39 Luovat ihmiset puhuvat mustana suunnittelualalla - ja mitä on muutettava\nMitä tekemistä ihonvärillä on suuren taiteen tekemisen kanssa? Ei yhtään mitään. Silti mustat taiteilijat ja suunnittelijat ovat vuosien ajan kamppailleet saadakseen katseensa työhönsä, he ovat saaneet mahdollisuuden ja he ovat saaneet tunteen, ettei heille ole paikkaa pöydässä. Yhdistykset, kuten Black Artists + Designers Guild (BADG) ja Black Interior Designers Network (BIDN) on saanut tehtävänsä edistää... Read More\nMitä tekemistä ihonvärillä on suuren taiteen tekemisen kanssa? Ei yhtään mitään. Silti mustat taiteilijat ja suunnittelijat ovat vuosien ajan kamppailleet saadakseen katseensa työhönsä, he ovat saaneet mahdollisuuden ja he ovat saaneet tunteen, ettei heille ole paikkaa pöydässä. Yhdistykset, kuten Black Artists + Designers Guild (BADG) ja Black Interior Designers Network (BIDN) on saanut tehtävänsä edistää mustia luovia mainoksia ja edistää yhteisöllisyyden tunnetta, vaikka suurempi suunnitteluteollisuus ei. Koska George Floydin, Breonna Taylorin ja muiden poliisien murhista johtuvat viimeaikaiset mielenosoitukset ovat saaneet maan ottamaan huomioon sen systeemisen rasismin, monet suunnittelijayhteisöstä ovat puhuneet siitä, miten tämä rasismi on olemassa – ja mitä monet valkoiset liittolaiset eivät ymmärrä.\nEdistääksemme parempaa ymmärrystä pyysimme yli 30 mustaa suunnittelijaa kertomaan kokemuksistaan, tunteistaan ja ajatuksistaan muotoilumaailman nykytilasta. Tässä heidän sanomansa.\nHuomautus: Vastaukset on tiivistetty selvyyden vuoksi; painotus lisätty.\n"Menestyminen huippuluokan suunnittelualalla on hankala maailma navigoida. Olen aina halunnut, että minut arvostellaan työstäni, en ihoni väristä. Mentorit kertoivat minulle, että jos yritykseni ulkonäkö on monipuolisempi, se on miellyttävämpi kaikille yleisöille. Tämä on usein tarkoittanut sitä, että palkataan suurempi määrä ei-mustia työntekijöitä, jotta ei voida pelotella mahdollisia asiakkaita tai yrityksiä, jotka halusivat työskennellä kanssani, mutta saattavat tuntea, että brändini on tarkoitettu vain mustille. Ilmeisesti mustana miehenä tämä kertomus on hyvin turhauttavaa. Jos värisuunnittelijalla on kaikki mustat työntekijät, yritystä pidetään “mustana liiketoimintana” eikä siten monimuotoisena. Toisaalta suunnittelija, joka ei ole värillinen, voi harjoittaa liiketoimintaa ilman mustaa edustusta eikä kukaan sano mitään. Se on oletusarvo. Joskus se voi tuntua ylämäkeen."\n"Osallistun useisiin suunnittelijoiden näyttelyrakennuksiin ja olen kokenut karkeita kohtaamisia. Useammin kuin kerran näyttelytalon osallistujat ovat rennosti kysyneet minulta, missä wc olettaa, että olin työntekijä eikä yksi suunnittelijoista. Osallistuin äskettäin hyvin tunnettuun tapahtumaan NYC: ssä, jossa suunnittelin vinjetin, ja lahjoittaja tuli luokseni pyytämään uutta lasillista samppanjaa. Kaikki nämä yhdessä pullotetut asiat ovat erittäin turhauttavia, mutta mustana suunnittelijana meitä on opetettu jatkamaan hymyä, olemaan armollinen ja pitämään se omana tietonasi jos haluat menestyä etkä joudu mustalle listalle. Jopa tämän kirjoittaminen nyt on pelottavaa, koska minusta tuntuu, että se voi tapahtua."\n2020 Next Wave -suunnittelija, Mikel Welch on myös TV -tähti; hän on nykyinen Murder House Flip on Quibin isäntä ja entinen Trading Spacesin isäntä. Mutta ennen TV -debyyttään Welch mainosti suunnittelupalveluitaan Craigslistissa ja veloitti asiakkailta alle huonekalun.\n"Haluaisin ihmisten tietävän, että olen työskennellyt intohimoisesti suunnittelualalla viimeiset kolmekymmentä vuotta, mutta toimikauteni ei ole aina ollut helppoa. Toivon, että suunnittelutyöni on inspiroinut lukijoitasi (rodusta riippumatta), mutta mikä tärkeintä, Uskon, että työni on avannut ovia muille mustille suunnittelijoille, jotka näkivät minut sivuillasi varhain ja päättivät, että heistäkin voisi tulla sisustussuunnittelija ja että ehkä asiat olisivat heille helpompia. Minulle se on tärkeä perintö jättää jälkeeni."\nPerustuu Harlemiin ja Hudsonin laaksoon, Sheila -sillat CNN ja Time Magazine ovat valinneet “Amerikan parhaaksi sisustussuunnittelijaksi”. Hän on suunnitellut asuntoja ja toimistoja monille näkyville julkisuuden henkilöille, mukaan lukien entinen presidentti Bill Clinton ja hänen henkilökuntansa. Hänen suunnittelutoimistonsa Sheila Bridges Design on suorittanut projekteja myös Columbian yliopistossa ja Princetonin yliopistossa. Hän on myös ikonisen Harlem Toile -printin suunnittelija, joka muokkaa perinteistä ranskalaista käymälää vaihtamalla 1700 -luvun motiiveja ja ottamalla piirroksia Mustasta Amerikasta..\n"Olen tiennyt koko elämäni, että minun on oltava kaksi kertaa niin hyvä, että minut tunnustetaan saavutuksistani ja minulla on mahdollisuus käyttää mahdollisuuksia. Suunnittelusurani ei ole ollut erilainen. Jokaisen mustan suunnittelijan on oltava kaksi kertaa niin hyvä. Kysyt kuitenkin väärän kysymyksen. Ongelmana ei ole tietämättömyys kokemuksista ja mustana olemisen lisätaakasta tällä alalla. Olemme kaikki sinisilmäisiä kertomasta sinulle. Ongelma on, että valkoiset ihmiset tietävät, eikä heillä ole halua muuttaa sitä todella. Kysymys, joka sinun pitäisi kysyä: Mitä he tekevät luodakseen rakenteen muuttamiseksi todellisiksi tasapuolisiksi toimintaedellytyksiksi verrattuna yksinkertaisesti reunoihin? Haluaisin nähdä sen artikkelin."\nPerustaja on New Orleansin syntyperäinen Courtney McLeod Oikea Vasen sisustus, täyden palvelun studio New Yorkissa. Hänen studionsa nimi johtuu hänen värikkäästä tyylistään, jota ohjaavat matkustaminen (oikealla) ja taloudellinen tausta (vasemmalla).\nValokuvaaja Brad Ziegler\n"Yksi asia, jonka toivoisin ihmisten tietävän olevansa “musta suunnittelija”, on se, että en katso itseäni tällä tavalla. Olen sisustussuunnittelija – aikakausi. Ihoni väri ei määritä lahjakkuuttani, eikä se estä minua tekemästä tai suunnittelemasta ihmisiä kaikilta elämänaloilta, kulttuureista ja uskonnollisista taustoista. Koen kuitenkin syrjintää, josta kollegani eivät voisi koskaan uneksia."\nCorey Damen Jenkins on Detroitin kansallisesti arvostettu sisustussuunnittelija. Voitettuaan HGTV: n Showhouse Showdownin vuonna 2011 vanhan maailman italialaisella maalaistalon suunnittelullaan, hän on tehnyt itselleen nimen rohkealla, eloisalla ja kekseliäisellä tyylillään, joka usein ottaa vihjeitä muodista. Hän on esiintynyt vierailevana suunnittelun asiantuntijana Rachael Ray Show -tapahtumassa ja Open House TV: ssä sekä lukuisten design -aikakauslehtien kannessa, mukaan lukien House Beautiful.\n"Sinulle on varhaisesta iästä lähtien opetettu värillisenä ihmisenä, että sinun on tiedettävä kaikki kaikista, mutta kukaan ei halua tietää mitään meistä. Jotta voisin keskustella kanssasi, minun on saatava sinut tuntemaan olosi mukavaksi ja puhumaan asioista, joista pidät, jotka ovat maailmassasi, jotta kiinnität huomiota minuun ja keskustelet kanssani. Kun mustat naiset puhuvat, meidän ajatellaan olevan aggressiivisia, meillä on siru olkapäällämme, kun haluamme vain keskustella, auttaaksemme valkoisia ystäviämme ymmärtämään."\nGail Davis on New Jersey-pohjaisen suunnittelutoimiston, Gail Davis Designsin, omistaja ja isäntä Suunnittele näkökulmia Gail M Davisin podcastilla.\n"Välitön ajatukseni on Toni Morrisonin lainaus: ‘Tässä maassa amerikkalainen tarkoittaa valkoista. Kaikkien muiden on tavutettava. ‘ Amerikassa harvoin kuulee, että valkoisia suunnittelijoita kutsutaan valkoiseksi suunnittelijaksi. Joskus minusta tuntuu, että tällainen käsitys on olemassa tai että mustana suunnittelijana olen automaattisesti subkulttuurissa."\n"Kyllä, olen ensisijaisesti afrikkalaista alkuperää oleva amerikkalainen suunnittelija, mutta se ei tarkoita sitä, että työni tai projektit, joita teen kaikille asiakkailleni (joiden maut vaihtelevat), puhuvat vain afrikkalaisesta tai afroamerikkalaisesta esteettisyydestä tai kokemuksesta. Jos suunnittelen asiakkaalle kodin, jossa on esimerkkejä mustista ilmeikkäistä tyyleistä tai afrikkalaisesta taiteesta ja huonekaluista, se merkitään usein “liian etniseksi”. Mutta sitten käänny ympäri ja kiitä valkoisten suunnittelijoiden työtä, joka on saanut inspiraationsa afrikkalaisista, afrikkalaisamerikkalaisista tai muista alkuperäiskansoista, ja kutsu sitä globaaliksi tyylikkäksi? Voi, äläkä kutsu alkuperäiskansojen inspiraatiota eksoottiseksi. Vaikka afrikkalaisamerikkalainen on erilainen, sillä on myös erittäin suuri vaikutus amerikkalaiseen ja maailmanlaajuiseen maailmanlaajuiseen kulttuuriin."\nKeita Turner johtaa täyden palvelun suunnittelutoimistoaan Keita Turner Designia New Yorkissa. Hänen taustansa muoti- ja sisustussuunnittelussa on myös johtanut hänen tyylikkääseen vintage- ja nykyaikaiseen tyynymallistoonsa Livvyyn & Neva, josta voit tehdä ostoksia tässä.\n"Olen nähnyt kaiken suunnittelusesineiden huonosta käyttäytymisestä julkaisuihin ja designrakennuksiin mustia ihmisiä lukuun ottamatta ikään kuin meitä ei olisi alalla. Viime vuonna tein yhteistyötä toisen suunnittelijan kanssa Black Artists + Designers Guildin puolesta ja rakensimme käytännössä talon, jossa oli olohuone, ruokasali, toimisto, ulkotila, eteinen ja oleskelualue Javits Centerissä NYC: ssä. sijoitettiin taakse aivan lastauslaiturin viereen. Olen oppinut, että mikään ei ole muuttunut vuodesta tai urasta riippumatta, ainoa asia, joka on muuttunut, olen minä ja tapa [käsitellä] näitä tilanteita."\n"Ajatukseni mustana suunnittelijana ovat yksinkertaisesti sitä meillä on samat (tai parempia) valtakirjoja, lahjakkuutta ja taitoa kuin valkoisilla kollegoillamme, mutta tiedämme, että meidän on oltava 10 kertaa parempia ja työskenneltävä 20 kertaa lujemmin saadaksemme samat mahdollisuudet. Kysymykseni kuuluisi: miksi kouluilta, aikakauslehdiltä, tuotemerkeiltä, yrityksiltä ja messuilta ei kysytä, miten he työskentelevät mustien suunnittelijoiden kanssa historiallisen poissulkemisen kääntämiseksi? Ja mikä on heidän toimintasuunnitelmansa lyhyellä ja pitkällä aikavälillä?"\nBeth Diana Smith työskenteli yli vuosikymmenen ajan yritysten kirjanpidon ja rahoituksen parissa, ennen kuin löysi todellisen intohimonsa muotoilusta. Tänään hän johtaa täyden palvelun yritystä New Jerseyssä nimeltä Beth Diana Smith Interior Design, jossa hän luo rohkeita, kerroksellisia sisätiloja.\n"Mustana suunnittelijana erotun kulttuurisesti erittäin homogeeniseltä alalta. Minusta tuntuu usein, että minua arvioidaan epätasaisessa mittakaavassa, [kuten] työni on oltava poikkeuksellista, jotta se voidaan pitää riittävänä. Joka kerta kun osallistun uuteen alan tapahtumaan, minun on jälleen kerran perusteltava, miksi olen huoneessa. Se on turhauttavaa, mutta voi myös olla mahdollisuus erottua. Suuri muotoilu kasvaa ainutlaatuisten kokemusten ja näkökulman kautta, joita minulla on runsaasti. Asiakkaat, jotka tunnistavat tämän suunnittelutodellisuuden, etsivät usein minua, koska he haluavat kertoa erilaisen tarinan."\nRayman Boozer on NYC-pohjaisen suunnittelutoimiston Apartment 48: n toimitusjohtaja ja pääsuunnittelija. Boozeria on kutsuttu Time Out New Yorkin värityskonsultoinnin suunnittelijaksi. Hänen työnsä on esillä House Beautifulissa, Elle Decorissa ja muissa.\n"Minulle on tärkeää lähettää positiivinen viesti. Mustana suunnittelijana Haluan, että minut tunnustetaan työstäni, eikä minua näytetä uhrin ammattilaisena ihonvärini vuoksi. Olen sekoitus valkoisia, mustia ja intialaisia geenejä, joilla on ranskalainen ja karibialainen kulttuuri ja asun Amerikassa. Diasporani taiteilijoiden ja suunnittelijoiden lahjakkuus ja rikkaus on loputon. Minua on siunattu luovuudella ja ylpeänä esitelläkseni suunnittelutyöni … Huonekalukokoelmani on saanut inspiraationsa värikkäästä Karibian kulttuurista, jonka huomaat verhoilukokoelman värikkäiden viimeistelyjen käytössä.."\nMarie Burgos on Pariisissa syntynyt ja kasvanut sisustus- ja tuotesuunnittelija; hänen perheensä on kuitenkin kotoisin Martiniquen saarelta. Nykyään hän työskentelee sekä Los Angelesissa että New Yorkissa ja luo malleja, jotka tukevat ranskalaista arkkitehtuuria ja Karibian kulttuuria.\n”Olen ollut monissa tapauksissa ainoa paneelien värillinen henkilö alan konferensseissa, tapahtumissa/illallisilla jne. Tapauksissa, joissa olen puhunut tästä ja pyytänyt monipuolisempaa puhujaryhmää paneeleista, kumppanuuksista tai malleista tai tapahtuman osallistujat, olen kohdannut puolustuskykyä ja hylkäämistä. Minua on kohdeltu toistuvasti mikrohyökkäyksillä aina usein tapahtuvasta “hiusten koskettamisesta” alan tapahtumissa kommenteihin, kuten “no, luultavasti sinun ei tarvinnut maksaa yliopistosta”. Minulla on paljon tällaisia kokemuksia. Se on hyvin tyhjentävää. Ja tämä on kokemukseni mustana naisena, jolla on vaalea iho ja jolla on omat etuoikeutensa. Se voi olla paljon vaikeampaa naisille, joilla on tummempi iho. Colorismi on hyvin todellista. Koko toimiala tarvitsee merkittävän herätyksen ja sen on tehtävä PALJON enemmän ponnisteluja palkatakseen mustia luovia tekijöitä, johtajia ja vaikuttajia, jotta saataisiin aikaiseksi tarvittava muutos. ”\nJustina Blakeney on suunnittelija, taiteilija ja New York Timesin bestseller -kirjailija. Blakeney valloitti teollisuuden ensin blogillaan, Jungalow, joka kasvoi lifestyle -brändiksi. Hän on myös suunnitellut kokoelmia Anthropologien ja Targetin kaltaisille, ja hänellä on huonekalulinja Selamatin kautta.\n"Musta naispuolisena kuvataiteilijana työtäni ei aina voida pitää kauniina tai edes harkita työssäni kerronnan vuoksi. Työni jätetään usein huomiotta jopa totuuksissaan. Kuitenkin, kun se on, se tunnustetaan ja sitä pidetään korostettuna ja vaalia."\nLisa Whittington on Georgiassa toimiva monitieteinen taiteilija. Hän väitteli tohtoriksi Georgian yliopistossa ja aloitti opettamisen kursseja, kuten Feminists Arts, Giants of the Arts sekä Visual and Media Literacy useissa yliopistoissa. Hän on pitänyt TED -puheen otsikolla “Mitä taide haluaa kanssasi?” ja viimeksi palkittiin "Näyttelyn paras" hänen maalauksensa vuoksi "Sopraano -taivaan alla" Atlantan lentokentällä.\n"Olen afroamerikkalainen ja liikekumppanini on Lähi -idän alkuperää. Ymmärsimme ensimmäisessä kokouksessamme, että olisi parasta olla edustettuna tavalla, joka ei tuhlaa aikaamme tai mahdollisen asiakkaan aikaa, joka ei olisi kiinnostunut työskentelemään värillisten naisten kanssa. Asia on, että on paljon enemmän ihmisiä, jotka haluavat työskennellä kanssasi sellaisena kuin olet ja mitä tuot pöydälle kuin ei. Kokemukseni on, että asiakkaat ottavat paljon enemmän vastaan kuin ensimmäinen asiakas, joka yritti ajaa minut pois tieltä, koska hän ‘luuli minun olevan naapuruston taloudenhoitaja’, kun yritin löytää hänen (numeroimattoman) kodin."\n"Meille on kehittymässä mahdollisuuksia, joita ei ollut olemassa, kun aloitin. Muutoksen on jatkuttava. Monimuotoisuus ja osallisuus eivät ole vain lävistäviä sanoja yrityksen verkkosivuille. ne ovat maailman tulevaisuus, joka heijastaa täysin kauniita erojamme ja erinomaisia panoksiamme."\nBarri Branker on yrityksen perustaja Laatikon sisätilojen ulkopuolella, täyden palvelun sisustusyritys, joka sijaitsee Frederickissä, MD ja Alexandria, VA, jota hän johtaa liikekumppaninsa Lanna Ali-Hassanin kanssa.\n"En koskaan saanut rasismia ennen kuin asuin asuntoteollisuuteen ja suunnittelin mallikoteja rakentajille 80 -luvun lopulla. Se oli kaikkien valkoisten ihmisten teollisuus, ei värillisiä ihmisiä. Murtaminen vaati paljon markkinointia. Palkkasin afroamerikkalaisen markkinointijohtajan. Kun hän soitti [puheluita], rakentajilla ei ollut aavistustakaan siitä, mitä me olimme. Heti kun tapasimme henkilökohtaisesti. heidän suunsa avautuisivat. Jotkut yrittivät olla mukavia ja antoivat meille mahdollisuuden tehdä tarjouksia töistä ja tehdä esityksen, [mutta] tiesimme, etteivät he koskaan palkkaisi meitä. Minun piti hakea ohjausta ja apua menestyviltä yrittäjiltä …. Halusin tietää, mitä teemme väärin. Jotkut neuvot olivat hyvin rehellisiä, kuten päästä eroon mustasta markkinointijohtajasta ja saada valkoinen tyttö eteen. Olin niin lähellä liiketoiminnan lopettamista ja tarvitsin todella hyvää työtä. Markkinointijohtajamme ja minä ajoimme Las Vegasiin markkinoille rakentajille. Käskin hänen jäädä hotelliin, kun menin ulos, koska ihoni väri oli hieman vaaleampi. Tuli paha olo, mutta silloin jouduimme syömään."\nLisa Turner on Beverly Hillsissä toimivan suunnittelutoimiston perustaja Sisäinen pakkomielle. Hän uskoo voivansa kirjoittaa kirjan, joka on täynnä kaikkia kokemuksia, joita hän on kohdannut mustana naisena suunnitteluteollisuudessa.\n"On ollut silmiä avaavaa, kuinka vähän näen alan vähemmistöjä. Olen tavannut vain yhden afrikkalais-amerikkalaisen arkkitehdin henkilökohtaisesti 10 vuoden jälkeen alalla, enkä ole tavannut insinöörejä, maisemasuunnittelijoita tai urakoitsijoita. Yhteisöni ei näe muotoilualaa vaihtoehtona. Suunnittelualan on otettava työmme vakavasti ja korostettava [mustia] suunnittelijoita, jotka edistyvät samalla tasolla kuin muut. Jos näemme enemmän, mahdollisuudet avautuvat."\nSeuraava aalto -suunnittelija Linda Hayslettin nopea ura alkoi muodista ja viihdeteollisuudesta. Nopeasti eteenpäin lähes kaksi vuosikymmentä ja hän muutti Nw Yorkista Los Angelesiin ja avasi yrityksensä, LH. Mallit. Hänen töitään on ollut esillä Elle Decor, Rue, Apartment Therapy, California Home + Design, MyDomaine ja paljon muuta.\n"Halusin pitkään olla erillään tästä yhteisöstä, joka rehellisesti ei näyttänyt minulta tai edustanut minua. En usko, että mustat suunnittelijat/mainosaineistot etsivät monisteita tai haluavat osallistua kiintiön täyttämiseen tai osoittavat jotain hyvää uskoa. On aika myöntää, että Black -kokemuksen rikas kulttuuri on jätetty pois rakkaasta suunnittelijayhteisöstämme. Toivon lopullisesti, että työ puhuu puolestaan ja että monimuotoisuutta voidaan todella kunnioittaa ja juhlia."\nKesha Franklin on suunnittelutoimiston perustaja Halden Interiors. Hän on Goldman Sachsin 10000 pienyrityksen alumni ja hänet on nimetty Designer to Watch -järjestöksi Black Interior Designer’s Network -järjestön toimesta. Hänen töitään on ollut esillä Elle Decorissa, Dwell Magazine -lehdessä, NBC: n Open House -tapahtumassa, AD PRO: ssa, Business of Homessa, ARRAY -lehdessä ja muissa.\n"Luovasti tämä on erittäin palkitseva ammatti. kuitenkin, tämä voi olla myös vaikeaa liiketoimintaa huippuluokan mustalle sisustussuunnittelijalle, koska emme hyöty historiallisista yhteyksistä kuten muut. Tässä hyvin henkilökohtaisessa liiketoiminnassa meillä ei useinkaan ole suhteita. Maaklubista aikakauslehtijulkaisuihin esteet ovat tietoisesti ja alitajuisesti systeemisiä, ja ne vaikuttavat usein kykyymme paljastaa muut työhömme. Yritämme vastustaa tätä toimimalla erittäin korkealla huippuosaamisella, mutta voimme ajoittain uupua painosta."\nLorna Gross on Washingtonissa toimiva suunnittelija, joka työskentelee huippuluokan asuin- ja vieraanvaraisuussuunnittelussa ja on erikoistunut asiakkaidensa räätälöityihin ratkaisuihin.\n"Olen aina kokenut, että olen tarvinnut "ylitäytyä" tulla huomioiduksi ja hyväksytyksi sisustusteollisuuden vertaisena. Kun käännän sivuja suurissa aikakauslehdissä, tiedän, että suunnitteluni ja kokemukseni täyttävät standardit, vaikka en ehkä olekaan niissä. En todellakaan koskaan tiedä, olisiko ihoni väri vaikuttanut siihen, miten minut on pidetty ylellisyyssuunnitteluprojektin saamisesta, tai kuinka paljon olen saanut tukea tuotelinjalleni – tämä on seikka. Tiedän vain pyrkiä huippuosaamiseen. Jos kaadun, nousen ylös ja jatkan matkaa, koska rakastan tekemääni ja tiedän, että työstäni voi olla hyötyä muille. Näin kestävä olen."\nLinda Allen on Las Vegasissa toimiva suunnittelija ja valaistusasiantuntija Linda Allenin mallit ja Live Anywhere Lighting. Koko uransa ajan hän on työskennellyt lukuisissa korkean profiilin projekteissa, kuten tarina-aiheisten valaisimien suunnittelussa Tokyo Disney Seasille ja Disneyn California Adventurelle, sekä työskennellyt Magic Johnsonin toimistoissa.\n"Kun näin ensimmäisen kerran mustan arkkitehdin, olin 3. tai 4. vuoden BArch -ohjelmassa Arizonan osavaltion yliopistossa, noin vuonna 1973. Vihasin häntä. Kasvaessani Las Vegasissa, Nevadassa, länsipuolella mustassa yhteisössä, minulla ei ollut mahdollisuutta tavata tai tuntea ketään, joka näytti minusta tai [tai] halusi olla ympäristösuunnittelija. Sanomattakin on selvää, että suunnittelukoulussa kamppailin tarpeettomasti. Lasten on nähtävä omat kasvonsa auktoriteettina, suojelijana ja luodessaan ja ylläpitäessään yhteisöjä, joissa he elävät ja kasvavat. Sekä yhteiskunnallamme yleensä että tällä ammatilla on pitkä matka."\nJack Travis on dosentti Pratt -instituutissa ja Fashion Institute of Technology -yrityksessä. Hän on työskennellyt useissa asuinrakennusten sisustusprojekteissa asiakkaille, kuten Spike Lee, Wesley Snipes ja John Saunders. Hän on työskennellyt myös kaupallisten ja vähittäisasiakkaiden kanssa, kuten Giorgio Armani SPA, New Yorkin Cashmere Cashmere sekä kuuluisien pizzatalon Sbarro -perhe.\n"Suunnittelijana näkyvyys on korvaamaton. Julkisuus voi luoda enemmän mahdollisuuksia. Ikkunoiden hankkiminen alustoille ei mielestäni ole vain hyödyllistä minulle, vaan myös altistaa muut erilaisille suunnittelunäkymille ja tekee suunnittelusta keskustelun tehokkaammaksi ja rikastavammaksi. Olen ollut onnekas saadessani olla esillä julkaisuissa, mutta mustien suunnittelijoiden on myös saatava enemmän tilaa ja heitä on kutsuttava osallistumaan laajempaan ja useampiin julkaisuihin ja tapahtumiin. Kuten aina sanon, hyvä muotoilu on hyvä muotoilu, [mutta] voimme tehdä paremmin."\nDelia Kenza on Brooklynissa asuva sisustussuunnittelija ja nykyinen Quibin Barkitecture-isäntä. Kenzan intohimo muotoiluun vaikutti voimakkaasti hänen isoäitinsä ompelijaan "oli tyylikäs kaikessa, mitä hän teki, mitä hän pukeutui ja miten hän asui." Kenzan töitä on ollut esillä New York Magazine -lehdessä ja Brownstonerissa sekä HGTV: ssä ja Open House New Yorkissa.\n"Vietin koko elämäni arvostamalla kankaita ja taustakuvia muista kulttuureista, mutta en tunnistanut itseäni niissä. Luulin sen olevan normaalia, kunnes eräänä päivänä päätin, että se ei ole kunnossa. Taiteemme on tärkeä asia ja sitä tulee arvostaa. Sen pitäisi olla vaihtoehto kodin sisustuksessa, sopusoinnussa Chinoiseriesin, Toile de Jouyn jne. Kanssa. Kehotan teitä poistumaan normista ja kokemaan sen, mikä on ollut siellä pitkään. Kutsu se omaan tilaasi, arvosta sen arvoa ja omaperäisyyttä, niin löydät meidät ja myös itsesi."\nValérie Louis on perustaja Yaël & Valérie, Suunnittelutoimisto, joka on nimetty itsensä ja teini -ikäisen tyttärensä mukaan ja jonka innoittamana ovat Haitin naiset. Yhtiö valmistaa kankaita, taustakuvia ja kodin asusteita, joissa on merkittäviä naisia kautta historian – afrikkalaisista kuningattareista Haitin vastarintataistelijoihin ja amerikkalaisiin mielenosoittajiin.\nTravis Houze -valokuvaus\n"Vietän urani ensimmäisen puoliskon työskentelemällä korkeamman tason asuntoyrityksissä on muuttanut huonekalutyyppiä ja myyjiä, joita olen tottunut hankkimaan hankkeisiin. Mutta kun lähdin yksin, ilman suuren tai tunnetun nimen tukemista, edustajat ja näyttelytilojen oletettiin usein, ettei minulla ole asiakkaita, joilla olisi varaa linjaansa. He ohjaisivat minut tarjoustensa “edullisempaan” segmenttiin tai menisivät niin pitkälle, että eivät vastaa kyselyihin ollenkaan. Haluaisin mennä hymyillen läpi ja vahvistaa, että voin tehdä ostoksia korkeammalla hintaluokalla ja että asiakkaani ovat riippuvaisia minusta tuodakseen heille laadukkaita tekstiilejä ja tavaroita. Huonekalujen ja materiaalien hankinta on yksi suosikkini suunnitteluprosessista, mutta myyjien ja näyttelytilojen kanssa työskentelyn aiheuttama lisärasitus joskus hillitsee luovuuttani. Odotan päiviä, jolloin minun ei tarvitse taistella niin paljon antaakseni heille yritykseni."\nEneia White on sisustussuunnittelija Queensistä New Yorkista ja omistaa oman yrityksen, Eneia Valkoinen sisustus. (Elämän kokoisen) suunnittelutyönsä lisäksi hän nauttii myös nukkekodien rakentamisesta ja keräämisestä – voit katsoa hänen nukkekodin Dollhouse Beautiful -sarjassamme täältä.\n"Urani alussa minulla oli onni työskennellä suunnittelijoiden kanssa, jotka arvostivat panoksiani ja käyttivät aikaa kannustaakseen kasvua ja kehitystä ihoni väristä huolimatta. Kuitenkin se oli toimiston ulkopuolella, jossa minua pidettiin liian usein jakelijana, pyydettiin käyttämään palvelun sisäänkäyntiä tai hämmästyin, kun esittelin portfolioni. Mustat suunnittelijat kuuluvat samoihin tiloihin kuin valkoiset kollegamme, ja näkemyksiämme ja näkökulmiamme tulisi etsiä ja juhlia samalla tavalla. Siksi BADG: n kaltaiset organisaatiot ovat niin tärkeitä. BADG on luonut alustan korostaaksemme panostamme suunnitteluyhteisöön. Vaikka olen tehnyt suuria edistysaskeleita tällä alalla, se ei ole tullut ilman ennakkoluuloja, sekä hienovaraisia että avoimia."\nByron Risdon on omistaja Byron Risdon LLC, täyden palvelun sisustusliike Washingtonissa, joka tarjoaa asuin- ja kaupallisia palveluja. Risdon väittää, että hänen tyylinsä johtuu hänen rakkaudestaan matkustaa ja sisätiloista, joita hän on nähnyt ympäri maailmaa.\n"Kokemukseni suunnittelijana tällä alalla on usein ristiriitainen. Koska minulla on monipuolinen asiakaskunta, olen nähnyt taloudellisen eron valkoisten ja värillisten kotitalouksien välillä. Mustilla asiakkailla on usein huomattavasti vähemmän kuluja koteihinsa kuin valkoisilla kollegoillaan, vaikka heillä olisi sama koulutustaso ja asema. On hämmästyttävää nähdä valtavan erilaiset elämäntavat niin hämmästyttävän samankaltaisten taustojen joukossa. Kun mustat onnistuvat keräämään vaurautta, he ovat usein sellaisten epäreilujen käytäntöjen kohteena, joiden tarkoituksena on viedä se heiltä. Kokemukseni tällä alalla ovat saaneet minut hyvin tietoisiksi siitä, että tässä maassa vallitseva rotuerottelu on hyvin erilaista elämäntapaa ja taloudellista epätasa -arvoa.."\nTamu Rasheba Green on omistaja Lux Padin sisätilat New Yorkissa, ratkaisupohjaisessa suunnittelutoimistossa.\n"Haluan ihmisten tietävän, että mustat sisustussuunnittelijat tuovat lukuisia erilaisia kokemuksia ja näkökulmia projekteihin, joita valtavirta -suunnittelijayhteisö on usein halventanut. On vallinnut uskomus, että mustat sisustussuunnittelijat luovat vain mustia tai “etnisiä” malleja. Silti mustat sisustussuunnittelijat saavat koulutuksen samoissa suunnittelukouluissa kuin heidän kaukasialaiset kollegansa. Olen huomannut, että kun saan mahdollisuuden suunnitella omasta näkökulmastani, hyvin matkustanut ja kokenut afrikkalaisamerikkalainen suunnittelija, suunnittelijayhteisö on hyötynyt."\nSheryl McLean on täyden palvelun suunnittelutoimiston presidentti ja perustaja, McLean ja Tircuit LLC. Hän on työskennellyt nykyaikaisten asuntojen, moniperheasuntojen (mukaan lukien senioriasunnot) sekä ammatti- ja lääketieteellisten toimistojen parissa.\n"Tuntemani mustat suunnittelijat ja taiteilijat eivät etsi monisteita – olemme lahjakkaita. Emme yksinkertaisesti enää hyväksy sitä, että nämä kyvyt jätetään huomiotta systeemisen rasismin tai puolueellisuuden perusteella. Valkoisilla kollegoillamme on enemmän pääsyä ja heille annetaan paremmat mahdollisuudet. Tämä totuus koskee ja on koskenut jokaista asemaa, jokaista teollisuutta kautta historian. Olemme ansainneet paikkamme. Mustavalkoiset ihmiset ovat löytäneet tapoja selviytyä ja menestyä, sananlaskuiset “polvet kaulassa” saapumisestamme lähtien."\nMichel Smith Boyd on sisustussuunnittelija ja hitti Bravo -esityksen Buying it Blind tähti. Hänen Atlantassa toimiva yritys, Michel Smith Boydin sisätilat, tunnetaan Michelin allekirjoituksesta, ylellisestä tyylistä, joka on esillä Elle Décorissa, Traditional Homeissa, Vogue: ssa, Verandassa, Ebonyssä, The Washington Postissa ja muissa.\n"Tulin sisustusteollisuuteen aikaan, jolloin digitaaliset mediat, kuten podcastit, webinaarit, blogit ja Facebook -ryhmät, todella avasivat tämän maailman uusille suunnittelijoille. Pystyin yksinkertaisesti etsimään verkosta, mitä tarvitsin yritykseni rakentamiseen ja kasvattamiseen. Olen niin kiitollinen sellaisille organisaatioille kuin Black Artists + Designers Guild. Heidän mustien käsityöläisten verkkohakemisto tarjoaa julkaisuille ja muille alan johtajille samankaltaisen pääsyn verkkohakuun löytääkseen uusia lahjakkuuksia kehittääkseen teollisuutta."\nAlana Frailey on Houstonissa toimivan täyden palvelun yrityksen omistaja, Alana Fraileyn sisustussuunnittelu ja BAD -killan aktiivinen jäsen.\n"Kokemukseni alalta on ollut kaiken kaikkiaan hyvä, mutta toivon kuitenkin, että suunnittelijat olisivat monipuolisempia julkisuudessa. Kun aloitin suunnittelun opiskelun, näin harvoin värisuunnittelijoita aikakauslehdissä, messuilla tai puhujina messuilla. Kun aloin tutkia tarkemmin, olin iloisesti yllättynyt huomatessani, että on todella monia lahjakkaita värisuunnittelijoita ja monia organisaatioita, kuten BADG, jotka tekevät paljon työmme mahdollisuuksien ja näkyvyyden edistämiseksi. Mielestäni on tärkeää paitsi suuren yleisön nähdä työmme, myös värillisten nuorten nähdä mahdollisuuksia itselleen ja nähdä, että tämä on ala, joka ottaisi heidät vastaan."\nNext Wave -suunnittelija Laura Hodges on intohimoinen matkustamisesta ja kestävyydestä. Hän on omistaja Laura Hodges Studio, yhtä hyvin kuin Verkkotunnus, hänen tiilirakenteinen myymälä Baltimore, joka myy paikallisesti hankittuja, käsintehtyjä esineitä, jotka auttavat ostajia sisällyttämään sisätilojensa tyypin kerätyn ilmeen.\n"Nuorena teollisena suunnittelijana, joka oli kiinnostunut modernien afrikkalaisten huonekalujen luomisesta, minulla ei ollut yhteyksiä ja taloudellista tukea halutun tyylin ja laadun tuottamiseksi. Turhautuneena lähdin teollisuudesta. Nopeasti eteenpäin vuoteen 2018, jolloin sosiaalisen median mahdollistamat samanhenkiset mainokset kokoontuivat muodostamaan Black Artists + Designers Guildin. Tämän verkon tukemana olen hiljattain aloittanut huonekalusuunnitteluni uudelleen. Vielä on erittäin jyrkkiä haasteita jäljellä, eikä suosittu suoja -media ole ilmaissut kiinnostusta tekemääni työhön – vaikka saan yleensä haastattelu- tai tietopyyntöjä joko mustan historian kuukauden aikana tai tiettyjä monimuotoisuustapahtumia varten. On tärkeää, että mustat suunnittelijat ovat edustettuina sen sijaan, että eurosentriset suunnittelijat näyttäisivät mustista kulttuureista kopioituja tai lainattuja töitä."\nJomo Tariku on kenialainen syntynyt, virginialainen etiopialainen huonekalusuunnittelija ja perustaja Jomo Huonekalut, joka myy veistoksellisia, puisia kappaleita, jotka ovat inspiroineet afrikkalaista perintöä.\n"Asun ja työskentelen TriBeCassa, ja joskus olen erehtynyt pitämään siivoojaa tai lastenhoitajaa vieraillessani työmailla (siinä määrin kuin kerran olen saanut vauvan). Mutta aina minun on jotenkin ylläpidettävä ammattitaitoani, jotta en jatkaisi stereotypiaa ja yksinkertaisesti saisin työn tehtyä. Olen joutunut tekemään kompromisseja neuvotteluhinnoista aiemmin; Minusta tuntui toisinaan, että ihmiset eivät usein näe arvoani tasavertaisena valkoisten suunnittelijoiden kanssa. Kun ilmaisen itseäni ja vaadin korkeita standardeja, minulle on kerrottu, että olen aggressiivinen tai vaikea, koska ihmiset helposti noudattavat vihaisen mustan naisen stereotypiaa tavalla, jota he eivät koskaan tekisi valkoisen suunnittelijan kanssa. on “korkeat vaatimukset”."\nPääjohtaja ja luova johtaja on Nina Barnieh-Blair NinaBDesign New Yorkissa, jossa hän luo lämpimiä ja moderneja sisätiloja.\n"Työskentelin suunnittelustudiossa, jossa olin suurin värihenkilö suurimman osan ajastani siellä. Minulle sanottiin tiettyjä lausuntoja, kuten “yritä hiljentää sassyasi tätä kokousta varten” tai “mene ilkeäksi kyseiselle myyjälle ja katso, palauttavatko he rahaa tilauksesta.” Vähentäisin jatkuvasti sitä, mitä minulle sanottiin, tai vitsailin sitä sopiakseni tiimiin, joka ei todellakaan ymmärtänyt minua ja ainutlaatuista persoonallisuuttani mustana naisena. Se pettyi ja satutti minua eniten, kun minulle kerrottiin olevani “uhkaava ja uhkaava”. Persoonallisuuteni ei ole edes lähellä sitä kuvausta – mustana naisammattilaisena minulla on korkeat vaatimukset ja haluan parasta laatua ja palvelua aivan kuten muutkin. En ymmärrä miksi se antaa minulle leiman aggressiivisesta tai pelottavasta."\nKiyonda Powell on K: n pääsuunnittelijaiyonda Powell Design Studio, boutique -sisustusstudio, joka sijaitsee Washington DC: ssä.\n"Pitääkö valkoisten suunnittelijoiden epäillä, vaikuttaako kuvan asettaminen heidän verkkosivustonsa Tietoja -sivulle heidän liiketoimintaansa kielteisesti? Tai jos työnsä esittely messuilla vaikuttaa negatiivisesti heidän liiketoimintaansa, koska he osoittavat olevansa mustia? Vastaus on jyrkkä EI. Tällaiset ja lukemattomat kysymykset vaivaavat värillisiä ihmisiä kaikilla teollisuudenaloilla, ei vain suunnittelussa."\nRaymond Barberousse johtaa miamilaista designstudiota Studio PGRB vaimonsa Priti Gandhin kanssa.\n"Sanon, että ylivoimainen ongelma on edustuksen puute. Siellä on uskomattomia mustia suunnittelijoita, ja näen usein, että teollisuus huuhtelee ja toistan muutaman valitun tai en ota meitä ollenkaan. Tämä kerronta on itsessään uuvuttavaa olla näkemättä ihmisiä, jotka näyttävät minun kaltaiselta, laittamasta alustoille näyttääkseen työnsä."\nTiffany Thompson on perustaja Duettin sisätilat, täyden palvelun asuntosuunnittelutoimisto Portlandissa, Oregonissa.\n"On ollut melko yksinäistä olla musta sisustussuunnittelija New Yorkissa. Vuosien ajan tiesin vain yhdestä muusta mustasta suunnittelijasta, ja löysimme vain toisemme, koska olin usein väärässä hänen kanssaan alan tapahtumissa ja toiminnoissa. Näissä alan tapahtumissa ei ollut mustia panelisteja, ei muita kohdevaloja muihin mustiin käsityöläisiin, eikä meitä ollut kovinkaan paljon läsnä. Mutta kun Black Artist and Designers Guild perustettiin, en ollut enää yksin suunnittelemassa yritystäni hyvin varakkailla ja pitkälti homogeenisilla markkinoilla. Vielä on paljon tehtävää, mutta olemme menossa oikeaan suuntaan."\nDanielle Fennoy on NYC-pohjaisen suunnittelutoimiston perustaja, Uudista, ja on entinen House Beautiful Next Wave -suunnittelija. Fennoy tunnetaan lämpimistä, moderneista tiloistaan, joissa ei ole väriä. Hänet on nähty HGTV -ohjelmissa Bang For Your Buck ja My Favorite Place.\n"Luettelo parhaista mustista … ei voi olla vain mustan historian kuukauden aikana. Tämä on symboliikkaa. Älä ymmärrä minua väärin, nämä luettelot ovat tärkeitä auttaessaan valmistajia ja uutiskanavia löytämään ja löytämään mustia lahjakkuuksia, mutta meidän on myös oltava luetteloissa, jotka eivät ole yksinomaan mustia."\nPerustaja Ariene Bethea Pukuhuoneen sisustusstudio, a vintage -kodinsisustusputiikki Pohjois -Carolinassa.\n"On huolestuttavaa, että kaupalliset julkaisut pyrkivät korostamaan erittäin lahjakkaiden mustien suunnittelijoiden/luovien teosten työtä vain vastauksena kriisiin. Se täytyy lopettaa. Meillä on saman kaltaisia asiakkaita kuin valkoiset ikätoverimme, sama lahjakkuus tai enemmän, mutta silti meitä ei rutiininomaisesti haluta esitellä projektejamme Black History Monthin jälkeen. Jotta muutos todella tapahtuisi, toimittajien on tietoisesti pyrittävä rutiininomaisesti monipuolistamaan esitettyjä projekteja. Se on yhtä helppoa kuin viettää viisi minuuttia Instagramissa tai millä tahansa sosiaalisen median alustalla. Olemme hyvin näkyvissä ja silti liian usein huomiotta jätettyjä."\nNicole White on presidentti ja pääsuunnittelija Nicole White -mallit, perustuu Floridaan.\n"Minulla on kandidaatin tutkinto sisustussuunnittelusta ja maisteri sisustusarkkitehtuurista & Tutkimus. Mutta huomaan, että mustana sisustussuunnittelijana työskentelen kovemmin kaikilla liiketoimintani osa -alueilla, jotta minut nähdään. En välitä työstä, koska muotoilu on intohimoni ja se hyödyttää asiakkaita. En kuitenkaan näe, että samat mahdollisuudet (show -talot, paneelikeskustelut jne.) Tulevat yhtä säännöllisesti tai helposti kuin valkoisille kollegoilleni. Eikä se tarkoita, etteivät he olisi lahjakkaita, koska he ovat, ja olen innoissani valtavasti heistä. kuitenkin Minulla on myös jotain hienoa annettavaa. Mutta se on vaikeaa tehdä niin, kun et vain kieltäydy istumasta pöydässä, vaan suljet pois juhlista yhdessä."\nNile Johnson syntyi ja kasvoi Baltimore, MD, ja on rehtori Nile Johnsonin sisustussuunnittelu. Hänen työnsä on ollut esillä HGTV: ssä sekä valtakunnallisissa ja paikallisissa julkaisuissa.\n"Uskon, että hyvä muotoilu on universaalia. Uskon, että erilaiset ja erilaiset näkökulmat ovat välttämättömiä ja niitä pitäisi esitellä. Minulle on suuri ilo jakaa näkemykseni Jamaikan kulttuurista konkreettisessa muodossa. Rakastan sitä, kun se yhdistää ihmisiä ympäri maailmaa ja tuo iloa heidän elämäänsä. Vaikka omien tuotteiden tekemisessä Jamaikalla on useita haasteita, kuten tarvittavan tuen ja puitteiden puute valmistukselle ja sähköiselle kaupankäynnille; Kokemukseni on ollut antoisa ja palkitseva."\nDana M.Baugh on Jamaciassa toimivan yrityksen omistaja BAUGHaus Design Studio. Studio tunnetaan käsintehdystä keramiikastaan, valaisimistaan, huonekaluistaan ja kodin tavaroista, jotka on suunniteltu Karibian kierteellä. Voit tehdä ostoksia BAUGHausissa tässä.\n"Taiteilijana, joka tekee taidetta mustan kokemuksen suhteen mustilla kuvilla, työni on aina merkitty poliittiseksi tai kohdistettu mustalle yleisölle. Olen aina pitänyt sitä uteliaana. Minulla oli opettaja kertonut minulle taidekoulussa, että olisin menestys taidemaailmassa vain, jos maalasin mustasta kokemuksestani. En voinut kuvitella, mistä muusta kokemuksesta voisin maalata. Aivan kuin kokemukseni eivät olisi universaaleja."\nKaren J.Revis on New Yorkissa asuva taiteilija ja omistaja Karen J.Revis Studio. Hän on tunnettu abstrakteista monopainatuksistaan, REVISIONary Prints.\nLeslie Rinehardt ja Marvin Miller\n"Kokemuksemme on ollut, että vaikka tiedämme, että tällä alalla on monia lahjakkaita värisuunnittelijoita, olemme sitä mieltä, että meitä on suurelta osin jätetty huomiotta ja tuettu, koska ilmeinen edustus puuttuu suoja -julkaisuissa ja muissa mediamuodoissa. Näyttää siltä, että toimiala on historiallisesti omaksunut yhdenmukaisuuden monimuotoisuuden ja osallisuuden suhteen ja että edustuksen puute on vaikeuttanut altistumista laajemmalle asiakaskunnalle. Koska rakastamme ehdottomasti sitä, mitä teemme … olemme optimistisia muutoksen suhteen!"\nPitkät ystävät Leslie Rinehardt ja Marvin Miller juoksevat Rinehardt | Miller & Co, rakennusalan johtamis- ja suunnittelutoimisto New Jerseyssä.\nTänä vuonna tulee olemaan “minimaskien” joulu: lisää pienempiä juhlia kotona joulukuussa


Kattimania: Kissojen valtakunta\nOlohuoneen muutos otettiin kissojen taholla tietenkin ihan eri tavalla vastaan kuin meidän kaksijalkaisten mielissä. Toki kissatkin tykkäsivät, ei siinä mitään, mutta arvostusta saivat vähän eri asiat.\n"Hyppäiskö tohon pöydälle vai jatkaisko matkaa kiipeilypuuhun vai jäiskö tähän nukkumaan...."\nEsimerkiksi tämä tasohyppelikokonaisuus sai pienen alkuhämmennyksen jälkeen arvosanaksi 10 plussan. Ennen pääsi vain hyppimään kirjahyllystä toiseen, nyt komboon tuli mukaan myös kiipeilypuu. Varsin kätevä paikka seikkailunhaluiselle kissalle.\nKaikkien yllätykseksi myös Kajsa näytti vihreää valoa kiipeilypuun uudelle sijainnille. "Hei, täältähän on varsin kätevä valvoa valtakuntaa ja alamaisia!" Etenkin Deville Kajsan uusi aluvaltaus oli aikamoinen järkytys (kuten instakuvista saattoi päätellä).\n"Näkeepä täältä paljon! Mun paikka."\nEi Kajsa tosin itse pääse puuhun kiipeämään, mutta menee sinne erittäin mielellään, jos joku toimii nostokurkena. Alas Arvon Valtiatar sen sijaan pääsee ihan itse jakkaran avulla.\n"Kato Orja, kato! Mä oon toooosi pitkä!"\nMyös sohva muuttui uuden järjestyksen myötä maailman parhaaksi nukkumapaikaksi. Sohvasta kilpailee siis neljä tyyppiä, kun myös me kaksijalkaiset tahtoisimme viettää siellä aikaamme. Devi onneksi tykkää nukkua sylissäkin, mutta tuolla Kajsalla on kummallinen tapa vallata koko sohva...\nUutena juttuna olkkariin ilmestyi kissankolo kirjahyllyyn. Tämäkin paikka oli alunperin Devin, mutta lopulta Kajsa valloitti sen itselleen.\n(Kuvan isoksi klikkaavat voivat myös päätellä kirjan sivujen välissä olevasta karvatuposta sen, missä pienempi kuninkaallinen tykkää viettää aikaansa.)\nSitten on tietenkin se jo aiemmin esitelty tunneli ja Devin suursuosikki eli patteri. Toki uudet jutut johtivat siihen, että vanhoja lemppareita piti hylätä - Devi ei esimerkiksi enää nuku kiipeilypuun huipulla olevassa pussissa.\nMites on kamut, mistä te tykkäisitte erityisen paljon?\nLähettänyt Kattimanialaiset klo 22:05\nTunnisteet: kissojen suosikit, sisustus\nPepsi + Max 4. maaliskuuta 2015 klo 8.32\nTasohyppely näyttää kivalta ja sohva ja pussukka hyllyssä ja.... näyttää oikein kivalta siis! - Pepsi\nKattimanialaiset 7. maaliskuuta 2015 klo 14.45\nJee, kiva että tykkäät!\nHarmaa ja Ilona 4. maaliskuuta 2015 klo 9.47\nTeilläpä on ajattelevaiset ja hyvät palvelijat! Kunnollista palvelusväkeä kun on niin vaikea saada nykyään. Kuten kaikki tiedämme!\nKattimanialaiset 7. maaliskuuta 2015 klo 14.44\nNo ne sattui kai olemaan ajattelevaisia vahingossa... -kissat-\nMarraskuun Muruset 4. maaliskuuta 2015 klo 19.39\nToi hyppelehtimen kuulostaa kyllä kivalle, mäkin tykkään hypätä sohvalta puuhun! Kerran Coco koklas tätä kans, meinas tulla ryminällä alas, se on niin kömpelö ja lihava! >:D\nOho! Kajsalle kävis varmaan samoin :D Kiipeilypuu + hyppiminen on parasta! -Devi-\nPiivi 4. maaliskuuta 2015 klo 20.35\nKissamaisen hyviä muutoksia! Aina kivaa kun saa lisää vaihtoehtoja meno- ja nukkumapaikkoihin! :)\nKattimanialaiset 7. maaliskuuta 2015 klo 14.43\nMulle menot, Kajsalle unet! -Devi-\nPena ja Punkku 5. maaliskuuta 2015 klo 9.32\nOn teillä kyllä hyvät ihmiset kun järkkää paikat noin. Ihminen on mulle vähän lupaillu, että uudessa kodissa saan paljon uusia kiipeilypaikkoja ja korkealla olevia nukkumapaikkoja, mutta en usko ennen kuin näen.\nKattimanialaiset 7. maaliskuuta 2015 klo 14.41\nKyllä ne ihmiset yleensä pitää lupauksensa!\nMyrsky ja Minna 5. maaliskuuta 2015 klo 16.45\nLämpöä aina tarvitaan, elikkäs patteri täytyy olla.\nKattimanialaiset 7. maaliskuuta 2015 klo 14.40\nSellainen ihmiselle sopiva ikkunapatteri olisi myös aika kiva ;)\nTaru 7. maaliskuuta 2015 klo 13.20\nJustiinsa oikein suunnitelut, KISSAT eka sitten vasta ihmiset ;)\nEi kerrota kissoille, mutta suunnittelu lähti kyllä ihmisten tarpeista ;) Lopputulos vain sattui olemaan kissoille loistava.\nHelena ja Blackie The Cat 8. maaliskuuta 2015 klo 13.53\nKannatan lämpimästi orjatyövoimaa sisustusratkaisuissa.\nAnonyymi 10. maaliskuuta 2015 klo 23.19\nOnpas hienot uudet järjestelyt! Täällä kävisi ihan kaikki ratkaisut, todennäköisesti tuo hyppelyrata olisi kuitenkin suosikki. Ja karvaa kerätään kiitettävästi läälläkin :-). kevään linnunpesiin tulee rutkasti pehmusteita täältä.\nJa KIITOS haasteesta. Vastaamme pikapuoliin! Sairastelun takia koneen ääressä ei ole oikein kyennyt olemaan, nyt alkaa voimat taas palautua vähitellen.


Team Kenzongos - latest news!: Terassitunnelmia.\nMuuttohommat äitini kotona jatkuvat, eilen kävimme laittamassa hänelle parvekkeen kuntoon - mainittakoon, että imuroidessani äitini nykyistä parveketta täyttyi peräti 3 (kolme) imurin pussia!\nKannoin myös runsaasti tavaraa suoraan kaappeihin ja laatikoihin. Muuttaminen on järkyttävän kamalaa ja voimiavievää, mutta ONNEKSI äitini tapauksessa muuttomatkaa on noin 10 metriä. Hän siis muuttaa samassa talossa, samassa rapussa ja samassa kerroksessa.\nEhdimme kuitenkin koirien kanssa viettää 12.9. Porvoon näyttelyn jälkeen hieman terassiaikaa, mistä oheiset kuvat todisteena. Siis siitä, että käytössä on ollut Canon Powershot SX20 ja koiria on houkuteltu erilaisiin terassi- ja pihapönötyksiin:\nBali ja Hupi tiirailevat terassilla. Taisi olla viime viikonloppu, kun terassitavarat muuttivat varastoon. Koirilleni terassi on tietenkin auki tammikuusta joulukuuhun. Portti rakentui tuohon aikoinaan oikeastaan siksi, että ystävämme Bali harrasti liitolaukkaa ja liitohyppyä eteisestä suoraan pihalle. Melko vaarallisen oloista.\nKoska palkintonaksua ei modeloinnista tule, mallit alkavat kypsyä ja vetää uukäännöksiä.\nHupi jaksaa uskoa siihen, että minulla on snäksejä jossain jemmassa.\nViri pitää jöötä pihaoven suussa. Tyylikkäänä ja terhakkaana, kuten aina.\nHirvittävän raskasta päivystää jotain namia. Hupi on aivan exhausted.\nKuten Luxi. Luxi löytää AINA parhaat lepopaikat ja -asennot.\nSyksy saa. Tämä kasvi työntää vielä vihreää ja kukkii.\nLähettänyt Anita klo 10.35


Helmikuussa loppuneet tuotteet\nPosted on 1.3.2017 1.3.2017 by Kaisuli / Siamese Lipstick\nViime kuussa tyhjeni niin hyvä läjä purnukoita että helmikuun tulos oli laihanlainen. Olen muuten huomannut että minulla on nyt kauhea hinku käyttää hyllyissä olevat tuotteet pois. Suihkusaippuahyllyä katselin suihkussa sillä silmällä että nyt tehokäytän nuo yksi kerrallaan pois ja ostan jotain kivaa tilalle.\nNiitä suihkusaippuoita tyhjenikin kaksi pientä, mutta myös vartalotuotteita ja yksi hiustuote.\nNämä molemmat Lushit ovat joululta 2015. Jaiks! Ihan hyvänä pysyivät loppuun asti.\nSnow Fairy 100g* on kulttimainetta nauttiva makean karkkisen tuoksuinen suihkugeeli. Tykkään Lushin suihkareista, ne ovat tiiviitä koostumukseltaan ja siten riittoisia, ja ne myös vaahtoavat runsaasti. Puhumattakaan herkullisista tuoksuista. Vähän harmitti että SF:n kimallehileet vajosivat pullon pohjille aika nopeasti eivätkä sieltä enää nousseet. Ostanen tätä lisää kyllä taas jouluna.\nLush Celebrate tuoksui ihanasti appelsiinille ja ostin sen lähinnä tuoksun vuoksi. Vartalovoiteena tämä oli tosi tuhti. Lähinnä korppusääreni jaksoivat imeä tämän kunnolla, käsivarsille tämä vähän jäi pyörimään. Jäin säästelemään kallista voidetta kunnes parasta ennen-päiväys häämötti ja sitten otin tämän tehokäyttöön. Järkevää toimintaa eikö vaan… Viime joulun kausituote suihkugeeli Bubbly tuoksuu onneksi lähes identtiseltä kuin Celebrate, ja sitä minulla on vielä käytössä. Minun oli todellakin tarkoitus postata joulu-Lusheista mutta niitä oli niin paljon ja lannistuin postauksen vaatimasta työmäärästä jo etukäteen, jäi siis kertomatta. Sori.\nMoroccanoil Heat Styling Protection on vakkarituotteitani, näitä olen kuluttanut loppuun jo useampia. Kokemukseni mukaan vähiten korputtava suihke rautojen alle, tai siis tämä ei korputa ollenkaan. Tätä en vaihda. Postaus kolmen vuoden takaa täällä.\nBio-Oil 125ml on tullut tutuksi viimeisen vuoden aikana. Arvet on ja pysyy mutta jaksan toivoa että näillä arpiöljyillä on joku pieni vaikutus.\nUrtekram Aloe Vera Hand Soap oli ihan perushyvää käsisaippuaa, ja on vielä luonnonkosmetiikkaakin. Tuon putelin muodon vuoksi en tätä kuitenkaan enää osta. En kästä tämänmuotoisia käsisaippuoita. Tasaiselle pinnalle kerääntyy saippuaa ja vettä kun sulavalinjaisemmasta ne tippuisivat lavuaarin reunalle putelin sijaan tai vähintäänkin valuisivat kunnolla pois. Ihmettelen myös sitä miksei tähän saa täyttöpusseja, eikös se sopisi tähän luonnollisuuteen?\nThis Works Reviving Shower Gel 30ml oli tuliaisia hotellista, jossa yövyimme Tukholman lentokentällä Kanadasta tullessa. Ihanan tuoksuinen oli. Tämä oli mukana synnärilläkin, ah mitä muistoja. Tuo ei ollut sarkasmia! 😀\nL’Occitane Foot Cream 10ml tuli toissajoulun Lokki-Tane-joulukalenterista. Kylläpä minua muuten huvitti kun löysin alkuvuodesta kirjahyllystäni minigrip-pussin jossa oli koko L’Occitane-kalenterin sisältö. Olin ajatellut että jos ne tarvitsee vielä koota yhteen jotain blogipostauksen yhteiskuvaa varten ja sinne kirjahyllyyn sitten unohtuivat. Vuodeksi. Tuntui ihan joululta saada iso pussukka täynnä söpöjä pieniä rasvoja.\nTämä jalkavoide oli mukava kaveri, olen käyttänyt tälläisen minin aiemminkin enkä kuitenkaan pitänyt siitä silloin yhtä paljon kuin nyt. Tämä imeytyy nopeasti mutta hoitaa hyvin. Lievä piparminttuisuus epäilytti minua aiemmin mutta nyt se ei haitannut. Voisin nyt jopa ostaa ison tuubin. Vauvan myötä olen rasvannut jalkojani huomattavasti vähemmän. Yöpöydän tilalla on nimittäin vauvan sänky, joten purnukoiden viljeleminen sängyn lähistölle on hiukan haasteellista.\nTunnelmia tai sanottavaa? Anna tulla! 🙂\nPosted in UncategorizedTagged Bio-Oil, L'Occitane, Lush, Moroccanoil, testituotteet, This Works, Urtekram\n2 thoughts on “Helmikuussa loppuneet tuotteet”\nKäytin itsekin tuota Bio-Oilia kauan sitten, mutta en huomannut sen vaikuttavan mitenkään. Enkä tiedä ketään, jolle se olisi tepsinyt;) Mahtaako olla ihan vaan uskomustuote;) ?\nNo en minäkään usko arpien vaalenevan kuin ajan myötä vain ja mihinkään ne eivät kotikonstein katoa. Hyvä arpista ihoa on kuitenkin kosteuttaa kuin muutakin kehoa.


Puutteellinen elatusaputuomio palautettiin käräjäoikeuteen\n7.6.2017 15.01 Puutteellinen elatusaputuomio palautettiin käräjäoikeuteen\nAsiassa olisi ollut perusteltu aihe laatia kirjallinen yhteenveto. Tuomiossa ei ollut myöskään lainkaan selostusta asianosaisten vaatimusten perusteista. Tuomioon ei ollut kirjattu riidattomia ja riitaisia seikkoja tai mihin perusteisiin osapuolet olivat asiassa vedonneet. Perusteluissa olisi selostettava, millä perusteella riitainen seikka on tullut näytetyksi tai jäänyt näyttämättä (OK 24 luku 4 §). Vasta tällöin myös HO:lla on mahdollisuus arvioida valituksessa esitettyjä väitteitä ja harkita KO:n ratkaisun lopputulosta. KO:n tuomiosta tai sen istunnoista laatimista pöytäkirjoista ei mistään myöskään ilmennyt, mitä kirjallisia todisteita tai henkilötodistelua asiassa oli esitetty. (Vailla lainvoimaa 7.6.2017)


Etteplanin ALM -palvelu varmistaa kriittisten sovellustesi ylläpidon | Etteplan\nEtteplanin ALM -palvelu varmistaa kriittisten sovellustesi ylläpidon\nEtteplanin sovelluksen ylläpitopalvelu varmistaa yrityksenne sovellusten jatkuvan käytettävyyden järjestelmän koko elinkaaren ajan. Joustavat palvelupakettimme kattavat ylläpidon 24/7-päivystyspalvelusta ja ennakoivasta ylläpidosta sovelluksen jatkokehitykseen. Antamalla sovellustenne hallinnan Etteplanille voitte rauhassa keskittyä omaan ydintoimintaanne.\nEtteplanin tehokas viestintä, luottamuksellinen yhteistyösuhde ja osaavat mobiilisovellusten kehittäjät auttoivat meitä pitämään omalle asiakkaallemme luvatun toimitusajan.\nVarmistaa sovelluksenne jatkuvan toiminnan\nLuottaessanne sovellustenne hallinnan Etteplanille voitte rauhassa keskittyä omaan ydinliiketoimintaanne.\nSiirtoprosessi on sujuva eikä häiritse liiketoimintaanne.\nVoitte keskittyä omaan ydinliiketoimintaanne meidän huolehtiessa kriittisistä sovelluksistanne\nLiiketoiminnalle välttämättömät sovellukset vaativat jatkuvaa käyttäjätukea ja ylläpitoa. Sovelluksen tai järjestelmän vikaantuessa vian juurisyyt on selvitettävä ja vika korjattava välittömästi asiakastyytyväisyyden ja tuottojen turvaamiseksi.\nEtteplan ALM -palvelumme varmistaa sovelluksenne jatkuvan käytettävyyden järjestelmän koko elinkaaren ajan. Joustavat palvelupakettimme kattavat ylläpidon 24/7-päivystyspalvelusta ja ennakoivasta ylläpidosta sovelluksen jatkokehitykseen. Antamalla sovellustenne hallinnan Etteplanille voitte rauhassa keskittyä omaan ydinliiketoimintaanne.\nSovellusten hallintatehtävien siirtoa varten meillä on todennettu ja tehokas prosessi. Huolehdimme, että siirtoprosessi on sujuva eikä häiritse liiketoimintaprosessejanne.\nTarjoamme sovellusten hallintapalveluita neljällä osa-alueella:\nMovesensei Judo Application\nMovesensei – sovellus judon harjoitteluun\nS-Business Oy:n yrityskorttiratkaisu ja mobiilisovellus\nHelp Desk 2 – Etteplan huolehtii sovellustenne suorituskyvystä\nHD2-palvelussa hoidamme järjestelmienne teknisen ylläpidon ja ennakoivat huollot. Tekninen tukemme palvelee teitä tarvittaessa vuorokauden ympäri viikon jokaisena päivänä. Help Desk 2 -palvelussa Etteplan kantaa vastuun sovelluksenne suorituskyvystä, jotta voitte keskittyä omaan ydinliiketoimintaanne.\nPalvelu räätälöidään aina tarpeittenne mukaan.\nHelp Desk 3 – syvempää koodausymmärrystä\nKaipaako sovelluksenne pieniä korjauksia tai jatkokehittämistä? Vaatiiko jokin ongelma muutoksia ohjelmakoodiin? Help Desk 3 -palvelu tarjoaa koodipohjaista ylläpitoa monipuolisesti eri teknologioilla toteutetuille järjestelmille.\nVoitte pidentää järjestelmänne elinikää antamalla koodin kehittämisen Etteplanin vastuulle. Uusien liiketoimintakriittisten ominaisuuksien integrointi ja koodimuutosten toteuttaminen ovat erikoisalaamme. Luotettavuus, kustannustehokkuus ja nopeus ovat toiminnassamme itsestäänselvyyksiä.\nKäyttöönottopalvelu – tehokkailla ohjelmisto- ja laitepäivityksillä maksimaalinen suorituskyky\nEtteplan toteuttaa laajojenkin järjestelmien ohjelmisto- ja laitepäivityksiä. Hoidamme maantieteellisesti eri paikkoihin hajautettujen järjestelmien päivitykset kustannustehokkaasti, etänä tai tarvittaessa myös paikan päällä. Pureudumme järjestelmänne teknisiin yksityiskohtiin, jotta teidän ei tarvitse.\nDirector, Application Management, Etteplan MORE Software & Embedded Solutions


Joulutapojen historiaa | Kosken Kohinat\nKirjoittaja Aila Utoslahti | 9.12.2021 | Uutiset\nJoulu on alkuisin ajalta, jolloin aurinkokultti oli erityisen voimakasta Rooman imperiumissa. 25. joulukuuta auringon alkaessa palata pohjoiselle taivaalle Mithran ja Sol Invictuksen eli auringonjumalan palvojat viettivät dies natalis Solic Invicti –päivää eli voittamattoman auringon syntymäpäivää. 25.12.274 Aurelianus olikin julistanut auringonjumalan, (Sol Invictus) imperiumin tärkeimmäksi suojelijaksi ja Rooman pääjumalaksi. Samaan aikaa juhlittiin myös maanviljelyksen jumala Saturnuksen kunniaksi vietettyä saturnaliajuhlaa, joka alkoi 17.12. ja jatkui 1.1. asti. (New Catholic Encyclopedia). Noiden juhlien aikana kodeissa ja kaduilla juhlittiin, syötiin runsaasti, juopoteltiin ja käyttäydyttiin riehakkaasti. Monet perinteet ja tavat saturnaliasta ja auringonjumalan palvonnasta siirtyivät kristikunnan joulun ja uuden vuoden juhlintaan. Suomessa juhlintaan omaksuttiin monia tapoja myös pakanallisesta kekri-juhlasta. Suomen sana joulu on Etymologisen sanakirjan mukaan tarkoittanut alun perin muinaispohjoismaista keskitalven pakanallista juhlaa.\nEsimerkiksi Kosken Etolan kylälle joulu merkitsi vuoden suurinta juhlaa ja valmistelut olivatkin sen mukaiset ja ne aloitettiin hyvissä ajoin. Jo kesällä alettiin säästää jouluvoita ja syksyllä jäädytettiin pyttyihin maitoa. Maidon säästämiseksi tehtiin runsaasti joulusahtia. Sahti valmistettiin mallasjauhoista ja rukiin imeläjauhoista ja sen tuli olla vahvaa ja valmista 21.12., jolloin juhlahumu alkoi; tuolloin isännät alkoivat keskittyä juomiseen ja humaltumiseen, jotta tähkät seuraavana kesänä olisivat painavia ja raskaita. Ruokaa ja juomaa valmistettiin niin paljon, että siitä riitti jotain jopa helmikuun alkuun. Tavallisesti tehtiin uusia vaatteita varsinkin lapsille, joille hankittiin myös kenkiä. Ennen joulunpyhiä oli pestävä ja kuivatettava suuri pyykki sekä siivottava; lattia kuurattiin tai ainakin lakaistiin (lattia pestiin yleensä vain pari kertaa vuodessa, koska pelättiin sen mätänemistä) ja lattialle levitettiin olkia, joiden päällä joulun aikana myös nukuttiin. Tupaa myös koristeltiin runsaasti, mm seiniä ja kattoa hyödyntäen päreitä. Kynttilät tehtiin lehmäntalista, himmelit oljista. Oljista tehtiin myös pöydän päähän ”olkisitoma”, jota kutsuttiin nimillä joulun kunnia, joulutonttu tai jumala. Kun kaikki taloustyöt oli tehty, isäntä teki ovelle ympyrän sisään piirretyn ristin joulun merkiksi. Jouluvalmisteluihin ja –tapoihin liittyikin runsaasti taikauskoisia tapoja.\nJoulusaunassa käytiin aikaisin, jotta ehti syödä runsaasti ja juhlia. Jouluillallisella tarjottiin sian-, lehmän- ja/tai lampaankinkkua, lihaperunasoppaa, peruna- ja lanttu-tuuvinkia, päälle kauraryyneistä maitoon keitetty puuro, runsaasti leipää ja voita, makkaroita ja varsinkin sahtia. Jotkut tarjosivat myös liko- eli livekalaa, joka valmistettiin kuivatusta turskasta, hauesta tai kuhasta lipeöimällä. Tavoitteena oli syödä yhdeksän kertaa illan aikana, joten ruokailu aloitettiin aikaisin. Lahden markkinoilta vanhemmat olivat toisinaan ostaneet lapsille mansikka- ja minttukaramelleja (ensimmäinen suomalainen makeistehdas perustettiin v 1890). Talojen juhlimistapojen välillä oli tietysti jonkin verran eroavuuksia. Juhlapyhien hauskanpitoon kuului laulamista, lukemista ja ennen kaikkea leikkimistä.\nPuiden palvonta kuului tärkeänä osana pakanalliseen palvontaan. Mm Ruotsista ja Norjasta on löytynyt runsaasti 2500-3800 vuoden takaisiksi ajoitettuja kalliokaiverruksia kuusista palvonnan yhteydessä. Ikivihreitä puita, kuten kuusia käytettiin pyhinä vertauskuvina. Ne ovat olleet elämän, elossa säilymisen ja kuolemattomuuden vertauskuvia monissa kulttuureissa (Rock Carvings in the Borderlands). Pakanallisten eurooppalaisten keskuudessa yleinen puun palvonta säilyi kristinuskoon kääntymisen jälkeen. Siihen liittyi erilaisia riittejä ja tapoja kuten joulupuun tuominen taloon keskitalven pyhäpäivien aikaan (Encyclopaedia Britannica). Joulukuusen käytöstä tuli ensin perinne 1500-luvun Saksassa ja sen suosio lisääntyi sen jälkeen kun Britannian kuninkaallinen perhe vuonna 1841 käytti koristeltua kuusta viettäessään joulua. Kuusen kynttilät kuvaavat auringon uudelleen syntymistä ja sitä, että talvipäivänseisauksen jälkeen tulee jälleen valoisaa.\nJoulukuusi ja lahjoja\nKosken Etolassa joulukuusi nähtiin ensimmäisen kerran vuonna 1897 kansakoulun joulujuhlassa Pauluksen talossa ja sen käyttö yleistyi 1910-luvulta alkaen. Joulukuusi koristeltiin kynttilöillä, rinkilöillä, kirjavilla papereilla ja karamelleilla.\nKosken Etolassa joulupukki saattoi olla talosta taloon kiertävä pariskunta, nainen miesten ja mies naisten vaatteissa. He kävivät vain istumassa hiljaa tuvassa. Toisenlaisella pukilla oli vällyt nurin selässä, naamari kasvoilla, pellavista parta ja veteen kastettu vihta häntänä. Pukin partaan oli ehdottomasti annettava sahtia. Pukit kulkivat yksin tai kaksittain. Toisinaan he jopa uhkasivat viedä lapsia mennessään, jos eivät saa, mitä tahtovat. He kulkivat useampana päivänä ja saattoivat pyytää myös yösijaa. Wikipediassa kerrotaan myös, että pukiksi pukeutuminen liittyy hedelmällisyysriittiin ja shamanistiseen perinteeseen. Asuun kuului tuohesta tehty naamari ja nurin käännetty lammasnahkaturkki.\nMuinaisessa roomalaisten Saturnalia-juhlassa, oli tapana vaihtaa lahjoja 24.12. Joululahjojen antaminen alkoi Suomessa varakkaissa perheissä 1800-luvun alussa ja yleistyi 1910-luvulla. Nykyään lahjojen merkitys onkin suuri ja kauppamaailma tarjoaakin valtavasti vaihtoehtoja. Joulukaupan arvo Kaupan liiton mukaan olikin viime vuonna lähes 4,8 mrd euroa.\nKun jouluyö oli valvottu ja syöty, alettiin valmistautua kirkkomatkalle. Kylmyyden vuoksi monilla oli taskumatit mukana. Kirkko oli koristeltu; lattialla oli olkia, kruunuissa ja penkkisarjoilla oli kynttilöitä. Koskelta käytiin joulukirkossa myös Lammilla. Yhtenä vuonna Lammin kirkossa eräältä emännältä putosi palava kynttilä penkkisarjan väliin ja sytytti oljet palamaan. Toinen eukko kaatoi ”taskumasustaan” viinaa muka sammukkeeksi ja siitä nousi niin kova roihu, että tungoksessa kuoli monta henkeä. Sen jälkeen olkien käyttö kirkossa kiellettiin.\nEräänä vuonna oli metsästetty runsaasti susia. Vähän ennen joulua rengit nylkivät 10 sutta ja asettivat jouluaattona jäätyneet sudenraadot salaa tien viereen lumihankeen pystyyn, kidat ammollaan, käpälät suorina. Kun kirkkoväki aikaisin jouluaamuna puolihutikkaisena ajoi siitä ohi viinalla virvoitettuine hevosineen, syntyi kauhea meteli. Hevoset pillastuivat, hyppivät pystyyn ja kääntyivät ympäri, naiset huusivat, miehet kiroilivat ja koirat alkoivat vimmatusti haukkua ja rähistä. Moni reki suistui suinpäin hankeen sisältöineen. Vasta päivän valjettua saatiin tietää, mitä susia ne olivat. Siinä moni sai aika riehakkaan kirkkomatkan ja rengit hyvät naurut.\nJoulukirkosta kotiin tulo oli kilpa-ajoa sillä se, joka ensimmäisenä ennätti kotiin, sai ensimmäiseksi myös kesällä työnsä tehtyä. Sitten kotona ei tehty muuta kuin maattiin ja syötiin. Taloihin kutsuttiin alustalaiset joulupäivälliselle, muuten ei kylässä käyty.\nLiittykö Jeesus jotenkin Jouluun?\nKeisari Konstantinus (valtakausi 306-337) teki roomalaiskatolisuudesta Rooman imperiumin virallisen uskonnon ja näin muodostui kristikunta (The Roman Catholic Church). Joulunvietto mainitaan ensimmäisen kerran Filocaluksen kalenterissa, roomalaisessa almanakassa, jonka lähdemateriaali voidaan ajoittaa vuoteen 336 (New Catholic Encyclopedia). Vuonna 350 paavi Julius I julisti joulukuun 25. päivän Kristuksen syntymäpäiväksi. Niinpä auringon kuvan päätettiin edustavan ylösnoussutta Kristusta ja auringonkehrän kuvasta tuli pyhimysten sädekehä. (Encyclopedia of Religion). Sen sijaan, että kristityksi tunnustautuvat olisivat taistelleet pakanallisia tapoja ja pyhäpäiviä vastaan, he päättivät yhtyä niiden viettoon. Tiedetään, että Jeesus ei syntynyt joulukuussa vaan aiemmin syksyllä. Joulua ei tunnettu alkukristillisyydessä, eivätkä kristityt viettäneet kenenkään syntymäpäiviä, koska se oli pakanallinen tapa, johon liittyy taikauskoa. Onko juhlan alkuperällä sitten väliä? Useimmille ei, mutta monille on ja he haluavatkin juhlia ja viettää aikaa perheen ja ystävien kanssa eri aikoina pitkin vuotta ilman kalenterin määräämiä päiviä ja haluavat auttaa toisia ja antavat lahjoja mielellään milloin tahansa odottamatta mitään vastineeksi. Lapsistakin on mahtavaa saada yllätyslahjoja pitkin vuotta.\nTähän loppuun talviaikaan sopiva runo kosken murteella 1880-luvun lopulta:\nPimiä ol yä / liukas ol jiä / ku piäskyse piä / nii perhana viä / ku siihe liuskahtie / nii monta päivie viel jälkie / piätä kovast huimasie.\nLähteet: Paikallishistoriaa: Kotiseutu-Suomen kotiseutututkimuksen äänenkannattaja, n:o 2 1930 Etola, Hyväll on nimie paljo Ritva Poutiainen, Sodan ja rauhan ajat – Kosken historiaa, ihmisiä ja elämää Juhani Aromäki, Kosken pitäjän vaiheita Aura Jurva, Antiikin historiaa: Wikipedia/joulu, jw.org -verkkokirjasto/joulu


Arvostelut | Kognitiivinen tietoportaali | May 2022\nMääritelmä Aliarviointi on puhetta kuvaava kuva, jossa kirjailija tai puhuja tarkoituksella asettaa tilanteen näyttämään vähemmän tärkeältä tai vakavalta kuin se on. Kontrasti hyperbolen kanssa. Jeanne Fahnestock huomauttaa, että aliarviointia (varsinkin muodossa, joka tunnetaan nimellä litote) "käytetään usein retorin itsensä vähentämiseen, kuten silloin, kun voimakkaasti koristeltu sotakankari sanoo" Minulla on muutama mitali "tai joku juuri voittanut American Idol toteaa "I did OK" "(Rhetorical Style, 2011).\nMiksi todella sivuutamme toisiamme julkisesti\nNe, jotka eivät asu kaupungeissa, huomauttavat usein siitä, että vieraat eivät puhu keskenään kaupunkien julkisissa paikoissa. Jotkut näkevät tämän töykeänä tai kylmänä; kuten syyllistä huomiotta jättämistä tai kiinnostuksia muissa. Jotkut valittavat tapaa, jolla olemme yhä eksyneempiä mobiililaitteisiin, näennäisesti unohtaaksi ympärillämme tapahtuvalle.\nMääritelmä: Opiskelijakannat ovat opiskelijoiden työn kokoelmia, joita käytetään tyypillisesti vaihtoehtoiseen arviointiluokkaan luokkahuoneessa. Opiskelijakannat voivat olla muutamassa muodossa. Kaksi opiskelijaportfolion muotoa Yksi opiskelijaportfolion tyyppi sisältää työtä, joka osoittaa opiskelijan etenemisen lukuvuoden aikana.\nCreonin monologi "Antigonelta"\nCreon on monimutkainen ja monipuolinen hahmo ottaen huomioon, että hän esiintyy kaikissa kolmessa näytelmässä Sophoclesin Oedipus-trilogiassa. Kuningas Oidipuksessa hän toimii neuvonantajana ja moraalisena kompassina. Oedipuksessa Colonuksessa hän yrittää neuvotella sokean entisen monarkin kanssa vallan saamisen toivossa. Viimein Creon on saavuttanut valtaistuimen pitkän venäjän, Eteoclesin ja Polyneicesin välisen sisällissodan jälkeen.\nDimorphodon-tiedot ja luvut\nNimi: Dimorphodon (kreikka sanalla "kaksimuotoinen hammas"); lausuttu die-MORE-foe-don Elinympäristö: Euroopan ja Keski-Amerikan rannat Historiallinen ajanjakso: Keski-myöhään juuralainen (175–160 miljoonaa vuotta sitten) Koko ja paino: Neljän jalan ja muutaman punnan siipiväri Ruokavalio: Tuntematon; mahdollisesti hyönteisiä kuin kaloja. Erottuvat ominaisuudet: Suuri pää; pitkä häntä; kaksi erityyppistä hammasta leuissa Tietoja Dimorphodonista Dimorphodon on yksi niistä eläimistä, joka näyttää olevan koottu väärin laatikosta: sen pää oli paljon suurempi kuin muiden pterosaurusten, jopa nykyaikaisten, kuten Pterodactylus, pään, ja näyttää siltä, että lainattu suuremmalta, maanpäälliseltä theropod-dinosauruselta ja istutettu pienen, hoikka rungonsa päähän.\nOnko verkkokoulu sopiva teini-ikäisilleni?\nMonet teini-ikäiset ovat onnistuneet uskomattoman onnistuneesti verkko-oppimisessa. Mutta toiset ovat jääneet jälkeen opintopisteistä ja motivaatiosta, aiheuttaen jännitystä kotona ja stressiä perhesuhteissa. Nämä kolme näkökohtaa voivat auttaa, jos kohtaat vaikeaa päätöstä rekisteröidäksesi lapsesi etäopiskeluohjelmaan.\nPteranodonin tosiasiat ja luvut\nHuolimatta siitä, mitä monet ihmiset ajattelevat, ei ollut yhtä pterosauruslajia, jota kutsutaan "pterodaktyyliksi". Pterodaktyloidit olivat tosiasiallisesti suuri alihankkija lintujen matelijoille, joihin kuuluivat sellaiset olennot kuin Pteranodon, Pterodactylus ja todella valtava Quetzalcoatlus, maan historian suurin siivekäs eläin; pterodaktyloidit olivat anatomisesti erilaisia kuin aikaisemmat, pienemmät "rhamphorhynchoid" pterosaurukset, jotka hallitsivat juurakautta.\nMihin sijoittaa espanjaveriset sanat\nEspanjan kielen adverbit ja sanat-lauseet sijoitetaan pääsääntöisesti muutettavan sanan lähelle, yleensä heti ennen tai jälkeen. Englanti on tältä osin joustavampi - englanniksi on yleistä nähdä adverbi, joka on sijoitettu kauempana muokattavasta sanasta, usein tarttuen sen loppuun. Esimerkkejä adverbiaalisesta sijoittelusta Huomaa esimerkiksi näiden kahden vastaavan lauseen erot: Aprobó facilmente el examen de geometría euclidiana.\nHomogeeninen määritelmä ja esimerkit\nHomogeeninen tarkoittaa ainetta, joka on tasainen tai yhtenäinen koko tilavuudestaan. Mistä tahansa homogeenisen aineen osasta otetulla näytteellä on samat ominaisuudet kuin toiselta alueelta otetulla näytteellä. Esimerkki Ilmaa pidetään homogeenisena kaasuseoksena. Puhtaalla suolalla on homogeeninen koostumus.\nAnnie Oakley on osoittautunut hallitsevaksi urheilussa, jota pidettiin pitkään miehen toimialueena. Oakley oli myös lahjakas viihdyttäjä; hänen esiintymisensä Buffalo Bill Cody's Wild West Show -sarjassa toivat kansainvälistä mainetta, tekemällä hänestä yhden aikansa kuuluisimmista nais-esiintyjistä.\nMesoliittinen ajanjakso, metsästäjä-kerääjä-kalastajat Euroopassa\nMesoliittinen ajanjakso (tarkoittaen käytännössä "keskikiviä") on perinteisesti vanhassa maailmassa aikajakso viimeisimmän paleoittisen lopun jäätymisen jälkeen (~ 12 000 vuotta sitten, malmi 10 000 eKr.) Ja neoliittisen ajan (~ 5000 eaa) välillä. , kun viljelijäyhteisöjä alettiin perustaa. Ensimmäisen kolmen tuhannen vuoden ajan siitä, mitä tutkijat tunnustavat mesoliittiseksi, ilmaston epävakauden aika vaikeutti elämää Euroopassa, kun asteittainen lämpeneminen muuttui äkillisesti 1200 vuodeksi erittäin kylmää kuivaa säätä, jota kutsutaan Younger Dryas.\nPaavi Julius II -elämäkerta\nPaavi Julius II tunnetaan myös nimellä Giuliano della Rovere. Hänestä tuli tunnetuksi myös "soturipaavi" ja il papa terribile. Paavi Julius II tunnetaan sponsoroivan eräitä Italian renessanssin suurimpia taideteoksia, mukaan lukien Michelangelon Sikstuksen kappelin katto. Julius tuli yhdeksi aikansa tehokkaimmista hallitsijoista, ja hän oli enemmän huolissaan poliittisista kuin teologisista asioista.\nHaastavat laskentaongelmat ja ratkaisut\nLaskenta voi tuntua helppolta tehtävältä. Kun menemme syvemmälle kombinatorikkona tunnettuun matematiikan osaan, ymmärrämme, että törmäämme suuriin lukuihin. Koska factorial näkyy niin usein, ja luku, kuten 10! on yli kolme miljoonaa, laskenta-ongelmat voivat tulla monimutkaisiksi erittäin nopeasti, jos yritämme luetella kaikki mahdollisuudet.\nTrooppiset sademetsät ja alueet\nTrooppisia sademetsiä esiintyy pääasiassa maailman päiväntasaajan alueilla. Trooppiset metsät rajoittuvat pienelle maalle alueelle, joka on leveyspiirien 22,5 ° pohjoisen ja 22,5 ° eteläpuolella päiväntasaajasta - Kauris tropiikin ja syövän trooppisen alueen välillä (katso kartta). Ne sijaitsevat myös suurilla erillisillä mantereen metsillä, jotka säilyttävät ne itsenäisinä, vierekkäisinä alueina.\nDiakopio on retorinen termi sanan tai lauseen toistamiselle, joka on hajotettu yhdestä tai useammasta välivaiheesta. Monikkokoelmat tai diakopit. Adjektiivi: diacopic. Kuten Mark Forsyth on havainnut, "Diakopio, diacope ... se toimii. Kukaan ei olisi välittänyt, jos Hamlet olisi kysynyt:" Oliko olla vai ei? " tai 'olla tai olla?\nMitä Grad-koulut etsivät opiskelijoilta?\nMitä jatkotutkintokomiteat etsivät potentiaalisilta opiskelijoilta? Ymmärtäminen, mitä tutkijakoulut etsivät hakijoilta, on ensimmäinen askel räätälöimällä kokemuksiasi ja sovellustasi, jotta itsesi olisi vastustamaton unelmiesi jatko-ohjelmille. Pääsyvaliokunnan tavoitteena on tunnistaa hakijat, joista tulee hyviä tutkijoita ja johtajia omalla alallaan ja kampuksella.\nMikä on luotto? Ja mikä on luottokortti? Luotto on tapa myydä tavaroita tai palveluita ilman, että ostajalla on käteisellä. Joten luottokortti on yksinkertaisesti automaattinen tapa tarjota luottoa kuluttajalle. Nykyään jokaisella luottokortilla on tunnistenumero, joka nopeuttaa ostoksia.\nOpi japanilainen sana Yuumei\nJapanilainen sana yuumei, joka äännetään "voit", tarkoittaa kuuluisaa, merkittävää, juhlittua, tunnettua tai pahamaineista. Japanilaiset merkit 有名 (ゆ う め い) Esimerkki Kanojo wa sekaiteki ni yuumeina kashu da. 。 は 世界 的 に。.。。。 Käännös: Hän on maailmankuulu laulaja. Antonym mumei (無名)\nCentromeerin ja kromosomin segregaatio\nSentromeeri on alue kromosomissa, joka liittyy sisarkromatidiin. Sisarkromatidit ovat kaksijuosteisia, replikoituneita kromosomeja, jotka muodostuvat solunjakautumisen aikana. Sentromeerin ensisijainen tehtävä on toimia karankuitujen kiinnityskohtana solunjakautumisen aikana. Karalaite pidentää soluja ja erottaa kromosomit varmistaakseen, että jokaisella uudella tytärisolulla on oikea määrä kromosomeja mitoosin ja meioosin loppuessa.\nVisuaalinen sanakirja - ammattilaiset\nMikä on monopoli?\nKuinka tehdä pesula yliopistossa\nMitä eroa on Tainon ja Puerto Ricon välillä?


Z-junien tappiollisuus - Sivu 4\n23.02.2008, 10:06 #46\nSinänsä kai ostoliikenteen ostajalla voisi olla sanansa sanottavana myös lippujärjestelmään.\n24.02.2008, 15:21 #47\nVR on uudistamassa konduktöörien lipunmyyntilaitteita. Busseissakin nykyään käytössä oleva Matkahuollon kontaktillinen kortti alkaa ehkä olla aikansa elänyt. Linja-autoliikenteen perusedellytyksiä tänä päivänä ovat seutuliput. Lisäksi ostoliikenteen osuus on merkittävä. Rautateille taas liittyminen johonkin Matkahuollon lippujärjestelmään voi olla jo periaatteellisista syistä hankalaa, samoinkuin Matkahuollolle VR:n ottaminen mukaan samaan systeemiin.\nOlisikin siis syytä selvittää yhteiskunnan taholta, kuinka saataisiin aikaan sellainen korttipohja seutu- ym. lipuille, joka toimisi sujuvasti niin junissa kuin busseissakin. Taksien taksamittareissa saisi kortti kanssa kelvata, jottei taksien tulo ostoliikenteeseen kilpisty laitehankintoihin. Ja järjestelmän ylläpito kilpailutuksen kautta jollekin firmalle kaikkia osapuolia tyydyttävän ratkaisun aikaansaamiseksi. Niin VR ja linja-autoliikennöitsijät eivät joudu ostamaan kilpailijoiltaan palveluita.\nNo pitäähän se jollekkin mussuttaa kun huonosti menee. Säälittävää. Kyllä sietäisi katsoa myös peiliin bussiyrittäjillä.\nJos liikenne- ja viestintäministeriölle ehdotetaan seutulipun kelpaamista junissa niin pahoin pelkään että vastaus on että LVM ei voi tehdä asialle mitään koska VR on osakeyhtiö.\nBusseissakin nykyään käytössä oleva Matkahuollon kontaktillinen kortti alkaa ehkä olla aikansa elänyt.\nOlisikin siis syytä selvittää yhteiskunnan taholta, kuinka saataisiin aikaan sellainen korttipohja seutu- ym. lipuille, joka toimisi sujuvasti niin junissa kuin busseissakin. .\nMatkahuollon kontaktillinen kortti on tosiaan aikansa elänyt. Valitettavasti kortti säilynee käytössä vielä vuosia. Lyhyellä aikavälillä kortin olisi ehkä hyvä käydä myös junissa. Sm1,Sm2 ja Sm4 kaluston varustaminen lukijalaitteilla tuskin olisi mahdottoman kallista. Pääkaupunkiseudun ulkopuolella konduktööri kiertää osastot jokaisen aseman jälkeen. Toimisiko tälläinen järjestelmä: Jokaisessa junan eteisessä olisi kontaktillisen kortin lukija joka tulostaa tositteen joka näytetään konduktöörille.\nBussien kaukoliikenteessä (esim. CityCity-liput) kontaktillinen kortti vielä menettelee mutta kaupunkien paikallisliikenteessä ei. Pidemmällä aikavälillä koko Suomessa olisi syytä olla etäluettava matkakortti. Minun ehdotukseni on että matkakortti olisi sellainen kuin YTV:n nykyinen kortti. Siihen voisi ladata sekä kaupungin tai seudun kautta että arvoa. Arvo olisi käytettävissä kaikissa kaupungeissa. Esimerkiksi Vaasalainen voisi matkustaa kortillaan Lahdessa näyttämällä korttia lukijalle ja painamalla ykköstä joka tarkoittaisi Lahden sisäistä lippua. Joissakin seutulippualueilla voisi olla käytössä useampia vyöhykkeitä esimerkiksi Lappeenrannasta pääsisi Joutsenoon painamalla kakkosta ja Lappeenrannasta Imatralle painamalla kolmosta.\n24.02.2008, 16:59 #49\nMutta kuitenkin sitten osakeyhtiömuotoisilta bussifirmoilta seutulipun kelpaamista voidaan vaatia?\n24.02.2008, 17:59 #50\nOngelmana taitaa olla, että Vr on sekä osakeyhtiö että sillä on monopoli. Näin ollen Vr saattaisi tuollaisiin vaatimuksiin vain todeta, että liikennöinti ei kiinnosta jos mahdottomia vaaditaan. Vr:lle ei ole mikään ongelma jättää vaikka koko ostoliikenne ajamatta, paremminkin saattaisivat olla mielissään kun pääsisivät eroon. Mistä tietenkin seuraa, että LVM:llä ei ole paljonkaan varaa vaatia Vr:ltä mitään.\nMitään periaattelista estettä asettaa ehtoja myös rautateiden ostoliikenteeseen käsittääkseni ei ole.\n25.02.2008, 00:08 #51\nNo tällaista menoa valtioneuvosto ei luultavasti kauaa katselisi vaan kutsuisi koolle ylimääräisen yhtiökokouksen, jossa ainoana omistajana sitten vaihtaisi koko yhtiön hallituksen. Ja huolehtisi, että hallitukseen tulee ihmisiä, jotka pistävät operatiivisen johdon ruotuun!\nJos tämäkään ei auttaisi, jopa porvarihallitus rupeaisi väläyttelemään Valtionrautatiet-nimisen liikelaitoksen perustamista, jonka tytäryhtiöksi VR-Yhtymä liitettäisiin, ja jonka jälkeen VRy sitten purettaisiin liikelaitoksen tulosyksiköiksi.\n...tai sitten eduskunta muuttaisi rautatielain niin, että muutkin liikennötsijät sallitaan. Ja että LVM:n ostoliikenne on kilpailutettava, ja seutulipun on kelvattava.\n25.02.2008, 13:06 #52\nOngelmana taitaa olla, että Vr on sekä osakeyhtiö että sillä on monopoli. Näin ollen Vr saattaisi tuollaisiin vaatimuksiin vain todeta, että liikennöinti ei kiinnosta jos mahdottomia vaaditaan. Vr:lle ei ole mikään ongelma jättää vaikka koko ostoliikenne ajamatta, paremminkin saattaisivat olla mielissään kun pääsisivät eroon.\nEikös ostoliikenne kuitenkin tuota VR:lle melkoisen paljon rahaa? Lisäksi ostoliikenteenä ajettavat junat kasvattavat myös VR:n "omalla riskillään" liikennöimien junavuorojen matkustajamääriä, koska nämä ostoliikennejunat syöttävät matkustajia runkoreittien juniin. VR voi hyödyntää ostoliikenteessä jo maksettua vanhaa kalustoa (siniset vaunut), jotka lienevät huoltokustannuksiltaankin uusia tietotekniikkaa täynnä olevia vaunuja edullisempia.\nSeutulipun kelpaaminen varmasti myös lisäisi matkustajia sellaisilla reiteillä, joilla junavuoroja suhteessa bussivuoroihin on niin vähän, ettei juuri kukaan hanki junaan kuukausilippua. Esimerkkeinä vaikkapa välit Harjavalta - Pori, Tampere - Nokia, Tampere - Orivesi keskusta, Tampere - Lempäälä, Kuopio - Siilinjärvi, Oulu - Muhos, Lahti - Nastola ja Kouvola - Inkeroinen.\n26.02.2008, 10:25 #53\nSeutulipun kelpaaminen varmasti myös lisäisi matkustajia sellaisilla reiteillä, joilla junavuoroja suhteessa bussivuoroihin on niin vähän, ettei juuri kukaan hanki junaan kuukausilippua.\nVarmasti toisikin, etenkin kun ainakin Tampereelta Nokialle ja Lempäälään juna on noin kaksi kertaa nopeampi kulkuneuvo, aikataulun mukaan Lempäälästä parhaimmillaan jopa neljä kertaa nopeampi.\n27.02.2008, 19:32 #54\nJunien ja linja-autojen yhteislippu Lahti-Helsinki -osuudella lisäisi matkustamisen joustavuutta. 17min yli tasatunnin lähteviltä z-junilta myöhästyvä matkustaja saattaa vielä ehtiä asematunnelin pysäkiltä Helsingin pikavuorobussiin, jonka lähtöaika Lahden linja-autoasemalta on 15min yli tasatunnin. Vielä varmemmin tasalta lähtevistä Pendolinoista ja IC-junista myöhästyvä matkustaja ehtii lentokenttäbussiin, joka lähtee linja-autoasemalta myös tasalta.\n09.04.2008, 15:51 #55\nEsimerkiksi Hämeenlinnan Pendolino-pysähdyksiin liikenneministeri totesi ettei hän voi asiaan puuttua vaan VR päättää asian ihan itse. Bussifirmojen ja VR:n tilanne on erilainen. Jokainen seutulippumatkustaja lisää bussifirman tuloja mutta VR keskittyy kaukoliikenteeseen eikä sitä paikallisliikenne kiinnosta.\n10.04.2008, 21:09 #56\nTai sitten Suomen Tasavalta voisi myydä VROY:n pois ja lopettaa siltä kaikennäköiset tukijaiset.\n17.04.2008, 10:16 #57\nElikkä sinun mielestäsi Helsingissä työssä käyvien Lahtelaisten pitäisi joka päivä metsästää pikajunasta vapaita paikkoja ja Mäntsälässä vaihtaa paikkaa kun sieltä kyytiin tullut paikkalipullinen tuleekin sinun paikalle. Ja perjantaisin pitääkin mennä eriaikaan kulkevalla Z-junalla kun pikajunat ovat täynnä.\nMinkä ihmeen takia Kajaaniin menevässä pikajunassa pitäisi olla ylimääräinen vaunu tai kaksi Lahden työssäkäyviä varten? Nämä vaunut kulkisivat täynnä ensimmäiset 100 km ja loput 500 km tyhjänä. Tässähän sitä kaluston käyttämisen järkeä vasta onkin.\nKaikkien Lahdesta Keravalle ja Haarajoelle kulkevien pitäisi lisäksi vaihtaa junaa Mäntsälässä. Eikös siinä Scamwest kyhäelmässä ja täällä foorumeillakin ole kovaan ääneen huudettu vaihtamisen hankaluudesta ja sen vaikutuksesta julkisen liikenteen käyttämiseen? Ja vielä pitäisi kaikkien Itäsuomalaisten matka-aikaa pitää pidentää viidellä minuutilla ylimääräisellä pysähdyksellä Mäntsälässä, että z-junan käyttäjät pääsevät kyytiin. Laskepa siitä paljonko tuollainen ratkaisu heikentään junien kilpailukykyä.\nJa vielä pitäisi Flirttejä hommata, kun suurin osa Z-junien vuoroista ajetaan yhdellä Sm4- yksiköllä ja siinäkin on yleensä istumapaikkoja ihan kivasti. Flirteillä sitten varmaan olisi vieläkin enemmän vapaita paikkoja. Ruuhka-ajan ulkopuolella, kun yksiköitä tarvitaan vähemmän, Sm4 runkoja käytetään esim. huollossa, siivouksessa ja muussa paikallisliikenteessä kulahtaneiden Sm1/2 runkojen sijasta, jolloin palvelutaso on parempi ja Sm1/2 käyttöikä pitenee. Mitenkäs nämä asiat hoidettaisiin niillä Flirteillä jos se yksi runko pöristelee puolityhjänä koko ajan Lahti-Helsinki välillä?\n17.04.2008, 11:04 #58\nMitenkäs nämä asiat hoidettaisiin niillä Flirteillä jos se yksi runko pöristelee puolityhjänä koko ajan Lahti-Helsinki välillä?\n17.04.2008, 22:56 #59\nElikkä sinun mielestäsi Helsingissä työssä käyvien Lahtelaisten pitäisi joka päivä metsästää pikajunasta vapaita paikkoja ja Mäntsälässä vaihtaa paikkaa kun sieltä kyytiin tullut paikkalipullinen tuleekin sinun paikalle...\n19.04.2008, 08:44 #60\nSillä onhan Lahdesta Helsinkiin matkustavalle parempaa palvelua käyttää Mäntsälässä pysähtymätöntä pikajunaa kuin paikallisjunaa, joka pysähtyy Lahdesta tulijan kannalta tarpeettomilla väliasemilla.\nEikö Lahdesta Helsinkiin matkustavalle ole parempaa palvelua se, että voi joka tunti valita kahdesta lähtöajasta omaan aikatauluunsa paremmin sopivan (verrattuna siihen että olisi vain yksi lähtö tunnissa)? Matkan keston puolesta myös Z-juna on nopea.


Patolologian kurssi etenee kovalla vauhdilla eteenpäin. Mikroskopointi tentti on neljän ja puolen viikon päästä, eikä lopputenttiinkään ole aikaa enää kuin pari päivää yli kuusi viikkoa. Taas voi vaan ihmetellä, että miten aika oikein menee niin nopeasti?? Patologian jälkeen on suurista kursseista jäljellä enää farmakologia, ja sitten on toinen vuosi lääkiksessä ohi. Hurjaa!\nPatologia eli tautioppi on minusta ollut tähän mennessä koko lääkiksen laajin kurssi sisällöltään. Erilaisia tauteja nimittäin riittää, ja välillä olen kyllä kokenut epäuskoa siitä, miten kaikkea voi mitenkään muistaa. Minusta on tuntunut siltä, että opettelen taudin nimen, siihen päälle pari asiaa, ja sitten siirryn seuraavaan tautiin. Harvaan tautiin pystyy enemmän paneutumaan, joten tuntuu, että monet asiat ovat jääneet todella pinnallisiksi. Mutta ehkäpä ei ole tarkoituskaan oppia tässä vaiheessa kaikkea vielä kokonaan, sillä pitäähän vielä lopuksi neljäksi vuodeksi jäädä jotain opiskeltavaa, heh ;)\nPatologian luennot ovat noudattaneet pääasiassa samaa kaavaa; aina yhdellä kahden tunnin luennolla tulee uusi elin ja sen taudit, ja seuraavalla kerralla siirrytään jo uuteen elimeen. Olemme siis järjestelmällisesti käyneet läpi sydämen, verisuonten, keuhkojen, ruuansulatuselimistön, maksan, munuaisten jne. tauteja. Pari päivää luennon jälkeen meillä on mikroskopointiharkka, jossa katsomme tietokoneelta juuri opittujen tautien histologista ilmentymistä. Mainittakoon vielä, että patologian oppikirjassamme on yli 800 sivua, joten luettavaa kyllä riittäisi. Harmi vaan, että en ole lukenut koko kirjasta, korkeintaan kuin 20 sivua ;) Pitää vain toivoa, että luentodioilla pärjää riittävän hyvin, sillä tähän mennessä on aina pärjännyt.\nStressiä patologiaa kohtaan lisää vielä se, että tenttiä pidetään aikaisempien vuosien mukaan vaikeana, ja erään luennoitsijamme sanoin ”tentintekijä pyrkii pitämään tentissä tasoa melko korkeana”. Myöskään aikaisempien vuosien tilastot läpipääsystä ei näytä hirveän hyviltä; viime vuonna kahdesta sadasta oppilaasta 50 ei päässyt tentistä läpi, kun normaalisti hylättyjen määrä on 1-2. Yksi neljäsosa joutui siis uusintaan! Mielestäni tämä kertoo tentin vaikeudesta jotain.\nMeillä alkaa ensi viikolla vielä lääketieteen historia patologian rinnalle, ja näin etukäteen täytyy sanoa, että se ei ihan hirveästi kiinnosta. Onneksi kyseessä on vain yhden opintopisteen suuruinen kurssi, ei siis mitään verrattuna 13 opintopisteen patoon.


Xeimian Chronicles: tammikuuta 2014\nHuomio Possut! Xeimian Designin Nimipäivätarjousriehahdus!\nKoska on allekirjoittaneen nimpparit, voimmekin juhlistaa sitä niin, että jokaisella pienellä ja suurella possulla tulee olemaan hauskaa.\nMitäkö possut sitten saavat?\nPossut saavat kerrankin kunnolla!\nKyse on siis tarjouksesta, joka koskee Xeimian Designin verkkomyymälää.\nEli, kahdelle (2) tai useammalle tuotteelle ILMAINEN toimitus.\n"Ok, haluan ostaa ainakin 100 tuotetta, mutta miten voin aktivoida tarjouksen?"\nLaittamalla kuponkikoodiksi: CUPID\nJa vaikkakin nimpparit ovat vain tämän päivän, niin tarjous kestää 28.1-4.2.2014 asti!\nNyt, tästä kauppaan:\nLähettänyt XeimA klo tiistaina, tammikuuta 28, 2014\nEn tiedä miksi sanoisin sitä.\nOikea sana voisi olla se sama sana, mikä on sanan "inspiraatio" vastakohta?\nMutta mikä se sitten on, en tiedä, enkä jaksa nyt edes miettiä asiaa - sen sijaan tämä kappale suo lohtua, ja sopii myös tähän kontekstiin.\nLähettänyt XeimA klo keskiviikkona, tammikuuta 22, 2014\nTaas se aika vuodesta, kun on menty nenää valkaisemalla. En edes ole erityisesti aikonut pitää tipatonta, mutta eipä tässä muutakaan ole voinut. Ottaen huomioon että Putous alkoi, niin on harvinaisen vaikea pitää lauantainen ilta ihan selvänä.\nSiispä kävin Arvidin kanssa juomassa kahvit, itse söin vattupiirakan, joka sisälsi vatun lisäksi myös jotain kräämiä, ja me pelkäsimme sen olevan tehdyn vitusta ja perkeleestä, muttei Luojan kiitos sitten ollut.\nSamalla me musikantit keskustelimme kitaroista ja niiden soittamisesta, ja tulimme siihen yhtälöön, että tässä voisi lyödä viisaat päät yhteen, pistää päälle röyhelöpaidat, baskerit ja sukkahousut ja ryhtyä soittelemaan yhdessä tuumin. On nääs mielenkiintoista katsoa minkälainen uusi säväys Deathtimen ihan uusille biiseille tulee, kun niihin lyö reaaliaikaista sooloskebaa ns. sivuun. Odotan sitä innolla, sillä ties mitä siitä syntyy. (Samassa paikassa oli myöskin pieni, ja aika arka mies syömässä. Se söi, joi ja vilkuili ujosti ympärilleen. Minun kävi sitä sääli, mutta kun muistan työn mitä olen miesasiamiehen virassa tehnyt, olo helpottui hieman. Minä jotenkin niin herkästi tunnistan nämä asiat, yhteiskunnassa jossa toki periaatteessa vähempiosaiset pitäisi ottaa huomioon, mutta uhriutumisen kilpailussa ne teräväkyynärpäisimmät hyeenat rynnivät jonon etusijoille, jättäen todelliset tarvitsijat taakseen, jämille. Tuskin tätä se kuuluisa nasaretin mies tarkoitti, kun sanoi, että ensimmäiset tulevat viimeisiksi, ja viimeiset ensimmäisiksi? Mitähän hän tarkoitti sillä sitten? Ehkä se oli viittaus ykseyteen, siihen että kaikki kilpailu on harhaa, sillä lopulta kaikki on yhtä, jolloin on sama oletko ensimmäinen vai viimeinen, sillä jokainen on samassa paikassa?)\nTultuani kotiin huomasin pian naaman avattuani, että Putous on alkanut, mutta samalla osasin olla avaamatta televisiota. Mutta koska Kik Lindström on pohjimmiltaan hyvin vittumainen nainen, se tuli pommittamaan minua yksityisviesteillä, jossa se kertoili näiden uusien hahmojen nimiä ja iskusanontoja. Osaan vain kuvitella, miten se on pyörinyt kuin väkkkärä pallillaan, välillä kääntyillen television ruudulle ja välillä tietokoneen puoleen. PFffffffffffffffft.\nHaluaisitko katsoa Putousta?\nTästä sisuuntuneena ryhdyin soittamaan aitoa, turmeltumatonta black metal-tyylisuunnan musiikkia. Oikein sellaista räkäistä. Nimittäin Covered In Blood 3 - trilogian viimeinen osa - voisi pitää sisällään ensimmäisen äärimetallibiisin, joka kuulostaa kohtalaisen samalta kuin alkuperäinen. Nimittäin muutenhan tämä bändi ei pilaa coveria tekemällä siitä hiilikopiota, vaan oman versionsa, eli sellaisen kuin coverin kuuluukin olla.\nLähettänyt XeimA klo maanantaina, tammikuuta 13, 2014\nExit 2013, Enter 2014 - Alkuvuoden Inspiroiva Pohdinta Luomisesta Matkoihin\nJouluna pääsin tutustumaan loppusyksystä hankkimiini kirjasiin. Toinen oli Mika Waltarin ja toinen Jack Kerouacin. Kumpaistakin yhdisti se, että ne näyttivät kastuneen (minulle ikävä kyllä karkasi mieleen se kun Mezzon palautusluukkuun oli joku ilkimys kussut joskus; etteivät vaan ole päättäneet pistää vahinkoa kiertämään?) ja kumpikin käsitteli reissaamista. Etenkin Mika Waltarin kirjassa olevat kuvaukset kesäisen kaupungin autuudesta, sekä kevään tulemisesta Suomeen, olivat kuin suolaa tämän melko inhottavan kelin aiheuttamille haavoille.\n"Tosiasia muuten on, että kesällä suomalaisen jäykkä ja kuolemanvakava kansallisluonne muuttuu omituisella tavalla joustavammaksi ja iloittelevammaksi. Jos kesäpäivänä pysähtyy puiston penkille hetkeksi istahtamaan, saa siihen hyvin helposti puhekumppanin, jonka kanssa voi nauraa ja tehdä huomautuksia ilman, että toinen vetää ylleen tuota suomalaisen tavallista "älä koske minuun"-ilmettä. Kaikkien kesäkaupunkilaisten välillä on huomaamaton ja erittelemätön pieni toveruussuhde, joka muuttaa talvisen kankeuden melkeinpä ranskalaiseksi hyväntuulisuudeksi ja ystävällisyydeksi. Tai ehkäpä me suomalaiset todellakin olemme karhujen sukua, - nukumme talviunemme ja heräämme vasta keväällä oikeaan elämään." - Mika Waltari\n(Aloin pohtimaan tämän luettuani, että miltä sekin näyttäisi jos järjestäisi miitin facebook-kaveriensa kesken, mutta siten että jokainen olisi naamioitunut karhuksi - mielellään vielä siten, että ne ovat sellaisia pörröisiä, isokorvaisia asuja, jotka jättävät naaman paljaksi, niin että naama on pakko meikata karhuasuun sopivaksi).\n"Ne, jotka kesäksi pakosta tai omasta tahdostaan jäävät kapuunkiin, ovat valinneet hyvän osan. Mutta katso, ihminen sai syntymässään tyytymättömyyden lahjan: ne, jotka ovat kaupungissa, kaipaavat maalle ja ne, jotka ovat maalla kaipaavat kaupunkiin. Paratiisi on, ikävä kyllä, aina juuri siellä, missä minä en ole" - Mika Waltari\nJos tästä hakisi jotain merkkiä - merkkiä jota on etsinyt kun tämä vuotta 2011 ja 2013 helpompi, lupaavampi ja parempi vuosi on lähestymässä loppuaan.\nSe merkki on epäilemättä kutsu matkailemaan, ja työstämään siinä sivussa esim. erikoisraportteja. Prellu, kuumat moottoritiet ja tuntemattomat tapahtumat jokainen voisivat olla tässä mukana.\n"Yksin on mukavinta matkustaa. Saa seurata kaikessa omaa makuaan, levätä, kun huvittaa, - eikä ole ketään, jota täytyisi säestää hänen osoittaessaan sormellaan ja huutaessaan: Suurenmoista! Mutta yksinäisyydellä on varjopuolensa - ei ole ketään, jonka voisi sormella osoittaen ohjata näkemään eri asioiden suurenmoisuutta. Sitäpaitsi yksinäisyyttä seuraa liian usein melankolia ja hiljainen sentimentaalisuus." - Mika Waltari\n(Yksin ei ole vain mukavinta matkustaa, vaan tehdä monia muitakin asioita, paitsi ehkä jörnimistä - onhan siinäkin tietysti se puoli, että se tapahtuu parhaimmassa mahdollisessa seurassa silloin, mutta luovuus on yksi projekti jossa moni kokki pilaa hyvän sopan; tästä syystä kollobraatioita pitää harkita aina pitkään. Vaikka allekirjoittanut saattaakin erääseen sellaiseen tässä osallistua!)\nAiemmat vuodet olivat aikamoista painimista tämän rinnalla, ja asiat saavutettiin tappelun kautta, ei sillä että tämä vuosi olisi turhan helppo ollut, mutta ei niin turhattavakaan, voisi jopa sanoa että tämä oli aika hyväkin vuosi. Numerologisesti se on ollut 8 vuosi minulle, mikä merkitsee toiseksi viimeistä vuosisyklin vuotta, ja on yleensä tilinteon vuosi, jolloin palkka vaivasta saadaan. Nyt, tästä voisi olla monta miltä mutta kannattaa muistaa että esim. Vuonna 2013 julkaisin kaksi EP:tä, Covered In Blood 2 (kevät/kesä) Dysphoria EP (keskitalvi) joissa oli yhteensä 10 biisiä. Samoin sain oman tekstiläpimurron Fundamentissa, ja mitä näitä nyt olikaan. Silti jotain uudistumista, jotain päivitystä selvästi tässä haetaan - ja tällöin nämä kuin sattumalta löytyneet matkakirjat olivat omiaan antamaan ideoita. (Ihan kuten tämä - Irma melkein suuttui kun en ollut nähnyt tätä aiemmin, vaikka ei itsekkään muistanut mitä siinä tapahtui!) Negaatioista mainittakoon, että Radio Home Studio laitettiin jäihin - se että jääkö se niihin, vai palaako, jää nähtäväksi (Luoja yksin tietää).\nNäin luovuuden kannalta, kuin myös matkailun kannalta on sanottava, että talvi on paras kaiken suunnitteluun, miksi ei tekemiseenkin. Vaikkakin musiikin ja kirjallisuuden luominen ja julkaiseminen on opettanut, että talvi on myös parasta julkaisuaikaa - talvi, syksy ja alkukevät. Ehkä sateinen, kylmä kesä olisi poikkeus? Mutta emme voisi toivoa sitä.\nNimittäin tämä talvinen suunnittelu on jokseenkin välttämätöntä, koska olen huomannut että kesällä kaikki menee vaan niin nopeasti. Tällöin tapahtuma toisensa jälkeen on "tulevana viikonloppuna", ja vain huomaat että ei taida pystyä lähtemään. Tässä lähtemisessä kun on ainakin omalla kohdalla kyse siitä, että tekee kompromissin kontrollifriikkipuolensa kanssa, ja suunnitelmaa noudattaen ja siinä joustaen lähtee tyylillä extempore, kun sen aika on.\nVuonna 2013 puuttuivat molemmat prinsiipit, ja lopputuloksena oli se, että jäätiin seisomaan ns. käsi ojossa, täynnä ihmetystä siitä, että miksi jotain jäi kesästä puuttumaan. Tämä ainakin osittain johtuen evakosta, ja toisaalta myös muista hommista kuten itsepintaisesta ja tappelujen täyteisestä C.I.B.2:sen viimeistelystä, sekä lopulta siitä että heittäydyin kuin tyhjän päälle pakottaen itseni lomailemaan luovista projekteista, miettimään muutamia asioita uusiksi - juuri sopivasti kun numerologinen sykli lähenee loppuaan, jolloin pitäisi kokonaan alkaa jotain uutta.\nViime vuosi olikin vuosi joka antoi monta tuntuvaa opetusta ja vihjausta siitä, että tuo mainittu perfektionismi ja kontrollifriikkiys ei ehkä sittenkään ole oikeita tapoja elää. Kumma kyllä, silloin kun kerran saattoi jostain tulla eteen joku oikein kiva tilaisuus joka yllätti sinut täysin, ihan kuten toisaalta myös saattoi käydä jonkun negatiivisemman asian suhteen. Jälkimmäisiä Luojan kiitos oli vähemmän, mutta sain oppia että positiivinenkin asia voi harmittaa jos siihen ei suhtaudu carpe diem-periaatteella.\nNämä tuoreessa muistissa, on hyvä jatkaa eteenpäin, ja näin oppineen syvällä rintaäänellä kun tämä tieto on jaettu luettavaksi, voi arvollinen lukijakin ottaa tästä jotain onkeensa. - Tee hyvin.\nMistä olen tyytyväinen näin kun vuosi on päässyt alkuun, on taas se klassinen tammikuinen kevääntuulahdus, jonka olen saanut kokea. Se tulee ihan yllättäen, ja kun se tulee, olet inspiroitunut, ja aiempien vuosien hyvät muistot tulvivat mieleesi. Vaikka tuleva vuosi saattaakin olla musiikin suhteen rauhallisempi kuin moneen vuoteen, niin siitä huolimatta launtaiöinen ajelu Tampereen päästä päähän, herätti suloisia muistoja Rantatiellä - etenkin mennessä tulitikkutehtaan ohitse (se alue nyt inspiroisi ilman tuota assosiaatiota, jonka saan kun olimme siellä kuvaamassa promokuvia pari vuotta sitten).\nVielä lopuksi pari hauskaa lainausta, jotka tulee mainita jo hyvän maun osoituksena tälläisen tekstin päätteeksi.\nEräs mitä ihanimpia lausuntoja joihin olen törmännyt on seuraava:\n"Miehet rakastivat baareja. - Ja hyviä baareja pitääkin rakastaa!" - Jack Kerouac.\n"Suomi on eksoottisempi kuin Pariisi." - Mika Waltari\n"Ellei Kanteletarta olisi turmeltu luettamalla sitä koulussa- ja osittain ulkoa - saisi sen surumielisen ihana lyrikkka minut joskus itkemään". - Mika Waltari (tässä on erityisesti pointtia! Eikö koululaitos muka ole paras tapa tuhota oppimismotivaatio? Vähän kuin hieno ateria ruokittaisi lintuemomaisesti, oksentaen se väkisin kurkkuusi!)\nPS. Mitä numerologiaan tulee, niin asia mikä on välttämätöntä todeta tässä yhteydessä, on se, että niin Juice Leskinen, kuin myös Waltari, molemmat omaavat saman persoonallisuuden numeron numerologisessa mielessä kuin minä. Vähäisempikin on ihmisestä mielenkiintoinen fakta!\nLähettänyt XeimA klo keskiviikkona, tammikuuta 08, 2014\nPost-Loppiais-Special: Muistikuvia Joululta ja Uudeltavuodelta\nNyt kun joululoma on loppiaisen myötä pulkassa, voisimme aloittaa kuvasarjalla, joka vastaa yhteensä (sanonnan mukaaan) 3000 sanaa.\n(Kuvat saa suuremmiksi kun niitä klikkaa)\nJoulun oudot muistikuvat.\nTorttu jossa ruåtsalaiset näkevät hengästyttäviä asioita\nPukki jolla tuhmeliinit näkevät kassit jotka ovat pullollaan kaikkea kivaa, ja kädessä, no kysy heiltä.\nUusivuosi - muistikuvasto.\nLähettänyt XeimA klo tiistaina, tammikuuta 07, 2014


Keikkamuussi: Ei tullu itsestään, pienestä pitäen oon kuvitellu suuria\nEi tullu itsestään, pienestä pitäen oon kuvitellu suuria\n8.5. Lähettiin Jasminin kanssa taas maaseutumatkalle. Ensin ajeltiin Kausalaan joka on Kouvolan lähellä. Siellä oli siis Brädin keikka. Oli kiva nähä siellä muutamia muitakin tuttuja. Ei keretty kauaa siinä ootella kun keikkaryhmä jo päräytti autolla paikalle ja voi taivas kun ne pikkutytöt alko KILJUU (?) Oltii vähä aikaa ett mitä tääl tapahtuuu, mut olihan se tosi söpöö toisaalta ett ne oli Kapasta niiin innoissaa. Siellä ei ees ollu mitenkää erityisen paljon väkee mut silti niist likoist lähti yllättävänki kova ääni, haha!\nEnnen keikkaa jututettiin Kapaa ja Markoo hetken aikaa kun Teemu laitteli kamoja valmiiks. Hetki vielä ooteltiin siinä ja sitten keikka alkoikin. Oltiin siinä tokassa rivissä mut melkein ku ois eessä ollu kun muut oli niin pienii. Junnukeikaks tosi hyvä kokemus. Lauleltiin messissä ja kaikkilla oli hyvä fiilis. Kelikin oli mitä mainioin, about pari kyt astetta lämpöö. Mut silti Lämpöö -biisi toimi upeesti!\nToi Youtube liitännäinen ei toimi tällä hetkellä joten videot tulee nyt linkkeinä!\nTäs ois Brädi videoo!\nKeikan jälkee tehtiin tilaa muille ja nimmarijonossa riittikin porukkaa, monet halus myös kuvia ja se oli kans aika söpöö ku jotkut oli tosi pienii. Kun suurin osa oli jo saanu nimmarit ja kuvat niin me käytiin sanoo Kapalle moikat ja kiitokset keikasta ja kaikesta. Mentiin viel hetkeks jututtaa Markoa ja Teemua kunnes lähettiin ajelee Kouvolan suuntaa.\nPysähdyttiin syömässä ja kateltiin Suomen jääkiekkomatsii siinä vähän aikaa samalla. Siitä suunnattiin Kouvolan Amarilloon jossa oli Redrama live. Vielä yhentoista jälkeenkin näytti siellä baarissa ihan tosi tyhjältä ja aloin huolestuu Lassen puolesta. Vähän vaille kakstoista sieltä sit ilmesty jonkun verran jengiä ja mentiin Jasminin kanssa siihen lavan eteen oottelee. Kuten ennenkin todettua se Amarillon lava on tosi surkee mut minkäs teet.\nKeikka alko ja olin innoissani, musta jopa tuntu ett olin ainoa. Paitsi Jasmin tietty oli kans niin paljon messissä kun biisejä vaan osas. Onneks pikkuhiljaaa muutkin lämpeni ja rupes vähän ees käsiään heiluttelee ym. mut silti kukaa muu ei ees laulanu messissä, ehkei ne sit vaa osannu. Mulla oli kivaa kyl. Lassen intensiiviset katsekontaktit keikan aikana on ehk parasta!! Jossain vaihees keikkaa siihen eteen tuli jotain random muijia jotka yritti tönii mua siitä pois sellain puoli huomaamattomasti ja sit ne katto mua tosi oudosti ku osasin biisit ja olin messissä. Ne vaa jotain heilu siinä ja kiipeili siihen lavan etuosan kaiteisiin typerästi niin ett sit niitten takanta ihmiset ei nähny mitää.\nRedrama videoo Amarillost!\nDumb-biisi on aina niin sydämen sulattavan ihana! Tykkään kovasti ja se toimii yleensä livenäkin huikeesti. Tuollakin jengi kertsissä joraili mukana, hauskaa. Kickstart olikin sit sellanen ett koko mesta lauleli mukana ja osa hyppi innoissaan ym. HUI-KEE-TA!!!\nKeikan jälkeen Lasse hengas siinä lavan sivussa ja mentiin moikkaa sitä ni se pyyti meiät kävelee sen perässä ja mentiin sit sinne vähän niinku bäkkärille hetkeks hengaa. Oli kyl kiva kun kuuli kunnolla jutella kun musa ei pauhannu täysii. Meiän piti ajaa vielä sillon yöllä takasin Mikkeliin joten ei jääty pitkäks aikaa. Loppuun otettiin fotot ja kiiteltiin kovasti keikasta. Sit ei muutakun kotimatkalle. Mä sain ajovuoron ja yllättävän helposti meni matka ja kestin hereillä, haha!\nLähettänyt mhkf klo 22.46\nTunnisteet: Amarillo, Brädi, DJ Komet, Dj Rno, Dumb, Happee, Iitti, Kausala, Redrama, Tori, Veljenpojat\nAnonyymi 16. toukokuuta 2013 klo 21.15\nHuome suuntana mg levyjulkkarit??\nSusse 16. toukokuuta 2013 klo 21.21\nMulla joo, sallitulle keikalle ainaki, kattoo kerkiiks jäämään toiselleki. Katri joutuu valitettavasti jäämään yötöihin, eikä pääse. :(\nAnonyymi 17. toukokuuta 2013 klo 22.55\nLevyjulkkareist postausta? :)\nSun pitää tuntee tää ja liikuttuu\nEi tullu itsestään, pienestä pitäen oon kuvitellu ...\nTe saatte tuntemaan rikkaaksi köyhänkin\nTeen matskuu josta sun mutsikin pitää\nTolppanen, Huhtala, Snellman ja Laiho\nMites tää sun keikka tos viiden minuutin päästä?