E.ON Netz käyttää Nexansin alumiinisia maakaapeleita - Nexans\nti, joulu 17, 2013 10:11 CET\n9000 MW:n infrastruktuuriprojektin käynnistyminen 5,5 km pitkällä 110 kV:n maakaapeloinnilla on ensimmäinen vaihe Schleswig-Holsteinin länsirannikon verkkolaajennuksessa\nE.ON Netz käyttää Nexansin alumiinimaakaapelia laajentaessaan tuulienergiaverkon infrastruktuuria. Nexans on asentanut Dithmarschenin hallintoalueelle kokonaispituudeltaan noin 5,5 km ja tilausarvoltaan 4 miljoonan euron kaksipiirisen 110 kV:n maakaapelijärjestelmän E.ONille – ensimmäisen laatuaan saksalaiselle asiakkaalle. Nyt yhdistetty osuus kuuluu osana Schleswig-Holsteinin osavaltiohallinnon konseptiin, jolla siirretään tuulivoimaa rannikkoa pitkin sisämaahan 20 km leveällä käytävällä maakaapeleiden avulla. Saksan energiakäänteen osana E.ON Netz on käynnistänyt infrastruktuurihankkeen, joka tulevaisuudessa mahdollistaa 9000 MW:n syöttämisen merituulipuistoista 380 kV:n siirtoverkkoon pitkin Schleswig-Holsteinin länsirannikkoa.\nRiittävästi siirtokapasiteettia kolmelle suurkaupungille\nNyt käyttöön otetun maakaapelin poikkipinta on 2500 mm², ja tämä on ensimmäinen kerta, kun Nexans on asentanut tällaisen kaapelin Saksaan. Noin 1,75 metrin syvyyteen PE-putkiin Dieksanderkoogin ja Marnen välille asennetun alumiinisen maakaapelin ympärysmitta on hieman suurempi kuin vastaavalla kuparikaapelilla, mutta tätä kompensoi kevyempi paino ja parempi kokonaistaloudellisuus. Kaapelijärjestelmän siirtokapasiteetti on 360 MW – tehoa on riittävästi sähkön toimittamiseksi kolmeen kaupunkiin: Flensburgiin, Kieliin ja Lyypekkiin. Kaapelin asennustyön ohella E.ON on aloittanut myös sähköverkon rakennemuutoksen lisäämällä uuden muunninaseman Dieksanderkoogiin ja uusimalla Marnen sähköaseman. Dieksanderkoogin ja Marne/Westin välisen Nexansin maakaapelin suunnittelu ja rakennustyö valmistui 2,5 vuoden ennätysajassa, ja koko kaapelijärjestelmän asennus vei vain kuusi kuukautta, maanalaiset työt mukaan lukien.\nAndreas Fricke E.ON Netziltä on luottavainen, että suunniteltu länsirannikon tuulienergiaprojekti "Weststromtrasse" auttaa vähentämään sähköverkkojen kuormitusta. Yksistään Dithmarschenissa tuotetaan nykyisin noin 1000 MW tuulienergiaa, jota ei aina voida syöttää verkkoon. “Norddeutsche Rundschau” -sanomalehden haastattelussa 110 kV:n linjan ensimmäisen osuuden käyttöönoton yhteydessä Dr Robert Habeck – Schleswig-Holsteinin osavaltion energiakäänteen ja maatalous-, ympäristö- ja maaseutuasioiden ministeri – vertasi tämän jättimäisen infrastruktuuriprojektin tarpeellisuutta Itä-Saksan jälleenrakennustoimiin Saksojen yhdistymisen jälkeen.\nHän selitti, että kun 380 kV:n ilmajohto olisi valmis, Schleswig-Holstein olisi saanut energiakäänteen ensimmäisen tärkeän vaiheen valmiiksi, mutta hän lisäsi, että rannikolla tuotetun tuulienergian sähkölinja kuului myös luvattuun säästöön.\n110 kV:n kaapelijärjestelmä on ensimmäinen virstanpylväs Schleswig-Holsteinin sähköverkon laajennuksessa ja jälleen yksi panostus Nexansilta sähköverkon laajennukseen, joka on tätä nykyä kiihkeän keskustelun kohteena. "Olen todella tyytyväinen, että tämä kaapeli, joka tällaisella poikkipinnalla on ensimmäinen Saksaan asennettu, antaa panoksensa energiakäänteeseen," sanoi Saksan Nexansin projektipäällikkö Wolfram Flebbe kaapelijärjestelmän kytkentätilaisuudessa.\nOlen todella tyytyväinen, että tämä kaapeli, joka tällaisella poikkipinnalla on ensimmäinen Saksaan asennettu, antaa panoksensa energiakäänteeseen.\nSaksan Nexansin projektipäällikkö Wolfram Flebbe


Irja ja Onni Rauhala viihtyvät Jämtlandin Bispgårdenissa - Sisuradio | Sveriges Radio\nOnni ja Irja Rauhala ovat asuneet Bispgårdenissa jo 54 vuotta. Kuva/Foto: Mauri Junes\nIrja Rauhalan orkideat kukkivat vuodet ympäriinsä. Kuva/Foto: Mauri Junes\nIrja ja Onni Rauhala viihtyvät Jämtlandin Bispgårdenissa\nJulkaistu tisdag 13 augusti 2013 kl 14.34\nIrja ja Onni Rauhala kuuuluvat Ragundan Bispgårdenin kantaväestöön, he muuttivat taajamaan jo 54 vuotta sitten. Nyt he viettävät rauhallista eläkeläiselämää omakotitalossaan.\nOnni oli töissä metsässä, Irja aluksi pienen lapsen kanssa kotona. Sittemmin hänkin oli töissä kodin ulkopuolella, Hammarstrandin ompelimossa.\nAsunto heille järjestyi työnantajan Domänverketin rakennuttamista omakotitaloista.\nAlkuun piha oli vain savivelliä, Irja Rauhala kertoo. Meni monta vuotta ennsn kuin saimme nurmikon ja kukkapenkkejä.\nNyt Rauhaloiden pihalla kukkii erilaisia lajeja niin paljon, ettei Irja jaksa pitää niistä lukua. Hän ei myöskään ole järjestäyt kukkapenkkejä jonkun tietyn kaavan mukaiseen järjestykseen. Toteaa vain, että niitä on tullut sitä mukaa kuin on löytänyt jonkiun kiinnostavan lajin. Kukkapenkkejä on nyt niin paljon, että niitä saisi perata vaikka jatkuvasti.\nOnni Rauhala harrastaa liikuntaa, vieläkin, 85-vuotiaana hän pyöräilee päivittäin ja talvella hän hiihtää. Juoksemisen hän on jättänyt, reiden takaosa vaivaa juostessa, muttei kävellessä tai hiihtäessä. Juokseminen, 25 kilometriä oli hänen mielilajinsa nuorempana. Suomessa hänelle povattiin jopa olympialaispaikkaa.\nPyöräilyn ja hiihdon lisäksi Onni saa liikuntaa polttopuiden teosta. Domänverketiltä hän saa halvalla tukkeja, jotka hän itse sahaa moottorisahalla polttopuiksi ja pilkkoo kirveellä pannuun sopivaksi.\nMolempien harrastuksena on marjojen ja sienten poiminta. Tämä kesä on ollut hyvä marjakesä, pakasteessa on talven varalle jo hilloja, vadelmia ja mustikoita, hieman myöhemmin kypsyvät puolukat.


Näistä Bond-vempaimista tuli totta!\nNäistä tuli totta!\nLauantai 8.11.2008 klo 06.00\nJames Bond on ollut edelläkävijä teknisissä vempaimissa.\nAGENTTI JA ASE. Daniel Craig on uusin James Bond. ((COLUMBIA PICTURES / ZUMA WIRE))\nMikä on suosikkisi Bond-vempaimista?\nYLLÄTTÄVÄ. Vempainten keksijä Q näyttää, miten kipsiä voi käyttää aseena. (ZUMA WIRE)\nEilen ensi-iltansa Suomessa saanut uusi Bond-elokuva Quantum of Solace jatkaa Casino Royalen viitoittamalla tiellä, jossa teknisillä laitteilla ei ole aivan yhtä suurta roolia kuin aikaisemmin.\nBondia esittävä Daniel Craig on selittänyt tätä sillä, että perinteisesti laitteet Bondille antava Q ei ole näissä kahdessa elokuvassa mukana. Toinen selitys on se, että ajat ovat muuttuneet ja nykyään ihmeellisiä vempaimia saa tilattua internetistäkin.\n- Kun Sean Conneryllä oli laser rannekellossa, ihmiset sanoivat, "kamoon, ei kenelläkään voi olla tuollaista". Nyt minullakin on, vaikka se ei nyt ihan terästä leikkaakaan, sanoo Bond-memorabiliaa keräilevä Alan Stephenson Wired-lehdessä.\nMonille Bondin ystäville syaniditikkoja ampuvat rannekkeet, tikarikengät ja savua ja öljyä ruiskuttavat autot olivat kuitenkin elokuvien parasta antia. Monet Bond-elokuvien täysin utopistisilta vaikuttaneet vehkeet ovat myös sittemmin siirtyneet fiktiosta faktan puolelle.\nTEKNIIKAN ETULINJASSA. Lisävarusteina raketteja, öljysuihkuja ja naapurin renkaat silpovia teriä. ((ZUMA WIRE))\nSUKELTAVA AUTO. Tällaista ei ole ihan joka tallissa. ((ZUMA WIRE))\nJo vuonna 1971 elokuvassa Timantit ovat ikuisia James Bond käytti kasettinauhuria apunaan ja muutti äänensä kuulostamaan vihollisen ääneltä. Nykyään kasetteja ei enää ole, mutta internetistä voi ladata lukuisia ilmaisiakin tietokoneohjelmia, joilla äänensä saa muutettua vaikkapa miehen, naisen tai pikkulapsen kuuloiseksi.\nSamassa elokuvassa Bondin sormenjäljet kopioidaan hänen käyttämästään juomalasista. Vuonna 2002 japanilainen salauslaiteasiantuntija todisti niin sanotussa nallekarkki-iskussa, että tempun voi toteuttaa hedelmäkarkeissa käytetyn gelatiinin avulla. Näin saadulla sormenjäljellä voi huijata 80 prosenttia sormenjälkitunnistimista.\nBondin autot ovat sukeltaneet, lentäneet, räjähtäneet ja olleet kaikin puolin tapahtumien keskiössä. Elokuvassa Kuolema saa odottaa Bondin Aston Martin kuitenkin muuttuu näkymättömäksi, mikä monien mielestä oli jo kohtuuttoman absurdia. New Scientist -lehti kuitenkin kertoi viime vuonna uusista metamateriaaleista, jotka kykenevät ohjaamaan valon itsensä ympäri ja aikaansaamaan näkymättömyyden tilan. Tämä on toistaiseksi onnistunut vain kaksiulotteisena, mutta myös kolmiulotteinen näkymättömyys on kuulemma pian tulossa.\nLisää todeksi muuttuneita Bond-vempaimia viikonvaihteen Iltalehdessä.


Lanta Animal Welfaren koira-asukit ja niiden adoptointi – reissausta ja ruokaa\nKirjoittanut reissausta ja ruokaa on 20.3.2016 14.7.2019\nVasemmalla Lipe (Kanadassa), Jessica (Kanadassa) ja Shep (Iso-Britanniassa).\nPäivitys: Koska juttu on kirjoitettu maaliskuussa 2016, ovat kaikki nämä koirat saaneet jo kodit.\nPäivitys: Pumpkin on nyt Puolassa. Pumpkin on kolmisenvuotias sileä ja pehmeä poika. Tykkää hyvittelystä mutta joskus ryhtyy pakoilemaan eikä anna ottaa kiinni jos sen haluaisi viedä kävelyllä tai kylvettää. Se alkaa silloin vähän leikkimään arkajalkaa. Se ryhtyi semmoiseksi kun pari vuotta sitten se karkasi kävelyttäjältä kesken lenkin ja oli poissa kolme päivää. Pumpkin tarvitsisi pysyvän kodin, jossa olla rauhassa.\nPäivitys: Shep sai vihdoin kodin Iso-Britanniasta. Shep on vuoden ikäinen aktiivinen tyttö, joka tarvitsisi saksanpaimenkoiriin ja niiden kouluttamiseen tottuneen uuden omistajan. Shep haettiin keskukselle vain steriloitavaksi, mutta kun se vietiin takaisin asuinpaikkaansa, alkoivat ihmiset viskoa sitä kivillä saattajan nähden. Se piti tuoda ilman muuta takaisin keskukselle ja sen pitäisi saada koti.\nPäivitys: Lipe on Kanadassa. Lipe on Time for Lime -ravintolaan keskukselta muuttanut nuori poika, joka tarvitsisi kodin. Se ei ole mitenkään riidanhaluinen, mutta ei sopeutunut muihin koiraryhmiin. Se tuli Koh Lipen saarelta, kun sen takajaloissa näytti olevan vikaa, mutta se on jokin vanha vamma, joka ei aiheuta hänelle haittaa – Lipe kävelee kunnon kävelyitä. Huomaa kauniit vinot silmät.\nKoh Lantakoiran adoptointi ThaimaakulkukoiratLanta Animal Welfarerescuekoira\nEdellinen artikkeli Eläinsuojelukeskus Lanta Animal Welfare Thaimaassa\nSeuraava artikkeli Trooppisen saaren harmaa arki


Peltomaan Parhaat | Luomutila\nHistoriaOma maailmankäsitys ja viljelySuperfoodia ruoaksi perunoilleMatka pellolta pöytäänTurvaton maailma, turvallinen luomuperunaHaasteita ja oppimista\nPeltomaan tilalla on viljelty perunaa ja muita vihanneksia jo 1930-luvulta asti.\nTila on kulkenut sukupolvelta toiselle ja pysynyt koko ajan suvun hallinnassa. Tilalle on muodostunut pitkä historia. Viljely on muuttunut paljon vuosien ja sukupolvien saatossa, mutta jokaisella viljelijälle on ollut tarkoituksena pitää huolta viljelymaista ja toimittaa asiakkaille laadukkaita vihanneksia.\nTilan toiminta on alkanut pienestä alasta. Tilalla on viljelty kaikenlaisia vihanneksia, yrttejä ja muita taimia. Tilalla on ollut myös karjaa. Viljellyt tuotteet on myyty torilla, jonne alunperin kuljettiin joko junalla tai hevosella. Siihen aikaan oli pitkä matka lähteä niinkin pitkälle kuin Poriin ja vielä ison vihanneskuorman kanssa. On ollut kunnioitettavaa viljellä ilman traktoreita sekä toimittaa asiakkaille vihanneksia ilman autoja. Omat haasteensa ovat historiassa tuoneet myös erilaiset aikakaudet.\nSota-aikana ruoantuotanto oli vaikeaa, mutta sitkeästi edelliset sukupolvemme ovat jaksaneet eteenpäin. Sota-aikojen jälkeen päästiin rauhassa kehittämään tilan toimintaa. Tilalla suuntauduttiin enemmän vihannesten viljelyyn ja 1970-luvulla luovuttiin karjasta.\nVuonna 1984 tehtiin edellinen sukupolvenvaihdos, jossa nykyisten viljelijöiden edeltäjät alkoivat pitämään tilaa. Silloin maanviljely oli monella tapaa murroksessa. Traktorit ja traktorivetoiset laitteet yleistyivät huomattavasti. Seuraava murros koettiin vuonna 1995 jolloin Suomi liittyi EU:hun. Viljely on muuttunut sen jälkeen huomattavasti ja tilojen koot ovat kasvaneet ja vähentyneet.\nVuonna 2009 tehtiin nykyinen sukupolvenvaihdos. Tilaa viljellään nyt Maatalousyhtymä Peltomaan Parhaat toimesta. Vuoden 2009 jälkeen tilan toiminta on muuttunut joka vuosi ja kehitys on ollut välillä jopa liian vauhdikasta. Tällä hetkellä Peltomaan Parhaat toimii Satakunnan suurimpana luomuruokaperunatilana.


Video Teollisuusliiton infosta – Teollisuusliitto aloittaa kolmen päivän lakot, mitä muita painostustoimia on luvassa? - MTVuutiset.fi\nJulkaistu 19.10.2018 13:46\nTeollisuusliiton hallitus on päätti tänään kokouksessaan aloittavansa kolmen päivän lakon vastatoimena hallituksen irtisanomislakiehdotusta vastaan. Seuraa suoraa lähetystä Teollisuusliiton infosta.\nTeollisuusliitto tiedotti, että liiton puutuote- ja erityisalojen sektorilla järjestetään kolmen päivän mittainen lakko ensi viikolla. Lakko alkaa 25. lokakuuta 00.00 aikaan ja kestää 28. lokakuuta 00.00 saakka.\nLakon piirissä on ensi viikolla noin 7 000 työntekijää ja yhteensä noin 90 toimipaikkaa eri yrityksistä.\nTeollisuusliiton hallitus päätti kokouksessa myös, että seuraavien kolmen viikon aikana kiristyviä painostustoimia jatketaan.\nTeollisuusliiton järjestämässä lehdistötilaisuudessa Teollisuusliiton puheenjohtaja Riku Aalto kertoo, että hallituksen tämänpäiväisessä kokouksessa tehtiin päätökset myös jatkotoimista, jos toivottua tulosta ei uudella lakolla saada.\n– Muille sektoreille, eli kemian ja teknologian sektoreille kohdistuvista toimenpiteistä kerrotaan myöhemmin. Emme kerro vielä, mitä seuraavat toimenpiteet ovat, mutta päätökset niistä on tehty.\nTeollisuusliitto vaatii, että hallitus vetäisi irtisanomissuojaa koskevan lakiesityksen pois valmistelusta, muuten lakkoa ei peruta.\n– Toivomme, että näillä toimilla on sellainen vaikutus, että hallitus toteaa, että hallituksen esitystä ei anneta eduskunnalle, ja muista vaihtoehdoista voidaan neuvotella, Aalto sanoo.\n– Tämä on nyt selkeä viesti hallitukselle. Heillä on ratkaisun avaimet tässä tilanteessa. Toivomme, että näitä poliittisia mielenilmuksia tarvitsisi viedä käytäntöön.\nAiemmin Teollisuusliitto on järjestänyt vuorokauden mittaisen lakon. Sen oli tarkoitus vastustaa lakia, joka heikentäisi irtisanomissuojaa pienissä yrityksissä.\nAiemmin tänään Teollisuusliitto kertoi irtisanoneensa kilpailukykysopimuksen viidellä sopimusalalla. Näillä aloilla ei enää vuonna 2020 tehdä kilpailukykysopimuksessa määriteltyä työajan pidennystä.\nTyöajan pidentämistä koskeva sopimus irtisanottiin teknologiateollisuudessa, auto- ja konealoilla, pelti- ja teollisuuseristysalalla, malmikaivoksissa sekä teknisessä huollossa ja kunnossa pidossa. Näiden sopimusten piirissä on reilut 100 000 työntekijää.\nTeollisuus Politiikka Sipilän hallitus Kotimaa\nSosioekonomiset erot masentuvuuden esiintymisessä on Suomessa Euroopan huippua\nFerrari otti varaslähdön – uudenvärinen F1-ajokki hyökkäsi radalle\nJäänveiston Suomen mestaruudesta kisattiin Tuusulassa: "Moottorisahalla otetaan isot linjat pois ja siitä pienempään"\nTutulla sanonnalla vinha perä – tästä syystä uni on "paras lääke"\nAfrikasta löytyi ainutkertainen uusi hämähäkkilaji: Tällä "hämmästyksen kantajalla" on selässään ylimääräinen paksu sarvi


Olen viime aikoina viettänyt enemmän aikaa kirjan kuin televisioruudun äärellä. Katselin kuitenkin hiljattain muutaman elokuvan. Se sai pohtimaan kahden hyvin erilaisen taidemuodon eroja. Vaikka olenkin sitä mieltä, että hyvä kirja peittoaa hyvän elokuvan, on jälkimmäisellä ehdottomasti vahvuutensa.\nFilmin teho asioiden näyttämisessä on monin verroin suurempi kuin kirjassa. Elokuva piirtää välittömästi silmien eteen maiseman. Toisaalta elokuvan maisema on aina jonkun muun mielikuvituksen tuotos. Kirja on tässä mielessä henkilökohtaisempi kokemus.\nElokuvissa henkilöhahmojen väliset jännitteet tulevat hienosti esiin. Ihmissuhteiden kemia välittyy pikkuruisissa ilmeissä ja eleissä. Kirjassa tämä hienovaraisuus jää helposti piiloon. Sisäisten tuntojen välittäjänä kirja on kuitenkin tehokkaampi. Se pääsee pintaa syvemmälle.


Kulmaruuvi | Overdrive.fi\nKetju osiossa 'Työkalut, koneet ja tarvikkeet', aloittaja Roberto, 15.3.2014.\nMistäköhän saisi kehiteltyä kulmaruuvin kun olis hienoa saada semmonen portaattomasti\npyörivä moottori/vaihdelaatikkopukki. Ilmeisesti jossain autoissakin on jotain perämurikoita\ntehty ruuvimallisena. Ideoita otetaan vastaan ja saa yyveelläkin tarjota jos joltain\nsiihen käyttötarkoitukseen jonkinlainen ruuvisysteemi löytyy. Vahvuutta täytyy tietysti sen\nverran löytyä että isolohkoa pystyy sillä pyörittämään...\nOnnistuiskohan jostain veneen perämoottorin kulmavaihteesta rakentamaan toimivan pyörittimen.?. :-?\nÖöö, tarvitset siis kulmavaihteen? Mulla olisi muistaakseni joutilaana muutama, ovat tosin traktorin kulmavaihteita (eli voimaa löytyy) :wink:\nMinkä kuntoisia/hintaisia olisivat? Yhteen sirkeliin tarvitsisin.\nmustonen 1st gear\ntekee jostain auton taka akselista, kaventaa vaan sopivasti ja laittaa tasauspyörästön juntturiin\nTässä kai haettiin ruuvivälitystä, eli sellaista joka ei pyöri hitaamman akselin suunnasta vääntämällä. Ei tarvita erikseen lukitusta, vaan moottori pysyy pukissa automatic siinä asennossa mihin sen veivaa. Tai pyörittää sähkömoottorilla? Mistä tuli mieleen, että rikkinäisistä hammasvaihdesähkömoottoreista löytyy ruuvivälityksiä.\nJos haetaan itsepidättävää ruuvivälitystä niin ainakin Peugeotin ruuvit pyörivät kyllä myös pyörän puolelta pyörittämällä, ruuvi on niin loivanousuinen\nOon tässä kans koittanu funtsii mistä tommosen tekis. Tuo sähkömoottorin kulmavaihe ainakin tähän mennessä on paras ehotus.\nMut mitäs ketjutaljan sisällä on? Ikinä enoo kurkannu, saisko siitä hyödynnettyy sen "koneiston"....\nNyt en kyllä ymmärtäny,mihin tarkotukseen Roberto kulmavaihdetta hakee...?\nSiis onko tarkotuksena pyörittää moottoria sähkön voimalla pukissa,ja jos on niin miksi,eikö aika riitä kiristämään lukitusruuvia perinteisessä moottoripukissa,pari putkea sisäkkäin + lukitus menetelmällä...,eihän se moottori tahi loota nyt mikään sika vartaassa ole,jota pitää tauotta pyörittää.\nBlower 69, 15.3.2014\nTuo on vain sen takia, että onha sitä motttia/lootaa pirusti hianopaa pyörittää veivaamalla ja se jää siihen. Kuin että löysäät sitä ruuvvia ja käännät käsin sitä johonkin ja taas kiristät sitä ruuvia...\nSiis ihan turhanpäivästä elvistelyä. Tekisin itse myäskin moisen jos pitäis jotain tekemistä keksiä...\nJos kulmaruuvia ei löydy ,niin yksi vaihtoehto on vaihdemoottori jarrulla.\nMekaanisissa vinsseissä on hyviä kulmaruuveja. Esim Toyotan vinssin ruuvi on näpsäkän kokoinen. KS Esim:\nhttp://i694.photobucket.com/albums/vv30 ... 0029-1.jpg\nOlisin kiinnostunut ainakin hinnasta em. kulmavaihteesta?\nNo voe helevettiläenen; kait se on kohta mentävä läjiä kaivelemaan kun on näin kova kysyntä kulmavaihteista\nToiset ne vaan pitää aarteita piilossa.\nMinulta saa kulmavaihteita 50e kipale, pistäkää yv:tä niin sovitaan tarkemmin.Kuvia saa sähköpostiin samalla.\nEDIT: Eipä olleet kulmavaihteita, vaan ihan tavan vaihteita 12,76 välityksellä, valitan.\nYli 64 pitäis olla välityssuhde, että kierukka on itsepidättävä. Nyrkin kokoiset maksaa uutena ~150€ ja n.500Nm toisioakselilta ~450€.\nKylläpäs täällä on keskusteltu, mutta kai se viralliselta nimeltään kuitenkin on kulmaruuvi, mitä tässä haen. Aattelin vaan että jos täällä joku osaisi sanoa jonkun edullisen vaihtoehdon tohon kun tarvis jossain kohtaa kuitenkin askarrella jonkinmoinen moottoripukki...\nJos se kulmaruuvi pelkästään kuitenkin on kauhian kallis niin jätetään väliin, kun toi tooloutlet esimerkiksi myy valmiina tommosia.\nhttp://www.tooloutlet.fi/fi/Kaikki+tuot ... ttoripukki\nEi näy viesteissä, kiinnostuneet voi laittaa mailia uurastajan(at)kolumbus.fi


Leuanveto Workshop :: Ulpustudio\nHENKILÖKOHTAISTA VALMENNUSTA PIENRYHMÄSSÄ, LÄHTÖTASOSTASI RIIPPUMATTA\nKäytkö salilla, mutta sinusta tuntuu ettei treenisi kehitä leuanvetoa?\nTuntuuko ettet ihan tiedä millä toistomäärillä sarjoilla tai rytmityksillä sinun pitäisi treenata?\nLa 17.10.2020 klo:17.30-19.00 workshop on sinulle!\nTämä workshop antaa sinulle edellytykset tehdä sen ensimmäisen leuan tai vetää leukoja enemmän ja paremmin.\nWorkshopissa pääset harjoittelemaan leuanvetoa valmentajan kanssa, jolla on vahva käsitys leuanvedon oikeasta tekniikasta. Pääset haastamaan itseäsi uudella tavalla ja vastaanotat salaisuuksia, joita kaikki eivät vielä tiedä. Saat sisäpiirin vinkkejä leuanvedon monipuolista harjoittelua varten ja valmentaja ehtii katsomaan ja ohjaamaan juuri sinun tekniikkaasi oikeaan suuntaan.\n3 erilaista spesiaalia tekniikkaa leuanvedon lämmittelyyn\n5 tärkeintä valmistavaa harjoitusta leuanvetoon\n4 parasta tapaa harjoitella leuanvetoa\n6 tärkeintä leuanvetoa tukevaa harjoitusta keskivartalolle\nWorkshop antaa sinulle valmiuksia harjoitella leuanvetoa laadukkaasti myös itsenäisesti, jotta omat tavoitteesi leunavedon suhteen toteutuvat. Voit kysyä sinua askarruttavista asioista suoraan valmentajalta. Takaan sinulle innostavaa ja ammattitaitoista valmennusta. Pienryhmässä tapahtuva valmennus luo mahdollisuudet olosuhteille, jossa sinä voit ylittää itsesi, saat mahdollisuuden kehittyä ja pystyt iloitsemaan saavutetuista päämääristä yhdessä ryhmäsi kanssa. Tule mukaan virittämään kehosi uudelle tasolle!\n"Ulpun kanssa treenaaminen on palkitsevaa. Ulpu osaa lukea valmennettavaa hyvin, vaatii sopivan haastavia suorituksia ja kannustaa sopivasti pieni pilke silmäkulmassa, ylittämään itsensä. Ulpun tarkka silmä poimii pienimmätkin virheet ja havainnollistavan palautteen perusteella suoritukset saa hiottua timanteiksi."\nOnline markkinoinnin ammattilainen\nValmennus on lauantaina 17.10.2020\nklo:17.30-19.00 Ulpustudiolla, Selkämerenkatu 4, 00180 Helsinki\nValmennuksen hinta on 30.00eur ja vain 5 ensimmäistä ilmoittautunutta otetaan mukaan!\nLeuanveto on paras treeni leveän selkälihaksen kehittämiseen.\nOikeoppisen leuanvetotreenin tuloksena saat selkään kauniin ja näyttävän muodon.\nJos leuanvetoa tekee väärällä tekniikalla, ei selkä kehity.\nLeuanveto parantaa olkanivelen liikkuvuutta, mikä vaikuttaa parantavasti koko kehon ryhtiin!\nOn aika saavuttaa tavoitteesi varmasti ja turvallisesti! Tule mukaan leuanveto workshoppiin!\nUlpu Puhakka on valmentaja, jolle leuanveto on tuttuakin tutumpi pitkäjänteisen harjoittelun kautta. Ulpu on positiivinen tsemppari, joka haluaa inspiroida ihmisiä liikkumaan ja pitää huolta siitä että asiakkaan tavoitteet on mahdollista saavuttaa.\nLue lisää valmentajasta:\nValmennukseen mahtuu mukaan vain viisi asiakasta, joten ole nopea ja varaa paikkasi nyt! Mikäli haluat saavuttaa ensimmäisen leuanvetosi, parantaa tekniikkaasi tai nostaa yhä useamman leuan, on tämä workshop tehty juuri sinua varten.\nTule mukaan - ilmoittaudu tästä!


Ken rannalla 3 — Alisa designs\n<iframe style="width:300px;height:360px" src="https://holvi.com/shop/Alisadesigns/product/00ce63e11190517fe6b8737259bdfcea/embedded/" frameborder="0"></iframe>\nKenin ranta-asu, johon sisältyvät shortsit, t-paita, vyö, olkalaukku, rantapyyhe ja sandaalit. Shortsit ja t-paita on ommeltu joustavasta kankaasta ja olkalaukku ja rantapyyhe on virkattu puuvillalangasta. Kenkien ja vyön materiaalina on keinonahka. kengissä on ohut kumipohja. Vaatteet on helppo pukea Kenin päälle. Shortseissa on kuminauhavyötärö ja t-paidassa joustava pääntie. Asut sopivat sekä perinteiselle Ken nukelle että lihaksikkaammalle Ken fashionatas nukella.\nAsukokonaisuus on osa Alisa designsin Barbien ja Kenin vaatemallistoa, jonka kaikki asut ovat Alisa designsin omia malleja. Asukokonaisuudet ovat kokonaisuudessaan, niihin kuuluvat kengät, laukut jne. mukaanlukien, käsityönä tehtyjä. Jokainen asu on uniikki, eikä toista täysin samanlaista asukokonaisuutta ole.


Avoin kirje SYL:lle - Perussuomalaiset Nuoret\nAvoin kirje SYL:lle/\nAvoin kirje SYL:lle\nTeksti: Tiina Ahva\nArvoisa Suomen ylioppilaskuntien liitto,\nTahtoisin erota jäsenyydestänne.\nSyy on hyvin yksinkertainen: linjanne ei vastaa arvomaailmaani. En ole ikinä ajanut esimerkiksi perhevapaiden pakkokiintiöitä tai EU-myönteisyyttä, enkä halua kuulua järjestöön, joka niitä ajaa. Toimin politiikassa aktiivisesti ja omasta tahdostani monessa asiassa täysin päinvastaisten tavoitteiden eteen.\nVoisin tietysti saapua kokouksiinne äänestyttämään kaikki arvojani vastaan sotivat kannanottonne tai pyrkiä hallitukseenne niitä kumoamaan. Niin te oletettavasti neuvotte tekemään, ja kun väistämättä häviäisin, kehottaisitte kunnioittamaan enemmistön päätöstä. En kuitenkaan ymmärrä, miksi minun pitäisi näin toimia. Mieluummin vain lopettaisin jäsenyyteni tähän ja toimisin itse paremmaksi kokemissani järjestöissä.\nEn kuitenkaan voi erota, ja tiedätte sen hyvin.\nVoitte siis huoletta jatkaa politikointianne muullakin kuin opiskelun saralla. Voitte puhua minun äänelläni ja minun rahoillani myös jatkossa, koska en pysty eroamaan teistä. Rahoitan sitä, että ajatte oman arvomaailmani vastaisia tavoitteita. Suomen laki pakottaa minut tukemaan teidän kauttanne sellaisia tavoitteita, joita itse yritän muissa rooleissani parhaani mukaan vastustaa.\nEttekö näe tässä mitään ongelmaa?\nKuulun teihin täysin vastentahtoisesti. Joudun erikseen irtisanoutumaan kannoistanne, jottei niitä pidettäisi ominani. En voi äänestää jaloillani, koska opiskelijaedunvalvonnan varjolla teille on annettu poikkeuksellinen oikeus pakkojäsenyyteen. Opiskelijaedunvalvonnan varjolla te myös esitätte poliittisia näkemyksiä aivan kuin teidät olisi sitä varten valittu.\nÄlkää kuvitelko, että puhuisitte politiikkaa jokaisen suomalaisen yliopisto-opiskelijan suulla. Älkää kuvitelko, että teillä olisi kaikkien meistä mandaatti ajaa tiettyjä poliittisia tavoitteita. Sellaista mandaattia ei kukaan ole teille vapaaehtoisesti antanut, vaikka pakkojäsenyyden myötä ehkä siltä näyttääkin.\nTiedän itsekin, ettei protestointini johda mihinkään, kunnes eduskunta päättää lailla säätää kokoontumisvapauden koskemaan myös yliopisto-opiskelijoita. Jos SYL aidosti kannattaa sivistysvaltiossamme demokratiaa, tulisi teidän ajaa oman järjestönne pakkojäsenyyden lakkauttamista.\nSiihen asti tapaamisiin – nähdään väittelypöydän vastakkaisilla puolilla.


Syyllisyydentunne usein turha – herkut ovat mukana jopa ravintosuosituksissa | Yle Uutiset | yle.fi\n23.9.2015Päivitetty 23.9.2015 04:45\nTaas tuli syötyä koko suklaalevy. Syyllisyydentunne, joka kalvaa monia herkuttelun jälkeen, saattaa kuitenkin olla turhaa. Ravitsemusterapeutin mukaan herkuttelussa on hyviäkin puolia.\n– Herkut ovat jopa kiinteä osa ravintosuosituksia. Tosin tähtäimessä on tietysti sellainen sopiva herkuttelun määrä. Ei ravinto ole pelkkiä ravintoaineita tai edes pelkkää terveyttä, toteaa ravitsemusterapeutti Roope Mäkelä.\nMäkelä sanoo kaveriporukalla tai perheen kesken herkuttelun olevan tervettä. Silloin on oiva tilaisuus esimerkiksi laajentaa omaa makumaailmaa uusien herkkujen kautta. Ratkaisevaa on, ettei herkkujen määrä pääse liian suureksi.\nHerkuttelun juuret kivikaudella\nRoope Mäkelän mukaan ei ole olemassa sallittuja tai kiellettyjä herkkuja. Sen sijaan herkkujen lokerointi hyviin ja huonoihin on usein syynä niin sanottuun repsahtamiseen.\n– Paljon puhuttu tietoinen syöminen voi vähentää herkuttelua ja siitä syntyvää syyllisyyttä. Ennenkuin pistää ruokaa suuhunsa, kannattaa miettiä mitä on tekemässä. Jos päätyy siihen, että nyt on sopiva hetki herkutella, sen voi tehdä hyvällä omallatunnolla, Roope Mäkelä ohjeistaa.\nNykyään ei voi avata televisiota tai lehtiä ilman, että silmiin osuu ruokaohjelmia tai -juttuja. Tämä on ravintoterapeutin mukaan yksi suurimmista syistä siihen, miksi herkut ovat niin koukuttavia.\n– Ihmisille on jo luolamiesajoista saakka ollut sisäänkoodattu tarve syödä ruokaa aina kun sitä nähdään. Jopa rautakaupoista löytyy nykyään karkkihylly, eli ruoka on esillä joka paikassa jatkuvasti. Toinen tekijä on elämän epäsäännöllisyys, mikä ajaa helposti ylimääräiseen herkutteluun, Mäkelä summaa.\nKotimaan uutisetsyyllisyysravitsemushoitoruoatravitsemusYstäväpiiritunteetRuoka ja juomaHerkuttelutuotteetrautakaupat


DiRT Rally 2.0 Day One Edition GameStop Suomi\nEtusivu / DiRT Rally 2.0 Day One Edition\nTuotekoodi Uusi: 269167 Käytetty: 269168\nDiRT Rally 2.0 haastaa sinut ajamaan kuuluisissa rallikohteissa ympäri maailmaa, tunnistettavimmilla koskaan valmistetuilla ralliautoilla, tiedostaen, että pieninkin virhe saattaa päättää etappisi.\nSinun on luotettava vaistoihisi syvällisimmässä ja aidosti ralliajoon keskittyvässä pelikokemuksessa, joka sisältää uuden autenttisen ohjausmallin, rengasvalinnat ja ajopinnan heikentymisen. Aja ralliautollasi läpi aitojen maastoympäristöjen Uudessa-Seelannissa, Argentiinassa, Espanjassa, Puolassa, Australiassa ja Yhdysvalloissa, kun apunasi on vain kartanlukijasi ja vaistosi.\nKisaa kahdeksalla FIA World Rallycross -sarjan virallisella radalla lisensoitujen superautojen ja tukisarjojen kera.\nKehitä tiimiäsi ja autojasi kisastrategioiden ympärille ja edisty moninaisessa tapahtumien ja sarjojen valikoimassa niin yksinpelin urakampanjassa kuin kilpailuhenkisessä verkkoympäristössä.\nYLI 40 TEHOKKAINTA JA KUULUISAA RALLIAUTOA – Revittele maastossa historiallisilla ja moderneilla ralliautoilla: VW Polo GTI R5, Mitsubishi Lancer Evolution X & Citroën C3 R5. Ota myös mittaa Chevrolet Camaro GT4.R:n ja Ford Mustang RGT:n haastavasta voimasta.\n6 AITOA RALLIKOHDETTA – Tartu rattiin Uuden-Seelannin, Argentiinan, Espanjan, Puolan, Australian ja Yhdysvaltojen upeissa ympäristöissä.\nTUNNE KISASI – Parannukset ohjattavuudessa, tienpinnoissa, virheissä ja ympäristöissä tarjoavat autenttisimman ja keskittyneimmän rallikokemuksen koskaan.\nFIA WORLD RALLYCROSS CHAMPIONSHIPIN VIRALLINEN PELI – Kisaa Barcelonassa, Montalegressä, Mettetissä, Lohéac Bretagnessa, Trois-Rivieresissä, Hellissä, Holjesissa ja Silverstonella useissa eri sarjoissa.\nKEHITÄ TIIMIÄSI – Luo oma tiimi ja muokkaa sen identiteettiä. Laajenna tallisi autoja, hallitse työntekijöitä ja kehitä Service Arean palveluita.\nVIRITTÄMINEN – Viritä ajoneuvo ajotyyliisi ja ympäristön piirteisiin sopivaksi. Lievitä kulumista säätämällä jokaisen auton asetuksia ja päivittämällä osia, jotta ajoneuvosi ovat valmiita kaikkiin edessä odottaviin haasteisiin.\nKILPAILE – Kisaa koko DiRT-yhteisöä vastaan päivittäisten, viikoittaisten ja kuukausittaisten haasteiden maailmanlaajuisilla tulostauluilla ja tapahtumissa.\nPorsche 911 RGT Rally Spec sekä aikaisin avattavat autot, Fiat 131 Abarth Rally ja Alpine Renault A110 1600 S, ovat saatavana tässä versiossa.


Caijsa Mårtensdt.: Puerto de la Cruz - joulutähtikaupunki - the City of Christmas Stars\nSirpa 19. joulukuuta 2013 klo 19.38\nEn missään muualla olekaan nähnyt niin valtavasti joulutähtiä kuin Puertossa. Kauniit kuvat!!\nToivottavasti vielä kolmen viikon päästä kukkivat :)\ncaijsa 19. joulukuuta 2013 klo 21.37\nNiitä tosiaan oli valtavasti, kaikki puistot täynnä punaisia ja valkoisia joulutähtiä. Isot joutähtipensaat jo vähän tiputtelivat lehtiään, mutta puistoistutukset kukoistivat. Toivottavasti kuitenkin jaksavat kukkia muutaman viikon.Tänään ostin kotiin kaksi joulutähteä - taidan ostaa vielä muutaman lisää :)\nAmeba Donna 20. joulukuuta 2013 klo 15.39\nValtavasti ihania joulutähtiä!\nkaari3 22. joulukuuta 2013 klo 1.51\nPuna vihreää kauden värein! Herttainen joulukuusikin. Hauskaa joulua, caijsa!\nJohanna Pekkanen 22. joulukuuta 2013 klo 11.52\nIhania kuvia. Joulutähti ehdoton suosikkini kauden kukista. Näitä saisi olla koko piha täynnä.\nCareliana 28. joulukuuta 2013 klo 11.13\nVoi että, kuinka jouluinen voi olla lumetonkin maisema! Ilahduttavia kuvia!\nMirja 6. tammikuuta 2014 klo 1.28\nOi, ihania nähdä joulutähtiä oikeasti eikä vain ruukussa. Upeita ovat ja joulutähti on muutenkin lempikukkiani.


pALaNuTtA SiiRaPpiA jA pUmpErNikKeLiÄ: Jouluttais jo ihan pikkuisen...\nSe hiipii nurkkiin ja mieliin pikkuhiljaa, kuin varkain.\nEnsin näkyi pienillä hataraisilla viivoilla ympyröityjä toiveita kotiin tulleissa mainoslehtisissä.\nPiparkakkumaustepussi sujahti keittiön kaappiin.\nEnsimmäinen itsekeitetty glögi oman pihan omenamehusta ja vaivihkaa vintiltä kaivettu tonttulakki nuorimmaisen päässä.\nVähän tunnelmavaloja siellä ja täällä ja pieni kuusi napattuna purkkiin.\nViime vuotiset paperitähdet ja ikkunan takana hiljalleen leijailevat lumihiutaleet.\nKuurankukkia kuistin ikkunoissa.\nJoko muilla hiipii joulu ja talvi nurkkiin?\nLähettänyt Palanutta siirappia ja pumpernikkeliä klo 5.11.16\nTunnisteet: joulu, Koti, Rintamamiestalo, Sisustus, syksy, Talvi, tonttu\nLaura 5. marraskuuta 2016 klo 19.51\nNo nyt täytyy sanoa, että tänään kun lumi hiljalleen leijaili taivaalta, tuli mullekin jouluinen olo. Olenkin sitä jo vähän ihmetellen odotellut.. <3\nIhanat kuvat ja kuvailut! <3\nPalanutta siirappia ja pumpernikkeliä 7. marraskuuta 2016 klo 21.05\nOlen aika varma, että nimenomaan tuo lumi tekee sen jouluisen tunnelman näin varhain! <3 Eikä kyllä haittaa! Vähän pelkään, että joulukuu onkin sitten tämän pakkaskauden jälkeen lämmin ja vesisateinen...\nVillakaardemumma 5. marraskuuta 2016 klo 20.54\nHiipii, hiipii ja ihan huomaamatta! Jouluttaa jo kovasti.\nSe tulee ihan salaa! <3\nSatu 5. marraskuuta 2016 klo 22.06\nYritän hillitä itseäni, etten ihan jo nyt joulua alottaisi.Satanut lumi vain lisää jouluista oloa.... Tortut ja glögit on jo 'korkattu'aika päivää sitten....\nNo tonttuja olen vääntänyt reilut 40 kpl...eikös siinä ole jo hitusen joulua ;)\nPalanutta siirappia ja pumpernikkeliä 7. marraskuuta 2016 klo 21.07\nSama täällä! Hirmu hinku olisi hakea vintistä loputkin joulukoristeet, mutta koitan vielä hillitä :P\nNe sun tontut on aivan ihania, valloittavia partasuita!! <3\nHeli 5. marraskuuta 2016 klo 23.34\nNo kyllä hiipii tännekin, ainakin ajatuksiin jo. Ekat piparit ostin eilen ja kyllä vain olivat hyviä. Glögiäkin olen siemaillut silloin tällöin. Joululistaan on ekat merkinnät tehty. Ja tänään vaihtui hilpetööripuuhun valkoharmaat valopallot ja mietin, josko hakis huomenna siihen myös joululaatikosta jotain, ainakin ees lumihiutaleet. Vilkuilin myös vähän ohimennen tänään laatikkoon, missä on lahjapaperit, ja tuli mieleeni, että olispas kiva paketoida jotain. Mietin myös siivousta tehdessäni, että riittäiskö sit jouluksikin ihan vaan tavallinen viikkosiivous ja että ainakin sit laitan punavalkoiset tähtilakanat. Sellasia pikkujuttuja, lähinnä vilahduksia mielessä, mutta joo, lumi tuo kyllä ehdottomasti joulun mieleen.\nTeillä näyttää kyllä niin söpöltä. ♥\nPalanutta siirappia ja pumpernikkeliä 7. marraskuuta 2016 klo 21.14\nMä oon vähän hassu silleen, että en tykkää piparkakuista (paitsi ehkä leivonnaisissa, tyyliin juustokakun pohjassa) enkä liiemmin tortuista tai marmeladeistakaan, mutta konvehdit!! Ai että! Ja luumurahka! :D\nMä en koskaan tee mitään joulusiivousta, ihan vaan perus putsailut, pari jouluisempaa sisustustyynyä sohvalle ja liina ja kynttelikkö pöytään! Joululakanoita meiltä ei löydy edes...pitäisköhän hankkia?! :P\nSun puu on niin ihana, vieläkin ja aina vaan! Jouluna se on varmaan vielä kauniimpi kuin koskaan! <3\nKristiina - Arjen Helmiä 6. marraskuuta 2016 klo 7.44\nKauniisti kirjoitettu postaus, mikä piti sisällään juuri niitä asioita, mistä minä joulussa pidän. Niistä koostuu se joulun tunnelma ♥\nPalanutta siirappia ja pumpernikkeliä 7. marraskuuta 2016 klo 21.16\nKiitos Krisse <3 Muissa pyhissä ei olekaan näin suurta tunnelatausta ja tunnelmaa kuin joulussa! Ehkä siitä siis saa alkaa hyvällä omalla tunnolla nauttimaan jo marraskuun alussa!! :)\nSarin kotona 6. marraskuuta 2016 klo 8.51\nKyllä vaan joulu alkaa olemaan mielessä.\nTänään kaivetaan jouluvaloja jo esille...ja ehkä muitakin koristeita.\nMuutama lahjakin on jo paketissa!😀\nKivaa sunnuntaita sinulle!💕\nPalanutta siirappia ja pumpernikkeliä 7. marraskuuta 2016 klo 21.17\nOi! Lahjoja minä en ole ennättänyt edes ajattelemaan, vaikka kovasti pitäisi alkaa niitä itsetehtyjä jo väkertämään! Kiire tulee niinkuin joka vuosi :P\nKivaa alkanutta viikkoa ja marraskuuta sinulle Sari! <3\nKatja S - Willa Lemmelle 6. marraskuuta 2016 klo 17.40\nKyllä täällä ainakin jo joulu hiipii mieliin. Sehän on jo ensikuussa... kääk!\nBlogissani on muuten sinulle tunnustus. tv. Katja - www.willalemmelle.blogspot.fi\nPalanutta siirappia ja pumpernikkeliä 7. marraskuuta 2016 klo 21.20\nTotta! Joulu on jo ensi kuussa! Mihin tämä aika oikein katoaa??\nKiitos ihana Katja tunnustuksesta <3 Olen tosi otettu ja ilahtunut! :) Mukavaa alkanutta viikkoa!\nVivi 6. marraskuuta 2016 klo 20.16\nIhanat pitsiverhot!! NAM!\nJa kyllä. Joulu hiipii. Eikä. Se suorastaan hyökkää jo päälle.\nItse tykkään eniten nimenomaan tästä odottelu-vaiheesta. Sitten 26.12. olen jo valmis poistamaan kaikki jouluhässäkät. Oikeesti.\nJa nyt kun lunta luvattiin lisää, annan itselleni mahdollisuuden innostua siitäkin. =) On se nättiä. Päivällä hihkuin ikkunan edessä kun tuli isoja hiutaleita. Ei paljon, mutta sen verran. Ja yöksi on luvattu lisää.\nPalanutta siirappia ja pumpernikkeliä 7. marraskuuta 2016 klo 21.26\nKiitos Vivi! Kuistin pitsikappa on mun äidin virkkaama ja tosi rakas! <3\nHih, mulla on sama juttu, että heti joulun jälkeen viskaan kaikki koristeet takaisin vinttiin ja pois silmistä! Heti uudenvuodenpäivänä alkaa nimittäin kevät!! :P Kiva elää tälleen kolme kuukautta aikaansa edellä jatkuvasti :D\nLumi tekee kaiken niin kauniiksi, sillä onhan se lempiväriäni valkoista! <3 Koira ja lapsetkin tykkää kovasti kun tuli lunta!\nHyvää alkanutta marraskuuta ihana! :)\nMarika`s - Marjakuja blogi 7. marraskuuta 2016 klo 16.57\nKyllä vain pikkuisen jo jouluttaa.. saahan sitä jo :) Kaunista, kuten aina <3\nPalanutta siirappia ja pumpernikkeliä 7. marraskuuta 2016 klo 21.27\nSaa, saa!! :) Joulu on juhlista tunnelmallisin, joten nautitaan siitä <3\nMukavaa alkanutta viikkoa ja marraskuuta kaimaseni! :)


Mennään taas bussilla – helsinginmetro\nMennään taas bussilla\nArvaamalla paras, sanoi jo Olavi Loukokin.\nMuistaakseni metron laajennusta perusteltiin ennen muuta säästöillä. Säästyy aikaa esimerkiksi kun kaupunkilainen ajaa bussin sijasta metrolla. Lisäksi säästetään liikennöintikustannuksissa sillä bussien väitettiin olevan kalliimpia kuin metron. Espoon puolella säästettiin paitsi bussilinjojen lopettamisella myös asemalaiturien pituudessa.\nSäästöä eli tuloa syntyy myös siitä kun radan varteen rakennetaan asuntoja ja työpaikkoja, varsinkin Espoossa. Ei tietenkään ole kulkupelin vika että on Ukrainan kriisi, pakolaisongelma ja maassa erittäin vaikea yleinen henkinen lama. Ne kaikki pienentävät halukkuutta sijoittaa ja rakentaa. Espoolaisen varman tiedon mukaan peltoon sijoitettu metroeuro kuitenkin poikii viisi euroa maan päällä. Metroa kutsutaankin Espoossa edelleen ja jatkuvasti mahdollisuuksien junaksi ja mertorataa kehityskäytäväksi.\nSekin ihmetyttää että alkukesästä Hesari uutisoi tutkimuksen jonka mukaan autoista siirtyy huomattavasti aiemmin luultua vähemmän väkeä metron matkustajiksi. Sanottiin, että ei pidä huolestua, että kyllä tämä tästä ajan myötä. Mutta nyt on sitten julkaistu uutta tietoa metron matkustajamääristä, joiden arvioidaan kehittyvän niin, että junat täyttyvät sekä idässä että lännessä jo 2020-luvun alussa. Uuden tiedon valaisemana Helsingin seudun liikenne HSL on päättänyt tuoda bussilinjat takaisin! Eli se mikä aikoinaan myytiin kaupunkilaisille säästöinä tarjoillaan nyt ruuhkia helpottavana parannuksena.\nPosted on 28 lokakuu, 2015 24 huhtikuu, 2016 by Tommy\tThis entry was posted in Espoo, Helsinki, HKL, Länsimetro and tagged bussi, HSL, tutkimus. Bookmark the permalink.\n← Metrokirjeet: Oikeus on voittanut taas?\nAika kallis koirapuisto →\n4 thoughts on “Mennään taas bussilla”\n31 lokakuu, 2015 10:03\nÄlä ple tommoinen nihkeilijä, hei! Johan tässä alkaa vähiten paatuneet syylliset tuntea pistoa sydämissään.\n31 lokakuu, 2015 10:06\nMietin ihan samaa, että mitä hemmettiä mä mussutan, vanhoja muistelen tikku toisen silmässä! Täytyy heti lopettaa. Ja miksei. Johan tässä jokunen vuosi ja miljardi menikin.\n2 marraskuu, 2015 06:57\n10 marraskuu, 2015 11:49\nKyllähän tässä touhussa on kaikki itänaapurin tiedotuspolitiikan ja italialaisen mafian piirteet. Kaikki metroon liittyvä on viimeisen kymmenen vuoden ajan epäonnistunut, mutta ainahan voi kansalle puhua paskaa, kyllä ne uskoo ja unohtaa.


Ylijännitesuoja ja teholähde yhdessä parantavat järjestelmäkäytettävyyttä | Ajankohtaista | PJ Control Oy\nYlijännitesuoja ja teholähde yhdessä parantavat järjestelmäkäytettävyyttä\nJokainen laitteisto tarvitsee toisiinsa sovitetut komponentit. Vain siten voidaan taata korkea järjestelmäkäytettävyys myös silloin, kun sähkömagneettinen kuormitus on suurta. Näin vältetään ei-toivotut ja kalliit tuotantohäiriöt.\nLyömätön tiimi: Optimaalisesti toisiinsa sovitetun PLUGTRAB-SEC-ylijännitesuojan ja neljännen sukupolven QUINT POWER -teholähteen yhdistelmä suojaa laitteistoa parhaalla mahdollisella tavalla myös äärimmäisissä ympäristöolosuhteissa.\nTeholähde kestää ylijännitteitä jopa kymmenen kertaa aiempaa paremmin\nTeholähteen käyttöiänodote jopa tuplasti aiempaa pitempi\nViisivuotinen takuulupaus lisää suunnitteluvarmuutta\nToisiinsa sovitettujen ylijännitesuojauskomponenttien käyttäminen mahdollistaa symmetrisen virran jakautumisen, mikäli laitteistossa esiintyy ylijännitettä.\nJopa kymmenen kertaa parempi suoja\nKun neljännen sukupolven QUINT POWER -teholähdettä käytetään yhdessä tyypin 3 PLT-SEC-ylijännitesuojalaitteen kanssa, teholähde kestää syöksyvirtoja jopa kymmenen kertaa paremmin kuin ilman tätä suojaa.\nTuplasti pitempi käyttöiänodote\nVerrattuna tuotteisiin, joissa ei ole käytetty toisiinsa sovitettuja komponentteja:\nPLT-SEC-ylijännitesuojamme ja neljännen sukupolven QUINT POWER -teholähteemme yhdistelmä kaksinkertaistaa teholähteen käyttöiänodotteen.\nUskomme yhdistelmäämme – vaikka neljännen sukupolven QUINT POWER -teholähde vaurioituisi tämän yhdistelmän käytöstä huolimatta, saat tilalle maksutta uuden teholähteen viiden ensimmäisen vuoden ajan ostosta.\nTiimipelaajamme: QUINT POWER -teholähde\nStaattinen ja dynaaminen Boost\nYksilölliset ratkaisut, vaikka tilaisit vain yhden kappaleen\nTilanäyttö ja etähälytyskosketin\nPistoliitettävä ja itsevarmistava\nTutustu samalla muuhun, laajaan Phoenix Contact valikoimaamme:\nVanhempi « Ongelmanratkaisija, E3AS, uusi valokennosarja\nUudempi SIMATIC TIA-S7-1500 peruskurssi »


Leirit ja kilpailut\nOletko koskaan haaveillut lentämisestä tai nähnyt unta, jossa lennät?\nJos vastasit kyllä, niin liity joukkoomme ja tule Skyriders-varjoliitokerhon tandemkurssille, jolla pääset toteuttamaan unelmasi lentämisestä linnun lailla. Lennolla pääset nauttimaan hiljaisesta vapauden tunteesta, vain tuulen vire kasvoillasi.\nKurssiin sisältyy tiivis tietopaketti varjoliidosta ja tarvittava teoria ensimmäiselle lennolle sekä lento yhdessä kokeneen tandempilotin kanssa.\nKurssivaihtoehtoja on kolme\n1. Tutustumiskurssilla lentokorkeus on noin 300-600 m ja lentoaika hinauksen kanssa 30min. Mikäli ilmassa ei pysytä puoltatuntia, lennetään toinen lento heti perään. Korkeus ja aika muodostuvat päivän kelin mukaan. Lennon hinta 225€.\n2. Termiikkikurssilla lennetään tunti lentopaikan päällä ja noustaan aina 1000m korkeuteen. Lennot kesäpäivisin Hinta 300€ per matkustaja.\n3. Varjoliitoseikkailu on uskomaton kokemus. Siinä lennetään matkalento, jonka aikana käydään monta kertaa pilvenpohjissa. Ilmassa ollaan 3-5h. Koet, mitä on matkalentäjän arki, ikinä ei tiedetä etukäteen mihin päädytään. Aina yritetään uutta suomen ennätystä. Päivän kruunaa olut-tuopponen hienon lennon päätteeksi (jos läheltä löytyy baari ;). Lennot kesäpäivisin Hinta 500€. Kysy lisää sportwings@hotmail.com )\nHintaan sisältyy lennon lisäksi:\n15 min teoria- ja maaharjoittelu\nKoska varjoliito on kelialtis laji, on sovitun kurssin suorittamiselle olemassa muutama rajoitus.Lentäminen ei onnistu, jos pintatuuli on yli 5m/s, sataa vettä tai lunta tai jäät ovat heikot (talvella). Parasta tandemlentoaikaa on kevättalvi, jolloin hinataan järvenjäältä tai kesäillat, jolloin toimitaan Hyvinkään lentokentältä.\nKaikille terveille ihmisille jotka pystyvät ottamaan muutaman juoksuaskeleen ja jotka ovat lentokärpäsen puraisemia. Ainoa lisävaatimus on kaluston asettama painoyläraja. Oppilas saa painaa korkeintaan 120 kg.\nJos tunnet lamaannuttavaa lentopelkoa, ei varjoliito ehkä ole juuri sinun lajisi, korkeanpaikankammosta ei kuitenkaan yleensä ole haittaa. Jos olet epävarma, ota yhteys tandempilottiin!\nVarjoliito ei ole täysin vaaratonta, sillä se on extreme-laji hurjimmasta päästä. Varjoliidossa kuten muussakin ilmailussa on olemassa tiettyjä riskejä. Tandemkursseilla riskit voidaan kuitenkin minimoida kokeneilla piloteilla ja hinaajilla. Kaikki Skyriders-varjoliitokerhon tandempilotit ovat maajoukkuetason lentäjiä sekä kokeneita kouluttajia.\nJotta tiedämme myös sinun olevan henkisesti ja fyysisesti asianmukaisessa kunnossa, täytyy sinun ennen lentoa allekirjoittaa terveydentilavakuutus sekä vastuuvapautus kerholle.\nAri Sahlström, puh: 040 523 5049 e-mail: sportwings@hotmail.com


Boeing 737 NG Simurakentamisen loppurutistus - Kotiohjaamot / Home Cockpits - FlightForum.fi\nBoeing 737 NG Simurakentamisen loppurutistus\nAloittanut Jouni Laulajainen, Heinäkuu 25, 2013\nKirjoitettu Heinäkuu 25, 2013\nMoi. Simu on nyt verhoiltu kokonaan päältä.\nSimutila on myös viimeistelty.\nOhjaamossa on kaikki ohjelmien vaatimat laitteet.\nAvoime ovet,Launtaina 17pv ja sunnuntaina 18pv alkaen klo 11,00 //jouni\nVielä loput kun maalaat niin kyllä on upea sen jälkeen vaikka onhan se nyt jo\nHyvältä näyttää, todella asiallista jälkeä! Olisi mielenkiintoista päästä joskus kokeilemaan, millainen vaste noissa ohjaimissa on (ihan vertailun vuoksi omaan projektiin). Kiinnostaisi myös tietää, millainen äänimaailma tuossa kokkarissa on...\nMistä hankit noi systeemit sun muut?\nKirjoitettu Heinäkuu 26, 2013\nLopussa kiitos seisoo Upeaa jälkeä!\nKirjoitettu Heinäkuu 28, 2013\nMoi .Kokeilemaan voi toki tulla,paikan päällä moni kysymys selviää\nOta yhteyttä Jouni.\nAi että. Kyllä on herkkua. Mikä simu/lisuri tuossa on "pohjana"?\nMoi Se on IFLY Paras tällä hetkellä saatava // jouni.\nMistä tilasit osat, mitä koko hoito maksoi ja kuinka monta konetta tuota on pyörittämässä?\nTaitaapi olla ihan suurimmalta osalta ihan itse tehty\nLaitas Jouni vähän kuvaa myös visuaalin ollessa päällä. Se on nami! Tiedätkö muuten saatko tuohon ohjaamon äänimaailmaan lisättyä ääniä, joita iFly itse ohjaisi ja jotka eivät ole fsx-ääniä vaan vaikka jotain HD-äänipaketteja? Tarkoitan esimerkiksi engine fire test-kilinöitä yms. Turbine Sound Studiosta saapi hyvät perusäänet. Jotenkin olis myös kiva jos rullatessa kuuluisi koinaa ja pientä "töminää" telineistä. Se buttkicker oli se mainio lisä, sitten kun kerkeät 8). Ja se VoxAtc ohjelma on kanssa mainio. Nyt kun lentää kaikki lennot sen kanssa, niin eipä osaa enää tehä mitään ilman lupaa ja ohjeita .\nTäytyy sanoa porukoille, että menkää nyt ihmeessä katsomaan tuota Jounin simua. Tuli meinaan kokeiltua tuossa reilu viikko sitten ja paluumatka kotiin menikin sitten tyytyväinen virne naamalla ...\nJa se VoxAtc ohjelma on kanssa mainio. Nyt kun lentää kaikki lennot sen kanssa, niin eipä osaa enää tehä mitään ilman lupaa ja ohjeita .\nSun tarttee kokea kyllä joku kunnon verkkolentosessio tuossa simussa, se on ihan oma juttunsa kun homma menee nappiin. Toki VoxATC on taas koska tahansa valmis palvelemaan, se siinä on aika pistämätön puoli..\nOn kyllä todella hienoa ja viimeisteltyä jälkeä. Tätä pitäisi kyllä päästä joskus testaamaan.\nParas on ngx mutta jos ei ole fsxää niin sitten tuo..\nHöpö höpö silloin kun puhutaan kotiohjaamoista. NGX on hieno, mutta siitä puuttuu eräs käytännössä pakollinen varuste. Mittareita ei saa toiselle koneelle helposti. Kun FSX jo pyörittää 3 isoa visuaalia niin ei siinä enää riitä potku 4-5 muuhun näyttöulostuloon -> NGX on poissuljettu kotiohjaamoissa jos niitä oikein kunnolla meinaa tehdä.\nNo iso höpsis sentään.. Mites prepar3d kotisimuissa..\nEipä ole P3D:stä kokemuksia. Toki tuon iFly:n pro version saa myös P3D:lle.\nOnhan Tuomas tietysti oikeassa. Kyllähän oikeat ihmiset aina koneen päihittää. Tuohon VoxAtc softaan saapi laadukkaammat sapi-äänet, mm. Cepstralilta. Hintaa tulee 30€ ääneltä. Joskus tuon robotin äänestä ei saa äkkiseltään selkoa. Yksikin ääni sanoo glidepäth, eikä glaidpäth niinkuin Se lausutaan. Jos lentelee siellä, missä on pakko, niin verkkolentely on ok. Mulle tuo voxatc on ollut hyvä vaihtoehto. Varsinkin kun tuo on aika hienosti toteutettu. Eipä rassaa framejakaan. Setupista saa ohjelman käyttämään haluttua prosessoria.\nMorjens.Kiitos Markus hyvistä vihjeitä,näitä on ollut mielessä.Hetken kyllä luulin että simu on valmis.\nO-P,Tervetuloa testaileen,kun sulle sopii.\nMulla on kyllä ajatus tehdä tästä rakentamisesta tarkempi ja laajempi selonteko.(joskus talven aikana) //jouni.\nEn suosittele kenellekään menemään testaamaan tuota Jounin simua, kotiin palatessa todennäköisesti masennut katsoessasi sitä muovista joystickiä pöydänreunalla ja viskaat sen lähimpään ongelmajäteastiaan...\nPari hätäistä räpsyä luurilla otettuna\nMoi ,Mikko älä masennu,perämiehen paikka on ainakin vapaana //jouni.\nKirjoitettu Kesäkuu 11, 2014\nJounin hieno simulaattori pääsi telkkariin\nhttp://areena.yle.fi/tv/2160139 , n. 31min kohdalla.


Valmiit verkkokurssit jäsenjärjestöjen käyttöön - Opintokeskus Sivis\nti 10. marraskuuta 2020 07.04.00\nEsimerkkivideolla vuorovaikutuksen asiantuntija Lari Karreinen Osana Oy:stä kertoo lyhyesti etäosallistumisesta. Lisää Karreisen vinkkejä ja muuta hyödyllistä opittavaa Opintokeskus Siviksen Yhdistyskehittäjä-verkkokurssilla.\nJäsenjärjestöt saavat nyt käyttöönsä koulutusmallit yhdistysten kehittämisestä, vapaaehtoisten johtamisesta ja yhdistysten viestinnästä. Näihin verkkokursseihin saa vuonna 2021 täyden Sivis-tuen.\nVerkkokoulutusmallien ideana on, että Siviksen jäsenjärjestöt voivat kouluttaa omia vapaaehtoisiaan valmiiden verkkokurssien avulla. Maksuttomat verkkokurssit voi ottaa käyttöön sellaisenaan tai osana järjestön omaa koulutusta. Sivis-tukea kursseista maksetaan 100 prosenttia vuonna 2021.\n– Valmiita verkkokursseja on kolme: Yhdistyskehittäjä, Vapaaehtoisjohtaja ja Yhdistysviestijä. Lisäksi on erikseen Yhdistystoimija-itseopiskeluaineisto, Siviksen asiantuntija Sirpa Sulku kertoo.\nVerkkokoulutukset on tarkoitettu Siviksen jäsenjärjestöjen käyttöön. Järjestöjen työntekijät voivat niiden avulla kouluttaa ja tukea vapaaehtoisia ja yhdistystoimijoita.\nVerkkokurssit toimivat Itslearning-oppimisympäristössä. Jäsenjärjestöjen kouluttajat voivat tilata maksuttomat Itslearning-tunnukset Siviksen lomakkeella, jos järjestöllä ei vielä ole tunnuksia.\nLisäksi tarvitaan vain ohjaaja\nUusien verkkokurssien ideana on tarjota Siviksen jäsenjärjestöille ajankohtainen ja asiantunteva koulutusmateriaali. Yhden verkkokurssin laajuus on kaksi opintopistettä.\nKurssiaineistoihin sisältyy koulutuksen rakenne, sisällöt, oppimistehtäviä ja keskusteluja ja ohjaajan ohjeet.\n– Järjestön valitseman ohjaajan täytyy huolehtia koulutuksen tiedottamisesta, aikatauluttamisesta ja yleisestä ohjaamisesta. Kouluttaa ei tarvitse, koska kaikki tarvittava löytyy aineistosta. Kyseessä on ohjattu verkkokurssi, jossa on alku ja loppu, Sirpa Sulku selventää.\nOppimateriaalit ovat monipuoliset: luettavaa, videohaastatteluja, järjestöesimerkkejä, luentotallenteita, työkaluja, menetelmäohjeita, lisä- ja lähdemateriaaleja.\n– Tärkeää on osallistujaryhmän vuorovaikutus ja vertaistyöskentely. Korostamme ryhmässä oppimista ja vuorovaikutusta. Kokemusten ja oivallusten jakaminen sekä toisten sparraaminen ovat olennaisessa osassa.\nHelpotusta ja kustannustehokkuutta koulutuksiin\nSiviksen jäsenjärjestöt saavat käyttää verkkokurssien aineistoa varsin luovasti. Aineistoon voi esimerkiksi lisätä jäsenjärjestön omaa materiaalia tai kokonaisuudesta voi tarvittaessa poistaa osia. Verkkokurssit voi ohjata sellaisenaan eli valmiina koulutuksina tai ne voi sisällyttää osaksi järjestön omaa koulutusta. Tai sitten voi käyttää vain yksittäisiä osia Siviksen kursseista.\n– Tarkoitus on helpottaa järjestötyöntekijöiden urakkaa. Nyt jokaisen ei tarvitse itse suunnitella verkkokurssia, kun kaikille tarpeellista aineistoa on saatavilla. Verkkokurssien tarve ja käyttö ovat yleisesti lisääntyneet. Verkkokurssit ovat käteviä, kustannustehokkaita ja tavoittavat osallistujia eri puolilta Suomea, listaa Sirpa Sulku valmiiden verkkokurssien etuja.\n– Tiedän, että muutama järjestö on jo neuvotellut yhteistyöstä.\nSiviksen uudet verkkokurssit on tehty yhteistyössä jäsenjärjestöjen kanssa. Kurssit voi ottaa käyttöön jo keväällä 2021. Sisältöjä tosin vielä trimmataan ja kehitystyötä jatketaan. Luvassa on myös sparraustilaisuuksia, joissa tuetaan koulutusten ohjaajia onnistumaan.\n– Koulutusten käyttöönotto ei edellytä aikaisempaa kokemusta Itslearningistä. Valmiiden mallien käyttö on näppärää ja hoituu sutjakkaasti kokemattomaltakin. Lisäksi Sivis tukee uusia käyttäjiä joustavasti tarpeen mukaan, Sirpa Sulku lupaa.\nSirpa Sulku, Opintokeskus Siviksen asiantuntija, puh. 050 560 5133, sirpa.sulku@ok-sivis.fi\nYhdistysviestijä-koulutuksessa opiskellaan yhdistyksen viestinnän perusasiat: viestinnän tavoitteet, kohderyhmät, ydinviestit sekä viestinnän vastuut yhdistyksen eri tehtävissä.\nVapaaehtoisjohtaja-koulutus lisää osallistujien valmiuksia suunnitella, johtaa ja kehittää vapaaehtoistoimintaa sekä tarjoaa mahdollisuuden keskinäiseen verkostoitumiseen muiden vapaaehtoisten johtajien kanssa.


Pirkanmaan pandemiaohjausryhmä: Lasten ja nuorten harrastustoimintaa avataan - muuten nykyiset suositukset pysyvät voimassa toistaiseksi - Radio SUN\nNyt äänessä MARISKA - TERVEISIN DORIS\nKoronavirus, Uutiset • 5.1.2021 • Valtteri Kujansuu\nPirkanmaan pandemiaohjausryhmä: Lasten ja nuorten harrastustoimintaa avataan - muuten nykyiset suositukset pysyvät voimassa toistaiseksi\n5.1.2021 Valtteri Kujansuu\nPirkanmaan pandemiaohjausryhmä päätti tiistaina pitää nykyiset suositukset voimassa toistaiseksi, lukuun ottamatta lasten ja nuorten harrastustoimintaa. Alle 20-vuotiaiden lasten ja nuorten harrastustoiminta voidaan käynnistää 10.1. korkeintaan kymmenen henkilön ryhmissä aluehallintoviraston kokoontumisrajoitusta noudattaen. Muita Pirkanmaan linjauksia tarkastellaan seuraavan kerran 11.1.2021.\nKaikki yli kymmenen hengen yleisötilaisuudet ja yleiset kokoukset sisä- ja ulkotiloissa on edelleen kielletty Pirkanmaan sairaanhoitopiirin alueella. Aluehallintoviraston kokoontumisrajoitukset ovat voimassa 17.1.2021 asti.\nPandemiaohjausryhmän mukaan Pirkanmaan sairaanhoitopiirin koronatilanne on myönteisestä kehityksestä huolimatta edelleen kiihtymisvaiheessa. Koronatartuntojen kahden viikon ilmaantuvuusluku on nyt 29 tartuntaa 100 000 asukasta kohden. Positiivisten löydösten prosenttiosuus Fimlabin tutkimuksissa on 1,3 prosenttia.\nMaanantaina Pirkanmaalla todettiin seitsemän uutta koronatartuntaa. Fimlab tutki maanantaina yhteensä yli 700 näytettä.\nLue lisää aiheesta: pandemiaohjausryhmä PSHP TAYS


Need for Speed Carbon | sivu 7 | AfterDawnin keskustelualueet\nAinakin jossakin pelilehdessä oli arvostelu ja siinä sano että tuossa ei ole kuminauhaa.\nOn ja paha, mielestäni vielä törkeämpi kuin MW:ssä.\nmikä h**vetin kuminauha??? :\nAjat 1minuutin päähän vastustajasta. Menee hetki, kun hän onkin taas perässäsi.\nNiin, eli toisinsanoen vastustaja tykittää vaikka 800km/h vanhalla camarollaan, jos on kaukana jäljessä. Eli et voi johtaa paljoa vaikka olisi mikä auto. quickplayssa taitaa saada jopa kuminauhan pois päältä. Sellainen muistikuva jäänyt.\nNo jos kerta on niin todella paljon löysempi, kun voitin itse ainakin pari kertaa sen verran kun kokeilin sitä että vastustajat olivat aika paljon jäljessä maaliin tullessa. Mutta ihan sama.\nTuolla joku selitti että konsolia ei voi päivitellä. Se on totta, MUTTA: pelit tehdään konsoleille niin, että ne eivät tarvitse mitään päivitystä, tai jotain. Konsolin ehdoilla grafiikat. Luulisin..\nJa tuosta Carbonista. Se on hyvä peli, mutta mielestäni poliisia saisi olla enemmän. Tosin emme halua peliä tyyliin "NFS: Most Wanted: Carbon".. joten tämä lause kannattaa skipata.\nCarbonissa on aivan hirveästi autoja. Vaikka niitä kaikkia ei uramoodin aikana saakaan, niin challenge seriessissä niitä löytyy lisää.\nNoi poliisit on ihan surkeita. Vaikka olis crossit perässä pääsee helposti karkuun. Miksei ne käytä sitä EMP:tä mikä siinä careerin alkuvideossa tulee et auto hyytyy ihan täysin.\nteit kyllä tyhmästi jos asensit xp:n uudelleen carbonin takia, koska sen pystyy asentamaan dx:n valituksista huolimatta, nimittäin setup.exe tai autorun mikä olikaan(kummiski asennustiedosto) pitää laittaa suorita>windows 2000 niin lähtee toimimaan,nimimerkillä kokemusta on\nOk muuten hyvä mutten asentanu uudestaan xp:tä carbonin takia missään vaiheessa. En usko tuota toimimisjuttua mut täytynee kokeilla?\nSe toimii joskus. Minulla toimi.\nAika kamalat PC-vaatimukset. Minun mielestä jopa ps2:n versiokin pyörii siedettävällä kuvanlaadulla. Miksi siis tuhlata rahaa luonottomasti "kultasilmäisyyden tähden" (parempiin laitteistoihin)?\nLueskelin tän viestiketjun ja yritin löytyy muutenkin vastausta ongelmaani. Eli en saa mistään ostettua uutta autoa. Ajelen edelleen aloittamallani Alfalla. peliä läpäisty 29%.\nMistä auton voi ostaa, en löydä kartalta mitään paikka mistä auton voisi hankkia? Voiko auton ostaa suoraan jostain valikosta vai pitääkö ajaa free roamilla johonkin paikkaan? Selittäkäähän joku rautalangasta, kiitos.\nAjat tai menet World Mapin kautta. Karatlla talon kuva (CAR LOT)\nHyvä peli mutta liian lyhyt. Ei ole montaa tuntia tullut pelattua ja 90% menty jo läpi.\nCarbon on omasta mielestäni ehdottomasti paras osa kaikista....Oikein mukava lisäys on se autosculpt mutta se iski eniten kun tässä osassa on eniten tekemistä esim kaikkea et voi unlockata carrerissa vaan joutuu esim käymään siellä challenge seriesissä tekemässä juttuja...paljon tekemistä jos haluaa kaikki jutut saada itselle ja eksoottiset autot iso plus kuten myös muskelit. innolla hakkaa muutaman kuukauden tätä peliä\nHot Pursuit 2 oli vielä sitä todellista Need For Speediä. Tämä nykyinen kaupunkimättö alkaa olla jo vähän amerikkalaistunutta ja itseään toistavaa meininkiä. "Tuneta sitä ja tätä oon katujen kingi jou jou jou jouuu driftaan teidän pallit pihalle..."\nAjat muuttuvat, niinkuin myös pelit..\nno voi prkle! ...ei tullu ennen uudelleen asennusta tarkistettuu carbonin automaattista tallennuspaikkaa, luulin että se tallentais ne omiin kansioihinsa :/\n...no, tässähän voi sitten pelatessa vaikka harjoitella liikennesääntöjä(+ajamista(on se niiin realistisen tuntuista)) kun autokoulunkin on sopivasti käynnissä ;D\nMeillä on tuo peli juuri ostettu PS2:lle ja on kyllä mielenkiintoinen, mutta jumittaa kokoajan! Onko muilla sama homma, vai olemmeko ostaneet viallisen pelin? Tie vaan loppuu yhtä-äkkiä ja sitten jumitellaan. Onkohan tässä pelissä yleisesti tälläinen ongelma, ettei PS2 ehdi ladata uusia näkymiä? Hermothan tässä menee!


Tuiretuiset vaan ei keiretyiset | Tukkateatteri\nKoti › Ohjelmisto › Esitysarkisto › Tuiretuiset vaan ei keiretyiset\nKalevalan neljä tarinaa neljälle näyttelijälle, jouhikolle ja munniharpuille\nLemminkäinen, Aino, Kullervo ja Marjatta – neljä nuorta, joille aikuisten maailma ei näytä lainkaan kutsuvalta. Vanhemmat ja ympäristö vaativat yhtä ja omat tunteet toista. Niiden välisestä kuilusta kukin kiipeää omalla tavallaan. Tuiretuiset vaan ei keiretyiset kertoo tästä kiipeämisestä, joka ei aikojen kuluessa muutu juuri miksikään.\nLemminkäisen mytologisen sankarin sotisopa on riisuttu, samoin Ainon kanonisoidut palmikot. Vaka vanhaa partasuuta ei juuri näyttämölle päästetä. Jäljelle jäävät nuorten omat tarinat – ja Kalevalan huikea kieli. Sanat sopivat suuhun niin runolauluna kuin repliikkeinäkin. Äänimaailma syntyy esitystilanteessa vanhoilla soittimilla ja ihmisäänillä.\nSuullisena perinteenä elänyt runous muuttui Elias Lönnrotin käsissä kivettyneeksi kirjaksi, mutta se ei tarkoita etteivätkö tarinat voisi jatkaa matkaansa. Eihän kansa niitä yhteen ääneen laulanut tietäen tekevänsä kansalliseeposta. Mekin päätimme laulaa omalla äänellämme.\nDramatisointi – Silja Sillanpää\nMusiikki – Trad./Kirsi Kärnä\nLavastus – Alma Rajala ja työryhmä\nPuvustus – Anniina Hankkio ja Silja Sillanpää\nValokuvat – Hannu Sinisalo\nJuliste – Jukka Mannila\nTuotanto – Työryhmä\nRooleissa – Kirsi Kärnä/Johanna Ala-Siurua, Anniina Hankkio, Pekko Käppi ja Silja Sillanpää\nEnsi-ilta 10.8.1999 Tampereen Yliopiston Kansanperinteen laitoksella.\nEsitys oli Tukkateatterin ensimmäinen tuotanto. Ensin oli esitysidea: juhlistaa Kalevalan juhlavuotta uudella, nuorille suunnatulla näyttämötulkinnalla. Sitten päätettiin perustaa pysyvä ryhmä. Tuiretuiset vaan ei keiretyiset kiersi yläasteita ja lukiota syksyn 1999. Keväällä 2001 se lämmitettiin uudelleen ja vietiin Vilnan kansainvälisille Ylioppilasteatterifestivaaleille. Siellä se palkittiin kunniakirjalla perusteluin: ”For the Innovative Interpretation of the Tradition”. Johanna Ala-Siurua ja Silja Sillanpää saivat parhaan näyttelijän kunniakirjat. Yhteensä Tuiretuisia esitettiin 19 kertaa.


dit un dat sitä sun tätä: Kirjahaaste\nHelena haastoi vastaamaan näihin kysymyksiin:\nEniten saksaksi, viime aikoina ihmeen paljon suomeksi, siitä kiitokset mm. kirjabloggareille, joiden kautta ulkosuomalainen tutustuu nyky-Suomen kirjallisuusmaailmaan, joka jäi välillä vähän vieraaksi. Enpä osaa sanoa mitään eroa, ihan sama kummalla kielellä luen. Englanniksi yritän lukea silloin tällöin dekkareita.\nViime vuonna lukemistani ehkä Pauliina Rauhalan Taivaslaulu, jonka luettuani tajusin, millaista elämä saattaa vielä 2000-luvulla olla Suomessa.\nLittle Miss Naughty (saksaksi: Unsere Ulla ungezogen)\n4. Mitä lukeminen sinulla merkitsee?\nRentoutumista, nautintoa, unelmia ja paras tapa saada aika kulumaan vaikkapa ratikassa tai lääkärin odotushuoneessa.\nEnpä osaa nimetä _yhtä_ kirjailijaa. Viimeksi lukemistani suomalaisista pidin kovasti mm. Riikka Pelosta, Ulla-Lena Lundbergistä, Aki Ollikaisesta.\nSeikkailuista tulee ensimmäisenä mieleen Viisikko-sarja, jonka seikkailuja rakastin lapsena yli kaiken ja joista sai niin paljon tietoa elämästä Englannissa.\nHyvin hyvin harvoin, koska elokuvasta jää puuttumaan niin paljon. Täällä on elokuvateattereissa nyt Medicus, joka pohjautuu Noah Gordonin kirjaan Lääkärin tie, joka oli mielestäni mielenkiintoinen romaani lääketieteen kehityksestä, mutta en taida mennä katsomaan elokuvaa.\nEi muistu nyt mitään konkreettista mieleen, mutta kyllähän sitä usein ihmettele, miten jotain on käännetty ja jotain jätetty kääntämättä. Kun luin Katja Ketun Kätilöä, kuulin sattumalta, että se käännetään saksaksi ja se tieto häiritsi jotenkin lukemistani, sillä mietin jatkuvasti, mitenkähän tämänkin sanoisi saksaksi. Aion ilman muuta lukea sen saksalaisen käännöksen ja ihailen nyt jo kääntäjää, joka sellaisen kirjaa pystyy kääntämään.\nMikä minua käännöksissä usein ärsyttää, on kirjan nimen kääntäminen ja se epäonnistuu nimenomaan Saksassa. Esimerkiksi Taiye Selasin Ghana must go (suomeksi Ghana ikuisesti),on saanut Saksassa mielestäni hyvin epäonnistuneen nimen Diese Dinge geschehen nicht einfach so (Tällaiset jutut ei tapahdu ihan noin vain). En olisi varmaan ottanut kirjaa kaupassa käteeni, mutta onneksi sain sen lahjaksi hyvältä lukurottaystävältä.\n(Tämä kansikuva ei myöskään pärjää suomalaisen kanssa.)\nOnhan niitä paljonkin, mm. - kehtaiskohan tunnustaa - Sofi Oksasen Kun kyyhkyset katosivat. :-(\nVaikkapa Jeanette Walls'in Lasilinna, joka näköjään ilmestyy suomeksi maaliskuussa. Sain sen vuosia sitten lahjaksi ja se todella kosketti. Vuonna 1960 syntynyt journalisti Walls kertoo elämäkerrassan hyvin epätavanomaisesta elämästään perheessä yhteiskunnan normien ulkopuolella. Lapset joutuivat usein nukkumaan pahvilaatikossa, mutta toisaalta heillä on isä, joka saattaa antaa heille lahjaksi vaikkapa Venuksen taivaalta.\nAnnan samat kysymykset eteenpäin vaikkapa Siralle Berliiniin.\nAnonym 26. Januar 2014 um 15:35\nHyviä kysymyksiä, kaikkiin en osaa vastata.\n1. Mieluiten luen alkuperäisellä kielellä. Eli yleensä nykyisin suomea ennen saksaa, englantia harvemmin, venäjä olis kivaa, mutta ei kielitaito siihen okein riitä.\n2. Pentti Linkolan kirjat. Tämä mies elää vakaomuksensa mukaan..alle Achtung, en mie siihen pystyis.\n3. En tunne semmosta kirjaa.....Maija Mehiläinenkään ei ihan\n4.Olla ihan yksin kaikessa rauhassa ja saada lukea häiritsemättä. Ennen joskus laitoin ruokaakin kirja kädessä lukien\n5. Ei lemppareita tällä hetkellä\n6. Ei tule mittään mieleenlapsuuden jälkeen, silloin villin lännen seikkailija oli\n7.Elokuvissa käyn hyvin harvoin ja jos niin usein on pettymys\n8. Tuo Katja Ketun kirja vois olla pettymys, sillä eihän noin hienoa kielenkäyttöä voi kääntää muille kielille\n9.Meinas minultakin nuo kyyhkyset jäädä kesken, mutta jaksoi loppuun. Nyt on Matti Rönkän Levantin kyy jo pitkään kesken.\n10. Suosittelisin sinulle jotain lintukirjaa, menet luontoon otat kiikarit mukaan ja alat katsella, montako lintulajia tunnistat :9\nAnonym 26. Januar 2014 um 16:09\nTää oli Maikki\nAllu 26. Januar 2014 um 21:18\nMinun pitäisi ottaa isäni mukaan lintuja tunnistamaan, mutta hän ei elä enää. Itse olen hyvin huono erottamaan eri lajeja.\nAnonym 27. Januar 2014 um 13:27\nMinä taas en ikinä opi tunnistamaan lintujen ääniä. Varis, harakka, lokki, talitintti ja tikan nakutus on onneks tuttuja!\nHelena Ruotsala 26. Januar 2014 um 15:55\nKiitos kun vastasit! Minusta tuo Kun kyyhkyset katosivat -kirjan alkuosa oli sekava, mutta kun siitä pääsi yli, niin sitten kirja kyllä palkitsi lukijansa.\nTaivaslaulu on hieno kirja ja todella ihmettelin, että se ei pärjännyt Hesarin esikoislistalla. Kyllähän mieki odotan Kätilön saksannosta, on sillä ainakin paras mahdollinen kääntäjä.\nTuo Lasilinna voikin kiinnostaa minua, sillä pidän monista Bazarin kirjoista.\nAllu 26. Januar 2014 um 21:19\nKannattaa lukea se Lasilinna.\nSira 26. Januar 2014 um 16:20\nMitä luen: Nyt luen espanjaksi Verano porteño eli Kesä Buenos Airesista - luetaan sitä espanjan tunnilla. Luen osittain sanakirjankin avulla. Sitten menossa on Orhan Pamukin romaani Schnee. Se on vienyt jo pidemmän aikaa ja väliin mahtui mm. seuraavat kirjallisuudet:Susanna Alakosken Sikalat, josta on tehty elokuvakin, (surkeata elämää), ja Tuomas Kyrön Kerjäläinen ja jänis, mikä osittain kertoo suomalaisen yhteiskunnan ongelmista nykypäivinä ja Arto Paasilinnan Suloinen myrkynkeittäjä (estoton rikosromaani, hurja juonenpunoja vauhdissaan). Kuten huomaat, jotkut kirjat vievät aikaa, en pääse helposti mukaan ja siinä välissä luen sitten jotain muuta.\nLeena Lumi 26. Januar 2014 um 16:25\nAllu, älä pidä Suomea Taivaslaulun -maana...jo pelkkä ajatuskin saa minut voimaan huonosti. Lue rivien välit!\nToivottavasti olet lukenut Riikka Pelon Jokapäväinen elämämme!\nKatsoithan jo,mitä vastasin sinulle 'tähtiin'!\nAllu 26. Januar 2014 um 21:20\nRiikka Pelo on luettu ja pidin kovasti. Se oli jo meidän kirjallisuuspiirissäkin.\nJael 26. Januar 2014 um 16:40\nMielenkiintoista! Oliko tuo Sofi Oksanen kirja mielestäsi huono? Olen lukenut vain Puhdistuksen ja ajatellut että lukisin toisenkin Oksasen kirjan ....\nAllu 26. Januar 2014 um 21:21\nMinähän fanitan Sofi Oksasta, tykkäsin Stalinin lehmistä ja Puhdistuksesta, mutta Kyyhkysiin en jotenkin päässyt sisään, pitänee yrittää toisen kerran.\nSatu 26. Januar 2014 um 16:45\nMielenkiintoisia pohdintoja! Nyt tekee minunkin mieli lukea tuo Taivaslaulu.\nPodin aiemmin syyllisyyttä siitä, jos jätin jonkin kirjan kesken, mutta mitä sitä turhaa aikaansa hukkaamaan sellaiseen, joka ei kiinnosta.\nViisikot olivat ihania! Yritin kerran lukea niitä aikuisena uudestaan, mutta eivät ne tehneet enää samanlaista vaikusta kuin lapsena. :-)\nAllu 26. Januar 2014 um 21:22\nTaivaslaulu kannattaa lukea.\nAnonym 27. Januar 2014 um 09:04\nNyt minäkin uskallan tynnustaa että jätin Kun kyyhkyset katosivat kesken. En juuri silloin jaksanut keskittyä siihen. Muuten olen pitänyt Sofi Oksasen tuotannosta.\nnimimerkki "poika saksassa"\nAllu 27. Januar 2014 um 09:35\nHelena Ruotsala 27. Januar 2014 um 09:27\nMinusta on mielenkiintoista, että ihmiset karttavat kertoa, että ovat jättäneet jonkun kirjan kesken.\nAllu 27. Januar 2014 um 09:40\nNiin taitaa olla. Itseäni vähän harmittaa tuo Oksasen kirja, kun muista pidin niin paljon. Helposti voin sanoa, että jätin jonkun Cecilia Ahernin kesken, vaikka ne on niin kovassa kurssissa.\nHelena Ruotsala 27. Januar 2014 um 10:11\nTartu siihen uudelleen, sillä kuten sanoin, se alku on sekava ja ihmisiä vilisee.\nAllu 27. Januar 2014 um 10:14\nOikeastaan olikin tarkoitus, varsinkin kun näin joulukuussa Helsingissä, että se meni Kansallisteatterissa.\nMine 27. Januar 2014 um 11:51\nTaivaslaulu oli minun vuoden kirjani. Minusta se oli kaunis rakkaustarina karuissakin kehyksissä. Lasilinnan kirjaan nyt "Täytyy lukea"-listalleni.\nAllu 27. Januar 2014 um 14:43\nLasilinnaa voin tosiaan suositella.


kalliojälkiä ja fossiileja - Keskustelu - Sinikivi.com\nkalliojälkiä ja fossiileja\n09.09.2015 13:39\t- 09.09.2015 13:40\t#28223 : Jukkis\nkalliojälkiä ja fossiileja kirjoittanut Jukkis\nMinä olen tässä yrittänyt puskea tosiaan itseäni läpi tunnetusta historiasta 12 000 vuoden taakse eli sille alueelle joka on ns. harmaata ja täysin tuntematonta vyöhykettä. On kai aikas selvää että silloin pitää mennä geologian puolelle, ja saada vain muutama hatara osuma, jotka nekin ovat tulkinnallisia ja omaavat yleensä monenkirjavia vastaväitteitä.\nKiinnostus oikeastaan alkoi näistä kuvista. Olen niitä vatvonut päässäni vuosia, ja vaikka kalliossa olevassa jalanjäljessä onkin nähtävissä nyppylä keskellä, joka ilmentää niiden olevan enemmän tafoneita, se kiusaa silti. Jokin siinä ei vaan täsmää GTK:n version kanssa.\nIhan sattumalta löytyi kanssa yhdenlainen jalanjälki. Täytys joskus käydä kattoon.\nSitten me siirrytään tänne heavy-duty –osastoon eli spekuloinneista konkretiaan. Tässä on yks kuva lapista jonka sain luolamieheltä hänen lapinreissunsa jälkeen, enkä ole kai sitä koskaan aiemmin tainnut julkaista? Toin yksityiskeskustelussa hänen kanssaan mielipiteen että onko hän aatellut että se saattas olla fossiili, ja muodoltaan enemmän eläin kuin kasvinlehti. Lähinnä tulee mieleen kambrikauden trilobiitti, ja tiedä vaikka olisikin. Julkaisen sen nyt ilman lupaa, vedoten että kyseessä on kuitenkin ns. tieteelliset tarkoitusperät.\nViimeksi muokattu: 09.09.2015 13:40 Jukkis.\n09.09.2015 13:40\t#28224 : Jukkis\nVastaus käyttäjältä Jukkis aiheessa kalliojälkiä ja fossiileja\nIhan sattumalta putkahti esiin tälläinen. Kuvaa kannattaa klikata koska avautuu video joka selventää asiaa aikas paljon.\nSitten on tää meitin amindontti jonka video dinon jalanjäljestä on jo klassikko.\nSokerina pohjalla on se musta fossiili josta sain tiedon Keijo Parkkuselta. Joku mökkiläinenhän oli löytänyt järven rantavesistä – noin metrin syvyydessä – löytänyt saniaislehden joka oli mustunut kalliopintaan. Geologien mukaan se ei ollut mitään, joka ilmentää ettei sitä ole otettu edes tutkittavaksi koska löytäjä on Parkkunen. En ole sitä luonnossa koskaan nähnyt – vaikka tilaisuus olisi ollut – ja jostain syystä mulla ei ole siitä yhtään valokuvaakaan. Mulla oli se kyllä pahvitaululla täydellisenä kopiona joka sekin on palautettu omistajalleen. Se oli kiistaton saniaisenlehti eoseenikaudelta n. miljoonan vuoden takaa tai niillä main. Se on ehkä vakuuttavin fossiili jota olen koskaan tässä maassa nähnyt, ja on ironista että yhtään kuvaa siitä ei ole.\nmutta jos muillakin on vastaavia anomalioita niin tänne vaan. Mietin tossa että jos tätä aihepiiriä alkais kasvattaan niin pian näkis saako mitään vakuuttavaa aikaan. Tämäkin aihe saattaisi vielä avata kokonaan uudenlaisen maailman.\n10.09.2015 10:18\t- 10.09.2015 10:22\t#28232 : Luolamiehen blogi\nVastaus käyttäjältä Luolamiehen blogi aiheessa kalliojälkiä ja fossiileja\nHaastemies on jo matkalla...kohta koputtaa.\nTuli mieleen yksi kivettynyt jalanjälki Ruskon ja Raision rajalta. Jalan koko noin 25 - varpaat ja kaikki löytyy jäljestä jos niin haluaa nähdä!\nToinen kuva joka on mietityttänyt. Samasta paikasta kun jukka-pojan laittama eli Pelkosenniemen Pyhältä. Siinä on samassa kivessä kahteen aivan eri suuntaan kulkevaa "aaltokuviota". Ne erottaa toisistaan parin sentin korkuinen pykälä mutta samaa kiveä kuitenkin.\nViimeksi muokattu: 10.09.2015 10:22 Luolamiehen blogi.\n10.09.2015 14:00\t#28235 : Jukkis\nNyt pisti Luolamies pahan…\nItse kun olen kaikelle uudelle innokas, tuppaan lähtemään siitä ajatuksesta, että ne ovat aitoja fossiileja ja jalanjälkiä, ja vasta sitten kun kritiikki kasvaa ylivoimaiseksi, on pakko toppailla. En oikein usko että on kauhean hedelmällistä todeta kaikki sitä mukaa kalkkitaskuiksi kun eteen putkahtelee. Yksi kriittinen näkökulmahan on tuo kallioperän ikä. Kotomaamme kallioperä lienee kiinteytynyt jo 200 miljardia vuotta sitten, joten kaikenlaisten jälkienkin pitäisi olla tuolta ajalta – ainakin kaikenlaisten aaltokuvioiden. Voi tietenkin olla, että on myös nuorempaa kivilaatua, mutta sellaisen tunnistaminen vaatii jo vähän geologisia opintoja, ja ilmeisesti myös vähän tutkimuskapasiteettia, jota maallikolla ei ole olemassakaan.\nmutta palataan tuohon Luolamiehen jalanjälkeen. Ihan ihmistassuksi sitä ei välttämättä miellä, mutta nisäkkään kumminkin. Nisäkkäiden valtakausi taisi alkaa tuossa eoseenikaudella, joten sen ikäinen senkin pitäisi olla. Sanomattakin on selvää että nuorempien jälkien pitäisi piirtyä kallioperään vain ja ainoastaan vulkaanisen tapahtuman seurauksena, eli kivettyä laavaan. Tämä vaan tuli mieleen tuosta kuvasta että sen kivilaatu on epäilyttävän tummaa, ja saattaa hyvinkin olla vulkaanista kivilaatua.\nMistä me päästäänkin siihen, että meillä oli aikanaan puhetta ahvenanmeren pohjassa olevasta kraaterista joka geologien mukaan on jäänne muinaisesta tulivuoresta, ja monet lasittuneet ym kivilaadut todistaa asian puolesta. En sitten löytänyt hakemallakaan koska tämä muinaistulivuori olisi ilmoille tuprutellut savupilviään, mutta jos jollakulla on tietoa aiheesta, älköön panttailko – tai jos omaa paremmat googletuskyvyt kuin allekirjoittanut. Jos ja kun vieressä on ollut tulivuori, ja tummaan vulkaaniseen kivilaatuun ihan siinä vieressä on ilmestynyt nisäkkään astuma painanne, niin kannattaahan asia vakavasti ottaa.\n10.09.2015 14:07\t- 10.09.2015 15:27\t#28236 : Amidontti\nVastaus käyttäjältä Amidontti aiheessa kalliojälkiä ja fossiileja\nKolin aaltokuviossa on kolme aaltokuviota päällekkäin n. 5cm paksuisina kerroksina. Se paljastui vasta kun joku oli yrittänyt tuhota sitä aaltokuviota.\nMielenkiintoista on että tuossa Luolamiehen laittamassa aaltokuviossa on myös kaksi kerrosta päällekkäin. Olisi hyvä tietää minkä ikäiseksi tuo aaltokuvio arvioidaan.\nViimeksi muokattu: 10.09.2015 15:27 Amidontti.\tSyy: Tekstin lisäys\n10.09.2015 15:14\t#28239 : Amidontti\nTässä on sitten hauska kuva jos ketä kiinnostaa tietää mitä geologia kertoo Suomen mannervaelluksesta.\nKolin aaltokuvion kerrotaan olevan n. 1,8-1,9 miljardia vuotta vanhan.\nTämä meren rannalla syntynyt aaltokuvio on sitten vajonnut 10 km:n syvyyteen jossa se on kivettynyt kovassa paineessa ja kuumuudessa.\nSamaan aikaan on kuulemma samalle paikalle alkanut poimuttumaan 4 km korkea Karelidi-vuoristo.\nKaikki tämä on tapahtunut kun Suomi on ollut päiväntasaajan seutuvilla.\nVoisiko joku kertoa että miten se on mahdollista?\n16.09.2015 18:55\t#28298 : Jukkis\nHarmillista. Aihepiiri olisi mitä mielenkiintoisin ja olen sitä tutkaillut netissä. Yleensä nää ihmiset sanoo sit ottaneensa yhteyttä museovirastoon että geologianlaitokselle. Käsittääkseni MV:tä tää puoli ei kiinnosta tippaakaan ja ne ilmeisesti deletoi sellaiset viestit samoin tein. Minä kumminkin kysyin asiaa GTK:stä ja siellä sanottiin etteivät he kerää tietokantaa tälläisistä vaan neuvoivat kääntymään Helsingin yliopiston puoleen. Luulenpa että se on sen kokoinen lafka ettei siellä varsinaisesti asia kuulu kellekään enkä ole kuullut että kukaan olisi sitä tahoa koskaan lähestynyt, joten heillä tuskin on tästä aiheesta antaa sen kummempaa. Uskottava se on ettei tätä puolta ole kukaan koskaan kerännyt.\nNuo mitä netissä on, on sitten sen verran epämääräisiä sijainteja että yksittäisen jalanjäljen hakeminen jostain neliökilometrien kokoiselta kalliolta on kun ettis neulaa heinäladosta. Ilman tarkkoja koordinaatteja on ihan turha ajella puolta maata etsiälseen jotain jonka löytäminen on lähes mahdotonta.\nOlisin tätä kyllä mielelläni tutkinut - tiedä mitä sieltä olisi paljastunut - mutta aihepiiri on valitettavasti liian haastava.\n18.09.2015 01:59\t#28318 : Antero\nVastaus käyttäjältä Antero aiheessa kalliojälkiä ja fossiileja\nRahanaaston vanha isäntä tuosta fennoskandian vaeltelusta tiesi kertoa jo 50 vuotta sitten kun oli kierrellyt Pässilässä valtion "mittareiden" kanssa ja ottaneet hapanta iltasella Rajalammin mökissä. Tutkivat maaperää, satamaa ja kasvillisuutta joka oli isännän mukaan harvinaista ja trooppista. Puhui malmeista ja missä niitä on ja minne malmiot menee. Tuumasi lopuksi jotta jos ryssä tietääs niin se olis jo täällä.\n01.12.2015 20:07\t#29163 : Jukkis\nSkotlannista on löytynyt muinaisia dinosaurusten jalanjälkiä. kun kuvaa kattelee ei oikein voi välttyä ajatukselta että meitinkin rantakalliomme puskee samanlaista koloa\n12.05.2018 19:17\t#39917 : Jukkis\nVanha ketju mut sopii tähän. jollain oli tollanen kivettynyttä hiekkakiveä ja siinä tuhottomasti simpukankuoria. suomesta löytynyt. en sit tiiä mitä aatella mut kyllähän kai hiekka voi kivettyä minä aikakautena tahansa joten voi olla nuorikin.\n14.05.2018 00:32\t#39922 : Etsijä197\nVastaus käyttäjältä Etsijä197 aiheessa kalliojälkiä ja fossiileja\nPääosa suomen tulivuoritoiminnasta on tapahtunut lähes 2 miljardia vuotta sitten. Ahvenenmaa on pääasiassa rapakivigraniittia joka on muodostunut 1-1.6 miljardia vuotta sitten. Nuorimman ajan tulivuoren purkaukselle Suomessa on mainittu muistaakseni 365 miljoonaa vuotta sitten. Tuolla Ahvenenmeren alueella on ollut jonkinlainen vuoristo kuulemma mutta siitä on todella kauan jos oikein muistan\n08.06.2018 20:55\t- 08.06.2018 20:59\t#40217 : Storyan\nVastaus käyttäjältä Storyan aiheessa kalliojälkiä ja fossiileja\nTässä on jättisormen-ja kädenjälkiä Uralilla. Satoja miljoonia vuosia vanhoja tai vielä vanhempia paljaan jalan jättämiä jälkiä on paljon, yleensä ne ovat huomattavasti ihmistä isompia. Uralilla on jos jonkinmoista gigajälkeä, vedetty pehmeään pintaan, mikä on kovettunut kallioksi. Ne ovat kaikki todella vanhoja, proterotsooista, veikkaisin.\nTällä videolla on jotain niistä Uralin jäljistä, myös Suomen alueen pari tuntematonta megaliittia.\nGeologiset selitykset vuorien muodostumisista ym. ovat kuin ihmisen ruumiin mätänemistä tutkivan anatomin, joka ei ymmärrä, että se mätä ruumis (geologisessa mielessä jokin kallio) oli joskus elävä ja kävelevä. Ylipäänsä nykytieteet ovat aika lailla nolla- ja pseudotutkimusta.\nViimeksi muokattu: 08.06.2018 20:59 Storyan.\nSeuraavat käyttäjät sanoivat kiitos: rahi do lofi\n30.06.2019 09:18\t#43576 : KsrKeje\nVastaus käyttäjältä KsrKeje aiheessa kalliojälkiä ja fossiileja\nTuollaisen löysin muutama viikko sitten eikä ole ainoa. Olen löytänyt savon kallioista mielenkiintoisia jälkiä mutta kysyisin kannattaako näistä ilmoittaa jonnekin?\n02.07.2019 22:49\t#43601 : kirjatoukka\nVastaus käyttäjältä kirjatoukka aiheessa kalliojälkiä ja fossiileja\nKsrKeje: Missä päin Savoa näit noita? Voisi olla pirstekartioita, siellähän on parikin kraateria.\n24.08.2019 17:02\t- 24.08.2019 18:09\t#43754 : juppe\nVastaus käyttäjältä juppe aiheessa kalliojälkiä ja fossiileja\nMä löysin vahingossa kalliomaalauksien ettijöille hienon apin Goolle Playsta. Se on piilotettu tosi ovelasti värisokeiden apuohjelmaks, mutta oikeesti se suodattaa värejä silleen, että sillä saa näkyviin pelkästään vaikka punasta sisältävät värit.\nJoku vähän aikaa ilmasena ollu appi teki suunnilleen saman ja se oli piilotettu metsästäjän apulaiseks, jolla näkee verijälet. Se oli ihan pätevä muussakin ja niin näkyis olevan tääkin, mutta tää ei maksa mitään, niin että tän voi ladata, vaikka lukis tätä ketjua paljon myöhemmin.\nJukkiskin osaa käyttää tätä, koska tarvii vaan painaa ylhääntä sitä, missä lukee Inspecting Colors, että siihen tulee Filtering Colors. Sitten painetaan alhaalta Filter ja vetästään väriasteikon pallukka jompaan kumpoaan reunaan, että sen alla lukee Red. Freezestä saa pysäytyskuvan.\nNäkymä on muuten ikävän harmaa, paitti kaikki, missä on punasta seassa.\nOikein jos nörtiks heittäytyy, niin voi itte päättää, miten paljon se punasta vahvistaa.\nViimeksi muokattu: 24.08.2019 18:09 juppe.


ONKIJA LASKEUTUU 1368 PAUNAN SINISEEN MARLIINIIN 20 JALAN SKIFFISTÄ; VAIN UJO MAAILMANENNÄTYKSESTÄ - MEN'S JOURNAL - SEIKKAILU\nOnkija laskeutuu 1368 paunan siniseen marliiniin 20 jalan skiffistä; vain ujo maailmanennätyksestä\nGuy Kitaoka poseeraa jättimäisellä sinisellä marliinilla, joka toimitettiin maihin suuremman jahdin aluksella. Kuva: Guy Kitaoka\nHavaijin Konan edustalla kalastava kalastaja laskeutui tiistaina 1368 kilon siniseen marliiniin kalastettaessa 20 jalan aluksella.\nMassiivinen billfish, jonka Guy Kitaoka on saanut kiinni Dayna-aluksesta, on Konan edustalta kiinni saatu 23-vuotias sininen sinimarliini, joka on vain kahdeksan kiloa ujo. maailmanennätys , 1376 kiloa sininen tarttui Konaan vuonna 1982.\nSininen marliini mitataan satamassa. Kuva: Waiopai Sportfishing Charters\nkauko-mökit vuokrattavana Alaska\nKitaoka käytti kuitenkin sähkökelaa, joten vaikka kala olisi ollut yhdeksän kiloa painavampi, sitä ei olisi voitu pitää maailmanennätyksessä. (Kalastajalla on kaupallinen kalastuslisenssi, ja hän oli kalastamassa tonnikalaa ja billia myytäväksi Hilo-kalamarkkinoilla.)\nSaalis on kuitenkin yhtä vaikuttava, kun otetaan huomioon, että monet Konan kapteenit - joiden vedet houkuttelevat maailman suurinta Tyynenmeren sinimarlinia - tuijottivat miettimään, oliko maailmanennätys vielä tavoitettavissa.\nJoillakin heidän Facebook-sivuillaan termejä, kuten merihirviö ja peto, käytettiin kuvaamaan Kitaoka-marlinia.\nHän ja hänen kapteeni, Darrell Omori, kalastivat suurten tonnikalojen täynnä olevalla alueella. Koska jättimäinen marliini ruokkii usein koulun tonnikalaa, Kitaoka käytti syötinä elävää skipjack-tonnikalaa.\nHavaijin pitkäaikaisen kalastuskirjailijan mukaan Jim Rizzuto , billfish melkein irrotti kaikki siimat sähkökelalta, joka on suunniteltu lyhentämään taisteluaikaa voimakkailla riistakaloilla. Jos Omori ei olisi jahtanut kaloja veneellä, se olisi päässyt pakoon.\nYhdessä vaiheessa taistelun alkupuolella marliini hyppäsi kaukana alukselta, ja Kitaoka arvioi sen painavan noin 300 kiloa, Rizzuto kirjoitti. Mutta kapteeni Bomboy Llanes läheisessä jahdissa oli lähempänä kalaa ja lähetti Omorin selittääkseen, että he olivat kiinnittäneet harvinaisen isomman tai 1000 puntaa painavan marlinin.\nKuva: Waiopai Sportfishing Charters\nsuuseksiä koskevia vinkkejä kavereille\nOli Kitaokan 58. syntymäpäivä, ja hän luuli Llanesin vitsailevan.\nMarlin tuotiin veneen rinnalle 90 minuutin taistelun jälkeen - hyvin lyhyt taistelu niin valtavasta kalakalasta. Mutta se oli liian suuri lastattavaksi korille, joten Llanes ohjasi jahtiaan tarjotakseen apua.\nKesti seitsemän miestä kuljettamaan marliini peräpeilin oven läpi Llanesin veneessä, Lana Kila. Kalan pituus oli lähes 12 metriä pitkä ja ympärysmitta oli 84 tuumaa.\nSe oli Kitaokan ensimmäinen isoisempi, vaikka hän taisteli kerran massiivisen marliinin kanssa yhdeksän tuntia ennen kuin se vapautui.\nRizzuton mukaan viimeinen sinimarliini, joka ylitti 1300 puntaa, oli 1356-pound, joka oli kiinni Spellboundin aluksella 6. kesäkuuta 1992.\n1400 kiloa sininen pyydettiin Marlin Magic -laivalta vuonna 1990, mutta kyseistä kalaa ei pyydetty sääntöjen mukaisesti Kansainvälinen riistakalayhdistys sääntöjä, eikä sitä voitu pitää maailmanennätyksenä.\nKick & Push yhdistää mainokset uusiin kankaisiin\n7 parhaiten pukeutunutta surffaajaa\nVaihtoehtoinen opas lumilautailijoille kesällä\nvoi kofeiini väsyttää sinua


Puijonnokan laavun vihkiäiset Päivärannassa\nPuijonsarven uusitun laavun Avajaiset pidettiin 4.11.2015 klo 15 alkaen\nAvajaisiin oli tullut paljon väkeä. Jätkänkynttilät tervehtivät tulijoita.\nLaavun henkeen kuuluu olennaisesti tuli.\nLaavu on loistavalla näköalapaikalla "kansallismaisemassa"\nNokipannukahvi maistui kaikille\nKahvin kyytipoikana pullaa ja hilloa\nYleisö valmistautuu laavun vihkiseremoniaan\nLaavun rakenteisiin tutustuttiin tarkemmin\nLääninrovasti Jaana Marjanen johti yhteislaulua\nKaupunginmetsänhoitaja Seppo Jauhiainen puhuu\nPalvelupäällikkö Hannu Pöllä toi kaupungin tervehdyksen\nLaavun vihkiminen alkaa\nJaana Marjanen suorittaa juhlallisen vihkimisen\nVihkiminen huipentui tulen sytyttämiseen\nTuli on varsin suojaisassa paikassa grillaajien iloksi\nLaavun vihkiseremonia päättyi juuri ennen auringon laskua\nVierailijat nauttivat mahtavasta tulen lämmöstä\nValmistumisvaiheessa oleva kompostikäymälä\nPuut säilyvät kuivina uudessa liiterissä\nUusi, jyhkeä Puijonsarven laavu ennen vihkiäisiä.\nPuijonsarven uusitun laavun avalaiset\nPuijonsarven näköalapaikan uuden laavun avajaiset pidettiin 4.11.2015 klo 15.00 alkaen.\nNäköalapaikka on ollut käytössä n. 10 vuotta ja siitä on tullut yksi suosituimmista luontokohteista Puijolla Kuopiossa. Luontopolkujen, ulkoilureittien ja taukopaikkojen avulla Kuopion kaupunki pyrkii edistämään luontoliikuntaa, jotta kuopiolaiset pysyisivät terveempinä ja virkeämpinä.\nNäköalapaikasta saadun positiivisen palautteen johdosta kaupunki on rakennuttanut näköalapaikalle uuden ”jytäkän kokoisen” laavun. Laavun rakennusaineet ovat peräisin Puijolta kerätyistä tuulenkaadoista. Laavun mukurakuusesta valmistetun pöydän puu kasvoi n. 100 metrin etäisyydellä laavusta.\nLisäksi laavun palveluvarustusta on täydennetty paljon toivotulla kompostikäymälällä sekä uudella liiterillä. Rakennustyöt ja suunnittelu on tilattu ”Toivalan metsäkoululta hirsikurssilta” SAKKY ja rakennukset on tehty oppilastyönä.\nLaavun avajaistilaisuudessa viralliset avaussanat lausui Puijon seurakunnan kirkkoherra, lääninrovasti Jaana Marjanen. Lisäksi valmistellut puheenvuorot pidettiin Toivalan hirsikurssin, Kuopion kaupungin ja Päivärannan asukasyhdistyksen edustajien toimesta.\nAvajaisten yhteydessä tarjottiin nokipannukahvit. Avajaisissa oli paljon henkilöitä, jotka ovat tavalla tai toisella tekemisissä kuopiolaisen ulkoilun ja retkeilyn kanssa.


Kuinka Sulattaa Autosi Tuulilasi Alle Minuutissa\nJos asut paikassa, jossa sataa lunta vähintään kolme kuukautta vuodessa, tiedät, että autoikkunoiden sulatus ei ole vain vähäistä haittaa; siitä voi tulla aikaa vievä osa aamurutiiniasi.\nMutta Ken Weathers, meteorologi WATE 6 -uutistoasemalle Tennessee, haluaa tehdä talvi-aamuistasi vain hieman siedettävämpiä.\nKasvatessani Midwestissä tiedän kaikki temput: kytke autoosi kymmenen minuuttia ennen kuin lähdet suunnittelemaan poistumista, kallista sulatussumua, osta yksi niistä outoista hansikkaparista, johon on sisäänrakennettu jääkaapuri. Kukaan menetelmä ei ole tyhjä eikä missään lähellä saumattomia. Mutta Weathersilla on kotitekoinen ratkaisu, jonka valmistus vie vain minuutin - sinulla on todennäköisesti jo tarvittavat ainekset - ja tekee ikkunoiden sulattamisesta yhtä helppoa kuin kierroksen ottaminen auton ympärillä.\nSekoita kaksi kolmasosaa hankaavaa alkoholia yhden kolmasosan kanssa vettä. Laita se suihkepullossa ja olet valmis pahimpiin talvikuukausiin.\nKun tämä ratkaisu osuu ikkunaan, jää sulaa heti sekunneissa. Katso Weathersin läpi käyvä video ja katso kuinka nopeasti se toimii:


Ravisuttava Riivaajat Turun Kaupunginteatterissa - PRIMADONNAT\nHome Kulttuuri Ravisuttava Riivaajat Turun Kaupunginteatterissa\nRavisuttava Riivaajat Turun Kaupunginteatterissa\nby Primadonnatupdated on 9.12.2019 9.12.2019 Leave a Comment on Ravisuttava Riivaajat Turun Kaupunginteatterissa\nRiivaajat – Yhteistyössä Turun Kaupunginteatterin kanssa\nIstuudumme penkkirivistön puoliväliin ja pian huomaammekin olevamme osa pienessä kaupungissa järjestettävää salaista kokousta vallankumouksellisen terroristisolun jäseninä.\nFjodor Dostojevskin vaikeimpana ja raskaimpana, toisaalta taas nerokkaimpana teoksena pidetty Riivaajat on ravisuttava yhteistuotanto Turun Kaupunginteatterin, Teatteri KSR:n, Teatteri Jurkan ja Tampereen Teatterin kanssa. Dostojevskin romaanin pohjalta monologin on sovittanut ja ohjannut Tuomo Rämö. Äänisuunnittelusta ja musiikista vastaa Hannu Hauta-aho, vähäeleisen, mutta sitäkin vaikuttavamman lavastuksen on suunnitellut Markus Tsokkinen ja pukusuunnittelun on loihtinut Heidi Tsokkinen. Valosuunnittelusta vastaa Marko Kallela. Näyttämöllä loistaa meille monesta Turun Kaupunginteatterin esityksestä tuttu Markus Järvenpää, mutta tällaisena yhden miehen -show’n hallitsevana virtuoosina emme ole häntä koskaan aiemmin nähneet.\nMaailmankirjallisuuden merkkipaalunakin pidetty teos menee ihon alle\nRiivaajat pitää intensiivisesti otteessaan heti alusta lähtien. Puhutteleva tulkinta tuo iholle vallankumouksellisen terroristisolun jäsenet ja heidän läheisensä. Teos kuvaa Venäjän keisarikunnan poliittista kaaosta 1800-luvun loppupuolella ja tässä Dostojevskin klassikossa sukupolvet ja aatteet törmäävät karusti kuvattaessa kahtia jakautunutta kansakuntaa. Teos on ollut Dostojevskille aikanaan hyvinkin henkilökohtainen, sillä hän kuului nuorena Mihail Petrasevskin johtamaan ”Petrasevskin piiriin”, jossa luettiin ääneen vallankumouksellisia runoja ja kiellettyjä kirjoja. Tämä oli Tsaarin ajan Venäjällä ankarasti kielletty ja Dostojevskin vangitsemisen jälkeen hän vältti täpärästi kuolemantuomion pakkotyötä Siperiassa tehden.\nRiivaajat, Markus Järvenpää. Kuva Marko Mäkinen.\nMonologi on taidemuotona sekä katsojalle että roolin toteuttajalle haastava. Riivaajissa ei kuitenkaan ole mielestämme kyse monologista, sillä niin taiten Markus Järvenpää kaikki roolinsa vetää. Hän on ilmiömäisen muuntautumiskykyinen näyttelijä, jonka vahvaa lavapresenssiä on äärimmäisen mielenkiintoista ja vaivatonta seurata. Tarina etenee kettinkien maalaamalla näyttämöllä hahmojen osalta taidokkaasti ja samalla Järvenpää luo meille katsojille mielenmaiseman, jossa olemme osa teosta. Kerrassaan mykistävää.\nIlmeikäs tulkitsija vangitsee katsojan huomion\nRoolihahmosta toiseen Järvenpää siirtyy rauhallisesti ja hitaasti, ottaen näin itselleen tilaa siirtyä roolihahmon persoonaan ja mieleen. Äänenpainoilla, ilmeillä ja hahmojen fyysisellä olemuksella on suuri vaikutus katsojaan ja sitä kautta Järvenpää antaa hahmojen kasvaa katsojan mielessä jättäen tilaa myös pohdinnalle.\nJärvenpää tulkitsee taitavasti ihmismielen sairaitakin puolia ja huomaa ettei hän ole ensimmäistä kertaa roolittamassa monologia. Rämön sovitus ja ohjaus huomioivat loistavasti Dostojevskille tyypillisen ihmiskuvauksen, josta mustavalkoisuus on kaukana ja paatuneimmasta rikollisestakin pyritään löytämään jotain hyvää.\nToimin, en toivo.\nÄärimmäisen taitavaa ja vauhdikasta roolityöskentelyä\nMarkus Järvenpää esittää Riivaajien kaikki roolit varmoin ottein. Kullakin viidellä salaliiton jäsenellä on oma tunnistettava ominaisuutensa. Verhovenski (punainen huivi) odottaa suunnattomalla palolla ihailunsa kohdetta ja terroristisolun johtohahmoa, Stavroginia, palaavaksi, jotta vallankumous voisi alkaa.\nStavrogin (silmälasit) ei ole johtohahmon statuksen ja omien traumojensa puitteissa kuitenkaan valmis astumaan salaisen kokouksen, saati yleisön eteen, ja pysyttelee varjoissa, mikä saa Verhovenskin pettymään yhä uudelleen. Muita roolihahmoja ovat nuori, huomaamaton ja vallankumouslehtiä painava nainen Lizaveta (musta viuhka), itsemurhaa suunnitteleva Kirillov (punainen pallo) ja salamurhan kohteeksi joutuva Satov (punaiset suojakäsineet).\nNythän on niin, että me ollaan kaikki vaarassa.\nRoolien toteutus on erittäin toimiva ja katsoja pysyy läpi näytelmän kartalla missä mennään, vaikka roolit vaihtuvat suhteellisen tiuhaan tahtiin. Oman lisänsä näyttömälle antaa vaikuttava äänimaailma, jossa kuullaan kolmea hahmoa, Varvara Petrovaa (Stavgorinin äiti, Lizavetan ottoäiti), Munkki Tihonia ja Ninaa (Satovin hylännyt vaimo) nauhalta käsin.\nSalaisen kokouksen luoma painostava ilmapiiri yhdessä ihokarvoja nostattavan musiikin ja vilkkaan mielikuvituksen kanssa tekevät tehtävänsä ja huomaamme puristavamme toisiamme kädestä.\nYksi huikeimmista kohtauksista on Verhovenskin kaksintaistelu oman isänsä kanssa ja jännitys tiivistyy askel askeleelta äänimaailman virittäessä pistooleja sekä meidän mieliä. Järvenpään hahmon pälyilevä katse ja suorastaan hulluuden partaalle ajautuva uhrautuvaisuus on intensiivistä seurattavaa.\nJärvenpää osaa revitellä myös äänimaailmalla. Yksi mieleenpainuvimmista kohtauksista on komea yksinlaulu Jonain päivänä, joka muuntautuu rauhallisesta temmosta yhtäkkiä moderniin punk-rockiin. Järvenpää kasvattaa tunnelmaa ja pitää yleisön keskittymisen hyppysissään herkeämättä. Musiikkikohtaus on yllättävyydessään toimiva osa tarinankulkua ja jälleen yksi lisä Järvenpään mittavaan taitorepertuaariin.\nMikä on loppujen lopuksi maailman ja itsensä muuttamisen hinta?\nIhmisluonnon riivaajat ja hyvät puolet ovat aina kamppailleet keskenään, ja ne ovat täysin luonnollinen ihmismielen asettama keino hakea hyväksytyksi tulemista. Näytelmän ihmiskohtalot ahdistavat, naurattavat, itkettävät ja laittavat pohtimaan maailman menoa. Jokaisella meistä on tarve rakastaa ja tulla rakastetuksi, oli kohde sitten ihminen, aatteellinen ideologia tai ihanne. Jokainen pohtii mielessään kelpaanko minä tällaisena vai pitääkö minun olla toisenlainen, jotta minut hyväksytään.\nRiivaajat Turun Kaupunginteatterissa 26.2.2020 asti. Liput Turun Kaupunginteatterin Lippikseltä tai lippu.fi.\nArtikkelin kuva: Riivaajat, Markus Järvenpää, kuva Marko Mäkinen.\nMarraskuun lopulla koimme toisenkin monologin. Lue Mysteerio Buffo Turun ylioppilasteatterissa.\nTags: Fjodor DostojevskiMarkus JärvenpääRiivaajatSopukkaTeatteriTeatterikritiikkiTeatterintekijätTurun Kaupunginteatteri\nPrevious ArticleHirveän hauska The Addams Family Kaarinan Nuorisoteatterissa\nNext ArticleLumikuningatar Åbo Svenska Teaterissa\nLähellä kaukainen maa Kaarina-Teatterissa\nToinen tuntematon Turun Kaupunginteatterissa\nKaunotar ja Hirviö Turun Nuoressa Teatterissa\nCabaret Turun Kaupunginteatterissa\nMannerheim-monologi Louhisaaren kartanolinnassa\nAmélie (2) Don Juan (2) Eat like a local (2) Eat my Turku (2) Eeva Soini (3) Emma Teatteri (3) Farssi (3) Food Walk (2) Helsinki (2) James McNamara (3) Karoliina Lummikko (3) Kesäteatteri (2) Kiss my Turku (5) Komedia (4) Kritiikki (3) Kulttuuri (10) Lassi Sairela (3) Laura Alho (3) Lifestyle (4) Matkailu (4) Miska Kaukonen (3) Monologi (4) Musikaali (3) Naantali (4) Naisenergiaa (3) Paattinen (4) Päiväretki (4) Ravintola (2) Satu Rasila (3) Suosikki (2) Tanssi (3) Tanssiteatteri ERi (3) Teatteri (18) Teatterikritiikki (18) Teatterintekijät (7) Teemu Aromaa (3) Tiina Lindfors (3) Tom Petäjä (3) Toni Laakkonen (3) Turku (17) Turun Kaupunginteatteri (14) Turun Nuori Teatteri (2) Visit Naantali (4) Visit Turku (10) Åbo Svenska Teater (3)