tehtävämme tuottajajärjestönä ei ole nostaa tai yrittää painaa sitä alas, vaan on tuoda esille asiaan liittyvää todellisuutta jakamalla tietoa. Esimerkkejä ruokatrendeistä Karppaus: noudatetaan ruokavaliota, jossa on vain niukalti hiilihydraatteja Kasvissyönti: vältetään eläinperäisiä ainesosia ruuassa, osa kasvissyöjistä syö kuitenkin kalaa Gluteeniton ruokavalio: vältetään ravintoa, joka sisältää vehnää, ohraa tai ruista, kaura on sallittu\n5 8 9, 100 Y, 50 Y, 100 Y, 50 Y Riita on syntynyt voimassa olevasta elintarvikelaista. Lain mukaan maidontuotantotilalta saa myydä tinkimaitoa suoraan kuluttajalle, tämän omaan käyttöön, enintään 2500 litraa vuodessa. Eviran mukaan lainsäädäntö toimii tässä riskinhallintakeinona ja tinkimaidon sisältämien riskien vuoksi sen myynti tilalta suoraan kuluttajalle on rajoitettu näin pieneen määrään. Riskeillä tarkoitetaan lähinnä terveysriskejä. Pastörointi tuhoaa bakteereista yli 99 prosenttia. Kritiikkiä riittää Koskenkyläläinen Juha Selkälä on ollut maitotilallinen vuodesta 1990 lähtien. Selkälä on ehtinyt nähdä 22 vuodessa maatalouden ylä- ja alamäet. Mies siis tietää, mistä puhuu. Maidon suoramyynti -kysymyksessä mennään Selkälän mukaan kovaa vauhtia alaspäin. Elintarvikemääräykset ovat liian tarkat ja tulevat vastaan, jos puhutaan suoramyynnin kannattavuudesta. Kustannukset nousevat yksinkertaisesti liian suuriksi, jos suoramyyntiin haluaisi panostaa kunnolla. Säädökset ovat niin Maitosota kuumentaa tunteita Keskustelu maidon suoramyynnistä on viime vuosien aikana mennyt jo niin pitkälle, että media on alkanut käyttää aiheesta termiä maitosota. Rakkaalla lapsella on tunnetusti monta nimeä, mutta tässä tapauksessa rakkaudesta ei voida kuitenkaan puhua ainakaan, jos keskustellaan pienempien maitotoimijoiden kanssa. Maitotiloilla on aina suhtauduttu hygieniaan ja maidon laatuun erittäin kunnianhimoisesti. Sami Kilpeläinen tiukkoja, ettei halukkaita löydy tinkimaidon myyntiin, vaikka intoa löytyisi. Tämän hetkisessä kauppapoliittisessa tilanteessa suuret meijerit ovat voittajia, Selkälä puuskahtaa. Selkälällä itsellään käy viikoittain muutamia tinkimaidon ostajia, mutta maitokiintiöstä lähes kaikki, noin litraa, lähtee suoraan meijeriin Pohjolan Maidolle. Omalta kohdaltaan Selkälä ei näe suoramyyntiä taloudellisena ratkaisuna. Ei sillä tosiaan bisnestä voi tehdä ainakaan täällä pohjoisessa, Selkälä naurahtaa, muttei ilosta. MTK:n maitoasiamies Sami Kilpeläinen tarkentaa, että tinkimaitoa saa myydä isompiakin määriä, mutta 2500 litrasta ylöspäin vaatimukset muuttuvat aivan liian tarkoiksi litran jälkeen ehdot muuttuvat kohtuuttoman tiukoiksi. Suomalaisilla maitotiloilla on aina suhtauduttu hygieniaan ja maidon laatuun erittäin kunnianhimoisesti, ja 2500 litraa on liian alhainen raja vaatia lähes meijerimäisiä tiloja, Kilpeläinen kertoo. Elintarvikelain 2500 litraa vuodessa tarkoittaa noin seitsemää litraa päivässä. Ei ole siis mikään ihme, etteivät maidontuottajat halua panostaa suoramyyntiin. Näin päästään todella ikävään kierteeseen, josta kärsivät tuottajien lisäksi muun Juha Selkälää huolestuttaa koko Pohjois-Suomen maatalouden tulevaisuus. muassa vähittäiskauppiaat ja kuluttajat. Vesalan luomu- ja lähiruokakauppias Tarja Vesala on kauppiassuvun kuopus. Nykyisin hän pyörittää Rovaniemen keskustassa omaa liikettänsä, jonka rovaniemeläiset ovat ottaneet positiivisesti vastaan. Normaalisti Vesalalla on pitkä pinna, mutta raakamaitotilanne ärsyttää myös häntä. Myisin kaupastani raakamaitoa, jos maitoa saisi asianmukaisesti pakattuna. Haluan siis tinkimaitoa kauppaani, mutta maidon myyntiin saaminen vaatisi maidontuottajilta liian isoja investointeja. Ymmärrän täysin heidän näkökantansa olla panostamatta maidon suoramyyntiin mutta raakamaidon elintarvikelakia ja lainsäädäntöä en ymmärrä, Vesala miettii. Tinkimaitotilanne harmittaa Vesalaa myös siksi, että raakamaidolle löytyisi ostajia. Kysyntää on ollut vaikka kuinka paljon. Alkuaikoina minulta kysyttiin päivittäin raakamaitoa mutta nyt harvemmin, kun vakioasiakkaani ovat jo tottuneet ei ole -vastaukseen. Tämän hetkinen raakamaitolakihan on holhoamista ja sotii maalaisjärkeä vastaan, Vesala moittii. Ihmisillä pitäisi olla vapaus valita eri vaihtoehtojen väliltä. Monet asiakkaani ovat esimerkiksi sanoneet, etteivät he saa oireita tinkimaidosta, vaikka saavat oireita meijerimaidosta. Totta kai tiukat laatuvaatimukset ja -testit tarvitaan, mutta mielestäni nykytekniikalla pitäisi olla mahdollista testata maitoerä helposti jo tilalla. Näin ollen bakteerien testaaminen ja tutkiminen ei pitäisi olla kynnyskysymys, Vesala vielä pohtii. Pohjois-Suomessa vaikeampaa kuin etelässä Lainsäädäntö sekä elintarvikesäädökset ja -määräykset ovat Suomessa niin tiukat, ettei maidon suoramyynti houkuttele maitotilallisia. Byrokratian koukerot tulevat maidon suoramyynnissä vastaan. Tilanne on pahimmillaan Pohjois-Suomessa, jossa esimerkiksi etäisyydet ovat pidempiä ja jakelukanavat pienempiä kuin eteläisessä Suomessa. Rajallista. Minul- la ei ole minkään näköisiä laajentamishaluja säädöksistä johtuen, maidontuottaja Selkälä näkee suoramyyntitilanteensa ja jatkaa: En ymmärrä, miksi suoramyyntiä ja Pohjois- Suomen maataloutta ylipäänsä poljetaan tällä tavoin. On unohdettu täysin, kuinka tärkeää pohjoisen maatalous on Suomelle. Maatilat vähenevät ja samalla häviävät palvelut, kuten koulut ja kaupat. Unohdetaan siis se, että maatiloilla on myös suuri suora ja välillinen vaikutus työllisyyteen. Elinkeinorakenteenhan pitäisi olla monipuolinen! Näillä tuottajahinnoilla maanviljely ei kuulosta kovin houkuttelevalta tuleville sukupolville. Tuottajan osuutta pitää nostaa. Meijerien antama à-hinta ei vain riitä tuotantopanostuksiin nähden, Selkälä kritisoi huolestuneena koko Pohjois-Suomen maatalouden tilaa. Luomu- ja lähiruokakauppias, Vesala, on Selkälän tavoin mietteliäänä tilanteen suhteen. Kuluttajat kärsivät tästä tilanteesta ihan samalla tavalla kuin kauppa ja tuottajat. Kyllä minä haluaisin esimerkiksi tinkimaitoa myydä. Toivon, ettei tällaista sanelua enää kauaa katsella. Lainsäädäntö palvelee liikaa isoja yksiköitä niin maidon- kuin lihantuotannon osalta, Vesala kertoo oman mielipiteensä. Tunteita kuohuttaa lisäksi se, että Suomessa EU-määräykset ovat näin tiukat. Espanjassa ja Italiassa lihatkin roikkuvat kauppojen seinillä, maanviljelijä Selkälä tuhahtaa. MTK:n maitoasiamies Sami Kilpeläinen ymmärtää pienempien maitotoimijoiden tuskan ja on aidosti heidän puolellaan. MTK onkin puuttunut maitomiehiä ja -naisia kuohuttaneeseen tinkimaitoepäkohtaan. MTK on tehnyt pari vuotta sitten ministeriölle ja toimialan yhteiselle järjestölle, Maitohygienialiitolle, lakimuutosesityksen, jolla ehdottomasti halutaan poistaa tuo tiukka 2500 litran raja. Suoramaitoon liittyviä riskejä on ylimitoitettu ja esityksenä on ollut, että hyvän tuotantotavan ohjeistuksella ja sitä noudattamalla rajaan pitäisi saada korotus. Ministeriö on aloittanut työn valmistelun seminaarilla kesällä 2012, Kilpeläinen kertoo positiivisia uutisia. Myös Eviran riskinarviointiyksikkö selvittää parhaillaan suomalaisen raakamaidon riskejä. Tämän selvityksen tuloksia voidaan hyödyntää myös lainsäädännön uudistamistyössä. Etelä-Suomessa maidon suoramyynti on kasvattanut suosiotaan ja siellä myytävät määrät ovat tuplat Pohjois-Suomeen verrattuna tilastojen perusteella. Vaikka luomu- ja lähiruoan sekä tinkimaidon myynnissä on suuri ero Pohjois- ja Etelä-Suomen välillä, valoa on kuitenkin nähtävissä myös pohjoisessa. Etelä-Suomessa maidon suoramyynti on kasvattanut suosiotaan ja siellä myytävät määrät ovat tuplat Pohjois-Suomeen verrattuna tilastojen perusteella. Suoramyynnin kiinnostus on kuluttajilla kasvava, sillä harvalla on enää mahdollisuutta saada kosketusta kotieläintuotantoon. Asian toinen puoli maidon laadun lisäksi voi joillekin kuluttajille olla juurikin kosketus Alkuaikoina minulta kysyttiin päivittäin raakamaitoa mutta nyt harvemmin, kun vakioasiakkaani ovat jo tottuneet ei ole -vastaukseen. Sami Kilpeläinen Tarja Vesala tiloihin. Suoramyynti voi olla esimerkiksi Lapissakin tärkeä lisä erilaisissa maatalouden tuotantotavoissa. Lisääntyvien matkailijavirtojenkin puolesta kysyntä voi vahvistua, Kilpeläinen tuumaa. Maitoasiamies Kilpeläinen uskoo siis pohjoisen maitokarjatalouden tulevaisuuteen. Pohjoisessa maitokarjataloudella on jatkossakin iso merkitys sekä aluetalouteen ja koko maatalouden tulevaisuuteen. Erilaiset maidon lisäarvoa synnyttävät mahdollisuudet ovat tärkeitä, vaikka luonnollisesti isot volyymit menevät jatkossakin meijereiden kautta, Kilpeläinen kertoo oman kantansa tulevaisuudesta. Tarja Vesalakin toivoo lisäpiristystä Pohjois-Suomen maidon suoramyyntiin sekä luomu- ja lähiruokatilanteeseen. Kahtiajako on hänen mielestään selvä, vaikka myös pohjoisessa ekologiset elintarvikkeet kiinnostavat. Pääkaupunkiseudulla ja eteläisessä Suomessa on isoja toimijoita niin raakamaidon kuin luomu- ja lähiruoan osalta. Pohjois-Suomessa minun kauppani ja Kemin luomukauppa ovat ainoita elintarviketoimijoita. Kysyntää luomu- ja lähiruoalle on kuitenkin myös Pohjois-Suomessa. Toivon todella, että paikalliset tuottajat, niin suuret kuin pienetkin, ottaisivat minuun yhteyttä ja pääsisin tekemään heidän kanssaan yhteistyötä. Olisi tärkeää saada tuottajakontakteja sekä kasvattaa verkostoa ja yhteistyötä eri toimijoiden välillä, Vesala toivoo ja lähettää samalla terveisensä tuottajien suuntaan. Kauppias Tarja Vesalan mukaan luomu- ja lähiruoalle on kysyntää myös pohjoisessa. Keskustelu jatkuu Maidon suoramyyntitilanne jatkuu toistaiseksi muuttumattomana. Taistelu kuitenkin jatkuu, jotta elintarvikelakia saataisiin muutetuksi 2500 litran osalta. Nähtäväksi jää, miten tinkimaidon myynnille käy. Juha Selkälän, Tarja Vesalan sekä Sami Kilpeläisen näkökanta on kuitenkin tullut selväksi: 2500 litran elintarvikelaki ei sellaisenaan kelpaa. Jukka Markkanen Lähteet: Toim. huom. Jänkäviestin mennessä painoon maa- ja metsätalousministeriö tiedotti valmisteltavasta asetusehdotuksesta. Tämän mukaan alkutuottaja saisi luovuttaa raakamaitoa tilaltaan suurenkin määrän ilman vaatimusta laitoshyväksynnästä. Tilojen, jotka myyvät vuosittain raakamaitoa yli 2500 litraa, ei siis enää tarvitsisi hakea niin sanottua laitoshyväksyntää. Myyntiä varten riittäisi elintarvikevalvontaviranomaiselle tehtävä ilmoitus elintarvikehuoneistosta. VOIMIA TILAN ARKEEN kuntoremonttikurssit maatalousyrittäjille SOKOS HOTEL EDENIN KURSSIT VUONNA 2012: I jakso II jakso /jakso/hlö KURSSIT VUONNA 2013: I jakso II jakso /jakso/hlö I jakso II jakso /jakso/hlö I jakso II jakso /jakso/hlö I jakso II jakso /jakso/hlö Hintaan sisältyy ohjattu kurssiohjelma kuntotesteineen, majoitus 2 hengen huoneessa, täysihoitoruokailut, vapaa kylpylän ja kuntosalin käyttö. Ryhmien koot ja paikkavaraukset: 8 20 henkilöä/kurssi. Ryhmät täytetään ilmoittautumisjärjestyksessä. Kurssit järjestetään yhteistyössä MTK-liittojen ja Melan kanssa. Lisätietoa, esitteet ja paikkavaraukset: Sirpa Kutvonen, puh tai Lisätietoa kohteesta: Sokos Hotel Eden, Oulu, Mikko Saarela, puh tai\n6 10 11 Lihan suoramyynnillä kannattavuutta kohentamaan Torniolaisen Pohjasenahon tilalla on lähdetty parantamaan lihantuotannon kannattavuutta suoramyynnillä. Vajaan vuoden kokemuksella omatoimimyynnistä tuottajat Sanna ja Ari-Pekka Juuso odottavat siitä helpotusta jälkeenjääneisiin tuottajahintoihin. Sanna ja Ari-Pekka ovat erikoistuneet tuottamaan naudan pihvilihaa Könölän kylällä sijaitsevalla Ari- Pekan sukutilalla. Alhaiset tuottajahinnat kannustivat pariskuntaa etsimään lihalle uutta jakeluketjua tilalta kuluttajalle perinteisen toimintatavan rinnalle. - Tärkein syy siihen, miksi lähdimme kokeilemaan omatoimimyyntiä on selvästi kulurakenteen perässä laahaava tuottajahinta. Jos tuottaja saa vasikasta noin 1000 euroa ja puolitoistavuotiaasta sonnista 1500, ei siinä jää paljoa palkkaa omalle työlle etenkään kun ottaa vielä huomioon esimerkiksi polttoaineiden ja lannoitteiden hinnannousut. Kyllä se vetää välillä mielen matalaksi, Ari-Pekka toteaa. - Euron lisä kilohintaan auttaisi jo paljon, mutta menneenä kesänähän tuottajahinta on vain laskenut muutamalla sentillä. Pian ei ole enää varaa tuottaa lihaa. Kaupan kate sen sijaan nousee vähän väliä. Teurastamon kautta tuottaja saa noin 300-kiloisesta pihvisonnista 3,50 euroa kilolta ja teurastuen. Oman myynnin kautta tuottajahinta nousee lähes kaksinkertaiseksi. Tilan tuotannon markkinointitoimet kontolleen ottanut Sanna pitääkin omaa myyntiä jo nyt merkittävänä lisänä tilan tuotossa. - Menekki on ollut yllättävänkin hyvää. Välillä on pitänyt myydä jopa ei-oota, koska meillä ei ole tarjota tuotteita tasaisena virtana. Paikallinen Prisma ostaa meiltä jonkin verran, mutta Tila uusille urille noin 98 prosenttisesti suoramyyntiasiakkaamme ovat yksityisiä ihmisiä, joita tavoitamme esimerkiksi lähialueen ruokamessuilla. Myöhemmin he osaavat kysyä lihaa meiltä suoraankin, Sanna kertoo. Suunnitelmissa omat käsittelytilat Pohjasenahon tilalta haetaan kuukausittain eläimiä reilun 500 kilometrin päähän Atrian Kauhajoen teurastamolle. Tällä hetkellä noin neljännes lihasta laitetaan suoramyyntiin ja tulee siksi paluupostina takaisin pohjoiseen. - Käymme muutaman kerran vuodessa leikkaamassa ja pakkaamassa lihaa kuluttajapakkauksiin Lapin ammattiopiston tiloissa Rovaniemellä. Meillä on listalla noin kymmenen tuotetta jauhelihasta sisäfileisiin, minkä lisäksi myymme puolikkaita ja kokonaisia ruhoja, joita muutaman ruokakunnan porukat ostavat yhdessä. Yrittäjäpari uskoo omatoimimyynnin mahdollisuuksiin niin vankasti, että suunnittelee rakentavansa tilalle lihankäsittelytilat leikkaamoineen ja pakkaamoineen; tarjouksiakin on jo pyydetty. Puolentuhatta kilometriä teurastamolle on yrittäjäparin mukaan turhan pitkä matka sekä omatoimimyynnin, mutta myös perinteisen toimitusketjunkin kannalta. Tällä hetkellä teurastus ei onnistu kuitenkaan Kauhajokea lähempänä. - Kyllä tuollaisen reilun 500 kilometrin automatkan vuoksi käy sääliksi eläimiä, kun se on itsellekin raskas taival matkustaa. Oma teurastamo olisi kuitenkin liian kallis ja vaikea ratkaisu, sillä teurastamotoiminta on todella tiukasti säänneltyä. Esimerkiksi lähin paikka, joka saa ottaa vastaan teurasjätteitä, sijaitsee noin 500 kilometrin päässä Honkajoella, Pohjanmaalla. Sielläpäin onkin pienteurastamoja suht tiheässä, Ari-Pekka sanoo. Ari-Pekka Juuso palasi Agrologi-opintojensa päättyessä Oulusta Tornion Könölään, kotitilaansa pitämään. Mukanaan hänellä oli avovaimo, suurtalouskokki Sanna, josta parin avioiduttua viime kesänä tuli virallisestikin talon emäntä. Nykyään tuottajaperheeseen kuuluu myös pariskunnan kaksi tytärtä. Ari-Pekan vanhempien lypsykarjatila muuttui 2003 tehdyn sukupolvenvaihdoksen myötä emolehmä- ja Jos muualla, miksei täälläkin - Kun alettiin suunnitella omatoimimyyntiä, mietittiin, että jos se toimii Oulun alueella, niin miksei täälläkin. Alussa paperihommat, tarvittavat luvat ja niihin liittyvä tiedonetsintä tuottivat jonkin verran päänvaivaa. Kun tällä alueella ei ole aikaisemmin vastaavaa toimintaa harjoitettu, niin terveystarkastajakaan ei pystynyt antamaan vastauksia kuin apteekin hyllyltä. Yrittäjät toivovatkin lisää neuvontaa suoramyyntiin ja ylipäänsä tilatason hankkeita maailmoja syleilevien projektien sijasta. Myös suoramyyntiä palvelevan pienteurastamotoiminnan edistämisessä Lapin korkeuksilla olisi tuottajien mukaan työsarkaa neuvonta- ja etujärjestöille. Lisäksi kuluttajia pitäisi informoida ruuan omavaraisuuden merkityksestä, kun lähiruokakin on nyt nosteessa. - Pidän suoramyyntiä tällä hetkellä oikeastaan, 100 Y, 50 Y ainoana lyhyen aikavälin mahdollisuutena parantaa naudanlihan tuotannon kannattavuutta ja ylipäänsä turvata sen säilyminen. Tuet tuskin ainakaan lisääntyvät, eikä ole mielekästäkään saada palkkaansa tukina, Ari-Pekka pohtii. Pohjasenahon tila, Tornio, Könölä Lihakarjaa 150 eläintä Emolehmien osuus 75 Omaa viljelyä 75 ha Rehua tehdään yht. 120 ha:lta Lihatuotanto kg/v. Samalla suvulla v:sta 1872 Nyt viides sukupolvi Tilan karja muodostuu pääosin ranskalaisen Limousin pihvikarjarodun edustajista, mutta niiden vetäydyttyä sisälle ruokailemaan lapinlehmän ja anguksen risteymät suostuivat edustamaan tilaa Sannan ja Ari-Pekan kanssa. pihvikarjatilaksi. Uusi yrittäjäpari investoi karjaan, koneisiin ja rakennuksiin satoja tuhansia euroja ja tuplasi viljelypinta-alan. Suoramyynnissä lähdettiin liikkeelle sen sijaan keveämmin investoinnein. MHY-uudistuksesta, 100 Y, 50 Y ristiriitaisia odotuksia Metsänhoitoyhdistyksen toimintamallin viilaaminen herättää ristiriitaisia tunnelmia metsänomistajissa. Yhden mielestä oli jo aikakin päästä kankeasta toimintakulttuurista ja pakkojäsenyydestä, toinen taas pelkää vapauksien koituvan metsätaloudelle haitaksi. Rovaniemeläiselle Kyllikki Jääskeläiselle metsänhoitoyhdistys on tullut tutuksi asioidessaan siellä etenkin metsänhoitotöihin liittyvissä asioissa. Jääskeläinen kutsuu itseään etämetsänomistajaksi, koska metsäpalstat sijaitsevat reilun sadan kilometrin päässä Kemijärvellä ja Pelkosenniemellä. Metsänhoitolain uudistusta hän odottaa mielenkiinnolla. - Metsänhoitoyhdistyksiin liittyvät uudistussuunnitelmat ovat mielestäni oikeansuuntaisia. Ensinnäkin toivon, että se selkeyttäisi metsäsektorin toimijoiden rooleja. Metsänhoitoyhdistyksen lisäksi on Metsäkeskusta ja Metsänomistajien liittoa; aina ei oikein tiedä mikä kuuluu kenenkin tontille. Jääskeläinen odottaisi metsänhoitoyhdistykseltä nykyistä joustavampaa palvelua esimerkiksi kasvavalle etämetsänomistajien joukolle. - Kun asuu etäällä omilta palstoiltaan ja omasta metsänhoitoyhdistyksestä, tarvitsisi palvelua joskus virka-ajan ulkopuolellakin. Siinä on eroja; toiset tahot ovat hyvinkin joustavia, toiset ei niinkään. Myös asiantuntijapalveluille ja -tilaisuuksille olisi minusta tarvetta enemmän kuin mitä nykyään on tarjolla. Metsäkeskus on niissä asioissa aktiivisempi kuin metsänhoitoyhdistys. Sijoitus- ja harrastusmielessä metsiä hoitavalle Jääskeläiselle uuden lain voimaantulon jälkeen kaikki kolme vaihtoehtoa ovat vielä auki; hän voi joko säilyttää nykyisen jäsenyytensä vaihtaa yhdistystä tai jäädä kokonaan yhdistysten ulkopuolelle. Jääskeläinen jää odottamaan mielenkiinnolla, mitä metsänhoitoyhdistykset tarjoavat tulevaisuudessa. MHY-lain uudistus Metsänhoitoyhdistyslain uudistuksella ollaan lisäämässä toimintavapauksia niin metsänomistajille kuin metsänhoitoyhdistyksellekin. Lakiuudistuksella on tarkoitus taata metsäpalvelumarkkinoiden eri osapuolille nykyistä joustavammat ja tasapuolisemmat kilpailuasetelmat. Esityksen mukaan metsänomistaja voisi jatkossa valita vapaasti, mihin metsänhoitoyhdistykseen hän kuuluu. Myös eroaminen metsänhoitoyhdistyksestä kokonaan olisi mahdollista maksuttomalla ilmoitusmenettelyllä. Metsänomistajalla olisi myös vapaus hankkia palvelut parhaaksi katsomaltaan taholta. Pakollisen jäsenyyden ja jäsenmaksun poistuessa metsänhoitoyhdistykset rahoittaisivat toimintaansa vapaaehtoisen jäsenyyden kerryttämien tulojen lisäksi liiketoimintansa tuotoilla. Perinteisten metsäpalvelujen lisäksi yhdistykset voisivat ryhtyä harjoittamaan esimerkiksi puu- ja kiinteistökauppaa. Maantieteellisten toimialuerajojen poistuessa yhdistykset voisivat hankkia jäseniä entistä toimialuettaan laajemmalta säteeltä. Metsänhoitoyhdistykset voisivat linjata toimintaansa vapaasti jäsentensä haluamalla tavalla, jolloin myös asiakaskunnan päätösvalta yhdistyksissä kasvaisi. Laissa tullaan kuitenkin edelleen määrittelemään metsänhoitoyhdistysten metsäpoliittiset tavoitteet ja tehtävät, myös esimerkiksi lakisääteinen metsänuudistamisvelvoite säilyy. Yhdistysten odotetaan jatkossakin tarjoavan jäsenilleen sellaisia palveluja, joita he tarvitsevat metsätaloutensa hoidossa. Lain valmistelutyö jatkuu virkamiestyönä ja eduskunnan käsittelyyn se tulee todennäköisesti ensi vuoden aikana. Metsänhoitoyhdistys on ollut minulle kaikissa metsäasioissa tukena ja turvana - Erkki Kumpula Vastinetta maksuille Kuusamosta ja Rovaniemeltä metsää omistava Erkki Kumpula lienee metsänhoitoyhdistykselle toivejäsen. Hän käyttää yhdistyksen palveluja monipuolisesti ja on niihin vielä täysin tyytyväinen. - Kun vajaa vuosikymmen sitten ostin ensimmäisen metsätilani, en tiennyt metsämaailmasta mitään. Enkä tiennyt metsänhoitoyhdistyksestäkään ennen kuin metsää hankittuani aloin asioida siellä. Laitettiin metsäsuunnitelma ajan tasalle ja sain opastusta metsänhoitovälineiden hankinnasta metsänkäsittelyyn, esimerkiksi harvennustöistä. Metsänhoitoyhdistys on ollut minulle kaikissa metsäasioissa tukena ja turvana, Kumpula toteaa. Metsänhoitoyhdistys teki Kumpulan metsiin lisäksi ojitussuunnitelmat, arvioi paljonko niiden toteuttamiseen pitäisi myydä metsää, suunnitteli hakkuut ja kilpailutti omistajan valtuuttamana ostajat ja hoiti kaiken paperisodan. - Kaupat meni tosi jouhevasti. Joku toinenkin oli myymässä metsäänsä lähistöltä samaan aikaan, joten korjuut hoidettiin samoilla tulilla. Myös hakatun metsän uudistus sujui hyvin metsänhoitoyhdistyksen myötävaikutuksella. Koska Kumpula on täysin tyytyväinen metsänhoitoyhdistyksen nykyiseen tilaan ja toimintaan, hän pelkää asioiden menevän uudistuksen myötä hakoteille. Tavoitteet - En ole kovin innostunut MHY-lain uudistuskaavailuissa etenkään siitä, että jäsenyys tulisi vapaaehtoiseksi. On vaara, että metsätalouden harjoittaminen menee villiksi; yhdistykseen kuulumattomat saattavat asiantuntemattomuuttaan jopa pilata metsiä. Itse aion pysyä yhdistyksen jäsenenä vastaisuudessakin, koska koen saavani jäsenmaksulleni täyden vastineen. Lähteet: Maa- ja metsätalousministeriö, metsäosasto Maaseudun Tulevaisuus Metsänhoitoyhdistys Metsänomistajien tasapuolinen kohtelu Mahdollisimman selkeä ja yksinkertainen lainsäädäntö Valvonnan selkeytyminen, mm. yksinkertaisemmat periaatteet ja mittarit tehokkuus turvaa tulevaisuuden Lihantuottajan paras turva on omissa käsissä oleva kustannustehokas teollisuus. Atria on Lihakunnan tuottajien tulevaisuuden tae. Atrian huippunykyaikainen nautateurastamo valmistuu vuoden 2013 alkupuolella. Atria on naudanteurastuksen ykkönen Suomessa ja kotimaiseen lihaan sitoutunut varma markkinakanava. Lihakunta tarjoaa jäsenilleen monia rahanarvoisia etuja. Lisänä Atria-ketjun vahvuudet: A-Rehu tarjoaa edulliset ja tuottavat rehuratkaisut. A-Kauppa toimii netissä kellon ympäri. AtriaNauta ja AtriaSika ovat tuottajan vahva kumppani arjen työssä. Lisätietoa puh\n7 12 13 Maaseutumaisemat halutaan säilyttää Lapin parhaita maaseutumaisemia ollaan kartoittamassa osaksi valtakunnallisesti arvokkaiden maisema-alueiden verkostoa. Päämääränä on auttaa paikallisia toimijoita säilyttämään arvokkaat perinnemaisemat ja -rakennukset osana tämän päivän ja huomisen elävää maaseutumiljöötä. Kartoituksen kenttätyöt on saatu tänä syksynä päätökseen Etelä- ja Keski- Lapissa. Työn tulokset käsitellään ensi vuonna maakunnallisessa arviointityöryhmässä. Sen jälkeen ehdotus Lapin maisemaalueista menee ympäristöministeriön järjestämän kuulemisen kautta valtioneuvostolle, valtakunnallisesti arvokkaiden maisema-alueiden verkoston muodostusta varten. Arvokkaiksi luokitellut maisemat merkitään maakuntakaavaan ja huomioidaan kunnan maankäytön suunnittelussa. Nyt meneillään oleva kartoitus on päivitystyötä 1990-luvun puolivälissä ympäristöministeriön ja museoviraston tekemälle kartoitukselle. Lapin ELY-keskuksen hallinnoiman Maisemat Ruotuun hankkeen projektipäällikkö Marjut Kokko rohkaisee lappilaisia antamaan vinkkejä arvokkaista maaseutumaisemista ja -nähtävyyksistä, joita ei ole vielä arvioitu. Hankkeessa tarjotaan maanviljelijöille ja yhdistyksille neuvonta-apua maisemanhoitoon ja rakennusten kunnostamiseen sekä niihin liittyvien avustusten hakemiseen. Hanke voi auttaa myös maisemanhoidon käytännön organisoinnissa. Myös maaseudun matkailuyrittäjiä kutsutaan mukaan yhteistyökumppaneiksi tuotteistamaan kulttuurimaisemia. Maisemat Ruotuun -hanke järjestää marraskuuta kulttuurimaiseman säilyttämiseen liittyvät maastopäivät Kittilässä. Ehdotukset arvioitavista kohteista: tai maisema-arkkitehti Matleena Muhonen puh Valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet ja -nähtävyydet Lapissa Maatilan sukupolvenvaihdos suunnitteilla? Haluamme tukea osaltamme nuoren viljelijän alkutaivalta. Siksi paketoimme keskeiset pankki- ja vakuutuspalvelumme helpoksi ja selkeäksi kokonaisuudeksi, Maatilan SPV-paketiksi. Turvallinen laina tilakaupan rahoitukseen Osuuspankista Yritysluoton takaisinmaksuturvaan 25 % alennus 1. vuoden vakuutusmaksuista. Korkosuojaus tilanhankintalainaan: korkoputki Vahinkovakuutukset Pohjolasta Maatilavakuutuksen ottajalle sähkötarkastus ilmaiseksi (Pohjolan etuasiakas). Yhdessä hyvä tulee. Maksuliikepaketti Osuuspankista Maksuliikepalvelukokonaisuus - ensimmäinen vuosi veloituksetta. yritystili maatilalle ja käyttötili yksityistalouteen verkkopalvelu verkkotiliote e-laskupalvelu Henkivakuutus OP-Henkivakuutuksesta Yrityksen ottama henkivakuutus maksutta vuodeksi, korvaus max e. Vahinkovakuutukset myöntää Pohjola Vakuutus ja Henkivakuutukset OP-Henkivakuutus. TYÖeläkkeen kasvukausi on koko vuosi Mitoittamalla oikein MYEL-työtulosi varmistat kunnon eläkkeen ja korvaukset. Ota yhteyttä Mela-asiamieheen tai päivitä työtulosi asiointipalveluissa. Mikset toimisi jo tänään?, 100 Y, 50 Y, 100 Y, 50 Y LähiTapiolalle vihreää valoa Alkuvuodesta julkistettu Lähivakuutuksen ja Tapiolan yhdistyminen on otettu ilolla vastaan maakunnissa. Lappia luottamushenkilöinä yrityksessä edustavat Pentti Neitola ja Markku Matti näkevät fuusion paikallisten palvelujen vahvistumisena. Lähivakuutuksen hallituksen jäsenenä toistakymmentä vuotta toiminut ja LähiTapiolan alueyhtiön hallituksen puheenjohtajana jatkava sodankyläläinen lypsykarjatilallinen Pentti Neitola luonnehtii yhdistymisuutista äärimmäisen iloiseksi asiaksi. - Kun kaksi toimintaperiaatteiltaan samanlaista ja muutenkin samantasoista yritystä yhdistyy ja siitä muodostuu ei-keskusjohtoinen maakunnallinen yhtiö, ei voi odottaa kuin entistä parempaa palvelujen tuottajaa, Neitola toteaa. Lähivakuutuksen ja Tapiolan yhdistyminen oli Neitolalle täysin luonnollista ja jopa odotettavissa olevaa kehitystä. LähiTapiolan yhdistyminen Päätös Lähivakuutuksen ja Tapiolan yhdistymisestä oli selvää pässinlihaa kuluvan vuoden alussa. Asiasta informoitiin ensin yritysten sisällä tammikuun lopulla ja julkisuudessa helmikuun alussa. Keskusyhtiön lisäksi on päätetty perustaa 19 alueellista keskinäistä yhtiötä tarjoamaan toimialueillaan täydet palvelut vakuutus-, pankki- ja sijoitusaloilla. Uuden - Pidän näiden asiakasomisteisten ja aatepohjiltaan yhteneväisten yritysten yhdistymistä järkevänä ratkaisuna, joka vaati siitä huolimatta päättäjiltä rohkeutta. Molemmissa yrityksissä palvellaan ihmisläheisesti ja päämääränä on tuottaa voittoa omille asiakasomistajille, ei ulkopuolisille sijoittajille; Lähi- Tapiola ei ole pörssiyhtiö. - Karmea tosiasia on, että ilman yhdistymistä konttoriverkostoa olisi jouduttu karsimaan taloussyistä. Yhdistyminen on palvelujen säilymisen kannalta harvaan asutuille alueille kuin lottovoitto. Lisäksi tulevat vielä pankkipalvelut. Vaikka Lähivakuutuksen ja Tapiolan liitos vähentää alan palveluntuottajia yhdellä, Neitola uskoo muiden pitävän huolen siitä, että kilpailu alalla säilyy edelleen kovana. - Finanssialan kilpailu on jatkuvasti vain kiristynyt enkä usko sen vähenemiseen. Maatalousyrittäjät ovat LähiTapiolalle keskeinen asiakasryhmä, joskin kaikki asiakasryhmät ovat yritykselle tärkeitä. Paras maatalouden asiantuntemus Pellon Turtolassa lypsykarjaa pitävä Markku Matti kertoo kilpailuttaneensa Lähivakuutusta ja Tapiolaa viimeiset 26 vuotta, mikä on johtanut välillä vakuutusyhtiön vaihtoihinkin. Hän katsookin yhdistymistä molempien yhtiöiden vanhana asiakkaana. - Kun kuulin yhdistymisestä, olin positiivisesti yllättynyt. Vaikka olin sitä odottanut ja toivonutkin, en ollut oikein uskonut sitä mahdolliseksi. Miksipä samantaustaiset yritykset kilpailisivat keskenään, kun voivat yhdistää voimavaransa, Matti pohtii. Matti odottaa uuden LähiTapiolan myötä palvelujen paranevan Lapissa niin fyysisen etäisyyden kuin laadunkin kannalta. Esimerkiksi LähiTapiolan yhtiöryhmään kuuluvat keskus- ja alueyhtiöiden lisäksi Tapiolan pankki- ja varainhoitoyhtiöt sekä Henki-Tapiola Kiinteistö-Tapiolan ja Tapiolan tytäryhtiö Turvan asemat säilyvät ryhmässä ennallaan. Myöskään Eläke- Tapiola ei yhdisty LähiTapiolaan, vaan jatkaa Lähivakuutus-Tapiolan työeläkevakuutuskumppanina. Pari vuotta kestävä yhdistymisprosessi ei vaadi nykyisiltä asiakkailta mitään toimenpiteitä. Lähivakuutus-Tapiola -ryhmästä muodostuu oman ilmoituksensa mukaan Suomen suurin ja vakavaraisin vahinkovakuuttaja, jonka markkinaosuus on noin Pellon Turtolassa puolensadan lypsävän tilaa vaimonsa kanssa hoitava Markku Matti haluaa olla hallintoneuvostossa kannustamassa LähiTapiolaa hyvään kehitykseen. hänelle lähin konttori siirtyy Ylitorniolta 40 kilometrin päästä Pelloon parinkymmenen kilometrin säteelle. - Paljonhan asioita hoidetaan puhelimitse ja asiamies käy tilalla kerran vuodessa, jolloin tarkistetaan, että vakuutukset ovat ajan tasalla. Paikallisuus on kuitenkin tärkeää ja vakuutusyhtiöitä kilpailuttaessani olen huomannut, että Lähivakuutuksessa ja Tapiolassa on paras maatalousasioiden tuntemus. Toivonkin, että LähiTapiolassa joku voisi erikoistua maatalousyrittäjien asioihin. Kilpakumppanien puuttumista LähiTapiolalta Mattikaan ei pelkää, mutta toivoo hintakilpailun ohella kilpailua myös palvelujen laadulla. - Minusta vakuutusyhtiön tärkeimpiä ominaisuuksia ovat paikallisuus, asiakasomistajuus ja se, että tarjotaan sellaisia palveluja, joita viljelijä tarvitsee. Palvelujen laatu ratkaisee, mutta uskon, että LähiTapiola voi olla myös edullisin. 30 prosenttia, omistaja-asiakkaiden määrä 1,5 miljoonaa henkilöä ja vahinkovakuutusten maksutulo noin miljardi euroa. Lähivakuutuksen ja Tapiolan muodostaman keskinäisen finanssiryhmän pääjohtajaksi on nimetty Erkki Moisander ja uuden yhtiöryhmän keskusyhtiön toimitusjohtajaksi Jukka Kinnunen. Lähde: artikkeli/ /tapiola-ja-lahivakuutusyhdistyvat Simojoen suun kulttuurimaisemat, Simo Tornionjokilaakso, Tornio, Ylitornio Aavasaksa, Ylitornio Lohijärvi - Leukumanpää, Ylitornio Ratasjärven kulttuurimaisemat, Pello Juujärvi, Kemijärvi Ounasjokivarsi, Rovaniemi Suvanto, Pelkosenniemi Kairala, Pelkosenniemi Kuosku, Savukoski Venejärvi, Kolari Kierinki, Sodankylä Lähteet ja lisätietoja: Kaukonen, Kittilä Köngäs, Kittilä Rauduskylä, Kittilä Hanhimaa, Kittilä Toras-Sieppi, Muonio Kajanki, Muonio Pallastunturit, Kittilä, Muonio, Enontekiö Peltovuoma, Enontekiö Pöyrisjärvi, Enontekiö Saana; Enontekiö Tenojoen laakso, Utsjoki Utsjoen laakso, Utsjoki puh Toimiva rakenne tuo hyvinvointia lehmälle ja hoitajalle! SEMEX FINLAND Oy toimii Semex Alliancen tuotteiden ja palveluiden jälleenmyyjänä Suomessa. Meiltä saat käyttöösi laajan valikoiman Semexin sonneja, sekä vahvaan käytännön osaamiseen perustuvaa jalostusneuvontaa. Toimitamme myös typpisäiliöitä ja typpeä kilpailukykyiseen hintaan. Tilaa ilmainen esittelykäynti! Semex Finland Oy Viikatetie 3, Liminka puh sähköposti FINLAND UUDEN SUKUPOLVEN MAATALOUSKAUPPA Rehut, viljat, tuotantopanokset ja -tarvikkeet\n8 14 15 Vaikka väki vähenee Edunvalvonnan tarve pysyy, 100 Y, 50 Y, 100 Y, 50 Y Maatilojen energiaohjelma säästöä ja tehokkuutta MTK-Lapin jäsenmäärä on selkeässä laskusuunnassa kuten maamme muissakin tuottajaliitoissa. Edunvalvonnan tarve ei kuitenkaan katoa mihinkään niin kauan kuin maakunnasta löytyy yksikin tuottaja. Järjestössä pohditaankin nyt tulevaisuutta luovasti. MTK-Lapin tuottajajäsenmäärä on laskenut viimeisen kymmenen vuoden aikana 22 prosenttia, tilojen määrä on pudonnut neljänneksellä ja maidontuottajien määrä peräti 44 prosentilla. Johtokunnan puheenjohtaja Juhani Lampela ei pidä kehitystä yllättävänä, varsinkaan kun trendi on maanlaajuinen. - Viimeisen kymmenen vuoden aikana esimerkiksi naudanlihan tuottajien määrä on puolittunut ja kaikkien muidenkin maataloustuottajien, paitsi lammastilallisten, määrä on myös vähentynyt. Lampaankasvattajat eivät kuitenkaan tilastoja juuri piristä, sillä ne ovat varsin pieni ryhmä ja osa niistäkin on vielä muilta maataloustuotannon aloilta lampaisiin siirtyneitä, Lampela kertoo. - Tilakokojen kasvaminenkin syö jäsenmäärää, sillä yhtä jäsentä kohti on aikaisempaa enemmän tuotantoa. Myös sukupolvenvaihdosten yhteydessä on nähtävissä jäsenyyksien vähenemistä. Uuden polven edustajat eivät katso jäsenyyttä aina yhtä tärkeäksi kuin vanhempansa ovat katsoneet. Sivutoimisten maanviljelijöidenkin järjestäytymisaste on parempi. Positiivista kehityksessä kuitenkin on, että jäsenmäärä ei ole laskenut aivan yhtä paljon kuin tilojen määrä, puhumattakaan maidontuottajien määrän laskusta. Jäseniksi on jääty myös tuotantomuotoa vaihtaneina tai metsänomistajina. Olennaiseen keskittymistä Lampela myöntää, että supistuva jäsenkehitys on jo vaikuttanut järjestön toimintaan, mutta pääosin terveellä ja rakentavalla tavalla. - Kyllähän meidän toimintaa leimaa tarkka talouskuri, mutta tasetta ei ole jouduttu syömään eikä ole tehty tappiollisia tuloksia. Kuitenkin jäsenmaksut ovat pysyneet kohtuullisina, tosin ne ovat keskiarvon yläpuolella verrattaessa muihin liittoihin. Johtokunta toimii aktiivisesti ja esimerkiksi matkoissa pyritään säästämään; edustamaan lähtee aina se, kuka kulloinkin asuu lähinnä. Koska resurssit ovat rajalliset, toimintastrategiaksi on otettu keskittyminen olennaiseen, tärkeimpiin asioihin. Organisaatiosta on mahdotonta leikata, koska järjestöllä Uuden polven edustajat eivät katso jäsenyyttä aina yhtä tärkeäksi kuin vanhempansa ovat katsoneet. on vain yksi täysipäiväinen työntekijä. - Pyrkimyksenä on, että toiminnanjohtajamme tai Jäsenkehitys henkilöjäseniä henkilöjäseniä 3474 järjestäytymisaste on säilynyt suunnilleen samana joku johtokunnan jäsenistä olisi aina paikan päällä mukana MTK:n kevät- ja syyskokouksissa, mikä on toteutunutkin. Sitä vastoin esimerkiksi kaikkiin tupailtoihin johtokunnasta ei ole pystytty osallistumaan. - Jatkuvasti tulee uusiakin asioita, johon pitäisi osallistua. Silloin asiat pitää vain laittaa tärkeysjärjestykseen ja miettiä, että onko kysymys edunvalvonnasta vai jostain muusta. Ehkä viljelijöistä tuntuu, että MTK:n pitäisi olla edustettuna vähän siellä sun täällä. Edunvalvonnan ja esimerkiksi neuvontatyön välillä on kuitenkin ero. Tähän mennessä olemme mielestäni kyenneet toteuttamaan kaikki velvoitteet aika hyvin. Uudelleen organisointia Koska maatalouden rakennemuutoksesta johtuen jäsenmäärää ei ole mahdollista kasvattaa tai ehkä edes turvata tuottajilla, tulevat harkintaan uudenlaiset yhteistyö- tai yhdistymiskuviot. - Maataloutta koskeva rakennemuutos ei ole vaikuttanut metsänomistajien Yrittäminen ja yhteinen toimintaympäristö muodostavat maaseudulla vahvan siteen yli toimialojen. määrään Suomessa, pikemminkin päinvastoin, metsien pirstoutuessa omistajia on yhä enemmän. Yksi kehityssuunta voisi olla maataloustuottajien ja metsänomistajien edunvalvonnan yhdistäminen. Lisäksi mukaan voisi tulla maaseudun liitännäiselinkeinonharjoittajia, kuten esimerkiksi matkailuyrittäjiä. - Koska metsänomistajuudessa on tapahtunut vieraantumista edunvalvonnasta, voisi sillä suunnalla olla potentiaalista jäsenkuntaa. Monet metsänomistajat ehkä mieltävät Metsänhoitoyhdistyksen edunvalvojaksi, mitä se ei kuitenkaan ole. Lähitulevaisuudessa kuviot tulevat muuttumaan joka tapauksessa, kun metsänhoitoyhdistyksen jäsenyydestä kaavaillaan vapaaehtoista. Mielestäni maa- ja metsätalous kuuluvat yhteen; ne ovat tavallaan samaa perhettä. Lisää panostusta paikallistoimintaan Huolestuttava jäsenkehitys on laitettu merkille myös keskusliittotasolla. Puheenjohtaja Juha Marttilan mukaan asia on ollut esillä muun muassa kesän liittokokouksessa Savonlinnassa. - Jäsenistön kuihtuminen ei ole mikään luonnonlaki, se voidaan kyllä saada kasvuunkin, mutta edellytyksenä on toimintatapojen muutoksia. Mallia voisi katsoa Ruotsista, sikäläisen LFR:n jäsenistö on kokenut myös katoa, mutta viimeiset kymmenen vuotta jäsenmuutokset ovat olleet plusmerkkisiä. Ruotsissa on keskitytty vahvasti järjestötyöhön sekä sisäiseen ja ulkoiseen viestintään. Paikallisjärjestötyöhön mekin tulemme panostamaan, seuraavat kaksi vuotta ovat yhdistysten teemavuosia, Marttila kertoo. - Yrittäminen ja yhteinen toimintaympäristö muodostavat maaseudulla vahvan siteen yli toimialojen. Siitä näkökulmasta paikallisen toiminnan uudelleen organisointi voisi olla mahdollista jäsenmäärää kasvattaenkin. Kysymykseen, voisiko maatalouden edunvalvonta Lapissa loppua, Lampela vastaa jyrkän kielteisesti. - Ei voi, mutta se voi muuttua ja varmaan muuttuukin. Tuottajat tarvitsevat aina edunvalvontaa. Itse en ainakaan haluaisi elää sellaisessa maailmassa, jossa sitä ei olisi. Voi kysellä, että onko edunvalvontaa tarpeeksi, mutta entä jos sitä ei olisi ollenkaan? Millainen tilanne sitten olisi? Tilastojen mukaan maatilan kannattavuus paranee energiakustannuksia pienentämällä ja energiatehokkuutta parantamalla. Tällä hetkellä kooltaan ja tuotannoltaan samankaltaisilla tiloilla saattaa olla usean kymmenen prosentin eroja energiankäytössään. Vuonna 2010 käynnistynyt Maatilojen energiaohjelma pyrkii edistämään energiatehokkuutta sekä uusiutuvan energian käyttöä tiloilla. Energiaohjelman ovat käynnistäneet maa- ja metsätalousministeriö sekä tuottajajärjestöt. MTK ja MMM pyrkivät siihen, että maatalouden energiatehokkuutta lisätään 9 % vuoden 2005 tasosta vuoteen 2016 mennessä EU:n tavoitteiden mukaisesti. Kaikki maa- ja puutarhatilat voivat liittyä Maatilojen energiaohjelmaan ja liittyminen on täysin vapaaehtoista. Viljelijä tekee aina itse päätökset mahdollisista energiasäästöinvestoinneistaan. Valtio tukee tiloja maksaen 85 % energiaselvityskustannuksista. Jos maatilan energiankulutus on alle kwh vuodessa, maanviljelijä voi tehdä itse tilansa energiasuunnitelman, eli niin sanotun omaseurantasuunnitelman. Kun tilan kulutus kasvaa vuodessa yli kwh:n, koulutettu asiantuntija selvittää yhdessä viljelijän kanssa lämmön, sähkön ja eri polttoaineiden kokonaiskulutuksen ja -kustannukset. Kannustimena voittajaliiton viljelijöiden kesken arvotaan kolme 1000 euron metsuripakettia. Maatalousyrittäjille mielenkiintoisia koulutuksia ja tilaisuuksia EUSHA, EU-säädökset hallintaan -hanke järjestää ilmaisia tiedotustilaisuuksia EU-säädöksistä. Syksyllä infotilaisuuksia mm. eläinten hyvinvoinnintuesta. MAAKO-hanke on maatalousyrittäjien ammatillinen koulutushanke, jonka avulla pyritään parantamaan maatalousyrittäjien tuotannollista osaamista. Syksyllä koulutuksia mm. sorkkaterveydestä sekä pellon peruskunnostuksesta. Lisätietoja hankkeista ja tiedot koulutuspäivistä: Lisätietoja: projektipäällikkö Reetta Kolmonen, puh , Harri Salow on yksi koulutettu energia-asiantuntija, joka tekee tilakäyntejä. Salow työskentelee Pro Agria Lapissa ja kertoo, että energiaohjelmalla maatilat saavat tehokkaamman ja taloudellisemman lopputuloksen. Ohjelman tarkoituksena on energiatehokkuuden parantaminen maatiloilla energiaa säästämällä ja tehostamalla. Uusiutumattomat energialähteet tulisi korvata uusiutuvilla ja hiilidioksidipäästöjä pitäisi saada alaspäin Kioton sopimuksen mukaisesti, Salow summaa. Salow myös suosittelee vilpittömästi Maatilojen energiaohjelmaan liittymistä. Ehdottomasti suosittelen liittymistä varsinkin nyt, kun öljyn ja sähkön hinnat nousevat koko ajan. Uusia keinoja tarvitaan. Ohjelmaan liittyminen maksaa varmasti itsensä takaisin pitkässä juoksussa. Jos tilan energiankulutus on esimerkiksi yli kwh, niin vuodessa säästyy tuhansia kilowattitunteja energiaohjelman avulla, Salow lyö faktoja pöytään. Ohjelmaan liittyminen on haluttu tehdä viljelijälle helpoksi ilman byrokratian kiemuroita: viljelijä toimittaa hyvin pelkistetyn liittymisilmoituksen paikalliseen ELY-keskukseen, josta osallistuminen vahvistetaan. MTK:n ja MMM:n tavoitteena on saada puolet Suomen maatiloista ohjelmaan mukaan. Nämä käyttävät 80 % maatalouden energiasta. Tällä hetkellä tavoitteesta ollaan kuitenkin kaukana. Lapissa vähän yli 30 tilaa on liittynyt energiaohjelmaan. Suomessa ohjelmaan on liittynyt noin 270 tilaa. Eihän tämä missään nimessä vielä mikään hyvä tulos ole, kun tavoite on moninkertainen. Uutta potkua tarvitaan, Salow tuumaa. Salowin kaipaamaa potkua on kuitenkin tulossa, sillä MTK on käynnistänyt energiakilpailun MTK-liittojen kesken. Kilpailun tarkoituksena on kasvattaa energiaohjelman osanottajamäärää. Kilpailun voittaa se liitto, joka on saanut prosentuaalisesti eniten liittyjiä energiaohjelmaan vuoden 2012 loppuun mennessä. Kannustimena voittajaliiton viljelijöiden kesken arvotaan kolme 1000 euron metsuripakettia. Jos liittyminen energiaohjelmaan kiinnostaa, Harri Salow antaa mielellään lisätietoja: p , Jukka Markkanen Lähteet: Harri Salow, Pro Agria Ilpo Mattila, MTK, energia-asiamies Kotimainen keinosiemennysyritys palveluksessasi Seminologimme Tervolassa hoitaa siemennykset, typpihuollon, siemenet ja tarvikkeet. Tiina Lahti puh ,\n9 16 17 Uusi maaseutuohjelma tekeillä Kylien palvelut, nuoret, bioenergia, infra, 100 Y, 50 Y, 100 Y, 50 Y Mistä lypsäjä seuraavaksi? Osa-aikaisuus rassaa lomittajia Tämän hankkeen puitteissa olen havainnut aiempaa enemmän ruohonjuuritason aktiivisuutta Lapin kehittämispainopisteiden kartoittamiseksi, kertoo kyläkoordinaattori Juha Kutuniva. Lapin Liiton isännöimässä Kymmenen virran maa -hankkeessa on valmistumassa maaseutuohjelma 2020 seuraavalle EU:n ohjelmakaudelle. Kyläkoordinaattori Juha Kutuniva on tyytyväinen lappilaisten aktiiviseen ideointityöhön osallistumiseen. Kymmenen virran maa -hankkeen tehtävänä on välittää tietoa ruohonjuuritasolta päättäjille ja paikallistasolta ministeriöihin. Tiedonvälityshankkeella luodataan Lapin kehittämistarpeita sekä tavallisten kansalaisten että yhteiskunnan eri tehtävissä toimivien ammattilaisten näkökulmista EU:n seuraavaa ohjelma- eli hankekautta varten. - Hankkeen ensimmäinen vaihe alkoi viime Kehittämistarpeita on tullut esille liittyen esimerkiksi yhteisöllisyyden vahvistamiseen talkoiden ja naapuriavun muodossa huhtikuun alussa. Kesällä käynnistimme puolen tusinan sarjan kaikille avoimia voorumeja eli tulevaisuustyöpajoja seutukunnittain. Sen jälkeen olivat vuorossa samaa tarkoitusta varten järjestetyt maaseutupalaverit eri sidosryhmille. Tilaisuuksissa tehtiin käytännönläheistä Lapin kehittämispainopisteiden kartoitustyötä vapaasti keskustelemalla ja ideoimalla, Kutuniva kertoo. - Kehittämistarpeita on tullut esille liittyen esimerkiksi yhteisöllisyyden vahvistamiseen talkoiden ja naapuriavun muodossa, nuorten saamiseen takaisin opiskelupaikkakunniltaan kotiseudulle, tilojen monialayrittäjyyteen, matkailuelinkeinoon ja tieto- ja tieliikenteeseen. Lisäksi tilaisuuksissa todettiin elinvoimaisen maatalouden olevan kaiken kehittämisen edellytys maaseudulla. Kymmenen virran maa Palvelujen turvaaminen ja kehittäminen kylissä on yksi hankkeen keskeisistä teemoista. Hankerahoihin jaolle Maaseutupalavereista saadun aineiston pojalta on laadittu ensimmäinen luonnos maaseutuohjelmasta maaja metsätalousministeriölle. Maaseutuohjelman valmistelu jatkuu keväällä ministeriön ohjeiden mukaan, lopullisen version pitäisi olla valmiina kesäkuussa. Ohjelman avulla pyritään saamaan rahoitusta kestävän hankekauden jaossa olevista varoista. Syksyn aikana työn alla on myös palvelujen uudenlainen järjestäminen kylissä. Työsarka ulottuu aina hoivapalveluista kylätalkkareihin. - Palvelujen turvaaminen ja kehittäminen kylissä on yksi hankkeen keskeisistä teemoista. Kilpailukykyisten yhteistoiminnallisten yritysmuotojen saaminen palvelutuotantoon on erittäin tärkeää Lapille. Se edellyttää muun muassa koulutuksen järjestämistä kylien toimijayhteisöille ja sopimuksellista toimintaa esimerkiksi kuntien ja palveluyrittäjien kesken. Kymmenen virran maa -hanke etenee tiiviissä yhteistyössä alueellista strategiaa laativan ELY-keskuksen Lapin maaseutu- ja energiayksikön kanssa sekä toimintaryhmästrategiaa tekevien Lapin Leadertoimintaryhmien kanssa. Uutta on tällä kertaa maaseutuohjelman valmistelussa se, että nyt hyödynnetään jo toimivia asiantuntijaryhmiä. - Olen ollut eri tehtävissä EU-hanketoimintaan liittyen jo toistakymmentä vuotta. Vaikka moni epäilee koko hanketoiminnan mielekkyyttä, väitän, että niiden ja EU-rahoituksen avulla Lappia on viety hurjasti eteenpäin. Miinuksena on kylläkin byrokratia, Juha Kutuniva toteaa. Tiedonkeruuhanke Tuotetaan maaseutuohjelma 2020 Edistetään palvelutuotantoa kylillä Rahoittajana Maaseuturahasto Budjetti euroa Toteutus Tekniikan lisäännyttyä tiloilla maatalouslomittajien työstä on tullut yhä vaativampaa ja vastuullisempaa. Samaan tahtiin toimeentulomahdollisuudet kuitenkin ovat heikentyneet osa-aikaisuuden vuoksi. Sodankylän paikallisyksikön lomituspäällikkö Eini Kivilompololle lomittajien työaikaongelmat ovat tulleet tutuiksi järjestäessään tuuraajia aina kotikuntansa tiloilta Norjan rajalle saakka. - Noin 60 prosenttia meidän yksikön eli Sodankylä, Kittilä, Enontekiö, Inari ja Utsjoki alueen työstä ja lomittajista sijoittuu tänne Sodankylään. Esimerkiksi Enontekiöllä ei ole vakituista lomittajaa ollenkaan. Tämä tietää paljon matkapäiviä ja yöpymisiä poissa kotoa, Kivilompolo kertoo. Lomittajille maksetaan matkapäiviltä TES:n mukaiset päivärahat sekä kilometrikorvaukset matkan kohteeseen ja takaisin ja työnantaja kustantaa myös majoituksen. Ongelmana on kuitenkin monesti vajaaksi jäävä viikkotyöaika. - Koska tilat ovat pieniä, työaika jää usein noin tunnin täydestä työajasta. Näin vakituiset kokoaikaisetkin lomittajat työskentelevät käytännössä osaaikaisesti. Työaikavaje ei johdu siitä etteikö tiloilla olisi töitä, vaan siitä, että nykyisen lain mukaan lomittajilla ei saa teettää Valtakunnallisen Maatalouslomittajat ry jäsenyhdistyksen toiminnanjohtaja Raimo Kivineva tunnistaa oitis lomittajien osa-aikaisuusongelman. - Vajaaksi jäävä työaika on ongelmana lomittajilla ympäri maata. Tyypillisesti tilanne on sellainen, että lomitettavalla tilalla on keskikokoinen karja ja viljelijäpariskunta pitää lomansa eri aikaan. Silloin muita kuin tilan välttämättömiä töitä. Lomittajia jää enemmän eläkkeelle kuin tulee alalle. Työaika täyteen tuetulla lomitusavulla Työtuntien täydennykseksi olemme markkinoineet tiloille tuettua maksullista lomitusapua, jota voi saada yhteensä 120 tuntia vuodessa tunnista kahdeksaan tuntiin vuorokautta kohti. Se helpottaisi myös paineita, joita eläintä kohti valtakunnallisesti suositeltu 22 minuutin työaika aiheuttaa. Kivilompolo on huolissaan lomittajien toimeentulosta ja sen puutteiden seurauksista, sillä kaikki eivät tyydy pakolliseen osa-aikaisuuteen, vaan vaihtavat alaa tai muut alat voittavat vetovoimaisuudessaan jo kättelyssä. - Kehitys on sellainen, että lomittajia jää enemmän eläkkeelle kuin tulee alalle. Siksi on todellinen vaara, että lomittajat loppuvat. Lähtökohtaisestihan lomittajan palkalla elää, mutta osa-aikaisuus on suurin ongelma. Mikäli Maatalouslomittaja Antti Karén työnsä ääressä Kaarlejärven tilalla Kuivaniemellä. Toiminnanjohtaja kehottaa kompromissiin lomittajat eivät saa kunnon toimeentuloa eivätkä viljelijät riittävää palvelua, Kivineva toteaa. - Osa-aikaisuusongelman parantamiseksi tarvitaan yksinkertaisesti lisää työtä, jota kyllä on olemassa, kunhan asiat vain järjestetään toisin. Tuetun lomituspalvelun ostamisen ohella viljelijöiden kannattaisi pitää lomansa yhtä aikaa, niin saataisiin lisää kokoaikaisia Lomituspäällikkö Eini Kivilompolo jalkautuneena ruohonjuuritasolla Kelujärveläisellä lomitustilalla, työ alla on työolosuhdekartoitus. lomituspaikkoja ja hieno lomitusjärjestelmä säilytettyä. Asiasta on viestitetty Melaan ja ministeriöön päin ja uskonkin, että helpotusta on tulossa. Kivinevan mukaan järjestö hyväksyy lomittajien määrän vähenemisen, mutta vaatii samalla, että kaikille jäljelle jääville pitäisi taata mahdollisuus kokoaikaiseen työhön. sijaisapumaksut nousevat ensi vuoden alussa, se voi vähentää sijaisten käyttöä, mikä taas vähentää työtunteja. - Toistaiseksi asia on hallinnassa. Vuoden takainen tiukka lomittajatilanne on helpottanut eikä johtavan lomittajankaan ole enää tarvinnut lähteä paikkaamaan työvoimavajetta. Toivottavasti lomittajien asema paranee etteivät sellaiset tilanteet toistu, missä pitää puoli päivää pähkäillä lypsäjää illaksi. Työajan erilliskorvaus sai Antin muuttamaan Ii:n Kuivaniemellä asuva maatalouslomittaja Antti Karèn kuului viime kevääseen asti Tervolan piirin vakituiseen lomittajavahvuuteen. Kunnassa käyttöön otettu vapaiden erilliskorvaus sai miehen vaihtamaan työpaikkaa hieman etelämmäksi Muhoksen kuntaan. - Käytäntö muuttui siten, että esimerkiksi pyhäja ylityökorvausta ei maksettu enää rahana, vaan annettiin vapaana keskellä päivää. Sehän on sama kuin viljelijät velvoitettaisiin pitämään lomansa aamu- ja iltalypsyjen välissä. Ennen saatettiin kyllä tehdä lyhyempiäkin päiviä, mutta kokonaistuntimäärää tasoitettiin pitemmillä työjaksoilla. Muutoksesta nousi mahdoton sota ja moni vakituinen lähtikin pois, Karèn kertoo. Uudelta työnantajalta Karèn sai 91,5 prosenttisen pestin, mutta vapaa-ajoiksi hänelle on riittänyt tuurausta entisen työnantajan piiristä Simosta, minkä ansiosta tunnitkin tulevat täyteen. - Kyllä lomittajien työaika pitäisi olla aina kahdeksan tuntia kuten isommilla tiloilla, tai sitten pitäisi ottaa käyttöön työaikapankki ettei tarvitsisi puuttua kuukausipalkkaan. Lomittajan työnkuva on liian rajoitettu. Tiloilta löytyy paljon esimerkiksi rästitöitä, mutta lomittaja ei saa edes aurata tietä työpaikalle. Myös eri lomituspiirien eli yksiköiden pitäisi voida tehdä joustavammin yhteistyötä. Lomitus Lapissa 2011 Vuosilomaan oikeutettuja 1192 Lomaoikeutta käyttäneitä 1160 Tehdyt tunnit Lomittajien työpäivät Päivien pituus h/p 6,9 Työautoilusta kannattamatonta - Toisen päivittäisen työmatkan laskeminen työajaksi olisi kohtuullista, mutta kaavailtujen kilometrikorvausleikkausten leikkaaminen vie toiseen suuntaan. Itsellä km tulee täyteen reilussa puolessa vuodessa, minkä ylittävältä uudella 25 sentin korvauksella ei kannata enää ajaa. Lomittajien korvaus on pudonnut jo tähänkin asti 5000 kilometrin jälkeen 5 sentillä normaalista korvauksesta. Itse työstä Karén kertoo pitävänsä kovasti, koska se on antoisaa ja viljelijät mukavaa porukkaa. Hänen mielestä työ sopii perheellisellekin mikäli joustavaa asennetta löytyy. Kaikki lomittajat eivät kuitenkaan ole yhtä tyytyväisiä. - Alalla on aivan liian paljon vaihtuvuutta. Kun näistä hommista lähdetään, takaisin ei yleensä palata. Keikkalaisia löytyy kyllä joka lähtöön, mutta pätevistä lomittajista on jo pulaa. (lähde:http://asp.hci.fi/mela/tilastot.nsf/lomitustilastot)\n10 18 19, 100 Y, 50 Y, 100 Y, 50 Y Soittamalla tai käymällä LAKKAPÄÄLLÄ kuulet tästä ylivoimaisesta merkistä lisää. lakkapaa.com Patentoitu paalin siirto UUTUUS Kompakti koko, käärintäkehä pystyasennossa Suomenkielinen käytönohjain TORNIO Varikonkatu 3 Puh YLITORNIO Alkkulanraitti 127 Puh ROVANIEMI Teollisuustie 13 Puh *Lankapuhelimesta soitettaessa: 8,28 snt/puh + 5,95 snt/min (alv 23%), matkapuhelimesta soitettaessa: 8,28 snt/puh + 17,04 snt/min (alv 23%). OULU Nuottasaarentie 4 Puh Noukkimen piikit 5 rivissä\n11 20 21 Vaikka direktiivistä selvittiin Lapin kanatalous historiaan?, 100 Y, 50 Y MTK:n, 100 Y, 50 Y verkkosivut muuttuivat käyttäjäystävällisemmiksi Lapin ainoassa kanalassa on täytetty vuoden alusta voimaan tulleet EU:n häkkikanaladirektiivin vaatimukset jo vuosia sitten heittämällä häkit historiaan. Yrittäjäpariskunnan eläkeikien lähestyessä uhkaa myös koko Lapin kanatalous jäädä historiaan. Lapin ainoa kokoaikaisesti isäntänsä työllistävä kanala seisoo Tengeliöjoen törmällä, kuuluisaa Aavasaksanvaaraa vastapäätä Aittamaan kylässä Ylitorniolla. Ulkopuolelta pienehköä teollisuushallia muistuttavan kanalan pakkaamossa isäntäpari Helena ja Tuomo Hauta-Heikkilä on korjaamassa aamuyön satoa lajitellen ja pakaten munat kuljetusta varten. Pyöreät paketit tulevat kanalan puolelta liukuhihnakyydillä. - Vaihdoimme häkkikanalasta lattiakanalaan etuajassa jo vuonna 2005, koska häkit olivat silloin uusimisen tarpeessa. Valitsimme kahdesta kalliista vaihtoehdosta edullisemman lattiakanalan, jossa kanat saavat olla vapaasti, mutta munivat pesiin. Pesien kaltevilta lattioilta munat vierivät liukuhihnalle, joka tuo ne pakkaamon pöydälle asti, Tuomo Hauta-Heikkilä kertoo. Remontin myötä kanala varustettiin tiikkipuusta valmistetuilla lattiaritilöillä, munintapesillä sekä lietelantalalla. Uusittu kanala on isännän mukaan lähes joka suhteessa parempi kuin vanha, mutta investointina varsin mittava. - Saneerausta suunnitellessa oli paljon kysymysmerkkejä. Päädyttiin sitten tilaamaan kalusto Hollannista, kaikkiaan muutostöiden kustannukset olivat euroa verottomana. Häkkikanala oli helpompi puhdistaa, mutta lattiakanala on muuten rakenteellisesti yksinkertaisempana helpompi hoitaa. Muutos puolitti eläinmäärän Yrittäjät ovat kokeneet lattiakanalaan siirtymisen pelkästään myönteisenä asiana, vaikkakin eläinten sallittu maksimimäärä tilalla putosi lähes puoleen. - Tällä hetkellä karjaa on 4500 päätä, mikä on sataa vaille maksimimäärä. Direktiivin mukaan neliötä kohti saa olla yhdeksän kanaa. Aikaisemmin häkkikanalassamme sai pitää lähes kanaa, sittemmin säännösten muututtua kahdeksaa tuhatta ja nyt 4600 kanaa. Tämän kokoi- Liukuhihna tuo munat pesistä pakkaamoon, mutta kennot täyttyvät yrittäjäpari Helena ja Tuomo Hauta-Heikkilän käsityöllä. set tilat alkavat olla katoavaa kansanperinnettä, sillä kanankaan yksikkö ei ole nykyään mikään kauhean suuri. Keväinen häkkikanaloista lattia- tai virikehäkkikanaloihin siirtymisen aiheuttama munapula jäi tilapäiseksi, sillä lopettaneiden kanaloiden aiheuttama vaje on jo täyttynyt suurtuottajien laajennuksilla. Hauta-Heikkilän kanalan vuorokausituotanto vaihtelee 150:stä 300 kiloon riippuen missä elinkaarensa vaiheessa kulloinkin tuotannossa olevat kanat ovat. Reilut 90 prosenttia tuotannosta myydään Munakunnalle, jonka autoon tilan munakylmiö tyhjennetään kerran viikossa. Lopuille munista riittää hakijoita lähiseudun kotitalouksista, myös Tornionjoen Ruotsin puolelta. Eläimet tulevat tilalle 4 16-viikkoisina Turun ja Tampereen puolivälissä sijaitsevasta kasvattamosta, Huittisista. Munintaura kanoilla kestää 20-viikkoisesta noin vuosi eteenpäin. Hintaa pitäisi pirusti nostaa Helena Hauta-Heikkilä Tuomo Hauta-Heikkilällä on hyviä kokemuksia lattiakanalasta, johon tilalla siirryttiin etuajassa jo vuonna Hauta-Heikkilöiden mukaan munatuotannon kannattavuus on ollut tasaisesti alamäessä EU:hun liittymisestä lähtien. Myös muutakin kiusaa kyseinen kirjainyhdistelmä on yrittäjille tuonut. - Munanhinta pitäisi saada pirusti nousemaan, koska kulutkin nousevat koko ajan. Tuottajalle maksetaan vähän toista euroa munakilolta, kun se kohtuullisesti kannattavan toiminnan kannalta pitäisi olla vähintään puolitoista euroa. Kaupassa munakilo maksaa yleensä kolmesta eurosta ylöspäin. - Kyllä tässä kuitenkin ollaan vielä plussan puolella. Emme suunnittele enää investoivamme kanalaan. Tällä systeemillä on tarkoitus mennä eläkkeelle sakka, vielä puolisenkymmentä vuotta. - EU-aikana kaikki on mennyt hankalammaksi. Byrokratia on lisääntynyt ja varsinkin tarkastukset, jotka ovat sinänsä myönteinen asia, mutta niitä on mielestäni kohtuuttoman paljon. Kalliita salmonellanäytteitä on otettava 15 viikon välein ja pistokoetarkastukset osuvat aina meihin, koska tämä on alueen ainoa kanala, Helena Hauta-Heikkilä päivittelee. Jatko mahdollista, ei todennäköistä Hauta-Heikkilät ovat toisen polven kanalayrittäjiä. Tuomon isä perusti 1974 yhdessä muutaman osakkaan kanssa kanalayrityksen, jolla oli siipiparin karja. Myöhemmin yhtiö hajotettiin ja kanalanpito jatkui Hauta-Heikkilän Hauta-Heikkilän tila tilalla itsenäisesti. Seuraava polvi astui remmiin sukupolvenvaihdoksen kautta -86 ja vuodesta -94 Tuomo ja Helena ovat hankkineet elantonsa yksinomaan munatuotannolla. Tällä hetkellä Lapin ainoalle kanalalle ei ole jatkajaa tiedossa, mutta yrittäjäparin mukaan ei ole täysin poissuljettua, että jompikumpi perheen aikuisista pojista palaisi kotitilalle jatkaakseen yritystä. Tosin kovin todennäköistäkään se ei pariskunnan mukaan ole. - Jos tässä kanalan pitoa jatketaan, pitäisi rakentaa uusi isompi halli ja vähintään tuplata kanamäärä. Silti kannattavuus olisi epävarmaa, koska rehunhinta nousee ripeästi ja se on nykyään tuotava Turusta asti. Aika näyttää, jatkavatko nuoret, isäntä pohtii kanan lattiakanala Hollantilaista Dekalb-rotua kg munia/vrk Tuotannosta yli 90 % Munakunnalle Tilalla myös suoramyyntiä Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton verkkosivut, MTK.fi ja Reppu, uudistuivat kesän aikana. Uudistuksella haluttiin selkeyttää sivujen rakennetta ja tehdä sivujen selailu käyttäjille helpommaksi. Samalla verkkosivut saivat uuden, raikkaamman visuaalisen ilmeen. MTK:n viestintäjohtaja Klaus Hartikaisen mukaan verkkosivujen uudistukselle oli jo selkeää tarvetta. Manner-Suomen maaseudun kehittämisohjelma SALKUNSIIRTO MAASEUDULLA -koulutushanke Edellisestä web-uudistuksesta oli kulunut jo aikaa. Huomasimme nettikäyttäjien kanssa, että verkkosivumme eivät enää palvelleet kohderyhmiämme tarpeeksi hyvin. Tietoa oli vaikea löytää ja navigointi ei ollut sujuvaa. Entiset sivumme eivät tukeneet tarpeeksi hyvin ydintoimintaamme, eli edunvalvontaa ja jäsenpalvelutarjontaa, Hartikainen kertoo uudistuksen tarpeesta. Toistaiseksi palaute web-uudistuksesta on ollut positiivista, vaikka varsinainen käyttäjätutkimus tehdäänkin vasta myöhemmin. Saamamme palautteen mukaan MTK-sivut ovat nyt selkeämmät ja visuaalisuuskin on miellyttänyt vierailijoitamme. Ennen kaikkea etusivumme palvelee nyt paremmin lukijoitamme. Ajankohtainen tieto on selkeästi esillä pääuutisen muodossa, minkä lisäksi etusivulla julkaistaan uusimmat tiedotteet. Turhan navigoinnin kitkemiseksi etusivulta löytyy myös vaihtuvia teemoja, jotka helpottavat ajankohtaisen tiedon sekä MTK:n ajamien asioiden ja näkökantojen löytymistä, Hartikainen summaa positiivisia asioita. Reppu-jäsenverkko on ammatinharjoittajille tarkoitettu verkkosivu, jota on myös uudistettu ja jota kehitetään jatkuvasti käyttäjäystävällisemmäksi. Repusta löytyy myös avointa materiaalia, mutta MTK.fipääsivu palvelee parhaiten jäsenistöön kuulumattomia kävijöitä kuten potentiaalisia jäseniä, sidosryhmiä sekä mediaa. Viestintävälineiden edustajien lisäksi muun muassa poliittiset päättäjät, viranomaiset, opiskelijat ja opettajat löytävät uusilta MTK-sivuilta helposti kaipaamaansa maa- ja metsätaloustietoa. Myös MTK on nykyajan hengen mukaisesti panostanut entistä enemmän sosiaalisen median hyödyntämiseen. Facebook- ja verkkosivut toimivat jo tiiviissä synergiassa, ja YouTube-kanavaa käytetään koko ajan kasvavassa määrin. Verkkosivuillamme on paljon uutta tietoa, taustamateriaalia ja vinkkejä, joihin kannattaa käydä tutustumassa. Kerromme, kuinka jäsenemme voivat viestiä omasta toimialastaan, ja toimialojemme vastuullisuus on nostettu esille aivan uudella tavalla, Hartikainen muistuttaa Jänkäviestin lukijoita. Myös MTK-Lapin vanhat sivut vaihtoon MTK-Lappi ehti uudistaa omat web-sivunsa jo aiemmin keväällä. Auni Vääräniemi, MTK-Lapin nettisivujen ylläpitäjä, kertoo, että vanhat sivut olivat jo pahasti ummehtuneet ja sisälsivät turhaa tietoa. Siistimisen jälkeen sivuille on lisätty ajankohtaisia osioita, jotka liittyvät nimenomaan Lapin maa- ja metsätalouteen. Sivustouudistus ja -tarkistus tehtiin ajatellen lappilaisia käyttäjiä ja heidän toimintaansa. Täällä pohjoisessa esimerkiksi porotalous on sellainen erityispiirre, joka pitää nostaa esille, Vääräniemi selventää ja jatkaa: Nyt olisi todella toivottavaa, että palvelumme käyttäjät antaisivat palautetta sivustostamme, jotta voimme kehittää toimintaamme. Toiveissamme on myös hyödyntää sosiaalista mediaa entistä enemmän, sillä esimerkiksi Facebook on erittäin hyvä informaatio- ja tiedottamiskanava. Etsii, rohkaisee ja ohjaa maa-, metsä- ja porotalousyrittäjiä sukupolven- tai omistajanvaihdokseen hallituilla ja ohjatuilla vaihdoksilla, luopumisilla ja jälkihoidolla. Hanke jatkaa Sukupolvenvaihdos -maaseudulla hankkeen jalanjäljissä ja toiminta-alueena on koko Lapin maakunta. Ota rohkeasti yhteyttä oman tilanteesi kartoittamiseksi! Projektipäällikkö Ritva Pesonen, puh Jukka Markkanen brp.com ELÄMÄSI PARASTA VAPAA-AIKAA\n12 22 23 Elämää kultakaivoksen naapurissa, 100 Y, 50 Y, 100 Y, 50 Y Euroopan suurin kultakaivos, Suurikuusikon kaivos, sijaitsee Kittilässä pienen Kiistalan kylän naapurissa. Kultakaivoksen vuosituotanto on 5000 kiloa ja kaivospiirin pintaala on huimat 850 hehtaaria. Ensimmäiset harkot valmistuivat kaivoksesta keväällä Kultaesiintymää on louhittu Kittilässä sekä avolouhoksena että maanalaisena kaivoksena. Kaivoksen yhteydessä on myös rikastamo. Kaivoskompleksi työllistää vakituisesti noin 500 alan ammattilaista sisältäen alihankinnan. Muutaman sadan metrin päässä kaivoksesta asuu Johanna Molkoselkä. Hän on ollut maidontuottajana samalla tilalla vuodesta 1991 lähtien, sukupolvenvaihdoksen jälkeen. Maatila kuului Johannan edesmenneen miehen Markun vanhemmille. Aikaisemmin tänä vuonna Molkoselkien perhettä kohtasi suuri suru, kun Markku menehtyi. Valtavan surutaakan lisäksi Johannan työtaakka on sittemmin luonnollisesti kasvanut. Apunaan, lohtunaan ja voimanaan Johannalla on kuitenkin kolme lastansa, Eero, Mari ja Lauri. Vaikka apulaisia löytyykin omasta perheestä, niin työtä Johannalla riittää, sillä lapsilla on myös omat aikataulunsa. Eero on jo armeijassa ja varmistanut opiskelupaikan Oulun yliopistosta, Mari käy lukiota ja Lauri on vasta yhdeksän. Työkiireistään huolimatta Johannalta löytyy hetki aikaa, syksyisen aamunavetan jälkeen, jutella elämästään kultakaivoksen naapurissa. Hiljaista muttei aina Molkoselkien pihalla on vaikea uskoa, että Euroopan suurin kultakaivos sijaitsee aivan kivenheiton päässä. Pihalla on hiljaista ja rauhallista. Aivan vieressä sijaitsevalla maantiellä ei näy montaa henkilöautoa, rekoista puhumattakaan. Pihapiirin koiraakaan ei haukkuminen kiinnosta. Hajutai näköhaittoja ei ole. Rekkoja tästä kyllä kulkee aika paljon pitkin päivää. Lisäksi aamuisin ja iltaisin, viiden ja kahdeksan välillä, henkilöautot ajavat jonossa, mikä on työpaikkaliikennettä. Tällöin minä olen kuitenkin navetassa, joten eipä tuo liikenne minua pahemmin haittaa. Harmittavasti liikenne aiheuttaa toki pölyä, jota pitää pestä auton tuulilasista. Yleisesti ottaen kaivostoiminta ei minua kuitenkaan juuri häiritse, Molkoselkä kertoo hieman yllättäen heti alkuun. Aina tilanne ei ole kuitenkaan ollut samanlainen. Esimerkiksi räjäytysten aikaan koko Molkoselkien talo on tärissyt lattiasta kattoon, kun monttuja on räjäytelty. Yllättäen eläimet eivät ole pamauksista stressaantuneet, vaikka siihen on varauduttu. Johanna kuitenkin myöntää, että hän on itse kokenut stressiä useamman kerran kaivostoiminnan takia. Onhan sitä stressiä ollut. Räjäytysten aikaan tuli mietittyä, pysyvätkö talo ja navetta edes pystyssä. Nykyisin räjäytykset eivät onneksi enää häiritse, sillä Onhan sitä stressiä ollut. Räjäytysten aikaan tuli mietittyä, pysyvätkö talo ja navetta edes pystyssä. räjäytykset ovat syvällä ja louhinta on erityyppistä. Kaivos myös lunasti meiltä viisi hehtaaria metsää, mikä tietenkin pisti miettimään siihen aikaan. Tässäkin asiassa sopimukseen kuitenkin päästiin hyvässä yhteisymmärryksessä. Saimme vaihdossa laadukasta peltotilaa, Molkoselkä kertoo joistakin alkuaikojen hankaluuksista, joihin on saatu tyydyttävät ratkaisut. Positiivisia ja negatiivisia puolia Mitä enemmän Johannan kanssa kaivosasiasta keskustelee, sitä positiivisemmalta kaivoshanke alkaa kuulostaa. Isoja, radikaaleja muutoksia on kaivoksen mukana tullut, mutta kaiken kaikkiaan tilanteeseen suhtaudutaan varsin positiivisesti. Tästä huolimatta kaivoksen positiiviset vaikutukset eivät ole, ainakaan vielä, kantaneet tarpeeksi kauaksi kiistalalaisittain katsottuna. Kiistalasta on jouduttu lopettamaan sekä koulu että kauppa. Kun kaivos tuli, kyläläiset elivät siinä uskossa, että kaivos vetää alueelle perheitä, jotka mahdollistavat sekä kaupan että koulun säilymisen. Näin ei valitettavasti kuitenkaan käynyt. Kiistalalaisten kokemukset ja mielipiteet kaivoksesta ovat sekä hyviä että huonompia. Näkökannat riippuvat pitkälti siitä, onko kaivoksella töissä vai ei, Molkoselkä kertoo. TERVETULOA MTK-YHDISTYSTEN SYYSKOKOUKSIIN! yhdistys päivä pvm kello paikka Tunturi-Lappi ke Muonion osuuspankki Koilliskaira * ti Kemijärven valtuustosali Kittilä ** ke Hotelli Kittilä Inari-Utsjoki to Kaamasen Kievari Sodankylä pe Hotelli Sodankylä Itä-Lappi ke Sallan kunnanviraston lautakuntien kokoushuone Tornio to Veneseuran maja Posio pe Valtuustosali Ranua ma Ilveslinna Simo ti Kunnantalo Rovaniemi to Tiroli-sali Pello ma Ravintola Granni Alakemijoki ti Tervolan valtuustosali Ylitornio to Osuuspankki Kolari pe Seurakuntakoti MTK-Lappi ma Metsäruusuntie 18, Rovaniemi Kokouksissa käsitellään sääntöjen syyskokoukselle määräämät asiat hyväksytään toimintasuunnitelma vuodelle 2013 valitaan muut mahdolliset yhdistyksen edustajat vahvistetaan johtokunnan jäsenten, muiden muut johtokunnan tai jäsenten kokoukselle edustajien ja tilintarkastajien palkkiot ja esittämät asiat matkakustannusten korvaukset *) Koilliskairan kokouksessa sääntömuutoksen vahvistetaan talousarvio ja päätetään toinen käsittely jäsenmaksujen suuruudesta vuodelle 2013 **) Kittilän kokouksessa vahvistetaan lisäksi suoritetaan johtokunnan erovuoroisten jäsenten vaali vuoden 2011 tilinpäätös ja toimintakertomus valitaan yhdistyksen toiminnan tarkastajat valitaan yhdistyksen edustajat MTK-Lapin (maaseutuyhdistyksessä myös ProAgria Lapin) Tervetuloa mukaan päättämään virallisiin kokouksiin ja keskustelemaan! Tuottajayhdistysten johtokunnat torstaina klo Keminmaa, Pohjanranta, Pohjantie 23 perjantaina klo Kemijärvi, Ravintola Lohipirtti, Lohelankatu 1 Ohjelmassa mm. psykologi Pirkko Lahden, Melan ja LähiTapiolan edustajien puheenvuorot. Kysy apua mieltäsi pahoittaviin/painaviin asioihin mahdollisuus keskustella psykologin ja sosiaaliturvan asiantuntijoiden kanssa. Mukana myös Mela-asiamies Jarno Ronkainen. Tervetuloa! Ilmoittautuminen mennessä sähköpostitse Tilaisuuteen kuuluvat maksuton aamukahvi ja lounas. Johanna Molkoselän tilalla on rauhallista kaivoksesta huolimatta. Ristiriitaista keskustelua on herättänyt myös se seikka, että kaivoksen omistaa ulkomaalainen yhtiö, eli kanadalainen Agnico-Eagle Mines. Kaivos takoo vuosittain miljoonavoitot, jotka kuitenkin karkaavat ulkomaille. Myös Molkoselkä tiedostaa tämän mutta kokee kaivoksen taloudellisten vaikutusten olevan silti huomattavia. Ensinnäkin työllisyysvaikutus on erittäin merkittävä kiistalalaisille sekä muille kittiläläisille ja lappilaisille. Toiseksi kaivosyhtiö maksaa tänne kiinteistöveronsa, josta kertyy sievoinen summa. Kittiläläiset työntekijät maksavat tietysti myös omat veronsa. Kyllähän kaivoksen olisi voinut suomalainenkin yritys ottaa haltuunsa. Kotimaisia halukkaita ei kuitenkaan tietääkseni ollut. Kanadalaiset ovat hoitaneet mielestäni asiat ihan hyvin. He etsivät ja myös löytävät koko ajan lisää esiintymiä. Näin kaivoksen elinikä kasvaa, mikä vaikuttaa myös tulevaisuuteen positiivisesti, Molkoselkä perustelee kaivoksen taloudellisia etuja. Paljon on joka tapauksessa muuttunut sen jälkeen, kun Agnico-Eagle Mines on alkanut pyörittää Suurikuusikon kaivosta. Kaivosalueella on selkeästi havaittavissa kaksijakoisia sosiaalisia, poliittisia, taloudellisia ja ympäristöllisiä muutoksia. Hajuhaittoja emme ole itse kokeneet, vaikka vierailijat mainitsevat joskus rikin hajusta. Me taidamme olla hajuun jo niin tottuneita, ettei sitä huomaa, vaikka rikin hajua joskus ilmassa olisikin. Lisäksi jotkut väittävät, että lähivesien kalat maistuvat oudoilta. Minä en ole sitäkään huomannut, vaikka syön paljon paikallista kalaa. Vakiomarjapaikkani jäi kyllä kaivoksen alle, joten marjametsät pitää jatkossakin etsiä muualta. Kirkkaalla säällä myös kaivoksen savupilvi on nähtävissä, Johanna kertoo oman mielipiteensä kaivoksen ympäristöllisistä vaikutuksista. Ekologisuus ja vihreät aatteet puhuttavat nyky-yhteiskunnassamme. Ympäristöasioista on siis luonnollisesti keskusteltu paljon myös kaivoksen alueella. Liikennemäärät ovat tietenkin kasvaneet, mikä kuormittaa ympäristöä. Toisaalta liikenneyhteydet ovat parantuneet huomattavasti. Yksi maantie on tullut tuohon ihan viereen ja toinen tie vie nykyään Kiistalasta suoraan Sirkkaan. Kaivos on pyrkinyt huomiomaan ympäristötekijät mielestäni ihan hyvin. Se toimeenpanee myös tutkimuksia asiaan liittyen. Myös Ilmatieteen laitos on tutkinut kaivosalueen pölyä ja lähettänyt kotiinkin tutkimusraportteja. Vähän huonosti raportteihin ehtii paneutua kiireen keskellä, Johanna kuitenkin miettii. Johanna on itse huomannut, että kalkin määrä on lisääntynyt huomattavasti ainakin omassa vedessä ja vesiputket ovat olleet tukossa kalkin takia. Sitä ei kuitenkaan tiedetä, johtuuko kalkki kaivoksesta. Jos kalkin määrällä ja kaivoksella on yhteys, niin miten sen sitten todistaa. Tutkijat ottavat neljä kertaa vuodessa vesinäytteen, mutta kalkki ei ole näytteessä mukana. Yleisesti ottaen ympäristötutkimuksia on siis tehty. Testeihin pitää kuitenkin suhtautua kriittisesti: riippuu, kuka testit on tehnyt ja tilannut, Johanna kertoo vielä kahvikupin äärellä. Keskustelutuokio Johannan kanssa lähenee loppuaan. Elämä Kittilän kultakaivoksen naapurissa näyttää sujuvan rauhallisissa merkeissä. Kuljetukset eivät aiheuta ylimääräistä harmia maatilalle eivätkä eläimet säiky räjäytyksiä. Kaikki näyttää menneen loppujen lopuksi ihan mukavasti. Kaivosyhtiötä on turha demonisoida: Agnico on hoitanut velvollisuutensa varsin mallikkaasti. Myös Johanna vahvistaa tämän. Ihan hyvin sujuu kaivoksen naapurissa: kaivoksen kanssa on nyt elettävä ja tultava toimeen. Kultakaivokselta löytyy esimerkiksi ystävällisiä työntekijöitä, jotka tulevat ilmoittamaan, jos lehmämme ovat karanneet. Kaivokselta on myös tarjottu työvoimaa avuksemme. Yleisesti ottaen kaivoksella on hyvät välit naapurustoon. Loppujen lopuksi kaivos ei ole kuitenkaan alueen suurin uhka. Huonolta näyttää, kun maaseudulla tilojen määrä vähenee ja yksittäiset toimijat lopettavat toimintansa. Tiedottaminen voisi kuitenkin olla paljon parempaa. Alkuaikoina meille kerrottiin usein, mitä on luvassa, muttei enää. Nykyisin tiedotustilaisuuksia ei järjestetä edes vuosittain, Johanna kritisoi Agnicon viestintäpolitiikkaa. Aika näyttää tulevaisuuden suunnan Johannan tulevaisuudesta löytyy kysymysmerkkejä, joihin hän ei vielä tiedä vastauksia. Näinhän se meidän kaikkien elämässä tuppaa olemaan. Johanna ei kuitenkaan mieti kaivosta tulevaisuuden suurimpana riskitekijänä. Totta kai sitä miettii, kuinka paljon kaivosalue vielä jatkaa kasvamistaan, ja jäämmekö me puristuksiin. Loppujen lopuksi kaivos ei ole kuitenkaan alueen suurin uhka. Huonolta näyttää, kun maaseudulla tilojen määrä vähenee ja yksittäiset toimijat lopettavat toimintansa. Lisäksi sitä voi aina sairastua tai loukkaantua. Voi käydä myös niin, ettei tilalle löydy jatkajaa, Johanna maalailee. Kultakaivoksen kaltaisissa suurinvestoinneissa riskit ovat aina suuret myös paikallisille asukkaille. Suurikuusikon tapauksessa näyttää kuitenkin siltä, että kaivos on tuonut mukanaan enemmän positiivisia kuin negatiivisia tekijöitä niin kiistalalaisille kuin koko Kittilän kunnalle. Jukka Markkanen\n13 24, 100 Y, 50 Y Kilpailuta puukauppa Metsänomistajat-viikko Metsänomistajat-viikko Kilpailuta puukauppa Mhy Kainuu, puh Suunnista metsänhoitoyhdistykseen Suunnista Mhy Kemijärvi, puh. (016) metsänhoitoyhdistykseen Mhy Ranua, puh Mhy Rovaniemi, puh Mhy Länsi-Pohja, puh. Mhy 020 Sotkamo, puh Mhy 020 Salla, 413 puh (016) OTSIKKO Mhy Kittilä, puh. (MYRIAD Mhy (016) Länsi-Kainuu, PRO BOLD puh 020 VERSAALI PT) Teksti Mhy Länsi-Raja, (Myriad puh. Mhy Pro Mhy (016) Ylä-Kainuu, Regular puh puh 12 Mhy pt. Sodankylä, Tasapalsta puh. 040 ja 545 viimeinen OTSIKKO rivi tasattu (MYRIAD Mhy vasemmalle.) Länsi-Kainuu, PRO BOLD puh 020 VERSAALI Mhy Pelkosenniemi-Savukoski, Mhy Ylitornio, puh. (016) PT) puh. (016) Mhy Sotkamo, puh Mhy 020 Ylä-Lappi, puh Mhy Posio, puh Mhy 183 Ylä-Kainuu, 231 puh Teksti (Myriad Pro Regular 12 pt. Tasapalsta ja viimeinen rivi tasattu vasemmalle.) SÄÄSTÖPANKKI ASIANTUNTIJA APUNASI Meiltä saat maa- ja metsä tilan raha-asioiden hoitoon monipuoliset palvelut ja paikal lisen asiantuntijan hyvät neuvot. Ainonkatu 1, Rovaniemi, puh Hallituskatu 2, Tornio, puh