TAITEILUA OPETTAJAN JA OPPILAAN VÄLISSÄ OLLA HUOMAAMATON, MUTTA TEHOKAS. Koulunkäyntiavustajan työn arkikäytänteet koulussa - PDF\nTAITEILUA OPETTAJAN JA OPPILAAN VÄLISSÄ OLLA HUOMAAMATON, MUTTA TEHOKAS. Koulunkäyntiavustajan työn arkikäytänteet koulussa\nDownload "TAITEILUA OPETTAJAN JA OPPILAAN VÄLISSÄ OLLA HUOMAAMATON, MUTTA TEHOKAS. Koulunkäyntiavustajan työn arkikäytänteet koulussa"\n1 TAITEILUA OPETTAJAN JA OPPILAAN VÄLISSÄ OLLA HUOMAAMATON, MUTTA TEHOKAS Koulunkäyntiavustajan työn arkikäytänteet koulussa Riitta Leikas Päivi Rantio Erityispedagogiikan pro gradu tutkielma Kevät 2003 Erityispedagogiikan laitos Jyväskylän yliopisto\n2 2 TIIVISTELMÄ Leikas, Riitta & Rantio, Päivi Taiteilua opettajan ja oppilaan välissä - olla huomaamaton, mutta tehokas. Koulunkäyntiavustajan työn arkikäytänteet koulussa. Jyväskylän yliopisto. Erityispedagogiikan laitos. Pro gradu tutkielma, 68 s. Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää ja kuvailla millaisia ovat koulunkäyntiavustajan työn arkikäytänteet koulussa sekä millaista on koulunkäyntiavustajan ja opettajan välinen yhteistyö. Samalla tarkasteltiin opettajien koulunkäyntiavustajille antamaa ohjeistusta. Tutkimusote oli laadullinen ja aineistonkeruumenetelmänä oli 14 koulunkäyntiavustajan havainnointi ja haastattelu. Edellä mainittujen koulunkäyntiavustajien lisäksi haasteltiin 12 opettajaa sekä kuutta rehtoria. Tutkimus osoitti, että koulunkäyntiavustajan työssä on eniten oppimistilanteiden ohjaamista ja oppilaan kasvun tukemista. Opetuksen suunnitteluun ja toteutukseen koulunkäyntiavustajat osallistuvat vaihtelevasti. Työ tapahtui usein opettajan ohjauksessa, mutta itsenäistäkin suunnittelua ja toteutusta havaittiin. Ohjeistuksen työtehtäviensä tekemiseen koulunkäyntiavustaja sai suullisesti, kirjallisesti, eleillä tai ei lainkaan. Ohjeistus annettiin tavallisimmin juuri ennen oppituntia. Koulunkäyntiavustajan työn arkikäytänteisiin vaikuttivat myös koulun kulttuuri ja toimintatavat. Koulunkäyntiavustajan tehtävärooleista tulee sopia ja huomiota tulee kiinnittää erityisesti koulunkäyntiavustajan perehdyttämiseen. Opettajan velvollisuus on toimia koulunkäyntiavustajan ohjaajana. Tehtävärooleja määriteltäessä tulee harkita, miten koulunkäyntiavustajasta saadaan paras mahdollinen tuki opetukseen ja muuhun koulutyöskentelyyn. Koulunkäyntiavustajan ja opettajan yhteistyön onnistuminen on tärkeää oppilaille ja koko kouluyhteisölle. Näin ollen yhteistyön ei pidä perustua oletuksiin, vaan yhdessä tarkasti sovittuihin työskentelyn periaatteisiin. Työssäoppimisen mahdollisuutta koulunkäyntiavustajan ammatillisen kasvun edistäjänä tulee hyödyntää. Avainsanat: koulunkäyntiavustajan tehtäväroolit, yhteistyö, ohjaus, työssäoppiminen\n3 3 SISÄLLYS 1 JOHDANTO Tutkimustehtävä ja tutkimusote Tutkimusraportin rakenne KOULUNKÄYNTIAVUSTAJA SUOMALAISESSA KOULUJÄRJESTEL- MÄSSÄ Teknisestä avustajasta oppimistilanteen ohjaajaksi Koulunkäyntiavustajan koulutus Koulunkäyntiavustajan tehtävärooli Opettajan velvollisuudet ja valmiudet koulunkäyntiavustajan ohjaajana Koulunkäyntiavustajan ja opettajan yhteistyö - sattumanvaraisuudesta yhteisvastuullisuuteen Kouluorganisaatio ja sen kulttuuri TEHTÄVÄROOLIT Opettajan avustaja Oppilaan avustaja Oppimistilanteen ohjaaja Sijaisopettaja Kasvun tukija Erityisopetuksen tiimin jäsen Jokapaikan höylä YHTEISTYÖ JA VUOROVAIKUTUS Kaisan tarina Liisan tarina Ohjeiden saaminen Työssäoppiminen...37\n4 4 5 LÖYTÖJEN TARKASTELU Koulunkäyntiavustajan työskentely koulussa Perehdytys Yhteistyö Ohjaus Opetustehtävän aiheuttama huoli ja työssäoppiminen POHDINTA...47 LÄHTEET...51 LIITTEET...58 Liite 1 Tutkimuksen metodiikka...58 Liite 2 Haastattelurunko...68\n5 5 1 JOHDANTO Hyvä koulunkäyntiavustaja on helmi. Ilman semmosta ollaan sit aika pahassa pulassa. (opettajan haastattelu) Koulunkäyntiavustajalla on merkittävä ja oikeutettu paikka kouluyhteisössä. Heidän määränsä on lisääntynyt merkittävästi viime vuosina. Tämä johtuu siitä, että viimeisimmän erityisopetusta esittelevän tilastotiedon mukaan erityisopetuksen piirissä on oppilaita enemmän kuin koskaan aikaisemmin (ks. Happonen, Ihatsu & Ruoho 2001, 195). Monelle erityistä tukea tarvitsevalle oppilaalle koulunkäyntiavustaja on välttämätön apu päivittäisestä koulutyöstä selviytymiseen. Koulunkäyntiavustajien koulutustaustat, työsuhteet ja tehtäväkuvat vaihtelevat suuresti. Osittain tämän takia koulunkäyntiavustajan työtä pidetään edelleenkin eräänlaisena läpikulkuammattina, jota voi tehdä määrätyn ajan kuka tahansa. Vakituisissa toimissa työskentelevillä on tavallisesti suoritettuna koulunkäyntiavustajan ammattitutkinto tai muu vastaava soveltuva koulutus. Koulunkäyntiavustajan tehtävärooli on muuttunut teknisestä avustajasta yhä monimuotoisemmaksi ja vaativammaksi. Tehtävärooli on sirpaleinen ja jatkuvasti muuttuva. Kerolan (2001, 165) mukaan tehtävä on lisäksi paradoksaalinen, sillä toisaalta avustajan on oltava käytettävissä ja auttamassa tarvittaessa, mutta pyrittävä vahvistamaan oppijan itsetuntoa itsenäisenä selviytyjänä. Tehtävämuutosta on myös siinä, että koulunkäyntiavustajan työhön on tullut enemmän opetuksellisia tehtäviä aiempaan verrattuna. Tämä edellyttää koulunkäyntiavustajilta jatkuvaa tiedon päivittämistä ja työssäoppimista. Koulunkäyntiavustajien lisääntyneestä määrästä huolimatta useimmilla opettajilla ei Saloviidan (1999, 66, 79) mukaan ole kokemusta siitä, miten koulunkäyntiavustajan työskentelystä saisi parhaan hyödyn opetukseen. Käsityksemme mukaan tämä johtuu siitä, että koulunkäyntiavustajan työsuhteet ovat usein määräaikaisia, eikä opettajalle ja koulunkäyntiavustajalle ehdi näin ollen kehittyä kokemusta onnistuneesta yhteistyöstä. Opettaja on perinteisesti työskennellyt yksin ja yhteistyö koulunkäyntiavustajan kanssa vaatii asennemuutosta, sosiaalista joustavuutta, aikaa ja uuden työtavan omaksumista.\n6 6 1.1 Tutkimustehtävä ja tutkimusote Laadukas opetus perustuu lainsäädäntöön, normeihin, kasvatuksen ja kuntoutuksen teorioihin, asiantuntijoiden palautteeseen ja hyviksi havaittuihin käytänteisiin. Opetuksen tuloksellisuuden, vaikuttavuuden ja laadun peruspilareita ovat opetuksen eriyttäminen ja yksilöllistäminen sekä tukipalveluiden riittävyys ja oikea kohdistaminen niitä tarvitseville. Opetushallituksen Erityisopetuksen laadullisen kehittämisen hankkeessa yhtenä opetuksen tavoitteen, sisällön ja toteutuksen laatutavoitteena mainittiin koulunkäyntiavustajien määrän vuosittainen tarkistaminen ja heidän työn- ja toimenkuvan joustava muuttaminen tarpeen mukaan. Käytännön toiminnan arviointia varten asetetuista laatukriteereistä mainittiin yhtenä esimerkkinä koulunkäyntiavustajien ja opettajien yhteistyön tehostaminen. (Holopainen, Ikonen, Juvonen, Pilbacka-Rönkä & Virtanen 2001, 205, 224.) Kouluissa päivittäinen kasvatus- ja opetustyö perustuu pitkälti opettajan itsenäiseen työskentelyyn toisin kuin esimerkiksi varhaiskasvatuksen puolella, jossa vastuuta lapsen kasvusta ja kehityksestä jaetaan päiväkodissa työskentelevien eri ammattilaisten välillä. Mielenkiintomme opettajan ja koulunkäyntiavustajan väliseen työskentelyyn liittyy meidän työhistorioihimme. Toinen meistä on tehnyt työtä varhaiskasvatuksen puolella ja toinen toiminut koulunkäyntiavustajana. Tulevina erityisopettajina tulemme työskentelemään yhteistyössä koulunkäyntiavustajien kanssa, joten meitä kiinnostavat onnistuneen yhteistyön erilaiset toimintamallit. Tutkimustehtäväksemme muodostui selvittää ja kuvailla, millaisia ovat koulunkäyntiavustajan työn arkikäytänteet koulussa, kuinka koulunkäyntiavustajan ja opettajan yhteistyö toimii, sekä millaista ohjausta koulunkäyntiavustaja saa opettajalta tehtäviensä hoitamiseen. Tutkimme laadullisella tutkimusotteella yhteensä 14 koulunkäyntiavustajaa haastattelemalla ja havainnoimalla. He työskentelivät kuudessa eri peruskoulussa sekä yleisopetuksessa että luokkamuotoisessa erityisopetuksessa. Tutkimuksessa tarkastelemme koulunkäyntiavustajaa yksilönäkökulmasta sekä kouluorganisaatiossa työskentelevänä jäsenenä. Yksilönäkökulmassa olemme tarkastelleet hänen toimin-\n7 7 taansa yksilönä työyhteisössä. Systeemiteorian mukaan kaikki vaikuttaa kaikkeen, eikä näin ollen koulunkäyntiavustajaa voida käsitellä irrallaan siitä kontekstista, jossa hän toimii. Tutkimuksessamme on holistinen näkökulma, joten haastattelimme lisäksi koulunkäyntiavustajan työparina toimivia opettajia sekä jokaisen tutkimuskoulun rehtoria. 1.2 Tutkimusraportin rakenne Luvussa 2 käsittelemme koulunkäyntiavustajaa suomalaisessa koulujärjestelmässä sekä koulunkäyntiavustajan koulutusta. Näiden lisäksi tarkastelemme koulunkäyntiavustajaa kouluyhteisön jäsenenä hänelle annettujen tehtävien kautta. Tutkimuksessamme käytämme koulunkäyntiavustajan työnkuvasta, toimintavoista ja tehtävistä käsitettä tehtävärooli. Koulunkäyntiavustajan työ on usein yhteistyötä opettajan, oppilaiden tai muun kouluyhteisön jäsenten kanssa, joten koulunkäyntiavustajan tarkasteleminen irrallaan kouluorganisaatiosta ei ole mielekästä. Käymme koulunkäyntiavustajan koulutuksen, roolien ja yhteistyön lisäksi lyhyesti läpi kouluorganisaation ja koulun kulttuurin koulunkäyntiavustajan kannalta. Luvussa 3 kuvailemme erilaisia koulunkäyntiavustajan tehtävärooleja. Tehtäväroolien nimikkeet ovat muodostuneet osaksi oman aineistomme pohjalta sekä Opetushallituksen hyväksymien koulunkäyntiavustajan ammattitutkinnon osista. Luvussa 4 kuvailemme koulunkäyntiavustajan ohjaukseen ja perehdyttämiseen liittyviä löytöjä. Luvun alussa olemme esittäneet kaksi fiktiivistä tarinaa, jotka on rakennettu haastatteluaineistostamme. Tutkimuksessamme olemme tässä kohdin käyttäneet narratiivista analyysiä, jossa painopisteenä on uuden kertomuksen tuottaminen aineiston kertomusten pohjalta. Vaikka tarinat sinällään ovat fiktiivisiä usean eri henkilön haastatteluista koottuja, olemme pyrkineet lukijan kannalta todentuntuun, jolloin lukija eläytyy tarinaan ja kokee sen ikään kuin todellisuuden simulaationa. Todentuntu on tunne jostain sellaisesta, joka puhuttelee tarinan lukijaa sen kautta, mitä tämä on itse elämässään kokenut. (Heikkinen 2001, 116, 127.) Toisaalta Liisan ja Kaisan tarinoissa emme ole pyrkineet kohdistamaan huomiotamme aineiston luokitteluun, vaan olemme pyrkineet tuomaan esiin aineiston kannalta keskeisiä teemoja. Tarinoiden tarkoituksena on kuvata aineistossamme esiintyneitä teemoja erilaisista tavoista perehdyttää koulunkäyntiavustaja työhönsä ja\n8 8 ohjata häntä työssään sekä erilaisten kouluyhteisön sosiaalisia normeja. Luvussa 5 keskitymme löytöjen tarkasteluun. Pohdintaluvussa esitämme koulunkäyntiavustajan tehtävärooleihin ja yhteistyöhön liittyviä tekijöitä, joista olisi hyvä keskustella työyhteisössä. Tutkimuksessamme olemme halunneet antaa äänen tutkittaville itselleen. Näin ollen olemme käyttäneet läpi tutkimuksen paljon autenttista haastattelumateriaalia. Tutkittavien haastattelulainaukset on painettu tekstiin kursivoimalla. Osaan tutkimuksen haastatteluista olemme jättäneet näkyviin sen, onko kyse ollut koulunkäyntiavustajan, opettajan vai rehtorin haastattelusta. Luettavuuden lisäämiseksi olemme kuitenkin suurimmaksi osaksi jättäneet tämän merkitsemättä. Haastatteluaineiston poistetut lainausten osat olemme merkinneet (--). Asiayhteyksien selve n- tämiseksi olemme täydentäneet joitakin lainauksia ja sijoittaneet ne hakasulkeisiin [--]. Kappaleotsikot olemme poikkeuksellisesti lihavoineet. Tutkimuksessamme metodiikkaluku on sijoitettu liitteisiin. Tällä olemme halunneet parantaa tutkimuksemme luettavuutta, sillä nämä tekniset kuvaukset tutkimuksen suorittamisesta saattaisivat rikkoa tutkimuksen rikkaan kuvailun ja loogisen etenemisen.\n9 9 2 KOULUNKÄYNTIAVUSTAJA SUOMALAISESSA KOULUJÄRJES- TELMÄSSÄ 2.1 Teknisestä avustajasta oppimistilanteen ohjaajaksi Koulunkäyntiavustajatoiminta sai alkunsa vuonna 1967, kun Espoon kaupunki perusti kaksi teknisen avustajan virkaa, joiden toimenkuvat olivat hyvin samanlaisia kuin nykyisten koulunkäyntiavustajien toimenkuvat (Silvolahti 1991, 12). Ensimmäisen kerran koulunkäyntiavustajat mainitaan jo kumotussa peruskoululaissa (476/1983), jonka 51 :n mukaisesti vaikeasti vammaisia oppilaita varten koulussa voi olla koulunkäyntiavustaja. Koulunkäyntiavustajista tuli peruskoululakiin maininta, kun harjaantumisopetus oli siirtymässä sosiaalitoimesta koulutoimen piiriin vuonna Kouluhallituksen ohje (Ryhmäkirje R 414/1985) ohjasi koulunkäyntiavustajan tehtävien suunnittelua kunnissa ja kouluissa. Koulunkäyntiavustajan tehtäviin kuuluivat vammaisen oppilaan avustaminen koulunkäyntiin välittömästi liittyvissä tehtävissä, osallistuminen opettajan ohella ja opettajan ohjauksessa vammaisen oppilaan kasvatukseen ja ohjaukseen. Lisäksi tehtäviin kuuluivat koulun kasvatustavoitteiden edistäminen pitämällä huolta oppilaan itsenäisestä selviytymisestä ja oppilaan myönteisen itsetunnon kehittymisestä. Ryhmäkirjeessä oli tarkentavia ohjeita koulunkäyntiavustajan oman työn suunnittelusta, työstä oppitunneilla ja tuokioilla sekä välitunneilla. Lukuisten erikseen lueteltujen työtehtävien lisäksi koulunkäyntiavustajan tuli huolehtia muista hänelle annetuista tehtävistä. Nykyisen perusopetuslain (628/1998) 31 :n mukaan vammaisella ja muulla erityistä tukea tarvitsevalla oppilaalla on oikeus saada maksutta opetukseen osallistumisen edellyttämät tulkitsemis- ja avustajapalvelut. Avustajapalvelut mainitaan laissa siis yleisellä tasolla. Saman perusopetuslain 17 :n mukaan erityisopetukseen otetulle tai siirretylle oppilaalle tulee laatia henkilökohtainen opetuksen järjestämistä koskeva suunnitelma (HOJKS). Tähän sisältyy myös kohta opetukseen osallistumisen edellyttämistä avustajapalveluista. Koulun tulee järjestää opetus ja opetukseen osallistumisen edellyttävät tukipalvelut siten, että oppilas voi suorittaa oppivelvollisuutensa omien edellytystensä mukaisesti. Perusopetuslain (628/1998) 37 :n mukaan opetuksen järjestäjällä voi rehto-\n10 10 rin ja opettajien lisäksi olla tuntiopettajia, koulunkäyntiavustajia ja muuta henkilöstöä. Vaikka perusopetuslaissa henkilöstöä koskevassa momentissa puhutaan koulunkäyntiavustajasta, voidaan avustajasta käyttää myös muita nimikkeitä, kuten kouluavustaja, koulunkäynnin ohjaaja, erityisavustaja jne. Kunnat voivat itsenäisesti päättää sekä sen, millä nimikkeellä palkkaavat avustajat että palkattavien määrän ja tarpeen. Nimikkeiden perusteella ei voi päätellä onko kyseessä koulutettu vai kouluttamaton avustaja. Yleisimmin käytetty nimike on koulunkäyntiavustaja, jota käytämme myös tässä tutkimuksessa. Sivistysvaliokunnan kannanoton (1998, 301) mukaan koulunkäyntiavustajan työn ydintoimintoja ovat kasvun tukeminen, avustaminen ja oppimistilanteissa ohjaaminen. Tarkoituksena on tukea oppilaan optimaalista toimintakykyä erilaissa toimintaympäristöissä siten, että oppilaan itsenäisyys ja omatoimisuus korostuvat. Koulunkäyntiavustajalta edellytetään riittävästi tietoa vammaisuudesta ja kehityksen häiriöistä ja hoitotoimenpiteistä, vuorovaikutustaitoja, vastuullisuutta ja pedagogisia valmiuksia. Tällöin on merkityksellistä, että oppilaan avustajina toimivat koulunkäyntiavustajan ammattitutkinnon suorittaneet tai muun soveltuvan koulutuksen saaneet henkilöt. Erityistä tukea tarvitsevien oppilaiden koulutuksellisen tasa-arvon kannalta on välttämätöntä, että koulunkäyntiavustajia on käytettävissä oppilaiden tarpeiden mukaisesti ja että heitä palkataan oppilaan koulunkäynnin kannalta mielekkäästi, vähintään lukuvuoden kestäviin työsuhteisiin. Sivistysvaliokunnan kannanotosta (1998) huolimatta käytäntö on toinen. Kunta-alan ammattiliitto ry:n (1999) tutkimus koulunkäyntiavustajina toimiville jäsenille osoitti, että melkein kolmanneksella koulunkäyntiavustajista ei ollut mitään tutkintoa tai se oli tuntematon. Ylioppilastutkinnon suorittaneita oli 17 prosenttia koulunkäyntiavustajina toimivista. Koulunkäyntiavustajien työsuhteiden mielekkyyttä voidaan oppilaan kannalta kyseenalaistaa, sillä työsuhteista puolet oli määräaikaisia. Viidesosa koulunkäyntiavustajista oli työllistämisvaroin palkattuja. Kunta-alan ammattiliitto ry (2001a, 5) määrittelee koulunkäyntiavustajan työn parhaimmillaan hyväksi yhteistyöksi opettajan kanssa, jossa oppituntien suunnittelukin tehdään yhteistyössä. Hyvin paljon asiaan vaikuttaa opettajan ja koulunkäyntiavustajan keskinäinen suhde. Päävastuu opetuksesta on opettajalla ja koulunkäyntiavustajan vastuu on aikuisen vastuuta lapsesta.\n11 Koulunkäyntiavustajan koulutus Koulunkäyntiavustajan tutkinto on ammatillisesta aikuiskoulutuksesta annetun lain (631/1998) piiriin kuuluva ammattitutkinto. Koulunkäyntiavustajan ammattitutkinnon rakenne on kuvattu valtakunnallisissa tutkinnon perusteissa (Koulunkäyntiavustajan ammattitutkinto. Opetushallitus 1995). Tällä hetkellä ammattitutkinto koostuu kolmesta ammattitaitovaatimuksen osa-alueesta eli tutkinnon osasta (moduulit), jotka kuvastavat tyypillisimpiä koulunkäyntiavustajan työn toiminta- ja tehtäväkokonaisuuksia. Osat ovat ihmisen kasvun tukeminen, avustaminen ja oppimistilanteissa ohjaaminen. Koulunkäyntiavustajan ammattitutkintoa ollaan parhaillaan uudistamassa ja uudet tutkintovaatimukset astunevat voimaan vuoden 2003 elokuussa. Koulunkäyntiavustajan ammattitutkinnon nimellispituus on tällä hetkellä 40 opintoviikkoa. Jokaiselle näyttötutkintoon osallistuvalle laaditaan oma henkilökohtainen opiskelusuunnitelma. Tutkinnon suorittamisen pituus määräytyy sen mukaan, millä tavoin henkilö valmistautuu näyttökokeeseen ja millaisia aikaisempia valmiuksia hänellä on. Näyttötutkintoon tarvittavia tietoja ja taitoja on voinut kerätä opiskelusta, työstä tai harrastuksista. (Kunta-alan ammattiliitto ry 2001a, 18.) Tutkinnon suorittaminen antaa pätevyyden toimia koulunkäyntiavustajana erilaisissa opetuksen ja kasvatuksen toimintaympäristöissä. Tutkintotodistuksen saamiseksi on jokaisen kolmen moduulin ammattitaitovaatimusten osaaminen osoitettava näyttökokeella. Pääperiaatteena on näyttöjen suorittaminen aidossa toimintaympäristössä koulunkäyntiavustajan työssä. Arvioinnissa kiinnitetään huomiota asiakaslähtöisyyteen, vuorovaikutus- ja yhteistyötaitoihin, tavoitteelliseen ja yksilöllisen toimintaan, pedagogiseen toimintaan ja ongelmanratkaisutaitoihin, vastuullisuuteen ja taloudelliseen toimintaan. Informaali ja satunnainen oppiminen tuottavat ihmisen elämän aikana määrällisesti valtaosan oppimiskokemuksista. Laadullisesti formaalilla oppimisella on kuitenkin ratkaiseva merkitys siinä, miten yksilö hankkii ne tietorakenteet, orientoitumistavat ja muut havaintojen käsittelyvälineet, jotka säätelevät hänen informaalia ja satunnaista oppimistaan. (ks. Tuomisto 1998, 36.) Koulunkäyntiavustajan koulutus on pääsääntöisesti käytännön työssä tapahtuvaa opetusta, jota tietopuoliset opinnot tukevat. Esimerkiksi Jyväskylän kristillisen\n12 12 opinnot tukevat. Esimerkiksi Jyväskylän kristillisen opiston järjestämään koulunkäyntiavustajan oppisopimuskoulutukseen sisältyy tietopuolisia opintoja kuusi opintoviikkoa lähijaksoina ja 14 opintoviikkoa etäjaksoina (Jyväskylän kristillinen opisto 2002). Työssä oppiminen onkin olennaisin osa koulunkäyntiavustajan koulutusta. Perinteisen formaalin koulutuksen määrä koulunkäyntiavustajan ammattitutkinnossa on siis suhteellisen vähäistä, joten informaalin koulutuksen laatuun tulee kiinnittää huomiota. Työ tarjoaa todella monia oppimismahdollisuuksia koulunkäyntiavustajan ammatilliselle kehitykselle informaalisen oppimisen kautta. Informaalisella koulutuksella tarkoitetaan kaikkea sitä oppimista varten organisoitua toimintaa, joka tapahtuu muodollisen koulutusjärjestelmän ulkopuolella. Siinä oppimien tapahtuu esimerkiksi työelämässä, kokeneemman työntekijän ohjauksessa tai omaehtoisesti asioita opiskellen. (Tuomisto 1998, ) 2.3 Koulunkäyntiavustajan tehtävärooli Koulunkäyntiavustajan tehtävärooli vaihtelee tilanteen, tarpeen, osaamisen ja persoonallisuuden mukaan. Roolilla tarkoitetaan tiettyyn asemaan ja tehtävään liittyvää opittua ja vakiintunutta tapaa käyttäytyä tietyissä tilanteissa. Roolin avulla yksilö toimii toisten yksilöiden kanssa. Rooleihin liittyy rooliodotuksia ja tiettyä roolikäyttäytymistä, joka on tulos rooliodotusten, oman näkemyksen ja valmiuksien yhteensovittamisprosessista. Ammattirooli opitaan koulutuksen yhteydessä ja työelämässä, mutta sen muotoutumiseen vaikuttavat myös roolin haltijan persoonallisuus ja elämänkokemukset. (Niemistö 1998, 94; Ojala & Uutela 1993, 39; Pirnes 1994, 50.) Erilaiset roolit koulussa voivat määräytyä virallisesti toiminnan tavoitteiden ja tehtävien mukaisesti. Yhtälailla ne voivat määräytyä epävirallisesti ja epäsuorasti ilmaistuina toiveina tai rooliodotuksina, jotka aiheuttavat mahdollisesti rooliristiriitoja ja roolipaineita. Muuttuvassa yhteiskunnassa joudutaan entistä useammin tilanteisiin, joissa ei voida toimia valmiiden roolien, kaavojen tai mallien mukaan. Kenelläkään ei ole enää pysyvää ja itsestään selvää roolia, kuten eräs haastatelluistakin totesi:\n13 13 On lähetty enemmän siitä, et kaikki ikään kuin itsestään ymmärtävät roolin ja ikään kuin olis joku pysyvä rooli, esimerkiksi avustajan rooli tai identiteetti, joka on kaikissa tilanteissa ja sellasta ei ole. (rehtorin haastattelu) Koulunkäyntiavustajan työnkuva on sidoksissa perustehtävää määrittelevään normistoon, kuten lainsäädäntöön ja kouluissa noudatettaviin käytäntöihin. Sosiaaliset normit ovat ryhmän jäsenten yhteisesti omaksumia käyttäytymissääntöjä. Ne voivat olla virallisia, epävirallisia, julkilausuttuja tai lausumattomia, tottumuksia, tapoja, perinteitä, uskomuksia, keskinäisiä sopimuksia tai virallisia sääntöjä ja ne kertovat, millaista käyttäytymistä ryhmän jäseniltä odotetaan eri tilanteissa. (Juuti 1989, 115; Jauhiainen & Eskola 1994, ) Sosiaalisista normeista täytyy puhua ja sopia avoimesti, jolloin ne eivät jää koulunkäyntiavustajalle tai opettajalle epäselviksi oletuksiksi. 2.4 Opettajan velvollisuudet ja valmiudet koulunkäyntiavustajan ohjaajana Opettajalla on pedagoginen vastuu opetuksen laadusta ja vaikuttavuudesta. Koulunkäyntiavustajan ja opettajan välillä on oma statusrakenteensa, sillä koulunkäyntiavustajan keskeisenä tehtävänä on oppilaan ohjaaminen oppimistapahtumassa opettajan ohella ja opettajan antamien ohjeiden mukaisesti. Ohjausta työmenetelmänä käsittelevät määritelmät poikkeavat toisistaan sen mukaan, korostetaanko niissä itse menetelmää, ohjaajan ja ohjattavan välistä vuorovaikutussuhdetta, vai sitä prosessia, johon ohjauksella pyritään vaikuttamaan. (Onnismaa, Pasanen & Spangar 2000, 7). Me käsitämme ohjauksella sekä vuorovaikutussuhdetta että sitä prosessia, mihin ohjauksella pyritään. Opettajan tulisi ohjaajana saada koulunkäyntiavustaja tiedostamaan omaa tekemistään ja oppimistaan ohjaavat ja rajoittavat tekijät niitä kriittisesti reflektoimalla. Koulunkäyntiavustajalta ja opettajalta vaaditaan kommunikatiivista kykyä neuvotella asioiden ja tekemisen merkityksestä ja tarkoituksista. (ks. Vaherva 1999, 98.) Rauste-von Wright ja von Wright (1994, ) toteavat, että vuorovaikutusprosesseihin ei ole mm. koulutuksen ja kasvatuksen alan koulutuksessa kiinnitetty riittävästi huomiota, vaan ammattityön tapahtuminen vuorovaikutusprosessis-\n14 14 sa jäi eriytettyjen teoria- ja harjoittelujaksojen takia helposti käytännölliseksi itsestään selvyydeksi ja ihmissuhteet käytännön taidoiksi. Vielä tälläkään hetkellä opettajakoulutuksen opetussuunnitelmaan ei sisälly koulunkäyntiavustajan kanssa yhteistä työskentelyä, mikä on koettu selvänä puutteena. Kyllä ainakin alkuun, kun tulin erityisluokkaan ja oli tää tilanne vastassa, että tässä pitääkin samalla, ku vedän lapsiryhmää, ni toimia myös esimiehenä ja aikuisten ohjaajana. Ni kyl mä olin ihan pallo hukas ja tuntu, et mä en semmoseen oo saanu koulutusta. Ei mun opettajakoulutuksessa ainakaan mitenkään käyty läpi sitä, miten sä ootki aikuisten esimies ja ohjaaja. (--) ei ollenkaan sitä, et siin o niinku avustaja, joka ei oo samalla tavalla vastuussa ryhmästä, ei oo opetuskokemusta ja koulutusta ja sit täytyy tavallaan häntä ohj a- ta ja joka syksy tulee uuvet ihmiset, jotka taas opastat työhön. (opettajan haastattelu) 2.5 Koulunkäyntiavustajan ja opettajan yhteistyö - sattumanvaraisuudesta yhteisvastuullisuuteen Koulunkäyntiavustaja ja opettaja voivat työskennellä kahdella eri tavalla. He voivat näennäisesti työskennellä ryhmässä siten, että vuorovaikutus on satunnaista ja opettaja ja koulunkäyntiavustaja ovat toisistaan riippumattomia. Heillä ei tarvitse olla yhteisiä toimintaperiaatteita eikä tavoitteita. He voivat myös toimia yhdessä ryhmänä, jolloin normit, suunnittelu ja työskentely tapahtuvat yhdessä. Tällöin heidän on noudatettava tiettyjä normeja ja he määräävät myös ne roolit, joissa työskentelevät. Lisäksi säännönmukaisella vuorovaikutuksella pyritään edistämään yhteistä työskentelyä. (Koppinen & Pollari 1995, 29.) Mikäli yhteistyö valitaan toimintamalliksi, se vaatii opettajalta perinteisen ajattelumallin muutosta, jossa perinteinen yksinpuurtava sankariopettaja uskaltaa epäillä omaa osaamistaan ja taitoaan (ks. Kohonen & Leppilampi 1994, 57). Tällöin hän mahdollisesti pohtii vaihtoehtoja toimintatavoilleen ja arvioi sitä, mitä yhdessä jakamalla ja työskentelemällä voitaisiin saavuttaa. Hakkarainen, Lonka ja Lipponen (1999, ) puhuvat jaetun asiantuntijuuden käsitteestä, sillä tarkoitetaan prosessia, jonka aikana ihmiset jakavat tietoon, suunnitelmiin ja tavoitteisiin liittyviä älyllisiä voimavaroja saavuttaakseen jotakin, jota yksittäin ihminen ei pystyisi toteuttamaan. Jaetun asiantuntijuuden kaltaista yhteistyötä voidaan löytää\n15 15 teuttamaan. Jaetun asiantuntijuuden kaltaista yhteistyötä voidaan löytää opettajan ja koulunkäyntiavustajan väliltä. Onnistuneessa opettajan ja koulunkäyntiavustajan välisessä työskentelyssä toimivat aivan samat ryhmädynamiikan pelisäännöt kuin missä tahansa ryhmässä. Työskentelyn lähtökohtana ovat yhteensopivat perusarvot, yhdessä laaditut normit, yhteneväinen käsitys omasta ja toisen perustehtävästä sekä työskentelyn kannalta tarkoituksenmukaiset asenteet toisia kohtaan. Molempien tieto- ja taitovarastot ovat työskentelyn kannalta riittävät ja he huomioivat toisensa yksilöinä ja aktiivisina osallistujina. Heillä on riittävät resurssit perustehtävän suorittamiseen ja suhteet muihin kouluyhteisön jäseniin tukevat tätä suorittamista. (ks. Brilhart & Galanes 1995, 31; Leinonen, Partanen & Palviainen 2002, ) Onnistunut opettajan ja koulunkäyntiavustajan yhteistyö ei kehity automaattisesti. Siihen vaaditaan yhteisten arvojen, päämäärien ja pelisääntöjen sopimista, niiden jatkuvaa tarkastelua sekä aikaa, kuten seuraava koulunkäyntiavustajan haastattelu osoittaa. Hän [opettaja] oli vastavalmistunu ja mä ihan uudella alalla. (--) sillo mä mä olin nii pihalla, iha ku lumiukko, en ymmärtänyt ollenkaa niin ku mitä, tota en varmaan osannu edes osannu tulkita niitä ohjeita, koska se kaikki kielen luonne ja puheen kulku on niin erilaista, mutta kyllä nykyään osaan. (--) Tää on vähän tämmönen surval game, et kuitenkin niin kauan töitä tän open kans (--) et mä tiedän, mitä hän mult toivoo ja hän tietää, mitä mä hänelt toivon. (koulunkäyntiavustajan haastattelu) Tavallisesti yhteistyön kehittyminen tiimiksi tapahtuu eri tahtia ja aaltomaisten va i- heiden kautta alkaen työryhmästä ja päättyen huipputiimiin. Näiden välille maht u- vat valetiimi, potentiaalinen tiimi ja todellinen tiimi. Valetiimi ei osaa vielä hyödyntää yhteistä työskentelyä, vaikka kutsuukin itseään tiimiksi. Potentiaalisessa tiimissä pyritään aktiivisesti parantamaan yhteistä työskentelyä, sillä sen hyöty on huomattu. Yhteisvastuullisuutta täytyy kuitenkin vielä harjoitella ja päämääriä selkeyttää. Todellisessa tiimissä jäsenet ovat sitoutuneet yhteiseen päämäärään ja osaavat hyödyntää jokaisen osaamista. Huipputiimissä sitoutumisen aste on edellistäkin voimakkaampi ja tiimin yhteisiin tavoitteisiin ja jopa toisten henkilökohtaisiin\n16 16 tavoitteisiin todella sitoudutaan ja ollaan valmiit antamaan kaikkensa niiden toteutumiseksi. (Leinonen, Partanen & Palviainen 2002, 71.) Tunnesuhdejärjestelmä ilmaisee opettajan ja koulunkäyntiavustajan keskinäisiä tunteita. Ymmärretyksi ja hyväksytyksi tulemisen kokemus on välttämätön, jotta jäsen viihtyy ryhmässä ja haluaa antaa panoksensa yhteistyöhön. Tavallista on, että ihmiset viihtyvät sellaisten ihmisten kanssa, jotka hyväksyvät heidät ja välttelevät sellaisia, jotka torjuvat heitä. Kuitenkaan emotionaalinen kiintymys ei ole välttämätön edellytys opettajan ja koulunkäyntiavustajan yhteistyön toimivuudelle. Monet työparit toimivat tarkoituksenmukaisesti ilman erityisiä kiintymyssuhteita. Itse asiassa monien työyhteisöjen ongelmien on todettu johtuvan siitä, että jäsenet odottavat toisiltaan eriasteista kiintymystä. Yksi etsii uskottua ystävää ja toinen haluaa tehdä vain tuloksellista työtä ja tyydyttää tunnetarpeensa muualla. Tavoitteen saavuttaminen edellyttää aina tehtävän kannalta tarkoituksenmukaista yhteisyyttä ja kiinteyttä. Yhteisyys voidaan kuitenkin saavuttaa myös asian ja ammatillisen intressin, ei pelkästään tunnesuhteiden ja viihtymisen kautta. (Jauhiainen & Eskola 1994, ; Niemistö 1998, ) Pirnesin (1994, 54) mukaan henkilökemiaa on pidetty tärkeänä ryhmien muodostamisessa huomioon otettavana tekijänä. Henkilökemialla tarkoitetaan Dunderfeltin (2000, 11) määrittelemänä ihmisten välisiä psykologisia vaikutteita: tunteiden, ajatusten, mielikuvien ja tekojen muodostamaa sosiaalista kenttää, jonka voi kokea, muttei millään välineillä mitata. Koulu on koulunkäyntiavustajille ja opettajille ensisijaisesti työpaikka, jossa he suorittavat heille kuuluvaa perustehtävää. Epäilemättä hyvän henkilökemian myötä tunne toisen ajatusten lukemisesta helpottaa työskentelyä. Ainakin pitkään yhdessä työskennelleet opettaja ja koulunkäyntiavustaja -työparit kuvasivat yhteistyötään sanoen: Me tunnetaan nii hyvi, ni katse kertoo paljon. Koulunkäyntiavustajan ja opettajan yhteistyön kiinteys ja työn jakaminen voivat vaihdella sattumanvaraisesta yhteisestä työskentelystä yhteisvastuulliseen tiimityöskentelyyn. Yhteistyöhön onnistumiseen vaikuttavat esimerkiksi ryhmädynamiikan pelisäännöt, eikä onnistunutta yhteistyötä voida pitää itsestäänselvyytenä. Tunnesuhde- ja henkilökemiatekijöillä näyttää olevan merkitystä yhteistyön onnistumisessa, muttei ole sille välttämätön edellytys.


Tavoitteena säästää: Puolivuotiskatsaus\nYksityistalouden rahavarat 30.6. illalla näyttivät tältä (suluissa vuodenvaihteen tilanne):\nOma käyttötilini 50,00e (30,00e)\nIsännän käyttötili 130,00e (367,97e)\nYhteinen tili 0,00e (1 129,78e)\nLaskutili 1 100,00e (0,00e)\nVelkojen lyhennys 1 515,00e (0,00e)\nSäästölipas 277,13e (186,82e)\nS-pankin tili (=puskuri) 500,00e (52,69e)\nKäteiset yhteensä 159,20e (132,70e)\nRahaa 30.6. illalla yhteensä 3 731,33 euroa\nvuodenvaihteessa rahavarat olivat 1 899,96 euroa\nYksityistalouden lainojen saldot näyttivät samana iltana tältä (suluissa vuoden vaihteen tilanne):\nTalolaina 157 135,17e (160 941,68e)\nRemppalaina 3 380,58e (4 242,73e)\nEli lainaa kesäkuun lopussa oli yhteensä 160 515,75e (165 184,41e)\nYksityistalouden lainoja on saatu lyhennettyä 3 806,51 euroa + 862,15 euroa = 4 668,66e\nJos otetaan mukaan tilakaupan eli firman lainat, niin lainoja on yhteensä jäljellä 260 130,01 euroa (270 141,53e) Eli tilan lainat huomioituna, lainoja on lyhennytty puolessa vuodessa yhteensä 10 011,52 euroa.\nMun vanhemmille ollaan edelleen velkaa 7 733,50 euroa\nAppivanhemmille vieläkin se sama 24 611,80 euroa\nKorottomat ja kuluttomat velat ovat tällä hetkellä yhteensä 32 309,78 euroa. Eli ei muutosta vuodenvaihteen tilanteeseen.\nPuolen vuoden tulot\nTulot tammi-kesäkuu yhteensä 14 340,69 euroa\neli oltaisiin alkuvuonna tienattu nettona vähän vajaa 1 200 euroa kuussa per nenä. Tässä luvussa on kuitenkin ihan kaikki tulot mukana s-bonuksita lähtien, mukana on isännän palkat ja mun verokortin kautta tulevat tukiperhepalkkiot. Tälleen kun laskee nää meijän vaihtelevat tulot, niin saa vähän paremmin jonkun tolkun siitä kuinka hyvin tienataan.\nPuolen vuoden menot\nEihän tää rapiat 14 tonttua suinkaan millään tilillä lorvi, vaan se on mennyt käytännössä kokonaan elämiseen. Tällä tavoin on tää summa maailmalle jakautunut:\nLainojen lyhennykset + korot yht. 5 823,77 euroa\nRuokaan on mennyt rahaa alkuvuonna 1 389,56 euroa\nAutoiluun on mennyt tammi-kesäkuussa 1 815,05 euroa\nLemmikkien tarpeisiin (ruoat+pelletit) 302,87 euroa\nSähkölaskut (sis. marras-joulukuun kulutus) 839,59 euroa\nLuoton takaisin maksuturva (AXA) 214,32 euroa\nPuhelinlaskut 227,59 euroa\nVakuutukset 1 169,48 euroa\nTaloustavarat (vessapaperit yms.) 34,68 euroa\nTurhat 465,95 euroa\nMuut (voileipäkakkujen aineet, pankin palvelumaksu) 73,05 euroa\nem. menot yhteensä 12 355,91 euroa\nSitten ne jemmaan saadut rahat. Velkojen maksu tilille remppalainan lyhentämistä ja vanhemmilta lainattujen rahojen takaisin maksamista varten haaveilin saavani 240e + 250e kuussa. Ei toteutunut. Tällä tilillä on kuitenkin 1 515 euroa, jotka on korvamerkitty näin:\nVelkojen lyhennykseen vanhemmille 750,00 euroa (tavoite oli 1 500e)\nRemppalainan nopeampaan lyhennykseen 765,00 euroa (tavoite oli 1 440e)\nLaskutilille piti alun perin saada 550 euroa per kuukausi, joka tosin uudelleen tarkasteltuna tippui viidellä kympillä pienemmäksi. Mutta eipäs täälläkään ole ihan niin paljoa kuin olisin halunnut:\nLaskutilille on vuoden menoja varten saatu 1 100,00 euroa (tavoite oli 3 300e)\nSäästöön / puskuriin haaveilin 100 euron pottia kuukautta kohden ja näille tileille on saatu kasaan\nSäästöön (säästölipas + puskuri) on saatu 90,31 + 447,31e = 537,62e (tavoite oli 600e)\nSäästölipas on siis se tili, johon menee automaattisesti nyt 1,50 euroa jokaisesta isännän kortilla maksamasta ostosta (alkuvuonna summa oli 0,5e/osto). Säästölipas on se tili, jonne mä työnnän ylimääräset hilut, kun tasaan oman tilin summan. Puskuri taasen on s-pankin tili, jonne menee s-bonukset ja muita harvinaisempia tuloja (esim. nyt alkuvuoden aikana ne voileipäkakkujen raaka-ainekulut ja tekopalkkio sekä ylimäärästen kamppeitten myyntitulot). Tavoitteena ois saaha siirrettyä jatkossa entistä paremmin sinne myös ruokabudjetista ynnä muista ylijääneitä roposia.\nAlkuvuonna asetin vuodelle 2020 seuraavat tavoitteet:\n- Remppalainan maksaminen pois\n- Säästämisen aloittaminen\n- Isompien laskujen jakaminen kuukausitasolle, korvamerkityt rahat erilliselle laskutilille\nJotta remppalainan maksaminen tänä vuonna pois olisi mahdollista, olisi pitänyt saada 240 euroa sitä varten sivuun joka kuukausi. Tällä hetkellä velkojen lyhennys tilillä on 1 515 euroa, joista 750 euroa on korvamerkitty velkojen lyhennykseen vanhemmille ja loput on remppalainan nopeampaa lyhennystä varten. Remppalaina on vielä mahollista maksaa tänä vuonna kokonaan pois, jos sivuun saisi 285 euroa kuukaudessa. Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, että vanhemmille ei varmaan saada maksettua takaisin juuri mitään. Vanhemmilta lainatut rahat ovat kyllä kuluttomia ja korottomia, eikä niiden maksamisen kanssa periaatteessa ole mikään hoppu. Kuitenkaan en tykkää niiden olemassa olosta yhtään, joten oman itseni takia koen maksamisen tärkeänä. Toisaalta jos nyt saisi tuon remppalainan pois, niin ensi vuonna pitäisi saada siihen kulunut 150 euroa kuussa suoraan sivuun näiden velkojen maksua varten. Vanhemmille voisi kuitenkin lyhentää velkoja ees vähäsen tänä vuonna, kun loppuvuodesta todennäköisesti tulee veronpalautuksia.\nSäästäminen on alkanut. Tätä varten ei ollut mitään tiettyä summaa mielessä vaan lähinnä se, että säästölippaaseen ja s-pankin tilille menee rahaa eikä sieltä oteta sitä pois. Eli tämä tavoite on täyttynyt. Hitaasti, mutta varmasti noille tileille kertyy rahaa.\nLaskutili. Voi miten olisi mukava todeta, että täältä löytyy puolet vuoden mittaan tarvittavista rahoista. Mutta ehei, ei löydy. Tai kyllä löytyisi, jos niitä laskuja ei tarttisi maksaa samaan aikaan kun niitä varten kerätään rahaa. Aloitettu on kuitenkin ja kasassa mun mielestä ihan kiva summa. Siis kun vertaa siihen, että ei tommosia saldoja oo ennen yksityistalouden tileillä näkynyt kuukaudesta toiseen. 1 100 euroa kun on komeillut laskutilin saldona jo helmikuun lopusta lähtien.\nLoppu vuoden tavoitteet\nJa lopuksi vielä päivitetyt tavoitteet:\n- Remppalainan maksaminen pois vuoden loppuun mennessä\n- Säästämistä jatketaan, s-pankin tilin eli puskurin saldo vuodenvaihteessa vähintään 700e (eli uupuu 200e)\n- Laskutilille rahan kerryttäminen jatkuu, tavoitteena saada tilin saldoksi vuoden loppuun mennessä vähintään 2 500 euroa (eli pottia pitää kasvattaa puolen vuoden aikana ainakin 1 400 euroa)\nMitenkäs sun alkuvuosi on sujunut, onko asetetut tavoitteet täyttyneet?\nTunnisteet: asuntolaina, lainat, lainojen lyhennys, laskut, lemmikit, maatalouden lainat, puhelinlasku, raha, ruoka, sähkö, säästäminen, säästöt, talous, tavoitteet, tulotjamenot, vakuutukset, velkojen maksu\nAnonyymi 4. heinäkuuta 2020 klo 15.23\nJos laskee yhteen kaikki lainat, teillä on sitä 300 000 eur. Kuluneena puolivuotiskautena ne ovat lyhentyneet 10 000. Tuolla vauhdilla olette 15 vuoden kuluttua velattomia. En yhtään tiedä teidän ikää, mutta kuulostaako se itsestäsi hyvältä vai pahalta? Talolainan suuruudesta päättelen, että talonne on uusi (tai iso), joten se on varmasti 15 v kuluttuakin asumiskelpoinen.\nItse on otettu 70 000 asuntolainaa 10 vuotta sitten. Se tulee maksettua loppuun ensi kuussa. Remonttiin sen sijaan sais kyllä menemään rahaa, meillä on esim. toinen wc rakennusvuoden 1984 asussa.\nRiitapalon Noora 5. heinäkuuta 2020 klo 10.40\nTalo ja pihasauna rakennettiin 2014, talo on noin 120 neliötä + sauna noin 30 neliötä. Mä oon 30 ja isäntä pari vuotta vanhempi, 15 vuotta kuulostaa pitkältä ajalta. Mutta jos viikot ja kuukaudet menee samaa vauhtia kuin nyt, niin tuntuu lyhyeltä 😅\nAktiivisuusranneekkeen katkenneen kumihihnan tilalle saapui elokuun tavaran ostopäivänä tilattu uusi metallinen ranneke. Facebookin paikal...\nVuoden ostolakko on lopuillaan ja tärkein rahaan liittyvä tavoite eli remppalainan pois maksaminen on toteutunut. Siispä ensi vuoden tavoitt...\nNyt on ensimmäisen oikean säästövuoden paketoinnin aika. Vähän kyllä tuntuu perhosia mahanpohjassa, kuinka hyvin jäi rahaa säästöön ja minkä...\n25/53 tulot ja menot\n24/53 tulot ja menot\nRuokapäiväkirjan tynkä viikolta 24\nOivallus ruokabudjettiin liittyen\nKesäkuun uusi budjetti\nRuokapäiväkirja viikko 23\nSit ku ja näin mä aattelin\n23/53 tulot ja menot\nRuokapäiväkirja viikko 22


Kanien lomahoitoa ja kahvilatoimintaa – kaksi kangasalalaisyritystä taistelee Vuoden 4H-yritys -kilpailun voitosta | Kangasalan Sanomat\nKanien lomahoitoa ja kahvilatoimintaa – kaksi kangasalalaisyritystä taistelee Vuoden 4H-yritys -kilpailun voitosta\nKanien ja marsujen lomahoitolassa eläimet lomailevat ympäri vuoden.\nVuoden 4H-yritys -kilpailun finaaliin on valittu 14 yritystä. Kangasalan Seudun 4H-yhdistyksestä finaaleissa on kaksi yritystä.\n13-17 -vuotiaiden sarjassa kilpailee Kanien ja marsujen lomahoitolan 14-vuotias yrittäjä Enni Soramies. 18-28- vuotiaiden sarjan finaaliporukassa on TosiHyvä-kioski, jota pyörittävät Hille Jaakkola, 18, Taika Jaakkola, 20, Rosa Ekman, 18, Salla Kopra, 18, Emma Salonen, 20. Kaikkiaan kilpailuun osallistui yli 80 4H-yritystä.\nKilpailussa arvioidaan yrityksen toimintaa kokonaisvaltaisesti. Huomiota kiinnitetään myös ympäristön huomioimiseen ja 4H-arvojen näkymiseen toiminnassa. Harkintaa osoittaa oman toiminnan pohdinta ja huolella tehdyt liiketoimintasuunnitelmat. Harjaannusta edustaa monenlaiset käden- ja käytännöntaidot. Hyvyys tulee esiin asenteessa, jolla asiakkaat kohdataan. 4H-yrittäjä luo toiminnallaan hyvinvointia asiakkaiden lisäksi itselleen ja huomioi myös ympäristön.\nKilpailun voittajat julkaistaan 15.3 mennessä.


Botaniassa mennään sata lasissa | Viikko Pohjois-Karjala | Maakunnan oma viikkolehti\nBotaniassa mennään sata lasissa\n26.02.2019 | Artikkelit, Yleinen\nValotaiteilija ja tapahtumapuutarha Botanian omistaja Kari Kola kokee, että vaikka tulevaisuudessa kävisi kuinka, on Botania projektina jo nyt onnistunut.\nVuosituhannen lopussa Kari Kolan oli tarkoitus vain kyläillä Joensuussa, mutta hänestä tulikin paitsi kansainvälisesti tunnettu valotaiteilija, myös vauhdilla uudistuvan Botanian omistaja.\nVuonna 1999 Kola asui Järvenpäässä, ja koki, että kaupungin anti oli jo nähty. Ajatuksissa pyöri muutto Helsinkiin tai Ouluun. Loppuvuodesta Kolan oli tarkoitus tulla vain viikonlopuksi kyläilemään Joensuussa opiskelevan siskonsa luo, mutta toisin kävi.\n– Viikonloppu vähän venyi. Olin irtisanoutunut työstäni lihatehtaalta ja irtisanonut vuokrasopimukseni. Oli muutoksen aika, Kola muistelee.\nEnsimmäiset muistikuvat Botanian kasvitieteellisestä puutarhasta hänellä on vuodelta 2001, jolloin hän sai puutarhalta siemenlajittelijan harjoittelupaikan. 45 minuuttia myöhemmin hänelle soitettiin kaupunginteatterilta vapaana olevasta valo- ja äänisuunnittelijan harjoittelupaikasta.\n– Mietin, lähdenkö kasvien vai valon ja äänen maailmaan. Päädyin teatteriin, josta menin ammattikouluun opiskelemaan media-assistentiksi esitystekniikan linjalle, Kola hymyilee.\nKola on valaissut muun muassa Englannissa Stonehengen maailmanperintökohteen ja Suomessa Saana-tunturin. Tänä päivänä hän on maailmanlaajuisesti tunnettu valotaiteilija. Nyt muut projektit saavat kuitenkin odottaa, sillä vajaa vuosi sitten Kola osti Markku Pesosen ja Teemu Purmosen kanssa lakkautusuhan alla olleen Botanian. Idea syntyi Kolan kuultua, että Botaniaa hoitaneelta yhdistykseltä alkoivat voimavarat loppua.\n– Ainoa keino pelastaa paikka oli ostaa tämä, Kola kertoo.\nKaupat tehtiin maaliskuussa 2018. Alkoi mittava siivousprojekti, jonka ohessa remontoitiin paikkoja. Tiluksilta lähti 300 000 kilon edestä roskaa kaatopaikalle ja kymmenen rekallista tavaraa kierrätykseen. Ympäröivää näreikköä karsittiin, pihalle rakennettiin nuotiopaikka ja kokeiltiin uusia toimitapoja. Kävijämäärä nousi viime vuoden aikana merkittävästi, 30 000 ihmisen paikkeille.\nVuoden mittaan yhtiökumppanukset huomasivat, että heillä oli liikaa näkemyseroja tulevaisuudesta. Kola halusi ottaa nopeampia askeleita kuin muut – tällöin toki myös riskit ovat suuremmat. Niinpä hän osti sadan prosentin omistusosuuden viime syksynä.\nLue lisää lehdestä nro 9/2019


Suomalaiset ruokakaupat syynissä: Miksi maidot ovat aina takaseinällä? | Makuja | MTV Uutiset\nSuomalaiset ruokakaupat syynissä: Miksi maidot ovat aina takaseinällä?\nMakuja.fi otti selvää, miksi tietyt tuotteet sijoitellaan suomalaisissa ruokakaupoissa samalla tavalla. Lehtikuva\nSuomalaisissa ruokakaupoissa tietyt tuotteet ovat liki aina suunnilleen samoilla paikoilla. Tämä ei suinkaan ole sattumanvaraista, vaan jokaisen tuotteen ja tuoteryhmän paikat mietitään tarkkaan.\nHedelmä- ja vihannesosasto sijaitsee liki aina ruokakaupan paraatipaikalla näyttävyytensä vuoksi ja maidot on liki aina sijoitettu kaupan takaseinälle. Millä perusteella suomalaisissa ruokakaupoissa päätetään, mille paikalle kukin tuote kuuluu? Makuja.fi otti selvää.\nKylmäkaapit on helppo sijoittaa seinien viereen\nSyy siihen, miksi maidot ja useat muut kylmäsäilytystä vaativat maitotuotteet on sijoitettu ruokakauppojen takaosiin on se, että kylmäkaapit on helpoin sijoittaa seinien viereen. Tällöin myös tuotteiden lisääminen hyllyyn helpottuu, sillä kylmäkaappi voidaan sijoittaa suoraan asiakkaiden nähtävillä olevien hyllyjen taakse.\n– Tuotteet pyritään asettelemaan siten, että saman tuotealueen tuotteet ovat samoissa paikoissa ja toisaalta siten, että kuivat tuotteet ovat yhdessä paikassa ja tuoretuotteet, eli kylmäsäilytystä vaativat tuotteet ovat omassa osassaan kauppaa. Seinien viereen on hyvä laittaa kylmäkaappeja, Keskon tiedottaja Otto Heinonen kertoo.\nEniten näkyvyyttä saavat tuotteet, joita ostetaan eniten\nOletko koskaan tullut ajatelleeksi, minkä vuoksi juuri jollakin tietyllä tuotteella on erityisen leveä tila kaupan hyllyllä? Tämä johtuu niinkin yksinkertaisesta syystä kuin siitä, että niitä myydään eniten.\n– Suurivolyymisempi eli enemmän ostettu tuote saa enemmän leveyttä kuin vähemmän ostettu. Tällä tavoitellaan sitä, etteivät tuotteet loppuisi kesken, Heinonen toteaa.\n– S-ryhmän kaupoissa näkyvimmille hyllypaikoille sijoitetaan asiakkaiden parhaiten tuntemia tuotemerkkejä, S-ryhmän tilanhallintajohtaja Sanna Timola kertoo.\nParhaimmillaan suosittujen tuotteiden leveät hyllypaikat takaavat sen, että tuotetta on varmasti saatavilla silloinkin, kun asiakkaita on paljon – esimerkiksi viikonloppuostoksilla. Toisaalta suosikkituotteiden leveät hyllypaikat helpottavat myös ruokakauppojen työntekijöiden työtä.\n– Meillä Lidlissä tuoteleveydet määräytyvät tuotteen kierron perusteella. Kun tuotteiden esillepanon leveys on suhteessa kiertoon, voimme samalla taata asiakkaalle tuotteiden riittävyyden hyllyssä sekä työntekijöillemme tehokkaan myymälätyöskentelyn, Lidlin viestintäpäällikkö Pilvi-Sisko Riikonen toteaa.\n– Myyvimmät tuotteet saavat eniten tilaa, koska silloin henkilökunnan ei tarvitse jatkuvasti täydentää tuotteita hyllyyn ja asiakas löytää etsimänsä helpommin, Timola kertoo.


Diabetes artikla: Löytää & Etsi Diabetes artikkeleita artiklan alalla - sivu 10 (Finnish)\nMitä tehdä, kun sinulla on diagnosoitu Diabetes\nAsiantuntija tekijä: Devon Delaney\nVoit vain todennut, että sinulla on diabetes. Todennäköisesti uutinen on järkyttävä, vaikka olet kuullut, se ehdotti ohimennen terveydenhuollon tiimin, vaikka ne yrittävät paljastaa mitä on tehdä sinusta tuntuu niin sairas. Mutta se ei koskaan ollut todellista huolta mielessäsi; Eihän se tyyppi asia, joka tapahtuu muiden ihmisten. Nyt kun olet vahvistanut diagnoosin, kuitenkin, on aika arvioida, mitä tämä tarkoittaa sinulle sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä. Lue viisi Avis Vinkkejä auttaa sinua läpi ensimmäiset reaktiot.\nAsiantuntija tekijä: Thomas Rihter\nNuorten varaavat liikaa sokerin rikas ja rasvan aterioita. Vaikutukset ovat pahoja, koska monet lapset kärsivät Nuoruusiän diabeteksen. Joissakin tilanteissa geenien ovat kulkevan tämä sairaus, mutta useimmissa tapauksissa liian paljon kilogrammaa aiheuttaa. Liikalihavuus on tärkein tekijä, joka liittyy diabeteksen. Täältä löydät muutamia tärkeitä seikkoja, jotka liittyvät diabetekseen ja lihavuuteen.\nHallitse tehokkaasti estämään terveyttä komplikaatioita Diabetes\nTähän tässä artikkelissa kerrotaan useita tehokkaita tapoja hallita oman diabeteksen ehkäisemiseksi terveyttä komplikaatioita ilmenee. Hallinta diabeteksen tehokkaasti auttaa pitämään tavanomaisille taitotasosi veren sokeria. Tärkein teema diabeteksen hallinnan aikana on enimmäkseen hallita veren sokeri taso. Diabeteksen hoito edellyttää, että osan potilaaseen tietoisuutta. Jotta pitkät ja terveen elämän on pitää hänen veren sokeria 3.7.1.Lisäksi hänen kohdealue.\nKirjoita 2 diabeteksen oireita, kyseisen tietää\nTyypin 2 diabeteksen on metabolisen anarkia, jossa laitos vastaa hormoni-inuliinisiirapin omaisuuttaan. Sitä käytetään myös nimitystä Insuliiniresistenssi. Tämän lisäksi jotkut tyypin 2 diabeteksen kanssa myös voi luo riittävä määrä inuliinisiirapin haima.\nCinnamon ja Diabetes - voi Kaneli auttaa valvonta verensokeri?\nCinnamon ja diabetes - voi Kaneli auttaa valvonta verensokeri? Vastaus tähän on myöntävä, Kyllä, se voi auttaa ja se käytännössä tekee ohjaimen tyyppi 2 diabetes; ei-insuliini riippuvainen diabeetikoilla saanut vauhtia tuore tutkimus. Insuliiniresistenssiä tai kehon solut kyvyttömyys aistia vaaran, löysi maaliskuussa kaneli kaksoisvaikutus (magnesium sisältyvät).\nHunaja ja Diabetes - onko Honey hyvä diabeetikoilla?\nOnko hunaja hyvä diabeetikoilla? Suora vastaus on kyllä. hunaja on luonnontuote; keitetty ja keitetyt mehiläisille. sen raskas komponentti on fruktoosia ja glukoosia, jotka muodostavat yli 80 prosenttia ja 18 prosenttia vettä. Vitamiinit ovat paljon liian; Nämä ovat B6, niasiini, tiamiini, riboflaviini ja pantoteenihappo sekä tiettyjen aminohappojen määristä. Parempi osa hunaja on, että verrattuna sokeri, hunaja on inverttisokeri valmiina kertymä helposti; Vaikka kaupallinen sokeri on ylösalaisin, siten verottaa Ruoansulatuskanava iso laajuudessa.\nLuonnollinen hoitoja tyypin 2 Diabetes, että sinun pitäisi tietää\nNatural hoito tyypin 2 diabetes on tarkoitus siirtää huomion pois tylsiä ja usein tuskallinen hoitoon taudin insuliinin ja lääkkeiden. Ei ole kiistatonta, että beeta-solujen haima usein uusiutumaan uudelleen tarkoitusta se luotiin; Näin ollen vaihtoehtoja tullut kätevä ja pakollinen. Varmasti; te ette anna toinen ajatus mitään, joka estää sinua loputon elinikäisen insuliinia jabs; tarvitaan apua jo eilen.\nDiabeteksen lasten merkit ja oireet, syyt\nDiabetes lapsilla - merkit ja oireet ja syyt ovat merkittävä este hypätä. On sanomattakin selvää, että lapset ovat herkemmin ja todennäköisesti on sammunut diabetes, jos ei diagnosoida ja osallistui riittävän ajoissa. Alempi ikä, sitä suurempi riski yhdistettynä matala kehittyvän immuunijärjestelmän, sää Opportunistisia infektioita. Diabeettinen lapset siitä surullinen tosiasia on, että tauti pysyy ja kasvaa jo niitä kehittää komplikaatioita, jotka liittyvät sairaus kuten retinopatia, munuaisten vajaatoiminta, jne.\nVälipaloja diabeetikoilla, välipaloja ja torjuntatoimenpiteiden Diabetes\nVälipaloja diabeetikoilla ja välipaloja ehkäistä ja hallita diabetesta kulkevat käsi kädessä, ja molemmat ovat tärkeää huomata, että ne ovat sidoksissa toisiinsa. "Ennaltaehkäisy on parempi katsoa kuin katua", kuten sanonta menee, mutta kuinka monta vaivaa tästä? Syöt, niellä ja rouskuttaa mitään, joka tulee haluamallasi tavalla, jos se ei ole myrkyllinen. Ehkäisyn ja valvonnan reaalisesti asuu tiukka ruokavalio, ei ylitarjonnasta komponentti ja menossa kohti aikavälillä BMI - painoindeksi vaatimuksien. Välipaloja on sinänsä pieni Pika-apu; että kun tiivistää, vaikka on enemmän kuin normaali ateria monta kertaa.\nRuokavalion ja aterian aikoo hallita diabetesta luonnollisesti\nRuokavalion ja aterian suunnitelmia ovat periaatteessa vastauksia ja valtava prosenttiosuus kohti paranemista diabetes vastaajat. Kemoterapiaa yksinään on osoittautunut aika olla katastrofi, jos mitään ei tehdä tyypin ja laadun ruokavalio ja miten se otetaan. Ota tai jätä se; sokeri ja että asia glukoosin yksinkertaista sokeria, on kaikki aineenvaihduntaan ja sen jälkeen energian lähde ja ei korvaa ei valitettavasti. Kun tärkkelyksen monimutkainen tilassaan polysakkaridi tai disaccharide, vaatii, että jaettu yksinkertaisista lomakkeista solut tarvitsevat elääkseen polttaa.


3 erilaista tapaa sijoittaa kiinteistöihin\nBlogi Yksityishenkilölle kiinteistö tarkoittaa tyypillisesti omakotitaloa tai kesämökkiä, mutta silloin kun puhutaan kiinteistösijoittamisesta, viitataan ”kiinteistö”-termillä useimmiten yrityksen käytössä olevaan rakennukseen.\nKiinteistösijoittaminen on järkevä tapa hyödyntää nykyistä poikkeuksellisen alhaista korkotasoa.\nKiinteistösijoittaminen tuo mukanaan monia etuja. Ensinnäkin kiinteistöjen tuoma vakaa tuotto sopii hyvin velkavivun kanssa yhteen. Kiinteistösijoittaminen on siis järkevä tapa hyödyntää nykyistä poikkeuksellisen alhaista korkotasoa.\nToisekseen kiinteistöjen vuokrasopimukset ovat yleensä pitkiä eli vähintään 10 vuoden mittaisia. Pitkä vuokrasopimus voi kantaa taantumankin yli. Juuri tämä tekee kiinteistösijoittamisesta houkuttelevaa. Se on omaisuusluokka, joka tuo sijoittajilleen tasaista kassavirtaa myös silloin, kun osakemarkkinat sakkaavat.\nToisin kuin asuntojen vuokrauksen kohdalla, on suora kiinteistösijoittaminen yksityishenkilöille käytännössä mahdotonta sen vaatiman suuren pääoman vuoksi. Jo yhden kiinteistön ostaminen vaatii suuren pääoman, hajautetusta kiinteistösalkusta puhumattakaan. Yksityishenkilölle on kuitenkin mahdollista sijoittaa kiinteistöihin epäsuorasti useammallakin eri tavalla.\n1) Kiinteistöihin sijoittavat erikoisrahastot\nKiinteistöihin voi nykyään sijoittaa verotehokkaasti erikoisrahastojen kautta. Erikoissijoitusrahastot ovat Suomen tuloverosta vapaita yhteisöjä̈. Tuotto tule veronalaiseksi vasta siinä vaiheessa, kun sijoittaja kotiuttaa voittojaan joko tuotto-osuuksien tai myyntivoittojen muodossa. Näin kiinteistörahastoon sijoittava välttää kaksinkertaisen verotuksen.\nYksityishenkilöille avoimia kiinteistöihin sijoittavia erikoisrahastoja on nykyään tarjolla useanlaisia. Toiset erikoistuvat hoivakiinteistöihin ja toiset vaikkapa toimitiloihin. Erikoistuminen on järkevää, koska kiinteistöjen vuokraaminen vaatii myös kovaa asiaosaamista yritysvuokralaisten vaatimien toiveiden ja tarpeiden täyttämiseksi.\nPerinteisiin rahastoihin verrattuna kiinteistörahastoihin liittyy erikoispiirteitä. Esimerkiksi pääoman aikaisesta kotiuttamisesta voi tulla lisämaksu. Tämä lisämaksu ei mene rahastonhoitajalle, vaan itse rahastoon kattamaan kotiuttamisesta koituvia lisäkuluja. Kiinteistöt eivät ole yhtä likvidejä kuin osakkeet.\n2) Ulkomaiset REIT-rahastot\nUlkomailta löytyy useita kiinteistöihin sijoittavia REIT-rahastoja. Lyhenne tulee sanoista ”Real Estate Investment Trust”. REIT-rahastoja koskee oma lainsäädäntönsä. Yhdysvaltalaisten REIT-rahastojen tulee maksaa vähintään 90 prosenttia tuloistaan osinkoina osakkeenomistajille. Lisäksi REIT-lainsäädännön alainen yritys vapautetaan yhtiöverosta tietyin edellytyksin. REIT-rahastoja siis koskee yhdenkertainen verotus, mikä on tietysti sijoittajan etu. Yhtiö ei maksa yhtiöveroa, mutta sijoittaja maksaa veron saamastaan osinkotulosta.\n3) Kiinteistöihin sijoittavien yritysten osakkeet\nHelsingin pörssistä löytyy muutama kiinteistöihin sijoittava yritys. Esimerkiksi Sponda omistaa, vuokraa ja kehittää toimitilakiinteistöjä pääkaupunkiseudulla ja Suomen suurimmissa kaupungeissa.\nOsakkeisiin sijoittamalla sijoittaja vapautuu erikoisrahastojen sisältämistä palkkioista. Lisäksi sijoitus on hyvin likvidi ja sijoittaja voi vapauttaa pääomansa ilman mitään sakkomaksuja.\nToisaalta myös kiinteistöihin sijoittavien yritysten osakkeet liikkuvat muun osakemarkkinan mukana. Näin ollen osakkeiden kautta tehty kiinteistösijoitus ei tuo osakesijoittajalle samanlaista hajautushyötyä verrattuna vaikkapa kiinteistöihin sijoittaviin erikoisrahastoihin.\nHenri Blomster toimii SalkunRakentajan sisällöntuottajana, Salkkumedian hallituksen jäsenenä ja istuu Ocuspecton Advisory Boardissa. Lisäksi Henrillä on pitkä ja laaja-alainen kokemus yksityissijoittajana toimimisesta ja hän on myös sijoituskirjailija. Henri on aiemmalta koulutukseltaan solubiologian tohtori, ja hänellä on perehtyneisyyttä muun muassa lukuisten komponenttien samanaikaisesta analysoimisesta eli ns. systeemibiologian tutkimuksesta.\n11-2017 Henri Blomster,\nVastuullinen sijoittaminen tuottaa paremmin\nSamppa Lajunen – huippu-urheilijasta kiinteistösijoittajaksi\nVuonna 2002 Samppa Lajunen voitti kolme Olympiakultaa.


Matkakortti ja matkatiedot - Sivu 2\nViestiketju: Matkakortti ja matkatiedot\n31.12.2007, 15:56 #16\nVs: Matkakortti ja matkatiedot\n- - "koekaniinikortit", joiden käyttäjät sitoutuvat toimimaan järjestelmää kehittävinä koekaniineina, joiden kulkua saa seurata ja sen pohjalta tehdä linjastoratkaisuja jne.\nTodellinen tilanne matkakorttijärjestelmässä kuitenkin on, ettei sillä voida seurata yksityisen matkustajan liikkumista kuin rajallisesti. Raideliikenne on seurannan ulkopuolella käytännössä kokonaan, koska voimassa olevaa kausi- tai kertalippua ei ole pakko rekisteröidä lukijalle. Kaikessa liikenteessä määränpää jää aina avoimeksi, koska vaunusta poistumista ei rekisteröidä missään.\nEi kai siihen mitään erityisiä koekaniineja tarvita? Korttia hankittaessa kerrotaan järjestelmälle, saako kulkemisia seurata vai ei. Linjastosuunnittelussa käytetään sitten näitä kehittämiseen osallistuvien matkustajien kulkutietoja.\nSeurannassa olevat matkustajat sitten "lupautuvat" leimaamaan korttinsa raiteilla liikkuessaan tietäen, että leimaamattomuudesta seuraa junavuorojen vähennystä...\nMitä tulee poistumistiedon puuttumiseen, voi sen melko hyvin päätellä kulkutottumuksista. Jos kansalainen leimaa korttinsa joka aamu seitsemältä Kylänperällä ja iltapäiväneljältä Asemanseudulla, niin voidaan melkoisella varmuudella päätellä hänen asuin- ja työpaikkansa. Ja jos vielä useana päivänä havaitaan leimaus illemmalla liikuntahallin kulmalla, niin voidaan olettaa hänen menevän töitten jälkeen pelaamaan polttopalloa pariksi tunniksi.\nKultakin matkustajalta voidaan laskea esimerkiksi kolme yleisintä leimausaluetta tilastoon ja olettaa että näiden välille tarvitaan kolmio. Ja vain matkat lasketaan eikä siis nousut. Toki tässäkin yksinkertaisessa mallissa on puutteensa, mutta joku keksinee hienosäätöjä, esim. vuorokaudenaikojen ja viikonpäivien mukaan muuttuvan linjaston.\n31.12.2007, 17:39 #17\nLaitan tähän esimerkin leimaustilastosta, josta järjestelmän olisi pääteltävä matkat:\n07:30 bussi 94, Kontulankaari\n08:00 bussi 14, Kamppi\n16:00 bussi 70T, Töölöntori\n19:00 bussi 78, Malmi\nEli matkustaja asuu Kontulankaaressa, josta menee ensin bussilla Kontulan metroasemalle ja sieltä Kamppiin, jossa vaihtaa bussiin 14 ja menee työpaikalleen Töölöntorille. Illalla jatkaa bussilla 70T Töölöntorilta Malmille ja Malmilta 78-bussilla takaisin Kontulaan. Jollain algoritmilla kai tämän matkaketjun voisi päätellä tuosta ylläolevasta, tuo on vielä aika helppo kun bussimatkoista tulee leimaukset. Yhtä hyvin tämä esimerkkitapauksemme voisi kävellä metrolle ja käyttää keskustassa ratikkaa ja Malmille mennessään junaa.\nMetro, ratikka ja juna ovat vaikeita, koska niissä ei tule leimauksia ainakaan toistaiseksi. Tukholmassahan lippu on leimattava sekä junaan mennessä että siitä poistuessa.\nViimeisin muokkaaja kemkim; 31.12.2007 kello 17:43.\n31.01.2008, 17:32 #18\nEksyin tähän vanhaan keskusteluketjuun, pari kommenttia kun kerrankin voi puhua asiasta josta jotain ymmärtää :-)\nTietosuoja on aina tasapainottelua, toisella puolella on tiedon keräämisestä saatu hyöty, toisella riski siitä että kerättyjä tietoja käytetään väärin. Varovaisuusperiaate on perusteltua sen takia, että hyödyt on yleensä oletettuja pienempiä, ja riskit pitkäkestoisia ja vaikeasti hahmotettavia. Lisäksi se mihin tämä vaaka asettuu on kovin subjektiivista, tietenkin vaikkapa liikennesuunnittelijan näkemys eroaa normaalimatkustajan näkemyksestä, mutta myös yksittäiset ihmiset poikkeavat arvioissaan.\nRatkaisu matkakorttiongelmaan on maksaa tiedoista. Tämä on se punainen lanka kaikenmaailman plussakorteissa (olkoonkin, että ainakin pari vuotta sitten yksityiskohtaisia tietoja ei kassalta käytännössä saatu kerättyä, eikä niitä olisi pystytty käsittelemään). Se on sitten kunkin oma valinta haluaako bonuksia yksityisyytensä kustannuksella, tinahattuväellä toki opt out -mahdollisuus.\nBonussumman pitää olla sen verran suuri, että ihmiset vaivautuvat näyttämään lipun lukijalle, plussakorteista päätellen prosentti-pari on riittävä. Toisaalta se ei saa olla niin suuri, että kausikorttilaiset matkustavat ihan huvikseen bonuksia keräämässä. Bonus on järkevintä maksaa lisäarvona matkakortille.\nTämä on myös jonkinlainen happotesti sille onko siinä datan keruussa mitään järkeä. Jos siitä datasta ei olla valmiita maksamaan, niin tuskin sillä on arvoakaan.\nKerätty data pitää toki anonymisoida, järkyttävintä HKL:n tietosuojaongelmissa oli että lehtitietojen mukaan tunnuksina käytettiin sotuja!? Jos ylläkuvattu ei mene läpi tietosuojavaltuutetulle, niin miten nämä kaupan kortit sitten on sallittuja?\n18.03.2008, 11:25 #19\nDigitoday 18.3.2008: Linkki\nUutisen mukaan Iso-Britanniassa MI5 haluaa käyttää terrorismin ehkäisyssä matkakorttien matkustustietoja. Linkki alkuperäiseen Guardian-lehden artikkeliin (englanniksi): http://www.guardian.co.uk/uk/2008/ma...rity.terrorism\n22.09.2013, 21:52 #20\nNäin ollen siis toki lukijoihin ja muihin tietoa tallentuu, mutta se menee suoraan roskikseen, eikä näin ollen käsittääkseni voi nykyään päätyä edes poliisin käsiin.\nHämmästyin päivittäessäni opiskelija-alennuksen kortille, kun tulostúneessa kuitissa luki edellisen arvolipun oston linja, kellonaika ja lipputyyppi (tämä ei ollut viimeisin leimaus). Tosin sen päivän haluaisin nähdä kun tuollaisella tiedolla saataisiin kiinni rikollinen. "Kortti oli leimattu linjalla 14 kello 21.52. Hän ei voinut olla isoäitinsä luona ja alibi on pitämätön."\n« Jokeri tarvitsee expressvuoroja | Linjat 58 ja 58B »\nViimeisin viesti: 17.10.2014, 12:12


Jääkiekon MM-kisat 2023 vaarassa – Rene Fasel huolestui Venäjästä\nYksi päätös ratkaisee jääkiekon MM-kisojen kohtalon – Venäjää puolusteleva IIHF-pomo huolissaan: ”erittäin vakava ongelma”\nUseampi miesten jääkiekon MM-turnaus on nyt vaakalaudalla.\nCAS:n päätös voi johtaa siihen, etteivät venäläispelaajat saa kantaa maansa lippua tai pelaa kotikisoja. AOP\n11.11.2020 klo 18:06\nKevään 2023 jääkiekon MM-kisat on tarkoitus pelata Pietarissa. Uutistoimisto Tassin mukaan turnauksen ympärillä on kuitenkin paljon tummia pilviä.\nMaailman antidopingtoimisto Wada sulki viime vuonna Venäjän neljäksi vuodeksi ulos kaikista arvokisoista. Venäjä valitti päätöksestä Urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen CAS:iin, joka kertoo päätöksensä vuoden loppuun mennessä.\nTilanne on Kansainvälisen jääkiekkoliiton (IIHF) puheenjohtaja René Faselille vaikea. Jos CAS ei ratkaise asiaa Venäjän hyväksi, maan pelaajat saavat osallistua MM-kisoihin ainoastaan neutraalin lipun alla.\nNäin tehtiin muun muassa Pyeongchangin olympialaisissa 2018. Fasel ei halua nähdä moista ratkaisua enää uudestaan.\n– Meidän täytyy löytää ihmiset, jotka tekivät virheitä, ja rangaista heitä. Kollektiivista rangaistusta ei saa antaa. Pyeongchangissa Venäjän maajoukkue pakotettiin mielestäni epäoikeudenmukaisesti pelaamaan ilman omaa lippuaan ja kansallishymniään.\n– Meidän täytyy tukea Venäjän jääkiekkoliittoa ja IIHF:ää sekä taistella yhteistä rangaistusta vastaan. Olympialaisissa pelaaminen ilman kansallishymniä ja lippua on väärin.\nJos CAS päättää vahvistaa Wadan päätöksen, venäläisurheilijat eivät saa kilpailla maansa lipun alla myöskään olympialaisissa ja paralympialaisissa. Venäjä ei saisi järjestää miesten MM-kisoja tai alle 20-vuotiaiden MM-turnausta, joka pelataan Novosibirskissä.\n– MM-kisoille on erittäin vakava ongelma, jos rangaistus astuu voimaan. Monet venäläiset fanit saapuvat kisoihin.\nMiten ensi keväänä?\nRene Faselilla riittää mietittvää, sillä useammat MM-kisat ovat vaakalaudalla. AOP\nSeuraavat jääkiekon MM-kisat on määrä pelata Valko-Venäjällä ja Latviassa. IIHF:n varapuheenjohtaja Kalervo Kummola kertoi viime viikolla Iltalehdelle olevansa turnauksesta huolissaan.\nIIHF:n hallitus käsittelee kisojen kohtaloa kokouksessaan 18.–19. marraskuuta. Päätöksessä on kestänyt, sillä asiasta on erilaisia mielipiteitä.\nLämpimistä idänsuhteistaan tunnettu Fasel kertoi elokuussa, jolloin mielenosoitukset Valko-Venäjällä olivat käynnistyneet, ettei liitolla ole aikomusta siirtää kisoja pois Minskistä.\nSiirretäänkö MM-kisat pois Valko-Venäjältä? IIHF:n asiantuntijaryhmä antaa suosituksensa – ”Sata sivua tekstiä”


Apinat näyttelijöinä ja biologi eläintarhassa | Erään planeetan ihmeitä\n« Hidaslori ja myrkkyhampaiden mysteeri\nViikon aikamatka: muinaiset toverukset »\n04.11.2014 Tekijä Maija Karala\nAamiaistapahtuman parasta antia oli Amazonin eläimiin tutustuminen oppaan ja eläintenhoitajan seurassa. Opin paljon eläinten hoidosta, eri lajien ja yksilöiden temperamenteista ja muista käytännön seikoista, jotka tavallisessa eläintarhakäynnissä jäävät kuulematta. Tarhan ulkotiloistakin sai tavanomaista enemmän iloa, sillä eläintarha oli lähes autio ja eläimet tavallista virkeämpiä. Päivästä jäi mietteliäs tunnelma: missä menevät apinoiden ja muiden villieläinten viihdekäytön rajat?\nAmazonia on ranskalais-brasilialainen elokuva, joka on oikeastaan julkaistu jo viime vuonna. Suomen teatteriensi-iltaan se tulee ensi perjantaina, 7.11.2014 Erityistä siinä on, että se lienee ensimmäinen oikeassa sademetsässä kuvattu 3D-elokuva. Urakan teknisiä haasteita voi vain kuvitella: laitteita ei ole suunniteltu sellaiseen kosteuteen, ruoka- ja varustehuolto tiettömien taipaleiden taakse on valtava operaatio ja sademetsä on kuhisee pistäviä ja purevia eläimiä (joista vähäisin ei suinkaan ole luotimuurahainen, josta olen aiemminkin puhunut sademetsäretkikuntien riesana). Jaguaareja kuvatessa koko kuvaustiimi oli kuuleman mukaan turvallisyyssyistä häkeissä. Kuvaukset kestivät yli kaksi vuotta.\nSuurin osa elokuvasta onkin toteutettu aidon dokumentin tyyliin, ja siinä esiintyvät eläimet ovat villejä. Elokuva on perimmäisen sanomansa puolesta ilahduttava: sademetsän luonnon rikkautta ja toisaalta sen haavoittuvuutta esitellään kauniisti, ja vankeudessa syntynyt päähenkilö löytää lopulta oikean apinan elämän luonnossa.\nElokuvan päähenkilönä toimivaa Sai-apinaa kuitenkin näyttelee kolme kesyä kapusiiniapinaa, jotka eivät suinkaan elokuvan jälkeen palanneet perheensä pariin metsään vaan jatkoivat näyttelijän uraansa. Apinat ovat tietenkin aina ongelmallisia tällaisessa käytössä, sillä niiden hyvinvoinnin turvaaminen ei ole laisinkaan helppoa.Niiden epäeettisellä käytöllä on pitkät perinteet, aina 1800-luvun katusoittajista moderniin laittomaan lemmikkibisnekseen ja etelän maissa turisteja rahastaviin apinanpoikasiin (kuva: United States Library of Congress, vuodelta 1892).\nEsimerkiksi Yhdysvaltain eläinlääkäriliitto AVMA on esittänyt kannanoton avustaja-apinoiden käyttöä vastaan. Eksoottisten lemmikkien aiheuttamissa loukkaantumis- ja eläinsuojelutapauksissa apinat ovat tilastoissa korkealla. Tiedeseura International Primatological Society on vedonnut myös apinoiden mediakäyttöä vastaan. Apinanäyttelijät usein erotetaan lajitovereistaan hyvin nuorina ja niillä tuskin on mahdollisuutta lajinmukaiseen elämään.\nEläinnäyttelijät eivät tietenkään voi elää rauhassa lajitoveriensa parissa, mutta edes niiden perustavanlaatuisesti inhimillinen kohtelu ei ole itsestäänselvää. Ei edes suurissa Hollywood-tuotannoissa. Niitä valvoo virallisesti eläinsuojelujärjestö American Humane Society eli AMA, jonka hyväksynnän merkki on elokuvan lopussa näkyvä tuttu ”No Animals Were Harmed” -teksti.\nKriitikoiden mukaan AMA on kuitenkin vuosikymmenten mittaan kehittänyt turhan läheiset välit suuriin elokuvayhtiöihin, ja katsoo usein ikäviä tapauksia sormiensa läpi. AMA:n leiman ovat saaneet esimerkiksi Piin elämä, jonka kuvauksissa käytetty tiikeri lähestulkoon hukkui uima-altaaseen; Hobitti, jonka kuvauksissa kuoli hukkumalla tai nälkään nääntymällä 27 eläintä, ja Pirates of the Caribbean, jonka tehosteisiin kuuluneet vedenalaiset räjähdykset tappoivat joukoittain merieläimiä. Jopa eläinten asemaa koskettavasti käsitteleväät elokuvat, kuten Water for the Elephants ja War Horse, ovat paljastuneet tuotantotavoiltaan kyseenalaisiksi.\nEn löytänyt mistään mainintoja siitä, kuka Amazonian apinoiden kohtelua on valvonut tai siitä, onko ongelmia ollut. Osa tilanteista, johon apina trailerissakin näkyvissä kohtauksista joutuu, ei vaikuta järin miellyttäviltä: se putoaa katkeavalta oksalta veteen ja joutuu kiipeämään terävien piikkien peittämää oksaa. Näiden vuoksi en voi suhtautua elokuvaan aivan varauksettoman positiivisesti, vaikka sen sanoma onkin kaunis. Pisteitä saa kuitenkin se, ettei eläimiä inhimillistetä: elokuva näyttää enimmäkseen oikeita villieläimiä omissa puuhissaan, eikä siinä ole edes selostusta. Koko juoni kulkee kuvallisen kerronnan ja ilmeikkään pikku apinan varassa.\nElokuvan esittelyn jälkeen tutustuimme eläintenhoitajan ja oppaan kanssa Korkeasaaren Amazonia-talon eläimiin. Kapusiiniapinoita ei Korkeasaaressa ole, mutta useita muita eteläamerikkalaisia pikkuapinoita kyllä. Valkopääsakit saivat pähkinöitä ja kääpiömarmosetit suunnattoman kokoisia kulkusirkkoja, joita ne vaanivat ja rouskuttelivat kuin pienet gremlinit. Oli vaikuttavaa nähdä, kuinka nyrkin kokoinen karvapallo muuttui sekunnissa hurjaksi saalistajaksi.\nOpimme, että Korkeasaaren pikkuapinoista valkopääsakit ovat luonteeltaan lempeimpiä. Ne väistävät jopa pikkuruisia kääpiömarmosetteja, jotka ovat tuskin sakin päätä suurempia. Niille eivät myöskään kelpaa kulkusirkat, ellei niitä etukäteen jäähdytetä hidasliikkeisiksi: ilmeisesti vikkelästi hyppivät ja vastaan potkivat sirkat ovat sakien makuun liian pelottavia.\nErilaisten eläinten suhtautuminen eläintenhoitajiin ja hoitotoimenpiteisiin vaihtelee. Viehättävät keisaritamariinit ovat temperamenttisia otuksia, jotka käyvät joukolla päälle ja purevat kovaa, jos yksi niistä otetaan kiinni esimerkiksi eläinlääkärin hoitotoimenpiteitä varten. Olisi mielenkiintoista tietää, mihin keisaritamariinien luonnollisista vihollisista joukkopuolustus tehoaa. Apinat yleensäkin ovat hyvin herkkiä stressaantumaan, lihovat helposti ja niillä on herkkä vatsa. Lisäksi ne ovat tietenkin hyvin älykkäitä ja sosiaalisia. Lienee ilmeistä, miksi ne sopivat huonosti lemmikeiksi (tai näyttelijöiksi, sen puoleen).\nIsot papukaijat ovat nekin omalla tavallaan haastavia hoidokkeja. Niitä Korkeasaaressa on kahta lajia: sinikurkkuaroja ja hyasinttiaroja, molemmat luonnossa äärimmäisen uhanalaisia. Papukaijat ovat ensinnäkin niin kovaäänisiä, että niiden hoitajien täytyy pitää kuulosuojaimia. Toisekseen niiden vahva, mutta pikkutarkka nokka on mestarillinen työkalu, ja ne tuntuvat nauttivan kaikenlaisista älyllisistä haasteista – joista suurimpia on tietenkin kaiken häkkiin laitetun hajottaminen. Ne osaavat kuulemma jopa avata ruuvit, ja älyävät erehtymättä kiertää niitä oikeaan suuntaan.\nHitailta ja jotensakin yksinkertaisilta vaikuttavat kaimaanitkin ovat omanlaisiaan persoonallisuuksia. Niillä on tapana vaaniskella asumustaan siivoavia hoitajia, ja erityisesti ne tuntuvat saavan iloa irti uusien ja vielä säikkyjen hoitajien jallittamisesta. Kerran toinen niistä on jopa hypännyt ylös vedestä ja purrut yhtä hoitajaa. Eivätpä kaimaanit mitään sylilemmikkejä ole, vaikka niitä takavuosina myytiin suomalaisissakin eläinkaupoissa.\nAmazonia-talosta siirryin ulos aurinkoiseen aamupäivään. Sää oli kirpeän kylmä ja eläintarha vielä henkilökuntaa lukuun ottamatta lähes tyhjä. Niinpä pääsin näkemään paljon sellaista, mikä tavallisessa kesäisessä ja väentungoksen ryydittämässä eläintarhakäynnissä jää näkemättä. Näin esimerkiksi ensimmäistä kertaa elämässäni yhden Korkeasaaren pesukarhuista, mutta vain siksi, että ne tuli omasta aloitteestaan katsomaan minua. Se loi minuun parinkymmenen sekunnin epäluuloisen katseen ja vetäytyi sitten tyynesti takaisin kivikon suojiin.\nKontaktin hetket eläinten kanssa tuovat eläintarhan paljon inhimillisemmäksi ja totta puhuen myös jättävät paremman mielen kuin väentungokseen tylsistyneinä poispäin katselevat otukset. Ilahduin, kun akrobaatin notkeudella aitauksessaan riehuva näätä pysähtyi ja nousi hetkeksi takajaloilleen katselemaan minua. Huuhkajat seurasivat minua katseellaan ja pentunsa vieressä istunut emoleijona loi minuun niin tuikean silmäyksen, että olin vielä tavallistakin kiitollisempi erottavasta lasista. Jopa tavallisesti piileskelevä euroopanvillikissa oli kiivennyt esiin aurinkoa ottamaan.\nAamu jätti jälkeensä pohtivan tunnelman. Missä menevät rajat vangittujen villieläinten käytölle? Saako kapusiiniapinanäyttelijät erottaa emoistaan ja kouluttaa ne kenties kovakouraisin ottein, jos ne elokuvassa kertovat miljoonille ihmisille, kuinka tärkeää niiden villejä lajitovereita on suojella? Onko eläimiä oikein pitää eläintarhassa, jos väkijoukot tai tilanahtaus stressaavat niitä? Onko niiden suojelu siihen riittävä syy, ja kuinka uhanalaisia niiden on oltava? Ilman tarhakasvatusta meillä ei tietenkään enää olisi visenttejä, przewalskinhevosia, aksolotleja eikä havaijinvariksia, joten eläintarhat puoltavat paikkaansa ainakin sukupuuton partaalla olevien lajien turvasatamina. Mutta kuinka mitata epäsuoremmat hyödyt ja haitat?\nInternet Movie Database: Amazonia.\nThe Hollywood Reporter: No animal were harmed. Pitkä artikkeli Hollywood-elokuvien eläinten kohtelusta ja sen valvonnasta.\nInternational Primatological Society: Opposition to the Use of Nonhuman Primates in the Media. Kädellistutkimusjärjestön perustelut sille, miksi kädellisten käyttö näyttelijöinä on kyseenalaista.\nAmerican Veterinary Medical Association: AVMA Animal Welfare Division Director’s Testimony on the Captive Primate Safety Act. Asiantuntijan lausunto avustajiksi koulutettujen apinoiden ongelmallisuudesta.\nAnimal Pledge: Monkeys. Eläinystävällistä tuotantoa edistävän järjestön sivut apinoista mediassa ja lemmikkeinä.\nKorkeasaari: Etelä-Amerikka. Eläintarhan Amazonia-talon asukkaiden esittely.\nKategoria(t): eläinten käyttäytyminen, Elokuvat, Luonnonsuojelu, Nisäkkäät | Avainsanat: apinat, dokumentit, eläinnäyttelijät, kapusiiniapina, kädelliset, lemmikkibisnes, lemmikkieläimet | Jätä kommentti


Uusi jäsen SVIL:ään - FSnordic.net\nUusi jäsen SVIL:ään\nAuthor Topic: Uusi jäsen SVIL:ään (Read 9292 times)\n« on: 05.07.05, 17:56 »\nOlen siis uusi jäsen SVIL:ssä, ja ajattelin hieman esittäytyä, ja kysyä myös vähän.\nOlen 13-vuotias simuilija. Olen harrastanut simuilua reilun vuoden aktiivisesti. Kuulun myös Virtual Finnairiin, ja lennän siellä MD-80:n perämiehenä. Simuna FS2004.\nLaitoin tuossa aiemmin illalla hakemukset sisään, ja maksoin jo jäsenmaksunkin.\nOnkos nyt tulossa tapahtumia tai tapaamisia tänä kesänä? Mistä kannattaa yleensä seurata tulevia tapahtumia? Minkälaisia tapahtumat yleensä ovat olleet, ja minkälaista toiminta on muuten?\nJäsenetuihin kuuluu alennukset esim. FlyInn-ravintolassa. Tuleeko jäsenkortti, ja milloin (suunnilleen) postiosoitteeseeni?\nOnko jotain muuta huomion arvoista asiaa koskien SVIL:ää?\nSVIL:n porukka on varmasti mukavaa, kun ovat kerran muutkin FSN sakit..\nTapaamisiin, Lauri Lahtinen\nedit: Kuva pitänee tietenkin lisätä, vaikka onkin ollut jo aiemmin esillä..\n« Last Edit: 05.07.05, 18:01 by Lauri Lahtinen »\nRe:Uusi jäsen SVIL:ään\n« Reply #1 on: 06.07.05, 10:27 »\nQuote from: Lauri Lahtinen on 05.07.05, 17:56\nTervetuloa vaan porukkaan omastani ja hallituksen puolesta!\nTämän vuoden puolelle järkätään varmasti vähintään yksi tapahtuma, innokkaiden järjestäjien löytyessä useampikin. Mikko osaa kertoa näistä tarkemmin, kun kerta hänen harteilleen on heitetty viitta tapahtumien järjestämisestä\nTiedotus meillä hoituu pääasiassa mailin ja SVIL:n etusivun kautta. Myös tänne foorumille pitäisi ilmestyä threadi jokaisesta tapahtumasta.\nEDIT: järkevämpi quote\n« Last Edit: 06.07.05, 10:28 by Joonas Häkkinen »\nRe: Uusi jäsen SVIL:ään\n« Reply #2 on: 02.08.05, 10:59 »\nMites tuo jäsenetukortti? Tuleeko se postissa?\n« Reply #3 on: 02.08.05, 11:20 »\nQuote from: Lauri Lahtinen on 02.08.05, 10:59\n« Reply #4 on: 02.08.05, 11:54 »\nQuote from: Toni Tihleman on 02.08.05, 11:20\nHarmi kun ei vielä ole ehtinyt tulla, kun olen käynyt nyt vähän aikaa sitten monta kertaa FlyInnissä.. No sitten aikanaan.\n« Reply #5 on: 04.08.05, 19:12 »\nQuote from: Lauri Lahtinen on 02.08.05, 11:54\nOlen tulostanut jäsenkorttisi ja laitan sen postiin huomenna. Pahoittelen myöhästymistä. Mattilan Ville, joka tavallisesti on hoitanut jäsenasioita suorittaa tällä hetkellä varusmiespalvelustaan ja minä toimin hänen sijaisenaan. Valitettavasti olen itsekin vain joka toinen viikko käytettävissä, sillä olen töissä laivalla vuoroviikoin.\nToivotan sinut lämpimästi mukaan yhdistykseen ja ei muuta kuin korttia viilailemaan\nRahastonhoitaja / SVIL ry.\n« Reply #6 on: 08.08.05, 09:11 »\nQuote from: Jaakko Vikman on 04.08.05, 19:12\nTuli tänään perille. *Jo matkalla FlyInniin*\n« Reply #7 on: 09.08.05, 06:11 »\nTuota tuota.... paljonko tuommoinen jäsenyys maksaa? Olisin ehdottomasti kiinnostunut liittymään!\n« Reply #8 on: 09.08.05, 06:55 »\nQuote from: Kalle Kämäräinen on 09.08.05, 06:11\nhttp://www.svil.fi/ Sieltä löytyy. Taisi olla kymmenisen euroa vuosi. Käy tuolta kotisivuilta kattelemassa lisää!\n« Reply #9 on: 09.08.05, 09:37 »\nSVIL:n jäsenyys maksaa vuodessa 12 euroa. (http://svil.fi/jaseninfo/jasenmaksut.php)\nKauttamme voi myös liittyä samalla kertaa Suomen Ilmailuliittoon, jonka jäseniä olemme. SIL:n jäsemaksut menevät jo vähän hankalammalla periaatteella, joten en lähde niitä änkyttämään tässä, kertokoot itse =) http://www.ilmailuliitto.fi/index.php?mid=65\n« Reply #10 on: 25.08.05, 13:39 »\nNooh, voisi itsestäkin jotain kertoa.\nOlen aika nuori, 12-vuotias, mutta simuilua on tullut harrastettua jo monta vuotta. Ja nyt, pari viikkoa sitten päätin liittyä SVIL:iin.\nTänä syksynä simuviikonlopussa tulee käytyä, että siellä minua ainakin näkee ja irkistä löytää nimellä Hase.\n« Reply #11 on: 25.08.05, 21:10 »\nQuote from: Henri Keränen on 25.08.05, 13:39\nja irkistä löytää nimellä Hase.\nTarkoitat varmaan IRC-Galleriaa?\n« Reply #12 on: 25.08.05, 21:47 »\nQuote from: Juho Taavetinkangas on 25.08.05, 21:10\nTarkoittanee sekä että. Kyllä Henri pyörii tuolla #svil-kannulla Hasena.\n« Reply #13 on: 26.08.05, 04:49 »\nGalleriasta löytää nickillä Haseh ja irkistä tosiaan nimellä Hase.\n« Reply #14 on: 27.08.05, 18:12 »\nHienoa!Onko SVIL:illä mitään statistiikka ikäjakaumasta?Itse SVIL/VirtualPilots jäsen ja aika ikäloppu hemmo!\n« Reply #15 on: 27.08.05, 21:50 »\nQuote from: Harri Lonnqvist on 27.08.05, 18:12\nKyllä vain jäsenistä on statseja tehty. Löytyvät osoitteesta http://svil.fi/jaseninfo/stats.php .\n« Reply #16 on: 11.01.06, 18:52 »\nTulipa itsekkin sitten viimein liityttyä porukkaan (Kyllähän sitä jo n. ½ vuotta on pitäny).\nSitten vielä pieni esittely vähemmän tunteville:\nOlen tamperelainen 15-vuotias virtuaali-ilmailija ja työskentelen tällä hetkellä Virtual Finnairissa, missä lentelen ATR-72:sta


REVALVAATIO.ORG | UK: Hallitus myöntyi korvauksiin Keniassa kidutetuille\nUK: Hallitus myöntyi korvauksiin Keniassa kidutetuille\nAuthor Joonas Laine Date 14.6.2013\nIso-Britannian hallitus myöntyi viime viikolla maksamaan yhteensä 20 miljoonan punnan edestä korvauksia yli viidelle tuhannelle kenialaiselle, jotka joutuivat kidutuksen uhreiksi taistellessaan siirtomaavaltaa vastaan 1950- ja 1960-luvuilla, uutisoi The New York Times. Hallituksen päätös oli seurausta viime lokakuisesta oikeuden päätöksestä, jonka nojalla kolme kenialaista kidutuksen uhria sai oikeuden haasta Iso-Britannian viranomaiset oikeuteen. Hallitus myöntyi nyt tekemään sopimuksen korvauksista oikeussalin ulkopuolella.\n”Kantajat syyttivät brittijoukkoja ihmisten hakkaamisesta, kiduttamisesta, raiskaamisesta ja jopa kuohitsemisesta brittien yrittäessä kukistaa siirtomaavaltaa vastaan taistelevat Mau Mau -kapinalliset, jotka hyökkäilivät valkoihoisten siirtokuntalaisten kimppuun siirtomaavallan lopettamiseksi”, NY Times kirjoittaa.\n”Britannia pyrki välttämään korvausten maksamisen, joten päätös sopimuksen tekemisestä on merkittävä suunnanmuutos”, kirjoittaa puolestaan Warwickin yliopiston Afrikan historian professori David M. Anderson kolumnissaan NY Timesissa. Andersonia kuultiin oikeusjutun aikana todistajana historiallisen asiantuntemuksensa vuoksi, ja hänen pyyntönsä perusteella oikeus määräsi noin 1 500 asiakirjaa käsittävän, Keniasta 1963 tuodun asiakirjakokoelman julkaistavaksi.\n”Näiden dokumenttien kidutuksesta kertova todistusaineisto oli musertava”, Anderson kirjoittaa. ”Vuodesta 1957 lähtien Siirtomaa-Kenian vankileireillä oli vallalla kova fyysisen ja henkisen väkivallan kulttuuri, joka oli osa hallituksen pyrkimyksiä saada pidätetyt tottelemaan käskyjä ja tunnustamaan.”\nAsiakirjoja ei Andersonin mukaan hävitetty Kenian itsenäistyessä 1963, koska siirtomaaupseerit pelkäsivät muutoin joutuvansa vastuuseen teoista, joihin heidät oli määrätty. Asiakirjat toimivat todisteina siitä, että he olivat vain noudattaneet ylhäältä saamiaan käskyjä. Tähän saakka siirtomaa-aikaiset raakuudet onkin pantu yksittäisten upseerien tiliin, Anderson kirjoittaa ja jatkaa, että monet valistunutta siirtomaaimagoa kannattavat historioitsijat eivät pidäkään siitä, miltä asiat nyt näyttävät.\n”Iso-Britannian siirtomaa-aikaan perehtyneet johtavat historioitsijat ovat pitkään olleet hyväntahtoisen, liberaalin imperialismikäsityksen kannalla. Brittiläiset historioitsijat Andrew Roberts, Niall Ferguson ja Max Hastings ovat heiluttaneet Britannian lippua, kun maa on seilannut maailman merillä tuoden sivistystä ja hyvinvointia maailmaan. Tämä näkemys ei säilyne uskottavana enää kovin pitkään.”\nIso-Britannia on ensimmäinen eurooppalainen siirtomaavalta, joka on maksanut korvauksia yksityishenkilöille siirtomaa-aikaisista teoista. Kansainvälinen tuomioistuin tosin määräsi Hollannin maksamaan korvauksia Indonesiassa vuonna 1947 tekemistään julmuuksista kaksi vuotta sitten, mutta maa ei ole vielä maksanut niitä.\nNY Times: Atoning for the Sins of Empire (12.6.2013)\nNY Times: Britain to Compensate Kenyan Victims of Colonial-Era Torture (6.6.2013)\nTagged Andrew Roberts, David M. Anderson, Iso-Britannia, Kenia, kidutus, Max Hastings, Niall Ferguson. Bookmark the permalink.


Opaskirja vie ihastelemaan Suomen korkeita näköalapaikkoja - Caravan-lehti\nSuomen huiput – Retkivinkkejä kallioilta tuntureille -kirjauutuus esittelee teksteillä, kartoilla ja kuvilla 80 hienon näköalan retkeilykohdetta eri puolilta Suomea.\nJotkut kirjan laet ovat seudun korkeimpia, mutta mukana on myös matalampia mäkiä, joilta avautuu komea näköala, ja retkeilijän palvelut ovat kohdallaan.\n– Maisematurismi on perinteinen matkailun muoto ja itse hurahdin siihen jo lapsena, kun kiersimme vanhempieni kanssa Suomea matkailuvaunun kanssa. Jostakin syystä mieleen jäivät erityisesti korkeat paikat kuten Koli ja historialliset näkötornit, kuten Kaukolanharju ja Aulanko, kertoo tiedotteessa teoksen kirjoittaja Petri Hallberg.\n– Korkeisiin mäkiin liittyy usein paljon kiinnostavaa historiaa. Mäet voivat olla entisiä pyhiä paikkoja tai tähystyspaikkoja, niitä on voitu käyttää esimerkiksi puolustautumiseen, rajapyykkeinä tai kartoituksessa. Olenkin pyrkinyt valitsemaan kirjaan myös historialtaan vaihtelevia kohteita.\nHuippujen vaativuusluokitus auttaa kohteiden valinnassa, ja joukossa on myös liikuntaesteisille soveltuvia kohteita. Huipulta avautuvan näköalan pisteytyksessä kirjassa on huomioitu muun muassa se, kuinka kauas ja moneen suuntaan huipulta voi nähdä sekä kuinka monipuolinen avautuva maisema on.\nHallberg on valinnut 176-sivuisen, 29 euroa maksava kirjansa kohteiksi etenkin koko perheelle soveltuvia päiväretkikohteita. Kaukaisimpien erämaiden tuntureita kirjasta ei siten löydy yhtä poikkeusta lukuun ottamatta.


Sotkemisvillitys saanut uusia ikäviä piirteitä - Rantapohja\nSotkemisvillitys saanut uusia ikäviä piirteitä\nKuka tai ketkä töhrivät autojen kylkiä, rakennusten seiniä ja bussipysäkkejä?\nTätä ihmetellään Haukiputaalla ja laajemminkin Oulun alueella. Kyseenalaiset “taideteokset” ovat ehkä saavuttaneet tekijän kaipaamaa huomiota, mutta laajaa suuttumusta ja vihastusta heidän keskuudessaan, joiden omaisuutta on joutunut vahingonteon kohteeksi.\nAsukkaat ovat valpastuneet ja toiveena on, että tekijät saadaan kiinni ja vastuuseen. Pintojen puhdistaminen on ison työn takana ja aiheuttaa kustannuksia — niistä korvausvastuu lankeaa loppupelissä vahingontekijälle.\nTöherryksiä on tehty kautta aikojen, mutta tänä syksynä vahingonteot ovat saaneet uutena piirteenä niiden kohdistuessa enemmän ja järjestelmällisemmin yksityiseen omaisuuteen. Autojen kylkiä on spreijattu parkkipaikoilla ja autokatoksissa eri puolilla Haukipudasta, ainakin Santaholmalla, kirkonkylässä, Annalankankaalla ja Kiviniemessä.\nKiviniemessä spreimaali on suhissut kesästä lähtien ja tapauksia on poikkeuksellisen runsaasti. Haukipudas-Oulu -väliä vanhaa nelostietä kulkevat ovat myös huomanneet bussipysäkkien saamat uudet kyseenalaiset ilmeet.\n– Sotkeminen on kohdistunut enemmän yksityisten omaisuuteen ja näkyvimmille paikoille, kun tavallisimmin on sotkettu on alikulkukäytäviä, sähkökaappeja tai muuten vähän syrjäisempiä julkisia tiloja, toteaa rikosylikonstaapeli Irmeli Korhonen. Hän toimii tutkinnanjohtajana Oulun poliisissa ja selvittää nuorten tekemiä rikoksia.\nErikoisempaa on myös Kiviniemeen keskittynyt laajempi vahingontekojen rypäs.\nIrmeli Korhosen mukaan poliisin tutkinta etenee tapausten selvittämiseksi ja hän uskoo, että tekijät saadaan kiinni, vastuuseen teoista ja korvaamaan vahingot.\nSotkemistapaukset luokitellaan nimikkeiltään vahingonteoiksi tai törkeiksi vahingonteoiksi.\nMartinniemessä oli jo keväällä ongelmia kun koululla ja sen ympäristössä tehtiin ilkivaltaa ja sotkettiin paikkoja. Myös paikallisen leipomon takapihan seinää töhrittiin.\nVaikka tilanne rauhouittui, ilmestyi koulun viereisen päiväkodin ikkunana hakaristi ja muutakin ilkivaltaa on alueella tehty.\nVihjeitä ja rikosilmoituksia\nOulun poliisi pyysi viime viikolla antamassaan tiedotteessaan yleisöltä vihjeitä tekijöistä. Poliisin mukaan tiettyjen töherrysten tekijöiksi epäillään samoja henkilöitä, mutta myös muut töhryjen tekijät kiinnostavat poliisia.\nPoliisi tiedotti, että erilaisia kiinteitä rakenteita on sotkettu kesän ja syksyn aikana ympäri Oulua. Myös moottoritien uutta meluaitaa on töherrelty. Aiheutetut vahingot ovat useita tuhansia euroja, ja tekijät on saatava vastuuseen korvaamaan vahingot.\nVahingontekoja koskevat havainnot ja vihjeet voi ilmoittaa Oulun poliisin vihjepuhelimeen p. 0295 416 194 tai sähköpostiin: vihjeet.oulu@poliisi.fi\n“Hakaristi auton kyljessä ei ollut kiva näky”\nKiviniemeläinen Kari Hataja oli Haukiputaan keskustassa käymässä, kun hän lähtiessään havaitsi talon parkkipaikalla olleen autonsa kyljessä valkoiset sotkut.\n– Luulin ensiksi, että ovatpa lokit tehneet pahaa jälkeä. Mutta ei, suureksi järkytykseksi auton kylki oli spreijattu, eikä niin kivalla merkillä.\nKari Hataja teki sotkuista rikosilmoituksen ja liitti mukaan myös valokuvan, kuten häntä neuvottiin.\nSamanlaisia merkkejä oli suihkutettu viime viikon lopulla useammassa paikassa parkissa olleeseen autoon ja rakennuksiin Haukiputaalla. Kiviniemessä on tehty laajamittaisesti ilkivaltaa koko kesän ajan.\n– Olen asunut näissä maisemissa 42 vuotta, eikä vastaavaa ole aiemmin ollut, hän harmittelee.\nHataja kuten muutkin ihmiset, joiden kanssa hän on aiheesta keskustellut tai joiden omaisuus on joutunut ilkivallan kohteeksi, toivovat sotkemisen loppuvan ja tekijöiden joutumista vastuuseen.\n– Hyvä, että ainakin Kiviniemessä oli yhdessä paikassa valvontakamera ja todistettavaa kuvaa on saatu.\nKari Hataja teki autonsa sotkemisesta rikosilmoituksen ja lähetti poliisin pyynnöstä myös valokuvan.\n– Eiväthän polisitkaan ennätä joka paikkaan kaikkia sotkuja katsomaan.\nHataja kertoo, että hänellä itsellään on vanha auto ja hän puhdisti autonoven itse sparymaalin puhdistukseen tarkoitetulla aineella. Hinkkaamiseen meni hyvinkin pari tuntia ja aineet maksoivat kymppejä.\n– Itsellä ei ole autolle sellaista vakuutusta, joka kattaisi tällaisen vahingonteon, ja omavastuu olisi kuitenkin pitänyt maksaa, vaikka vakuutus olisi ollutkin, hän pohtii.


rypsiöljy hevoselle | Hevosvaruste VALJASKULMA\nhttps://www.valjaskulma.fi/product/1854/rypsikasvioljy-10l1854Rypsi/kasviöljy 10L20EURInStock
Urheiluhevonen hyötyy rasvalisästä ruokinnassa- öljy on hitaasti vapautuvaa energiaa tiiviissä muodossa.
Luonnontilassa elävä hevonen saa ravinnostaan hyvin vähän rasvaa. Kilpahevosten energiantarve on suurempi ja koska voimakkaassa viljaruokinnassakin on omat haittapuolensa, rasvat ovat varteenotettava vaihtoehto energiatäydennyksen suhteen. Rasvat sisältävät energiaa yli kaksinkertaisesti muihin energianlähteisiin eli hiilihydraatteihin ja valkuaisaineisiin verrattuna.

Lihasvaurioista kärsiville hevosille kas-viöljyä voidaan syöttää enemmän, alka-en desilitrasta sataa elopaino kiloa kohti. Tällöin voidaan vähentää sokerin ja tärk-kelyksen määrää. Iäkäs hevonen kuluttaa enemmän energiaa lämmöntuottoon, siksi sellaiselle voidaan antaa lisäenergiaksi kas-viöljyä 1,5-2 dl päivässä.  Imettävillä tammoilla rasvalisä nostaa maidon rasvapitoisuutta ja lisää maidontuotantoa.
Rasvat, etenkin kasvirasvat imeytyvät hevosen ohutsuolessa hyvin.

Käytetään hevosille energianlähteenä sellaisenaan lisättynä väkirehuun.
27.9https://www.valjaskulma.fi/tuotekuvat/258x258/rypsi.png/Rehut ja lisäravinteet/Lisäravinteet/Rehut ja lisäravinteet/Lisäravinteet/Monivitamiinit/Rehut ja lisäravinteet/Rehut ja lisäravinteet/Muut rehut/Rehut ja lisäravinteet/Lisäravinteet/B- JA E-Vitamiinit\nUrheiluhevonen hyötyy rasvalisästä ruokinnassa- öljy on hitaasti vapautuvaa energiaa tiiviissä muodossa.\nLuonnontilassa elävä hevonen saa ravinnostaan hyvin vähän rasvaa. Kilpahevosten energiantarve on suurempi ja koska voimakkaassa viljaruokinnassakin on omat haittapuolensa, rasvat ovat varteenotettava vaihtoehto energiatäydennyksen suhteen. Rasvat sisältävät energiaa yli kaksinkertaisesti muihin energianlähteisiin eli hiilihydraatteihin ja valkuaisaineisiin verrattuna.\nLihasvaurioista kärsiville hevosille kas-viöljyä voidaan syöttää enemmän, alka-en desilitrasta sataa elopaino kiloa kohti. Tällöin voidaan vähentää sokerin ja tärk-kelyksen määrää. Iäkäs hevonen kuluttaa enemmän energiaa lämmöntuottoon, siksi sellaiselle voidaan antaa lisäenergiaksi kas-viöljyä 1,5-2 dl päivässä. Imettävillä tammoilla rasvalisä nostaa maidon rasvapitoisuutta ja lisää maidontuotantoa.\nRasvat, etenkin kasvirasvat imeytyvät hevosen ohutsuolessa hyvin.\nKäytetään hevosille energianlähteenä sellaisenaan lisättynä väkirehuun.


Omien osakkeiden lunastaminen voi olla paha veroansa | 1.Accounting\nOmien osakkeiden lunastuksen/hankkimisen verotuksessa peruslähtökohtana on, että kun oma yhtiö hankkii – siis ostaa – yrittäjältä itseltään yhtiön osakkeita, niin se verotetaan hänen kädessään pääomatulona – luovutusvoittoverotuksena. Verotusta voi entisestään vielä keventää ns. hankintameno-olettama eli jos osakkeet on omistettu yli 10 vuotta, veronalaista pääomatuloa on luovutushinnasta vain 60 %. Alle 10 vuotta omistetuissa veronalaista on 80 %. Tämä voi tuntua todella houkuttelevalta. Mutta tämä mahdollistuu vain, kun asiassa toimitaan oikein.\nMiksi omia osakkeita hankitaan?\nOmien osakkeiden hankintaan voi olla useita syitä – esimerkiksi uusien osakkaiden ottaminen yhtiöön, jonka johdosta yhtiötä tulee laihduttaa ja rahavaroja vähentää. Myös muut omistajavaihdostilanteet saattavat olla taustalla, kuten sukupolvenvaihdospyrkimykset.\nOmien osakkeiden hankkiminen tai lunastaminen, joita tässä yhteydessä voidaan pitää synonyymeina, on sallittua, ja voidaan edellytysten täyttyessä verottaa edellä mainitulla tavalla. Veroansa liittyy kuitenkin juuri edellytysten täyttymiseen. Jos edellytykset eivät täyty se verotetaan useimmissa tapauksissa peiteltynä osinkona eli 75 %:sti ansiotulona. Verolainsäädäntö nimittäin sanoo, että peitellyllä osingolla tarkoitetaan myös omia osakkeita hankkimalla tai lunastamalla jaettuja varoja. Verottaja tulkitsee asian tällöin osingosta menevän veron välttämiseksi. Verojen minimointipyrkimykset saattavat johtaa veroansaan.\nTarkkuutta vaaditaan paitsi osakkeiden hinnan määrittämisessä niin myös siinä, milloin omien osakkeiden lunastaminen ylipäätään on luovutusvoittoveroseuraamuksin mahdollista eikä peitellyn osingon säännökset sovellu.\nUsein virheet havaitaan verotarkastuksissa ja seurauksena ovat yrittäjälle yllättävät veroseuraamukset veronkorotuksineen. Tästä syystä on syytä aina keskustella asiantuntijan kanssa ennen kuin oman yhtiön kanssa lähtee kaupantekoon omilla osakkeillaan.\nMiten vältetään veroansa?\nLähtökohtaisesti omien osakkeiden hankkiminen on hyväksyttävää, kun\nosakkeenomistajalta lunastetaan kaikki osakkeet, jolloin hän luopuu osakkuudestaan.\nluopuva osakkeenomistaja menettää luovutuksen johdosta enemmistöosakkuutensa yhtiössä.\nosakkeet hankitaan yhtiölle vanhemmilta sukupolvenvaihdoksen toteuttamiseksi.\nyhtiön toiminta supistuu tai muuttuu muulla tavalla olennaisesti, jolloin pääomatarve on pienempi – ja osakkeet mitätöidään.\nosakkeet hankitaan varoilla, joita yhtiö ei tarvitse liiketoimintaansa.\nyhtiö on jakanut säännöllisesti voittoa.\nSen sijaan vaaranmerkkejä sisältyy sellaisiin omien osakkeiden hankintatilanteisiin, jos\nosakkeenomistajilta lunastetaan osakkeita vanhan omistuksen suhteessa, jolloin osakkeenomistajien osakasasema ei suhteellisesti muutu.\npääosakkeenomistajalta ostetaan vain osa hänen osakkeistaan ja hänelle jää edelleen määräämisvalta yhtiössä.\nsäännöllisestä osingonjaosta on pidättäydytty.\nPerusedellytyksenä on yleensä, että yhtiö on jakanut säännöllisesti osinkoa vuodesta toiseen. Edellä mainittuja ns. raskauttavista tekijöistä huolimatta, siis vaikka tilanteeseen olisi liittynyt joitakin tällaisia seikkoja, lopputulos on kuitenkin usein ollut se, että peiteltyä koskeva pykälä ei ole soveltunut, kun lunastus on kohdistunut vähemmistöosakkaaseen ja tältä on lunastettu kaikki osakkeet.\nLisäksi Verohallinto on omassa ohjeessaan todennut, että peitelty osinko ei soveltuisi, kun\nyritystoiminnan jatkajan omistusosuus sukupolvenvaihdoksen kohteena olevassa yhtiössä kasvaa omien osakkeiden hankkimisen myötä merkittävästi.\nluopuva osakas menettää hankkimisen ja mahdollisten muiden samassa yhteydessä toteutettujen omistusjärjestelyjen (esimerkiksi kaupan tai lahjoituksen) myötä enemmistöosakkuutensa, eikä jäljelle jäävää omistusosuutta ole pidettävä merkittävänä (enintään noin 20 prosenttia).\nkäytetty lunastus- tai ostohinta on enintään osakkeiden käypä arvo ja\nsukupolvenvaihdoksen jälkeiset uudet osakkaat ryhtyvät hoitamaan yhtiötä aktiivisesti toimivina yrittäjinä ja tosiasiallisesti myös käyttävät valtaansa yhtiössä.\nEdellä todettiin myös, että omista osakkeista maksettava hinta pitää olla käypä hinta. Jos käytetään ylihintaa, on siis peitelty osinko lähtökohtainen seuraamus. Käyvän hinnan määrittelyssä lähtökohtana ovat lähiaikoina toteutuneet kauppahinnat riippumattomien osapuolten välillä. Usein tällaisia ns. vertailukauppahintoja ei ole käytettävissä ja tällöin joudutaan turvautumaan Verohallinnon ohjeistamaan hinnan määrittelyyn.\nJos omien osakkeiden hankinta tai lunastus on mielessä, on suositeltavaa olla yhteydessä asiantuntijaan. Asiaan liittyy monia tarkistettavia seikkoja.