Asiata 50:teen | Tuulilasi\nTaas mahtava juttu verottajalta, tällä kertaa siltä "Viralliselta" karhulta, autoilua toki asiaankuuluvasti liipaten...-Viime keväänä muutimme uuteen asuntoon , joka on n. 2km päästä työpaikastani.-Muuten ok työmatka , mutta mutta....-Kaupunkipa päätti ollakin olla antamatta poitsulle uutta tarhapaikkaa....-Syksylä soitteltiin uuteen paikkaan ja sieltä vastattiin, että "voi, voi , ei nyt ole paikkoja tarjolla".-Talvi lähestyi ja alkoi tehdä mieli polkupyöräillä enemmän , mutta se pienokainen , tarha on 15km päässä....- Ennen joulua suutuin ja soitin että prkl.... Kiva kun kaupunki tekee 4km päivittäisestä työmatkasta 60km pitkän... KUKA KORVAA ????? Kysyttyäni ei edes suostunut tuloverotukseen todistusta kirjoittamaan.. Sanoi että "näkevät kyllä siellä, missä poikani on hoidossa ja osaavat tehdä vähennykset, kaupunki ei korvaa matkakuluja mitenkään." ...-Tänä keväänä sitten kirjasin asiaankuuluvat matkavähennykset verotukseen..-Perjantaina tuli veropäätös. Arvata saattaa menikö matkavähennykset läpi !!!Opetus...-ÄLÄ IKINÄ MUUTA PITKIÄ MATKOJA KAUPUNKIN SISÄLLÄ-Jos on pakko muuttaa , kieppaa vaikka kuukaudeksi jonkin muun kunnan kirjoille, ja sitten "paluumuutat" ..On niin paljon helpompaa..PS...En ole vielä laittanut viivaa alle , paljonko tuli takkiin pelkästään ylimääräisestä autoilusta vuonna 2006...PSS. Virkamieheksi pääsyy pitäisi olla nykyään vaatimuksena vähintään 5v. työkokemus jossain pörssiyhtiössä. Jos pärjää 5v siellä , voi hyvin ymmärtää sen tosiseikan , että toisinaan hanskat ei voi tippua lattialle klo. 16:30 reikäleipä. Ja lapsettomia ei huolita ollenkaan virkamieheksi.PSSS... Tehkää lapsia , kyllä ýhteiskunta heistä huolen pitää, työssäkäyvät ihmiset kun eivät siihen kohta enää rahallisesti pysty.\nAhti:> - Ennen joulua suutuin ja soitin että prkl.... Kiva > kun kaupunki tekee 4km päivittäisestä työmatkasta > 60km pitkän... KUKA KORVAA ????? Kysyttyäni ei edes > suostunut tuloverotukseen todistusta > kirjoittamaan.. Sanoi että "näkevät kyllä siellä, > missä poikani on hoidossa ja osaavat tehdä > vähennykset, kaupunki ei korvaa matkakuluja > mitenkään." ...> -Tänä keväänä sitten kirjasin asiaankuuluvat > matkavähennykset verotukseen..> -Perjantaina tuli veropäätös. Arvata saattaa menikö > matkavähennykset läpi !!!>> Opetus...Ei kuulu kaupungin sosiaalitoimelle verotuksen toimittaminen, joten mitä menet sieltä kyselemään tuollaisia.Heidän puheilla kun ei ole mitään merkitystä.Tuloverolain 93 §:ssä puhutaan vain asunnon ja työpaikan välisistä matkakustannuksista. Sanallakaan ei mainita lapsen hoitopaikan tai minkään muunkaan ylimääräisen kierroksen korvaamista.Verokarhu on luultavasti tehnyt oikean päätöksen.> PSS. Virkamieheksi pääsyy pitäisi olla nykyään > vaatimuksena vähintään 5v. työkokemus jossain > pörssiyhtiössä. Jos pärjää 5v siellä , voi hyvin > ymmärtää sen tosiseikan , että toisinaan hanskat ei > voi tippua lattialle klo. 16:30 reikäleipä. Ja > lapsettomia ei huolita ollenkaan virkamieheksi.Tarkoitatko nyt X kaupungin sosiaaliviraston kansanpalvelijoita vaiko Verohallinnon virkamiehiä?Sosiaalivirastossa sinulle on työnnetty uppaduppaa, kuin pörssifirman markkinointiosastolla konsanaan.Verohallinnossa on tehty lainmukainen päätös. Onko heillä paljon muuta mahdollisuuttakaan?\nMikä kaupunki on kyseessä? Matkakuluvähennyshän myönnetään halvimman julkisen vaihtoehdon mukaisesti, eikä kovinkaan usein kaupunkin sisällä julkisen vaihtoehdon kuluihin vaikuta onko matka 2km vaiko 2*30km, paitsi jos menettää vaihto-oikeuden matkalla. Tämäkin sisältyy kuitenkin kuukausilippuun, jonka mukaan vähennyskin useimmiten myönnetään.Jos haluaa kulkea omalla autolla, niin siitä ilosta on sitten itse maksettava, ei aina voi huutaa yhteiskuntaa maksamaan kaikkia kulujaan.Mitä tulee tarhapaikkaan, niin siihen kannattaa hakea muutosta kaupungilta/kunnalta. Ja jos siellä puolella tuntee puhuvansa seinille, niin aina on yksityiset/pph vaihtoehtoina, eivätkä ne tule edes juurikaan kalliimmiksi.\n> Mikä kaupunki on kyseessä? Matkakuluvähennyshän > myönnetään halvimman julkisen vaihtoehdon > mukaisesti, eikä kovinkaan usein kaupunkin sisällä > julkisen vaihtoehdon kuluihin vaikuta onko matka > 2km vaiko 2*30km, paitsi jos menettää > vaihto-oikeuden matkalla. Tämäkin sisältyy > kuitenkin kuukausilippuun, jonka mukaan vähennyskin > useimmiten myönnetään.>> Jos haluaa kulkea omalla autolla, niin siitä ilosta > on sitten itse maksettava, ei aina voi huutaa > yhteiskuntaa maksamaan kaikkia kulujaan.En tosin tiedä missä ketjun aloittaja asuu, mutta omalla kohdalla kuulostaa suorastaan veikeältä nuo puheet julkisesta liikenteestä ja vieläpä vaihto-oikeudesta. No, meneehän meidänkin kaupungissa nuo piiiitkän matkan bussit apaut tunnin välein tuosta kilsan päästä ohi ja pääseehän sillä keskustaan matkahuollolle. Mitään vaihtomahdollisuutta ei ole paitsi samaan bussiin uudella maksulla samaa reittiä takaisin...Kun omat lapset olivat tarhaiässä, ei ollut mitään mahdollisuutta viedä heitä hoitopaikkaan millään muulla ajoneuvolla kuin omalla autolla. No, taksi tietty juu...Kaikki ei kato asu Hel-Tam-Tur-Jyv-Oulussa.\n> -Viime keväänä muutimme uuteen asuntoon , joka on > n. 2km päästä työpaikastani.> -Muuten ok työmatka , mutta mutta....> -Kaupunkipa päätti ollakin olla antamatta poitsulle > uutta tarhapaikkaa....Juu, varmaan oikein kiusallaan tekivät...> - Ennen joulua suutuin ja soitin että prkl.... Kiva > kun kaupunki tekee 4km päivittäisestä työmatkasta > 60km pitkän... KUKA KORVAA ????? Kysyttyäni ei edes > suostunut tuloverotukseen todistusta > kirjoittamaan.. Sanoi että "näkevät kyllä siellä, > missä poikani on hoidossa ja osaavat tehdä > vähennykset, kaupunki ei korvaa matkakuluja > mitenkään." ...Ei pitäisikään. Emme sentään elä sosialistisessa taloudessa.> -Tänä keväänä sitten kirjasin asiaankuuluvat > matkavähennykset verotukseen..> -Perjantaina tuli veropäätös. Arvata saattaa menikö > matkavähennykset läpi !!!Olisin ollut todella hämmästynyt, jos olisi mennyt läpi. Kohta varmaan pitää korvata matkakuluja, jos läheinen ruokakauppa lopettaa toimintansa ja pitää käydä kauempana kaupassa.> PS...> En ole vielä laittanut viivaa alle , paljonko tuli > takkiin pelkästään ylimääräisestä autoilusta vuonna > 2006...Et sitten tutkinut yksityistä tarhaa? Entäs sitten, kun pitää mennä kouluun, pitääko taas kaupungin korvata, jos koulua ei olekaan naapurissa?> PSS. Virkamieheksi pääsyy pitäisi olla nykyään > vaatimuksena vähintään 5v. työkokemus jossain > pörssiyhtiössä. Jos pärjää 5v siellä , voi hyvin > ymmärtää sen tosiseikan , että toisinaan hanskat ei > voi tippua lattialle klo. 16:30 reikäleipä. Ja Niin, siis esimerkiksi, jos tuolla virkamiehellä on omia lapsia, jotka siis nekin pitää noutaa jostakin, saavat luvan palella pihalla, jotta arvon virkamies voi palvella Ahdin kaltaisia?\n>> -Viime keväänä muutimme uuteen asuntoon , joka on >> n. 2km päästä työpaikastani.>> -Muuten ok työmatka , mutta mutta....>> -Kaupunkipa päätti ollakin olla antamatta >> poitsulle uutta tarhapaikkaa....>> Juu, varmaan oikein kiusallaan tekivät...Jos jätät allekirjoitetun hakemuksen tmv. kyllä siihen kuuluu vastata kohtuullisessa ajassa, vaikka vastaus olisikin kieltävä...>>> - Ennen joulua suutuin ja soitin että prkl.... >> Kiva kun kaupunki tekee 4km päivittäisestä >> työmatkasta 60km pitkän... KUKA KORVAA ????? >> Kysyttyäni ei edes suostunut tuloverotukseen >> todistusta kirjoittamaan.. Sanoi että "näkevät >> kyllä siellä, missä poikani on hoidossa ja osaavat >> tehdä vähennykset, kaupunki ei korvaa matkakuluja >> mitenkään." ...>> Ei pitäisikään. Emme sentään elä sosialistisessa > taloudessa.On muuten joskus korvattu, kyselin tutuilta ja yllätävän monelta on mennyt joskus läpikin. ja loppujen lopuksi , elämme hyvinkin sosialistisessa valtiossa.(Ohjeistukset varmaan verottajalle tarkentuneet vuosi vuodelta , joten vaahtoaminen suunnaltani saattaa tosiaankin olla turhaa)Pointtini on se ... Onhan nuo matkat "jonkun" työmatkoja.Jos 5v. pojalla olisi ollut tuloja , olisiko vähennykset kuuluneet sitten hänelle.>> -Tänä keväänä sitten kirjasin asiaankuuluvat >> matkavähennykset verotukseen..>> -Perjantaina tuli veropäätös. Arvata saattaa >> menikö matkavähennykset läpi !!!>> Olisin ollut todella hämmästynyt, jos olisi mennyt > läpi. Kohta varmaan pitää korvata matkakuluja, jos > läheinen ruokakauppa lopettaa toimintansa ja pitää > käydä kauempana kaupassa.>>> PS...>> En ole vielä laittanut viivaa alle , paljonko tuli >> takkiin pelkästään ylimääräisestä autoilusta >> vuonna 2006...>> Et sitten tutkinut yksityistä tarhaa? Entäs sitten, > kun pitää mennä kouluun, pitääko taas kaupungin > korvata, jos koulua ei olekaan naapurissa?Ei ollut yksityisiä lähelläkään. Eikä tullut pph kyseeseen huonojen kokemuksien takia..Ja jos kaupunki/kunta osoittaa koulun 15km päähän vaikka toinen olisi vieressä , niin ei niitä matkoja tosiaankaan itse tarvitse maksaa.>> PSS. Virkamieheksi pääsyy pitäisi olla nykyään >> vaatimuksena vähintään 5v. työkokemus jossain >> pörssiyhtiössä. Jos pärjää 5v siellä , voi hyvin >> ymmärtää sen tosiseikan , että toisinaan hanskat >> ei voi tippua lattialle klo. 16:30 reikäleipä. Ja>> Niin, siis esimerkiksi, jos tuolla virkamiehellä on > omia lapsia, jotka siis nekin pitää noutaa > jostakin, saavat luvan palella pihalla, jotta > arvon virkamies voi palvella Ahdin kaltaisia? Perheemme palkasta kadonnut n.20000EUR kaupungille. Tuolla summalla saisi muuten kohtuu hyvää palvelua "yksityisellä sektorilla".


Ihosyöpä | Bulevardin klinikka\nIhomelanooma on vakava syöpäsairaus, mutta nykylääketieteen keinoin se on hoidettavissa niin että paranemisen ennuste on hyvä. Olennaista on, että hoitoon päästään ajoissa, ennen kuin syöpä on ehtinyt lähettää etäpesäkkeitä.\nMelanoomat todetaankin nykyään entistä varhaisemmin, sillä yleinen tietämys riskitekijöistä on lisääntynyt ja luomia tullaan näyttämään ihotautilääkärille yhä herkemmin. Kokenut ihotautien erikoislääkäri pystyy erottamaan epäilyttävät luomet, jotka tutkitaan laboratoriossa diagnoosin varmistamiseksi.\nMinne, miten ja miksi?\nAlle puolet ihomelanoomista kehittyy jo olemassa oleviin luomiin, mutta vielä yleisempää on, että melanooma syntyy terveeseen ihoon, jossa ei ole ennestään ollut luomea. Karkeasti ryhmittäen noin neljäsosa melanoomista esiintyy kasvoilla, neljäsosa vartalolla ja loput raajoissa. Paljon on liikkeellä uskomuksia, että luomet nimenomaan hankaukseen joutuvilla paikoilla, kuten vyötäröllä, jalkapohjissa ja kämmenissä, muuttuisivat melanoomaksi. Uskomusta ei kuitenkaan ole lääketieteellisesti todistettu. Lääketieteessä erotetaan kahdenlaista melanoomaa, synnynnäistä ja niin sanotusti hankittua. Melanoomalla on myös esiaste, joka on voitu mikroskooppisesti todeta koepalasta, joka on otettu luomesta, joka ei ole mitenkään käyttäytynyt pahanlaatuisesti. Eli voimme tietämättämme kantaa vaikka koko elämämme melanoomaa piilevänä ilman että se koskaan puhkeaa. Synnynnäinen melanooma on syntymämerkki, joka jostain syystä alkaa toimia pahanlaatuisen kasvaimen tavoin. Hankitun melanooman syitä on tutkittu paljon ja vähän väliä nostetaan esiin uusia mahdollisia aiheuttajia, kemiallisia aineita, joiden epäillään yhteisvaikutuksessa voimakkaaan ultraviolettivalon kanssa synnyttävän syöpää. Kontrolloiduissa laajoissa tutkimuksissa ei minkään yksittäisen kemiallisen aineen ole voitu todistaa aiheuttavan melanoomaa tai altistavan melanooman kehittymiselle ihmisellä, ei valon laukaisemana eikä ilman valoa. Tiedetään myös tilastollisesti, että melanoomaa esiintyy enemmän ihmisillä, jotka ovat työskennelleet enemmän sisätyössä kuin ulkotöissä. Ja tiedetään, että melanoomapotilaita on kaikissa ikäluokissa, mutta suurin osa sairastuneista on keski-iässä.\nOma lukunsa ovat auringon ultraviolettivalon lyhytaaltoiset B-säteet, jotka voivat polttaa ihomme. Liian voimakkaina ja liian pitkään iholla vaikuttaessaan ne polttaessaan vaurioittavat solutumaa, mikä voi saada alulle solun muuttumisen syöpäsoluksi. Suurimmassa vaarassa ovat pienet lapset, joiden iho on vielä aikuisen ihoa ohuempi. Ihon palamisen kyllä jokainen huomaa ja tuntee voimakkaana punoituksena ja rakkulamuodostuksena. Mitä useammin iho palaa näin pahasti, sitä suuremmaksi ihomelanooman riski kasvaa. Auringon valoa ja lämpöä ei kuitenkaan pidä liikaa syyllistää eikä unohtaa sen monia korvaamattoman hyviä puolia. Hallitusti auringosta nauttimalla voimme turvallisesti rusketuttaa ihoamme melanoomaa pelkäämättä.


Regal moottorivene 1991 - Pori - Nettivene\nGPS, kaiteet, uimaportaat, tiikkinen uimataso. lepuuttajat, karttaplotteri, kompassi, kuomu johon ikkunat uusittu 2019. Kajuutassa sohvat tyynyineen joista saa muunnettua leveän sängyn. Avattava ikkunaluukku kajuuttaan, tuuletin. Stereot. Pelastusliivit seitsemälle. Ankkuri ja köydet.\nTraileri: hinta +4000e, myydään vain veneen kanssa!\nSiisti ja nätti vene, kesän aaltoihin. Diesel moottori ja vetolaitteet uusittu, sen jälkeen ajettu vain muutamia tunteja. Todella pieniruokainen ja hiljanen moottori! Kulkee yli 30 solmua, nousee hyvin plaaniin. Sisusta ehjä ja näyttävä. Tästä hyvä ja pitkäikäinen peli myös isoille merille!\nVaihtoa voi ehdottaa esim. vesijetteihin, soutuveneeseen, asuntoautoon, kesäautoon tai moottoripyörään!!!\nTraileri: Trailerin hinta 4000e myydään vain veneen kanssa.\nVaihtoa voi ehdottaa esim. vesijetteihin, soutuveneeseen, asuntoautoon, kesäautoon tai moottoripyörään!!! Piilota »\nMalli: Mercury mercruiser Diesel\nKatso myytävänä olevat Regal vaihtoveneet »\nNettivene ID 796282


Silmukkasatuja: helmikuuta 2021\nKun Sukka-Finlandian viidennen etapin ohje tipahti sähköpostilaatikkooni, minun piti hetken aikaa pohtia haluanko neuloa kyseiset sukat. Ohjeen kuvissa sukissa tuntui olevan kaikkea liikaa: oli pitsiä ja intarsiaa ja vielä kirjontaakin. Kävin kuitenkin kuikkaamassa myös testineulojien versiot ja niissä oli ihan kivan näköisiä toteutuksia. Lopulta päätin sukat neuloa ihan harjoituksen vuoksi, sillä intarsiaa en ole kovin paljon neulonut.\nOnneksi päätin sukat neuloa, sillä loppujen lopuksi niiden neulominen oli tosi kivaa. Alkuun pääseminen oli vain vähän hankalaa. Sukat aloitettiin kärjestä ja ohjeessa ehdotettiin luomaan silmukat 8-aloituksella. Ensimmäisellä yrityksellä onnistuin luomaan väärän määrän silmukoita. Toisella kerralla purin, kun huomasin, että tuo 8-aloitus jää minun käsialallani muita silmukoita löysemmäksi ja se näytti rumalta. Kolmannella kerralla aloitin sukat tuttuun tapaan Judyn magic-cast-onilla ja pääsin sukissa eteenpäin. Nuo kärjet taisivat kyllä olla näissä sukissa se kaikkien haastavin kohta. Niissä kun oli pahimmassa vaiheessa neljä eri lankaa kiinni ja kun tekniikka ei ihan vielä ollut hallussa ne olivat koko ajan sotkussa. Onneksi eteenpäin mennessä yksi lanka jäi pois ja tekniikkakin hioitui niin, että lopulta sukkien neulominen alkoi sujua.\nValitsin sukkiin koon L silmukkamäärien perusteella. Sukissa annettu tiheys oli aika löysä ja itse neuloin sukat paljon tiukemmalla tiheydellä. Ohjeen mukaan koolla L olisi pitänyt tulla koon 40-41 sukat, mutta minun tiheydelläni sukista tuli juuri sopivat minun koon 39 jalkaan. Tämän etapin kisavaatimuksissa pidin siitä, että oli annettu vain kokonaismäärä mallikerroille, eikä ollut erikseen määrätty kuinka monta mallikertaa on terässä ja montako on varressa. Minun tiheydelläni terään tuli hiukan enemmän mallikertoja ja varteen sitten vähemmän. Varsi on melkein minuun makuuni liian lyhyt, mutta eiköhän se kuitenkin mene.\nYksi suosikkini näissä sukissa on sukansuun Tubular bind-off-päättely. Se on vain niin siistin näköinen.\nToisen pitsipaneelin reunaan jäi ruma rantu. Onneksi se oli otettu huomioon mallin suunnittelussa ja sen päälle ohjeistettiin kirjomaan aitapistoja ja niiden viereen vielä solmupistoja. En aluksi ollut varma haluanko noita kirjontoja tehdä, sillä ne olivat kisassa vapaehtoisia. Mutta kun valmistuneita sukkia alkoi näkyä, vähitellen ihastuin kirjontoihin. Aitapistojen tekeminen olikin aika hauskaa, mutta solmupistot koin haastavaksi saada kauniiksi. Niiden purkaminenkin oli aika ikävää. Lopulta sain kuitenkin suhteellisen kivan näköiset kirjonnat molempiin sukkiin.\nTämä oli ensimmäinen etappi tässä kisassa, jolla koin kunnolla pääseväni vauhtiin sukkien neulomisessa. Harmi vain, että se tapahtui vasta pari päivää etapin alkamisen jälkeen. Sijoitukseni tällä etapilla oli 48. eli samaa luokkaa kuin aiemmillakin etapeilla. Mutta alun epäilyistä huolimatta tykästyin näihin sukkiin yllättävän paljon.\nKaaso nro 1:\nOhje: Kaaso nro 1 by Heidi Lindroos/adelheid\nLanka: Kettu Yarns Everyday Sock Merino väreissä Your majesty 48 g ja Dusty Rose 8 g sekä Filcolana Arwetta pinkki (188) 7 g\nLähettänyt Lankakeiju klo 17.19 4 kommenttia:\nTunnisteet: intarsia, kirjottua, neulottua, pitsiä, sukat, sukkafinlandia\nLähettänyt Lankakeiju klo 19.10 4 kommenttia:\nToinen pusero, jonka sain Anna Johannan pian ilmestyvään Onnensäikeitä-kirjaan testineuloa, oli Sprout. Myös Sprout on kirjoneulekaarrokepusero ja siinä oli kirjoneuleraita myös helmassa. Langaksi valitsin tähän Holst Garnin Coastin, joka on ohutta puuvilla-villa-sekoitetta. Langan ansiosta puserosta tuli hyvin kevyt, mutta ei kovin lämmin. Siis juuri sopiva kesäpusero.\nAnna Johanna ohjeiden tapaan myös tässä mallissa kaikki yksityiskohdat oli loppuun asti mietitty. Esimerkiksi kauluksessa joustinneule oli taitettu kaksinkerroin, joka teki siitä hyvin viimeistellyn. Myös tässä puserossa helma jätettiin muodin mukaisesti aika lyhyeksi. Alan selvästi pikkuhiljaa lämmetä "cropatuille" puseroille ja takeille.\nPuserosta tuli aivan ihana. Nämä värit ovat niin minun lemppareita. Ja tuo kirjoneulekaarroke on kaunis. Jo näiden kahden testineulomani puseron perusteella Onnensäikeitä-kirja tulee olemaan mahtava. Aika monta muutakin mallia siitä näiden testineulottujen puseroiden lisäksi varmasti pääsee puikoille. Enää ei tarvitse kauan odottaa, sillä kirja ilmestyy jo tällä viikolla.\nOhje: Sprout by Anna Johanna kirjasta Onnensäikeitä\nLanka: Holst Garn Coast väreissä passion flower 129 g ja freesia 38 g\nLähettänyt Lankakeiju klo 18.13 4 kommenttia:\nLähettänyt Lankakeiju klo 18.56 2 kommenttia:\nMakrameesta minulla on aiemmin kokemusta vain koulun käsityötunneilta. Silloin solmeiltiin amppeli. Kovin hyviä muistoja minulla ei siitä työstä ole. Amppeliin käytettiin jotain karkeaa narua ja sitä solmeillessa oli kädet kovilla. Nyt viime vuosina, kun makrameet ovat taas olleet pinnalla, olen taas ollut kiinnostunut kokeilemaan makrameiden solmeilua.\nPäätin aloittaa pienellä ja solmeilin siis avaimenperän. Pinterestistä katselin sopivia malleja päädyin tähän Olga Vas Macramen tutoriaalivideoon. Tämä video ei ehkä ollut kaikkein paras aloittelijalle, sillä siinä solmut tehtiin aika nopeasti. Hiukan aikaa sain lankoja pyöritellä ennen kuin alkoi tulla oikean näköisiä solmuja. Mutta kun vauhtiin pääsin, niin eihän sitä olisi malttanut enää lopettaa. Makrameen solmeilu oli tosi hauskaa.\nLopputuloskin on nätti. Olen siis oikein tyytyväinen tähän kokeiluun. Ja onneksi tykkäsin makrameen solmeilusta, sillä olen hankkinut jo tarvikkeet yhteen makramee-seinävaatteeseen ja makramee-tyynyyn. Toivottavasti tämä innostaa aloittamaan myös ne. Mieluummin ennemmin kuin myöhemmin.\nOhje: DIY Macrame Keychain Tutorial -video by Olga Vas Macrame\nLanka: Schachenmayr Catania Grande petrooli (3391)\nLähettänyt Lankakeiju klo 18.41 Ei kommentteja:\nTunnisteet: avaimenperä, makrame, solmeilu


Tarjoilija - Smile Henkilöstöpalvelut Oyj - Oulu - Avointyopaikka.fi\nSmile Henkilöstöpalvelut Oyj – Oulu\nTarjoilija, Ouluun avattavaan Stefan's Steakhouse etsii juuri sinua!\nHaemme kesällä ?Pohjoisen pääkaupunkiin? avattavaan Stefan?siin tarjoilijoita.\nKuten steakhouse-nimikkeestä voi päätellä, pihvit ovat pääosassa ruokalistalla. Mitään ei ole jätetty puolitiehen. Ruokaan sopivat viinit on valittu huolella Restamax-konsernin viiniasiantuntijoiden johdolla. Stefan's Steakhouse on tarkoitettu hyvän ruuan ystäville ja nautiskelijoille, jotka eivät halua tehdä hyvistä asioista liian monimutkaisia. Tämä on paikka jonne voi tulla ilman pikkutakkia tai viettämään iltaa pidemmän kaavan mukaan täydellisine kattauksineen.\nEtsimme TARJOILIJOITA Oulun Stefan's Steakhouse ravintolaan. Jos sinulta löytyy osaamista ja ammattitaitoa tarjoilijan tehtäviin, sekä teet työsi isolla intohimolla ja rakkaudella, niin täytä hakemus ja olemme sinuun yhteydessä!\nTehtävät ovat osa- ja kokoaikaisia, ja ne täytetään sopivien henkilöiden löydyttyä. Työt alkavat sopimuksen mukaan.\nLisätiedot ja hakemukset: sähköpostitse 20.6.2019 mennessä osoitteeseen:\nYhteystiedot Rudi Tasdemir\nTyön kesto yli 12 kuukautta, Sopimuksen mukaan\nHaku päättyy 20.06.2019 klo 23:59\nJätä hakemus rudi@noho.fi\nTyönantajan viite 76508516\nSmile Henkilöstöpalvelut Oyj – Hanko\nToothpicks and Honey Oy – Helsinki


Itäbaanan rakentaminen ja suunnittelu käynnissä | Helsingin kaupunki, kaupunkiympäristön toimiala\nItäbaanan rakentaminen ja suunnittelu käynnissä\n26.8.2020 10:30:00 EEST | Helsingin kaupunki, kaupunkiympäristön toimiala\nItäbaana on tulevaisuudessa pyöräilyn pääväylä keskustasta itään, aina Sipoon rajalle asti. Itäbaana on osa baanaverkkoa, joka muodostaa Helsingin pyöräliikenteen laadukkaan reittiverkoston. Nyt Itäbaanaa suunnitellaan parhaillaan Herttoniemen kohdalla. Puistosuunnitelma Herttoniemen Oravapuistossa, kohdassa Suunnittelijankatu – Valurinkatu, on nähtävillä 8.9. asti. Itäbaanaan liittyviä, jo valmistuneita osuuksia on jo mm. Kulosaaren sillalla ja Gotlanninkadulla Itäkeskuksessa.\nHavainnekuva Herttoniemen Oravapuistosta, Konemestarinkadun alikulun kohdalta. Kuva: WSP.\nItäbaana täydentyy osuus kerrallaan\nItäbaanan suunnittelu ja toteutus etenevät vaiheittain. Helsingin keskustassa Itäbaanaa suunnitellaan käynnissä olevan Kaisaniemenpuiston suunnittelun yhteydessä, jossa mm. Kaisaniemenranta on osa Itäbaanaa. Kaisaniemen osuuden suunnitelmat valmistuvat arviolta syksyksi 2021. Pitkänsillan ja Kulosaarensillan välinen Itäbaanan osuus rakennetaan muiden isojen hankkeiden kuten Hakaniemen sillan, Kruunusiltojen ja Hanasaaren voimalaitoksen ympäristön uudelleen rakentamisen yhteydessä.\nKulosaaren sillalla on jo valmista baanaa, joka liittyy Kulosaaren puistotien käynnissä olevaan urakkaan. Kulosaaren puistotie muutetaan pyöräkaduksi Tupasaarentielle asti ja urakan tulisi olla valmis alkuvuonna 2021. Tupasaarentien ja Hiihtomäentien välisen osuuden suunnittelu käynnistetään tänä vuonna.\nHerttoniemen aseman seudulla Itäbaana rakentuu alueen muun rakentamisen yhteydessä. Ajankohtainen puistosuunnitelma Herttoniemen Oravapuistosta on nähtävillä parhaillaan. Valurinkatu – Roihuvuorentie väliselle osuudelle suunnitellaan nykyisen pyöräreitin parannuksia ja osin mahdollisesti uutta linjausta.\nRoihuvuorentie – Marjaniementie välinen osuus otetaan tarkempaan suunnitteluun arviolta vuonna 2022-2023. Gotlanninkadulla Itäkeskuksessa on jo valmista baanaa. Itäkeskuksesta itään päin baanan suunnittelua tulee tehdä ensin yleissuunnittelun tasolla, jonka jälkeen tehdään tarkempaa suunnittelua.\nHerttoniemen Oravapuiston ajankohtainen suunnitelma nähtävillä\nHerttoniemen Oravapuistossa baana rakennetaan uusittavan metron meluesteen viereen. Tavoitteena on rakentaa Itäbaanaa ja meluestettä samanaikaisesti, jolloin rakentamisen haitta ympäristölle olisi mahdollisimman lyhyt. Rakentaminen voisi alkaa vuonna 2021.\nSuunnittelijankadun ja Konemestarinkadun alikulun välillä jalkakäytävä ja baana pyritään rakentamaan vierekkäin, jotta viheralueet säilyvät mahdollisimman yhtenäisinä. Nykyinen yhdistetty jalkakäytävä ja pyörätie säilytetään jalkakäytävänä. Konemestarinkadun alikulkukäytävän kohdalla baana rakennetaan sillalle.\nPyörätien, jalkakäytävän ja meluesteen rakentamisen takia puistoalueelta joudutaan kaatamaan puita. Pyörätien ja jalkakäytävän puiston puolelle istutetaan uusia puita ja pensaita korvaamaan poistettavaa kasvillisuutta. Puistosuunnitelmaan voi tutustua tarkemmin kaupungin verkkosivuilla 8.9. asti.\nHerttoniemen yritysalueella uudistetaan myös muita katuja lähivuosina. Ensimmäisenä työn alle tulevat Suunnittelijankatu ja Laivalahdenkadun eteläpääty.\nTavoitteena 130 kilometriä pitkä baanaverkko\nHelsingin suunnitelmissa on rakentaa koko kaupungin kattava laadukkaiden pyöräteiden – baanojen – verkko. Baanat yhdistävät suurimmat asuinalueet keskustaan ja muihin työpaikkakeskittymiin. Ne mahdollistavat nopean, suoran ja tasavauhtisen pyöräliikenteen. Baanaverkko koostuu sekä uusista osuuksista että parannettavista nykyisistä pyöräteistä. Suunniteltu baanaverkko on kokonaisuudessaan 130 kilometrin pituinen.\nPyöräliikennettä edistetään Helsingissä, koska sillä saavutetaan aikasäästöjä, tehokkaampaa tilankäyttöä, terveyshyötyjä, ympäristöetuja, taloudellisia hyötyjä ja liikenneturvallisuuden parantumista. Pyöräliikenteen edistäminen ei ole itseisarvo, vaan keino turvallisemman, viihtyisämmän ja toimivamman kaupungin luomiseen.\npuh. 09 310 37220\npuh. 09 310 23137


Osta työtä Suomeen -päivää vietetään 1.12. | Paletti\n30.11.2017 / tarja\nOsta työtä Suomeen -päivää vietetään joulukuun ensimmäisenä perjantaina. Tänä vuonna se on 1.12. Suomalaisen työn tulosten nostaminen esille on myös hyvä tapa juhlistaa Suomea juuri 100-vuotisjuhlapäivän alla. Ostetaan siis joulukuun ensimmäisenä vain suomalaisia tuotteita ja palveluita. Tehdään siitä tapa. Tuodaan omissa kanavissamme esille teemaa ja päivää varten tehtyjä aineistoja. Tehdään yhdessä Osta työtä Suomeen -päivästä kansallinen merkkipäivä!


työttömyys - Valtteri Lindholm\nLappiin ei tahdo löytyä työntekijöitä Suomesta – Lauri Väisänen haki kymmentä paikkaa, mutta yksikään firma ei suostunut vajaan 2 000 euron palkkatoiveeseen Kysyntä ja tarjonta on jännä juttu. Jos kysyntää on enemmän kuin tarjontaa, hinnat nousevat. AIkaisemmissa jutuissa Lapin työvoimapulasta on haastateltu lähinnä työnantajia, jokta eivät oikein muuta syytä keksineet\nMulla on käynyt mielessä, että polkaistais Varustelekassa joku projekti, jonka avulla voitais auttaa sellaisia työttömiä, jotka tarvitsevat 18 tuntiansa täyteen. Ei sillä, että meillä olis jotenkin tekemätöntä työtä – me täytetään tarve vakituisilla työsuhteilla – mutta kyllä näin iso firma jotain keksii, ja vaikka yhden työttömän auttaminen kuussa ei olisi\nKeppi, porkkana ja Ossi Nyman\nOssi Nyman, 39, on koko aikuisikänsä ollut tahallaan työtön, koska kykenee elämään riittävän pienesti tukien varassa, ja pitää itsensä kehittämistä ja kirjailijaksi ryhtymistään työntekoa mielekkäämpänä. Sitten se kertoi asiasta Hesarissa ja joku oli yllättynyt. Toistan, mitä Ossi on toistamiseen toistanut: Ossi ei ole ainoa. Mun omasta tuttavapiiristä arviolta prosentti on


American Samoalla, osa 2\n27.9.2016 26.9.2016 | caramiamaailmanympari\nSaarelaisten uskonnollisuus näkyi kaikessa. Kristityt lähetyssaarnaajat olivat aikoinaan tehneet perusteellista työtä: kirkkoja oli sadan metrin välein, kymmenkertaisesti ravintoloihin verrattuna. Baareja oli saarella vain yksi, sekin tyhjä. Ihmisten suuri harrastus oli bingo, sitä pelattiin aamulla, päivällä ja illalla, järjestäjinä kirkot. Ihmiset pysähtyivät pihoilla juttelemaan ja kertomaan elämästä saarella. Saarella oli useassa paikassa roikkumassa vanhoja kaasupulloja, joista oli leikattu pohja pois. Ajattelin ensin niiden olevan kovanyrkkisten saarelaismiesten nyrkkeilysäkkejä, mutta meille kerrottiin niihin hakattavan valtavalla parrulla klo viisi merkkiääni, että ihmiset ymmärtäisivät lopettaa ilonpidon ja siirtymään kotiin tekemään hartautta.\nKaikilla Polynesian saarilla on tapana haudata vainajat kotipiholle, mutta täällä omat hautuumaat olivat erikoisen juhlavia, marmoria, laattoja, katoksia ja kukitettuina jatkuvasti.\nBusseilla ajelu oli todella halpaa ja mielenkiintoista, käytimmekin niitä jatkuvasti. Bussilla oli vaikea eksyä, koska oli vain yksi tie. Joissain paremmissa autoissa laulettiin matkalla karaokea.\nUlkomaalaisia emme juurikaan tavanneet paitsi kolme itäeurooppalaista merimiestä, kaksi venäläistä ja yksi ukrainalainen. Istuimme vierekkäisissä pöydissä kiinalaisravintolassa jutellen pari tuntia. He työskentelivät 150-metrisessä rahtilaivassa ja olivat seuraavana aamuna lähdössä Tongan suuntaan.\nSaari oli polynesialaiseen tapaan miellyttävä, vehreä, siisti viihtyisä pieni yhteisö, jonka asukkaat tuntuivat rehellisiltä.\nVihdoin alkoi odottelu loppua ja kävimme nyt rajanylitysbyrokratian toiseen suuntaan. Yhdessä päivässä samalla jouduimme maksamaan erilaisia satama ja viranomaismaksuja yli 200,- USD. Kirjasimme itsemme ulos jo perjantaina, koska viikonloppuisin virastot olivat kiinni. Saimme kuitenkin luvan odottaa lauantaihin asti starttimoottoreita.\nLauantaina tuli shokkiuutinen: startit olivat edelleen Floridassa ja meidän oli lähdettävä. Täytyi toivoa, ettei varastartteja tarvittaisi. Se tarkoittaa, ettei moottoria käynnistetä turhaan, akkuja ei ladata eikä virtaa käytetä. Yötä vasten lähdimme merelle mukavassa pasaatituulessa.\nYksi saaren hienoista kirkoista\nNyrkkisankarin säkki vai soittokello?\nPassintarkastuksessa rennon virkamiehen toimistossa. Huomatkaa samoalainen miesten tapa käyttää hametta.\nKatoksen alla perhehaudat\nJoku paikallinen taiteilija oli tehnyt veistoksen pystyyn kuolleeseen puuhun\nBussikuvia värikkäällä linja-autoasemalla\nKategoriassa Polynesia\tamerikan samoa\n< Amerikan Samoalla\nUvean kuningas >


Business Controller, Fidelix Oy\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1262882\nHaemme Business Controlleria Fidelix Oy:n Vantaan toimipisteeseemme vastaamaan Projektit ja Huolto liiketoiminta-alueen controlling-toiminnosta. Työskentelet osana Fidelix Oy:n kuuden henkilön taloushallinnon tiimiä ja toimit läheisessä yhteistyössä projekti- ja huolto-organisaatioiden kanssa. Fidelixin Projektit ja Huolto on Suomen rakennusautomaatioalan suurin ja kattavin asiantuntija-organisaatio, jossa työskentelee valtakunnallisesti noin 150 rakennusautomaatiourakoinnin ja huoltopalvelujen ammattilaista.\nBusiness Controllerin rooli:\n- Tulosyksiköiden ja projektien taloudellinen seuranta ja kontrollointi sekä liiketoimintajohdon ja projektipäälliköiden tukeminen projektien taloudellisessa seurannassa.\n- Projektikannan kontrollointi ERP:ssä projektien elinkaaren ajan.\n- Tilauskannan seuranta ja tiedon tuottaminen myynnin ja resurssisuunnittelun tueksi.\n- Projektien osatuloutuksen (POC) kontrollointi ja projektibudjettien päivittämisen koordinointi.\n- Projektien rahoitustilanteen seuranta, maksusuoritusten varmentaminen ja riskienhallinta.\n- Työtuntien ja resurssitilanteen seuranta ja raportointi.\n- Osallistut liiketoiminta-alueesi ohjausryhmän työskentelyyn ja pääset jatkokehittämään vastuualueesi prosesseja.\nOlisitko juuri sinä sopiva tekijä meille?\n- Sinulla on soveltuva korkeakoulutausta kaupalliselta alalta.\n- Omaat jo vankkaa kokemusta analyyttisistä liiketoimintalähtöisistä tehtävistä esim. controllerin roolissa.\n- Olet analyyttinen ja sinulla on aito halu ymmärtää liiketoimintaa lukujen takana.\n- Olet tiimipelaaja joka omaa vahvat kommunikaatiotaidot ja viihdyt matalassa organisaatiossa isossa roolissa.\nMitä Fidelix lupaa sinulle?\n- Huikean kasvumatkan – sinulla on avainrooli meidän kasvutarinassa ja haluamme, että sinun osaaminen kasvaa Fidelixin mukana.\n- Yrittäjähenkisyyttä ja positiivista anarkiaa! Fidelixillä saat sekä vapautta että vastuuta – luotamme sinun kovaan ammattitaitoosi.\n- Saat itsenäisen roolin, mutta et jää koskaan yksin. Kasvua teemme tiimityönä.\n- Monipuoliset työtehtävät, joihin saat aidosti itse vaikuttaa.\n- Työyhteisön, jolta saat tukea ja jonka kanssa on ilo tehdä töitä. Meillä arvostetaan aktiivista otetta ja oma-aloitteista tapaa tehdä töitä sekä vahvaa yhteispeliä!\nLisätietoja tehtävästä antaa talousjohtaja Harri Kiviniemi 040-5578995, jonka tavoittaa parhaiten 25.4.-3.5. klo 13-16. Tehtävä täytetään heti oikean henkilön löydyttyä, joten hakemus kannattaa lähettää heti!\nFidelix on johtava suomalainen rakennusautomaatiojärjestelmiä ja -palveluita tarjoava konserni. Vuonna 2002 perustettu Fidelix kehittää joustavia, tehokkaita ja käyttäjäystävällisiä rakennusautomaatioratkaisuja, jotka luovat miellyttävän sisäilmaston ja mahdollistavat energian älykkään käytön. Fidelixin Projektit ja Huolto on Suomen rakennusautomaatioalan suurin ja kattavin asiantuntija-organisaatio, joka tarjoaa markkinoiden edistyksellisintä rakennusautomaatioteknologiaa toimialan osaavimmalla tiimillä. Toimitamme vuosittain satoja projekteja avaimet käteen periaatteella ja meihin luotetaan myös toimialamme merkittävimmissä hankkeissa, kuten Tripla, Helsingin keskustakirjasto Oodi, Amos Rex ja Uusi Lastensairaala. Nopeasti kasvavan Fidelix-konsernin liikevaihto on 40 milj. euroa ja henkilökunnan määrä noin 280. Fidelixin pääomistaja on ruotsalainen pääomasijoitusyhtiö Procuritas.\nFidelix Oy yrityssivu\nFidelix Oy kaikki työpaikat\nSalico Oy | Julkaistu 29.11.2019\nTampereen Sähkölaitos Oy | Julkaistu 5.12.2019


Pidä Pyrintö Pelissä-kampanja potkaistaan käyntiin | Pyrintö Basketball - Eilen, Tänään, AINA\nPidä Pyrintö Pelissä-kampanja potkaistaan käyntiin\nmennessä Santtu | maalis 30, 2020 | Artikkelit\nKoronaviruksen jälkeistä aikaa on eletty Tampereen Pyrinnössä muutaman viikon verran. Seura on lähtenyt kirimään kiinni taloudellista lovea, joka kauden ennenaikaisesta päättymisestä aiheutui. Monet yksityishenkilöt ovat liittyneet mukaan Fan Clubiin tai Super Fan Clubiin ja osoittaneet, että Pyrintö halutaan tulevaisuudessakin pitää Korisliigakentillä.\nOlemme nyt lanseeranneet yrityksille suunnatun Pidä Pyrintö Pelissä-kampanjan, joka sisältää tukipaketteja 250 – 1000€ välillä. Tukipaketteihin sisältyy mm. ottelulippuja, erilaista mainosnäkyvyyttä sekä sosiaalisen median yhteistyömahdollisuuksia. Näillä yhteistyöpaketeilla, yritykset voivat osoittaa tukensa ja lähteä mukaan rakentamaan uutta menetystarinaa tamperelaiselle huippukoripallolle. Hyvällä yhteishengellä vaikeistakin tilanteista noustaan parempaan ja nyt sitä yhteishenkeä kaivataan. Paketit ovat lyhyesti esiteltynä alla olevissa kuvissa.\nYhteisöllisyydestä ja Pyrinnön tärkeydestä kertoo myös pelaajiemme halu auttaa seuraa. Kotimaiset pelaajamme lähtivät yhteistuumiin auttamaan ja turvaamaan seuran tulevaisuutta. Työhousut on laitettu jalkaan ja puhelin otettu kouraan, jotta seuran tulevaisuus turvataan ja mahdollisuus menestykseen säilyy. Seura ja pelaajat ovat Pidä Pyrintö Pelissä-ajatuksen takana, nyt tarvitsemme enää sinut mukaan ja kirkkaampi tulevaisuus on jälleen edessä.\nPelaajat ovat Justus Kilpisen johdolla lähteneet auttamaan seuraa selviämään tukalasta tilanteesta.\nLisätietoja paketeista saat kampanjasivulta, elisa.hakanen@pyrinto.fi tai santtu.tuviala@pyrinto.fi. Liittymään pääset alla olevalla lomakkeella.\nTilaa tästä Pyrinnön yritystukipaketti ja turvaa Pyrinnön Korisliigataival myös tulevaisuudessa.\nValitse tästäRoolipelaaja (250€)Kuudes pelaaja (500€)Tähtipelaaja (1000€)


Vertaistukihenkilö | Kyrösjärven Seudun Sydänyhdistys Ry\nKyrösjärven seudun sydänyhdistyksen vertaistukihenkilöt:\nHilkka Petäjä, Puh 040 760 3984 tai hilkka.petaja@outlook.com\nSakari Virtanen, puh 040 724 7114 tai leosakke@gmail.com\nmm. Ikaalisten ja Hämeenkyrön sydänsairastuneille ja/tai omaisille.\nVertaistukihenkilö kuuntelee, kannustaa ja kunnioittaa. Hän on ehdottoman vaitiolovelvollinen, tavallinen ihminen, joka auttaa ja ymmärtää toista samankaltaisessa elämäntilanteessa olevaa. Vertaistukitoiminta on vapaaehtoistoimintaa, joka on tarvitsijalle maksutonta. Vertaistukijan tehtävänä on välittää kokemustietoa siitä, mitä on olla sydänpotilas ja miten sairauden kanssa tulee toimeen. Vertaistukija on kokemusten jakaja, rohkaisija ja tiedonvälittäjä. Hän ei tee kotitalous- tai muita töitä. Vertaistukijat saavat Sydänliiton järjestämän kaksipäiväisen vertaistukikoulutuksen ja osallistuvat sydänpiirien järjestämiin tapaamisiin ja työnohjaustilaisuuksiin.\nLöydä oma tukijasi myös näin\nVoit etsiä vertaistukihenkilöä myös seur. linkistä:\nVertaistukijaan saa yhteyden myös sydänyhdistysten ja sydänpiirien kautta. Tavallisimpia sydänsairauksia kuten sepelvaltimotautia sairastavien, ohitusleikkaus- ja pallolaajennuspotilaiden tukihenkilöt löytyvät sydänpiireittäin.\nSydänlihassairauksien potilasjärjestön tukihenkilöverkosto löytyy Karpatiat ry:n kautta, sarkoidoosipotilaiden tukihenkilöt Sydän- ja keuhkosiirrokkaat – SYKE ry:n kautta ja synnynnäisesti sydänvikaisten ja heidän läheistensä tukihenkilöt Sydänlasten ja -aikuisten kautta.\nMyös joillakin harvinaisempia sydänsairauksia sairastavilla on vertaisverkostoja, joista saa lisätietoja Sydänliitosta.\nSydän Chat on Sydänliiton uusi vertaistuen muoto, jonka tarkoituksena on tuoda yhteen sydänsairauksia sairastavia eri ikäisiä ihmisiä ja heidän läheisiään jakamaan kokemuksiaan, antamaan ja saamaan vertaistukea reaaliajassa olinpaikasta riippumatta.\nSydän Chatissa on aina ennalta määritelty teema. Keskustelua Sydän Chatissa käydään anonyymisti nimimerkillä ja keskustelemaan pääsee kerrallaan 12 osallistujaa. Chat-keskustelussa mukana ovat myös Sydänliiton vapaaehtoiset koulutetut vertaisohjaajat, jotka toimivat keskustelun virittäjinä. Lisäksi Chatissa voi olla paikalla myös Sydänliiton työntekijä sekä erikseen ilmoitettuina kertoina myös asiantuntijavierailijoita.\nSydän Chatit järjestetään Tukinetissä ja mukaan pääsee, kun käy rekisteröimässä anonyymin tunnuksen Tukinettiin ja saapuu paikalle kun Sydän Chat on käynnissä. Linkki Sydän Chattiin löytyy tuolloin Tukinetin etusivulta ja liveryhmäsivulta. Tulevien Sydän Chattien ajankohdat ja teemat löytyvät myös Sydänliiton Tapahtumakalenterista.\nTervetuloa mukaan sydänyhdistyksemme toimintaan!


80-luku - YWAM Finland\nVuoteen 1980 mennessä YWAM:lla oli 1800 kokoaikaista työntekijää. Steve ja Marie Goode, kuulivat kamputsealaisten pakolaisten vaikeasta tilanteesta Thaimaassa ja päättivät mennä sinne auttamaan kolmeksi kuukaudeksi. He päätyivät johtamaan YWAM:n pakolaistyötä Thaimaassa.\nPakolaisten tilanne oli vaikea ja YWAM:n pakolaistyö Thaimaassa kasvoi merkittäväksi. Vuonna 1992 YWAM:n 90 työntekijää 4000 pakolaisen avustamana vaatettivat 53, 500 ihmistä, hoitivat 11 000 lasta kuukaudessa, kouluttivat 109 ihmistä viljelemään maata, välittivät 44 000 kirjettä kuukaudessa ja antoivat 26 pastorille vuoden raamattukoulutuksen. Tarve järjestää korkeatasoista apua niin suurelle joukolle pakotti laupeudentyön kasvamaan. Ymmärrys YWAM:n kolmitahoisesta tehtävästä, evankelioinnista, koulutuksesta ja avustustyöstä, kehittyi Kamputsean pakolaiskriisissä tehdyn työn myötä.\nVuonna 1984 Steve Goode, joka on nykyään YWAM:in avustustyön kansainvälinen johtaja, kirjoitti: ”Siellä missä me työskentelemme on asioita, jotka eivät ole erityisen kauniita, asioita jotka eivät anna kunniaa Jumalalle, kuten esimerkiksi veneissä asuvat ihmiset, joiden kaikki naiset on raiskattu; kuten hylätty lapsi seuranaan vain tuska; kuten ihmisiä jotka repii sinut palasiksi; kuten ihmisiä, joiden tyhjät, tuijottavat silmät kertovat, ettei ole mitään toivoa. Kaiken tämän sydämettömyyden keskellä meillä on mahdollisuus jakaa heille Jumalan rakkautta ylistyksen kautta, näyttää kärsiville ihmisille, että meidän rakastava Jumala on läsnä likaisen pakolaisleirin keskellä, parantaen, eheyttäen ja tuoden toivoa toivottomille.”\nSamaan aikaan aloitettiin myös toinen hanke. Vuonna 1982 peruskorjattu Anastasis-laiva matkasi pois Kreikasta. Laupeuden Laivat (Mercy Ships) -palvelutyö alkoi. Myös YWAM:n kansainvälinen johtajuusrakenne kasvoi. Järjestettiin monia kansainvälisiä strategiakonferensseja ja YWAM:n arvot laitettiin kirjalliseen muotoon. Vuonna 1985 Loren luovutti YWAM:n kansainvälisen johtajan roolin Floyd McClungille.\nVuosikymmenen lopulla YWAM muutti yliopiston nimeksi University of the Nations. YWAM -yliopiston toimintamalli, joka ohjaa koulutusohjelmia sadoissa YWAM -kohteissa, syntyi Lorenin ja kuuluisan tiedemiehen Howard Malmstadtin yhteistyöstä. Howardia oli pyydetty johtamaan suurta amerikkalaista yliopistoa, mutta hän jätti 55 vuoden iässä asemansa Illinoisin yliopistossa liittyäkseen YWAM:iin. Howardin ystävät ja jopa hänen vaimonsa epäilivät Howardin menettäneen järkensä, mutta lopulta hänestä tuli pääarkkitehti YWAM:n yliopiston rakentamisessa.\nBy Josh| 2018-02-22T13:19:24+00:00\ttoukokuu 31st, 2017|Kommentit pois päältä artikkelissa 80-luku


Damn good coffee: 1920-1929 parhaat elokuvat.\nsunrise ei ole pelkästään 1920-luvun paras - vaan yksi kaikkien aikojen parhaista elokuvista. jännitystä, romantiikkaa ja komediaa sekoittava sunrise on myös yksi kauneimmista eli parhaimman näköisistä leffoista ja ikäänsä nähden uskomaton.. jos vihdoin saisin jatkettua tota 21 elokuvahelmistä kirjottamista niin tämähän sarjassa olis seuraavaksi luvassa.\nsaatavuus on ollut aika heikko. teema näytti elokuvan pari vuotta sitten kun aki kaurismäki sai valita suosikkielokuviaan. näin itse ensikertaa tämän pari vuotta tv-esitystä aiemmin kun sain käsiini dvd:n netistä kiinapainoksena. suomeksi ei löydy dvd:tä, mutta nykyään myynnissä amazonissa jopa blu-raynä.\n2. Chaplinin poika (The Kid, 1921)\nnäin chaplinin pojan ensimmäisen kerran seitsemänvuotiaana ja se on siitä lähtien pysynyt yhtenä tärkeimmistä elokuvista minulle. se oli myös ensimmäinen chaplinin elokuva jonka näin ja tästä syystä erityisen merkittävä. vain nykyaikaa (1935) saatan pitää yhtä hyvänä, vaikka kaikki chaplinin pitkät elokuvat on tietty sinänsä täysosumia.\nchaplinin poika on ollut saatavana erinomaisena tuplalevynä, jossa tosi hyviä ekstroja, mm. toinen elokuva jossa elokuvan poika on pääosassa.\n3. kenraali (the general, 1927)\nohj. buster keaton\ntälläkin hetkellä saatavana anttiloistakin n. neljän euron hintaan. mutta saatavilla myös loistavana tuplalevy-julkasuna, jonka itsekkin omistan. tosi hyvät ekstrat, joista kirjotan tässä jonain päivänä, ehkä lisäyksenä allaolevaan.\n21 elokuvahelmeä: #2: kenraali\n4. nanook of the north (1922)\nohj. robert j. flaherty\nnäin nanookin ensikertaa vain noin vuosi sitten. ennen tämän klassikkodokumentin näkemistä, näin telkkarista dokumentin tämän teosta. se teki todella suuren vaikutuksen ja halusin heti saada nähdä tämän koko komeudessaan. ohjaaja flaherty on nähnyt enemmän filminsä eteen kuin juuri kukaan tämän hetken elokuvien ohjaajista. voin kertoa.\nei taida löytyä suomeksi dvd:nä. itselläni kiinaversio, netistä bongattu.\n5. panssarilaiva potemkin (bronenosets potyomkin, 1925)\nohj. sergei eisenstein\nensikerran näin potemkinin yläasteella elokuvakurssilla. kohtaus rappusissa on kieltämättä mieletöntä elokuvausta ja varmaan ikuinen inspiraationlähde elokuvien tekijöille. hyvä se on tietty muutenkin.\nviimesen päälle kuntoon restauroitu versio tuli dvd-levitykseen suomiteksteinkin anttilan hyllyille. kuvan laatu ja ääniraita on työstetty täydelliseksi. suosittelen kyseistä atlanticin levittämää julkaisua lämpimästi.\n6. sherlock jr. (1924)\nkolme varttia hurjia temppuja ja vauhdikasta komediaa aina vanhasta kunnon banaanin kuoreen liukastumisesta lähtien. sanoisinko että aidosti hauska ja tuo hyvän mielen. keatonia parhaimmillaan. pituutta elokuvalla ei siis ole kuin 44min, mutta jokainen minuuttia siitä on kyllä sitä itteää.\nanttilassa on myynnissä dvd-julkaisuna, suomennettuna nimihirviöksi kovaa kyytiä ja kaunokaisia. ja kuuluu finnkinon sarjaan jossa mykkäelokuvien taustalla kuuluu pelkkä projektorin rullaus. neljällä eurolla sitä on muistaakseni saanut. itselläni on onneksi leffa osana buster keaton-kokoelmaa, jossa sentään musiikit. amazonista löytyy tosi hyviä bokseja ja aika edullisesti.\n7. tohtori caligarin kabinetti (das kabinet des dr. caligari, 1920)\nohj. robert wiene\nekspressionismin kantaisä ja goottikuvaston ehkä tärkeimpiä vaikuttajia. tim burton on sanonut ettei nähnyt tätä ennenkuin vasta tässä lähivuosina, mutta on vaikutteet olleet mitä tahansa, ovat ne alun perin todennäköisesti juontuneet juurikin täältä. ekpressionismi on makuuni yksi kuvauksellisesti miellyttävimmistä lajityypeistä ja puhtaimmillaan se on juuri tässä pätkässä. juonellisesti ei ihmeellinen, mutta kuvallisesti yhtä juhlaa.\nihme että niin monet itsestäänselvyydet ei näytä saavan millään suomijulkaisuja dvd-muodossa, niinkuin ei tämäkään. itse omistan tämän vhs-kasettina jonka ostin helsingistä vuosia sitten jostain divarista.\n8. kultakuume (goldrush, 1925)\nchaplin syö kenkiään. klassisia kohtauksia riittää enemmän ja vähemmän, mutta itse oon aina pitäny kultakuumetta kumminkin kaukana chaplinin parhaista (chaplinin poika, kaupungin valot, diktaattori, nykyaika). saatavilla hyvin ekstroin varusteltuna.\n9. bagdadin varas (the thief of baghdad, 1924)\nohj. raoul walsh\nkuten olen aiemminkin kirjoittanut, olen suuri tuhannen ja yhden yön tarinoiden ihailija. seikkailuhenkisesti tämä on parhaita tulkintoja aiheesta, vaikka sivuaakin vähän kauempaa. kaksi ja puoli tuntia seikkailua, joka ei käy missään vaiheessa tylsäksi ja näyttääkin upealta.\nen ole nähnyt suomijulkasua tästäkään. itselläni on ehkä noin 6-7 vuotta sitten ostettu vhs-versio ja se on samaisesta divarista kuin caligari.\n10. oopperan kummitus (phantom of the opera, 1925)\nohj. rupert julian\ntaitaa olla kyseessä ensimmäisiä klassisia amerikkalaisia hirviöelokuvia vuosia ennen frankensteinia ja draculaa. lon chaney on ilmiömäinen jälleen kerran, kuten tuhatkasvolla on tapana. tanssiaiskohtaus on värjätty käsin punasävyin.\njoskus lähemmäs 15 vuotta sitten ylen kanavalla oli 25. tunti niminen sarja, jolloin näin tämän ekan kerran. silloin nauhotettu kasetti löytyy vieläkin, mutta pari kuukautta sitten sain leffan ihan dvd:näkin ja ihan mielenkiintoista kautta. kolmen cd-levyn andrew lloyd webber-kokoelma anttilasta sisälsikin elokuvan bonuksena. hintaa paketilla oli ehkä 7,90e. hassua vaan on ettei erikseen ole myynnissä näkyny!\n+ blackmail (1929)\nohj. alfred hitchcock\n1920-luvun top 10 on saatu nyt päätökseen ja on bonarin aika. hitchcock lie kaikkien aikojen tunnetuimpia ohjaajia ja hän ohjasi järjettömän määrän ikimuistoisia elokuvia 1920-luvulta aina seitkytluvulle asti. ensimmäinen oikeasti tosi hyvä hitchcock on omasta mielestäni hänen ensimmäinen äänielokuvansa, blackmail. silloin kun oli vielä lontoon sumu..\ntämän oon nähnykki ihan anttiloissaki, eikä oo liian kallis muistaakseni ollu, pakattuna tuplapakettii jonku muun alkuaikojen hitchcockin kanssa. itelläni on boksi jossa on kymmenen hitchcockin ensimmäistä elokuvaa, jonka huutonetistä huusin joskus kympillä.\nLähettänyt JugendZ klo 13.19


Kodin saanut koira: MOLLY SILVER - Rescueyhdistys Kulkurit ry - Matkalla kotiin! - Kulkurit.fi\nRosiorin kunnallinen tarha koostuu katoksista, katoksen alla olevista häkeistä ja niiden ulkopuolella sijaitsevista kopeista. Jokaisessa häkissä asuu koiria ja jokaisessa kopissa asuu koira ketjun päässä. Vaikka osasta puuttuu katto, osasta seinät ja lattia, on niihin jatkuva jono, sillä ne tarjoavat edes jonkinlaista turvaa muilta koirilta. Vaikka tarhalla on useampikin palkattu työntekijä, niistä usein on koiralle enemmän haitta, kuin hyötyä. Kunnallisen tarhan työntekijät myyvät yön pimeydessä koiria tappelukoiriksi sellaiseksi katsomiaan ja toisesta päästä rankkurit tuovat uusia. Virta on loputon.\nMolly on vilkkaan ja reippaan oloinen tyttö, joka on asunut tarhalla jo yli kaksi vuotta. Se on hyvin todennäköisesti naapurinsa Nicin sisko. Molly on innokas pomppija, joka hyppää kepeästi koppinsa katolla ja siitä alas, kun se saa vieraita. Se on jopa siinä määrin iloinen, että jos sen ketju olisi yhtään pidempi, se tekisi onnesta voltin ilmassa. Vilkkaudestaan huolimatta Molly vaikuttaa kovin tasapainoiselta ja järkevältä koiralta ja kun se nauttia ihmisen kosketuksesta, se rauhoittuu paikalleen nauttimaan tästä harvinaisesta tuokiosta. Mollysta saa vaikutelman, että se nauttisi jostakin harrastuksesta ja näin syksyn kynnyksellä siitä saisi varmasti oivan kaverin marjametsään, joskin marjaämpärin sisältö saattaisi kannattaa suojata kannelta Mollyn ilopompuilta. Nyt olisikin sisarkaksikon jo ehdottoman korkea aika päästä pois kunnalliselta tarhalta omiin koteihinsa.\nMolly on on kooltaan noin 50 senttiä ja 20 kiloa.\nMolly on matkustanut Saksaan omaan kotiinsa. Onnea matkaanne, Molly ja perhe.\nMolly saapuu Suomeen asianmukaisesti steriloituna, rokotettuna, ulko- ja sisäloishäädettynä ja testattuna useiden sairauksien varalta. Lisäksi Molly on mikrosirutettu ja sillä on EU-lemmikkipassi.\nMollyn yhteyshenkilö: Maarit Auranen\nMolly tarhalla elokuisena iltana\nNici ja Molly Rosiori 7.7.21016


Olisinpa tiennyt kaviokuumeesta! | Auta hevosta\nRuokinta, Kaviot, Hyvinvointi by Päivi H., 26.08.2020\nEn todella tajunnut kuinka vaikea sairaus on kaviokuume ja kuinka helposti se tulee hevoselle. Enkä tiennyt, kuinka työläs, kallis, kivulias ja hevosen koko loppuelämän pilaava pysyvä ongelma se on, mikäli hevonen saadaan ylipäätään paranemaan. Joka kevät ja syksy riskit on pahimmillaan.\nSinunkin hevosella voi jopa jo olla lievä kaviokuume, vaikka et sitä tietäisi. Niin oli hevosellani Kukalla, jonka sairastumisen tajusin vasta, kun puhkesi raju ja äkillinen vaihe. Eläinlääkäritkään eivät olettaneet vuosia kestäneen oireilun olleen kaviokuumetta, eikä sitä havaittu edes röntgentutkimuksissa.\nKasasin tähän listan asioista, mistä voi arvioida kaviokuumeriskiä omalla hevosellasi. Rasti ruutuun, osuu oman hevosesi kohdalle. Mitä enemmän rasteja, sitä isompi riski sinunkin hevosellasi on sairastua. Kyseisestä listasta osui ja upposi joka ikinen kohta hevoselleni Kukalla. Aika järkyttävää. En tajunnut mitään näitä varoitusmerkkejä! Minä siis itse aiheutin Kukalle kaviokuumeen tietämättäni, koska en osannut varoa mitään.\n-alkuperäisrotuinen tai poni (suomenhevonen, issikka, shettis, vuonis, haflinger)\n-iäkäs (yli 10v.)\n-ylipainoinen tai helposti lihova\n-nopea syöjä tai ahne\n-laitumella keväällä tai syksyllä (alle +5 yölämpötila)\n-vaihtanut juuri eri heinään tai eri laidunlohkolle\n-syönyt analysoimatonta heinää\n-rikkonut aidan ja löytynyt väärästä paikasta\n-joutilas, lomalla treeneistä tai muuten vähäisellä liikunnalla\n-haluton liikkumaan, kääntyy huonosti paikallaan, seisoo oudosti\n-vetäytyvä, apea, kiukkuinen tai jopa hyökkäilevä\n-kengitysvälit venähtäneet vähän pitkäksi (yli 4vkoa)\n-syönyt liian paljon heinää tai ruohoa, liian nopeasti tai liian kauan tai totuttamatta\n-aineenvaihdunnassa jotain muutakin häiriötä, ripulia, ummetusta, ähkyilyä, hiekansyöntiä\n-ihossa jotain herkkyyttä, allergisia reaktioita, paukamia, kutinaa, kesäihottumaa\n-kokenut hiljattain jotain henkisesti hyvin rankkaa, muutoksia tai uusia asioita\nHuom. Vaikka mikään em. asioista ei olisi osunut teille, hevosesi ei silti ole turvassa kaviokuumeelta. Jopa täydessä treenissä olevia lämminverisiä varsoja joudutaan lopettamaan keskellä talvea kaviokuumeen vuoksi. Tämän opin ell Ninja Karikosken kaviokuumeluennolla. Olen nyt hoitanut kaviokuumehevostani kuusi vuotta ja voin sanoa, että\nTÄTÄ SAIRAUTTA TE ETTE HALUA.\nMistä kaviokuume johtuu?\nKaviokuume johtuu liiallisesta sokerien määrästä. Liikaa voi saada määrällisesti tai liian nopeasti. Ei voida tarkalleen tietää paljonko hevonen kestää sokereita ja missä olosuhteissa, hevoset ovat yksilöitä kaikissa asioissa. Joku hevonen voi pysyä terveenä jossakin, missä toinen yksilö ei kestä hetkeäkään. Omasta kokemuksesta voin sanoa, että minä en aio hankkia meidän tontillemme enää ainuttakaan kaviokuumehevosta. Mielummin hätävarjelun liioittelua terveidenkin kanssa, kuin loppuelämän kallis ja kivulias riesa.\nEll Ninja Karikosken väistöskirjassa on tutkittu kaviokuumeen syntyyn vaikuttavia tekijöitä. Hyvin usein syyksi on löydetty tulehduksellinen tai hormonaalinen syy. Tämä on sinänsä mälsä homma, ettei kukaan voi tietää, kenen hevonen salaa sairastaa jotakin. Kaikki ei näy päällepäin. Toinen mälsä homma on se, ettei kaikilta kaviokuumeeseen sairastuneilta edes löydy syytä verikokeista. Myös minun hevoseltani Kukalta otetuissa verikokeissa ei ollut mitään vikaa. Silti se sairastui.\nMiten suun kautta syötyä sokeri päätyy kipeyttämään ja tulehduttamaan kaviot? Miten tunnistat kaviokuumeen oireet? Näistä asioista löydät lisää faktaa mm. Facebookin ryhmästä Kaviokuume info. Tässä artikkelissa keskityn enemmän siihen, miten ET päädy tuonne Facebookin ryhmään kirjoittamaan "Apua! Hevosellani on todetty akuutti kaviokuume. Mitä nyt?"\n-Tee kaikki ruokintamuutokset mahdollisimman hitaasti. Monet sanoo, että 5-10min lisäten päivässä totutetaan laitumeen. Sama koskee kaikkea heinää. Arvioi itse paljonko kuivaa heinää ehtii syödä 5 minuutissa.\n-Teetä aina ja ihan kaikista hevosellesi annettavista heinistä analyysi. Yhden näytteen hinnaksi tulee Seilabissa n. 35 euroa (sis. Alv. Ja lähetyskulut, hinnasto 8/2020). Se on todella halpa hinta loppuelämälle. Teetä analyysi myös täysihoitopaikan heinistä, saat siihen ihan takuulla luvan. Hanki vaikka omat heinät, jossa sokerit on alle 150. Niin minäkin tein aikoinaan täysihoitotallilla.\n-Usko silmiäsi, äläkä katso kalenterista pitäisikö olla kesä. Meillä oli yhtenä vuonna juhannusviikolla viisi peräkkäistä yötä niin kylmiä, ettei ketään hevosia päästetty ollenkaan laitumelle kaviokuumeriskin vuoksi.\n-Hanki tallentava lämpömittari laitumelle. Seuraa säätiedotuksia. Jos on luvattu yöksi alle +10, tarkista paikallinen yölämpötila mittaristasi. Jos yöllä on alle +5, ruoho ei käytä yhteyttämäänsä sokeria öisin kasvuun, vaan varastoi sen ja yhteyttää seuraavana päivänä saman verran lisää sokeria. Mitä enemmän aurinkoa riittää, sitä enemmän sokeria syntyy.\n-Ota terveetkin hevoset iltaisin pois laitumelta, jos haluat varmistaa, ettei ne lihoa tai saa liikaa sokeria.\n-Seuraa, mitä hevosesi tekee päivät pitkät. Jos se on laitumella, syökö se taukoamatta, kuinka nopeasti, liikkuuko muuten kuin ruohotupsulta toiselle, kuinka se nukkuu, miten pääsee makuulle ja ylös?\n-Seuraa, miten hevosesi liikkuu ja seisoo. Jos lepuuttelee etujalkojaan edessä, on varmasti jo kipuja etujaloissa. Tässä kuvassa näkyy Kukan ensioireita vuonna 2014.\n-Seuraa hevosesi vatsan toimintaa. Ripuli on usein ensimmäinen oire liiallisesta sokerista (tai valkuaisesta).\n-Seuraa hevosesi kavioita. Älä venytä kengitysvälejä. Vuole kaviot 1-6vkon välein. Rautakengän alla kavio ei kulu yhtään. Se kasvaa pitkäksi, kannat karkaa eteen, valkoviivan bakteerit saa muhia kauan ja riskinä on irtoseinämäisyys, kenkien irtoaminen, lamellikerroksen venyminen ja herkistyminen tulehdustiloille.\n-Seuraa hevosesi mielialoja. Tutustu hevosesi luonteeseen terveenä, jotta huomaat muutokset erilaiseksi.\n-Lisää liikettä. Liikkuminen on aina hyväksi hevoselle. Keksi erilaisia tapoja saada päivää(nne) lisää askelia: ratsasta, aja kärryillä, ohjasaja, irtojuoksuta, irtohypytä, taluta jalkaisin, opeta hevonen lenkkeilemään pyörän vierellä tai käsihevosena kärryillä/selästä, tee agilityrata (pujottelu, kiipeily, jalkojen nostelu), aitaa pitkiä reittejä laitumen/ruokintapaikan ja veden/makuupaikan/katoksen välille, lisää reitille jalkojen nostoja/kiipeilyä, kutsu hevonen leikkimään piilosta, laukatkaa yhdessä laitumella, olisiko mahdollista uittaa, opeta tulemaan luokse kutsusta jne.\n-Rajoita päivittäistä ruokamäärää slow feeding -verkoilla, Heinätin -automaateilla, Feed-X ajastimilla tai hakemalla aiemmin pois pellolta.\n-Korvaa sokerista heinää oljella, pajulla, kuusenoksilla, maitohorsmalla, mesiangervolla.\n-Selvitä syy ripuliin, ummetukseen, ähkyilyyn, iho-oireisiin, allergioihin. Ne voivat kertoa henkisen tasapainon häiriöstä, stressistä, vääränlaisesta ruokinnasta tai liikunnasta. Herkistynyt hevonen on alttiimpi sairastumaan.\n-Varmista hyvät aidat, ehjät aitatolpat, kunnollinen sähkö ja aitojen sisäpuolelle jotain virikkeitä. Ei tarvitse tekemisen puutteen takia nojailla aitoihin ja karata yöllä laitumelle tappamaan itseään.\nJos joku olisi kirjoittanut tämän artikkelin silloin aikoinaan, olisin vähän naureskellut hössötyksestä, mutta jälkeenpäin olisin ollut hänelle ikikiitollinen.\nHevoseni Kukka joutui sairastumaan kaviokuumeeseen ja joutuu koko loppuelämänsä luopumaan hevosen elämän tärkeimmistä asioista virheitteni vuoksi. Se ei enää ikinä pääse rauhassa laitumelle, ei voi koskaan syödä vapaasti heinää, joutuu olemaan erossa laiduntavista ystävistään ja elämään pienessä tarhassa kesät. Nämä ovat pienen hevosen elämässä isoja asioita. Olen joutunut tekemään Kukan koko elämään isoja, kalliita ja vaivalloisia muutoksia, jotta saan sen pidettyä oireettomana. Joinakin hulluimpina heinävuosina se on tarkoittanut jopa 20 heinäanalyysiä ja 170km päästä haettua matalasokerista heinää. Onneksi tämän sairauden kanssa on kuitenkin mahdollista elää, sitten kun pahin ja kivuliain vaihe on ohitettu.\n"Kyllähän ne heinät voi liottaa, jos on sokerista." Joo, voihan ne. Jos keksit jonkun systeemin, millä säästät vettä, aikaa ja vaivaa. Kyllä minäkin yritin akuutissa pahimmassa vaiheessa kikkailla sadevesien kanssa sen aikaa, että analyysin tulos tuli vihdoinkin.\nMikäli sinua kiinnostaa tietää lisää oman hevosesi laiduntamisesta tänä syksynä, heinäanalyysin tekemisestä, kaviokuume-epäilyssä etenemisestä, sairastuneen hoitamisesta, siirtymisestä kengättömyyteen akuutin kaviokuumeen aikana tai haluat pohtia oman hevosesi riskejä,\nkerron mielelläni lisää Kukan paranemisesta ja oireettomuudesta. Varaa itsellesi aika etätuen kautta: Auta hevosta -etätuki, aloituspuhelu 60min.\nTurvallista kevättä ja syksyä kaikille! :)\nTässä kuvassa ihmehevoseni Kukka paratiisissaan kisakauden jälkeen 8.9.2013. Koko kesä treenattiin kenttäkisoihin ja laitoin kovassa kunnossa olevan hevoseni laidunlomalle syyskuuksi. Vein kuivaa heinää laitumelle, koska öisin oli pakkasta. Jep. Se olikin sitten viimeinen kisakausi ja rakas hevoseni siirtyi eläkkeelle 15-vuotiaana. Onneksi sentään yhä hengissä, täällä minun ystävänäni, tällä hetkellä 23-vuotiaana. <3\nEdit. Tuli tuolla somekeskusteluissa vielä mieleeni, että kyllä kai jotkut hevoset pysyy terveenä ihan ympäri vuoden laitumella, näinhän se on. Ja miksei.\nLaiduntaminen on varmaan ihan turvallista myös ympärivuotisesti, jos laidunhevosista yksikään\n-ei ole ripulilla\n-ei näytä turvonneelta valaalta\n-pörise kaasua kuin tyhjentyvä ilmapallo\n-laidun on hyvin hoidettu (lannoitettu, uusittu, kalkittu)\n-on sopivan vähän syötävää (ei just avattu uusi pursuava pieni pläntti)\n-laumalla on muutakin tekemistä kuin syöminen (varjossa lepäily, sopivan ystävän rapsuttelu, paikkojen tutkiminen)\n-hevonen osaa itse säännöstellä syömistään (eli elää vapaalla heinällä myös talvisin)\n-geenit, fyysinen ja henkinen terveys on kunnossa ja\n-hevosia liikutetaan hikeen päivittäin.\nEihän sitä voi millään muuten järjellä selittää, miksi jotkut ei sairastu ikinä, mutta toiset kuolee kaviokuumeeseen.


HJK-kapteeni hyvästeltiin puolentoista minuutin tribuutilla – "Neljä vuotta olen pelannut täällä, ja vikaan peliin ne keksivät uuden laulun" - Urheilu | HS.fi\nDaniel O’Shaughnessy siirtyy joulukuussa Saksaan.\nHJK:n kapteeni Daniel O’Shaughnessy kävi kannattajien luona ottelun jälkeen. Kuva: Antti Aimo-Koivisto / Lehtikuva\n25.11. 21:48 | Päivitetty 25.11. 22:57\nKotiyleisö muisti numerolla viisi pelannutta O'Shaughnessya laulamalla viidennellä minuutilla puolentoista minuutin ajan kapteenin nimeä: ”Daniel O'Shaughnessy, meidän kapteeni”.\n”Aika siistiä se oli. Neljä vuotta olen pelannut täällä, ja vikaan peliin ne (kannattajat) keksivät uuden laulun. Siitä tuli hyvä fiilis, kiitos faneille”, O'Shaughnessy sanoi.\n”Hyvät neljä vuotta on ollut. Kolme mestaruutta”, ja on hyvä lopettaa tämä urakka tähän kotivoittoon.\n”Ei ehkä ihan meidän kauden paras peli, mutta saatiin se tulos, mikä haluttiin. Koskivatkohan he edes palloon toisen jakson alusta, ennen kuin pallo oli maalissa? Meillä oli toisella jaksolla monta vastahyökkäystä, josta pelin olisi voinut ratkaista aiemminkin”, O'Shaughnessy pohti.\n”Tosi tärkeä voitto seuran kannalta. Ymmärtääkseni tämä tarkoittaa, että olemme ensi vuonna varmuudella sijoitettu joukkue. Se ei tietysti takaa mitään, mutta mahdollistaa sen, ettei arvonnassa tule vastaan joukkuetta mistään Euroopan isoimmista jalkapallomaista”, Koskela sanoi.


4h, keittiö, khh, sauna, pesuh, erill. wc, Tuijatie 10, Käikälä, Hämeenlinna - Kiinteistömaailma\n4h, keittiö, khh, sauna, pesuh, erill. wc, 119 m², Käikälä, Hämeenlinna\nTuijatie 10, Käikälä, Hämeenlinna\n119 m², OT, 4h, keittiö, khh, sauna, pesuh, erill. wc\nVelaton hinta: 185 000,00 €\nMyyntihinta: 185 000,00 €\nEteisestä keittiön suuntaan\nKeittiö kodinhoitohuoneen suunnasta\nEteisestä olohuoneen suuntaan\nOlohuonessa varaava takka\nEteisestä makuuhuoneiden suuntaan\n"Välihuone" eteisen kupeessa\nKodinhoitohuone Kodinhoitohuoneesta keittiön suuntaan\nSaunaan mahdollisuus vaihtaa myös puulämmitteinen kiuas\nWc:ssä hyvin säilytystilaa\nVehreä suojaisa pihamaa\nYksitasoinen kiva talo suojaisalla pihapiirillä 1223 m2 päättyvän kadun päässä. Pesu- ja kodinhoitotilat uusittu 2013, reilun kokoinen keittiö sekä varaava takka olohuoneessa. Öljy/puulämmitys, mahdollisuus vaihtaa maalämpöön. Kirkonkulman alakouluun noin 1 km. Katso myös videoesittely! Sovi oma esittelyaika.\nHätilänkatu 1, Hätilä, Hämeenlinna\n94,5 m², KT, 4h,k,s,2x lasit.parv\nVelaton lähtöhinta 172 000,00 €\nKäräjämäentie 4, Renko, Hämeenlinna\n136,7 m², OT, 4h, k, työh, th, psh, s, wc\nKorpilontie 9, Tervakoski, Janakkala\n144 m², OT, 5h, k, khh, s, psh/wc, kph/wc, vh, työhuone, lämmin at, varasto ja käyttöullakko\nVanha Alikartanontie 3, Tarvasmäki, Hämeenlinna\n91 m², PT, 4h, k, kph, 2 x wc, s, vh\nKohotie 2-4, Harviala, Hämeenlinna\nKriikunakuja 3, Käikälä, Hämeenlinna\n98 m², PT, 4h, k, s, psh, khh, wc, 2vh\nRönsytie 1 A, Tarvasmäki, Hämeenlinna\n100,1 m², RT, 4h, k, s\nVelaton hinta 209 860,00 €\nRauhankatu 2, Keskusta, Hämeenlinna\n89,5 m², KT, 4h, k, s, phs, erill.wc, parveke\nJuteinintie 1, Parola, Hattula\n121 m², RT, 4h, k,khh, s\nHauhontie 1576, Eteläinen, Hämeenlinna\n122 m², OT, 4h, k, s\nTuijatie 10, 13300 Hämeenlinna\n4h, keittiö, khh, sauna, pesuh, erill. wc\nÖljy/puu (kaksoiskattila); vesikiert.lattialämm.laattalattioissa (Ei tk+wc) ja eteisen lattialämm.sähköllä. Muualla vesikiert.patterit. Varaava takka.\nPainovoimainen. Pesuhuoneessa koneellinen poisto.\nSisätiloja remontoitu. Pesuhuone ja kodinhoitohuone sekä saunan lattia uusittu 2013. Olohuoneen lattia 2010.\n1kk kaupanteosta / sopimuksen mukaan\n200 m² Kaavan mukaan rakennusalan ulkopuolelle saa rakentaa erillisiä autosuojia, katoksia ja talousrakennuksia tontille merkityn rakennusoikeuden estämättä, kuitenkin enintään 25% rakennusoikeudesta. Talousrakennukseen saa sijoittaa yhden asuinhuoneiston. Erillisten rakennusten tai suojien etäisyys naapuritontin rajasta on oltava vähintään 2 metriä sekä päärakennuksesta 4 metriä.\njääkaappi/pakastin, pakastinkaappi, astianpesukone, keraaminen liesi, liesituuletin hormiin Saniteettitilat\nSAUNA: Sähkökiuas (mahdollisuus myös puulämmitteiseen kiukaaseen), Lattia laattaa, seinät paneloitu. PESUHUONE: Lattia ja seinät laattaa, suihku, ikkuna. ERILLINEN WC: Lattia ja seinät laattaa, ikkuna, kaapistot.\nkaapit, käyttöulakko, ulkovarasto.\nKODINHOITOHUONE: Lattia laattaa, seinät maalattu/laatoitettu, työtaso- ja kaappitilaa.\n307,01 € / vuosi 2016\nUimaranta ja matonpesupaikka (n. 1,5 km)\nKirkonkulman alakoulu (n. 1 km), Lyseon yläkoulu ja lukio, keskusta (n. 6,5 km)\nSolvikin päiväkoti (n. 1,5 km)\nBussit. Pysäkki (n. 0,5 km)\nKäikälän K- market (n. 1,2 km)\nOT, 4h, k, s, tkh, psh, khh…\nKT, 4h, k, s, 2x lasit.parv\nEsittely: sunnuntai 23.10 klo 12:30\nLähtöhinta 172 000,00€\nOT, 4h, k, työh, th, psh, s…


Ballerinan päiväkirja: lokakuuta 2016\nSain eilen anonyymiltä kommentin ja pyynnön, että tekisin postauksen sh:n huonoista puolista terveyden kannalta. Olen yhden postauksen tehnyt aiheesta (löytyy täältä), mutta se oli aika pintaraapaisu ja keskittyi pitkälti ulkonäöllisiin seikkoihin. Lisäksi sain pyynnön kertoa siitä, kun on ollut hengenlähtö lähellä. Hetken mietin kerronko vai en, koska kyseessä on aika rankka aihe. Mutta jälleen kerran mulla ei ole mitään hävittävää ja toivon mukaan tämä postaus auttaa ihmisiä ymmärtämään, että kyseessä on oikeasti hengenvaarallinen sairaus.\nyou can be afraid, but you can NOT let it stop you!\nKuluneen aktiivisesti sairastetun vuosikymmenen aikana sh on kurittanut mun kroppaa tavalla jos toisella. Pienenä tietoiskuna mitä kropassa tapahtuu laihtumisen aikana, niin siellä tapahtuu paljon enemmän mitä päälle päin nähdään. Laihtuminen on paljon muuta kuin rasva- ja lihaskudoksen osuuden pienenemistä. Kun ihminen laihtuu kroppa joutuu hankkimaan sitä energiaa jostakin pysyäkseen elossa, ja se jokin on lihas- ja rasvakudoksen lisäksi sisäelimet näin yksinkertaistettuna. Kehon prioriteetti on taata aivoille riittävä glukoosi ja jos sitä ei saada tarpeeksi ravinnosta joutuu maksa muodostamaan sitä itsestään; aivot kun ovat ihmiskehon tietokone, ne määrittävät kaiken. Kun nälkiintymistä kestää vähän pidemmän aikaa (tämä suhteellista jokaisen keholle) keho kohtaa triagen eli se keskittyy ylläpitämään vain välttämättömien elinten toiminnon, eli aivojen, sydänten, keuhkojen sekä maksan ja munuaisten. Näin jälleen yksinkertaistettuna. Mitä pidempään nälkiintymistä kestää sitä syvempi kehon triage on ja sitä enemmän se joutuu syömään itseään taatakseen elossa pysymisen.\nEli kehosi syö itseään; kun murehdit nälkiintymisestä sekaisilla aivoilla valtavien reisiesi kokoa, kehosi syö pala palalta sydänlihastasi, jotta sinä pysyisit hengissä. Kun ahdistut kahden kalorin eroa rahkapurkissa, nälkiintymisen pakottamana maksasi joutuu muodostamaan riittävän määrän glukoosia aivoillesi. Kun hiilari- ja rasvakammoisena vedät Questbarin toisensa perään, heikentyneet munuaiset rasittuvat entisestään sillä proteiinien aminohapot sisältävät keholle myrkyllistä typpeä, jota maksa ja munuaiset joutuvat poistamaan. Tässä keho joutuu lisäksi ottamaan kalkkia luustosta kompensoimaan typen myrkyllisyyttä, ja kun luusto on jo entisestään haurastunut tämä haurastuttaa sitä lisää.\nLyhyt summa summarum kun sinä et syö, kehosi syö itseään.\nEli sinä syöt itseäsi.\nKuten kerroin tuossa linkkaamassani postauksessa, sh on aiheuttanut mulle terveysongelmia. Hiustenlähtö, hauraat kynnet, hampaiden eroosio, jopa silmäripset ja kulmakarvat lähtevät. Mutta vakavimmin on kärsinyt luusto sekä sisäelimistä sydän, maksa ja munuaiset. Vain vuoden aktiivisen sairastamisen tuloksena mulle kehittyi keskivaikea osteoporoosi, ja nyt 8 vuotta myöhemmin se on vaikea-asteinen. Lukuisia osteoporoottisia murtumia, joista pahimmat ovat selkärangassa. Nikamien kompressiomurtumat ovat vieneet pituudesta 5 cm ja aiheuttaneet kyfoosin, ja niiden aiheuttamien hermokipujen kanssa pitää elää loppuelämä. En ole vielä kolmeakymmentäkään ja luustoni on 85-vuotiaan luusto. Sydänlihakselle on käynyt samalla tavalla kuin lihakselle yleensäkin: se on kutistunut, ja kehittynyt sivuääni mitraaliläpän vuodon takia. Munuaisten toiminta heikentyi niin rajusti, että ne olivat ihan hilkulla pettää mutta onnistuin pelastamaan ne pysyvämmiltä vaurioilta.\nMulla on se ongelma, että mä mitätöin itseäni rajusti. En mä ole mitään tehnyt, eihän tämä nyt mitään ole. Kuka tahansa tähän pystyy. Vaarana on se, että rupean mitätöimään koko sh:ta ja toipumisprosessia, jolloin mä en auta yhtään ketään. Tästä oli tänään psykan luona puhetta: mun pitää palauttaa mieleeni ne sh:n horrorit, omat kokemukset ja se avuton pelon ja kauhun tunne jotta mä pystyn siihen työhön jota haluan tehdä: auttaa muita.\nJoten siksi mä otan tämän asian puheeksi. Olen siitä muutamaan otteeseen maininnut mutten kertonut sen enempää. Ja totta puhuen mulla ei ole asioista juuri mitään muistikuvia, joten pitkälti kertomukset menevät sen mukaan mitä mulle on kerrottu.\nVuosi 2009 oli yksi elämäni hirveimmistä, ja se oli ehdottomasti yksi koettelevimmista myös kehon kannalta. Joulukuun alussa taistelin hengestäni ensimmäisen kerran Oulussa teho1:lla. Mulla ei sokerit pysyneet mitenkään paikallaan, vaan ne seilasivat ykkösen ja kympin väliä ja kouristelin jatkuvasti. Minulle kerrottiin, että oli yhtä kouristuskohtausta vailla ettei lääkärit päättäneet laittaa lääkkeillä koomaan; siihen ei tarvittu lääkkeitä vaan menin tajuttomaksi ilman. Muistan hyvin hämärästi heränneeni joskus päivän tai parin päästä ja silloin minut myös irrotettiin hengityskoneesta. Muistan, että siskoni seisoi sänkyni vieressä itkua pidätellen ja kuiskasi luulleen mun kuolevan.\nToinen tilanne tapahtui tapaninpäivänä, jolloin mun sydän pysähtyi. Pelastava enkeli oli pikkusiskoni, joka elvytti minut. Jälleen kerran en itse juuri tilanteesta muista paljoa, hyvin hämärästi muistan maanneeni oman huoneeni lattialla ja ympärillä oli kova hälinä.\nKolmas kerta oli sitten viime syksynä, jolloin sanottiin suoraan, että mikäli en suostu vapaaehtoisesti hoitoon niin pakkohoitokriteerit täyttyy. Mä ihmettelin että mistä on kyse, miksi on tällainen hälinä koska enhän mä ole laiha, enkä mä todellakaan ole tarpeeksi sairas! Mutta karu fakta oli se, että sydän, maksa ja munuaiset vetelivät kaikki viimeisiään. Olin paitsi vaikeasti aliravittu niin taustalla oli rasitteena yhdeksän vuoden aktiivinen sairastamiskierre sekä hengenvaarallinen nestehukka. Munuais- ja maksa-arvot huitelivat kaikki pilvissä ja muistan yhden lääkärin sanat, että nyt on kyse elämästä ja kuolemasta, sillä mun munuaiset pettävät hetkenä minä hyvänsä.\nEn edelleenkään ymmärtänyt tilannetta ja menin osastolle vain välttääkseni pakkohoidon. Olinko mielestäni valmis parantumaan? Olinko "tarpeeksi sairas" ansaitakseni parantumisen?\nEn hitossa, en edes silloin.\nKuinka moni vajoaakaan siihen ansaan, ettei ole tarpeeksi sairas parantuakseen? Veikkaan, että 100%. Koskaan ei ole tarpeeksi laiha sillä aina löytyy vielä tekosyy venyttää rajaa. Kokeilla voisiko pärjätä tällä kertaa kaksi kertaa pidemmän ajan ilman ruokaa; kokeilla voisiko pudottaa vielä sen puolikkaan kilon; kokeilla missä tulee raja vastaan.\nEntäs se vertailu sitten! Enhän mä voi parantua, koska en ole yhtä laiha/sairas kuin tuo toinen. Jälleen päästään oman sairaudentilan mitätöintiin, joka tappaa. Kyllä, fakta on se ettei aliravituilla aivoilla vaan pysty ajattelemaan kunnolla sillä aivot lähettävät sulle koko ajan signaalia etsiä ruokaa ja syödä, sillä jumalauta sulla on nälkä! Mutta syötkö sä? Ehet. Sen sijaan sä pidät sitä heikkoutena ja syvennät vain nälkiintymistilaa entisestään. Haaveilet ruoasta, rajoitat ruokaa, ahmit ruokaa, oksennat ruokaa, rajoitat taas. Kun sitten tulee raja vastaan ja kroppa pettää, niin oletko sä silloin tarpeeksi sairas parantuaksesi? Et. Kun pari kk sitten vietin päivän kaliumtipassa ja sydänmonitorissa päivystyksessä mua raivostutti. Mun päivärytmi meni totaalisen perseelleen, en päässyt juoksemaan kymmenen kilometrin päivälenkkiä, en päässyt syömään minimaalista kasvisateriaani, en päässyt tekemään vielä puolen tunnin pakkojumppaa. Ja luoja miten paljon mä lihon siitä tiputuksesta!!\nMua raivostutti yli kaiken se, että mun sydämen tila ja hypokalemia aiheutti sellaisen haloon, koska kaikillahan ne kaliumit nyt vaan on perseellään. Huusin, etten todellakaan aio jäädä osastolle, koska mulla on sitä tätä ja tuota, en todellakaan jää! Hoitakaa ne tiputukset nyt maksimivauhdilla, että mä pääsen pois täältä.\nEn tajunnut asiaa seuraavana päivänä, enkä vielä viikonkaan päästä. En tajunnut vielä silloinkaan, kun psykiatri väänsi rautalangasta mitä tarkoittaa hypokalemia ja miten vakava tila on silloin kun kaliumit pyörii kakkosessa; kaliumista ja glukoosista keho pitää kiinni viimeiseen asti, sillä ilman niitä tulee noutaja.\nTajusin tilanteen vasta sitten kun rupesin syömään. Silloin muhun iski se pelko selviytymisestä. Silloin mä tajusin, että liian lähellä käytiin taas. Muistan ihmetelleeni siellä päivystyksessä mun sydämen sykettä: kun makasin aloillani pulssi putosi 60:een ja kun nostin päätä tyynyltä pulssi ampaisi 110:een. Huomautuksena sellainen, että mulla ei ole ongelmana ollut bradykardia vaan takykardia, eli sykkeet huitelevat pilvissä. Joskus aiemmin - olisiko ollut peräti vuonna 2009 syksyllä - sisätaudeilla sain yhtenä aamuna tietää miten edeltävänä yönä minut oli meinattu siirtää teholle, koska verenpaineet putosivat tasolle 50/30 ja sykkeet sen mukana.\nMä tiedän, että tämä teksti aiheuttaa monissa sen mitätöinnin aallon: ei ole tarpeeksi sairas parantuakseen. Mutta luitko tämän tekstin? Et tule koskaan olemaan tarpeeksi: tarpeeksi laiha, tarpeeksi saavuttanut, tarpeeksi sairas. Sairauden tuntosi katoaa nälkiintymisen myötä. Sh ottaa sinusta isomman ja isomman otteen ja vajoat sinne omaan sh:n kuplaan, jossa nälkiintyminen aiheuttaa yhä pahemman kuplautumisen. Ja nälkiintyminen syntyy paitsi ruoan rajoittamisesta niin myös ahmimisesta ja oksentamisesta, joten et voi vedota siihen. Sitä paitsi me jokainen ollaan erilaisia: toisen kroppa voi kestää pidempään kuin toisen, mutta loppu tulee kaikilla vastaan ennemmin tai myöhemmin ja kun se tulee on usein liian myöhäistä.\nÄlä usko sh:n ajatuksia, sillä ne ovat potaskaa. Sh ei koskaan, ei koskaan tule antamaan sinulle vastausta ongelmiisi! Sh ei koskaan tule tekemään sinusta onnellista ja kaunista; et tule koskaan tajuamaan saavuttaneesi sitä mitä lähdit hakemaan. Et tule koskaan olemaan tyytyväinen xx kiloon, sillä haluat aina lisää.\nSh on kuin käänteinen extreme hunger, mutta sen sijaan että se veisi sinua kohti onnellista ja tervettä elämää se vie sinulta kaiken. Terveyden, ulkonäön, perheen, ystävät, tulevaisuuden, ilon ja onnen, haaveet ja unelmat, koulutuksen ja urasuunnitelmat, harrastukset. Sh:n extreme hunger koskettaa myös läheisiäsi. Kuinka monesti olet kuullut vanhempiesi lohduttavan toisiaan myöhään illalla, koska he pelkäävät ettet enää herää aamulla? Kuinka monesti olet todistanut perheesi turhautuneita raivonpurkauksia, koska et voi syödä normaalia jogurttia?\nLuulitko todella, että syömishäiriö on vain sinun ongelmasi? Ei, ei todellakaan. Siskoni sanat mun kuolemasta tuovat aina kyyneleet silmiin, eikä kenenkään pikkusisar saisi joutua elvyttämään sinua.\nMä tiedän miten uskomattoman vaikeaa voi olla tehdä niitä muutoksia. Miten oma sairauden tunto on sekä poissa mutta samalla jollain tasolla läsnä. Miten sitä vaan toivoo, että joku käskisi sut tekemään jotakin. Miten sitä vakuuttaa itselleen, että ensi maanantaina mä aloitan.. tai no, sitten kun olen laihduttanut vielä xx kiloa, niin sitten. Eihän tässä mikään kiire ole.\nMutta kaikki nuo asiat ovat sh:n aivopesua. Ne eivät ole sinun ajatuksiasi! Tee eroa omiesi ja sh:n ajatusten välille (vinkki: sh:n ajatukset ovat just ne kaikki, jotka väittävät yo kaltaisia asioita ja johtavat tuhoon) ja sitten erota sh itsestäsi. Olen itse kamppaillut todella paljon tämän asian kanssa, koska ne ajatukset ovat kaikki mun! En erottanut mikä on sh:n ja mikä mun, mutta nyt erotan. Itseäni on auttanut kirjoittaminen: kun kirjoittaa ne kaikki ajatukset ylös niitä pystyy käsittelemään paremmin. Sitten jaa paperi kahtia sh:n ja omaan puoleen ja sijoita ajatukset omille puolilleen. Kaikki läskiajatukset, ruoka-ahdistukset, mitätöinnit, sairauden tunnottomuudet jne, ne ovat kaikki sairauden ajatuksia! Ja vaikka et uskoisikaan näin olevan tee näin.\nUskoinko mä noin? En. Teinkö mä noin? En ennen kuin nyt. Ja mä vakuutan, että tämä tekee toipumisesta hitusen helpompaa. Tämä auttaa näkemään ne kaksi polkua: sairauden ja terveyden, ja tekemään päätökset niiden välillä. Tässä toimii se kammottu mustavalkoajattelu: portaiden kulkeminen hissin sijaan on sairauden polulla; berliininmunkki Skyrin sijaan vahvasti terveyden polulla.\nKun joudut matkalla silmäkkäin kivien, kantojen ja mutkien kanssa kysy itseltäsi kumpaa tämä käyttäytymismalli edustaa: terveyttä vai sairautta? Joudut kohtaamaan tämän risteyksen joka päivä; joudut tekemään nämä valinnat joka päivä yhä uudestaan ja uudestaan.\nVaikka esityslistalla on nyt kehonkuva- ja nesteturvotuskamppailut niin mä en tekisi mitään toisin. Mä olen hengissä ja taistelen nyt kovemmin kuin koskaan, ja se on tärkeintä; asiat kyllä järjestyvät. Tiedän, ettei nälkiintyminen ole ratkaisu mun - eikä sun! - ongelmiin, joten miksi yrittää ratkaista ongelma aina samalla väärällä tavalla? Miksi sinä yrität toistaa samaa toimimatonta käyttäytymismallia? Pelosta yrittää muuta?\nPelko on ihmisellä syystä, mutta jos se estää sinua elämästä niin silloin se on epäadekvaattia. Kuten mä aina sanon, niin sä saat pelätä, on normaalia pelätä tuntematonta ja jos toipuminen ei sua pelota niin olet joko todella harvinainen yksisarvinen tai sitten et haasta itseäsi tarpeeksi.\nMutta se pelko ei saa tulla esteeksi tehdä muutoksia. Ei nyt, ei huomenna, ei koskaan.\nHyvää uutta alkanutta viikkoa ja rutkasti taisteluntahtoa kaikille! <3\nTunnisteet: Baletin ulkopuolelta, kunto ja hyvinvointi, Kuviani, MinnieMaud, Muistoja, Omia kokemuksiani, Ruoka, Selviytymiskeinoja, terveys, toiveita, Tulipa tässä mieleen\nparantuminen on kuin olisit pakotettu selkä seinää vasten...\nLihomista. Se on pakkoa. Se on itkua ja hammasten kiristelyä. Se on ahdistuskohtauksia, sillä joko sä syöt tai sitten sä itket ja syöt. Se on pään hakkaamista seinään, koska muuttuva keho aiheuttaa hermoromahduksia. Se on kontrollista luopumista, laajenemista, paisumista, epäonnistumista. Se on sietämätöntä häpeää, koska sä et ollutkaan erityinen vaan ihan tavallinen. Se on häpeää, koska olet antanut luonnolle periksi. Se on häpeää, koska et eläkään pyhällä hengellä vaan sut on pakotettu luopumaan sun aineettomuudesta.\nSe on raivoamista hoitohenkilökunnalle, se on raivoamista niille ystäville ja perheenjäsenille, jotka vielä haluaa olla sun kanssa tekemisissä. Se on raivokohtauksia kaupassa, koska joku sivullinen ihminen sattui vilkaisemaan sua sivusilmällä ja sä tulkitsit sen halveksuvaksi, ylenkatseelliseksi.\nYlipäätään parantuminen ei ole sua varten. Kuka sitä edes haluaa? Oikeasti, kuka haluaa vapaaehtoisesti tunkea naamaansa korvapuusteja ja berliininmunkkeja ja lihoa vapaaehtoisesti? Ne ovat heikkoja, nuo parantuvat henkilöt, he ovat heikkoja. He haluavat syödä, he ovat antaneet luonnolle periksi. He ovat epäonnistujia, koska eivät pystyneet elämään samalla tavalla kuin sinä: yhtä aineetonta, ravinnotonta, yhtä täydellistä ja saavuttamatonta elämää.\nEnnen kaikkea parantuminen on likaista: kuin sika pellossa.\n... tai se on vankilasta vapautumista\nSe on syömistä, se on painon normalisointia. Se on turvotusta ja ahdistusta ja hiusten putoamista. Se on pelkojen kohtaamista, se on vielä syvempien demonien kohtaamista. Se on tyhjää kauhun tunnetta: kuka minä olen? Mitä mun elämä on tämän jälkeen, vai onko mulla edes mitään elämää ilman tätä?\nSe on eloonjäämiskamppailua ja elämänhalun kyseenalaistusta. Se on jatkuvaa järkipuhetta itsensä kanssa, ja se on jatkuvaa sh:n ajatusten kyseenalaistamista ja kumoamista. Se on itsensä oikeuttamista.\nParantuminen on kipua ja kutinaa, se on jääkylmää ja tulikuumaa. Se on yöhikoilua ja päivisin kuumia aaltoja. Se on jatkuvaa kuumeilua ja sydämen toimintahäiriöitä. Se on ruoansulatusongelmia ja kymmenen kilon nesteturvotusta, joka saa kasvot turpoamaan kolminkertaiseksi. Se on järjetöntä harhaluuloa siitä mitä muut mahtavat ajatella.\nParantuminen on helpotusta ja tuskaa, päättäväisyyttä ja päättämättömyyttä. Halua ja haluttomuutta, iloa ja itkua. Havainnointia ja kuvailua: tällaistako tämä on? Itkupotkuraivareita illalla, koska tiedät täsmälleen miltä näyttäisit ollessasi raskaana.\nParantuminen on haparointia kylmässä vedessä pimeänä iltana: haluanko, uskallanko? Se on sumussa ajamista ja pelkoa vastaan tulevasta hirvestä. Se on höyhenen kosketus piikkimatolla; se on perhonen raatelukynsillä.\nSe on vihaa rakkaudella.\nparantumisen kaksi eri puolta, jotka ovat aivan yhtä totta\nEhkä isoimmillaan parantuminen on mustavalkoajattelusta luopumista: ei ole enää joko tai, ei ole enää ääripäätä. Tuomitsemattomuus on asia, johon kukaan ei pysty täydellisesti: meistä jokainen on tuomitseva, sillä tuomitsevuus tarkoittaa jonkin asian arvottamista niin hyvässä kuin pahassa.\nKuten tuo kuva, jota on äärettömän vaikea katsoa ilman yhtään mitään tuomitsevuutta, ja se tässä on se jutun ydin: miten oppia eroon siitä tuhoisasta tuomitsevuudesta ja miten oppia löytämään neutraali tila ja jopa ukkospilven hopeareunus?\nOlen nyt käsittänyt sen miksi mulle tapahtui tämä relapsi. En viittaa tällä mihinkään fyysisiin tapahtumiin (aka koulun päättyminen) vaan mun parantumisprosessin päätökseen saamiseen. On valitettavaa, että mun piti jälleen käydä niin syvällä etsimässä vastaus asioihin, mutta toisaalta ihminen oppii virheistään. Kun viime syksynä aloitin MM:n ensimmäistä kertaa ja muutenkin parantumisen tosissani, olin aika pitkälti raakile. Mulla ei ollut kykyä käsitellä sh:n ja parantumisen aiheuttamaa ahdistusta ja muutosta, ja vaikka pääsin pitemmälle kuin koskaan aiemmin jäi mulle siltikin ruokarajoitteita. En pystynyt kohtaamaan pahimpia pelkojani, joita mä pystyn kohtaamaan nyt.\nSe, että mä olen jättänyt pelistä pois kaikki syömishäiriön keinot, ihan kaikki. Se näkyy siinä, että jokapäiväisen haastamisen kautta pelot ovat laantuneet ja pystyn mukisematta syömään leivoksia, donitseja, pretzeleitä, ja tänään söin Omar-munkin! Pystyn jälleen kokkaamaan osaksi myös paremman fyysisen kunnon vuoksi (selkä ei ole pitkiin aikoihin antanut periksi muuhun kuin makoiluun). Pystyn lepäämään ja skippaamaan asioita siksi, että haluan nyt vain syödä sen purkin beniä ja jerryä ja tuijottaa Orphan Blackin loppuun Netflixistä. Olen poistanut puhelimestani kaikki treeniappsit enkä mittaa kävelylenkkejä enää muun kuin Dooran mittapuulla: kun koira sanoo että kotiin, niin kotiin mennään.\nToisin sanoen motivoitumisen myötä olen myös täysin sitoutunut tähän puuhaan, ja mä näen koko ajan mun vaihtoehdot: joko sairastamisen tai terveyttä kohti menemisen. Samat vaihtoehdot ne ovat muuten sinullakin.\nEi mun matka ongelmaton ole, ei todellakaan! Tämä yli kuuden kilon (tai litran, kummin sen paremmin käsittää) nesteturvotus on ihan helvetin tukala ja kipeä, eikä se osoita merkkejä laantumisesta. Keskivartalo tuntuu pahimmillaan olevan ihan valmis repeämään ja tunnen sen nesteen määrän kehossa! Se on todella kivulias, eikä pelkästään keskivartalo vaan käsivarret ihan olkapäistä ranteisiin, reidet, pohkeet ja nilkat myös. Mutta tässä on jälleen vaihtoehtoinen keino nähdä tämä turvotus: joko mä kiroan sitä ja taistelen vastaan antaen sen johdattaa mut välittömään relapsiin, TAI mä näen sen mun kehon uskomattomana keinona yrittää parantaa niitä hirvittäviä vaurioita, joiden korjaamiseen mä en ole koskaan antanut kropalleni mahdollisuutta. Kyse ei ole pelkästään tästä tämän vuoden relapsista, vaan taustalla on 14 vuoden ajalta anoreksia-, bulimia- ja ortoreksiahelvettiä, joden jäljiltä mun hengissä säilyminen on aika ihme.\nJoten sen sijaan, että mä käytän tämän tuhoisana keinona ja ruokin syömishäiriötä, niin mä ruokin kehoani. Pahimmat suklaahimot alkavat laantua ja tilalle on tullut kova himo vähän normaalimpaa ruokaa kohtaan. Mutta esimerkiksi eilen illalla puoli kahdeltatoista minulle tuli niin päätön himo jäätelöä kohtaan, etten voinut mennä nukkumaan ennen kuin olin syönyt purkillisen beniä ja jerryä :D Turvotus on kaikkein veemäisin vaihe, mutta vaurioiden korjautumisen kannalta välttämätön, ja niin pitkään kun vaan ruokin kroppaa ja lepään, niin sitä nopeammin se helpottaa.\nMutta palatakseni aiheeseen: mitä se parantuminen on?\nMä voisin kuvailla parantumisprosessia ennen kaikkea termillä life restoration. Se on sitä, että hymyilee useammin kuin murjottaa. Se on sitä, että nauraa omille ajatuksilleen. Se on sitä, että sieppaa Dooran spontaanisti kainaloon ja pusuttelee sen vastustuskannalle.\nSe on huomioiden tekemistä kävelyllä: onko tuo talo ollut aina tuon värinen? Milloin tuosta on kaadettu puu? Eikös tuossa ollut ennen erilainen kyltti..?\nSe on tilapäistä rajoittavaa keinoa saadakseen vapauden takaisin: joudut syömään kellon mukaan, mikäli sinulla ei ole nälkä. Tai mikäli sinulla on nälkä, joudut rajoittamaan ajatusten vaikutusta tekoihin.\nSe on tasapainon löytämistä. Se on hyväksymistä: luonnon, kehon, elämän, tapahtuneiden asioiden, sinun itsesi. Se on sen tajuamista, että elämä ei pyörikään sinun pienen syömishäiriösi ympärillä, vaan kaikki menee eteenpäin. Se on opettelua: uusien taitojen, tunteiden perkaamisen ja keinojen opettelua. Se on fysiikan hyväksymistä. Se on täsmälleen päin vastaisen hyväksymistä, kuin mitä syömishäiriö on sinut laittanut hyväksymään: joudut vastaamaan nälkään ja sietämään kylläisyyttä; joudut luopumaan kompensoinnista ja sietämään pahaa oloa.\nSe on sen tajuamista, että tämä asia lepää sinun harteillasi: et voi syyttää tilanteestasi muita; et voi syyttää lapsuutesi käytöstä ja nykyistä pahaa oloa siitä, mitä sinulle on tehty. Mikäli syytät, olet edelleen katkera. Mikäli olet katkera et edisty. Mikäli et edisty, katkeroidut pahemmin. Katkeruus on ihmiselle myrkkyä.\nMutta parantuminen on helpotusta, hymyä. Se on jännityksen kutinaa miettiessäsi päivän pelkoruokahaastetta. Se on silmitöntä intoa siitä, että uskalsit kohdata todella ison pelon ja selvisit siitä voittajana. Se on nauramista kyyneleet silmissä, ja se on liikuttuneisuutta maailman söpöimmän koiranpentuvideon äärellä. Se on maapähkinävoin tahmeus kitalaessa, suklaan makeus kielellä. Se on jäätelöstä kohmeat sormet, kun yrität etsiä ne suurimmat taikinasattumat jäätelön seasta. Se on hedelmätoffeeta kävelyllä, ja suklaata illalla sängyssä ennen nukahtamista.\nSe on oman itsesi löytämistä: luonteesi, harrastustesi, mielenkiintojesi. Se on uudelleen ystävien löytämistä ja leffassa käymistä. Se on uteliaisuutta tulevaisuutta kohtaan, suoranaista nälkää jopa. Se on kiihkeää halua auttaa muita. Se on triggeröitymisen sijaan sääliä, kun näet toisen olevan pahasti syömishäiriönsä kourissa. Se on vahvuuden tunnetta, ja se on heikkouksiensa kohtaamista. Se on jatkuvaa ajatusvirtaa ja täydellistä koomailua telkkarin ääressä. Se on itselleen ruoan ja levon sallimista, se on sh:n ajatuksille turpaan antamista. Se on oman itsesi erottamista sairaudesta.\nSe on sitä, kun yhtäkkiä tajuat pitäväsi jälleen omasta elämästäsi!\nTunnen oloni päivä päivältä vahvemmaksi ja mä nyt todella tiedän selviytyväni tästä voittajana. Olen terapiassa opittujen taitojen ansiosta hyväksynyt ihan täysin tämän tilanteen enkä enää edes yritä taistella vastaan. Tiedän selviytyväni siitä mitä eteen tulee - go with the flow, ratsasta aallonharjalla, ota se vastaan sellaisena kuin se tulee.\nSuurimmat oppimani asiat ovat olleet hyväksyntä ja tuomitsemattomuus, sillä nämä mulla puuttui vuosi sitten. Nämä kaksi asiaa oli ne, jotka olivat mun avaimet toipumiseen. Oman tilanteeni, menneisyyteni, oman itseni ja kroppani hyväksyntä sekä tuomitsemattomuus samaisia asioita kohtaan. Vuosi sitten olin kyllä kuullut niistä, mutta tappelin vastaan sen sijaan, että olisin ottanut asiat vastaan sellaisena kuin ne tulee niitä mitenkään arvottamatta. Vuosi on lyhyt aika, mutta mä tunnen sen tehneen todella radikaalin eron.\nyour past is there to teach you; otherwise don't even think about it\nNäihin tunnelmiin hyvää alkanutta viikkoa kaikille!\nJa eikö ole ihanaa kun on näin kirpeä syksy! <3\nTunnisteet: Ajatuksia, Baletin ulkopuolelta, Kipu, Kontrolli, kunto ja hyvinvointi, Kuulumisia, Kuviani, MinnieMaud, Pohdintaa, Ruoka, Selviytymiskeinoja, terveys, Tulipa tässä mieleen\nThe moment you're ready to give up is the moment when magic happens\nMulle tuli yhtäkkiä eilen mieleen tuo otsikon teksti: the moment you're ready to give up is the moment when magic happens. Don't give up.\nIhan mielettömän osuva lainaus ja kirjaimellisesti eilinen ja tämä päivä on mennyt tuota lausetta hokiessa: tämä on se käännekohta, tämä on se kivuliain kohta, tämä on se kohta, joka määrittelee kumpi meistä johtaa, minä vai sh.\nJa koska sh:lle ei ole lupaa tässä huushollissa enää, niin mä käänsin sen voimavarakseni: nyt pusketaan eteenpäin kahta kovemmalla apinanraivolla!\nlauantain pelkoruoka oli pretzel, jams!\nMutta ensin vähän ruokakuulumisia, koska niitä on toivottu sen verran paljon. Lisäksi anonyymi pyysi neuvoa siihen, miten uskaltaa vaihtaa ne kevyttuotteet normaaleihin.\nNäissä asioissa ei ole mitään muuta keinoa kuin vaan mennä suoraan päin. Tiedän miten pelottavaa se on, mutta kerta kerralta se helpottaa. Toisille toimii se, että vaihtaa kaiken kerralla normaalituotteisiin, toisille toimii se että etenee tuote kerrallaan. Mä olen kokeillut molemmat keinot ja molemmissa on puolensa. Mä odotin aina sitä oikeaa hetkeä kohdata jokin pelkoruoka ja vaikka tätä asiaa puoltaa se, että on ikään kuin valmis sen pelon kohtaamiseen, niin se on äärettömän hidasta. Parhaimmillaan kohtasin pelkoruokia kerran viikossa, pahimmillaan vain kerran kuussa; todella hidasta puuhaa, jolloin tulosta ei synny tarpeeksi paljon eikä sh:n ajatusmalleja saa muutettua kunnolla. Joten mikäli odotat sitä oikeaa hetkeä niin ole varovainen, sillä voit jäädä siihen oravanpyörään, että altistat itseäsi liian vähän, jolloin et kohtaa pelkojasi tarpeeksi.\nPelottavinta oli se, että mä tein kaikki muutokset samaan aikaan, mutta samalla se oli todella suuri helpotus. Enää mun ei tarvinnut uhrata ajatusta sille olenko mä "valmis" kohtaamaan jotakin pelkoa ja samalla elämään sairauden alistamana. Mulla on nyt vain ja ainoastaan yksi suunta, ja se on pois sairaudesta. En enää odottele sitä taianomaista oikeaa hetkeä, koska sitä ei tule. Sitä paitsi kun pelkoja kohtaa koko ajan niin levon kuin ruoan muodossa, niin ihan kaikki sh:n tuottamat pelot ovat alkaneet laskea, jopa sellaisten pelkoruokien, joita en ole vielä uskaltanut syödä, esim. pitsat ja hampurilaiset.\nAluksi mun ajatus raksutti koko ajan, samoin havainnointi ja kuvaaminen. Mitä tämä donitsi sai mussa aikaan? Mitä mun ajatukset on? Millaiset on keholliset reaktiot? Mutta pikkuhiljaa jatkuvan altistamisen myötä se hellitti. Nyt pystyn syömään sen donitsin tai croissantin repimättä sitä osiin tai hehkuttamatta sitä maasta taivaisiin, koska se ei ole enää niin pelottavaa.\nMulla on edelleen se paha sairauden sanelema tapa, että automaattisesti valitsen kaiken pienimmän. Pienimmän banaanin, pienimmän croissantin, pienimmän donitsin, pienimmän karjalanpiirakan jne. Luulen, että tämä on monelle hyvinkin tuttu asia ja aikalailla automaattinen. Mutta tämä on jälleen yksi sh:n tavoista, joista pitää päästä eroon. Mikäli ei itse pysty valintaa tekemään, niin anna jonkun muun valita se sulle. Jos et pysty päättämään mitä valitset kahvilassa/ravintolassa/jne, ota samaa kuin kaverisi tai pyydä häntä valitsemaan sulle. Toinen vaihtoehto on päättää edellisenä päivänä tai heti aamusta, että mikä sun päivän pelkoruoka tulee olemaan ja sitten pysy siinä päätöksessä. Ei poikkeuksia. Tiedän, että ruokavalinnat ja päätösten tekeminen voi olla todella vaikeaa, sillä olen itse esimerkiksi ravintolassa ollut niin kyvytön tekemään päätöksiä, että käskin tarjoilijan tehdä päätös mun puolesta. Mutta tämäkin on jälleen yksi sairauden ja etenkin aliravitsemuksen oire, joka helpottaa altistamisen ja paremman ravitsemustilan myötä.\ntän päivän päivällinen: riisipuuroa maapähkinävoilla, ja uusi Snickers Almond, joka oli muuten tosi pahaa :/\nMiten sitten ylipäätään päästä alkuun?\nOn vaan pakko uskaltaa ottaa se ensimmäinen askel. Se se vaikeinta onkin, mutta jokainen askel on edellistä hitusen helpompi. Sinä päivänä kun mä rupesin taistelemaan vastaan, mulle iski hirmuinen helpotus ja innostus, ja kauppareissuista tuli seikkailuita. Mitä mä haluan syödä? Halusin kokeilla (melkein) kaikkea, ja sillä tavalla löysin uusia suosikkeja. Se kuherruskausi ei kestänyt systemaattisesti jokaista päivää, vaan aina välillä sai (ja saa edelleen) pakottaa itsensä syömään, muistuttamaan miksi mä tätä teen ja tekemään kirjaimellisesti eroa terveyttä kohti vievän tien ja sh:n oman tien välillä. Tässä mä kuvittelen tienhaaran, jossa oikean puoleinen tie vie kohti terveyttä ja vasen kohti sairautta. Kumpaa kohti tämä ruoka/käytös minua johtaa? Jos en ole varma eikä asia ole hirveän tärkeä, jätän sen hautumaan ja yritän uudestaan seuraavana päivänä.\nMua on auttanut todella paljon ihmiskehon toiminnan selvittäminen ja tämän kautta järkipuhe itselleni. Alussa sitä joutui tekemään koko ajan, perustelemaan lähes jokaisen ruokavalinnan, mutta pikkuhiljaa jatkuvan altistamisen myötä tämäkin on lieventynyt.\nSh:n pelkoja - olipa ne mitä hyvänsä - ei ikävä kyllä saa poistettua millään muulla tavalla kuin kohtaamalla ne. Sä tulet aina pelkäämään suklaata/juustoa/salaattia/pastaa/lepoa/lihomista mikäli et kohtaa sitä pelkoa, tämä on fakta. Sitä paitsi mikä on pahinta mitä jokin pelkoruoka voi sulle tehdä? Lihoa pasta-ateriasta 5 kg? Ei ole fyysisesti mahdollista. Tuntea kylläisyyttä? Todennäköisesti, mutta mikäli olet rajoittanut ruokaasi pitkän aikaa ja/tai vielä oksentanut sen pois, niin sun kroppa ei tiedä mitä on oikea kylläisyys.\nMutta palatakseni tuohon otsikkoon ja siihen aiheeseen, niin tiedostan nyt tulleeni siihen pisteeseen, joka helposti houkuttaa palaamaan takaisin. Nesteturvotus on ollut pahana ja koko keskivartalo on ihan kivulias siitä johtuen. Sh siitä riemastui, ja koko eilispäivä oli vääntämistä sen kanssa.\nEi mulla ole mitään syytä syödä näin paljoa. Ei mun kroppa ole niin vaurioitunut. Ei mun kroppa oikeasti tarvi näitä ruokia, mä vain kehitän itselleni sokeririippuvuuden. Mä vain lihon ja lihon ja lihon, laiska paska...\nMutta kiitos Pinjan sain lopulta ajatuksia oikeille urille. Mun kroppa tarvitsee jokaikisen ruoanmurun, siitä kertoo jo sydämen huono tilanne. Mun kroppa ei valehtele mulle, ei se ole ennenkään valehdellut, joten miksi mulla olisi näin kova nälkä ja kovat mielihalut, jos mun kroppa ei oikeasti tarvitsisi ravintoa? Enkä mä liho, lihominen on eri asia kuin painon normalisoituminen. Olen edelleen alipainoinen ja biologiseen normaalipainoon on pitkä matka.\nMulla ei ole muuta keinoa kuin hyväksyä tämä tilanne. Laittaa ajatukset ja tunteet merkille ja antaa niiden mennä. Jos yritän kontrolloida niitä niin ei hyvä seuraa: silloin mä teen suuren karhunpalveluksen sairaudelle ja poiketaan pahasti polulta. Sitä paitsi ei mennä tuomitsemaan keskeneräistä työtä, sillä mun kroppa on muutosvaiheessa eikä lähimaillakaan parantunut. Turvotus tulee laskemaan ja paino tulee jakautumaan mikäli mä vain jatkan kehoni ruokkimista ja lepäämistä. Sekin työ vaatii energiaa ja pahinta mitä mä voin tehdä on ruveta rajoittamaan ruokia.\nJoten sen sijaan että annan pikkusormelle periksi, mä vien siltä sen käden ja jatkan eteenpäin. Voin joko antaa periksi ahdistukselle ja pelolle tai mä voin kääntää sen hyödykseni ja suunnata sen sh:ta vastaan.\nJa just niin mä aion tehdä. Mä olen 110% sitoutunut tähän toipumiseen ja jo se päätös ja tieto helpottaa mun oloa.\nTänään mä havahduin miettimään sitä, että onko Doora aina ollut noin eläväinen luonteeltaan? Mun havainnointikyky on huomattavasti parempi, ja huomaan ja aistin asioita ihan eri tavalla. Nauran Dooran touhuille välillä vedet silmissä, sillä kuka koira nyt merkkaa etujaloilla seisoen? :D Mutta mulla on myös sellainen teoria, että mun parempi vointi tekee Doorankin olosta paremman ja vapautuneemman. Miksi ei tekisi? Onhan se piski mussa kiinni 24/7. Päivittäisistä kävelylenkeistä on tullut mukavampia molemmille ja itse asiassa tänään mulla oli niin hyvä olo, että yllyttäessäni Dooraa juoksemaan juoksin vahingossa itsekin muutaman askeleen. Jalka teki stopin heti, mutta se mielettömän hyvä fiilis muistutti miksi mä vuosi sitten rakastuin juoksemiseen niin paljon!\nVaikka mä välillä toivon pääseväni juoksemaan, niin kyllä mä nykyisin osaan jo nauttia tästä levosta ja nyt todellakin tulee levättyä koko vuoden edestä! Mutta kaikki aikanaan: jos juoksu mulle on tärkeää, niin se tulee säilymään tämän levonkin jälkeen, ja tämä hetki luo pohjan huomiselle :)\nMutta kaiken kaikkiaan vaikka joka päivä käydään sh:n kanssa kädenvääntöä, niin elämä alkaa pikkuhiljaa maistumaan taas ihan kivalta :)\nAnd hey, happy World Ballet Day!\nTunnisteet: Ajatuksia, Baletin ulkopuolelta, Doora, Koiruuksia, Kontrolli, kunto ja hyvinvointi, Kuulumisia, Kuviani, loukkaantumisia, MinnieMaud, Pohdintaa, Ruoka, terveys, toiveita, Tulipa tässä mieleen


Kaarnasydän ja sammalkranssi | Otava\nKaarnasydän ja sammalkra...\nMiia Seppälä on Kakkukellari-blogistaan tunnettu harrastelijaleipuri, jolle myös muut kädentaidot ovat rakas harrastus. Kaarnasydän ja sammalkranssi -kirja palauttaa mieleen perinteisen omin käsin tekemisen riemun ja innostaa koko perhettä askartelemaan yhdessä.\nKirjan noin 50 ohjetta opastavat askartelemaan paperista, rautalangasta, erilaisista massoista sekä sammalesta, kaarnasta ja muista luonnonmateriaaleista viehättäviä käyttö- ja koriste-esineitä. Ohjeet ovat helppoja ja sopivat yhdessä perheen kanssa toteutettavaksi. Mukana on myös monta suussa sulavaa makeis- ja leivontaohjetta. Ideat ja ohjeet soveltuvat niin jouluun kuin muihinkin vuoden juhlahetkiin ja merkkipäiviin.\nKirjan runsaat ja upeat valokuvat havainnollistavat ohjeita ja virittävät nostalgiseen tunnelmaan. Kaarnasydän ja sammalkranssi sopii sekä itselle että lahjaksi kenelle tahansa käsin tekemisen ystävälle, joka arvostaa perinteitä, luonnonmateriaaleja ja ajatonta kauneutta.