Planeetta Z - Lasten animaatio - Sarja lapsille - Pyjama Films Ltd\nAnimoidut yritysvideot ja selitysvideot\nAnimoidut logot ja bannerit\nPolkuvene / lyhytanimaatio\nKiirehessä liikkumatoin / lyhytanimaatio\nSore Eyes for Infinity / lyhytanimaatio\nPlaneetta Z / sarja\nPlaneetta Z -sarjan teaseri\nPlaneetta Z konsepti\nPlaneetta Z on kehittelyvaiheessa oleva ohjaaja Maria Björklundin sarjakuviin perustuva animaatiosarja, joka esittelee erikoisen planeetan outoa ekosysteemiä ja sen asukkaita.\nPlaneetta Z:n ytimessä on ajatus monimuotoisuudesta. Sarjan päähenkilöt, kuten Pinki, Tora ja Bobo, vaihtelevat söpöistä eläinvauvoista aina kauhistuttaviin petoihin ja pienen pieniin parasiitteihin. Planeetan erilaisten otusten haasteena on tulla toimeen keskenään, ja usein planeetan pinnalla selviytyminen edellyttää myös luovaa yhteistyötä!\nPlaneetta Z on yhdistelmä biologiaa, komediaa ja fantasiaa – se on kuin vierasta planeettaa tarkasteleva luontodokumentti! Ensinäkemällä sarja on kepeä, humoristinen ja yllättävä, mutta pinnan alla se käsittelee myös syvällisempiä teemoja, kuten monimuotoisuutta ja suvaitsevaisuutta.\nFormaatti: Dialogiton, 39 x 7 min\n360-strategia: Mobiilipelit, lisensointi ja oheistuotteet\nStatus: Kehittelyssä, etsimme sarjalle yhteistuottajia ja ostajia\nTilaajat: YLE & VRT (Belgia)\nPlaneetta Z pilottijakso "Yllätysmuna"\nSynopsis: Tora, kaksisuinen tiikerinoloinen olento, on nälissään. Tora löytää vihdoin pesällisen munia, mutta sen nappaama muna kuoriutuu yllättäen Toran suussa! Munasta kuoriutuva Pinki maistuu niin pahalle, ettei Tora voi syödä sitä, ja mikä pahinta Pinki luulee Toraa äidikseen.\nKäsikirjoitus, ohjaus ja visuaalinen suunnittelu: Maria Björklund\nTuottaja: Terhi Väänänen, Pyjama Films Oy\nAnimaatio: Sanni Lahtinen, Elina Kylmänen, Samppa Kukkonen\nAnimaatioassistentit: Anni Nykänen, Hanne Härkönen, Janna-Riina Perämäki, Sonja Yrjölä\nLayout ja taustat: Heta Jokinen, Maria Björklund\nLayout- ja tausta-assistentit: Aino Eronen, Iida-Sofia Kivistö, Kaarina Uimonen, Tiina Räsänen\nÄänisuunnittelu: Jani Lehto\nMusiikki: Tatu Metsätähti\nEditointi: Elli Vuorinen\nKesto: 6:51 min\nMaailmanensi-ilta: 17.1.2018, Tromsø International Film Festival, Norja\nPalkinnot ja esitykset\nPääpalkinto, Professional Animation Category, Festival de Cine: Infancia y Adolescencia 2018, Kolumbia\nKunniamaininta, Animatricks Animation Festival 2018, Suomi\nAnibar Animation Festival 2018, Kosovo\nAnima, Córdoba International Animation Festival 2019, Argentiina\nAnimac 2018, Katalonia\nAnimanima 2018, Serbia\nAnimateka 2018, Slovenia\nAnimatricks Animation Festival 2018, Suomi\nAnimocje International Animated Film Festival 2018, Puola\nAntarctis Film Festival, 2019, Etelänapa\nBideodromo International Experimental Film and Video Festival 2018, Espanja\nBlack Movie International Film Festival 2018, Sveitsi\nCartoons on the Bay / Pulcinella Awards 2019, Italia\nChicago International Children’s Film Festival 2018, Yhdysvallat\nCinekid 2018, Hollanti\nDYTIATKO International Children’s Television Festival 2018, Ukraina\nElche International Independent Film Festival 2018, Espanja\nFantoche – International Animation Film Festival Baden 2018, Sveitsi\nFestival de Cine: Infancia y Adolescencia 2018, Kolumbi\nFilmFest Dresden 2019, Saksa\nFredrikstad Animation Festival 2018, Norja\nImagine Science Films Festival 2018, Yhdysvallat\nJE.F – Europees Jeugdfilmfestival Vlandeeren 2018, Belgia\nKIKI International Film Festival for Kids 2019, Kroatia\nKLIK International Animation 2018, Hollanti\nLinoleum International Contemporary Animation and Media Art Festival 2018, Ukraina\nLove and Anarchy Festival 2018, Suomi\nMonstra – Lisbon Animation Festival 2019, Portugali\nOulu international Children’s and Youth Film Festival 2018, Suomi\nPorvoon Sarjakuvafestivaali Åfest 2018, Suomi\nREX – Animation Film Festival 2018, Ruotsi\nTromsø International Film Festival 2018, Norja\nTurku Animated Film Festival 2018, Suomi\nUppsala International Short Film Festival 2018, Ruotsi\nUppsala Municipality Finnish Language Fest, 2019, Ruotsi\nZlín Film Festival 2018, Tsekki\n14th Kecskemét Animation Film Festival and 11th Festival of European Animated Feature Films and TV Films, 2019, Unkari\nPyjama Films Oy\nItäinen Pitkäkatu 4 A\n© 2022 Pyjama Films Ltd.


Riikka K -->\nTäytyy tähän alkuun sanoa, että fiilis ei viikonloppuna TODELLAKAAN ollut noin iloinen, kuin ensimmäisessä kuvassa. Koska.... Pitihän se kokea nyt aikuisiällä, nimittäin oksennustauti. Hyhhh tuntuipa vastenmieliseltä edes kirjoittaa tuo sana. Mutta fakta se on! Ensiksi se iski poikaystävääni ja tiesin sillä sekunnilla, etten minäkään siltä välty. Onneksi tauti oli lyhyt, mutta kuumeilu siihen kylkeen oli erittäin epämiellyttävää. Jatkuva 38,5 asteen lämpö oli melko ärsyttävää ja eikä se särkylääkkeilläkään tahtonut pysyä poissa. Kuumeen nouseminen ja siitä aiheutuvat vilunväristykset on kyllä inhottavia. Tänään kuitenkin heräsin ilman kuumetta ja ihan hyvällä ololla. Seuraavaksi täytyy siivota koko kämppä tai vaihtaa asuntoa, jotta päästään pöpöistä eroon haha! No, se siitä aiheesta.\nTämä päivä on alkanut tehokkaasti, vaikka saikulla olenkin. Olen hoitanut puhelimitse muutaman vakuutusasian ja varannut VIHDOINKIN kirppispöydän. Mun ja poikaystävän vaatteita löytyy 21.1-1.2 Jonnan Kirppikselta pöydistä 4 ja 72 Tiedän, että jaksan aina jauhaa KonMarista ja yleensä heitän sen vähän vitsillä "pakko KonMarittaa koko kämppä" jne, mutta nyt on oikeasti melkoinen ahdistus kaikesta tavarasta ja vaatteista. Vaikka voin melko iloisena todeta, että vaatteiden ostaminen viime vuonna vähentyi varmasti noin kolminkertaisesti vuoteen 2017 verrattuna, mutta tuntuu niitä silti olevan liikaa.\nKatsoin tässä kotona ollessani useamman jakson Marie Kondon ohjelmaa Netflixistä ja kylläpä iski sellainen fiilis, että pakko se tavaran läpikäyminen on aloittaa jostain ja samalla tiedostaa, että siihen saattaa mennä kauemmin kuin kaksi päivää. Meillä on paljon hyllytilaa, joten Marien viikkaustyyli laatikostoihin ei tule toimimaan meillä. Harmi, sillä se näyttää todella kätsyltä!\nNyt menen hetkeksi vielä lepäämään ja odottamaan PIZZAA, jonka juuri tilasin! Ihan kamala nälkä ja viime päivät on syöty hedelmiä, jukurttia ja mustikkamehua, kun mikään muu ei ole maittanut.\nKuvat - Jonna Leppänen\nXO Riikka Ei kommentteja:\nKättä pystyyn, kuka tunnistaa itsensä sanasta jouluhössöttäjä! Oon joskus niin paha jouluhössöttäjä, että voisin jopa nostaa molemmat kädet kattoa kohti syyllisyyden merkiksi. Viime päivinä oon miettinyt, kun oon juossut viimeisillä asioilla ja tekemässä jouluhankintoja, miksi sitä ottaa niin suuret paineet koko joulusta. Ja itseasiassa kaikesta, mikä tapahtuu ennen joulua. Nykyään osaan ottaa aattona ja joulupäivänä jo iisiimmin - keskityn täysillä läsnäolemiseen, tunnelmointiin ja syömiseen. Kaikki aiempi hössötys katoaa.\nEhkä ensi jouluksi päätän, etten hössötä (ja aloitan valmistelut kuitenkin jo ajoissa, ettei viimeisenä viikonloppuna ennen aattoa tarvitse raapia päätään, että mitähän vielä).\nViime aikoina on ollut asioita, jotka on pitänyt mielen kirkkaana. Työpaikan "ugly xmas sweater" - päivä oli hauska ja oli mukava lähteä joulun viettoon sen jälkeen. Jouluvalot tuo ihanaa tunnelmaa muuten pimeään vuodenaikaan, vaikka mielestäni Tampereen kaupungilla olisi varaa tsempata niiden suhteen hieman enemmän. Kun koko keskusta on revitty auki, on tunnelman luomisella vielä isompi merkitys, jotta ihmiset haluavat lähteä keskustaan pyörimään.\nPoltettiin Jonnan kanssa myös kaksi pellillistä pipareita ja sainkin aika monta viestiä siitä, että ERI KOKOISET PIPARIT OMILLE PELLEILLE! juujuu, ensi vuonna sitten. Onneksi tällekin tapahtumalle osasimme nauraa, vaikka kyllähän se vähän harmitti että kirjainten tekemisen kova piiperrys meni hukkaan. Kerkesin myös käydä Helsingissä, mutta en jouluostoksilla vaan tapaamassa rakasta ystävääni Millaa!\nNyt puen vaatteet päälle ja lähden VIIMEISEN kerran asioille. Wish me luck!\nJA IHANAA JOULUA <3\nLEIVON LEIPOMO - GRANOLALEIPÄ\nKaupallisessa yhteistyössä Leivon Leipomo kanssa\nAamu Rukalla lähti liikkeelle erinomaisesti Granola-leivän äärellä. Leivässä pääosassa on täysjyvä kaura ja pienet hedelmäpalat. Leivässä on siis karpaloa, papaijaa ja aprikoosia!\nMielessäni pyöri erilaisia variaatioita, millaisen leivän haluaisin luoda - perinteinen juustokinkku vai jotain muuta? Vuohenjuustoa ja viikunaa? Sain jostain syystä mieleeni banaanin ja siihen sitten jumahdin. Näinpä lautaselle päätyi paahdettu Granola-leipä maapähkinävoilla, suolapähkinärouheella, paahdetulla banaanilla ja pensasmustikoilla. Leivistä tuli maukkaita ja aion ehdottomasti kokeilla tällaisia erilaisia makuja lisää! Maustamaton tuorejuusto sopisi leivälle varmasti myös hyvin esimerkiki mansikoiden kanssa kesällä. Olemme syöneet leipää Rukan reissullamme jokaisella aamulla ja hyvää palautetta on tullut siitä, että myös se perinteinen juusto+kinkku toimii leivällä hyvin. Aina ei tarvitse kikkailla.\nTäytyy sanoa, että täydellisten sunnuntaiden joukosta tämä on yksi lempparini! Aamupala ystävien kanssa lumisissa maisemissa odottaen päivän seikkailuja, tästä sai energiaa ja hyvää fiilistä heti aamusta alkaen.\nAiemmat osat voit lukea TÄÄLTÄ ja TÄÄLTÄ.\nTunnisteet: granolaleipä, kaupallinen yhteistyö, Leivon Leipomo, ruoka\nMUUTAMA AJATUS RUKALTA\n- Laskettelu meni jo paremmin kun keväällä, vaikka vieläkin jännitti. Olimme mäessä kahtena päivänä ja ensimmäinen päivä menee selviytyessä sekä toinen jo hieman rentoutuessa. On kyllä onni, että lapsena mäessä on tullut vietettyä aikaa tovi jos toinenkin, joten ihan oman onneni nojassa en ollut!\n- Hämmästeltiin, kuinka yhdessä suositussa kahvilassa kaikki leivokset sekä juotavat tarjoiltiin PAHVIASTIOISTA. Ihan kysyimme, josko saisimme "tavalliset" kupit. Hieman ristiriidassa sen kanssa, että monessa paikkaa oli puhetta lumettomuudesta, ilmastonmuutoksesta yms. Paikallisten yritysten pitäisi ehdottomasti toimia esimerkkinä näissä asioissa! Ja olihan siinä myös sellainen fiilis-seikka... Kuuma kaakao on ehdottomasti kivempi juoda isosta kahvikupista.\n- Alukerrastossa hengailu on parasta.\n-Rukalta ei löydy siipikastiketta kaupasta.\n- Oon lukenut huomattavasti vähemmän kirjaani kuin oli tarkoitus\n- Viikko on ollut ihana. IHANA. Rento, hauska ja juuri sitä, mitä odotinkin.\n- Lumi, valot ja talvinen fiilis on antanut aimoannoksen joulutunnelmaa ja aion pitää siitä kiinni myös kotona.\nTunnisteet: oma elämä, ruka


Impilahti • Nainen, lada ja raivaussaha\n> Luovutetun Karjalan sankarihautausmaat / Impilahti\nImpilahden sankarihautausmaalle on haudattu 190 viime talvi- ja jatkosodan sankarivainajaa. Sankarihautausmaa sijaitsee lähellä 1946 palaneen kirkon perustusta. Sankarihautausmaalle pystytettiin iso, valkoinen puuristi 20.12.1939. Ristin valmisti pastori Yrjö Kohonen.\nHautausmaalle paljastettiin vuonna 1993 impilahtelaissukuisen arkkitehti Olli-Paavo Koposen suunnittelema, punaisesta ja mustasta kotiseudun graniitista valmistettu maassa makaava sankariristi. Muistomerkki on kaatunut sankariristi, joka on painettu maahan mutta risti edelleen kurottaa kohti taivasta ja vapautta. Ristin musta poikkikivi on maassa ja sen päälle vinoon on asetettu punagraniittinen kivi, jossa on teksti. Yhdessä nämä kaksi kiveä muodostavat ristin. Vielä, kun punagraniittikiven toinen pää on maan sisässä, näyttää todella siltä, kuin risti olisi kaadettu. Tämä on mitä kaunein muistomerkki ja symboli sankarihautausmaalle, sillä täällä kunnioitetaan kaatuneiden muistoa.\nMuistomerkissä on teksti:” Impilahden sankarivainajien muistolle / 1939 – 1944” ja sama venäjäksi.\nLisäksi muistomerkin alareunassa on teksti: ”Impilahtelaisten seurat 1993”.\nMuistomerkin paljastuspuheen piti ekonomi Paavo Koponen, joka sanoi:\n”Muistomerkin kivi kuvaa taistelijoidemme osoittamaa lujuutta, yläkiven punainen väri sankareittemme vuodattamaa verta ja karjalaisten elämänhalua, alakiven musta väri kotiseudun multaa ja heimomme surun päivää. Muistomerkki on kuin runneltu sankariristi. Se kallistuu länttä, vapautensa säilyttänyttä Suomea kohden, ikään kuin se suojelisi kotimaatamme kaatuneenakin.\nTämän nurmen alla lepää erilaisista kodeista lähteneitä ja eri kirkkokuntiin kuuluneita sankarivainajia. He tekivät rinnakkain elämäntyönsä ja rinnakkain taisteltuaan uhrasivat henkensä yhteiseksi tuntemalleen kotimaalle. Siksi muistomerkin pintaan on hakattu sekä luterilainen että ortodoksinen risti.”\nPaljastetun muistomerkin äärellä toimitti rovasti Teppo Siili ortodoksisen muistolitanian ja pastori Jorma Kuikka luterilaisen hartaushetken. Impilahtelaisten Seuran puheenjohtaja Unto Siili luovutti muistomerkin Impilahden kyläneuvostolle. Venäläiset vastaanottajat lupasivat, että sankarihaudoista muistomerkkeineen huolehditaan kunnioituksella.\nPaikallisia viranomaisia ihmetyttivät muistomerkin vuosiluvut 1939-1944, sillä heidän mielestään oikeat vuosiluvut olisivat olleet 1941-1945, tämä on valitettavaa historian tuntemusta mutta onneksi nykyisin historiasta kerrotaan muitakin totuuksia kuin vain neuvosta-totuus. Myös muistomerkin ”sankarivainajat” sanaa ei alkuun haluttu hyväksyä mutta onneksi se lopulta saatiin kaivertaa muistomerkkiin.\nSankarihautausmaalle on kylvetty nurmikko ja sinne on istutettu kymmeniä ruusun taimia. Myöhemmin sankarihautausmaa on aidattu. Hauta-alueen ympärillä on 12 betonipylvästä, joiden väleissä on paksu metalliketju.


Soneran kanssa Tukholmassa - Pako Arjesta Soneran kanssa Tukholmassa - Pako Arjesta\nSoneran kanssa Tukholmassa\nYhteistyössä Sonera ja Nordic Travel Bloggers -kollektiivi\nNetti on asia, jota useimmat meistä käyttävät päivittäin niin töissä kuin vapaa-ajallakin. Erityisesti nykyisessä sosiaalisen median maailmassa erittäin moni on kiinni netissä ympäri vuorokauden puhelimensa avulla. Valitettavasti kuitenkin tämä kaikki muuttuu, kun lähtee ulkomaille, sillä ainakaan minä en suostu maksamaan järkyttävän suuria datansiirtomaksuja, joita ulkomaalaiset operaattorit veloittavat. Tästä syystä ennen kuin istun lentokoneeseen Helsinki-Vantaalla, tarkistan kahteen kertaan, että jokainen dataroaming ja puhelindata-asetus on poissa päältä. Kännykkää tulee käytettyä pelkkänä kamerana, paitsi silloin, kun olen kiinni hotellin tai kahvilan wifissä, mikä on yleensä kaiken lisäksi melko huono idea tietoturvan näkökulmasta. Toisaalta loman ajaksi kännykästä luopuminen voi olla vapauttavaa, kun koko ajan ei tarvitse olla päivittelemässä Facebookia ja Instagramia, mutta netistä on paljon muutakin hyötyä. Sitä paitsi haluan tehdä vapaaehtoisen valinnan, etten käytä sosiaalista mediaa – en halua, että asia päätetään puolestani korkeiden maksujen muodossa.\nKuten useimmat teistä tietävätkin, minut valittiin yhdeksi Soneran #RoamYourStory-kampanjan yhteistyöbloggaajaksi, mikä tarkoitti käytännössä sitä, että minut lähetettiin viikonlopuksi Tukholmaan testaamaan Sonera Sopiva –liittymää, jolla voi käyttää nettiä samaan kiinteään kuukausihintaan Suomen lisäksi myös Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Virossa, Liettuassa ja Latviassa. Lisäksi muualla Euroopassa nettiä voi käyttää huolettomammin 2,99€/vrk maksulla (ei sisällä puheluita ja tekstareita). Ajattelin tietysti, että tämän liittymän tuoma vapaus olisi kiva lisä matkaan, mutten tajunnutkaan kuinka valtava hyöty mukana kulkevasta netistä voikaan olla ulkomailla.\nYksi asia, joka kulkee aina mukanani, on musiikki Spotifyn muodossa. Spotifylla voi tietysti laittaa soittolistoja offline-tilaan, mutta itse kyllästyn kyseisten biisien jatkuvaan kuunteluun melko nopeasti. Siispä päästäkseni käsiksi laajempaan musiikkikirjastoon tarvitsen nettiyhteyden, jonka tämä liittymä tarjoaa. Sopiva-liittymän avulla pystyin esimerkiksi kuuntelemaan Elastisen uusimman Lempo-biisin odottaessani Tiiaa vaatekaupan sovituskopeilla ja testasinpa myös Netflixiä ja House of Cardsin uusinta kautta, kun aika kävi vähän tylsäksi. Tämähän on suoranainen pelastus kaikille tylsistyneille miehille vaatekauppojen sohvilla! Viihdekäyttö ei ole kuitenkaan se käytännöllisin asia, vaan tärkeintä oli informaation saatavuus. Hyvästä suuntavaistostani huolimatta olisimme menneet parikin kertaa melko pahasti väärään suuntaan ilman Google Mapsin apua. Tarkistin myös metroaikatauluja, aukioloaikoja ja mm. etsin ravintoloita liittymäni tuoman vapauden avulla. Jossain vaiheessa piti vilkaista myös valuuttakursseja varmistaakseni, etten maksa liian isoja summia valuuttasokeuden takia. Tietysti kaltaiselleni bloggaajalle myös Instagramin ja Facebookin päivittäminen ovat lähes pakonomaisia tarpeita, joista en halua olla erossa pitkiä aikoja, sillä pitäähän ne kuulumiset päästä päivittämään sosiaaliseen mediaan lukijoita varten.\nKaiken kaikkiaan niinkin pieni asia kuin liittymän tyyppi voi vaikuttaa matkaan suuresti helpottamalla arkisia asioita, informaation etsimistä ja yhteydenpitoa. Netin lisäksi tietysti puhelut ja tekstiviestit ovat saman hintaisia niin Suomessa kuin aiemmin mainituissa maissakin, joten asioita voi hoitaa helposti myös puhelimitse. Jos matkustat paljon lähimaissa ja muualla Euroopassa, Sonera Sopiva-liittymä on täydellinen valinta oman kokemukseni perusteella.\nJos haluat lukea muiden roaming-bloggaajien kokemuksista, niitä löytyy mm. näiden linkkien takaa:\nMiten itse toimit ulkomailla kännykän suhteen? Käytätkö sitä maksuista piittaamatta, löytyykö sinulta kenties nettisurffailuun sopiva liittymä vai oletko minun kaltaiseni, eli periaatteessa suljet kännykkäsi loman ajaksi? Uskon, että tämä yhteistyö bloggaajien ja Soneran välillä on oiva tapa informoida suomalaisia matkailijoita siitä, että ei ole mitään syytä, miksei puhelintaan voisi käyttää ulkomailla aivan yhtä vapaasti kuin Suomessakin. Itse en nimittäin tiennyt koko liittymästä ennen kampanjan alkua, joten koin tämän erittäin hyödylliseksi.\nMukavaa iltaa kaikille lukijoilleni!\nPako Arjesta vuoden 2016 Matkamessuilla\nReply Suvi 16.3.2016 at 22:05\nMinulla on ollut jo tämä Soneran liittymä vuosikausia 🙂 Todella hyväksi olen sen havainnut ja tämän voin sanoa hyvillä mielin, sillä olen testannut liittymän kaikissa sen ”kohteissa”. Äärettömän näppärä mm. autolomalla.\nReply Jerry / Pako Arjesta 17.3.2016 at 07:58\nHienoa, että liittymällä on ollut käyttöä muutenkin kuin Suomessa :). Autolomalla se on varmasti korvaamaton monestakin syystä! Kiitos, että kerroit kokemuksistasi :).\nReply Virpi/ Täynnä tie on tarinoita 16.3.2016 at 23:18\nTaisin jonkun tässä Soneran jutussa mukana olleen blogiin jo kommentoidakin, että itselläni kun on ollut Sonera-Sopiva jo monta vuotta, en ole ollenkaan tajunnut sen ainutlaatuisuutta. Siis olen tottakai käyttänyt puhelimeni nettiä ulkomailla saamatta järkyttävää puhelinlaskua, mutta olen luullut että se on ihan normaalia 😀 Mukana reissaavat kaverit, joilla on ollut joku muu liittymä, ovat kauhuissaan ihmetelleet miten uskallan käyttää nettiä noin holtittomasti ja minä puolestani olen ihmetellyt mikä ihme pakkomielle heillä on ilmaisen wifin metsästykseen! 😀\nReply Jerry / Pako Arjesta 17.3.2016 at 08:00\nHahahaa x)! Voin kuvitella kavereidesi kauhistuksen, sillä itse reagoisin ihan samoin ;). Se on täysin ymmärrettävää, ettei sitä tule ajatelleeksi, että kyseessä on ainutlaatuinen liittymä, jollaista ei ainakaan tällä hetkellä löydy muilta operaattoreilta. Hienoa, että olet kuitenkin tiennyt, että sitä voi käyttää, ettei liittymän ominaisuus ole mennyt hukkaan. Kiva tietää, että siitä on ollut hyötyä :).\nReply Sandra 17.3.2016 at 05:32\nTuo on oikeasti tosi hyvä liittymä, jos reissaa paljon Pohjoismaissa tai Euroopassa. Itse en ainakaan tiennyt tuollaisesta liittymästä ennen tätä kampanjaa. Nytkin ulkomailla sosiaalisen median parissa, onneksi sentään on käytettävissä ilmainen wifi!\nReply Jerry / Pako Arjesta 17.3.2016 at 08:02\nNiinpä! Hyvä, että pystyin kertomaan tästä liittymästä itseni lisäksi muille ”tietämättömille”, sillä tällainen voi olla aikamoinen game changer varsinkin lähialueilla matkustaville :). Jossain vaiheessa, kun liittymällä pystyy surffailemaan samaan hintaan myös Australiassa asti, ehkä harkitset itsekin sen ottamista ;).\nReply Katja 17.3.2016 at 09:51\nMun mielestä netin käytön ulkomailla pitäisi olla nykyaikana jo jokaisessa liittymässä itsestäänselvyys! 😀 Vaan eipä ole esim. omassa liittymässäni tähän mahdollisuutta. Viime viikon vietin Briteissä ja marssin ensimmäisenä Vodafonen tiskille ostamaan data simin ja lomailu helpottui huomattavasti. Google mapsihan toimii muuten offlinessakin jos sen on jättänyt sovelluksiin auki (tosin ei navigointi) Enää en vaihtaisi sitä pelkästään paperikarttaan.\nReply Jerry / Pako Arjesta 17.3.2016 at 10:10\nNiin pitäisi! Maksaisin mielelläni sellaisesta liittymästä, jossa olisi ihan samat hinnat kaikkialla maailmassa :). En ole koskaan ostanut ulkomailla tuollaista data simiä tai mitään muuta vastaavaa vaan olen tyytynyt netittömään kohtalooni. Maps tosiaan toimii offlinessa tietyillä kikoilla, mikä on hyvä vinkki :). Kiitos kommentistasi!\nReply Tarttumapintaa Tukholmaan - Pako Arjesta 24.3.2016 at 20:04\n[…] kerroin jo aiemmin, lähdin Soneran siivittämänä Tukholmaan testaamaan Sonera Sopiva -liittymää, jota voi […]


Hyvää Eurooppa-päivää! - Demarinuoret\nmennessä Jenni Lang | touko 9, 2017 | Ajankohtaista, Etusivu, Uutinen\nMainiota Eurooppa-päivää ja onnea kaikille eurooppalaisille!\nOlemme osa eurooppalaista yhteisöä. EU pohjautuu meille tärkeille arvoille: ihmisarvon ja ihmisoikeuksien kunnioittamiselle, vapaudelle, kansanvallalle, tasa-arvolle ja oikeusvaltiolle. Näitä arvoja meidän on puolustettava, kun niitä haastetaan. Haluamme olla mukana vaalimassa ja rakentamassa sellaista Euroopan unionia, joka perustuu näille arvoille sekä ylläpitää rauhaa, vapaata liikkuvuutta ja ihmisoikeuksia.\nNämä arvot eivät kuitenkaan ole itsestäänselvyys. Kansallismielinen, ihmisvihamielinen ja populistinen liikehdintä Euroopassa osoittaa, että inhimillisen vastuun kantamiselle on olemassa myös vastarintaa. Ratkaisujen paikka on nyt. Vallitseva pakolaiskriisi on EU:lle näytön paikka: pidämmekö kiinni arvoistamme, vai luisummeko kohti jotain sellaista, minkä pohjalle unionia ei ole rakennettu.\nNuoret uskovat yhä Euroopan unioniin, mutta kuitenkin heidän tulevaisuususkonsa on heikentynyt. EU:n tulee jatkossa yhä rohkeammin tehdä politiikkaa, joka vastaa globaaleihin haasteisiin luoden toivoa. Ilmastonmuutos, luonnonvarojen kerskakulutus ja kasvava eriarvoistuminen ovat ratkaistavissa, kun teemme päätökset ja muutokset yhdessä.


MYKKÄELOKUVASIVUSTO - Tarzanin seikkailut\nNational Film Corporationin tuottama Tarzan apinain kuningas (1918) oli niin valtava menestys, että elokuva sai jatko-osan jo samana vuonna. Wilfred Lucasin ohjaama, edellisen elokuvan tapaan Elmo Lincolnin ja Enid Markeyn tähdittämä Tarzanin romanssi (1918) on valitettavasti kuitenkin kadonnut historian hämärään. Sen sijaan Lincolnin kolmas ja viimeinen Tarzan-elokuva, sarjafilmimuotoon puettu Tarzanin seikkailut on säilynyt jälkipolville, joskin lyhennettynä versiona. Alkuperäistä 15-osaista sarjafilmiä ei ole enää olemassa, vaan tänä päivänä on tyydyttävä vuoden 1928 uudelleenjulkaisuun, joka on viisi jaksoa ja n. puolitoista tuntia alkuperäistä lyhyempi. Parikymmenminuuttiset jaksot ovat typistyneet pahimmillaan alle kymmeneen minuuttiin, mukaan on liitetty myös kaikenlaisia äänitehosteita.\nMielenkiintoiseksi tämän Tarzanin tekee se, että elokuvan tuottanut Numa Pictures syrjäytti Elmo Lincolnin viidakkomiehen roolista elokuvassa Tarzanin kosto (1920). Yhtiö kiinnitti rooliin Gene Pollarin ja suunnitteli tälle pidempääkin uraa Tarzanina, mutta Pollar vetäytyi kuitenkin leikistä pian elokuvan ensi-illan jälkeen. Niinpä Numa Pictures, jonka mielestä Lincoln ei ollut riittävän atleettinen Tarzanin rooliin, joutui nöyrtymään ja pyytämään tämän vielä kerran viidakon valtiaaksi. Jykevän Lincolnin rinnalle Janeksi kiinnitettiin sarjafilmeissä kannuksensa hankkinut Louise Lorraine, joka oli kuvausten alkaessa vasta viidentoista.\nAarteenetsijä ja onnenonkija Rokoff (Frank Whitson) on saapunut Afrikkaan löytääkseen tarumaisen Oparin kaupungin ja sen mittaamattoman arvokkaat aarrekammiot. Apunaan hänellä on Janen kihlattu Clayton (Percy Pembroke), jonka avulla Rokoff on raivannut Tarzanin tieltään. Mutta toisin kuin roistot ovat luulleet, Tarzan ei olekaan kuollut, vaan saapuu ennen pitkää paikalle roistojen suureksi harmiksi.\nOparin hurjat soturit hyökkäävät seurueen kimppuun ja vievät heidät kaupunkiinsa uhrattaviksi. Tarzan lähtee heidän peräänsä, mutta kun hän saapuu Opariin, Clayton on kuollut ja Rokoff on onnistunut pakenemaan. Tarzan pelastaa Janen leijonien kynsistä ja he lähtevät yhdessä kotia kohti aavistamatta, että Rokoff on jälleen punomassa juonia Tarzanin pään menoksi.\nScott Sidneyn ohjaama Tarzan apinain kuningas oli pieteetillä tehty, kunnianhimoinen näkemys Edgar Rice Burroughsin seikkailuklassikosta. Nyt kun asetelmat ovat edellisten elokuvien kautta kaikille tutut, eikä hahmojen pohjustamiseen tarvitse käyttää enää aikaa, on meno valkokankaalla huolettomampaa ja vauhdikkaampaa kuin aiemmin – tässä tapauksessa tosin myös heikompaa. Lopputulokseen vaikuttaa tietysti myös alkuperäisversiosta poistettu materiaali, joka on todennäköisesti sisältänyt kaikki tarinaa syventävät hetket, sillä tällaisenaan Tarzanin seikkailut on pelkkää toimintarymistelyä alusta loppuun. Tarinan katkelmallisuus tuo eteen myös muutamia todella yllättäviä juonenkäänteitä, jotka sekoittavat pakkaa entisestään.\nTarzanin seikkailut kärsii samasta taudista kuin M-G-M:n kuuluisat ääniversiot 1930-luvulla. Ulkoisesti elokuva on kyllä varsin näyttävä ja viidakkomaailma uskottavan oloinen, mutta tarinapuoli ontuu pahemman kerran. Jokaisen jakson voisi tiivistää lyhyesti: Jane joutuu pulaan, Tarzan rientää hätiin ja pelastaa Janen, roistot kaappaavat Janen uudelleen. Tähän konseptiin ripotellaan leijonia sinne tänne ja jälleen on saatu yksi jakso lisää Tarzanin seikkailuja. Pidemmän päälle moinen vyörytys alkaa puuduttaa.\nElmo Lincolnin roolisuoritus on ehdottomasti elokuvan hienointa antia. Vaikka Lincoln on näyttelijänä aavistuksen verran kulmikas, eikä ulkoasukaan oikein vastaa Burroughsin luomaa kuvaa valkoisesta jätistä, kantaa Lincoln viidakkomiehen lannevaatetta kunnialla ja ansaitsee kiistatta paikkansa kaikkien aikojen vakuuttavimpien filmi-Tarzaneiden joukossa. Aivan samalle tasolle ei sen sijaan nouse Louise Lorraine, jonka esittämä Jane on enemmänkin luonnonlapsi ja viidakossa ikänsä asunut villikko kuin se hienostunut ja etäinen englantilaisneito, jollaisena Enid Markey hänet avauselokuvassa esitti. Lorrainen tilannetta ei tosin helpota yhtään se, että ohjaaja kohtelee häntä täysin välinpitämättömästi: Janen tehtävänä on tässä elokuvassa vain näyttää kauniilta ja huutaa tarvittaessa Tarzania apuun.\nElokuvan varsin laajasta roistojoukosta ei voi nostaa ketään muiden yläpuolelle. Näyttelijät saavat kyllä kelvollista jälkeä aikaan, mutta heidän hahmojaan ei ole kirjoitettu toimiviksi. Sheikki Ben Ali (Charles Gay) sekä aarteenetsijä Gernot (George Monberg) ovat vain tarinan täytettä, vaikka heidän hahmoissaan olisi ainesta parempaankin. Myös Rokoffin hahmo jää lopulta varsin ohueksi, joskin Frank Whitson saa puhallettua siihen edes hieman eloa. Lincolnin stunt-miehenä toiminut Frank Merrill näytteli Tarzania elokuvissa Tarzan (1928) sekä Mahtava Tarzan (1929).\nTarzanin seikkailut on todella ristiriitaisen jälkimaun jättävä sarjafilmi. Toisaalta se on oiva lisä muiden mykkien Tarzan-elokuvien joukkoon, mutta vastavuoroisesti täydellä kaasulla eteenpäin rymistelevä tarina kaikkine latteuksineen verottaa katselunautintoa jonkin verran. Tietysti on myös muistettava, että kyseessä on raskaalla kädellä editoitu uudelleenjulkaisu, jonka tehtävänä on todennäköisesti ollut vain kerätä mahdollisimman paljon lipputuloja. Tarzan-elokuvien ystävät saavat tästä todennäköisesti riittävästi irti, muiden kannattaa harkita kahdesti, haluaako viettää kolme tuntia tällaisen sillisalaatin parissa.\nADVENTURES OF TARZAN, 1921 Yhdysvallat\nTuotanto: Numa Pictures Corporation Ohjaus: Robert F. Hill (prologissa Scott Sidney) Käsikirjoitus: Robert F. Hill, Lillian Valentine (Edgar Rice Burroughsin romaaneista Tarzanin paluu sekä Tarzan ja Oparin aarteet)\nNäyttelijät: Elmo Lincoln (Tarzan), Louise Lorraine (Jane), Frank Whitson (Rokoff), George Momberg (Gernot), Charles Gay (Ben Ali), Charles Inslee (prof. Porter / Hagar), Lilian Worth (kuningatar La), Percy Pembroke (Clayton), Byrd Wheeler (kuvernööri), Gordon Griffith (Tarzan lapsena, prologissa), Enid Markey (Jane, prologissa)\n© 20.8.2010 Kari Glödstaf


Käsikonsolit hallitsevat Japanissa / Uutiset / pelaaja.fi\nKäsikonsolit hallitsevat Japanissa\n18.03.2007 // Kirjoittanut: Pelaaja_Ossi\nJuuri Nintendo DS:lle Japanissa julkaistu Yoshi's Island myi avausviikollaan yli 300 000 kappaletta ja hallitsi pelimyyntiä mielin määrin. Listan toiselta sijalta löytyvä Monster Hunter Portable 2 jäi alle 100 000 myytyyn kopioon. Pelimyynnin kärkikymmeniköstä löytyvät myös Wii Sports ja Wii Play, jotka ylittivät hiljattain miljoonan myydyn kappaleen rajan.\n1. Yoshi's Island DS / 303,114 DS\n2. Monster Hunter Portable 2 / 93,099 PSP\n3. Layton Kyoujo no Fushigi na Machi / 45,344 DS\n4. Kenka Banchou 2: Full Throttle / 42,131 PS2\n5. Super Robot Taisen W / 36,310 DS\n6. Wii Sports / 35,298 Wii\n7. Gundam Musou / 31,145 PS3\n8. Dragon Quest Monsters – Joker / 26,452 DS\n9. Wii Play / 26,340 Wii\n10. Motto Nou o Kitaeru Otona DS Training / 20,716 DS\nHienoista suvantovaihetta eläviä laitemyyntejä hallitsevat puolestaan käsikonsolit. Nintendo DS oli ainoa laite, joka meni kaupaksi yli 100 000 kappaleen voimin. Toiseksi tullut PSP ylsi hädin tuskin puoleen Nintendon menestyskoneen myynneistä. Paras uuden sukupolven konsoleista oli Wii, joka myi vajaat 50 000 kappaletta. PlayStation 3 ylitti niukasti 30 000 myydyn konsolin rajan, ja Xbox 360:a ostettiin 3333 kertaa.\n1. Nintendo DS / 108 631\n2. PSP / 56 175\n3. Wii / 44 495\n4. PlayStation 3 / 32 115\n5. PlayStation 2 / 14 585\n6. Xbox 360 / 3333\nApinaboy\tSu, 03/18/2007 - 00:09\nAinakaan laitemyynneissä ei yllätyksiä.\nAnonymous (ei varmistettu)\tSu, 03/18/2007 - 06:51\nMonter Hunter taitaa hipoa jo miljoonan rajaa ellei jopa ylittänyt tällä viikolla. Olisi kiva nähdä ohessa yhteismyyntimäärät peleille.\nWii tuntuu hiipuneen vähän, mutta se voi johtua laitepulasta tai tasaantuneesta laitemyynnistä. Hyvinpäs silla silti tuntuu menevän.\nAnonymous (ei varmistettu)\tSu, 03/18/2007 - 09:02\nMonster Hunterin myynti on 981,500 eli eiköhän se miljoona mene ensiviikolla rikki.\nThe Rellu\tSu, 03/18/2007 - 09:50\nAika sattuma, kun xbox 360:lle tuli juuri 3333 konsolia myytyä.\nAl87\tSu, 03/18/2007 - 10:28\nPS3 lähestyy Wii:n myyntilukuja.\nAnonymous (ei varmistettu)\tSu, 03/18/2007 - 10:46\nPLAYSTATION 3 on nyt pidemmän aikaa ollut todella lähellä Wii:tä, joka on aikamoinen saavutus ajatellen, että laite on YLI kaksikertaa niin kallis, kuin kilpailijansa.\nDS taas tuttuun tapaan johtaa. Se on oiva osoitus siitä, miten Nintendo on onnistunut luomaan laitteen japanilais pelaajien sydämmiin. Vaikka täytyy sanoa, että PSP on myös myynyt hyvin. Varsinkin Japanissa se on kuitenkin jäänyt pahasti kilpailijansa jalkoihin.\nPlayStation 2 tuntuu pikkuhiljaa väsyvän. Kone myy mielestäni joka viikko hieman huonommin. Saa nähdä, että nouseeko PlayStation 2 viellä jouluksi ylöspäin, vai jyräävätkö PLAYSTATION 3 ja Wii sen. Sen verran pitää sanoa, että Amerikassahan PlayStation 2 suurta hiipumista tunne.\nXbox 360 taas ei tunnu olevan japanilaisten mieleen. Tähän ei varmaan paljon tarvi kommenttia laittaa. Laite ei vain kertakaikkiaan myy Japanissa.\nAnonymous (ei varmistettu)\tSu, 03/18/2007 - 10:51\n"Todella pineiä lukuja kun vertaa USA myynteihin.\nMiksi edes japsi myyntejä mainitaan kun ne on kärpäsen kakka USA ja Euro myynteihin nähden."\nNoi on viikottaisia myyntejä. Kuukaudessa esim. DS myy jotain 500 000, joka ei ole mikään kärpäsen kakka U.S.A:n myynteihin nähden.\nTässä DS:n kokonaismyyntejä:\nPLAYSTATION 3:n kokonaismyyntejä:\nNoista huomaa, kuinka tärkeä Japani on pelimaailmassa.\nAnonymous (ei varmistettu)\tSu, 03/18/2007 - 11:24\nPS3 voi hetkellisesti lähestyä Wii:tä noissa Japanin myyntiluvuissa, mutta Wii:n myynnit todennäköisesti hyppää lähelle DS:ää kunhan laitteelle saadaan kunnon pelejä.\nEhkä huvittavinta on se että Nintendolla on vielä varaa laskea Wii:n hintaa tulevaisuudessa ainakin 50 eurolla ja silti myydä laitetta voitolla.\nAnonymous (ei varmistettu)\tSu, 03/18/2007 - 12:31\n"PS3 voi hetkellisesti lähestyä Wii:tä noissa Japanin myyntiluvuissa, mutta Wii:n myynnit todennäköisesti hyppää lähelle DS:ää kunhan laitteelle saadaan kunnon pelejä.\nEhkä huvittavinta on se että Nintendolla on vielä varaa laskea Wii:n hintaa tulevaisuudessa ainakin 50 eurolla ja silti myydä laitetta voitolla."\nKyllä PS3:llekin on tulossa hyviä pelejä tapaan GT5 ja MGS4, joten en olisi niinkään varma hyppääkö Wii PS3:n ohi pelien voimalla.\nWii:n hintaa olisi mahdollisuus laskea sata 100€ ja myydä laitetta voitolla. Tämä ei tosin päde Japaniin, kun siellä laite on halvempi, kuin suomessa.\nItsestäni huvittavinta on se, että Sony ja Microsoft molemmat pitivät Wii:tä altavastaajana ja kehoivat sitä, samalla kuin haukkuivat toisiaan. Monet pelaajat saivat tästä helposti sen kuvan, että Wii on tosi hyvä (ainakin se on tosi hauska) ja riensivät ostamaan laitetta. Kuinkas kävikään? Altavastaaja pyyhkäisi heti Sonyn ohi ja lähti järjettömällä vauhdilla kirimään Microsoftin vuodessa keräämää etumatkaa.\nAnonymous (ei varmistettu)\tSu, 03/18/2007 - 12:34\n"Kyllä PS3:llekin on tulossa hyviä pelejä tapaan GT5 ja MGS4, joten en olisi niinkään varma hyppääkö Wii PS3:n ohi pelien voimalla."\nAnteeks... Tuli pieni ajatuskatko. Kysehän tietenkin siitä, että saako Wii suuresti kasvatettua jo nyt saamaansa etumatkaa pelien voimalla, kun PS3:llekin on tulossa monia huippupelejä. Tuossa totesin, että Wii ei välttämättä hyppää yli, mutta tämänhän se on jo tehnyt myynneissä.


Vanhan liiton mersumiehet ( ? ) — Tekniikan Maailma\nVanhan liiton mersumiehet ( ? )\nAloittanut 25.11.2009 23:56\nAina välillä tulee huomattua keskustelupalstoilla ja kahvipöytäjutuissa suoranaista kiihkoa vähän vanhempien mersujen omistajilta.\nNiissä toistuu aina manaaminen ''tämän päivän'' mersuista, ja toisaalta venhempien ylistys.\nKiihkeimmät sanovat että viimeinen ''oikea'' mersu on vuodelta 1995.\nUudet ovat kuulema olleet jo kauan sähköongelmaisia muovimersuja.\nHuvittavinta on uhokas vertailu keskenään jonkun 90-luvun alun ISON panssarimersun ja jonkun 2000 luvun Ceen kesken.\n''Kyllä se vanha mersu meni niin kuin raiteilla ja melutaso oli kuin kirjastossa''. Nämä uudet suhisee ja jyrisee ja ties mitä.\nMoni asia vain on muuttunut, niin autojen yleisessä valmistus/kehitysmeiningissä kuin autoissa teknisesti.\nMinusta on siltikin kyseessä hyvin tyylikäs ja hieno automerkki, ja mallisto on pääosin luokkajohtajaa tai ainakin lähellä sitä. En ole mersumies, mutta tykkään melko paljon.\nMitä mieltä muut ovat mersun nykytilasta?\nAihe kiinnostaa itseäkin, sillä mersumiehet tuntuvat nykyisin laantuneen aika paljon. Vielä kunnon nokivasaroiden aikana aatteen palo tuntui kirkkaammalta.\nVikojen osalta ollaan varmaan menty hiukan parempaan, sillä säästökuuri osien laadussa osoittautui ainakin vanhan eemelin kohdalla aika myrkylliseksi kokonaistalouden kannalta.\nTuotteiden osalta ovat parantaneet kuin sika juoksuaan, vaikka ohjaus tahtoo vieläkin olla "mersumainen".\nMitä sanovat asian omistajat (en myöskään omista Mercedest&#228 ?\nMersu on aina mersu, tuon kuuli vielä 90-luvulla monen automiehen suusta.\nKesällä kokeilin W124 koppaista ja melutaso oli kuin kirjastossa, renkaat korkeaprofiiliset 185 tai 195 leveät, kai johtui siitä. Tuon auton seuraaja eli Väyrynen oli mielestäni vielä Mersun tuntuinen auto, toiset tykkäsivät ja toiset ei. Laadullisesti W124 taisi jäädä mersun historiaan viimeisenä 'tosimersuna'.\nEn ole minäkään mikään mersumies, silti harmittaa kaikenlaiset A- ja B-sarjalaiset joita ovat tehneet merkin maineen alaspainamiseksi. Mersun kuuluu olla takavetoinen auto, kuten Alfa-romeon kuuluu olla punainen\nMersu oli vielä Mersu aina -80-luvun puoliväliin saakka! Ainoa premium! Sen jälkeen on materiaali huonontunut, eli samanlaista tavaraa kaikilta! Nykyäänhän Skodakin on valmistuslaadultan jopa paremmalla tasolla kuin Mersu! Aika entinen ei koskaan palaa, mutta hienoa on muistella sitä elämystä -80-luvun alussa kun pääsi Mersun rattiin! Nykyäänhän Mersuja löytyy joka luokasta! Tuolloin ei muuta kuin suuremmista kieseistä! Lienee syy merkin rappioon!\nOnneksi ainakin tämä uusi E tuntuu olevan taas hieman parempaan päin, noin materiaalilaadultaan. Ja muotoilultaan sopivasti vähän perinteisempi, mutta silti nykyaikainen.\nEikä ominaisuuksissa sinäänsä pitäis olla paljon valittamista. Ajettavuus, turvallisuus ja muuten laadun tunne tuntuu olevan kohdallaan. Mutta saa nähdä, toivottavasti myös laadussa on päästy eteenpäin.\nKäsittääkseni niissäkin mersuissa joita on pidetty vikaisina, on silti perusosat, kuten moottori ja voimansiirto edelleen varsin lujaa tekoa.\nKesällä kokeilin W124 koppaista ja melutaso oli kuin kirjastossa, renkaat korkeaprofiiliset 185 tai 195 leveät, kai johtui siitä.\nMikä estää laittamasta nykyisiin Mersuihin järkeviä rengaskokoja?\nItse laitoin juuri omaan autooni (ei mersu) 175/70/T-renkaat ja tuntui kuin vanhat hyvät ajat olisivat palanneet.\nItselläni on nykyään W203, vm -01. En sanoisi huonoksi ja väittäisin Mersunkin laadun olevan yhä edelleen kohdallaan.\nNykyinen on lisäksi Saksan tuontia. En ole ihan päässyt kärryille tästä Suomi-auto vs. Saksan "loppuunajettu-mittarisorvattu-vanha-taksi-romu" -jutusta. Väitän keskiverron sakemannin pitävän autostaan parempaa huolta kuin suolateillä ajeleva keskiverto suomikuski. Toki vanhoissa on yksilöitä ja on toisia yksilöitä.\nVoisi ehkä sanoa niin, että mersu on nykyisin auto muiden joukossa, ei sen enempää. W124 on tosiaan monen mielestä viimeinen ns. kestävä malli, joka kestää isältä pojalle. Nykyiset käy vain hieman useammin "huollossa"...\nMutta hintaa tosin on liikaa, ainakin miun makkuun...\nYleensä kun Mersuista puhutaan ihmiset vertaavat vanhaa isoa Mersua nykyiseen C-sarjaan, joka ei ole juuri normaaliautoja kalliimpi.\nAikanaan Mersut maksoivat moninkertaisesti sen mitä tavan kansan kulkupelit. Nykyisin perheutoista maksetaan ilolla 30-40 tonnia. Siihen rinnalle 80- 120 tonnia maksava iso Mersu - kyllä puhutaan vielä ihan eri luokan autoista!\nYleensä kun Mersuista puhutaan ihmiset vertaavat vanhaa isoa Mersua nykyiseen C-sarjaan, joka ei ole juuri normaaliautoja kalliimpi!\nAika harva on tainnut ostaa C-sarjalaisensa uutena? Niitä on liikenteessä nykyään varsin paljon meinaan. Ostaja toki kiittelee tietysti kovaa hinnanpudotusta käytetyillä, joita saa yleisesti reippaasti alle 30t euron, jopa lähelle 20t euroa, W203:ia siis.\nUusin C-sarjalainen W204 näyttäisi alkavan hintaluokasta n. 37t euroa. Mikä sitten "normaaliauto" onkaan, niin veikkaan, että niiden lähtöhinta on usein jotakin alle 30t euroa, jonka jälkeen ruksaillaan varusteita ja päädytään n. siihen, mistä C-sarja vasta alkaa.\nEi siis ihan niin yksioikoista välttämättä tuo "juuri kalliimpi" ajattelumalli.\nW124:n seuraaja taitaa olla nykyinen E-sarjakin, jonka hintaluokka alkaa vasta himpun alle 50t eurosta. Olisi pieni ihme jos ei tosiaan puhuttaisi senkin suhteen ns. eri luokan autosta! Ei todellakaan mikään tavan kansan auto, jollei puhuta kliseisesti taas taksikyydistä.\nItse 80-luvulla meseä ajelin, niin kyllähän se äänettömyys ja raivostuttavien pienten kitinöiden puute oli omaa luokkaansa verrattuna johonkin sen ajan tavistossuun. Varsinkin kun joutui paljon taksilla liikkumaan pääkaupunkiseudulla, niin huokasi helpotuksesta ´jos odottamassa oli mese. Sen ajan äänekkäimmät kyydit sai isolla tojolla tai volvolla. (ei herneitä kenellekkään) asiat oli vain näin. Voi myös suhtautua kriittisesti nykyisiin matalaprofiili-renkaisiin, myös teiden kunnossapidossa on voimallisesti säästetty.\nAjotuntuma kyllä nykyisillä meseillä on parempi. Luulisin myös kehityksen menneen korin kestävyyden suhteen eteenpäin, kun ennen oli herkemmin nähtävissä kalustossa alkavia ruostevaurioita. Niihin ei niin kiinnitetty huomiota kuin nykyään. Eli voi hyvällä syyllä todeta että vanha sanonta "aika kultaa muistot" pitää paikkansa.\nps. vertailín vähän nykyisiä hintoja.Oma kulkine maksoi ennen verouudistusta 65ke, uusi on nyt 58ke ilman varusteita\nC-mesen hinta näyttää tosiaan business-hinnastossa olevan siinä 37 tonnin kieppeissä, tosin nämä business-hinnastot aina sitten merkistä riippumatta hämää, koska myös vaihtoauton hinta ei sitten näissä ole sama kuin ns. normaalihintaiseen uuteen autoon vaihdettaessa. Halvin normaalihinnoiteltu taisi olla päälle 39....\nNs. passat-superb jne jne -kokoluokkaan jos tuon mersun sijoittaa (jossa se kyllä esim. sisätiloissa häviää kuin akat tappelussa) niin halvimpia versioita löytyy mm. siinä 26-28 tonnin kieppeillä, tosin heikommilla koneilla kuin mersun aloitusmalli. Mutta sanotaan nyt vaikka niin, että kymppitonnia halvemmalla saa muilta merkeiltä samat varusteet jos tyytyy laimeampaan koneeseen. Ja vaikka ottaa samantehoisenakin, niin >5000 euroa säästyy silti.\nItse pidän merkistä hyvinkin paljon, jotenkin siinä on vaan sitä tiettyä arvokkuutta, tosin ei ihan takavuosien malliin. Yksi syy tähän arvokkuuden katoamiseen on se, että merkki on nykyään melko yleinen verrattuna takavuosiin. CLK:lla tuli muutama vuosi sitten ajeltua parikin vuotta ja täytyy sanoa että vaikka se oli laadullisesti huonoin ikinä omistamani auto, jostain kumman syystä pidin silti siittä, koska siinä oli "fiilistä". Tätä ei varmaan moni ymmärrä. Korjauksiin meni tuossa ajassa pitkälti yli 5ke, mutta silti silloin kun kaikki toimi niin todella nautin sillä ajelusta.\nNykyään laatua on kuulemma parannettu ja kyllähän se muutamissa tilastoissakin on näkynyt. Muutenkin mallisto on nykyään mieleeni, esim. C-sarjalainen on mielestäni Avantgarde-varusteilla todella komea ilmestys. CLS myös aikoinaan markkinoille tullessaan aiheutti todella paljon kuolan valumista. Suurimpia suosikkejani ovat kuitenkin nuo viimeiset "kunnon" Mersut, kuten 90-luvun S-sarjalainen ja saman ajankohdan SL.\nVoisitko muuten petos kertoa mikä on saanut mielipiteesi muuttumaan Mersuja kohtaan, koska vielä muutama vuosi sitten sanoit että ne ovat pappa-autoja jotka ovat laadullisesti aivan surkeita? Ja muutenkaan ei arvostusta kyseistä merkkiä kohtaan paljoa herunut.\nBongasin tämmöisen huuhaan, mitä merkki kertoo käyttäjästään.\nMenestyksen merkki, hivenen ylipainoisille vanhan liiton yrittäjille. Luonteessa hallitsevana konservatiivisuus, rahannäyttöhalu, ei kaipaa yksilöllisyyttä koska muuten valitsisi auton jota ei näy joka taksitolpalla. Ei piittaa arvostelusta eikä muiden kateudesta."\nEi mene kyllä mun pirtaan.\nOmaan pirtaani tuo luonnehdinta menee kyllä juurikin nappiin. Eli kyllä se, että jotain merkkiä näkyy esim. taksitolpalla paljon, tavanomaistaa sitä, eli sitä ei pidä mitenkään kovin yksilöllisenä enää. Mese ja volvo nyt päällimmäisenä.\nEli JOS olisi itselläkin fyrkkaa ylimääräisenä lojumassa, ja siviiliautoa pitäisi nyt vaihtaa, niin jotain omaperäisempää keksisin kuin mersu.\nJa huom ! Tämä mielipide ei ole tarkoitettu väheksymään mersua autona.\nMersu oli kauan aikaa sitten eri luokassa kuin muut. Sen jälkeen nousi Bemari mukaan karkeloihin. Myöhemmin kilpailu on vain tiukentunut ja uusia nuosijoita on tullut mukaan. Daimler-Benzin New Yorkin pörssiin listautmisen jälkeiset tuottet eivät ole enää olleet sitä mihin oli totuttu. firma myöntää tämän itsekin. Esimekiksi uusimman E-klassen esikuvaksi otettu W124. Aika harvinaista toimintaa nostaa vanha malli uudempien yläpuolelle.\nMutta eipä silti, kyllä uusin S-klasse on hieno auto. Ero pariin ensimmäiseen aakoseen on vain turhan suuri. Ne kun ovat täyttä kuraa. Vastaavan kokeinen Volkkari on joka suhteessa ylivertainen tuote. Näin ei tosiankaan ollut ennen.\nBongasin tämmöisen huuhaan, mitä merkki kertoo käyttäjästään. Ei mene kyllä mun pirtaan.\nMikä osui eniten?\nEi vaineskaan, ei noista nyt minkään merkin omistaja tuon arvioinnin perusteella voi täysillä röyhistellä valinnallaan, jokaisesta löydettiin jotakin "alentuvaa".\nJos nyt puhutaan vaikka Mesestä, niin aika monen C:n kuskina on mielestäni ollut nainen, nuorempi sellainen, perheellinen lastenistuimista päätellen. Eli ei osu pirtaan tuo mitenkään.\n-Voin toki. En tiedä oikein itsekkään. Mulla oli silloin jokin vuosi sitten painajaismainen yksilö ( Vito vm. 04 ), joka oli suurimpana syynä ahdistukseen. Auto oli minulle kallis, mutta jatkuvat temppuilut haittasivat duuneja.\nJotenkin vain nykyään merkki on alkanut kiinnostaa, ja tykkään mm siitä että tietyistä jutuista pidetään edelleen kiinni, ja että autourheiluun ja sporttimalleihin panostetaan.\nPappa-autoiksi voisin vanhemman korisia ( C-sarja ja väyrynen ennen 2000-luvun alun uusiutumisia ) leikkisästi nimitellä edelleenkin.\nKestävyydestä ja toimivuudesta olen kriittinen edelleen, enkä anna jollekkin merkille erikoiskohtelua.\nOlen myös senkin tajunnut, että ei mersua ehkä voi kohtuuttomasti lyödä näistä nyky-vioista ja mädistä, niitä löytyy monelta muultakin, ja se on tätä päivää. Eikai nykyään mikään tuote ylipäätään ole niin omaa luokkaa kuin mersu joskus ennen, vai onko?\nTarviiko tätä muuten edes perustella? joskus vain jokin auto ei voisi vähempää kiinnostaa, mutta kun aika kuluu ja elämäntilanteet muuttuu, tarpeet auton suhteen muuttuu ja saa erilaisia näkökulmia asioihin, asenteet voivat muuttua. Ainakin minulla\nEnkä häpeä sitä myöntää\nGallup näyttää tuottaneen aika samanlaisia tuloksia kuin lähipiirin tuttujenkin jutut. Tuo erojen tasoittuminen vs. 80-luku tulee melkein jokaisen suusta. Ja niin se varmaan onkin.\nTuo erojen tasoittuminen vs. 80-luku tulee melkein jokaisen suusta. Ja niin se varmaan onkin.\nEikä mikään ihme enää olekaan, kun Mersukin todennäköisesti käyttää pitkälle samoja alihankkijoita kuin muutkin valmistajat. Nykyään erot enemminkin suunnittelupuolella, mutta sitäkin monet ostaa alihankintana(?).\nTosiaan kun katsoo taksissakin eri autoja, niin kyllä se keskustelu paremmuudesta väkisinkin kääntyy makuasia-mielikuva rintamalle. Harvassa Euro ja Japsisukuisessa (nekin tehdään ja suunnitellaan Euroopassa, Avensiskin suunnitellaan Ranskassa)autossa mikään repsottaa tai on pahemmin/paremmin kuin muissa. Erot on tosipieniä.\nTämänpäivän tosiasiaa autoilusta taloussanomista:\n Kannattaa seurata nuorisoa. Heille kulkuväline ei ole enää statusesine, sen paikan ovat ottaneet tietoliikennevälineet, Pantzar sanoo.\n Kun itse sain ajokortin 1970-luvulla, oli pakko päästä heti ajamaan, vapautta kohti. Nykyisellä nuorisolla ei ole tällaista tarvetta, Pantzar sanoo.\nMeilläkin on huushollissa 16-21 nuorisoa, he nauraa näille meidän huru-ukkojen autojutuille ja ihanteille ihan oikeasti!\nOlen samaa mieltä Pantzarin kanssa.\nMinusta tuntuu yhä enempi että autoilla ja niihin liittyvillä mielikuvilla Brassailu rupeaa olemaan yhä enempi junttien ja sivistymättömien maalaisten hommaa jo ihan ympäristösyistäkin. Tämä Keisari Kiesikin löi tässäkin mielessä vaan lisää vettä myllyyn omissa mielikuvissani autoiluun liittyen.\nKiesi toi vaan esille että esim. autoalan myyjissä on valtava dinosaurusten ja suurten ikäluokkien jäärien jäämistö vanhanaikaisine mielipiteineen. Eli ei mitään kovin positiivista. Josta tulee vaan mieleen että Downsizingissa on varmasti imua tulevaisuudessakin.\nTuo ikäluokka vielä onkin aidosti freesiä ja omaa uusia ajatuksia. Mutta heillä ei Suomessa ikäluokkana ole rahaa, eikä siten juuri vaikutusta automarkkinoihin. Tuossa kolmen kympin tietämissä tulee perhe ja taantumus. Kun kuuntelee vuoden lapsen huutoa, fiksummastakin tulee aika turta\nMuistaisin jostain lukeneeni, että nuoret ostavat loppujen lopuksi patavanhoillisia ajopelejä - kun puhutaan uusista autoista.\nJuu, tässä nuorisolle tulee uusi ajopeli:\nHetkinen vaan, millähän oikeudella leimaat autoista kiinnostuneet junteiksi? Jokainen saa harrastaa mitä haluaa Minulle nämä säästö-ekohöpinät on täysin hanurista. Ikääntynyt kun jo olen niin ei tarvitse välittää, vaan haluan ottaa elämästä sen mikä itselleni merkitsee. Ei kaikki halua mennä massojen mukaan.\nHetkinen vaan, millähän oikeudella leimaat autoista kiinnostuneet junteiksi? Jokainen saa harrastaa mitä haluaa Minulle nämä säästö-ekohöpinät on täysin hanurista.\nKiinnostunut minäkin olen autoista (enkä ole juntti) mutta nykyisin enimmäkseen niiden käytöstä. Veroilla sitten ohjataan hankkimaan autoksi pieniruokainen (CO2-määrä hankintaveron perusteena ja polttoainevero) ja ajamaan rauhallisesti (kameratolpat). Kuorma-autoissa on (ammattimiehiä varten!) nopeudenrajoittimet ja mopoissa teho/nopeus on rajoitettu sekä nuorten moottoripyöräajokortit edellyttävät nykyisin tehorajoittimia. 80-lätkä takaikkunalla on sentään historiaa.\nKun tiedetään että rajoitukset ovat kesälläkin max. 120 km/h niin säästö-eko on jo lain seurausta. Toki sitten voi hankkia ajoneuvon jonka ylimitotettujen ominaisuuksien hyödyntämiseksi voi vain joko tyytyä haaveilemaan saksanmatkoista - tai syyllistyä rikoksiin.\nAjokorttisysteemi vaan edellyttää sitä että ne vauhdikkaat autonautiskelut tulee toteuttaa suljetulla radalla.\nHetkinen vaan, millähän oikeudella leimaat autoista kiinnostuneet junteiksi? Jokainen saa harrastaa mitä haluaa\nsamaa mieltä. Itselläni on ainakin melkoinen kiinnostus autoihin, varsinkin urheilu tai urheilullisiin, ajamiseen, ja sillä hifistelyyn. Myös kilpa-ajoa harrastan radan ja kartingin muodossa.\nEi kiinnosta pätkääkään onko autot ja niiden kanssa puljaaminen ''IN'' vai ''OUT'', tai ''junttia'' jonkun suuren yleisön mielestä. Aina voi ajatella omilla aivoilla eikä mennä urpona lauman mukana.\nTämä maailma ei myöskään tuhoudu autourheilun tai marginaalisten urheiluautojen&isokoneisten premiumautojen päästöihin, vaan ihan siihen että niitä kohden on miljoonia ( tai kuinka paljon sitten lieneekään ) perusautoja joilla ylikansoitettu maailma suhaa ''muka'' taloudellisesti. Joten turha mielestäni sitäkään korttia on kaivaa autofanien syyllistämiseksi.\nEi Maastovälitys ketään autoista kiinnostunutta juntiksi leimannutkaan. Mielestäni hän leimasi vain autoilla brassailun juntiksi, ja sitä se minun mielestäni onkin. Jokainen ajaa millä haluaa, minulle on ihan sama, mutta ei mielestäni silti tarvitse sitä joka tilanteessa kertoa kuinka hieno ja kallis oma auto on verrattuna toisen autoon. Mielestäni tuollainen brassailu on muutenkin aika naurettavaa. Kyllä minäkin ostaisin jos rahaa olisi jonkun todella kalliin ja hienon kulkupelin (mahdollisesti montakin), autohullu kuin olen. Mutta en silti alkaisi kaikille toitottamaan kuinka kalliin ja hienon auton omistan, saati alkaisi Nissanin omistavalle kaverille kertomaan kuinka paljon parempi minun autoni on kuin hänen.\nItsekin ajan melko paljon kuluttavalla autolla, mutta ajan sillä taloudellisesti, mikä ei todellakaan tarkoita hidastelua. Itseasiassa pääsen autollani alle sen yhdistetyn eu-kulutuksen helposti. Sen verran olen huolissani kuitenkin millaisen maailman jätän lapsilleni, että en turhaan päästöjä päästä ilmoille. Ehkä vähän tekopyhältä kuulostaa mutta alle viiden kilometrin matkat pyrin kulkemaan pyörällä, ja kotona kierrätän ja sammuttelen aina valot mitä ei tarvita jne.\nMMS:n kommentista "ei tarvitse välittää" tulee mieleen sairaalassa yhteiskunnan rahoilla maksakirroosista hoidettava juoppo joka sanoo "itse päätän omasta juomisestani eikä se kenenkään muun asia ole". Kyllä se vaan on kaikkien asia tämä yhteinen maapallo. Tämä ei nyt tarkoita sitä, että tuomitsen kalliilla ja paljon kuluttavalla autolla ajamisen, mutta tuon "hälläväliä" asenteen tuomitsen.\nJa jotta ei menisi ihan offtopic niin aika komea tuo uusi SLS AMG, vaikka itse pidin ensimmäisten internetiin vuotaneitten luonnostelmien pyöreistä etulampuista enemmän. Kelpaisi kuitenkin tuollaisenaankin. Lisää kuvia täältä: http://www.worldcarfans.com/109090921595/2010-mercedes-benz-sls-amg-official-details--first-photos\nCO2:sta mesoajille sellainen juttu. Ettkä katsokaapa joskus ihan huvikseen paljonko yksityisautoilulla on oikeasti tekemistä kaikkien tuotettujen kasvihuonekaasujen kanssa.\nSe on tasoa n. 10% (maksimissaan 20%). Ja aivan potaskaa väittää, ettei mistään muualtakaan voi tiputtaa. Toki autoistakin voi ja pitää, mutta kannattaa pysyä tässäkin järjen rajoissa ja muistaa se että vaikka kaikki autot kulkisivat 0g/km, silti olisi vielä valtavat päästöt kaikesta muusta jäljellä.\nEli täytyy löytää joku balanssi siinä, paljonko halutaan tiputtaa ja mistä ollaan valmiita tinkimään.\nJep, eipä ne autot niitä pahimpia päästäjiä olekaan, paljon muualtakin olisi pihistettävä, mutta tuo autoilu on yksityisihmisen tasolla se asia mistä on helpoin pihistää.\nEnkä itse tunne tinkiväni mistään. Jos sammutan telkkarin kun en katso sitä tai en pidä keittiössä valoja sillon kuin en ole siellä, en tunne tinkiväni mistään. Roskien lajittelusta on toki vähän vaivaa, mutta saan siitä vastineeksi edes vähän paremman mielen. Pyöräily on mielestäni hyvä ja mieltä virkistävä tapa liikkua.\nTaloudellista ajotapaa en koe myöskään miksikään rasitteeksi. Pidän autolla ajamisesta ja ajaessani myöskin keskityn siihen paljon, joten taloudellisesti ajamisen vaatima lisäkeskittyminen sopii minulle. Kilpailen joka kerta itseäni vastaan, yrittäessäni painaa kulutuksen mahdollisimman pieneksi. Ripeät kiihdytyksethän kuuluvat taloudelliseen ajotapaan, mutta joskus kyllä tulee kokeiltua auton tehoja ja kiihdyteltyä vähän liiankin ripeästi... Myöskin ajaessani työsuhdeautollani jonka bensoja en joudu maksamaan ajan taloudellisesti juuri ylittääkseni itseni.\nMinusta tuntuu yhä enempi että autoilla ja niihin liittyvillä mielikuvilla Brassailu rupeaa olemaan yhä enempi junttien ja sivistymättömien maalaisten hommaa jo ihan ympäristösyistäkin.\nTämä on normaali merkki yhteiskunnan kehittymisestä. Kun ihmisillä on hieman enemmän ymmärrystä ja asiat kunnossa, niin krääsä ei enää olekaan niin kova juttu. Kehittyvissä maissa on coolia leveillä kultakelloilla ja -koruilla. Kännykkä on viimeaikoina noussut haastamaan tuon ikivanhan tavan ripustaa kiiltäviä metallikappaleita ruumiinosiinsa. Kehittyneissä maissa kultakellot eivät enää olekaan yhtä siistejä.\nAutojen kanssa homma menee samalla tavalla. Ensimmäisessä vaiheessa on mahdollista ostaa oma auto. Kylän jannuista se, jolla on oma auto, saa merkittävän etulyöntiaseman soidinmenoissa. Kun autoja alkaa olemaan naapureillakin, tarvitsee olla naapuria isompi auto. Kiiltävät metallit ovat tässäkin kova juttu. Seuraava vaihe on pieni, tehokas ja väriltään erottuva auto. Tämän jälkeen (toivottavasti) seuraa vaihe, jossa ihmisten ymmärrys nousee krääsän palvomisen yläpuolelle. Tästä on jo länsimaissa selviä merkkejä. Hollowoodissa ei olekaan enää suotavaa näyttäytyä eksoottisessa urheiluautossa, vaan Prius tai joku söpö pikkuauto tukee paremmin julkisuudenhenkilön imagoa. Autojen teho ei ole enää se kovin juttu mainoksissa, vaan tämän aseman on ottanut CO2-päästö. Julkisen liikenteen käyttämistä ei tarvitse enää hävetä tai perustella.\nPyöräilemättä jättäminen ja telkkarin edessä löhöäminen ovat luopumista. Autolla töihin tai kauppaan ajaminen ei anna yhtään mitään. Päin vastoin. Se on menetty mahdollisuus kehittää kuntoaa ja olla ulkoilmassa.\nNykyisin lähes jokaisessa autossa on paljon enemmän tehoa, kuin mitä liikenteessä tarvitsee. Autojen "urheilullisuus" menee täysin hukkaan. Itseäni alkaa vain ahdistamaan körötellä nopealla autolla suurinkaan piirtein rajoitusten mukaisia nopeuksia. Auton ominaisuudet jäävät käyttämättä. Kilpailuvietin tyydyttäminen ajonopeuden kanssa ei myöskään kuulu liikenteeseen. Taloudellisuuden kanssa on toisin. Joka aamu voit tehdä maksimisuorituksen (tietyin reunaehdoin) ilman että tarvitsee pelätä kortin menettämistä. Autojen taloudellisuus ei myöskään mene hukkaan. Siinä missä tehokkaiden autojen tehot jäävät käyttämättä, pääsee taloudellinen auto näyttämään kykynsä myös aamuruuhkassa.\nItseäni alkaa vain ahdistamaan körötellä nopealla autolla suurinkaan piirtein rajoitusten mukaisia nopeuksia. Auton ominaisuudet jäävät käyttämättä.\nKunpa tuo ajattelutapa yleistyisi. Sen sijaan hankitaan entistä "parempia" autoja, joiden kanssa sitten tuskaillaan alhaisia rajoituksia tai muiden hidastelua. Ei huomata, että autovalinta ei tuokaan tavoiteltua nautintoa, kun joko omat tai markkinamiesten luomat epärealistiset mielikuvat ovat vallanneet mielen. Sen sijaan saadaan kärsimystä. Kaupan päälle tietysti isommat kustannukset.\nTällä palstalla on lukemattomia esimerkkejä siitä, kuinka omistajien mielestä noilla "hyvillä" autoilla on hankalaa ajaa esimerkiksi 60-80 km/h.


Olen toteuttanut satoja valmennuksia ja saanut niistä erinomaista palautetta. Voit kysyä myös lisää referenssejä.\nMarianne veti erittäin onnistuneen moniosaisen koulutuskokonaisuuden yli sadan hengen henkilöstöryhmälle organisaatiossamme ja sai erinomaista osallistujapalautetta. Marianne on oma-aloitteinen, innovatiivinen ja luotettava yhteistyökumppani ja innostava kouluttaja, joka taitaa monipuoliset menetelmät niin kasvokkain kuin virtuaalisesti järjestettävissä koulutuksissa.\nHR asiantuntija, Helsingin kaupunki\nLähdimme työstämään ja toteuttamaan yhdessä Mariannen kanssa liikuntapalvelujen esihenkilöille valmentavan johtamisotteen kehittämisohjelmaa. Käytännönläheiset tehtävät, arjen haasteiden purkaminen ja vuorovaikutteinen työskentelytapa erilaisia menetelmiä käyttäen tuottivat koulutusjakson aikana jo hyvää tulosta. Asenneilmapiiri valmentavaa johtamista kohtaan muuttui myönteiseksi ja samana syksynä toteutetussa työhyvinvointikyselyssä (Kunta10) kyselyn vastausprosentti kasvoi huimasti ja valmentavan johtamisen mittarit kääntyivät hienosti nousuun.\nLiikuntajohtaja, Helsingin kaupunki\nKoulutus Vaikuttavaksi vuorovaikuttajaksi sisälsi sopivassa suhteessa sekä monipuolista tietoa taustalla olevan teorian ymmärtämiseen että käytännönvinkkejä ja harjoituksia. Koulutuksen sisällössä huomioitiin juuri Vincitin tarpeet ja toiveet. Palaute työntekijöiltämme oli erittäin hyvää ja kouluttaja oli itse huippuesimerkki käsittelemästään aiheesta.\nDirector of competence development, Vincit Oy\nMariannella on kyky saada ryhmä kuin ryhmä tempaistua mukaan ja osallistuvaksi. Olemme toteuttaneet asiakkaan kohtaamiseen liittyviä valmennuksia yhteistyönä, jolloin voimme yhdistää Mariannen vahvaa asiantuntemusta ja loistavia pedagogisia kykyjä juuri meidän tarpeisiin räätälöityyn tietoon ja asiasisältöön. Valmennuksia olemme pitäneet juoksevasti kahden vuoden ajan ja valmennuksia on arvostettu erinomaiseksi. Kurssikeskiarvo on ollut 4,5/5. Vahva suositus!\nLue lisää referenssejä Mariannen Linkendin-sivulta


Osakeyhtiön kirjanpito – mitä uuden yrittäjän kannattaa huomioida?\nJulkaistu: 4.2.2022. Muokattu viimeksi: 4.2.2022.\nKirjanpidon järjestäminen kuuluu ensimmäisiin hallinnollisiin asioihin, joita joudut pohtimaan osakeyhtiötä perustaessasi. Perusasioiden omaksumisesta on paljon hyötyä, vaikka olisitkin jo tehnyt järkipäätöksen kirjanpidon ulkoistamisesta tilitoimistolle. Tästä artikkelista löydät vastauksia yleisimpiin pienten osakeyhtiöiden kirjanpitoa koskeviin kysymyksiin.\nMitä kahdenkertainen kirjanpito tarkoittaa?\nMitä osakeyhtiön tilinpäätöksestä on hyvä tietää?\nMiksi osakeyhtiön kirjanpitoa ei kannata tehdä itse?\nPaljonko osakeyhtiön kirjanpito maksaa ulkoistettuna?\nMiten voit sujuvoittaa yhteistyötä tilitoimiston kanssa?\nToimita tositteet kirjanpitäjällesi helpoimmalla mahdollisella tavalla\nYli 90% palvelua testanneista yrittäjistä jatkaa eTaskun käyttöä maksuttoman kokeilukuukauden jälkeen.\nKirjanpidon laatiminen on lakisääteinen velvollisuus jokaiselle yritykselle. Vaikka olisitkin jo päättänyt ulkoistaa osakeyhtiösi kirjanpidon tilitoimistolle, perusteet on silti hyvä hallita myös itse.\nTietämys perusasioista helpottaa yhteistyötä kirjanpitäjäsi kanssa, ja saat enemmän irti hänen sinulle tuottamista luvuista ja raporteista.\nKirjanpito ei ole pelkkää tulojen ja menojen ynnäämistä, eikä sitä tehdä vain verottajaa varten. Parhaimmillaan kirjanpito auttaa sinua tekemään parempia taloudellisia päätöksiä ja ohjaamaan osakeyhtiösi liiketoimintaa oikeaan suuntaan.\nMyös yrityksesi sidosryhmät – kuten esimerkiksi rahoittajat tai tavarantoimittajat – osaavat arvostaa säntillisesti laaditun kirjanpidon tuottamaa tietoa.\nKirjanpidon pohjana toimivat tositteet, joita syntyy liiketapahtumista, kuten esimerkiksi ostoista ja myynneistä. Tositteiden sisällön perusteella kirjanpitäjä tekee kirjaukset kirjanpitoon.\nKirjausten pohjalta puolestaan laaditaan vuosittain tilinpäätös, joka kertoo osakeyhtiösi toiminnan kannattavuudesta ja varallisuudesta.\nTilinpäätös laaditaan tilikausittain. Tilikauden pituus on normaalisti 12 kuukautta, mutta yritystoiminnan alussa tai lopussa tilikausi voi poikkeuksellisesti olla tätä pidempi tai lyhyempi. Maksimipituus on kuitenkin 18 kuukautta.\nVarsin usein tilikausi on kalenterivuosi, mutta voit yhtä hyvin valita muunkin 12 kuukauden mittaisen ajanjakson.\nSiinä missä toiminimiyrittäjien on mahdollista tehdä kirjanpitonsa yhdenkertaisena, osakeyhtiöiltä vaaditaan aina kahdenkertainen kirjanpito.\nKahdenkertainen kirjanpito tarkoittaa, että jokaisesta kirjanpidon tapahtumasta – esimerkiksi myynnistä tai ostosta – tehdään aina merkintä vähintään kahdelle kirjanpidon tilille.\nTapahtuma kirjataan toisen tilin vasemmalle puolelle (debet) ja toisen tilin oikealle puolelle (kredit). Debet kertoo, mihin raha kohdistuu ja kredit puolestaan osoittaa, mistä raha on peräisin.\nAlla yksinkertaistettu esimerkki, jossa asiakkaalle on myyty laskulla 200 euroa (alv 0) maksava tuote.\nLaskun lähettämisen jälkeen summa merkitään ensin myyntisaamisten debet-puolelle ja myyntien kreditiin. Kun asiakas maksaa laskun, kirjaukset tehdään pankkitilin debetiin ja myyntisaamisten kreditiin. Myyntisaamiset nollautuvat ja pankkitilille ilmestyy 200 euroa.\nEsimerkissä ei huomioitu arvonlisäveroa, josta myös tehtäisiin omat kirjauksensa.\nKahdenkertaisesta kirjanpidosta näet koko ajan, mihin rahaa on kulunut, mistä sitä on vielä tulossa ja mitä laskuja itselläsi on maksamatta. Näin osakeyhtiön talouden seuraaminen on koko ajan reaaliaikaista.\nYleensä kahdenkertainen kirjanpito kannattaa antaa suosiolla kirjanpitäjän hoidettavaksi. Kirjanpidon ulkoistamista on käsitelty tarkemmin hieman tuonnempana tässä artikkelissa.\nKirjanpitoon tehtyjen kirjausten perusteella kirjanpitäjäsi muodostaa tilinpäätöksen, johon liittyvät keskeiset termit on käyty lyhyesti läpi alla.\nTilinpäätös tarkoittaa tilikaudelta tehtävää laskelmaa, josta selviää yrityksesi tulos ja varallisuusasema. Se muodostaa pohjan verotukselle ja tarjoaa oleellista tietoa paitsi itsellesi, myös viranomaisille ja yrityksesi sidosryhmille.\nOsakeyhtiöille tilinpäätös on aina pakollinen, ja se on annettava viimeistään neljän kuukauden kuluttua tilikauden päättymisestä.\nJos osakeyhtiösi tilikausi päättyy joulukuun loppuun, tilinpäätös on laadittava viimeistään 30. huhtikuuta.\nTämän jälkeen tilinpäätös on vielä vahvistettava yhtiökokouspöytäkirjassa viimeistään puoli vuotta tilikauden päättymisen jälkeen.\nPienillä osakeyhtiöillä tilinpäätös sisältää:\ntaseen, joka kuvastaa osakeyhtiösi taloudellista asemaa tilinpäätöspäivänä\ntuloslaskelman, joka kuvaa osakeyhtiösi tuloksen muodostumista\nRahoituslaskelma ja toimintakertomus eivät ole pakollisia pienyrityksille, joilla liikevaihto ei pyöri kymmenissä miljoonissa euroissa.\nTase, tuloslaskelma ja liitteet lyhyesti\nTase kertoo osakeyhtiösi taloudellisesta tilanteesta. Näet taseesta yhtiösi varallisuuden, velat sekä oman pääoman määrän tilikauden lopussa. Taseen kahta puolta kutsutaan termeillä vastaavaa ja vastattavaa.\nVastaavaa-puolella on esitetty yhtiön varallisuus ja vastattavaa-puolella se, mistä tämä varallisuus on peräisin. Molempien puoliskojen tulee olla samansuuruiset.\nEsimerkiksi pankista otettu 10 000 euron laina löytyy vastaavaa-puolelta Rahat ja pankkisaamiset -kohdan alta, kun taas vastattavaa-puolella sama summa kuuluu Vieras pääoma -luokituksen alle.\nTuloslaskelma sen sijaan on raportti, josta näet tilikautesi tulot ja menot. Tuloslaskelma kertoo, tekikö yhtiö voittoa vai tappiota ja miten kyseinen tulos muodostui.\nTase ja tuloslaskelma muodostavat yhdessä kokonaiskuvan yrityksesi taloudellisesta tilanteesta. Kovaakin tulosta tahkoava yritys voi olla pahoissa veloissa tai päinvastaisesti varakkaan yrityksen liiketoiminta voi olla selvästi kannattamatonta.\nTilinpäätöksen liitetiedoilla viitataan sellaisiin täsmentäviin tietoihin, jotka täydentävät tuloslaskelman ja taseen sisältämää informaatiota. Kyseiset liitetiedot on lueteltu seikkaperäisesti kirjanpitoasetuksessa.\nKirjanpitäjäsi kyllä kertoo, jos jokin tarvettava liite on jäänyt uupumaan.\nPaljonko osakeyhtiön tilinpäätös maksaa?\nOsakeyhtiön tilinpäätös voidaan veloittaa osana kirjanpidon kiinteää hintaa tai kokonaan erikseen. Erikseen veloitetun tilinpäätöksen hinta pienelle osakeyhtiölle lähtee usein muutamasta sadasta eurosta ylöspäin.\nToimiala ja liiketoiminnan luonne voivat kuitenkin vaikuttaa kuluihin merkittävästi, joten mainittu hintahaitari on suuntaa-antava.\nTilinpäätöstä tehdessä voi avautua mahdollisuus verosuunnittelulle, joten työhön kuluva tarkka tuntimäärä ei välttämättä ole täysin aukottomasti ennustettavissa etukäteen. Tämän takia tilinpäätös voidaan veloittaa tuntihinnalla, vaikka hinnoittelu olisi muutoin kiinteää.\nTilintarkastus tarkoittaa lakisääteistä valvontaprosessia, jossa yrityksesi kirjanpito, tilinpäätös ja hallinto tarkastetaan. Tilintarkastuksen tavoitteena on saavuttaa varmuus siitä, että tilinpäätös on laadittu säännösten mukaisesti ja yrityksesi taloudellisesta asemasta annettu kuva on oikea.\nTilintarkastuksen rajat on säädelty tilintarkastuslaissa. Osakeyhtiösi tarvitsee tilintarkastajan, jos sekä päättyneellä että sitä edeltäneellä tilikaudella on täyttynyt vähintään kaksi seuraavista kriteereistä:\nPienillä osakeyhtiöillä tilintarkastusvelvollisuuden rajat eivät läheskään aina täyty. Tällöin tilintarkastajaa ei ole pakko valita, ellei yhtiöjärjestyksessä, yhtiösopimuksessa tai osakeyhtiön säännöissä ole sitä erikseen määrätty.\nTilintarkastus on kuitenkin edeltävistä ehdoista riippumatta aina pakollinen sellaisille yrityksille:\njoiden pääasiallisena toimialana on arvopapereiden omistaminen tai hallinta ja\njoilla on huomattava vaikutusvalta toisen kirjanpitovelvollisen liiketoimintaan tai rahoituksen johtamiseen.\nTilintarkastuksen teettäminen vapaaehtoisesti voi kuitenkin olla pienelle osakeyhtiölle varsin perusteltua, jos se on hakemassa lähitulevaisuudessa rahoitusta tai yritystukia tai solmimassa merkittäviä sopimuksia.\nPienen osakeyhtiön tilintarkastuksen hinta on yleensä edullisimmillaankin muutamista sadoista euroista ylöspäin.\nMuuttuvia osia on kuitenkin paljon. Esimerkiksi puutteet tositteiden tietosisällöissä tai yritysjärjestelyjen kaltaiset poikkeustapahtumat tilikauden aikana voivat vaikuttaa merkittävästi tilintarkastuksen työläyteen, kestoon ja sitä kautta hintaan.\nMiksi osakeyhtiön kirjanpitoa ei yleensä kannata tehdä itse?\nOsakeyhtiöiltä vaadittavaa kahdenkertaista kirjapitoa ei yleensä kannata lähteä tekemään itse, vaan se kannattaa ulkoistaa kirjanpitäjälle. Perustelujakaan ei tarvitse kauaa miettiä:\nOsakeyhtiön kirjanpidon ulkoistaminen säästää sinulta huomattavan määrän työtunteja käytettäväksi johonkin muuhun – esimerkiksi varsinaiseen liiketoimintaasi, josta asiakkaasi sinulle maksavat.\nToiseksi kirjanpito tulee varmemmin tehtyä oikein, kun sen hoitaa ammattilainen. Kirjanpitäjäsi tietämys verotuksen ja kirjanpidon lakikoukeroista, asetuksista ja viranomaisasioinnista on takuulla parempi kuin sinulla. Tämä tarkoittaa säästettyjä euroja.\nPerusteltu syy omatoimikirjanpitoon voi kuitenkin olla esimerkiksi aiempi kokemus kirjanpidon tekemisestä sekä tietämys verotukseen ja kirjanpitoon liittyvästä lainsäädännöstä.\nMyös yritystoiminnan sivutoimisuus ja hyvin vähäinen liiketapahtumien määrä voi olla kelpo syy tehdä osakeyhtiön kirjanpito itse.\nHyvä kirjanpitäjä auttaa sinua säästämään rahaa\nAloittavalta yrittäjältä saattaa helposti unohtua, että kirjanpidossa on kyse paljon muustakin kuin tulojen ja menojen ynnäämisestä sekä veroilmoitusten tekemisestä.\nKirjanpitäjäsi osaa auttaa sinua esimerkiksi seuraavissa hyvin tavanomaisissa kysymyksissä, joita pienten osakeyhtiöiden yrittäjät usein kohtaavat:\nPaljonko osakeyhtiöstä kannattaa nostaa palkkaa, jos tahkoat hyvää tulosta ja haluat optimoida verotaakkaasi?\nMitä luontoisetuja sinun kannattaa hyödyntää osakeyhtiön omistajayrittäjänä?\nMitkä osakeyhtiön kulut ovat kirjanpidossa vähennyskelpoisia ja mitkä eivät?\nMiten käännetty verovelvollisuus toimii, jos ostat esimerkiksi sähköisiä palveluita toiseen EU-maahan sijoittuneelta yritykseltä?\nOnko auto fiksuinta pitää omissa vai firman nimissä?\nMiten saat matkakorvaukset helpoiten talteen työmatkoista?\nMitä julkisia yritystukia voit hyödyntää liiketoiminnassasi?\nOnko kyseessä edustus- vai markkinointikulu, jos ostat liikelahjan asiakkaallesi?\nVastaavia esimerkkejä löytyisi helposti lisää kymmenittäin.\nEt todennäköisesti säästä mitään, jos pakerrat itse joka kuukausi viisi tuntia kirjanpidon ja verokysymysten parissa. Kirjanpitäjä hoitaa samat asiat tunnissa ja auttaa sinua säästämään rahaa kaikki mahdolliset verovähennykset huomioimalla.\nKirjanpidon voit ulkoistaa paikalliselle kirjanpitäjälle, isommalle tilitoimistolle tai jollekin verkossa toimivalle kirjanpitopalvelulle. Kirjanpitäjän fyysisellä sijainnilla ei ole merkitystä, ellei sinulla ole tarvetta asioida paikan päällä.\nTilitoimiston valintaa käsittelevään artikkeliin olemme listanneet seitsemän asiaa, joita sinun kannattaa pohtia hyvää kirjanpitäjää etsiessäsi.\nSeuraavista kappaleista puolestaan voit lukea, paljonko pienen osakeyhtiön kirjanpito tyypillisesti maksaa ja miten voit itse vaikuttaa kuluihin.\nPaljonko osakeyhtiön kirjanpidon hinta on ulkoistettuna?\nMe eTaskulla toteutimme jokin aika sitten yrittäjille suunnatun kyselyn, jonka osana kartoitimme tilitoimistopalveluiden hinnoittelua. Kyselyyn vastasi yhteensä 379 sellaista yrittäjää, joiden osakeyhtiöiden liikevaihto oli enintään miljoona euroa.\nKyselyn perusteella pienen osakeyhtiön kirjanpidon hinta kuukaudessa asettuu useimmiten 100-200 euron tai 200-300 euron hintahaarukkaan. Nämä hintaluokat olivat selvästi yleisimpiä alle 250 000 euroa liikevaihtoa tekevillä osakeyhtiöillä.\nKun liikevaihto ylitti 250 000 euroa, tilitoimistopalveluiden kuukausihintakin alkoi vastausten perusteella kohota yhä useammin 300-500 euroon ja siitä ylöspäin. 500 000-1 000 000 euron liikevaihtoluokan yrityksistä puolet maksoi tilitoimistoilleen yli 500 euroa kuukaudessa.\nYleisimmin palvelupakettiin kuului kirjanpidon, tilinpäätöksen ja veroilmoitusten lisäksi myös palkanlaskenta. Varsinkin isomman liikevaihtoluokan yrityksistä valtaosa osti tilitoimistolta myös veroneuvontaa ja muita lisäpalveluja.\nOlennaisimpia hintaan vaikuttavia tekijöitä ovat liiketapahtumien ja niistä syntyvien tositteiden määrä, hinnoitteluperuste sekä liiketoiminnan luonne.\nTilitoimistojen hinnoittelua olemme käsitelleet tarkemmin erillisessä tekstissä, jonka saat auki linkin takaa.\nAlta sen sijaan löydät muutamia vinkkejä siihen, miten voit itse varmistaa, että osakeyhtiösi kirjanpitokulut pysyvät aisoissa ja yhteistyö tilitoimiston kanssa toimii.\nMitä helpommaksi kirjanpitäjäsi työskentelyn teet, sitä edullisemmaksi tilitoimiston palvelut usein tulevat. Käytännössä tämä tarkoittaa seuraavia hyvin yksinkertaisia asioita:\n1. Toimita kaikki kirjanpitoon tarvittava materiaali ajoissa\nKirjanpitäjäsi tarvitsee kuitit, osto- ja myyntilaskut sekä muut tositteet ajoissa, jotta hän pystyy muodostamaan kirjanpitosi ja verottajalle lähtevät ilmoitukset. Kuittien hukkaaminen tai tositteiden toimittaminen myöhässä aiheuttaa lisää työtä ja nostaa kirjanpidon kuluja.\nTyönjaosta, aikamääreistä ja hinnoitteluperusteista on tärkeää sopia tarkasti ja kirjallisesti heti yhteistyön alussa.\nMikäli osakeyhtiösi liikevaihto jää alle 100 000 euron, voit halutessasi hakeutua pidemmän verokauden piiriin. Tällöin arvonlisäveroja ei tarvitse ilmoittaa ja maksaa verottajalle joka kuukausi.\n2. Lähetä materiaalit helposti käsiteltävässä muodossa\nKirjekuoressa tai sähköpostin liitetiedostoina toimitetut materiaalit eivät siirry kirjanpitoon itsestään. Kirjanpitäjäsi työ nopeutuu, kun lähetät tositteet siistissä järjestyksessä ja oikeassa tiedostomuodossa.\nSähköisissäkin toimitustavoissa on huomattavia eroja sen suhteen, paljonko kirjanpitäjäsi joutuu käyttämään aikaa yksittäisen tositteen käsittelyyn.\nJos et usko meitä, niin lue kirjanpitäjän perustelut sille, miksi kuitit ja muutkin tositteet kannattaa sähköpostin tai Google Driven sijaan toimittaa tilitoimistoon erikseen tätä varten suunnitellulla työkalulla. Alla oleellinen sitaatti artikkelista:\n”eTaskun kuukausimaksu on yleensä yksi edullinen keino pienentää kirjanpitäjän laskua.”\neTaskun avulla huolehdit samalla tositteiden arkistoinnista, sillä kaikki sovelluksen kautta lähetetty materiaali varmuuskopioidaan automaattisesti kirjanpitolain vaatimaksi ajaksi.\n3. Pidä kirjanpitäjäsi ajan tasalla yritystoimintasi muutoksista\nLiiketoiminnassasi tapahtuvat muutokset voivat herkästi vaikuttaa kirjanpidon työläyteen tai tositteiden määrään.\nEt voi olettaa selviäväsi alun perin sovitulla kiinteällä hinnalla, jos tositteiden määrä äkkiä kaksinkertaistuu tai liiketoiminnassasi tapahtuu merkittäviä muutoksia.\nKirjanpitäjäsi ei ole ajatustenlukija, joten pidä hänet kartalla yrityksesi tulevista suunnitelmista, sopimuksista ja investoinneista.\neTaskulla toimitat kirjanpitäjällesi kuitit, matkalaskut ja kaikki muutkin yrityksesi tositteet helpoimmalla mahdollisella tavalla.\nPs. Yli 90 prosenttia palvelua testanneista jatkaa eTaskun käyttöä ilmaisen testijakson jälkeen. 20 000 yritysasiakkaamme joukosta löytyy niin yksinyrittäjiä kuin pörssiyhtiöitä.


Tuoksuvat kukat – vinkit puutarhaan | Kotivinkki\nTuoksuvat kukat – vinkit puutarhaan\nOta kesästä kaikki irti. Tuoksuvat kukat puutarhassa viettelevät ulkonäön lisäksi myös tuoksullaan.\nKerää ruusuista ja pioneista tuoksuva kimppu. Mustialanruusu ’Minette’, bourbonruusu ’Louis Odier’ ja ranskanruusu ’Cardinal de Richelieu’ ovat saaneet seurakseen kiinanpioneita ja laventelia. Kimppua täydentää limenvihertäväkukkainen jättipoimulehti.\nEnsimmäiset viettelevät tuoksut haistoi jo keväällä. Silloin narsissit, idänsinililjat ja kielot levittivät tuoksuaan puutarhassa. Alkukesällä kukkivien syreenien tuoksu kantautui nenään etäämmältäkin. Kesällä on aika nauttia ruusujen ja kiinanpionien sesongista. Sen aloittaa ruusuklassikko, juhannusruusu. Kun puutarhassa kasvaa useita vanhoja pensasruusuja ja kiinanpionilajikkeita, kukinta ja tuoksut ilahduttavat pidempään. Tuttujen ruusujenkin tuoksuissa on eroja. Puutarhaparfyymin kruunaa viettelevä jasmike.\nSyksyn kirpeässä ilmassa tuoksuvat muhevamulta, leimukukat ja nauhukset. Nauhusten kukintojen ympärillä liihottelee usein perhosia. Myös syyssyrikät ovat perhosten suosikkeja, eikä ihme. Niiden tuoksu on kuin parfyymia.\nKumarru kohti kukkaa\nMonet kasvit tuoksuvat, vaikka tuoksu ei leviäkään voimakkaasti ympäristöön. Kumarru siis kukan puoleen, haistele ja tuoksuta. Osa kasveista tuoksuu voimakkaimmin illalla, jopa yöllä. Valkoiset kukat, kuten madonnanlilja, valkotupakka, valkolehdokki ja rauhoitettu luonnonvarainen kämmekkä, valaisevat hämärtyviä kesäöitä ja ilahduttavat tuoksullaan. Tuoksun on tarkoitus houkutella pölyttäjiä, joita on liikkeellä myös yöaikaan.\nTuoksu voi myös karkottaa. Muutama sametti- ja kehäkukka kaunistaa keittiötarhaa, mutta niiden voimakas tuoksu pitää tuholaiset loitolla.\nYrtitkin tuoksuvat vahvasti. Niiden tuoksu vapautuu, kun kasviin koskee. Muuten tuoksua ei tunne. Esimerkiksi eteerisiä öljyjä sisältävien laventelin ja rosmariinin tuoksut tuntuvat voimakkailta, kun niitä sipaisee kädellä.\nOmaan hajuaistiin sopivaa\nTuoksuista voi erottaa esimerkiksi makean, sitruunan, kukkien tai vaikka metsän tuoksua. Sitruunaan vivahtavat väriminttu, sitruunatimjami ja sitruunamelissa. Yksivuotisten kesäkukkien tuoksuvimpiin kuuluvan heliotroopin tuoksussa on vaniljaa. Koristetupakka ja hajuherne ilahduttavat vaikka parvekepuutarhassa.\nOletko huomannut, että myös puksipuulla, tuijilla ja havuilla on oma hajunsa, joka ei ehkä ole kaikkein miellyttävin. Puksipuun toinen nimi, koiranpensas, kuvaa paremmin kasvin hajua, jota voisi verrata koiranpissaan. Onneksi se ei leviä tuulen mukana, vaan kauniin, ainavihannan pensaan hajun huomaa vasta, kun kasvia koskettaa.\nIhmisten kyky sietää tuoksuja on yksilöllinen. Voimakkaasti tuoksuvien kasvien ja kukkien tuoksu häviää ulkona, jolloin tuoksu harvemmin aiheuttaa tuoksuherkille päänsärkyä tai muita oireita. Tuoksuherkän ei kuitenkaan kannata istuttaa oleskelualueelle kaikkein tuoksuvimpia kasveja. Pienessä puutarhassa tai parvekkeella runsas tuoksusekoitus voi tuntua ylenpalttiselta, mutta myös häiritä.\nSaat syyspuutarhaasi miellyttävän tuoksun, jos istutat sinne siron ja kauniin katsuran. Pienen puun lehdet tuoksuvat vaniljalle tai piparkakulle, kun ne tipahtelevat maahan.\nJasmikkeiden kukkien tuoksu leviää tuulessa. Pikkujasmikeen ’Philadelphus x lemoinei’ kukkien tuoksu tuo mieleen ahomansikat. Pihajasmike ’Philadelphus coronarius’ kukkii jasmikkeista ensimmäisenä, kesä–heinäkuun taitteessa. Hovi- ja kameliajasmike kasvavat kahdesta kolmeen metriin, hovijasmike hujahtaa jopa neljään viiteen metriin. Kuvassa on kerrannaiskukkaisin kukin kukkiva kameliajasmike ’Philadelphus x virginalis’.\nOsa kiinanpionien lajikkeista tuoksuu voimakkaasti, osa keveämmin, osan tuoksu on makea ja osan kukkainen. Toisten pionien tuoksua ei edes huomaa. Monen suosikki on valkokukkainen, kielon tuoksuun vivahtava kiinanpioni ’Duchesse de Nemours’.\nSitruunatimjamin ’Thymus x citriodorus’ maku ja tuoksu on sitruunan raikas. Yrtti maustaa kana ja kalaruoat. Se sopii myös maanpeitekasviksi aurinkoisille paikoille. Vihreä yrttimatto kestää keveästi tallaamista, jolloin ilmoille leviää sitruunalle vivahtavaa tuoksua. Kasvista on jalostettu myös valkoja keltakirjavat lajikkeet ’Aureus’ ja ’Variegatus’.\nRuusu on tuoksujen klassikko. Monet ryhmä- ja jaloruusut ovat kuitenkin menettäneet jalostustyön saatossa ruusujen tärkeän ominaisuuden, tuoksun. Vanhat pensasruusut tuoksuvat varmimmin. Keskikesällä perinteinen juhannusruusu ilahduttaa varmimmin tuoksullaan. Vaaleanpunaista kukkaloistoa haluava valitsee puutarhaansa suvi- ’Poppius’, mökin- tai tornionlaaksonruusun.\nKurjenmiekkojen tuoksun huomaa vasta, kun kukkaa haistaa. Sen sijaan saksankurjenmiekan ’Song of Norway’ tuoksu leviää ympäristöönkin, samoin tuoksukurjenmiekan ’Iris pallida’. Kukkaloiston lisäksi kurjenmiekoilla on näyttävät miekkamaiset lehdet, jotka tuovat vaihtelua perennojen lehtimuodoille.\nKöynnöskuusama koristaa pergoloita ja kaariportteja. Tuoksuköynnöskuusamalla on tuoksuvimmat kukat. Köynnöskuusamien kukat tuoksuvat erityisesti illalla ja yöllä. Kuvassa on tuliköynnöskuusama, jonka kukat ovat oranssinpunaiset ja torvimaiset.\nKeltapäivänlilja ’Hemerocallis lilioasphodelus’ on vanhaperinneperenna. Sitruunalta tuoksuvat kukat kukkivat vain hetken, mutta uusia kukkia nousee mätäsmäisestä kapeiden lehtien mättäästä. Keltapäivänlilja on helppohoitoinen perenna ja sopii auringosta puolivarjoon, runsasravinteiseen ja humuspitoiseen maaperään.\nLaventelia ’Lavandula angustifolia’ viljellään koriste-, tuoksu- ja maustekasvina. Se on olennainen osa provencelaista mausteseosta, johon sekoitetaan myös rosmariinia, timjamia ja basilikaa. Sinisenvioletit tähkämäiset kukat keräävät ahkerasti pölyttäjiä. Laventeli talvehtii epävarmasti, mutta kannattaa kokeilla, jos tarjolla on hiekkapitoinen, vettä läpäiseväkasvualusta ja aurinkoinen kasvupaikka. Parhaiten kasvi talvehtii Etelä-Suomessa.\nTuoksukurjenpolvi ’Geranium macrorrhizum’ tuoksuu, kun kasvin lehtiä koskee. Myös sen kukat tuoksuvat. Tuoksussa häivähtää sitruunaa,vaikka tuoksu ei ole kaikkein raikkain. Se ei ole voimakas eikä leviä ympäristöön, vaan kasvi tuoksuu, kun sitä koskettaa. Tämä vähään tyytyvä maanpeiteperenna peittää maanpinnan tehokkaasti ja kukistaa jopa voikukan. Kasvi menestyy auringossa ja varjossa ilman erityistä hoitoa.


Nainen, ole säihkyvä myös yrittäjänä! - Naisyrittäjän 6 teesiä - Vihreät - De Gröna\n5.9.2013 — Anne Bland\nNainen, ole säihkyvä myös yrittäjänä! - Naisyrittäjän 6 teesiä\nSuomessa naisyrittäjiä on enemmän kuin monessa maassa. Kuitenkin suurin osa yrittää yksin ja vain neljännes työllistää yli 10 henkeä. Pörssiyhtiöissäkin vasta joka kymmenes johtaja on nainen.\nMoni naisyrittäjä varmasti miettii joskus, että kapasiteettia olisi suurempiinkin haasteisiin, ja moni nainen pähkäilee oman yrityksen perustamista.\nAntaa palaa vain, tässä alkuun kuusi teesiä:\n1. Älä odota papukaijamerkkiä.\nÄlä odota kehuja, hyväksyntää ja kannustusta. Ihmismieli vain yksinkertaisesti tykkää sanoa ”ei onnistu” ja ajatuksesi eivät saa kannatusta. Mutta jos tunnet luissasi, että ideassasi on itua, luota itseesi – varsinkin, jos se saa sinut haukkomaan henkeäsi kunnianhimoisuudessaan. Sitten kun olet onnistunut, saat kyllä sen 10 pistettä ja papukaijamerkin, vaikka eivät ne enää tunnu niin mahtavilta kuin ideasi synnyttäminen onnistuneesti käytäntöön.\n2. Et ole koskaan ”valmis”.\nTiedän, että haluat suunnitella ja tehdä asiat hyvin, kokemusta ja koulutustakin voisi olla lisää ja kokonaisuutta perheen näkökulmasta pitäisi ainakin hahmottaa paremmin. Parasta mahdollista hetkeä ei kuitenkaan tule koskaan. Miksei se voisi olla vaikkapa just nyt? Sittenpähän tiedät, olitko valmis! Anna naiseutesi loistaa ja säihkyä – onnistut varmasti.\n3. Kasvata paksu nahka.\nEt voi aina miellyttää kaikkia. Joskus onnistut ja joskus et, ja kritiikkiä tulee. So what? Pidä visiosi selkeänä mielessäsi ja usko sen onnistumiseen toista kautta tai seuraavalla kerralla. Riskinsietokykyä voi nahan ohella kasvattaa. Muista myös, että epäonnistuminen tarkoittaa vain sitä, että onnistuminen on taas vähän lähempänä.\n4. Ole ärsyttävä idiootti.\nTiedän, että olet ihana, fiksu ja säihkyvä, mutta joskus on hyvä olla edes ihan vain pikkuriikkisesti se ärsyttävä idiootti, joita kaikki firmat ovat täynnä ja jotka kovaäänisesti vievät omian keskeneräisiäkin asioitaan eteenpäin. Miesten maailmassa vain näin saa joskus huomiota. Mutta käytä tätä harkiten, ethän kuitenkaan halua muuttua ärsyttäväksi idiootiksi!\nKaiken kiireen keskellä muista, että sinä olet paras valttisi. Jos olet tehnyt neljä edellistä teesiä, niin kuljet selvästi oman mukavuusalueesi ulkopuolella ja on tärkeä tietää, milloin patterit vaativat latausta. Rakasta itseäsi niin paljon, että pidät itsestäsi huolta. Tee asioita, joista tulee hyvä mieli, naura, tapaa kavereita, pidä hömppäpäivä tai möllötä vaan. Pistä nämä kalenteriin!\n6. Anna toistenkin naisten säihkyä!\nAnna onnistumisesi ja menestyksesi säteillä ulospäin; ole reilusti ylpeä itsestäsi. Mutta muista myös kannustaa ja kehua kanssasisariasi, jotka kenties ovat vasta oman yrittäjyytensä alussa – anna myös heidän alkaa säihkyä! Koska vain toisiamme tukien ja juhlien, voimme saada tämän maan naisyrittäjyyden sille kuuluvalle paikalle: kun se ei ole enää määritelty sukupuolen perusteella erityiseksi.


Keittiömaailma | Karima\nBy Kati on 3.4.2016\tin Uudiskohteet\nTämän keittiön eleetön, koristelematon kauneus tulee parhaiten esiin sen klassisissa väreissä ja elementeissä: tammea, valkoista ja mustaa. Perheen äidin toiveiden keittiössä riittää säilytystilaa, kun korkeat kaapit jatkettiin kattoon saakka. Pöytäryhmään valittiin kotimaisia klassikoita, joiden muotokieli hurmaa varmasti ikuisesti. Tapiovaaran tuolien ja Artekin valaisinten musta väri korostaa upeasti niiden hallittuja linjoja.\nkeittiö keittiökalusteet keittiömaailma kivitaso klassikko skandikeittiö valaistus\nBy Kati on 3.4.2016\tin Remonttikohteet\nOmakotitalon keittiö uudistettiin muun kodin remontoinnin yhteydessä; koko yläkerran lattiamateriaalin muuttuessa myös avoimen keittiön oli pakko uudistua. Keittiötä suunnitteltiin yhteistyössä asiantuntevan keittiösuunnittelijan kanssa ja uusi, entistä toimivampi ja laadukkaampi keittiö toteutettiin Keittiömaailman kalusteilla. Värein ja pintamateriaalein kodin harmoninen, uudistunut yleisilme saatiin jatkumaan myös keittiön puolelle ja valaistuksen ratkaisuilla löydettiin tehoa ja toisaalta myös tunnelmaa kodin ehkä käytetyimpään tilaan.\navoin tila keittiö keittiömaailma värimaailma


Ruletti: Ultimaattinen opas ruletin saloihin | miamedia.fi\n1 Mitä ruletti on ja miten sitä pelataan?\n1.2.1 Kalevala Kasino\n1.3 Taktiikka ja strategia\n2 Ruletin pelaamispaikat\n2.0.1 La Fiesta Casino\nRuletti on ranskalaista alkuperää oleva pöytäpeli. Nimi ruletti tulee sanasta Roulette, joka tarkoittaa pientä pyörää. juuret juontavat jopa niinkin pitkälle kuin 1600 – luvulle, jossa yksi kuuluisimmista, sen ajan matemaatikoista kehitti peli. Euroopan ja Amerikan teollistumisen myötä ja kulkuneuvojen kehittymisen myötä, ruletti levisi ympäri maailmaa 1800 – luvun aikana.\nRulettia tituleerataan kaikista hienostuneimmaksi uhkapeliksi, vaikka James Bondin Baccarat on sitä kovasti koittanut syrjäyttää. Ehdottomasti peli kuuluu rahapelien eliittiin meillä Euroopassa sillä Aasiassa pelillä ei ole niin tuntemusta kuin muualla maailmassa. Suomeen ruletti on rantautunut 1960 – luvulla. Vielä tänäkin päivänä pienen pyörän pyöräytys on suosituin kasinopeli Helsingissä sijaitsevalla Grand Casinolla ja suomalaiset ovat erittäin kiintyneitä peliin sekä sen aiheuttamaan huumaan.\nRuletin suosion takana saattaa piillä kaikkien tasapuolinen voittomahdollisuus. Kaikki peliin osallistujat voivat samoissa määrin voittaa pelin eikä pelihistorialla ole mitään osaa eikä arpaa pelin kulkuun saatikka lopputulokseen. Siksipä rulettia on hauska pelata vaikkapa huviksi kavereiden kanssa tai vain vaihtelun vuoksi lepuuttaa aivoja muiden pelien välissä. Nyt jos olet siis pelannut pitkän peliputken vaikkapa pokeria, kannattaa vähäksi aikaa heittää pelikintaat tiskille ja pyöräyttää muutama kierros rulettia menemään. Sitä ei koskaan tiedä vaikkapa suurempikin voitto osuisi kohdalle.\nMitä ruletti on ja miten sitä pelataan?\nRulettia pelataan pöydällä johon kuuluu oma pyörivä ratas, johon pelituloksen kertova pieni pallo asetetaan pyörimään. Tarkoituksena on yrittää ennustaa minkä numeron kohdalle kuula pysähtyy. Itse pelipöydästä johon panokset asetetaan löytyy numerot värikoodattuina nollan ja 37 väliltä.\nPeli aloitetaan valitsemalla pankinhoitaja, joka on poikkeuksetta kasinon oma työntekijä. Pankinhoitajan tehtävänä on pyörittää rulettia, jaata pelimerkit pelaajille, maksella kierrosten voitot sekä ylipäätään hallinnoida uhkapelin jokaista pelillistä aspektia. Kiistatilanteissa myös pankinhoitajan sana on viimeinen sana ja hänen päätöksensä mukaisesti jatketaan tilannetta.\nItse peli alkaa pankinhoitajan toimesta. Kun sanat ”peli alkaa” kuuluu, on aika asettaa panokset pöydällä olevien numeroiden päälle tai vaihtoehtoisesti joko värin tai muiden ”chanche” – kohtien päälle. Panoksia voi asettaa niin kauan, kunnes kuuluu komento ”Ei enää panoksia”. Viimein kuulan pysähdyttyä kuulutetaan voittonumero ja mahdolliset voitot jaetaan pelaajille. Hävinneet panokset menevät kasinon rahakekoon.\nPerussäännöiltään ja pelin kulultaan ruletti on siis erittäin yksinkertainen peli. On kuitenkin pari pientä seikkaa, jotka kannattaa pitää mielessä saadaksesi parhaimman hyödyn pelin antimista.\nPanostyyppejä löytyy pariakin erilaista. On olemassa sisäpanokset sekä ulkopanokset. Sisäpanokset pitävät sisällään numerokohtaisen panostuksen sekä jaetut panokset eri ryhmittymiin esim muutaman vierekkäisen solun kesken. Alla vielä tarkemmat selitykset:\nStraight – up on yksittäisselle numerolle asetettava panostus.\nSplit on kahdelle numerolle asetettava jaettu panos, joka asetetaan numerojen väliselle linjalle.\nStreet on kolmelle numerolle asetettava panos, joka asetetaan numerorivin päätyyn merkitsemään panostuksen kuulumista koko riville.\nCorner on nimensä mukaisesti neljän kulman yhtymäkohtaan asetettava panos.\nLine puolestaan asetetaan kahden rivin väliseen kulmakohtaa, jolloin panos yltää kuuden numeron alueelle.\nUlkopanokset ovatkin sitten paljon yksinkertaisempia. Näitä ”chance” pelikohteita ovat seuraavat:\nMusta tai punainen numeron väri – voittosuhde sama molemmilla\nKorkea vai matala – veto joko 1 – 18 luvuilla tai 19 – 36 (tai 37 riippuen millä säännöillä pelaa)\nSarakepanokset, jotka panostavat koko kahdentoista numeron sarakkeen\nTusinat, jolloin voit valita kolmesta vaihtoehdosta, mihin kuula eksyy, 1 – 12, 13 – 24 vai 25 – 36.\nRulettia tituleerataan ajanviete peliksi ja seurapeliksi, mutta siinä voi myös nauttia makeista voitoista. Parhaimmillaan ruletissa voi voittaa panoksensa 35 – kertaisena takaisin. Tämä tietenkin on todella tuuripotku jos näin pääsee käymään, sillä kyseinen kerroin on pelkästään yksittäistä numeroa koskevalla panostuksella.\nMitä enemmän jaat panoksiasi eri numeroiden tai värien yms välille, sitä pienemmäksi voittokertoimesi myös alenevat. Tästä johtuen ulkopanoksissa on voittokertoimet huomattavasti pienemmät kuin sisäpanoksissa.\nMarginaalistrategia on ehkäpä suosituin ruletti pöydän strategia, jossa pelaajat tuudittautuvat harhauskoon, että pystyisivät voittamaan kasinon. Kyseisen strategian takana on idea tuplata aikaisemmalla kierroksella hävitty panosmäärä seuraavalla kierroksella pelattavaksi. Jotta panosmäärä ei kasvaisi yksittäisellä pelaajalla liian suureksi, monet kasinot ovat määrittäneet tarkat rajat, missä määrin panostus on sallittua. Ruletin suurkuluttajien mielestä tämä taktiikka ei johda mihinkään muuhun kuin tyhjään rahapussiin ja pahoittuneeseen mieleen. Jopa tiedemiehet, kuten Albert Einstein on todennut ettei peliä pysty ennustamaan vaan kaikki on kohtalon varassa.\nJos kaikesta huolimatta haluat kehittää itsellesi strategian ruletti pöytään, kannattaa pikemminkin suunnata kukkakedolle etsimään neliapilaan sekä ottaa kaikki hyvänonnen talismaanit mukaan kasinolle. Tai sitten luota eurooppalaiseen taktiikkaan ja aseta panoksesi ulkopanoksille numeroiden sijaan.\nJos ei ole houkutusta vetää ykkösiä niskaan ja ihmistenkin näkeminen ärsyttää, tulee hyvänä vaihtoehtona kasinolle menon sijaan painaa tietokone tai mobiililaite päälle ja klikata itsesi nettikasinolle. Tavallisessa nettikasino ruletissa ei ole jakajaa, joten säännöt poikkeavat minimaalisesti normaalisti fyysisellä pöydällä pelattavasta versiosta.\nNettikasinoilla harvemmin löytyy tiukkoja panostusrajoja ja pääset joko pienemmällä tai suuremmalla panostuksella nauttimaan rulettipöydästä. Toisena pullonkaulana toimii, että pelin aikarajoitteinen panostus vie parhaimman jännityksen pois, sillä voit käyttää niin paljon aikaa kuin vain haluat panosten asetteluun ja vaihteluun. Suomeksi siis kaikki varsinainen jännittäminen häviää pelistä. Kaiken lisäksi normaaleissa nettikasino versioissa ei näy reaaliajassa rulettihyrrän pyörimistä.\nJos kuitenkin haluat jollain tavalla olla tekemisissä toisten ihmisten kanssa, suosittelemme suuresti live rulettia. Näin pääset nauttimaan nettikasinosta esimerkiksi olohuoneesta tai reissun päältä käsin. Lisäksi saat nähdä reaaliaikaisesti miten jakaja aloittaa pelin, asettaa panokset aikapaineen alla ja peli loppuu voitonjakoon. Pystyt myös kommunikoimaan toisten pelaajien sekä jakajan kanssa chatissa.\nLive rulettia voi myös pelata mobiilissa eri palveluntarjoajien keskittäessä pelitarjontaansa enemmän ja enemmän mobiili – ystävälliseksi. Mobiili ruletti on pelattavissa siis ihan missä vain. Voit jopa tuplata pelionnesti pelaamalla mobiili rulettia vaikkapa oikean rulettipöydän ääressä.\nNiin kuin eri pelintarjoajat painottavat, nettikasino kokemus on paljon kiinni mistä itse pitää. Nykyisin on tarjolla kymmeniä elleipä satoja eri rulettipöytiä, joko perus nettikasino puolelle tai live ruletti puolella. Myös mobiili ruletti on nousemassa pikku hiljaa suositummaksi sillä mitä enemmän kysyntää on, sitä enemmän pelinrakentajat ovat valmiita optimoimaan pelit sopivaksi kosketuslaitteille.\nViimeisenä huomautuksena on hyvä kertoa, että säännöistä löytyy maakohtaisia variaatioita tai pikemminkin maanosa kohtaisia variaatioita. Amerikkalaisessa pöydässä on yksi numero enemmän ja ranskalaiset säännökset pätevät vain Ranskassa. Tärkeintä tässä pelissä on kuitenkin vain pitää hauskaa ja heittää liiat ajatukset romukoppaan. Jos pelin ottaa liian vakavasti, siitä katoaa kaikki hohto. Ei siis muuta kuin nauttimaan rulettipöydästä!\n250% tervetulobonus aina 500€ asti Käy nyt


Näprääjän muistiinpanoja: Tauluja\nSaimme kerättyä Kajaanissakin ryhmän innokkaita mineilyharrastajia yhteen. Ensimmäinen tapaaminen oli viikko sitten, mukana viisi harrastajaa. Teemamme oli taulut ja peilit. Juttua riitti niin, että ehdimme tekemään vain tauluja.\nTässä omat tekeleeni, yhteiskuva kaikkien tuotoksista unohtui ottamatta. Pantaneen unohdus alkukankeuden piikkiin. Ylärivin taulujen kuvat ovat nukkiskirppikseltä ostamastani kankaasta, tuli juuri samana päivänä postin mukana.\nLähettänyt Jaana S klo 2/13/2013\nHiiriperhe valmistuu vähitellen\nSmörgåstårta - Voileipäkakku - Sandwish cake\nRoomboxit, viikko 52\nverder met 2 andere projecten


kasveissa ruskeita läiskiä! - Kasvit ja sisustus - Suomi24 Keskustelut\nkasveissa ruskeita läiskiä!\nEli akvaarioni on aika uusi ja 45 litraa. Lamppu on 13 wattia.\nKasveissa näkyy sellaisia rusehtavia alueita. Vesirutossa sitä ei oikeastaan ole ja vesirutto on kasvanut kaikista parhaiten. Muista kasveista en muista nimiä, jokin vehka ainakin on ja pari pikkukasvia edustalla..niissä eniten ruskeaa. Akvaariossa on 10 neontetraa ja 12 kääpiömonnista. kääpiömonniset eivät taida putsata levää jos tämä sitä on...mikä olisi lisäksi(jos vielä mahtuu) hyvä levänsyöjä akvaani(ei ehkä kuulu enää tähän aiheeseen mutta silti).\nToinen kysymys: voiko akvaarioon laittaa erivärisiä pieniä lasikiviä?\nKaloja ei missään nimessä lisää, 45l alkaa jo nyt olla ylikansoituksen oireita ;( levää.\nLasikivet edesauttavat levän lisääntymistä, jotka tarttuvat mielellään ko. pinnoille.\nNyt se levä ongelma pitäisi ratkaista ja saada pois akvaariostasi;\n- paistaako akvaarioon aurinko\n- onko akvaario patterin edessä\n- valon laatu uusiksi, kunnollinen akvaario valo, 6000-10000 kelviniä loisteputki\n- vaihda akvaarion vettä tästä eteenpäin kahdesti viikossa n. kolmannes kerralla !!!\n- pese veden vaihdon yhteydessä ilmestyvää levää pois pinnoilta ja poista leväiset kasvien lehdet kokonaan\n- lannoita kasveja niukasti laadukkailla lannoitteilla, JBL7ball tai Satekin savikuulat\n- hanki nitraatti NO3 tippatesteri, mittaa pitoisuutta aina ennen veden vaihtoa, ei saa olla yli 40mg/l\n- hanki pH tippatesteri, tarkkaile veden happamuutta\n- hanki KH/GH tippatesterit, ----------- ¨ -----------------\n- karsi liikakasvillisuutta säännöllisesti muttei liikaa, kasveja pitää akvaariossa olla ;)\n- ruoki kaloja niukemmin !!\n- hanki sata litraa suurempi akvaario kaloillesi ;)\nJostain olen kuullut että tuo ruskea levä kasveissa ei ole kovin vaarallista ja akvaariossa on kai aina levää. Tätä levää ei ole mielestäni missään muualla kuin kasveissa. minulla on liuskatesti missä on nuo tärkeimmät vesiarvot. Nitraatti on ollut kun viimeksi n. kolme päivää sitten mittasin 10mg, nitriittiä ei ollenkaan. Muutkin arvot ihan kohdillaan. Ph n. 7,2. Lamppu on n. 13 wattia..kelvineistä en oikein ymmärrä.\nOnko se kuinka hyväksi vaihtaa vettä noinkin usein, olen aatellut että kerran viikossa vain 10 litraa vaihdan. Luulisi että bakteerikanta vähenee paljon kun vaihdan vettä enemmän.\nMonet ainakin ovat aquawebissä sanoneet tuon kalamäärän olevan sopiva. Nämä kalat kuitenkin jäävät tosi pieneksi.\nTuo lamppu muuten lämmittää akvaariota vähän liikaa(lämmittimen otin pois käytöstä). Päivisin jopa keikkuu siinä 27 kieppeillä, öisin 25. lamppu on kiinni katossa ja on aika umpinainen katto...Huono homma kyllä nuolle tetroille, mutta minkäs teet....


Granduca Riviera, Fiat Ajettu vain 138tuh. 1996 - Matkailuauto - Alkovi - Nettikaravaani\nNettikaravaani.com › Granduca › Granduca Riviera › Myynti-ilmoitus\nGranduca Riviera, Fiat\nAjettu vain 138tuh.\nKatsastettu 5-2020 Päivitetty 11.06.2020\nGranduca Riviera Ajettu vain 138tuh.\nNYT LYÖDÄÄN HINTA KOHILLEEN. Ajettu vain 138tuh. Ystävättären auto myynnissä juuri katsastettuna. Tekniikka toimii hienosti. Laitteet kunnossa ja on myös raikkaan hajuinen. Aurinkopaneeli katolla. JOSTAIN OTTI TUON GRANDUCAN, MUTTA RIVIERA KYSEESSÄ.\nKatso myytävänä olevat Granduca Riviera vaihtokaravaanit »\nGranduca Riviera, Fiat Ajettu vain 138tuh.\nNettikaravaani ID 1541501