Ilmoita järjestösi osallistumisesta Suomi Herää -itsenäisyysmarssille! - Partisaani\nIlmoita järjestösi osallistumisesta Suomi Herää ‑itsenäisyysmarssille!\nAloita kampanjointi marssin näkyvyyden lisäämiseksi jo tänään ja varmista, että oma järjestösi on edustettuna tulevana itsenäisyyspäivänä!\n8.11.2021 klo 08:38\nHelsingissä järjestetään itsenäisyyspäivänä 6.12. Suomi Herää ‑niminen kansallismielinen marssi. Suomi Herää ottaa suorasanaisesti kantaa itsenäisyyttämme uhkaaviin yhteiskunnallisiin ilmiöihin, kuten valtapolitiikkaa ohjaavaan globalismiin ja väestönvaihtoon johtavaan massamaahanmuuttoon. Suomi Herää on avoimesti poliittinen marssi.\nKyse ei toisin sanoen ole ainoastaan tilaisuudesta, jossa osoitetaan kunnioitusta menneiden polvien itsenäisyystaistelijoille. Tämän lisäksi Suomi Herää ‑yhteisö pyrkii nimittäin ruokkimaan uutta 2000-luvun itsenäisyystaistelua, koska kansanpetturipoliitikot ovat riistäneet kansaltamme itsemääräämisoikeuden. Marssimalla itsenäisyyden puolesta marssimme myös suomalaisvihamielistä eliittiä vastaan.\nIsänmaallinen itsenäisyyspäivän kulkueperinne käynnistyi Suomessa 2014, kun ensimmäinen 612-soihtukulkue järjestettiin. 612 on vakiinnuttanut asemansa kansallismielisten suosimana vuotuisena tapahtumana, joten se järjestetään Helsingissä myös tänä vuonna. Suomi Herää ja 612 järjestetään eri kellonaikaan, joten kansallismieliset ehtivät osallistumaan kumpaankin tapahtumaan.\nItsenäisyyspäivään on enää kuukausi aikaa, joten kannustamme kaikkia lukijoitamme osallistumaan Suomi Herää ‑tapahtuman mainostamiseen niin kaduilla kuin verkossa. Helpoin tapa tehdä tämä on levittää sosiaalisessa mediassa Suomi Herää ‑linkkiä (https://www.suomiheraa.com/) ja kiinnittää katukuvaan marssin kotisivuilta löytyviä tulostettavia lentolehtisiä (lataa täältä). Suomi Herää ‑materiaalia onkin jo nähty muutamien kaupunkien kaduilla tänä syksynä.\nKansallismielisen yhteistyön puolesta\nSuomi Herää ‑kotisivuilla todetaan: ”Kannustamme kaikkia kansallismielisiä järjestöjä myös ilmoittamaan julkisesti osallistumisestaan marssiin, jotta tieto tapahtumastamme leviää mahdollisimman tehokkaasti.”\nKansallismieliset järjestöt voivatkin markkinoida tulevaa tapahtumaa ilmoittamalla jo nyt osallistumisestaan tulevalle marssille. Järjestöt voivat lisäksi kannustaa aktiivejaan mainostamaan tulevaa kulkuetta esimerkiksi lentolehtisten ja seinämaalausten avulla.\nViimeisten muutaman vuoden aikana kansallismielisten aktivistien järjestörajat ylittävä yhteistyö on lisääntynyt huomattavasti. Suomi Herää ‑marssi tulee olemaan suoraa jatkumoa positiiviselle trendille. Aloita kampanjointi marssin näkyvyyden lisäämiseksi jo tänään ja varmista, että oma järjestösi on edustettuna tulevana itsenäisyyspäivänä!\nAktivismi Helsinki Itsenäisyys Itsenäisyyspäivä Kansallismieliset Kansallismielisyys Kansallisradikalismi Kotimaa Politiikka Suomi Herää\nIsänmaallinen on isänmaallinen\n8.11.2021 klo 10:18 Vastaa\nMissä vaiheessa isänmaalliset muuttuivat kansallismielisiksi? Kun kerran 2015 oltiin isänmaallisia (ehdottomia) niin nyt ollaan kansallismielisiä (vähän sinneppäin).\nItse olen aina ollut isänmaallinen. Ja työkaverini joka ei haluaisi ostaa esim. Kärkkäiseltä (koska oli niitä natsisyytöksiä) on kansallissosialistisempi kuin tietääkään. Hän ei osta Biltemasta koska voi ostaa Motonetista. Hän käyttää Nanson vaatteita ja ostaa Airamin tuoteita. Ja nyt on miettinyt jo pitkään että haluaisi ostaa Suomessa valmistetun auton, mutta kun ne eivät tee nelivetoja.\nKysynkin teiltä, kuinka moni teistä ajattelee samalla tavalla kuin työkaverini? Joka ei osta ulkomaalaisten tekemiä tuotteita. Tai jos on ihan pakko (eli ilman ei selviä) niin katsoo tarkasti ainakin sen että firma mistä ostaa on suomalainen.\n8.11.2021 klo 17:00 Vastaa\nKansallismielinen-termiä on käytetty iät ja ajat, ei siinä ole mitään uutta.\nOtit puheeksi kansallissosialismin…\nEikö sitten voi olla kansallissosialisti, jos ostaa ulkomaalaisia tuotteita, vaikka tuotteen olisi valmistanut toinen kansallissosialisti?\n9.11.2021 klo 15:55 Vastaa\nSuur-Suomi r.y ilmottautuu mukaan 😉 6.12.2021 Suomi herää tapahtumaan 😉\nSeppo Lehto pj


JYVÄSKYLÄN PUISTOKOULU - PDF\nDownload "JYVÄSKYLÄN PUISTOKOULU"\n1 1 Anna-Leena Lehto JYVÄSKYLÄN PUISTOKOULU Rakennushistoriaselvitys\n2 2 3 Sisällysluettelo 1. JOHDANTO 3 Rakennushistoriallinen selvitys 3 Tutkimusmenetelmät ja lähteet 3 Nimi: Jyväskylän kansakoulu, Puistokadun kansakoulu vai Puistokoulu? 5 2. ARKKITEHTI WIVI LÖNN ( ) 5 Lapsuus ja opiskeluvuodet 5 Uran ääriviivoja 6 Ammatti-identiteetti 8 3. AIKAKAUDEN SUOMALAISISTA KOULURAKENNUKSISTA 9 Ulkomuoto 10 Tilanjäsentely ja huoneohjelma 11 Talotekniikka 13 Sisustus PUISTOKOULUN HISTORIAA 13 Kouluolot ennen kaupungin kansakoulun perustamista 13 Kaupungin väliaikainen kansakoulu Varsinainen kansakoulu 1909 ja oma koulutalo Puistokoulun sota-ajat 16 Jyväskylän kansakoulun keskikoulu 18 Peruskoulun ala-asteeksi 1973 ja lakkautusuhka 19 Laajennusosa ja peruskorjaus KOULUN KORTTELI JA LÄHIYMPÄRISTÖ 20 Kadut ja puistot 20 Koulun piha-alue PUISTOKOULUN SUUNNITTELU JA RAKENTAMINEN 23 Päätös kansakoulutalon rakentamisesta ja rakennuspaikan valinta 23 Arkkitehdin valinta ja suunnittelutyö 24 Koulun rakentaminen 26 Urakkasopimukset 26 Rakentaminen ja tarkastukset 27 Varhaiset korjaukset 29 Rakentamisen jälkipuintia 31 Graafinen suunnittelu Jussi Jäppinen Tulostus Kopijyvä JYVÄSKYLÄN KAUPUNGIN KANSAKOULU Pääpiirustukset 33 Julkisivut 33 Fasadi Ainonkadulle 33 Fasadi Puistokadulle 34 Huonejako 35 Pohjakerros 35 Toinen kerros 36 Kellari ja ullakko 37 Leikkauspiirustukset 37 Asemapiirustus ja ulkohuone 39 Työselitys ja ainearvio 39 Rakenteet 39 Julkisivut 41 Sisätilat 41 Talotekniikka 43 Arkkitehtuurianalyysi (toteutunut muoto) 44 Julkisivut 44 Julkisivujen tyyli 47 Sisätilat ja sisustus 47 Sisäovet, näyttämö ja portaikko 48 Pintamateriaalit pohjakerroksessa 49 Pintamateriaalit toisessa kerroksessa MUUTOKSET 1910-LUVULTA 2000-LUVULLE 52 Tilanjäsentelyn muutokset ennen ensimmäistä peruskorjausta 52 Muutokset luvuilla 53 Käymäläsiipi Vuoden 1960 ajantasapiirustukset 55 Peruskorjaus vuosina Muutokset luvulla 60 Käymäläsiiven ja terveydenhoitotilojen muutokset luvuilla 60 Käymäläsiiven ja terveydenhoitotilojen muutos Lahovauriokorjaus Muutostyöt Uusi laajennusosa ja käymäläsiiven purku 61 Muutokset vanhan osan länsipäässä SÄILYNEISYYS JA SUOJELUTARPEET 63 Julkisivut 63 Sisätilat 64 Huomioitavaa jatkosuunnittelussa 65\n3 4 JOHDANTO 5 1. JOHDANTO Rakennushistoriallinen selvitys Arkkitehti Wivi Lönnin suunnittelema Puistokoulu valmistui vuosina Jyväskylän kaupungin kunnallisen kansakoulun ensimmäiseksi omaksi koulurakennukseksi. Puistokoulun rakennushistoriallinen selvitys laadittiin koulun peruskorjausta varten perusselvitykseksi, joka tulee tehdä merkittävistä ja suojelluista rakennuksista ennen korjaus- ja muutostöiden suunnitteluvaihetta. Keski-Suomen vuonna 2009 vahvistetussa maakuntakaavassa Puistokoulu on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Rakennus on suojeltu vuonna 2008 vahvistetulla asemakaavalla. Kaavamääräysten mukaan kyseessä on suojeltava rakennus, joka on kaupunkikuvallisesti tärkeällä paikalla säilytettävä kulttuurihistoriallisesti ja rakennushistoriallisesti arvokkaana rakennuksena. Rakennuksessa tehtävät korjaus- ja muutostyöt on suunniteltava ja toteutettava siten, että rakennuksen ulkoasun kulttuurihistoriallinen ja rakennushistoriallinen arvo säilyy. Rakennuksen sisätilat tulee korjata ennallistaen käyttötarkoituksen sallimissa rajoissa. Rakennushistoriallisen selvityksen tarkoituksena on tarjota rakennuksen omistaja-, käyttäjä- ja suunnittelijatahoille tietoa rakennuksen ylläpitoa, korjaamista ja suojelua varten. Selvitys tarjoaa tietoa Puistokoulun historiasta sen alkuperäisasun, siihen tehtyjen muutosten ja säilyneisyyden sekä käytön osalta. Jyväskylän Tilapalvelu tilasi Puistokoulun rakennushistoriallisen selvityksen Keski-Suomen museolta keväällä Selvityksen laati Keski-Suomen museon ts. amanuenssi, rakennustutkija Anna-Leena Lehto. Ohjaajina toimivat Keski-Suomen museon johtaja Heli-Maija Voutilainen ja amanuenssi, rakennustutkija Päivi Andersson. Selvitys valmistui tavoiteaikataulussa, ja valmis työ luovutettiin Tilapalvelulle joulukuussa Tutkimusmenetelmät ja lähteet Puistokoulun rakennus on inventoitu ensimmäisen kerran vuonna 1983, jolloin inventoinnin teki Keski-Suomen museon rakennustutkija Päivi An- dersson. Tämän lisäksi Keski-Suomen museolla vuonna 1996 työskennellyt rakennuskonservaattori Soile Kilpi laati Puistokoulun sisätilojen entisöintisuunnitelman koskien erityisesti silloista kansliatilaa, joka toimi alun perin talonmiehen asuntona. Entisöintisuunnitelmaa ei kuitenkaan toteutettu. Puistokoulun historiaa on kuvattu Martti Peltosen teoksessa Jyväskylän kansakoulun historia vuodelta 1989 sekä Pekka Martion kirjoittamassa Puistokoulua koskevassa historiikissa vuodelta Kummassakin tutkimuksessa käsitellään jonkin verran myös rakennusta itseään. Näiden lisäksi koulu mainitaan lyhyesti ja se esiintyy kuvituksessa myös Päiviö Tommilan kirjassa Jyväskylän kaupungin historia sekä muutamassa jyväskyläläistä arkkitehtuuria kuvaavassa teoksessa. Rakennushistorialliseen selvitykseen sisältyvää Puistokoulun historiaa sekä koulun rakentamiseen liittyvien varhaisvaiheiden kuvausta kirjoitettaessa on hyödynnetty mainittuja kirjallisia lähteitä. Wivi Lönnin henkilökuvan ja muun tuotannon kuvauksessa käytettiin hyväksi kirjoittajan aikaisempia tutkimuksia. Erityisesti hyödynnettiin Wivi Lönnin kotitaloa ja hänen Jyväskylän-kauttaan kuvaavan, vielä julkaisemattoman kirjan käsikirjoitusta. Kauden koulurakennusten osalta lähteenä käytettiin Eeva-Maija Viljon ja Ritva Wäreen artikkeleita teoksessa Ars Suomen taide 4 ja Henrik Liliuksen teosta Suomalaisen koulutalon arkkitehtuurihistoriaa. Koska kyseessä on Jyväskylän kaupungin rakennuttama ja omistama rakennus, kaupungin arkistoista löytyi hyvin Puistokoulua koskevaa materiaalia. Arkistomateriaali onkin ollut keskeisessä osassa tutkimustyössä. Erinomaisena lähteenä toimivat muun muassa Jyväskylän kaupungin kunnallishallinnosta vuosittain julkaistut kertomukset. Kunnalliskertomukset valaisivat suunnittelu- ja rakentamisprosessia sekä rakennuksessa tehtyjä tarkastuksia ja varhaisia korjauksia. Vuodesta 1932 alkaen niihin liittyi myös listaus kaupungin omistamissa kiinteistöissä tehdyistä muutoksista ja vuosikorjaustoimenpiteistä. Puistokoulun tapauksessa niihin liittyi myös selostuksia rakennuksen peruskorjaukseen liittyvästä päätöksenteosta. Keskeisimpiä arkistolähteitä ovat olleet rakennuspiirustukset oheismateriaaleineen. Jyväskylän kaupungin keskusarkistossa säilytetään vanhimpia rakennusvalvontaosaston piirustuksia, muun muassa Wivi Lönnin laatimia luonnos- ja pääpiirustuksia sekä varhaisimpia muutospiirustuksia. Vuoden 1940\n4 6 ARKKITEHTI WIVI LÖNN 7 jälkeen laaditut muutospiirustukset ja niihin liittyvä rakennuslupa-aineisto on tallennettu Jyväskylän kaupungin rakennusvalvontaosaston arkistoon. Täydentävää piirustusmateriaalia löytyi lisäksi Jyväskylän kaupungin Tilapalvelun arkistosta. Kaupungin keskusarkistossa säilytetään myös Puistokoulun kokoelmaa, jonka materiaalien joukkoon kuuluvat esimerkiksi Puistokoulun rakentamiseen liittyvät asiakirjat: urakkasopimukset, työselitys ja ainearvio. Alkuperäisten suunnitelmien toteutumisastetta on tutkimuksessa arvioitu varhaisten palovakuutusten avulla. Ne antoivat tietoa myös koulukorttelin lähialueen muista rakennuksista alkuvuosina. Puistokoulusta on ollut saatavissa runsaasti eri-ikäisiä valokuvia Keski-Suomen museon kuva-arkistossa sekä Puistokoulun omassa arkistossa. Valokuvien avulla on ollut mahdollista hahmottaa, millainen rakennus oli heti valmistuttuaan sekä seurata ja tietyssä määrin myös ajoittaa siihen sittemmin tehtyjä muutoksia. Puistokoulun arkistoon kuuluva leikekirja on osaltaan valottanut koulun taistelua olemassaolonsa puolesta 1980-luvulla. Kirjallisia lähteitä ja arkistomateriaalia on täydennetty kenttätutkimuksella kesällä Sen kuluessa rakennus dokumentoitiin systemaattisesti valokuvaamalla. Samalla kartoitettiin Puistokoulun senhetkinen tilanne ulkoasun ja sisätilojen suhteen sekä arvioitiin rakennuksen säilyneisyyden aste. Nimi: Jyväskylän kansakoulu, Puistokadun kansakoulu vai Puistokoulu? Kun rakennus valmistui helmikuussa 1913, se oli Jyväskylän kaupungin ensimmäinen varsinainen kansakoulurakennus. Tästä syystä sitä kutsuttiin vain kaupungin kansakouluksi. Cygnaeuksen kansakoulun valmistuttua vuonna 1925 vanhempi kansakoulu sai nimekseen Puistokadun kansakoulu. Vuosina rakennuksessa toimi kunnallinen keskikoulu, jonka mukaan koulutaloakin alettiin nimittää Puistokadun keskikouluksi. Myös nimitys Puistokoulu syntyi keskikoulun kaudella. Peruskoulu-uudistuksen jälkeen nimi oli vuodesta 1973 alkaen virallisesti Puistokoulun ala-aste. Jyväskylässä rakennus on jo vuosikymmenten ajan tunnettu nimellä Puistokoulu. Puistokoulua on käytetty myös rakennushistoriallisessa selvityksessä nimenä, joka viittaa ennen kaikkea rakennukseen itseensä silloinkin, kun sen suojissa toimineella koululla on ollut toinen nimi. ARKKITEHTI WIVI LÖNN ( ) Lapsuus ja opiskeluvuodet Olivia Mathilda Lönn syntyi Tampereella Hänen vanhempansa olivat panimomestari Emanuel Wilhelm Lönn ( ) ja Johanna Maria Mathilda Sirén ( ). Olivia, jota alettiin koulutyttönä kutsua nimellä Wivi, oli nelilapsisen perheen toinen lapsi. Perhe asui Näsijärven rannalla, Onkiniemen oluttehtaan lähistöllä tehtaan omistamassa huvilassa. Wilhelm Lönn kuoli vuonna 1888, mikä mullisti perheen elämän. Mathilda Lönn muutti lapsineen Amuriin, jossa elanto hankittiin pitämällä täyshoitolaisia. Sisarukset kävivät oppikoulun, mutta äidillä ei ollut varaa kouluttaa heitä ylioppilaiksi. Wivi Lönn sai keskikoulun päästötodistuksen Tampereen Suomalaisesta Tyttökoulusta vuonna Seuraavana syksynä hän kirjoittautui oppilaaksi Tampereen Teollisuuskoulun rakennusosastolle. Päästötodistuksen saaminen edellytti käytännön työkokemusta, jota moni nainen saattoi hankkia vasta lopetettuaan opiskelun. Lönn oli koulun ainoa naispuolinen oppilas. Siksi hänestä tehtiin eräänlainen yksityisoppilas, jottei hänen olisi tarvinnut istua yhdessä poikien kanssa. Wivi Lönn oli kurssinsa paras oppilas, ja pääopettaja, arkkitehti Georg Schreck suositteli hänelle arkkitehtiopintoja. Kenties tästä syystä hän ei opiskellut vuotta pidempään tai hankkinut päästötodistusta. Syksyllä 1893 Wivi Lönn hyväksyttiin ylimääräiseksi oppilaaksi Polyteknillisen opiston arkkitehtuuriosastolle varsinaisilta opiskelijoilta edellytettiin ylioppilastutkintoa tai lyseon päästötodistusta. Rakennusmestariopintojen ansiosta Lönn saattoi siirtyä suoraan toiselle vuosikurssille. Hän valmistui arkkitehdiksi vuonna 1896, kolmen vuoden opiskelun jälkeen. Ennen Lönniä Polyteekin arkkitehtuuriosastolla oli aloittanut neljä naisopiskelijaa, joista kolme oli jo valmistunut. Bertha Enwald ja Albertina (Stina) Östman opiskelivat Lönnin kanssa yhtä aikaa, mutta eri vuosikursseilla. Opiskelutovereihin lukeutuivat myös muun muassa Birger Federley, Herman Gesellius, Armas Lidgren, Eliel Saarinen ja Lars Sonck. Polyteekissä Lönniin suhtauduttiin ystävällisesti, joskin toisinaan hieman alentuvasti. Ensimmäisen vuoden jälkeen pääopettaja Gustaf Nyström ar-\n5 8 ARKKITEHTI WIVI LÖNN 9 veli Lönnin oppineen tarpeeksi toimiakseen piirtäjänä arkkitehtitoimistossa. Sittemmin suhtautuminen muuttui ja Nyström totesi Lönnin kyvyiltään tasaveroiseksi miesopiskelijoiden kanssa. Valmistuttuaan Lönn työskenteli Nyströmin toimistossa toista vuotta. Kun Lönn 1898 haki naisten opiskelua tukevalta Konkordia-liitolta matkastipendiä, Nyström kirjoitti hänelle erinomaiset suositukset. Stipendillä Lönn toteuttikin kolmen kuukauden opintomatkan Manner-Eurooppaan ja Isoon-Britanniaan. Matkallaan hän tutustui erityisesti koulurakentamiseen. Erityisesti englantilaisesta koulurakentamisesta Lönn omaksui tiettyjä ratkaisuja, jotka toistuivat säännöllisesti hänen suunnitelmissaan. Tähän mennessä Lönnille oli kertynyt muutakin työkokemusta. Hän oli rahoittanut opiskelunsa osin itse, työskentelemällä loma-aikoina Akseli Blomin toimistossa Tampereella sekä piirtämällä lukuvuosien aikana Lars Sonckille ja opettajalleen Onni Törnqvistille (myöh. Tarjanne). Uransa alkuvaiheilla Lönn myös avusti kiireisinä aikoina Geselliuksen, Lindgrenin ja Saarisen toimistoa. Lienee selvää, että Lönn ansaitsi jo varhain opettajiensa ja opiskelutovereidensa arvostuksen. Lindgrenistä ja Lönnistä tuli läheisiä ystäviä ja he tekivät myöhemmin muutamia suuria yhteisprojekteja. Uran ääriviivoja Opiskeluajan ja pari vuotta tämän jälkeen Lönn asui pääasiassa Helsingissä. Saatuaan ensimmäisen suuren tilaustyönsä vuonna 1898 hän perusti oman toimiston Tampereelle. Samalla hänestä tuli Suomen ensimmäinen itsenäisesti toiminut naisarkkitehti. Itsenäisen uransa aikana Lönn asui ja työskenteli Tampereella , Jyväskylässä ja Helsingissä 1918 alkaen. Tampereen kaudellaan Lönn eli erityisen voimakasta luomiskautta. Hän voitti tuona aikana yksin viisi arkkitehtuurikilpailua ja lisäksi kaksi yhteistyössä Armas Lindgrenin kanssa. Myös tilaustöinä Lönn suunnitteli useita suuria julkisia rakennuksia, erityisesti kouluja. Jyväskylän kaudella ensimmäinen maailmansota hillitsi rakentamista jonkin verran, mutta Lönnillä riitti työtä muun muassa lukuisten koulujen ja yksityistalojen suunnittelussa. Jyväskylän kaudella Lönn myös ystävystyi Parviaisen teollisuussuvun tyttären Hanna Parviaisen kanssa ja suunnitteli ensimmäiset rakennuksensa Parviaisten teollisuusyhdyskunnalle Säynätsaloon. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Lönn muutti vuonna 1918 Kulosaareen, Helsinkiin. Hanna Parviainen päätyi vuonna 1925 isänsä ja veljiensä jälkeen Joh. Parviainen Oy:n johtoon, minkä jälkeen Lönn teki kaikki yhtiön tarvitsemat suunnittelutyöt. Helsingin kaudella tärkeisiin työllistäjiin lukeutui NNKY ja myös muun muassa asuinrakennus- ja koulusuunnitelmia syntyi edelleen. Wivi Lönnin päätuotanto ajoittuu 1900-luvun alkukymmenille. Töitä oli jo uran alussa niin paljon, että Lönnin oli laajennettava toimistoa palkkaamalla avustajia. Heitä oli enimmillään kuusi ja monet heistä olivat naisia. Lönn oli vaativa avustajiaan kohtaan ja tarkisti päivittäin näiden aikaansaannokset. Varsinaisen luovan suunnittelutyön hän teki aina itse. Vielä 1920-luku oli aktiivista työskentelykautta, joskin Lönn alkoi vuosikymmenen mittaan käyttää entistä enemmän aikaansa matkustellen Euroopassa Hanna Parviaisen kanssa. Vaikka Lönnillä oli tapana ottaa töitä mukaan monen kuukauden mittaisille matkoille, hän joutui torjumaan matkustelun vuoksi lukuisia työtarjouksia. Kun funktionalismi alkoi lyödä itseään läpi suomalaisessa arkkitehtuurissa 1930-luvulla, Lönnin työskentely väheni selvästi. Joitakin yksittäisiä suunnitelmia hän laati vielä 1940-luvullakin. Lönnin ammatilliseksi erikoisalaksi muodostuivat koulut, jotka olivat yksityistalojen ohella hänen tuotannossaan eniten esiintyvä rakennustyyppi. Jo ensimmäinen itsenäinen työ, 1902 valmistunut Tampereen Suomalainen Tyttökoulu, oli osoittanut nuoren naisarkkitehdin kykenevän uudistamaan suomalaista koulusuunnittelua. Maine oli kasvanut Lönnin voitettua Tampereen Aleksanterin kansakoulun (1903), Mikkelin Suomalaisen Yhteiskoulun (1907) ja Tampereen Kauppaoppilaitoksen (1911) suunnittelukilpailut. Näiden lisäksi Lönniltä tilattiin jo Tampereen kaudella piirustukset kahdeksaa muuta koulua ja opistoa varten eri puolille maata. Lönnin kyvykkyys koulusuunnittelijana huomattiin myös Yleisten rakennusten ylihallituksessa, josta hänelle tarjottiin kouluspesialistin työtä. Lönn halusi kuitenkin säilyttää itsenäisen asemansa ja kieltäytyi. Uransa aikana Lönn laati piirustukset yli kolmeenkymmeneen erilaiseen oppilaitokseen ympäri Suomen, joskaan aivan kaikkia ei lopulta toteutettu. Lönn voitti myös Tampereen pääpaloaseman (1906) ja Tampereen VPK:n talon (1908) arkkitehtuurikilpailut. Arkkitehtuurikilpailun voitto oli merkittävin tapa astua ammatillisen kentän täysivaltaiseksi jäseneksi. Koska kil-\n6 10 ARKKITEHTI WIVI LÖNN 11 paileminen tapahtui nimimerkillä, kilpailuissa oli mahdollista välttää sukupuoleen liittyviä ennakkoluuloja. Tampereella toimi vuosisadan alussa verraten suuri joukko arkkitehteja, joten kilpailu oli kovaa. Lönnin voitettua Aleksanterin kansakoulun ja pääpaloaseman arkkitehtuurikilpailut, osa miespuolisista kilpakumppaneista valitti ratkaisuista jopa lehtien palstoilla. Valituksilla ei kuitenkaan ollut vaikutusta, sillä Lönnin piirustusten paremmuus pystyttiin perustelemaan. VPK:n talon tapauksessa Lönniä pyydettiin kehittelemään piirustuksia edelleen, mutta talon suunnittelutyö annettiin lopulta rakennusmestari Heikki Tiitolalle. Lönnin mukaan rahoittajaksi lupautunut tamperelaismies oli asettanut lahjoituksensa ehdoksi, ettei suunnittelutyötä anneta naisarkkitehdille. Kilpailuvoittojen sarjaa täydensivät vielä yhteistyössä Armas Lindgrenin kanssa saavutetut huomattavat voitot Helsingin ylioppilaskunnan Osakuntatalon ( ) ja Tallinnan Estonia-teatterin ( ) arkkitehtuurikilpailuissa. Liikemaailmasta Lönnille ei juuri tullut toimeksiantoja joitakin pankkeja, apteekkeja ja myymälöitä lukuun ottamatta. Sen sijaan Lönn suunnitteli luvuilla rakennuksia useille tehdaslaitoksille. Merkittävin työllistäjä oli Joh. Parviainen Oy, mutta Lönn laati suunnitelmia myös muun muassa Serlachiuksen ja Schaumannin paperitehtaille sekä Tampereen Verkatehtaalle. Jyväskylän seudulla asiakkaina oli myös muita pienempiä teollisuuslaitoksia. Lönnin tuotantoon lukeutuu joitakin kirkollisia rakennuksia, joista tunnetuimpana Pispalan rukoushuone vuodelta Tämän lisäksi Lönn piirsi Sortavalan diakonissalaitoksen, muutamia pappiloita sekä toteutumatta jääneen Amurin rukoushuoneen. Tuotantoon kuuluu myös joitakin lasten ja vanhusten hoitoon liittyviä rakennuksia, esimerkiksi 1920-luvulla Säynätsaloon Parviaisille suunnitellut lastentarha sekä vanhainkoti, johon liittyi sairaalaosasto. Oman ryhmänsä Lönnin tuotannossa muodostavat erilaisille naisten johtamille organisaatioille laaditut rakennuspiirustukset. Koulujen joukkoon kuului useita naisten ammatilliseen koulutukseen liittyviä oppilaitoksia. Vuosina Lönn piirsi rakennukset Haapaveden kasvitarha- ja keittokoululle, Tampereen Talouskoululle, Ebeneser-lastentarhaseminaarille Helsingissä, Karjaan emäntäkoululle sekä Naantalin ammatilliselle käsityö- ja talouskoululle. Vuonna 1911 Tampereen Naisvoimistelutalo Oy sai Lönniltä lahjoituksena piirustukset Varalan liikuntasalirakennusta varten luvulla Lönn suunnitteli toimitalot Helsingin ja Savonlinnan NNKY:lle, joista edellisen piirustukset Lönn teki niin ikään lahjoituksena. Edellä mainittujen lisäksi Lönn laati uransa aikana kymmeniä pientalosuunnitelmia yksityishenkilöille etenkin Tampereelle ja Jyväskylään. Ammatti-identiteetti Wivi Lönnin taipumukset arkkitehtuurin alalle pohjautuivat hänen matemaattisiin lahjoihinsa ja hyvään piirustustaitoonsa. Tyttökoulussa Lönnillä oli lempiaineessaan matematiikassa erinomainen opettaja, jonka johdolla hän oppi jo tuolloin laskemaan ylioppilastason matematiikkaa. Rakennusmestarikoulutus antoi vankan käytännönläheisen pohjan arkkitehtiopinnoille. Lönnin vahvuutena oli pohjakaava- ja rakennesuunnittelu. Hän suoritti lujuuslaskelmat mieluusti itse, joskin kiireisinä aikoina hänellä oli apunaan insinööri. Taidokkaat pohjaratkaisut siivittivät Lönnin arkkitehtuurikilpailujenkin voittoon. Häntä kiinnosti ratkaista annettu tehtävä käytännöllisellä ja mahdollisimman yksinkertaisella tavalla. Lönn oli myös taitava säästämään rakennuskuutioita ja samalla kustannuksia antamalla lattian polveilla useassa tasossa etenkin rinnetonteilla, mutta myös tasamaalle rakennetuissa taloissa. Taloudellisuus lisäsi luonnollisesti Lönnin suosiota tilaajien silmissä. Arkkitehtuuri oli alkanut painottua taiteeksi 1800-luvun lopulla ja samoihin aikoihin tyylistä muodostui keskeinen kysymys. Historismin vastapainoksi kaivattiin uutta modernia tyyliä, joksi muodostui art nouveau. Sen yhtenä säikeenä Suomessa oli kansallisromantiikka, toisena rationaalisuuden painottaminen. Wivi Lönnin tyyli ei poikennut oleellisesti muiden johtavien arkkitehtien suunnitelmista. Se oli kuitenkin ennemmin rationaalista kuin yltiömäisen originellia ja pikemminkin kansainvälisesti kuin kansallisromanttisesti painottunutta. Etenkin varhaiskauden julkisissa rakennuksissa oli kuitenkin myös romanttisia piirteitä ja hillitty koristeellisuus kuului Lönnin arkkitehtuuriin vielä 1910-luvullakin. Lönnillä oli tapana väheksyä taiteellisia ansioitaan, mutta todellisuudessa hänellä oli varma silmä myös julkisivujen sommittelijana. Yhteistyökumppaneina Lönn ja Armas Lindgren täydensivät toisiaan Lönnin vastatessa pohjakaava- ja rakennesuunnittelusta ja Lindgre-\n7 12 AIKAKAUDEN SUOMALAISISTA KOULURAKENNUKSISTA 13 nin julkisivuista ja sisustussuunnittelusta. Lönn jätti suunnittelutyön vähitellen 1940-luvulla. Eläkepäivinäänkin Lönn oli yhä hyvin kiinnostunut arkkitehtuurista, jonka kehitystä hän seurasi suurella mielenkiinnolla. Ensimmäisenä Lönnin elämäntyölle antoivat tunnustusta nuoremmat naisarkkitehdit. Lönnin 70. syntymäpäivänä perustettiin Suomen naisarkkitehtien yhdistys, Architecta ry, jonka toimintaan Lönn sittemmin otti osaa. Vuonna 1959 Lönnille myönnettiin professorin arvonimi. (Kappaleen 2. julkaisuoikeudet Kauko Sorjosen säätiö. Lehto 2010, 1-7 [LAK].) 3. AIKAKAUDEN SUOMALAISISTA KOULU- RAKENNUKSISTA Koulutalojen rakentamisessa ajanjakso 1880-luvulta itsenäistymiseen saakka oli erittäin vilkasta luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä rakennettiin noin sata koulua vuosittain, kymmenlukujen taitteen jälkeen koulujen rakentaminen alkoi vähitellen hiipua. Koulurakentamisen nousukauden taustalla vaikuttivat koulunkäynnin yleistyminen sekä kaupunkeihin ja taajamiin suuntautunut muuttoliike. Myös vuoden 1898 koulupiiriasetus velvoitti kuntia perustamaan kouluja. Suomalaisten koulurakennusten arkkitehtuuria tutkinut Henrik Lilius jakaa ajanjakson kolmeen kauteen, joilla kaikilla oli hallitsevat suunnitteluperiaatteensa (n , ja ). Valtion koulut suunniteltiin rakennushallituksessa kiinteässä yhteistyössä kouluhallituksen kanssa luvulla rakennushallituksessa tärkeiksi koulusuunnittelijoiksi nousivat Jac. Ahrenberg ja muun muassa kansakoulujen mallipiirustuksia laatinut Yrjö Sadeniemi. Maalaiskansakoulut rakennettiinkin useimmiten mallipiirustusten perusteella. Kuntien ja yksityisten rakennuttamat oppikoulut ja suuremmat kaupunkikansakoulut olivat tyypillisesti yksityisten arkkitehtien suunnittelemia, usein suunnittelija valittiin julkisen arkkitehtuurikilpailun avulla. Yksityisarkkitehtienkin suunnitelmiin vaikuttivat kouluhallituksen normit ja suositukset. Yksityiskouluja piirsivät vuosisadan vaihteessa ja sen jälkeen muun muassa Usko Penttilä, Gustaf Nyström, E. A. Kranck, Verner Thomé ja ennen kaikkea Wivi Lönn ja Lars Sonck. Wivi Lönn sai suunnitellakseen kolme koulua kilpailujen kautta, mutta Puistokoulu ja lukuisat muut koulurakennukset tilattiin häneltä suoraan. Koulujen rakentaminen rahoitettiin kunnissa pääosin kaupungin omin varoin ja valtion myöntämien lainojen turvin. Juuri näin tehtiin myös Jyväskylässä. Kansakouluja varten oli alettu rakentaa omia uudisrakennuksia 1870-luvulta lähtien. Usein ne sijoitettiin kuitenkin jo olemassa oleviin rakennuksiin. Jyväskylässäkin kansakoulu aloitti vanhan raatihuoneen tiloissa, kunnes oman rakennuksen saaminen kävi välttämättömäksi. Kansakoulujen arkkitehtuuri oli alkuun hyvin heterogeenista ja erosi selvästi oppikoulujen edustavammista rakennuksista. Oppikoulujen rakentamisen säästöohjelma tasoitti eroa jonkin verran 1800-luvun lopulla. Kansakoulut rakennettiin alkuun lähes poikkeuk-\n8 14 AIKAKAUDEN SUOMALAISISTA KOULURAKENNUKSISTA 15 setta puusta, samoin monet yksityiset oppikoulut. Kivirakenteisia kansakouluja rakennettiin vain suurimpiin kaupunkeihin. Alkuvaiheen jälkeen kaupunkikansakoulut saattoivat muistuttaa suunnitteluperiaatteiltaan huomattavasti enemmän oppikouluja kuin maalaiskansakouluja. Kansakouluja varten oli ollut saatavilla mallipiirustuksia 1880-luvulta lähtien luvun alussa senaatin ja Taideteoksia kouluun -yhdistyksen aloitteesta syntyneet mallipiirustuskokoelmat valmistuivat vuosina 1904, 1907 ja Etenkin maaseudulla turvauduttiin yleensä mallipiirustuksiin. Jyväskylässä haluttiin panostaa kansakoulurakennukseen tätä enemmän, kun päädyttiin tilaamaan suunnitelmat yksityiseltä arkkitehdilta. Olihan kyseessä sentään pienestä koostaan huolimatta tunnettu koulukaupunki. Vuosisadan vaihteessa koulut nauttivat yhteiskunnallista arvostusta, mikä heijastui niiden sijoittelussa ja arkkitehtuurissa. Koulut eivät olleet pelkästään hyötyrakennuksia, vaan myös osoituksia maan ja paikkakunnan sivistyneisyydestä. Niin kauan kuin hyviä tontteja riitti, koulut sijoitettiin keskeisille paikoille. Puistokoulu ei mahtunut aivan kaupungin ydinkeskustaan, mutta se sijoitettiin tilavalle tontille tärkeään liikenteelliseen ja maisemalliseen kohtaan kortteliin, joka oli alun perinkin tarkoitettu julkista rakentamista varten. Kooltaan ja rakennusmateriaaliltaan Puistokoulu oli ikään kuin välimuoto maalaispitäjien pienistä puukouluista ja kaupunkien suurista kivikouluista. Sellaisena se kuvaa hyvin Jyväskylää pikkukaupunkina. Sijainnista kaupungissa kertoi se, ettei tilaohjelmaan kuulunut opettajan asuntoa maalaiskansakoulujen tapaan. Kouluun ei myöskään liittynyt muita ulkorakennuksia kuin käymälä. Ulkomuoto Koulurakennuksissa suosittiin pitkään symmetrisesti jäsenneltyjä fasadeja niiden juhlallisen ja arvokkaan ilmeen takia. Symmetrisyys myös sopi kivirakentamista hallinneeseen tyylisuuntaan, uusrenessanssiin. Kaupunkien ensimmäiset puiset kansakoulutalot saattoivat edustaa myös niin sanottua nikkarityyliä. Vuosisadan vaihteessa monumentaalisuutta tärkeämmäksi tulivat kodikkuuden ja maalauksellisen kaupunkikuvan ihanteet ensin muun muassa uusgotiikan ja sitten suomalaisen art nouveaun myötä luvun taitteessa yleinen tyylikehitys ohjautui uudelleen klassistiseen suuntaan. Yksityiskoulut olivat yleensä tyylillisesti valtion kouluja edistyksellisempiä. Esteettisten ihanteiden lisäksi monissa rakennusprojekteissa oli otettava huomioon kustannuskysymykset, jotka ohjasivat suunnittelua rationaaliseen suuntaan. Puistokoulu sijoittuu myöhäisen art nouveaun ja klassisismin murroskauteen. Pikkukaupungin kansakoulurakennuksena se on ilmeeltään rationaalisen hillitty. Tilanjäsentely ja huoneohjelma Vielä 1800-luvun lopulla suurempien monikerroksisten koulutalojen tilanjäsentely perustui yleensä keskikäytäväratkaisulle. Rakennuksen keskellä kulki sen pituussuunnassa käytävä, jonka molemmille puolille luokkahuoneet sijoitettiin. Keskikäytävän suosioon vaikutti sen taloudellisuus, joten se oli erityisen tavallinen rakennushallituksen suunnittelemissa valtion kouluissa. Portaat sijaitsivat usein samasta syystä vain toisessa päädyssä, joskus kuitenkin molemmissa. Vähitellen keskikäytävää suositummiksi tulivat sivukäytävä- ja hallijärjestelmä. Sivukäytäväpohjakaavassa käytävän toinen seinä oli ulkoseinä. Hallijärjestelmässä luokkatilat oli ryhmitelty hallien ja niihin liittyvien portaikkojen ympärille. Hallijärjestelmä yleistyi pohjakaavamallina erityisesti vuosisadanvaihteessa. Rakennushallituksessa suunnitellut koulut pysyivät normatiivisina pitkään, yksityisesti suunniteltujen koulujen pohjakaavat olivat useammin yksilöllisiä. Kaupunkien ensimmäisten kansakoulutalojen pohjakaavat perustuivat miltei säännöllisesti sivukäytäväjärjestelmään. Vuosisadan vaihteessa myös kaupunkikansakouluissa alettiin soveltaa hallijärjestelmää. Wivi Lönn oli vuoden 1898 opintomatkallaan tutustunut laajasti koulurakentamiseen. Hallijärjestelmä oli yksi hänen matkallaan omaksumista suunnitteluperiaatteista. Lönn oli Suomessa hallijärjestelmän käyttäjänä yksi ensimmäisistä: hän suunnitteli keskushallit jo vuonna 1898 ensimmäiseen koulurakennukseensa, Tampereen suomalaiseen tyttökouluun. (Kivinen 1982, 43.) Halliratkaisut yhdistettiin Suomessa alkuun Lönnin nimeen niin selkeästi, että eräs toinen arkkitehti kirjoitti Lönnille pyytäen lupaa käyttää hänen keksintöään omassa koulusuunnitelmassaan.\n9 16 AIKAKAUDEN SUOMALAISISTA KOULURAKENNUKSISTA luvun alussa koulun tilaohjelmaan pyrittiin sisällyttämään vaihteleva määrä tilavia, valoisia ja terveellisiä luokkahuoneita; yhdistetty voimistelu- ja juhlasali (aikaisemmista erillisistä saleista oli luovuttu taloudellisista syistä); opetusvälineiden säilytystilat; usein kirjasto, joka yhdistettiin monesti opettajainhuoneeseen ja talonmiehen asunto sekä tarvittavat ulkorakennukset. Erikoisluokat, kuten laulu-, piirustus- ja luonnontieteiden luokat olivat vakiintuneet tilaohjelmiin jo aikaisemmalla kaudella. Pieniinkin maalaiskansakouluihin kuului kaudella usein erillinen veistoluokka, sillä käsityöllä oli keskeinen asema suomalaisessa kansakouluopetuksessa. Maaseudulla kansakoulurakennuksissa oli tyypillisesti opettajan asunto, joskus myös oppilasasuntola. Kaupunkipaikkakunnalla tämä ei ollut tarpeen. Vuosisadanvaihteen uutuuksina suurten koulujen huoneohjelmiin ilmaantuivat ryöppy- eli suihkuhuoneet ja erilliset ruokailuhuoneet. Vuonna 1905 kouluhallitus suositteli opetuskeittiön sijoittamista kansakouluihin. Naulakkohuoneet olivat kuuluneet koulujen tilaohjelmiin ennen 1890-luvun alkua, jolloin ne oli alettu jättää pois säästösyistä. Lönn oli vuoden 1898 opintomatkallaan tullut siihen tulokseen, että oppilaiden päällysvaatteiden sijoittaminen käytäviin pilasi suomalaisten koulurakennusten sisäilmaa. Ensimmäisestä koulusuunnitelmastaan lähtien hän pyrki sisällyttämään päällysvaatehuoneet koulujen tilaohjelmiin. Vuoden 1910 vaiheilla naulakkohuoneet yleistyivät uudelleen muidenkin arkkitehtien suunnittelemissa kouluissa. Vuosisadanvaihteen aikoihin käytiin keskustelua luokkahuoneiden muodosta, kun pohdittiin, pitäisikö rakentaa niin sanottuja syvyys- vai pituusluokkia. Kaudella vakiintui lopulta pitkä ja kapea luokkahuoneen muoto eli pituusluokka. Luokkiin tuli runsasta sivuvaloa mieluiten oppilaiden vasemmalta puolelta. Ikkunat tuli ihanteen mukaan sijoittaa yhdelle seinälle, jotta kylmiä seiniä olisi vain yksi. Valaistuksen riittävyyden kannalta suositeltiin, että luokat olisivat maksimissaan seitsemän metrin levyisiä. Jotta takarivistäkin näkisi hyvin taululle, saivat luokat olla enintään kymmenen metrin pituisia. Puistokoulun tilaohjelma on monella tapaa ajalleen tyypillinen, joskaan ei aikakauden käsitysten mukaan täysin ihanteellinen. Sen pohjakaavan voi tulkita pienimuotoiseksi hallipohjakaavaksi, sillä varsinaisia käytäviä ei rakennuksessa esiinny. Virkistyshuone on hallina pohjakaavan osalta keskeisessä asemassa. Lönn sisällytti koulujensa tilaohjelmiin jo varhain virkistyshuoneen, jossa välitunnit olisi mahdollista viettää huonolla säällä. Vuoden 1898 matkakertomuksessaan hän oli todennut, että englantilaisissa kouluissa oli heti porrashuoneen yhteydessä suurempi huone, jossa lapset pahan ilman sattuessa voivat viettää välituntinsa. (Kivinen 1982, 43.) Lönnin koulujen pohjapiirustuksissa virkistyshuone esiintyy ainakin Forssan ja Savonlinnan kansakouluissa sekä Joensuun ja Mikkelin yhteiskouluissa. Muissakin kouluissa on vastaavasti sijoitettuja hallitiloja, mutta niitä ei ole aina erikseen nimetty. Virkistyshalli yleistyi kouluarkkitehtuurissa laajemmin vasta vuoden 1910 jälkeen. (Tutkimusaineistot [LAK].) Puistokouluun olisi haluttu alun perin sisällyttää muun muassa piirustusluokka, opetuskeittiö ja suihkuhuoneet, jotka kuitenkin jätettiin säästösyistä pois tilaohjelmasta. Ainoa erikoisluokka oli kansakouluissa niin tärkeänä pidetty veistoluokka. Tyypillisiä tiloja olivat luokkien lisäksi muun muassa yhdistetty juhla- ja voimistelusali, opetustarvikkeiden säilytyshuoneet, päällysvaatehuoneet, vahtimestarin asunto ja opettajainhuone. Puistokoulussa on pituusluokat, joissa kateederit on sijoitettu siten, että valo tulee oppilaiden vasemmalta puolelta. Seitsemän metrin leveysrajaa on enimmäkseen noudatettu, toisen kerroksen etelän puoleisia luokkia lukuun ottamatta. Niihin on kuitenkin osunut kaikkein voimakkain luonnonvalo ja koulussa oli täydennyksenä myös sähkövalaistus. Pisin luokka on tasan kymmenen metrin pituinen. Puistokoulun luokkahuoneissa on kolme kaksoispulpettien jonoa vierekkäin, mikä oli kaudella pituusluokkien tyypillinen kalustustapa. Talotekniikka Koulutilat pyrittiin mitoittamaan järkevästi ja niihin pyrittiin rakentamaan ajanmukaiset ilmanvaihto- ja lämmitysjärjestelmät, joihin oli kiinnitetty erityistä huomiota jo 1880-luvulta lähtien. Ilmanvaihto alettiin hoitaa ilman lämmittämiseen perustuvilla kalorifeereilla lukujen taitteesta alkaen, mutta uunilämmitys säilyi yleisimpänä lämmitysjärjestelmänä vielä 1890-luvulla. Uudella vuosisadalla myös keskuslämmitys alkoi yleistyä julkisissa rakennuksissa. Sähkövalo oli alkanut yleistyä jo hieman aikaisemmin. Kouluihin rakennettiin vesijohto edellyttäen, että sellainen löytyi kaupungis-\n10 18 PUISTOKOULUN HISTORIAA 19 ta. Puistokoulussa oli alusta saakka kaikki nämä uusimmat mukavuudet. Teknisenä uutuutena koulutaloissa olivat myös välipohjien rautabetonirakenteet, joita hyödynnettiin myös Puistokoulun rakennuksessa. 4. PUISTOKOULUN HISTORIAA Kouluolot ennen kaupungin kansakoulun perustamista Sisustus Paljasta hirsipintaa ihailtiin kansallisromanttisessa hengessä, mutta hygieenisyyden ja lämmönpitävyyden takia vuosisadan alun puukoulut yleensä vuorattiin. Sisätiloissa käytettiin panelointia, maalia ja tapetointia. Seinät suositeltiin paneloitaviksi noin puolentoista metrin korkeudelle lattiasta, jotta akustiikka paranisi. Väliseinät ja katot tuli maalata vaaleiksi valoisuuden lisäämiseksi. Tämä myös edisti hygieniaa ja vähensi vetoisuutta. Lattiat tuli vernissata tai maalata. Tältä osin Puistokoulu oli tyypillinen esimerkki puukoulun sisustuksesta. (Lilius 1982, ; Viljo 1989, 94 95, 97; Wäre 1989, ) Suomen ensimmäiset kansakoulut olivat 1850-luvulla sivistyneiden kartanonomistajien ja tehtailijoiden perustamia. Hieman laajemmin niitä alettiin perustaa vuoden 1866 kansakouluasetuksen myötä, mutta kansakouluopetuksen aloittaminen oli 1800-luvun loppupuolella vielä kuntien oman aktiivisuuden varassa. Ennen kansakouluja opetuksesta vastasivat lasten vanhemmat ja seurakunnat, joiden kiertokoulut olivat etenkin maaseudulla yleisimpiä kouluja. Joissakin pitäjissä oli vakituisia pitäjänkouluja. Kaupungeissa toimi myös varakkaamman väen jälkikasvulle tarkoitettuja yksityiskouluja, esimerkiksi pedagogioita ja mamsellinkouluja. (Peltonen 1989, 10 13) Jyväskylän peruskoulutuksen historia on monisäikeinen. Jyväskylän pitäjään saatiin ensimmäinen kiertokoulu vasta 1858, sillä kaupungissa toimi jo vuonna 1847 perustettu ala-alkeiskoulu, johon tuli oppilaita myös maalaiskunnan kylistä. Muilta osin opetuksesta olivat maaseudulla huolehtineet lasten vanhemmat ja lukkari. Kaupunkiin perustettiin 1850-luvun jälkipuoliskolla vielä pojille ja tytöille köyhäinlastenkoulut, jotka toimivat vuoteen 1866 saakka. Käsityöläisten sunnuntaikoulu perustettiin pojille vuonna 1858 ja tytöille seminaarin naisoppilaiden toimesta 1860-luvulla. Jyväskylässä toimi ja 1860-luvuilla myös yksityisiä tytöille tarkoitettuja mamsellinkouluja. Yksityinen tyttökoulu perustettiin vuonna 1864 ja se muuttui valtion oppikouluksi (Peltonen 1989, 11, 13, 15 20) Suomen kansakoululaitoksen hahmotteli Uno Cygnaeus 1850-luvun lopulla. Jyväskylän seminaari perustettiin vuonna 1863 ja kansakouluasetus annettiin kolme vuotta myöhemmin Samana vuonna aloittivat seminaarin yhteydessä sen mallikoulut (harjoituskoulut), joihin myös köyhäinkoulujen lapset siirrettiin seuraavana vuonna. Kansakouluasetuksen mukaan jokainen kaupunkiseurakunta oli velvollinen perustamaan oppilastarpeen vaatiman määrän kansakouluja, mutta kaupungeille jätettiin itsehallintoperiaatteen mukaan melko suuri vapaus omien kouluolojensa järjestämiseen. Koska Seminaarin mallikoulut tyydyttivät Jyväskylässä perusopetuksen tarpeet yhdessä muiden kaupungissa toimivien yksityisten koulujen kanssa, Jyväskylän kaupunki ei\n11 20 PUISTOKOULUN HISTORIAA 21 perustanut kansakoulua vielä vuosikymmeniin. Kaupunki säästyi näin kokonaan kansakoulumenoilta, sillä valtio kustansi kokonaan seminaarin ja sen alaiset koulut. Tilanne oli samankaltainen useimmissa suomalaisissa seminaarikaupungeissa. (Peltonen 1989, 21 23, 57) Kaupungin väliaikainen kansakoulu Jyväskylän väkiluku oli lisääntynyt voimakkaasti 1870-luvulla ja vuosisadan vaihteen aikoihin saavutettiin asukkaan raja. Vuonna 1891 oltiin ensi kertaa siinä tilanteessa, että kaikki poikamallikouluun pyrkivät lapset eivät mahtuneet sinne. Kaupungin valtuusmiehet päättivät perustaa tilapäisen yksiluokkaisen alakansakoulun ja palkata sille yhden opettajan. Tilapäinen alakansakoulu toimi vanhan raatihuoneen tiloissa ensin vain yhden lukuvuoden ajan, seuraavina parina vuonna kaikki oppilaat otettiin seminaarin mallikouluun. Elokuussa 1894 oppilaita oli jälleen liikaa mallikoulun oppilaspaikkoihin nähden. Valtuusto päätti perustaa yksiopettajaisen alakansakoulun, jossa noudatettiin tyttöjen ja poikien yhteisopetusta. Koulun johtokunta esitti jatkossa useaan otteeseen koulun vakinaistamista, mihin valtuusto ei kuitenkaan suostunut, vaan päätti toistuvasti jatkaa koulun toimintaa lukuvuosi kerrallaan. (Peltonen ) Keväällä 1898 Seminaarin matematiikan lehtori Nestor Ojala perusti yhdessä poikamallikoulun yliopettajan Herman Niemen ja tämän vaimon Aurora Niemen kanssa valmistuslaitoksen seminaarin pyrkijöille ja kiertokoulunopettajiksi aikoville. Tätä tarkoitusta varten he anoivat kaupunginvaltuustolta käyttöönsä väliaikaisen kansakoulun tiloja ja kalustoa sekä lupautuivat huolehtimaan alakansakoululuokkien ja käsityöläiskoulun valmistavan osaston opetuksesta. Valtuuston suostuttua pyyntöön koulu pysyi edelleen muodollisesti kaupungin alakansakouluna, mutta käytännössä koulu muuttui seminaarin mallikouluja vastaavaksi kouluksi. (Peltonen 1989, 53 54) Varsinainen kansakoulu 1909 ja oma koulutalo Mallikoulut ja yksityiset oppikouluun valmistavat koulut olivat syynä siihen, että oppilasmäärä pysyi kunnallisessa koulussa verrattain pienenä aina 1900-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulle saakka. Tästä syystä valtuuston oli pitkään mahdollista siirtää päätöstä pysyvän kansakoulun perustamisesta. Vuonna 1909 oltiin tilanteessa, jossa seitsemänkymmentä lasta olisi jäänyt ilman koulupaikkaa. Suurin syy tähän oli yhden yksityiskoulun toiminnan päättyminen saman vuoden keväällä. Kun samaan aikaan valmisteltiin Mäki-Matin liittämistä kaupunkiin, oli kaupunginhallitus jo vakuuttunut oman pysyvän kansakoulun välttämättömyydestä. Vakituinen kansakoulu aloitti toimintansa syyslukukauden alusta Vielä ensimmäisen lukuvuoden ajan alakoulun ensimmäinen luokka toimi valmistuslaitoksen harjoituskouluna. (Peltonen 1989, ) Kansakoulun ensimmäinen oma koulurakennus valmistui Puistokadun varrelle alkuvuodesta Koulutyötä oli aloiteltu yläkerran huoneissa jo edellisen vuoden lopulla. Oppilas- ja opettajamäärä lisääntyi nopeasti. Kaupungin väkiluku oli jyrkässä kasvussa ja perusopetuksen antamisessa painopiste siirtyi yksityiskouluilta varsin nopeasti kunnalliselle kansakoululle. Kun kansakoulussa oli rakennuksen valmistuessa noin 250 oppilasta, heitä oli kaksi vuotta myöhemmin jo yli 400 ja lukuvuoteen mennessä yli 500. Koska koulussa oli vain kahdeksan luokkahuonetta, jouduttiin jo lukuvuonna turvautumaan vuorolukuun. Tilanahtaudesta huolimatta Puistokoulun tiloissa aloitti vuonna 1915 toimintansa myös Jyväskylän Suomalainen Yhteiskoulu rehtori Anni Oksasen johdolla. Seuraavana vuonna koulu siirtyi niin sanottuun Kenkätehtaan taloon Cygnaeuksenkatu 9:ään. Kansakoulun johtokunta esitti koulun laajentamista tai kokonaan uuden koulun rakentamista jo syksyllä Asiat edistyivät hitaasti ja helpotusta tilanteeseen saatiin vasta noin kymmenen vuotta myöhemmin, kun Cygnaeuksen kansakoulu valmistui vuonna Uuden kansakoulun valmistuttua vanhempi koulurakennus sai uudeksi nimekseen Puistokadun kansakoulu. Cygnaeuksen kansakoulun syrjäisestä sijainnista johtuen Puistokadun kansakouluun jäi niin paljon oppilaita, että pari luokkaa toimi edelleen kahdessa vuorossa. (Peltonen 1989, 79 87, ; Jyväskylän Norssi 70 vuotta 1986, 16.) Puistokoulun sota-ajat Sota-aikoina koulurakennuksessa ei voitu antaa opetusta normaalisti. Venäjäl-\n12 22 PUISTOKOULUN HISTORIAA 23 lä tapahtui marraskuun 1917 alussa bolševikkivallankumous, jonka seurauksena Suomessa alkoi yleislakko. Vapaus- ja sisällissota puhkesi Suomessa helmikuussa. Jyväskylä kuului rintamalinjan valkoiselle puolelle ja sodanaikaiset tapahtumat sujuivat kaupungissa melko rauhallisesti. Lukuvuonna koulunkäynnissä oli joka tapauksessa katkoksia ja koulurakennus oli ajoittain muussa käytössä. Jo kesällä 1917 kansakoulun oli luovutettava kolme luokkahuonetta, varastohuone ja vahtimestarin asunnosta huoneen ja keittiön käyttöoikeus venäläisen topografikomennuskunnan sotilaiden käyttöön. Marraskuussa Jyväskylän vallankumousneuvosto sulki kaupungin koulut lyhyeksi aikaa ja rakennus oli suojeluskunnan majoituskäytössä. Tänä aikana koulu toimi tilapäisissä tiloissa niin sanottujen jatkoluokkien huoneistossa ja evankelisessa rukoushuoneessa. Koulutyölle asetti haasteita luonnollisesti myös se, että miesopettajat osallistuivat sotatoimiin eivätkä voineet hoitaa virkojaan. (Peltonen 1989, 81, 91; Martio 2004, ) Toinen maailmansota puhkesi syksyllä 1939 ja Suomi joutui siihen pian mukaan. Koulutyö häiriintyi luonnollisesti Jyväskylässä kuten muuallakin maassa lukuvuoden aikana. Lokakuun 8. päivänä 1939 annettiin määräys koulujen ottamisesta sotilaskäyttöön, ja ne määrättiin välittömästi tyhjennettäviksi. Puistokoulu määrättiin majoitus-, koulutus- ynnä muuhun käyttöön ja Cygnaeuksen koulu sotilassairaalaksi. Ylimääräiset kertausharjoitukset pidettiin ja kuljetukset itärajalle oli määrä aloittaa jo seuraavana päivänä. Komennukset koskivat myös osaa kansakoulun opettajista. Jyväskylän sotilaspiirin reserviläiset komennettiin Jyväskylään, missä toimi kaksi perustamispaikkaa. Tykistö kokoontui Puistokoululle. Myös muut kaupungin ja sen lähialueen koulut joutuivat pian sotilaskäyttöön, joten koulutyön jatkaminen kävi mahdottomaksi. Marraskuussa Cygnaeuksen kansakoulun tilat vapautuivat ja koulutyö ehdittiin aloittaa vuorolukuna. Talvisota alkoi kuitenkin vain muutaman päivän kuluttua marraskuun 30. päivänä, jolloin koulutyö keskeytyi uudelleen määräämättömäksi ajaksi. Osa opettajista oli erilaisissa kotirintaman työpalvelutehtävissä ja lottina. Suuri osa jyväskyläläisistä koululapsista lähetettiin turvaan maaseudulle, sillä Jyväskylä oli sotatarviketeollisuuden ja tärkeän poikittaisen rautatieyhteyden takia mahdollinen pommituskohde. Ilmahyök- Liikekannallepano syksyllä Hevosia kootaan talvisotaa varten Puistokoulun pihalle. Keski-Suomen museon kuvaarkisto. käysuhka säilyi koko sodan ajan, vaikka Jyväskylää pommitettiin vain 29. ja 31. joulukuuta. Talvisota päättyi 13. maaliskuuta 1940, mutta kaikki koulut olivat edelleen sotilaskäytössä. Koulutyö käynnistettiin huhtikuun puolivälissä useissa erillisissä tilapäisissä tiloissa. Puistokoulu vapautui sinne sijoitetuista siirtolaisista syyslukukauden 1940 alkuun mennessä. Rakennustoimiston vuosikertomuksessa todettiin, että rakennuksen oltua puolustuslaitoksen käytössä sekä siirtoväen ja sotilaiden majoituspaikkana, olivat tapetit, ovet, ikkunat, lattiat, kaiteet, seinäpaneelit ynnä muut niin kurjassa kunnossa, että kiinteistössä oli välttämätöntä tehdä huomattavasti enemmän korjauksia etukäteissuunnitelmiin nähden. (Peltonen 1989, ; Martio 2004, 55 58; Jyväskylän kaupungin kunnallishallinto vuonna 1942, 412.) Sodan jälkeen siirtolaisten lapset ja uudet alueliitokset vuonna 1941 lisäsivät kaupungin kansakoululaitoksen oppilasmäärää. Lukuvuosi oli kansakouluissa tiiviin koulunkäynnin aikaa, jolloin pyrittiin korvaamaan edellisen lukuvuoden puutteellista opetusta. Jatkosota alkoi pian kouluvuoden päätyttyä kesäkuussa Kaikki koulut ja muut julkiset rakennukset otettiin uudelleen sotilaskäyttöön, Puistokoulu taas majoitustiloiksi. Sekä mies- että\n13 24 PUISTOKOULUN HISTORIAA 25 keittiötä laajennettiin uudelleen. Laajennusten jälkeen rakennukseen kuului keittiön lisäksi oppilaiden ruokailuhuone. Keskuskeittiöstä ruokaa kuljetettiin autolla muihin kouluihin, yhteensä jopa yli tuhannelle oppilaalle. Kesällä 1944 alkaneen Neuvostoliiton suurhyökkäyksen seurauksena kaikki koulut otettiin vielä kerran sotilaskäyttöön. Puistokoululle sijoitettiin erinäisiä toimistoja, rintamalta siirtynyt autokorjaamo ja varastoja, myöhemmin autonpalautustoimistokin. Sota loppui syksyllä 1944, mutta koulurakennuksia ei Jyväskylän keskeisen sijainnin ja hyvien kulkuyhteyksien takia saatu opetuskäyttöön ennen kuin aivan vuoden lopulla. Puistokoulu vapautui kokonaan vasta vuodenvaihteessa. Rakennustoimiston vuosikertomuksessa 1945 todettiin jälleen, että etenkin koulun lattiat ja seinät olivat menneet huonoon kuntoon puolustuslaitoksen käytössä. (Peltonen 1989, 150, ; Jyväskylän kaupungin kunnallishallinto vuonna 1942, 446, ; Jyväskylän kaupungin kunnallishallinto vuonna 1943, 489; Jyväskylän kaupungin kunnallishallinto vuonna 1944, 361, 422; Jyväskylän kaupungin kunnallishallinto vuonna 1945, 494.) naisopettajat olivat jälleen erilaisissa maanpuolustustehtävissä rintamalla tai kotiseudulla. Syyslukukauden alku lykkääntyi, ja Puistokoulussa opetustyö päästiin aloittamaan joulukuun puolivälin jälkeen. Cygnaeuksen kansakoulu jäi toistaiseksi pysyvästi sotasairaalaksi, ja sen oppilaita sijoitettiin muihin kouluihin, muun muassa Puistokouluun. Puistokoulun keskuskeittiö sai alkunsa sodan seurauksena: Cygnaeuksen koulussa sijaitseva kansakoulujen keskuskeittiö oli sotasairaalan käytössä, joten lukuvuonna Puistokoulun kellarikerrokseen muurattiin keittiöliesi tilapäistä koulukeittiötä varten. Sittemmin päätettiin rakentaa koulutontille erillinen tilapäinen keskuskoulukeittiö, joka toteutettiinkin syksyllä 1942 piharakennuksen länsipäähän. Piharakennuksessa ennestään ollut varastohuone muutettiin lämmönpitäväksi sekä varustettiin sähkövalolla ja tarvittavilla patalaitteilla. Kaikkia oppilaita koskeva ilmainen kouluruokailu toteutui keväällä 1944 sitä koskevan uuden lain tultua voimaan. Lakimuutokseen varauduttiin jo edellisenä vuonna laajentamalla keskuskeittiötä ja parantamalla sen varustelua liittämällä se vesijohto- ja viemäriverkon piiriin. Vuonna 1944 Jatkosodan liikekannallepano kesällä Tällä kertaa Puistokoulun pihalle on koottu autoja. Kuvassa näkyvät pihaa rajanneet kuusi- ja säleaidat. Keski-Suomen museon kuvaarkisto. Jyväskylän kansakoulun keskikoulu Sotien jälkeen opetusta alettiin uudistaa koko maassa. Valtioneuvosto asetti vuonna 1945 koulutyötä uudistamaan sekä oppikirja- että opetussuunnitelmakomiteat. Keväällä 1946 Jyväskylän kansakoulutarkastajaksi valittu V. A. Niininen oli jäsenenä molemmissa. Keskikoulujen perustaminen oli laillistettu vuonna 1946 ja ne oli tarkoitettu ennen kaikkea köyhien ja syrjäisten kuntien koulumuodoksi. Niinisen johdolla Jyväskylän kansakoululaitos osallistui valtakunnalliseen keskikoulukokeiluun jo ennen kuin uudistukset virallistettiin vuonna Jyväskylän kunnallinen kokeilukeskikoulu oli ainoa kaupunkiin perustettu, ja se aloitti toimintansa Cygnaeuksen kansakoulussa loppuvuodesta Jyväskylä sai keskikoulun vanhana koulukaupunkina ja Kasvatusopillisen korkeakoulunsa takia, sillä kaupunkia pidettiin hedelmällisenä paikkana kokeilulle. Koulun nimi oli vuoteen 1951 saakka Jyväskylän kansakoulun keskikoulu. Jo 1940-luvun alkupuolella oli ollut selvää, että Jyväskylän kansakoulujen tilat olivat jälleen jäämässä pieniksi oppilasmäärään nähden. Puistokadun\n14 26 PUISTOKOULUN HISTORIAA 27 kansakoulun alaluokille piti lukujen vaihteessa vuokrata lisätiloja koulurakennuksen ulkopuolelta. Keskusta-alueen tilanne helpottui vasta kun Keskuskansakoulun ensimmäinen osa valmistui Rajakadun varteen kesällä Keväällä kansakoulun johtokunta oli päättänyt, että Puistokadun kansakoulu silloisessa muodossaan lakkautettaisiin ja sen oppilaat siirtyisivät Keskuskansakouluun. Kokeilukeskikoulu puolestaan siirrettäisiin Cygnaeuksen kansakoululta Puistokouluun. Sinne sijoitettiin alkuun myös jatkokoulun kauppalinjan luokat. Syyslukukaudesta 1952 alkaen rakennus toimi noin kahdenkymmenen vuoden ajan hieman isompien lasten opinahjona. Rakennuksessa toimivaa koulua kutsuttiin yleensä kunnalliseksi keskikouluksi ja koulutaloa Puistokadun keskikouluksi. Myös nimitys Puistokoulu syntyi keskikoulun kaudella. Puistokoulun rakennus osoittautui kasvavalle keskikoululle liian pieneksi jo vuonna 1957, ja lisätiloja jouduttiin vuokraamaan useasta eri paikasta. (Peltonen 1989, , ; Kertomus Jyväskylän kaupungin kunnallishallinnosta 1951, 110.) Peruskoulun ala-asteeksi 1973 ja lakkautusuhka Siirtymistä peruskoulujärjestelmään valmisteltiin vuodesta 1965 lähtien. Kokeiluperuskoulu aloitti toimintansa syksyllä 1968 kansakoulujen ensimmäisillä ja kolmansilla luokilla. Syksyllä 1972 kokeilu ulotettiin yläasteelle, ja kunnallinen keskikoulu oli osa yläastekokeilua. Jyväskylä siirtyi peruskoulujärjestelmään syyslukukauden alusta Koulutoimenjohtaja Pekka Käpin mukaan koulutoimessa jouduttiin 1970-luvun alussa puolustamaan Puistokoulun rakennuksen säästämistä ja koulutoiminnan jatkumista sen suojissa. (Puistokoulun leikekirja, KSML:n lehtileike ilmeisesti keväältä 1987.) Kaupungin koulutoimi laati 1969 koulusuunnitelman, jonka mukaisesti pienten koululaisten opetusta varten luotiin korttelikouluverkosto. Tavoitteena oli, että koulumatkan tulisi olla maksimissaan 500 metriä. Puistokoulu oli yksi ensimmäisen ja toisen luokan oppilaiden korttelikouluista, mutta se aiottiin jättää asteittain pois käytöstä 1980-luvulla luvun alussa Puistokoulussa oli enää kaksi ensimmäistä ja kaksi toista luokkaa, joten osa luokkahuoneista oli tyhjillään. Tyhjiä tiloja luovutettiin erilaisiin käyttötarkoituksiin, koululla toimi muun muassa Elisabeth Maxwell-Sihvosen englanninkielinen leikkikoulu, kaupungin sosiaalitoimen alainen iltapäivähoito sekä kaupungin koulujen oppimateriaalikeskus. Rakennusta kaavailtiin 1980-luvun alussa myös annettavaksi Steiner-koulun käyttöön, mutta aie ei toteutunut. Lisäksi kaupunginhallitus selvitteli 1980-luvun lopulla, olisiko Puistokoulu muutettavissa järjestötaloksi. Nuorisojärjestöt tarvitsivat kiinteistön, johon sijoitettaisiin opiskelija-asuntola, retkeilymaja sekä toimisto- ja liiketilaa. (KSML ) Kiivaimmillaan keskustelu lakkauttamisesta oli vuonna Puistokoulun pelastukseksi koituivat oppilaiden vanhempien ja koulun johtokunnan aktiivisuus. Nämä olivat sitkeästi anoneet kouluvirastolta kolmannen ja neljännen luokka-asteen saamista Puistokouluun, mikä olikin onnistunut lukuvuosina sekä Neljäs luokka tosin toimi tässä vaiheessa vain vuoden ajan. Kun koulun aktiivinen käyttö saatiin turvattua vuosikymmenen vaihteeseen saakka, ja koulussa laadittiin edistyksellisiä opetuksen kehityssuunnitelmia, alkoi tilanne ratketa Puistokoulun eduksi. Kouluvirastossa tultiin siihen johtopäätökseen, ettei pienen koulun lakkauttamisella saavutettaisi merkittäviä säästöjä. Uudelle vuosikymmenelle tultaessa ei myöskään enää pidetty kiinni pienten lasten erillisistä kouluista, vaan Puistokoululle perustettiin viides ja kuudes luokka-aste vuosina 1994 ja (Martio 2004, 71 72; 74 76; Puistokoulun leikekirja, KSML:n lehtileikkeet vuosilta ) Laajennusosa ja peruskorjaus 1990-luvun puolivälin jälkeen Puistokoulun asema koulurakennuksena on vakiintunut ja myös vanhan rakennuksen arvo on alettu ymmärtää aikaisempia vuosikymmeniä paremmin. Keskustan alueen pienten lasten määrä on kasvanut 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen loppua kohden, mikä nosti jälleen kerran esiin kysymyksen tilojen laajentamistarpeesta. Keväällä 2008 järjestettiin arkkitehtuurikilpailu Puistokoulun tilojen laajentamiseksi. Kilpailun voittajan, Arkkitehti Sari Niemisen, suunnittelema Puistokoulun laajennusosa valmistui kesällä Uudisosaan sijoitettiin paitsi Puistokoulun lisätiloja myös tilat Päivärinteen päiväkodille. Vanha Puistokoulu tullaan peruskorjaamaan lähivuosina.\n15 28 KOULUN KORTTELI JA LÄHIYMPÄRISTÖ KOULUN KORTTELI JA LÄHIYMPÄRISTÖ Kadut ja puistot lovakuutushakemuksesta käy ilmi, että myös kaikki koulutonttia ympäröivät tontit naapurikortteleissa olivat vielä rakentamattomia. Uutta piharakennusta varten vuonna 1916 otettu palovakuutus puolestaan osoittaa, että tuolloin jo kuudella naapuritontilla oli yksikerroksiset puurakennukset. Tällaisessa ym- Puistokoulun kortteli on ollut Jyväskylän kaupungin omistuksessa sen pe- päristössä kookkaammalla Puistokoululla oli kiistaton kaupunkikuvallinen rustamisesta saakka. Ensimmäinen alueelle laadittu asemakaava oli F. L. merkitys. Koulukorttelia ympäröivä rakennuskanta säilyi matalana vuosi- Mahlbergin vuoden 1899 asemakaava, jonka mukaista korttelirakennetta ei kymmeniä. Naapurirakennuksista kookkain oli pitkään rakennusmestari M. kuitenkaan toteutettu. Kortteli ja tontti on kaavoitettu toteutuneeseen muo- F. Forseliuksen suunnittelema, kultaseppä Jaakko Vehmaalle vuonna 1928 toonsa vuonna 1910 vahvistetun Valter Thomén ja Hugo Liliuksen asema- rakennettu nykyinen Hotelli Yöpuun rakennus. Puistokoulun ympäristöön al- kaavan mukaisesti. Asemakaavassa korttelia rajaavista viidestä kadusta yksi koi kohota korkeita kerrostaloja vasta 1960-luvulla. (Jäppinen 2005, 95, 105; oli jo tuolloin nimeltään Kansakoulukatu. Muilta reunoilta korttelia rajasivat Puistokoulun palovakuutukset 1912 ja 1916 [KA/Tarmo]; Kuva-arkisto [K- Sammonkatu, Ainonkatu, Puistokatu sekä Opistokatu eli nykyinen Yliopistonkatu. Kadut olivat hiekkapintaisia, niin kuin kaikki kadut Jyväskylässä vielä tuohon aikaan. Puistokatua reunustivat kaksinkertaiset suurten koivujen rivistöt, ja myös Opistokadulla oli tuuheaksi kasvaneet puuistutukset. Ennen kaupungin kansakoulun rakentamista kortteli oli rakentamaton. Koska kansakoulu oli sen ensimmäinen rakennus, sitä on koko rakennushistoriansa ajan käytetty kuin yhtä tonttia. Vuoden 1912 joulukuussa laaditusta pa luvulla Puistokatu oli vielä hiekkapintainen, ja sitä reunustivat kaksinkertaiset suurten koivujen rivistöt. Kuvan vasemmassa reunassa näkyy Lönnin suunnittelema alkuperäinen ulkorakennus. Keski-Suomen museon kuva-arkisto. Jyväskylän kaupungin katuja alettiin kivetä vuodesta 1925 lähtien. Puistokatu oli yksi ensimmäisistä, se kivettiin Aren aukiolta Tellervonkadun risteyk seen asti vuonna Kuvassa katua kivetään Puistokoulun kohdalla, koulun aita näkyy vasemmassa reunassa. Valokuvaamo Päijänne, Keski- Suomen museon kuva-arkisto. SM]; Kohdeinventointilomake 24 [K-SM].) Jyväskylän kaupungin katuja alettiin kivetä vuodesta 1925 lähtien. Puistokatu oli yksi ensimmäisistä, se kivettiin epäsäännöllisen muotoisilla kivillä Aren aukiolta Tellervonkadun risteykseen asti vuonna Jalkakäytävät päällystettiin betonilaatoilla seuraavana vuonna. Muut katuosuudet valmistuivat 1930-luvulla luvun valokuvassa näkyy Yliopistonkadun ja Puistokadun risteyksessä liikenteenjakajaan sijoitettu pyöreä bensiini- ja lehtikioski.\n16 30 KOULUN KORTTELI JA LÄHIYMPÄRISTÖ 31 Kioskin oli suunnitellut Alvar Aalto vuonna Puistokoulun tontin osalta jalkakäytävä asfaltoitiin vuonna Katuosuus Aren aukiolta Tellervonkadulle asfaltoitiin kokonaisuudessaan vuonna (Pennanen 1986 [K-SM]; Martio 2005, 18.) Yrjö Blomstedt oli Mahlbergin asemakaavaa kritisoidessaan esittänyt, että nykyisen Yliopistonkadun ja Puistokadun risteykseen olisi luotava näyttäväksi kadunpäätteeksi julkinen rakennus ja aukio eli tori. Thomén ja Liliuksen Muiden Puistokoulun korttelia reunustaneiden katujen kiveykset valmistuivat 1930-luvulla luvun valokuvassa näkyy Jyväskylänkadun, nykyisen Yliopistonkadun, ja Puistokadun risteyksessä liikenteenjakajaan sijoitettu pyöreä bensiini- ja lehtikioski. Kioskin oli suunnitellut Alvar Aalto vuonna Keski-Suomen museon kuvaarkisto. Näkymä Puistotorilta kansakoulun suuntaan toukokuussa Koulun pihalla näkyy vuonna 1916 rakennettu piharakennus vielä alkuperäisessä muodossaan. Koivurivistöt on kaadettu kadun kiveämisen yhteydessä ja tilalle on istutettu lehmuksia. Valokuvaamo Päijänne, Keski-Suomen museon kuva-arkisto. Koulun piha-alue Puistokoulun tontilla oli alusta saakka koulun lisäksi erilaisia piharakennuksia. Vuonna 1912 koulun viereen oli rakennettu ulkohuonerakennus, jota on kuvailtu tarkemmin kappaleessa 7. Jo vuonna 1915 kansakoulun johtokunta oli valittanut kaupunginvaltuustolle, että hajuhaittaa aiheuttava ulkohuone sijaitsi liian lähellä koulua ja vieläpä aivan joidenkin luokkahuoneiden ik- asemakaavassa paikalle oli hahmoteltu Puistokadun molemmin puolin julki- kunoiden alla. Valtuusto ei puoltanut johtokunnan toivetta siirtää käymälöitä sia rakennuksia ja kookas aukio, Puistokadun tori. Puistokoulu jäi kuitenkin kauemmaksi. Sen sijaan suostuttiin johtokunnan ehdotukseen, jonka mukaan ainoaksi toteutuneeksi julkiseksi rakennukseksi. Asemakaavaan merkittyä oli tarpeen rakentaa puuvaja koulun lämmittämiseen käytettäville haloille. aukiota ei koskaan toteutettu, kenties siitä syystä, ettei myöskään monumen- Lauta- ja ristikkorakenteinen vaja rakennettiin vuonna Se oli pohjaltaan taalirakentaminen vaikuttanut näillä kulmilla toteutuvan luvun alus- 13 x 7 metrin kokoinen ja hieman yli seitsemän metriä korkea. Jonkin aikaa sa sen paikalle alettiin rakentaa Puistokadun puistoa, joka valmistui vuon- piha-alueella sijaitsi siis kaksi pienehköä piharakennusta, palovakuutusasia- na Puisto sopi paremmin naapurikortteleihin vähitellen syntyneeseen kirjojen mukaan molemmat olivat olemassa ainakin vielä vuonna Al- rakennuskantaan, joka muodostui pääasiassa matalista puutaloista. Puistoon kuperäinen käymälärakennus purettiin valokuvista päätellen viimeistään vuo- tehtiin hiekkakäytäviä, istutettiin lehmuksia sekä toteutettiin tenniskenttä ja teen 1927 mennessä. (Puistokoulun palovakuutukset [KA/Tarmo].) suurikokoinen hiekkakenttä, joka jäädytettiin talvisin luisteluradaksi. (Jäppi- Vuonna 1916 rakennettu piharakennus koki vuosikymmenten kuluessa lu- nen 1996, 5, ) ( ) kuisia muutoksia. Vuonna 1943 laaditut rakennuspiirustukset osoittavat, että\n17 32 KOULUN KORTTELI JA LÄHIYMPÄRISTÖ 33 puuvajasta on erotettu kuivakäymälät, jotka on todennäköisesti lisätty rakennukseen siinä vaiheessa, kun alkuperäinen käymälärakennus on purettu. Mitoiltaan ulkorakennus on vielä ennallaan. Useissa valokuvissa näkyy rakennuksen länsipuolelle viimeistään 1920-luvulla rakennettu tilava aitaus, jossa on kenties säilytetty lisää polttopuita. (Korhonen 1943, Piharakennuksen piirustukset [Rpk/JKKA].) Vuonna 1942 Cygnaeuksen koulun keskuskoulukeittiö oli edelleen sotasairaalan käytössä, eikä Puistokoulun kellarikerrokseen Vuonna 1916 valmistuneen piharakennuksen länsipuolelle rakennettiin viimeistään 1920-luvulla tilava aitaus, jossa on ilmeisesti säilytetty polttopuita. Kuvassa Puistokoulun pihalla pelataan pitkäpalloa. Keski-Suomen museon kuvaarkisto. Vuosina 1943 ja 1944 piharakennuksen ruokalaa laajennettiin huomattavasti: keittiötiloja suurennettiin ja oppilaita varten rakennettiin ruokailutila. Laajennukset tehtiin jatkamalla rakennusta länteen päin, kunnes se oli lähes yhtä pitkä kuin itse koulu. Ulkorakennus purettiin vuonna Puistokoulun arkisto. piha-alueesta oli alkuvuosikymmeninä hiekka- ja nurmikenttää. Piha-aluetta rajasi Puistokadun puolella osin Lönnin suunnittelema korkea säleaita, osin yksinkertainen matala puuaita, jossa oli tolppien välissä kaksi vaakalautaa. (ks. kuvat ss. xx ja xx) Aita ei alkuun ulottunut Puistokadun ja Opistokadun risteykseen saakka, vaan piha-alue oli rajattu pienemmäksi. Lönnin piirustusten mukainen aita purettiin valokuvista päätellen vuosien välisenä aikana. Siihen liittynyt portti oli olemassa pidempään, ainakin vielä 1950-lu- aikaisemmin samana vuonna rakennettu tilapäiskeittiö riittänyt vastaamaan vulla. (ks. kuva s. xx) Ilmeisesti noin lukujen taitteesta ainakin kouluruokailun tarpeisiin. Loppuvuodesta päätettiin rakentaa mahdollisim luvun puoliväliin tonttia rajasi myös kuusiaita. (ks. kuva s. xx) Säälle man nopeasti Puistokadun koululle tilapäinen keittoparakki piharakennuksen alttiina olevia puuaitoja uusittiin vuosikymmenten kuluessa lukuisia kertoja. yhteyteen siten, että jo olemassa oleva varastohuone rakennettiin lämmön- Inventointihetkellä tontti on rajattu puisella säleaidalla kolmelta sivulta. Uu- pitäväksi ja varustettiin keittiöksi. Vuosina 1943 ja 1944 piharakennuksen disosan kohdalla ei ole aitaa. Kansakoulukadun varrella on rakennusviraston ruokalaa laajennettiin huomattavasti: keittiötiloja suurennettiin ja oppilaita talo-osastolla vuonna 1958 suunniteltu pyöröteräs- ja metalliverkkoportti. varten rakennettiin ruokailutila. Laajennukset tehtiin jatkamalla rakennusta Puistokadun puolella on vuonna 2003 rakennettu portti, jonka suunnittelun länteen päin, kunnes se oli lähes yhtä pitkä kuin itse koulu. Ulkorakennus pu- pohjana on käytetty Lönnin alkuperäistä porttia. Portin suunnitelmat laati Jy- rettiin vuonna (Kertomus Jyväskylän kaupungin kunnallishallinnosta väskylä Konsulttien (Jycon) rakennusarkkitehti Ulla Taipale. 1942, 446 ja 1943, 489 ja 1944, 25, 422 ja 1966, 332.) Vuosina koulun piha salaojitettiin ja tasattiin. Vuonna 1936 laa- Wivi Lönnin piirustuksiin ei kuulunut pihasuunnitelmaa. Valtaosa koulun dittuun pihasuunnitelmaan on merkitty lisäksi tontin Ainonkadun puoleisel-\n18 34 KOULUN KORTTELI JA LÄHIYMPÄRISTÖ 35 le reunalle pituushyppypaikka ja piharakennuksen edustalle korkeushypyn vauhdinottopaikka. Seuraava säilynyt pihaa koskeva suunnitelma on vuodelta Siinä koulun kentälle ja rakennusten edustoille on laadittu tehokas paikoitussuunnitelma. Vuonna 1969 kaupunki vuokrasi Kansakoulukadun ja Yliopistonkadun kulmauksesta rouva Margit Mäkiselle palstan grillikioskin pitämistä varten. Suunniteltu kioski oli puu- ja kuitulevyrakenteinen ja se oli tarkoitus perustaa jalaksille. Muita kioskeihin liittyviä rakennuslupia ei rakennusvalvonnassa ole, mutta vuonna 1966 otettu valokuva osoittaa, että tuolloin Puistokadun ja Yliopistonkadun kulmauksessa sijaitsi kaksi elintarvikekioskia. Toinen niistä näkyy myös kuvassa vuodelta Rakennuksen peruskorjauksen jälkeen vuonna 1975 koulun kortteliin laadittiin ensimmäinen monipuolinen pihasuunnitelma. Sen mukaan piha-alue oli tarkoitus jakaa koulun edustan asfaltoituun alueeseen, palloilukenttään ja kahteen leikkialueeseen, joiden pintana oli pehmeä sora. Koulun edustalle maalattiin kuvioita pihaleikkejä varten ja käymäläsiiven edustalle merkittiin parkkipaikat. Palloilualueelle sijoitettiin palloiluseinä ja koripalloteline. Puistokadun ja Yliopistonkadun kulmauksessa sijaitsi 1960-luvun jälkipuoliskolla kaksi elintarvikekioskia. Lähiympäristön puutalot olivat tähän mennessä kadonneet, ja tilalle oli rakennettu kookkaita kerrostaloja. Taito Mörk, Keski-Suomen museon kuva-arkisto. Leikkialueille oli suunniteltu pölkyistä ja puomeista tasapainoiluratoja, liukumäkiä, puurakenteisia eläimiä, autoja, junia ja hiekkalaatikoita. Kenttien reunamille oli sijoitettu penkkejä ja katsomo. Pihalle oli merkitty myös kiipeilyteline, karuselli ja avaruusteline/liukurata. Piha-alueen ja katujen väliin sekä tontin luoteiskulmaan tuli istuttaa puita ja muuta kasvillisuutta. Vain osa koulupihan leikkivälineistä näkyy valokuvissa, muuten suunnitelmien toteutumisasteesta ei ole tietoa. Vuonna 1998 pihalle rakennettiin asfaltoidun alueen reunaan kaupungin talonsuunnitteluyksikön omana työnä polkupyörä-, luistin- ja jätekatos. Asemapiirustuksessa palloilukenttä ja luoteiskulman leikkialue ovat entisillä paikoillaan. Toinen leikkialue koulun edessä asfaltoidun pihan eteläpuolella on muutettu yleisurheilu- ja koripallokentäksi. Leikkialueella on muun muassa kiipeilyteline, monitoimiliukumäki, tasapainoilupaikat ja keinuja sekä alueen keskellä ilmeisesti karuselli. Uudisrakennusosan valmistuttua kesällä 2010 myös piha-aluetta uudistettiin. Vanhan osan edustalla on edelleen asfaltoitu pihakaistale, ja suurin osa tontista on hiekkakenttää. Uudisosan edustalla on Päivärinteen päiväkodin aidattu leikkialue. Myös koululaisille tehtiin uusi kiipeilytelineryhmä. (Puistokoulun pihasuunnitelmat [JKTPA]; Rakennusluvat 195/98 ja [JKRA].)\n19 36 PUISTOKOULUN SUUNNITTELU JA RAKENTAMINEN PUISTOKOULUN SUUNNITTELU JA RAKENTAMINEN Päätös kansakoulutalon rakentamisesta ja rakennuspaikan valinta Jyväskylän väliaikainen alakansakoulu toimi vuosina sekä vuosina kaupungin vanhalla raatihuoneella. Siellä jatkoi myös kaupungin vakituinen kansakoulu ensimmäisten toimintavuosiensa ajan. Uuden kunnallistalon valmistuttua vuonna 1899, oli vanha raatihuone jäänyt pääasiallisesti koulujen käyttöön. Rakennuksessa toimi 1900-luvun alussa väliaikaisen ja sittemmin vakinaisen kansakoulun lisäksi seminaarin poikamallikoulu (tuolloin nimeltään poikaosastokoulu), seminaariin valmistava laitos, Jalkasen valmistava koulu, käsityöläiskoulu ja merimieskoulu. (Peltonen 1989, 71) Vielä vakituisen kansakoulun ensimmäisen lukuvuoden alussa kaupunginvaltuusto ja kansakoulun johtokunta olivat uskoneet koulun jäävän pieneksi mallikouluja täydentäväksi kouluksi. Ensimmäisen kevätlukukauden alussa oltiin kuitenkin jo huolissaan siitä, miten koulutilat riittäisivät seuraavana syksynä, sillä kansakouluikäisten lasten määrä kasvoi kaupungissa nopeasti. Syyskuussa 1910 koulun johtokunnan asettama toimikunta esitti valtuustolle uuden ajanmukaisen kansakoulutalon rakentamista. Valtuusto valitsi marraskuussa valiokunnan, joka sai tehtäväkseen teettää koulun rakennussuunnitelman kustannusarvioineen. (Peltonen , 73.) Kaupunginvaltuuston nimittämä kansakoulun rakennuttamista valmisteleva valiokunta esitti alusta saakka tulevan kansakoulun sijoituspaikaksi korttelia XXI kokonaisuudessaan. Kortteliin oli asemakaavassa merkitty kolme tonttia, joista yhdelle rakennettaisiin koulu, toinen jäisi pihaksi ja kolmannelle olisi mahdollista jatkossa laajentaa koulutiloja. Puistokoulun mahdolliseen laajentamistarpeeseen varauduttiin siis jo alun perin, vaikka laajennus toteutui vasta tasan sata vuotta näiden ensimmäisten kaavailujen jälkeen vuonna (Peltonen 1989, 74) Arkkitehdin valinta ja suunnittelutyö Koulutalon suunnittelua ajatellen valiokunta kääntyi arkkitehti Wivi Lönnin puoleen, sillä hänet tiedettiin kokeneeksi ja ansioituneeksi koulurakennusten suunnittelijaksi. (Jyväskylän kaupungin kunnalliskertomus vuodelta 1911, 41.) Jyväskylässä ei 1910-luvun alussa toiminut arkkitehteja, jotka olisivat tässä mielessä pystyneet kilpailemaan tilauksesta Lönnin kanssa. Valiokunta ehdotti Lönniä kansakoulurakennuksen suunnittelijaksi vuonna 1910, jolloin hän vasta valmisteli muuttoaan Jyväskylään. Kyseisenä vuonna Lönn osti kaksi tonttia Seminaarinmäeltä ja laati piirustukset omaa taloaan varten. Lönn oli suunnitellut Jyväskylään muutamia rakennuksia jo kymmenluvun alussa, joten hänet tunnettiin kaupungissa. Lisäksi Ville Lönn, arkkitehdin veli, oli rahatoimikamarin jäsen. Wivi Lönn muutti kaupunkiin loppuvuodesta 1911, ja kansakoulun ensimmäiset luonnokset valmistuivat samoihin aikoihin. Suunnittelun lähtökohtana valiokunnalla oli alusta lähtien kustannusten pitäminen kohtuullisina. Tästä syystä kokonaan kivirakenteista rakennusta ei sen kalleudesta johtuen vakavissaan harkittu. Kokonaan puusta rakennettua yksikerroksista rakennusta sen sijaan oli harkittu. Valiokunta ei pitänyt sitä hyvänä ratkaisuna, sillä rakennus olisi levinnyt tavattoman laajalle pintaalalle, tai tilat olisi pitänyt jakaa useampaan rakennukseen. Wivi Lönn laati luonnoksen kaksikerroksista, osin tiilestä ja osin puusta rakennettavaa koulutaloa varten ottaen huomioon valiokunnan toiveet. Myös koulun johtokuntaa kuunneltiin luonnosvaiheessa. Ensimmäinen luonnos kustannusarvioineen tuli kaupunginvaltuuston käsittelyyn jo 25. lokakuuta 1911, luonnokset olivat valmistuneet samana iltana. Koska valiokunnan luonnoksia koskeva lausunto ei näin ollen ollut valmistunut kokoukseen mennessä, asian käsittely siirrettiin marraskuun 1. päivänä pidettyyn seuraavaan kokoukseen. Valiokunta perusteli lausunnossaan kantaansa kaksikerroksiseen, tiili- ja puurakenteiseen ratkaisuun päätymisestä ja vakuutti kansakoulun tilojen olevan kaikin puolin ajanmukaiset ja perusteellisesti suunnitellut. Luonnoksissa koulu on hahmoteltu hyvin pitkälti lopullisen tilaohjelman mukaisesti: pohjakerrokseen oli sijoitettu alakansakoulun kaksi luokkahuonetta, veistoluokka, kaksi päällysvaatehuonetta, oppilaiden välituntihuone, opettajainhuone, kanslia, aula- ja käytävätilat sekä vahtimestarin kaksi huonetta ja keittiön käsit-\n20 38 PUISTOKOULUN SUUNNITTELU JA RAKENTAMINEN 39 Viereisellä sivulla ja oikealla: Wivi Lönnin ensimmäisiä luonnoksia pidettiin liian vaatimattomina ja häntä pyydettiin laatimaan uudet suunnitelmat. Lönn laati kahdet uudet luonnokset. Toinen niistä kuvasi kokonaan kivirakenteista koulua, jonka kustannusarvio oli markkaa. Jyväskylän kaupungin keskusarkisto. Toisen uuden vaihtoehdon mukaan koulu rakennettaisiin kolmeosaiseksi. Kahden kivirakenteisen, kolmekerroksisen rakennusosan väliin tulisi matala puurakenteinen voimistelusaliosa. Tämä vaihtoehto suunniteltiin rakennettavaksi kahdessa osassa siten, että ensin rakennettaisiin voimistelusali ja toinen varsinainen koulurakennus. Jyväskylän kaupungin keskusarkisto. tävä asunto. Toisessa kerroksessa oli yläkansakoulun kuusi luokkahuonetta, voimistelusali ja kokoelmahuone. Ulkoseinät aiottiin kokonaan rapattaviksi, jotta talo saisi kauniin ja arvokkaan julkipuolisen ulkonäön. Rakennuksen edustalle tulisi kadulta saakka katettu käytävä, jotta oppilaat saattaisivat sadesäälläkin viettää välituntinsa ulkona. Käytävän pihan puoleinen pää ulottuisi ulkokäymälään saakka. Lämmitysjärjestelmäksi Lönn ehdotti lämminilmakeskuslämmitystä, joka toimisi samalla ilmanvaihtojärjestelmänä. Tätä seikkaa valiokunta halusi vielä selvittää lisää ennen kuin antaisi siitä mielipiteensä. Luonnoksen mukaisen koulutalon kustannusarvio oli markkaa, ja valiokunta esitti, että valtuusto ottaisi rakentamista varten markan lainan. Kansakoulun johtokunta esitti luonnokseen tutustuttuaan valtuustolle sen hyväksymistä. (Jyväskylän kaupungin kunnalliskertomus vuodelta 1911, 40 43; Peltonen 1989, 74 75; [Lönn 1911, Kansakoulurakennuksen pohjakaavaluonnokset.] [Rpk/JKKA].) Kaupunginvaltuuston kokouksessa luonnoksesta keskusteltiin vilkkaasti. Suunnitelmaa kritisoitiin liian vaatimattomaksi ja ehdotettiin, että valiokunta laatisi uuden suunnitelman ja kustannusarvion peräti kolmikerroksisesta kivirakenteisesta koulutalosta. Tilaohjelmaa tulisi siinä täydentää erillisellä piirustussalilla, suihkuhuoneilla sekä talousopetukseen tarkoitetulla opetuskeittiöllä. Valiokunta toimi ripeästi ja toi jo marraskuun 29. päivänä valtuuston käsittelyyn kaksi uutta Lönnin laatimaa ehdotusta. Toinen niistä kuvasi kokonaan kivirakenteista koulua, jonka kustannusarvio olisi markkaa. Toisen vaihtoehdon mukaan koulu rakennettaisiin kolmeosaiseksi siten, että kahden kivirakenteisen, kolmen kerroksen korkuisen, rakennusosan väliin tulisi matala puurakenteinen voimistelusaliosa. Tämä vaihtoehto suunniteltiin rakennettavaksi kahdessa osassa siten, että ensin rakennettaisiin voimistelusali ja toinen varsinainen koulurakennus. Kiviseen rakennukseen\nKoulutoiminta Jyväskylän alueella oli alkanut vuonna 1847 ala-alkeiskoulussa Kansakouluasetus vuonna 1866, Jyväskylän Seminaarin mallikoulujen toiminta alkoi Kaupungin väliaikainen alakansakoulu toimi


Academic Search, AllMovie, AllMusic, Arts & Humanities Citation Index, Discogs, Euroopan interaktiivinen termipankki, Inspec, Internet Movie Database, Bhuvan\nAcademic Search on julkaisutietokanta, joka käsittää monta tieteenalaa, muun muassa alat fysiikka, kemia, biologia, lääketiede ja humanistisia tieteitä. Tietokantaa voi selata verkon kautta ja sitä ylläpitää EBSCO Publishing. Tietokannasta on use ...\nAllMovie on yhdysvaltalainen internetsivusto, joka käsittelee elokuvanäyttelijöitä, elokuvia ja televisio-ohjelmia. Sivuston on perustanut Michael Erlewine, joka on luonut myös verkkosivut All Media Guideen kuuluvat AllMusic ja AllGame. Vuodesta ...\nAllMusic on internetissä toimiva musiikkiin keskittyvä tietokanta, joka aloitti toimintansa vuonna 1995. Sivustolla on muun muassa albumeita, artisteja, yhtyeitä ja säveltäjiä. Web-sivusto kuuluu All Media Guide -brändiin, johon kuuluvat myös siv ...\nArts & Humanities Citation Index eli A&HCI listaa yli tuhannen alan lehden artikkelien sisältämät viittaukset eri kirjoittajien teksteihin. A&HCI-viittausindeksin kehitti Institute for Scientific Information, jolta sen osti Thomson Scient ...\nDiscogs on internetsivusto, tietokanta ja verkkokauppa, jossa on tietoja musiikkijulkaisuista, mukaan lukien kaupalliset, promotionaaliset sekä bootleg-julkaisut, sekä mahdollisuus ostaa ja myydä näitä julkaisuja. Discogsin palvelimet, jotka ovat ...\nEuroopan interaktiivinen termipankki on Luxemburgissa toimivan Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen vuonna 1999 perustama maailman suurin termitietokanta. Se sisältää EU:ta koskevaa terminologiaa ja jargonia sekä keskeisiä termejä monelta al ...\nInspec on luonnontieteiden ja tekniikan julkaisutietokanta, jota ylläpitää brittiläinen The Institution of Engineering and Technology. Vuonna 1969 perustettu tietokanta indeksoi 4 000 tieteellisen julkaisusarjan sisällön, yli 2 500 konferenssijul ...\nThe Internet Movie Database on Internetin laajin elokuvatietokanta, joka sisältää tietoa elokuvista, televisiosarjoista, animaatioista, lyhytelokuvista ja videopeleistä. IMDb sisältää teoksista vaihtelevia määriä tietoa. Useimmista on saatavana p ...\nMuseoviraston korjauskortisto opastaa korjaamaan ja kunnostamaan vanhaa rakennusta oikein ja taloudellisesti. Museoviraston julkaisuja voi tilata postiennakolla tai niitä voi lukea internetissä. lähde?\nScience Citation Index eli SCI on yhdysvaltalaisen Eugene Garfieldin kehittämä, vuonna 1964 julkaistu tietokanta, joka on sittemmin yksityistetty liiketoiminnaksi, ja jonka oikeudet nykyisin omistaa Clarivate-yhtiö. Laajennetty, internetissä toim ...\nScitation on American Institute of Physics -järjestön ylläpitämä luonnontieteiden ja tekniikan julkaisusarjojen julkaisualusta ja hakukone. Se on jatkoa palvelulle Online Journal Publishing Service, joka aloitti toimintansa vuonna 1996. Scitation ...\nWeb of Science on Clarivate-yhtiön ylläpitämä tieteellisten julkaisujen haku- ja indeksointipalvelu, jolla voidaan etsiä vertaisarvioituja julkaistuja tutkimuksia. Web of Sciencen tietokannoilla seurataan yli 33 000 tieteellistä julkaisusarjaa. A ...\nKarttapalvelu on verkkopalvelu, joka sisältää digitaalisia karttoja tietyltä alueelta. Yleisesti karttapalveluksi kutsutaan sivustoa, jonka sisältämä kartta-aineisto on paikkatietomuotoista. Tällöin sitä voi yleensä esimerkiksi lähentää, loitonta ...\nBhuvan on Intian avaruusjärjestön 12. elokuuta 2009 lanseeraama Google Earthin ja Wikimapian kaltainen karttapalvelu. Sen käyttämien satelliittikuvien tarkkuus on 5 metriä eli samaa tasoa kuin sen kilpailijoilla. Kuva-aineisto kattaa koko maapall ...\nDirecta Oy oli vuonna 1999 perustettu suomalainen yrityshakupalveluja tarjonnut yritys, joka tuli tunnetuksi hyvien liiketapojen vastaisesta puhelinmyyntitoiminnastaan ja siihen liittyvistä oikeudenkäynneistä. Loppuvuodesta 2016 korkein oikeus tu ...\nEniro AB on ruotsalainen yhteystietojen hakupalveluja tarjoava yritys. Yrityksen palveluita ovat puhelinluettelot, numeropalvelut sekä internet- ja mobiilipalvelut. Sillä on toimintaa Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Puolassa. Se perus ...\nFonecta-konserni on suomalainen yhteystieto- ja mediayhtiö, joka on osa kansainvälistä European Directories -nimistä konsernia. Fonectan tarjoaa erikokoisille yrityksille digitaalisen markkinoinnin palveluja kuten verkkomainontaa, kotisivuja ja v ...\nGoogle Earth on karttapalvelu, joka yhdistää satelliitti- ja ilmakuvia sekä paikkatietoja muodostaen maapallon kolmiulotteisen kuvan. Ohjelman kuva-aineisto on heijastettu pallopinnalle, josta syntyy lumemaapallo. Tämän pinnalla on korkeusmalli, ...\nGoogle Maps on yhdysvaltalaisen Googlen tuottama karttapalvelu. Se tarjoaa katseltavaksi katu- ja satelliittikarttoja sekä mahdollisuuden matkareitin suunnitteluun ja paikallisten yritysten etsimiseen. Google Maps käyttää Web Mercator -projektiot ...\nGoogle Sky on Googlen ylläpitämä tähtikarttaohjelmisto, joka on saatavilla Google Earthin ominaisuutena ja erillisenä verkkosivuna. Sen kautta voi tarkastella taivaankappaleita, tähtikarttaa, vanhoja tähtikarttoja ja joidenkin satelliittien sekä ...\nHeikki Rantatupa Historialliset kartat on suomalainen karttaportaali, johon Jyväskylän yliopisto on koonnut lähes 5 400 vanhaa karttaa eri puolilta Suomea vapaasti katsottavaksi ja kommentoitavaksi. Käyttäjät voivat lähettää myös omia harvinaisia ...\nHERE on Audin, BMW:n ja Daimlerin tuottama ilmainen karttapalvelu. Se tarjoaa katseltavaksi maasto-, satelliitti- ja 3D-karttoja sekä erillisen katunäkymän. HERE mahdollistaa myös matkasuunnittelun ja näyttää julkisen liikenteen reitit sekä mahdo ...\nArkistolaitoksen digitaaliarkisto on Suomen Kansallisarkiston ylläpitämä tietokanta, jossa on digitoituna ja selainpalvelun avulla Internetissä katseltavina ja haettavina yleisesti käytettyjä Suomen historiaan liittyviä aineistoja.\nKarttapaikka, jonka alkuperäinen nimi on ollut Kansalaisen karttapaikka, on Maanmittauslaitoksen kuluttajille suuntaama, verkossa toimiva maksuton karttapalvelu. Karttapaikalla voi katsella Maanmittauslaitoksen kartta-aineistoja, ilmakuvia sekä k ...\nLounaispaikka eli Lounais-Suomen paikkatietokeskus on vuonna 2002 perustettu alueellinen paikkatietopalvelu. Jo aiemmin, vuonna 1999, käynnistettiin Lounais-Suomen paikkatietoyhteistyön kehittämishanke, jonka aikana Lounaispaikan profiili muotout ...\nMarble on KDE-yhteisön kehittämä karttasovellus. Se toimii virtuaalisena karttapallona, mutta karttoja voi myös tarkastella litteinä tai Mercatorin projektiona. Marbleen voi tuoda kartta-aineistoa muun muassa OpenStreetMapistä, Wikipediasta tai K ...\nOpenStreetMap on avoin yhteistyöprojekti vapaasti muokattavien karttojen luomiseksi. Vapaaehtoiset käyttäjät keräävät paikkatietodataa GPS-laitteiden avulla ja hyödyntävät satelliittikuvia karttojen piirtämiseksi. Avoimen lisenssin ansiosta mikä ...\nPaikkatietoikkuna on Maanmittauslaitoksen ja muiden paikkatiedon tuottajien yhteinen paikkatietoportaali, joka esittelee eri viranomaisten ja muiden tuottamia paikkatietoaineistoja. Paikkatietoikkunaan kuuluvassa karttaikkuna -karttapalvelussa kä ...\nPaikkatietoportaali on verkkosivusto, joka tarjoaa paikkatietoaineistoja tai paikkatietopalveluita. Esimerkki paikkatietoportaalista on suomalainen Paikkatietoikkuna, joka on Maanmittauslaitoksen ja muiden paikkatiedon tuottajien yhteistyö. Euroo ...\nViaMichelin on autonrengasvalmistaja Michelin Groupin tytäryhtiö, joka tuottaa erilaisia sähköisiä karttapalveluita. Yksi sen merkittävimmistä karttapalveluita on samanniminen ViaMichelin karttapalvelu, joita voi käyttää pöytä- tai sylitietokonei ...\nWaze on GPS-pohjaisia karttoja tarjoava sosiaalinen navigointisovellus. Sen karttoja ja liikennetietoja ylläpitävät sen käyttäjät. Israelilaiset Uri Levine, Ehud Shabtai ja Amir Shinar perustivat Waze Ltd:n vuonna 2008. Sovellusta käyttää yli 100 ...\nWikimapia on vapaasti muokattava karttapalvelu, jossa käyttäjät voivat lisätä ja kuvailla maantieteellisiä kohteita. Palvelussa on yli 22 928 900 erilaista paikkaa ja se toimii CC BY-SA -lisenssin alla. Wikimapialla on omat kartta- ja satelliitti ...\nYandex Map editor vuosina toiminut verkkopalvelu, jonka avulla rekisteröityneet käyttäjät pystyivät muokkaamaan Yandex Mapsin karttoja. Yandex avasi Map editor vuonna 2010, jotta vapaaehtoiset käyttäjät voisivat korjata Yandex Mapsin puuttuvia ja ...\nYandex Maps on venäläinen Yandexn tuottama karttapalvelu. Se tarjoaa katseltavaksi katu- ja satelliittikarttoja sekä mahdollisuuden matkareitin suunnitteluun ja paikallisten yritysten etsimiseen. Yandex Maps on saatavissa myös kännyköihin. Kännyk ...\nSuomen Yritysopas on yrityshakupalvelu, josta löytyvät suomalaisten yrityksien ja yhteisöjen yhteystiedot ja palvelut. Vuonna 2000 avattu Yritysopas oli ensimmäinen Opasmedian julkaisema palvelu. Oppaan tietokanta perustuu sekä Suomen Asiakastiet ...\nAlpakoiden ja laamojen kasvattajat ovat monissa maissa järjestäytyneet. Kasvatustyötä helpottamaan on luotu eläinrekistereitä. Monet rekistereistä ovat kansallisia mutta on myös kansainvälisiä rekistereitä. Tunnetuin on amerikkalainen AOBA-rekist ...\nDomesday book on Englannin vanhin maakirja eli rekisteri henkilöistä ja alueista 1000-luvulla. Se syntyi normannivalloituksen jälkeen vuonna 1086, kun Vilhelm Valloittaja halusi tietää, minkä arvoinen vallattu maa oli ilmeisesti voidakseen suunni ...\nEnnakkoperintärekisteri on Suomen verottajan ylläpitämä luettelo, johon voi ilmoittautua yritys, yhteisö tai luonnollinen henkilö, jolla on tarkoituksena hankkia tuloja. Rekisteriin hakeutuminen ei ole pakollista. Ennakkoperintärekisteriin merkit ...\nHenkikirja oli maan väestöstä ja kiinteistöistä kutakin kuntaa varten erikseen pidetty väestöluettelo. Sen laati henkikirjoittaja vuosittain pidetyn henkikirjoituksen perusteella ja sen tietoihin perustui maan väkiluku, verovelvollisuuden täyttäm ...\nHenkilörekisterillä tarkoitetaan henkilötietoja sisältävää tietojoukkoa. Henkilötiedolla tarkoitetaan Henkilötietolain mukaan "kaikenlaisia luonnollista henkilöä taikka hänen ominaisuuksiaan tai elinolosuhteitaan kuvaavia merkintöjä, jotka voidaa ...\nHistoriakirjoiksi nimitetään seurakunnan väestörekisteriarkistoon kuuluvia luetteloita syntyneistä, kastetuista, kuulutetuista, vihityistä, kuolleista ja haudatuista seurakuntalaisista. Nämä luettelot ovat sukututkijalle keskeistä lähdemateriaali ...\nHistoriarekisteri sisältää tiedot aluksen aikaisemmasta omistuksesta ja käytöstä. Kansainvälinen terrorismi ja etenkin syyskuun 11. päivän tapahtumat vuonna 2001 vaikuttivat kansainvälisten merenkulkuun liittyvien sopimusten tarkistamiseen. Ihmis ...\nIlma-alusrekisteri on kunkin valtion kansallinen rekisteri siviili-ilmailuun käytettävistä ilma-aluksista. Rekisterin kansallinen ylläpitovelvoite sisältyy Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön ICAOn vuonna 1944 Chicagossa solmittuun kansainväl ...\nKantakirja on rekisteri tiettyjen kotieläinten jalostukseen hyväksytyistä yksilöistä. Näitä kotieläimiä ovat naudat, siat, lampaat, vuohet ja hevoseläimet. Evira hyväksyy hakemuksesta julkisoikeudellisen tai yksityisoikeudellisen yhteisön rodun k ...\nKaupparekisteri on rekisteri suomalaisista yrityksistä. Sitä hallinnoi Patentti- ja rekisterihallitus. Kaupparekisteristä saa koko maan kattavat viralliset tiedot yrityksistä. Tunnistetietona kaupparekisterissä käytetään Y-tunnusta. Rekisterissä ...\nKiinteistörekisteri eli katasteri on eräs yhteiskunnan perusrekistereistä. Suomessa ja Ruotsissa katasteri on nimeltään kiinteistörekisteri, aiemmin maarekisteri. Kiinteistörekisteri käsittää kiinteistöjen ominaisuustiedot ja sijaintitiedot eli k ...\nKiinteistötietojärjestelmä on digitaalinen tietopankki, josta saa kiinteistörekisterin ja -rekisterikartan sekä lainhuuto- ja kiinnitysrekisterin tiedot koko maasta. Kiinteistötietojärjestelmästä selviävät kiinteistöt ja niiden omistus. Rekisteri ...\nKiinteistötunnus on Suomessa kiinteistön yksilöivä tunnus. Kiinteistötunnuksen rakenne on määritelty kiinteistörekisteriasetuksen 1 §:ssä. Kiinteistötunnus on tunnus, joka annetaan kiinteistölle, kun se rekisteröidään asemakaavan mukaisesti asema ...\nKirkonkirjat ovat seurakuntien ylläpitämä luettelo seurakunnan jäsenistä ja sen alueen kirkollisista toimituksista. Ne ovat monissa maissa väestötietojärjestelmän ydin. Suomessa tällaisessa asemassa ovat evankelisluterilaisen ja ortodoksinen kir ...


Rekisteriseloste | Asko\nAsko > Asiakaspalvelu > Rekisteriseloste\nIndoor Group Oy/ Asko\nPuh. 01053 46600\nIndoor Group Oy / Askon asiakasrekisteri\nVerkkokaupan asiakasrekisteriä käytetään asiakassuhteen hoitoon, tarjouksiin, tilauksiin ja asiakasyhteydenpitoon. Lisäksi tietoja voidaan asiakkaan erillisellä suostumuksella käyttää tai luovuttaa sähköiseen tai muuten kohdennettuun markkinointiin.\nTilausrekistereitä käytetään tarjouksiin, tilauksiin, toimituksiin, laskutuksiin ja niihin liittyvään asiakasyhteydenpitoon. Tieto voi olla siirretty verkkokaupasta tai asiakkaan myymälässä ilmoittama.\nMarkkinointirekisteri tarkoittaa verkkopalvelujen asiakastietoja tai asiakkaan myymälässä markkinointia varten luovuttamia tietoja, joita voidaan käyttää Askon omaan markkinointiin, ellei asiakas ole kieltänyt tällaista tietojen luovutusta erikseen.\nHenkilötietoja voidaan käyttää myös Askon tietojärjestelmien ja palvelujen ylläpitoon ja kehittämiseen.\nRekisteröidyn nimi, osoite, sähköpostiosoite ja puhelinnumero yhteydenottoja varten\nPlussa-kortin numero (valinnainen)\nTarjous, myyntitilaus- ja toimitustiedot, myymäläostos\nMahdollinen verkkokaupan tilausnumero\nMahdollinen maksusitoumus kaupungilta tai vastaavalta arkistoituna\nSuostumus sähköiseen markkinointiin\nMahdollinen kielto luovuttaa asiakkaan osoite- tai muita tietojaan muille yrityksille suoramarkkinointia varten. Mahdollinen kielto lähettää hänelle mitään tarjouspostia.\nVerkkokaupan asiakastiedot saadaan rekisteröintilomakkeista ja muista rekisteröidyn rekisterinpitäjälle tekemistä ilmoituksista.\nTilausrekisterien tiedot muodostuvat verkkokaupan ja myymälöiden järjestelmissä.\nMarkkinointirekisteriin sähköpostitietoja päivitetään Väestörekisteristä. Lisäksi markkinoinnin henkilötietoja saadaan Asko-ketjun sosiaalisen median palveluista kuten Facebookista ja Instagramista sekä Asko-ketjun järjestämistä kilpailuista. Suoramarkkinointikielto ja kielto luovuttaa osoitetietoja muille yrityksille tallennetaan asiakkaan erillisen ilmoituksen perusteella. Sähköiseen suoramarkkinointiin (kuten sähköposti, tekstiviestit) pyydetään asiakkaalta erikseen suostumus henkilötietolain mukaisesti.\nTilaus- ja toimitustietoja välitetään toimituksia varten varastointi-, ajonsuunnittelu- ja kuljetuskumppaneille. Tilaustuotteen tapauksessa tietoja välitetään myös tavarantoimittajille. Tietoja voidaan luovuttaa myös EU:n ja ETA:n ulkopuolelle tietosuojalakien rajoissa.\nHenkilötietoja voidaan käyttää Askon suoramarkkinointitarkoituksiin, ellei asiakas ole kieltänyt tällaista tietojen luovutusta erikseen.\nKaupungilta tai vastaavalta saatu maksusitoumus voidaan lähettää liitteenä tai selvityksenä laskun tarkastusta varten.\nTarjousta säilytetään viikko sen voimassaolon päättymisen jälkeen, minkä jälkeen tiedot poistetaan. Tilaus-, toimitus- ja laskutustiedot ovat kirjanpitoaineistoa, ja niitä säilytetään kirjanpitolain mukaisesti kuusi vuotta kuluvan tilikauden päättymisen jälkeen. Tämän jälkeen tiedot poistetaan.\nMarkkinointirekisterin tietoja säilytetään niin kauan, kuin asiakkuuden voidaan katsoa olevan aktiivinen tai kun suostumus markkinointiin on voimassa.\nHenkilötietoja sisältävien järjestelmien käyttöön ja tietojen käsittelyyn ovat oikeutettuja vain työntekijät, joiden työtehtäviin tämä nimenomaisesti kuuluu. Kullakin käyttäjällä on henkilökohtainen käyttäjätunnus ja salasana. Käyttöoikeudet on rajattu käyttäjätasojen ja henkilökohtaisten käyttöoikeuksien avulla ainoastaan henkilön työtehtävän tai käyttäjäroolin mukaisiin tarpeellisiin tietoihin. Vaitiolovelvollisuus sitoo henkilötietoja käsitteleviä työntekijöitä.\nTietojärjestelmien ja tietoliikenteeseen käytetyt laitteistot sijaitsevat suljetuissa tiloissa. Häiriötilanteiden varalta tiedot varmistetaan säännönmukaisesti kopioimalla. Järjestelmät on suojattu palomuurilla ulkopuolelta tulevia yhteydenottoja vastaan.\nTietoja luovutetaan tietosuoja-asetukseen ja henkilötietolakiin perustuen vain tunnistetuille asiakkaille heitä itseään koskevasta pyynnöstä tai viranomaiselle ilmoitusvelvollisuuden johdosta.\nRekisteröidyllä on tietosuoja-asetuksen mukaisesti oikeus mm.\nsaada virheelliset tai puutteelliset tiedot oikaistuiksi\nsaada tietonsa poistetuksi, ellei laillinen syy tätä estä\nvastustaa ja rajoittaa tietojensa käyttöä (esimerkiksi markkinointiin)\nsaada tietonsa haltuunsa sähköisesti luettavassa muodossa.\nTietosuojaa koskevat pyynnöt tulee lähettää kirjallisesti asiakaspalvelulle käyttäen Askon verkkosivuilta löytyvää palautelomaketta.


120 m² Sahanmutka 3, 06500 Porvoo Mökki tai huvila 4h myynnissä - Oikotie 16143394\nMyytävät loma-asunnot Porvoo Saksala Sahanmutka 3, 06500 Porvoo\nSahanmutka 3, Saksala, Porvoo●tupa+kolme kammaria+porstua sekä avokuisti\nTodella hieno pala suomalaista talonpoikaishistoriaa! Hyvä kokonaisuus ja vanhan ajan pihapiiri, jossa parisataavuotisen päärakennuksen lisäksi aitta, sauna ja verstas, puuliiteri ja nurkan takana huussi. Vanhaa kunnioittaen v.2003 entistäen korjattu rakennus, multapenkit tiivistetty ja hirsiä kengitetty ja tuvan patinoituneet hirsiseinät paljastettu. Historiaa huokuvassa aurinkoisessa pihapiirissä hienoa entisaikojen tunnelmaa. Astu peremmälle ja aisti pala suomalaista historiaa!\nSahanmutka 3, 06500 Porvoo\nRakennuksen tiedot vrk. mukaisesti päärakennuksen (vapaa-ajan rakennukset) kerrosala 120m². Tämä lisäksi toinen vapaa-ajan rakennus 40 k-m² (kunto on epämääräinen ja voi olla kosteus / homevaurio), pieni sauna / verstasrakennus sekä aittarakennus.\ntupa+kolme kammaria+porstua sekä avokuisti\nEntisöity alkuperäisiä rakenteita ja tyyliä noudattaen.\nAskeettinen keittiö, puuhella ja leivinuuni.\nulkohuussi. Saunassa peseytymismahdollisuus.\nErillisen myyjän laatiman listauksen mukaan.\nPorvoo ja Kuninkaanportti. Koulut: Porvoo\nOma kaivo (vesi ei tutkittu) Kunnallinen vesi menee tien toisella puolella. (tien alle vedetty putkitusreitti / varaus liittymiselle)\nSatulakatto / pelti ja päre\nkts. erillinen omistajan listaus kohteen ominaisuuksista.\nRakentaminen suunnittelutarveratkaisun perusteella. Lisätietoja antaa: Porvoon kaupunki\nOma auto ja linja-autoja\nrakennuskumpare. Puita, nurmea, pensaita\nUunilämmitys ja irtopatterit\nKokonaisuuteen kuuluu neljä rakennusta. - päärakennus 1820 rakennettu "talonpoikaistalo" - saunarakennus - aittarakennus - erillinen 1954 rakennettu "huvila" (näiden lisäksi ulko huussi sekä puuliiteri)\nKaksi erillistä makuuhuonetta sekä läpikäyntihuone.\nTupa / olohuoneen yhdistelmä.\nSaksala Hornhattula Keskusta 2 kaupunginosa 3 kaupunginosa 8 kaupunginosa 6 kaupunginosa 7 kaupunginosa Myllymäki Näsi 22 kaupunginosa Tarmola Eestinmäki Kuninkaanportti Pappilanmäki Kaupunginhaka Pappilanpelto Huhtinen Ylä-Näsi 23 kaupunginosa


Nitecore LED-otsalamput netistä | Addnature.fi\nNitecore otsalamppu valaisee huolella ja tyylillä\nVuodesta 2007 lähtien Nitecore on tunnettu LED-valaisun ja akkulatauksen hierarkiassa huippunimenä, jonka tuotteet ovat täynnä alansa viimeisimpiä innovaatioita. Nitecoren tuotteet ovat tulleet lyhyestä historiastaan huolimatta hyvin nopeasti tunnetuiksi – niitä myydään jo yli sadassa eri maassa ympäri maailman. Nitecoren salaisuus piilee varmasti osin siinä, että osa yrityksen henkilökunnasta on intohimoisia juoksijoita, kiipeilijöitä, retkeilijöitä, metsästäjiä ja ampumaharrastajia, joten tuotteita suunnitellessa Nitecorella todella tiedetään, mitä ollaan tekemässä ja minkälaiset vaatimukset tulee täyttyä useissa erilaisissa valaisua vaativissa olosuhteissa.\nNitecore pitää tärkeimpinä kriteereinään otsalamppujensa suunnittelussa ja valmistuksessa niiden korkeaa laatua, mahtavaa valotehoa sekä huippuluokan teknisiä ominaisuuksia. Vähemmälle huomiolle eivät suinkaan näissä taidonnäytteissä jää tuotteiden kestävyys ja samalla sekä käytännöllinen että tyylikäs muotoilu, joka viimeistelee upeat ja näyttävät otsavalaisimet.\nMiksi juuri Nitecore otsalamppu?\nNitecoren LED-valaisimet ovat teknisiltä ominaisuuksiltaan sananmukaisesti niin loistavat, että niiden suosio on lisääntynyt myös ammatissaan kunnollista valaisua tarvitsevien viranomaisten keskuudessa useissa eri maissa. Tämä kertoo jo jotain, kun kyseessä on valaisin, joka pystyy vastaamaan myös ammattimaisiin tarpeisiin. Ja koska mikään valaisu ei ole liian hyvä hankinta vaikkapa vaativassa maastossa tapahtuvaan retkeilyyn, vaellukseen tai juoksuun, Nitecoren valitessasi voit olla varma, etteivät tulevat retkesi jää kiinni ainakaan valaistuksesta!\nAddnature on lisännyt valikoimaansa supervauhtia suosiotaan kasvattaneen Nitecoren otsalamppuja. Löydät meiltä niin pelkistetyn, säädettävällä otsapannalla varustetun Nitecore otsavalaisimen, kuin myös malleja, jotka kiinnittyvät tarvittaessa helposti myös kypärän päälle ristikkäisillä joustavilla ja säädettävillä hihnoillaan. Nitecore otsalamppujen joukosta voit valita sinulle sopivimman ratkaisun perehtyen mallien ominaisuuksiin. Mallista riippuen otsalamppujen valon tehokkuus ja kesto vaihtelevat, kuten myös tarjolla olevat valaisumoodit. Mikäli ulkoilet paljon ja myöskin vaikeissa ja vaihtelevissa maastoissa, valitse itsellesi Nitecore otsalamppu, jossa on jopa viisi tai kymmenen eri valaisumoodia erilaisiin tarpeisiin.\nValaisumaailman kirkkainta kaartia Addnaturella!\nAddnaturen valikoimasta löydät Nitecore otsalamput, jotka vastaavat vaativiin ulkoilutarpeisiin. Käy myös tutustumassa Nitecoren taskulamppuihin. Toimitamme tilauksesi perille muutamassa päivässä. Lähetyksestä ei tarvitse maksaa toimituskuluja tilauksen ylittäessä 99 euron summan. Tarvittaessa voit myös palauttaa tuotteet meille maksutta - palautusaikaa on jopa 100 päivää. Hanki yötaivaan kirkkain tähti Addnaturelta jo tänään!


Elektroniikka muodostaa pian puolet auton valmistuskustannuksista – eikä trendi ole kääntymässä - MTVuutiset.fi\nElektroniikka muodostaa pian puolet auton valmistuskustannuksista – eikä trendi ole kääntymässä\nJoihinkin uusiin autoihin on saatavissa peräkärryavustin, joka helpottaa peräkärryn hallintaa peruutettaessa. Katso videolta, miten kuljettaja hallitsee kärryä sivupeilien säätönappeja käyttämällä.\nJulkaistu 07.05.2020 05:48\nMonet nykyautot ovat kuin pyörillä varustettuja tietokoneita, joissa on sähköjohtoja useiden kilometrien edestä. Tämä näkyy myös auton valmistuskustannuksissa.\nKonsulttiyhtiö Deloitten mukaan nykyautoissa oleva elektroniikka muodostaa jo 40 prosenttia autojen valmistuskustannuksista. Vielä vuosituhannen alussa sen osuus oli alle 20 prosenttia kokonaiskustannuksista.\nYksi merkittävä syy elektroniikan kasvaneeseen osuuteen ovat tiukentuneet turvallisuusvaatimukset. Uusissa autoissa on vakionakin lukuisia kuljettajaa avustavia järjestelmiä ja lisävarusteena niitä on saatavissa nippu lisää.\nEsimerkiksi vuonna sellaiset ominaisuudet kuten ajonvakautusjärjestelmä, sivuturvatyynyt, rengaspainesensorit ja parkkitutkat olivat vielä harvinaisia. Nykyisin ne löytyvät valtaosasta uusia autoja.\nTämän päivän hienostuneempia ominaisuuksia ovat muun muassa mukautuvat vakionopeudensäätimet, automaattiset hätäjarrutusjärjestelmät sekä erilaiset kuljettajan vireystilaa tarkkailevat avustimet. Tällaisista ei vuosituhannen alussa voitu kuin haaveilla.\nElektroniikka nostaa kustannuksia jatkossakin\nDeloitten arvion mukaan vuonna 2030 elektroniikan osuus auton valmistuskustannuksista noussee keskimäärin 45 prosenttiin.\nVielä toistaiseksi autonomiset autot ovat lähinnä valmistajien markkinointipuheissa ja konsepteissa, mutta lähitulevaisuudessa niistäkin odotetaan tulevan arkipäivää.\nIlman kuljettajaa tapahtuvan ajamisen mahdollistavat järjestelmät tulevat kasvattamaan autojen sähköjohtoviidakkoa ja elektroniikan valmistuskustannuksista haukkaavaa osuutta entisestään.\nLähde: Car and Driver, Carscoops\nAutot Autoteollisuus Teknologia Lifestyle