Hullu keräilijä ilmoittautuu! | Tiia Koivusalo\nMistä taas kaikki lähti. Liian tiiviissä kulmassa olevan jääkaapin mikä lie hajukoppa jääkaapin takana taas alkanut löyhkäämään. Ensin meni monta vuotta tuon kupin putsaamiseen ja nyt tuntuu, että haisulikuppia on saanut olla alati putsaamassa. Juu ei sellaisesta tule mitään ja kuka haluaa, että jääkaapin takaosa alkaa löyhkäämään. Hyvää tässä toki on, että tulee siivottua jääkaappi ja imuroitua jääkaapin takaseinä pölyiltä.\nViime lauantaiaamuna herättyäni bongasin miehen koneelta. Mies oli jo sukkuloinut netissä tovin, etsien meille uutta jääkaappia ja astianpesukonetta. Meillä on n. 10 vuotta vanha astianpesukone, joka ei pese enää kovin hyvin. Lisäksi on pelko, että kun se astianpesukone menee rikki, lyö vedet lattialle. Meillä on suuri vesivahingon pelko, kiitos hometalokeissin.\nNo kamala minä ei vähempään tyytyisi, kuin punaiseen Smeg astianpesukoneeseen. Astianpesukoneita ei kuitenkaan löytynyt mistään järkevään hintaan ja vain Smegin omasta nettikaupasta, jossa hinta oli miltei 1600e. Juu ei kiitos, ei millään sellaista rahaa astianpesukoneeseen vain siksi, että siinä on nätti ovi.\nEli tästä se kaikki lähti. Heitin ilmoille, että mitäs jos meidän leffahuoneesta siirrettäisiin punainen Smeg jääkaappipakastin keittiöön ja keittiön jääkaappi vintagemagneetteineen leffahuoneeseen, jotta voi olla ilmavammassa nurkassa ja löyhkäävän takakupin putsaus käy jatkossa jouhevammin.\nEihän se punainen Smeg sitten sinne keittiöön vanhan jääkaapin kulmaan mahtunut. Tai mahtui kyllä, mutta ovea ei saatu auki. Lisäksi jääkaappiseinällä on ikkuna ja sen haluamme jatkossa pitää auki fiiliksien mukaan.\nNyt Smeg töröttää kuitenkin keittiön pitkällä seinällä ja näyttää vähän pullealta ja naurettavalta siinä. Seurataan tilannetta, totutaanko siihen vai joutuuko mies sahaamaan keittiön ikkunan edessä olevaa pöytää kapeammaksi, jotta saadaan Smeg pullautettua vanhan jääkaapin nurkkaukseen. Mutta alkaako Smegin takakupponen siinä tapauksessa myös haisuloimaan, mene ja tiedä.\nJos jotain, Smegin takakupposessa ei ollut mitään ikävää liejua, nestettä, jääkaapin seinäreiästä valunutta möhnää. Sen se kertoo, kun on todella laadukas jääkaappi ja sillä on vielä ilmaa ympärillä, olla hikoilematta niin paljon.\nNyt kävi sitten niin, että Smeg töröttää kummajaisena keittiön pitkällä seinällä. Ikkunasta tulee raitista ilmaa ja vanha jääkaappi on heti keittiön seinän takana olevassa välitilassa, josta lähti yksi vaatekaappi autotalliin. Hirmu kätevää, kaksi jääkaappia ihan lähekkäin ja sapuskat helposti otettavana.\nNyt lyödään sitten tauluja eri seiniin ja mietitään mitä leffahuoneen kulmaan, koska sieltä lähti Smeg jne. Se on aivan uskomaton palapeli mikä tapahtuu, kun yksi esine siirtyy muualle, oikea lumipalloefekti.\nMutta vielä tähän keräilyyn. Nyt vintagemagneetit pääsevät välitilassa oikeuksiin, sillä tilassa on kattoikkuna ja valoa tulvii ikkunasta. Olen joskus kuvannut nämä magneetit blogiin suht pimeässä. Nyt kaikkia reissuilta hankittuja magneetteja voi aidosti keskittyä ihastelemaan ja näistä pääsee hullu keräilijä nauttimaan oikein urakalla.\nNiin monta reissua, niin monta tarinaa ja muistoa. Jos reissuille ei ikinä enää pääse, senkin mahdollisuuden olen yrittänyt sisäistää vallitsevassa tilanteessa, kohta kaikki maat laittaa rajat kiinni lopullisesti. Ok se nyt on ihan totaalinen kauhuskenaario.\nTyömatkailu Viroon jo onnistuu ja Kreikka on toivottanut turistit tervetulleiksi. Huvittaisiko meikäläistä matkailu nyt tai lähitulevaisuudessa, ei kiitos ihan vielä. Ehkä pian, toivottavasti. Toisaalta ristiriitainen tunne koko matkailusta, nyt maapallo voi paremmin ja jos matkailu loppuisi, maapallo voisi vielä paremmin. Joten mitä tulisi ajatella?\nChurchillin sanoin ”Yhdessä eteenpäin.” Tätä harjoitetaan täällä kotona muun maailman kanssa yhdessä.\nBlack Cat taulun ja Cocis taulun 50-luvulta olen saanut isältä. Pitihän sitä tietenkin Black Cat magneettikin ostaa. Tupakkamainos, huhheijaa. Ikinä en ole polttanut, mutta jotain nostalgiaa näissä tupakkamainoksissakin on, ne kuuluu omaan lapsuuteen.\nTähän loppuun kaverin Facebook seinältä lainattu teksti, jonka varmaan on moni nähnyt, mutta joka tupakkimainoksen kera toi varsinaisen kaipuun huolettomaan lapsuuteen. Onko nykyään asiat paremmin vai olisiko joku kultainen keskitie hyvä.\nMeillä jatkuu järkkäily, mitäs teille kuuluu siellä? Sydämellistä viikon jatkoa kaikille. <3\n”Ensiksi, selviydyimme vaikka osa äideistämme poltti ja joi, kun odottivat meitä. He söivät raskausaikana särkylääkkeitä, sinihomejuustoa, tonnikalaa purkista, eikä heitä testattu kohonneen verensokerin vuoksi.\nSitten noiden traumojen jälkeen, meidät laitettiin nukkumaan mahalleen pinnasänkyihimme, jotka oli maalattu lyijypohjaisilla, kirkkaan värisillä maaleilla.Meillä ei ollut turvakorkkeja lääkepulloissa, ei lapsilukkoja ovissa eikä komeroissa. Kun ajelimme pyörällä, meillä ei ollut pyöräilykypäriä, eikä kukaan koskaan maininnut liftaamisen vaaroista.\nVauvoina ja pikkulapsina, meillä ei ollut turvavöitä autossa, ei korokeistuimia, ei turvaistuimia eikä ilmatyynyjä.Lava-auton ( tai traktorin) lavalla matkustaminen kuumana kesäpäivänä oli nautinnoista suurin.Me joimme vettä puutarhaletkusta, tai metsän purosta.\nMe jaoimme yhden limupullon kaikkien kavereiden kesken, eikä kukaan kuollut siihen!Kaivoimme linnunpesiä, mutta emme saanet lintuinfluenssaa. Löysimme punkin niskasta ja revimme sen irti. Emme käyneet suihkussa joka päivä, emme saaneet allergioita emmekä astmaa.\nOpimme virkkaamaan, kutomaan, piirtämään ja maalaamaan. Hakkasimme vasaralla nauloja ja sahasimme lautoja. Istuimme saunassa ylimmällä lauteella Isoisän kanssa, emmekä antaneet periksi.Me söimme pullaa, ranskanleipää ja oikeaa voita. Limut oli valmistettu oikeasta sokerista. Meillä ei ollut ylipainoa, koska olimme aina ulkona leikkimässä. Me lähdimme aamulla ulos ja leikimme koko päivän, tulimme kotiin vasta kun katuvalot syttyivät.\nMeitä ei ollut mahdollista tavoittaa koko päivänä ja me olimme ihan kunnossa.Me vietimme tuntikausia rakentaen mäkiautoa kaikista jämäosista. Sitten laskiessamme sillä mäkeä hurjaa vauhtia, huomasimme että olimme unohtaneet jarrut.\nMe tipuimme puusta, saimme haavoja ja murtumia, hampaitakin irtosi, mutta ne eivät olleet kenenkään mielestä iso asia. Me leikimme tikuilla, kepeillä ja mailoilla, mutta emme puskeneet niitä silmiimme emmekä suuhun.Me tervehdimme ihmisiä kadulla.\nNämä sukupolvet ovat todistaneet olevansa parhaita riskinottajia, ongelmien selvittäjiä ja keksijöitä kautta aikojen.Saimme tukkapöllyä ja luunappeja aina tilanteen niin vaatiessa.Se kuului kasvatukseen.Meillä oli vapautta, opimme virheistämme, onnistuimme ja saimme vastuuta.Jos olet yksi heistä, onneksi olkoon!\nHaluat ehkä jakaa tämän muiden kanssa, jotka olivat lapsia ennen kuin hallitukset ja lakikirjat alkoivat hallita elämäämme meidän omaksi hyväksemme. Kerro tämä lapsillesi, että hekin saavat tietää, miten rohkeita ( ja onnekkaita ) heidän vanhempansa olivat.Tämän jälkeen tekee mieli juosta läpi talon sakset kädessä, eikö vaan?\n27 thoughts on “Hullu keräilijä ilmoittautuu!”\nHehee, mulla on kokemusta ajatuksesta: siirränpä pikaisesti tuon yhden jutun tuonne toiselle seinälle… Ja idean jälkeen koko koti on hyrskynmyrskyn päivän loppuun asti, vain huomatakseni, ettei mun idea ehkä ollutkaan ihan hyvä 😉\nMä olen ihaillut sun vintagemagneetteja, ne on aivan mahtavia. Mulla ei ole magneetteja yhtään jääkaapissa, mutta ainoastaan sen vuoksi, että mun mielestä niitä pitää olla paljon, jotta ne näyttää hyvältä.\nKuulun juuri siihen ikäluokkaan, joka makoili auton takapenkillä ilman turvavöitä ja riekkui ulkona ilman että kukaan tiesi missä menin. Mummolassakin olin kuukausitolkulla ja tuskin puhelimella soiteltiin kotiin, sillä se maksoi paljon. Hyvin on selvitty, mutta täytyy todeta, että turvavöistä olen iloinen. Kaikki entiset asiat ei toimi enää tässä maailmassa. Asiat menee eteenpäin ja hyvä niin 😀\nHihi juu, ei ole sellaista kuin yhden huonekalun siirtäminen😂\nTurvavyöt on yksi maailman parhaita keksintöjä ja autot voisi olla vielä turvallisempia.\nIloa sinun viikonloppuun Birgitta❤\nJäi nyt naurattaan toi kommentti lapsuudesta ja aamen, aika monta kohtaa voin allekirjoittaa. No äiti ei kyllä polttanut eikä juonut, mutta keskenämme opettelimme joessa uimaan ja kukaan ei vahtinut. Hengissä ollaan:) Kiipeiltiin kalliolla ja ei ollut turvavaljaita, eikä kypärää käytetty, ei varsinkaan pyörällessä, vasta pari viikkoa sitten hankin ekan ikinä:) voisin kyl jatkaa…..:)\nMutta toi on niin tuttua, että otappa maalia ja maalaa yksi pieni seinän pätkä, niin kohta on koko talo remontissa 😀 Mutta sehän virkistää tätä kevättä, toi teidänkin rulijanssi! 😀\nHehe huoletonta oli meidän lapsuus😅Onneksi ei käynyt kuinkaan.\nNiin totta ja onpahan tekemistä.\nIhanaa viikonloppua Minna❤\nSulla on kyllä huippu hieno kokoelma magneetteja! Smeg keittiöjutskat (paahtimet, jääkaapit, vedenkeittimet yms) on niin ihania. Minä haluaisin ne kaikki karkkiväreissä <3\nAina pienistä hommista kehkeytyy suuria, kun miettii, että ihan vaan tämän tästä siirrän toiseen paikkaan 😀\nOi ne olisi karkkiväreissä ihanat❤❤❤\nSydämellistä viikonloppua Outi❤\nSinussa taitaa kyllä olla ainesta keräilijäksi. Jotenkin nyt tuli mieleen 🙂\nSmegin kodinkoneet ovat kivoja. Meidän ensimmäisessä asunnossa San Diegossa oli ihka aito pullea jääkaappi jostain menneiltä vuosikymmeniltä. Se piti kovaa ääntä ja ovi oli pullea, varmaan söi sähköäkin. Ja kylmää oli kuin jääkarhun takapuolessa. Joten pulleaovista jääkaappia en välttämättä enää tarvitse, mutta jokin paahdin tai muu voisi olla kiva.\nOlen mietiskellyt näitä asioita jonkin verran. Suomessa sentään lapset saavat vielä kulkea yksin koulumatkansa ja käyttää julkisia kulkuneuvoja. Ei ole kotiäitiarmeija kuskaamassa ympäriinsä. Mutta tietä tasoitetaan elintasomaissa lapsille varmasti ihan liikaa, itsekin niin olen tehnyt. Turvallisuus on tärkeää, mutta missä menee raja? Ei sitä lasta voi pumpuliinkaan pakata. Tosin omalta osaltani on hiuskarvan varassa, että vielä olen kommentoimassa: pikkulikkana kavereiden kanssa saunarannassa oli hengenmeno lähellä. Onneksi naapurin setä tuli ihmettelemään, missä yksi uimari on.\nTaitaa olla. Kolmea asiaa tullut keräilyä: mukeja, peltipurkkeja ja näitä magneetteja.\nJuuri tämä missä menee kultainen keskitie ja on kyllä tilanteita joissa omassa lapsuudessa henki olisi voinut mennä.\nIhanaa viikonloppua Johannan ❤\nMahtava magneettikokoelma sinulla.\nVaikuttaa siltä, että Smegin koneet ovat paitsi hyvännäköisiä niin laadukkaita.\nNiinpä, kun teet jotain, niin yleensä siitä poikii lisää työtä.\nNykyisin on helpompi suojella ja jopa ylisuojella lapsia kuin ennen on ollut mahdollista. Äitinä olen varmaan sekä luottanut liikaa lasten pärjäämiseen, että vahtinut ja huolehtinut liikaakin. Vanhemmat lapset saivat kasvaa melko vapaasti, mutta nuoremmilla oli tiukempaa.\nOikein ihanaa iltaa ja viikkoa Tiia!\nNäin tämä menee ja meidän ikääntyessä nuoret lapset selvästi päässeet helpommalla.\nIhanaa viikonloppua Kirsti Kaija ❤\nToi on oikeasti jännä miten astianpesukone menettää ajan kanssa pesutehon, vaikka toimii muuten ihan moitteetta. Meillä on kans 10 vuotta vanha kone tai 11 tänä vuonna. Pari vuotta sitten huomasin, että millään halppistableteilla ei tullut enää puhdasta, vaikka ennen tuli. Nykyään ainoat mitkä pesee astiat puhtaaksi on Fairyn normit ja Platiniumit. No niin kauan kuin ne toimii ja kone pyörii, ei kyllä aleta ostaan uutta. 😀\nMeillä ei toiminut parhailla tableteillakaan, kaikkea on kokeiltu. Mutta astianpesukone oli jo edellisillä omistajilla, joten ikää ei edes tiedetä. Nyt on tulossa uusi kone ja mies on tyytyväinen.\nIhanaa viikonloppua Jonna ❤\nTarja - Ruusu-unelmia ja villasukkia-blogi sanoo:\nPostauksesi sai miettimään, että kannattaako sittenkään aloittaa jonkin aikaa suunnitteleemaani kirjahyllyn siirtoprojektia. Olen mielessäni jo miettinyt ja tiedän, että sitten siirtyy lemmieläintenhylly, nojatuolien paikat sekä kanteleen ja lipaston paikat. Eikä siinä vielä kaikki, sillä sitten pitää laittaa taulut eri kohtiin seinille. Lumipalloefekti 😀\nSmegin kodinkoneista minulla ei ole kokemusta, mutta Prismassa olen niitä ihaillut .\nHehe no sepä se. Meillähän kohta mennyt kaikki järjestykset uusiksi.😅No onpahan tekemistä.\nAurinkoista viikonloppua Tarja❤\nVoi miten mahtava magneettimäärä!! Ne tulee kyllä kivasti esille juuri jääkaapin ovissa.\nMäkin oon vähän siivoillut, lähinnä kaappeja ja enemmänkin siivoilisin jos olis aikaa.\nMatkustelun suhteen on aika ristiriitaisen ajatukset, en uskaltaisi kyllä vielä tänä kesänä ja\ntoisaalta juuri tuo ekologinen näkökulma, se painaa myös paljon.\nKiitos niin paljon ja ihanaa viikonloppua Maikku❤❤❤\nOlipa mukava päästä aikamatkalle omaan lapsuuteen!\nMagneettikokoelmasi on upea!\nMeillä vaihdettiin reilu kuukausi sitten huoneita. 4 makuuhuonetta ja yksi vaatehuone koko myllerryksen. Muutama huonekalu on vielä väärässä paikassa osittain koronarajoitusten vuoksi. Iso vuodesohva vaatisi kantajia. Ehkä saamme projektin loppuun viimeistään kesällä.\nHehe tätä tämä korona teettää, paljon mullistuksia kotona.😅\nKiitos kovasti Minna ja ihanaa viikonloppua ❤\nMeillä on ollut sama jääkaappi ja pakastin kohta 18 vuotta. Olen ehkä 5 kertaa siirtänyt ne imuroinut takaa. Mistään vesikupista en ole edes kuullut 🙂 Eikä haise miltään. Mulla on siellä alla sellaiset muovialusta kourut ja kerran sinne on valunut vettä. Syykin löytyi jääkaapin sisältä. Mies olisi koko ajan noita vaihtamassa pois, mutta minä toppuuttelen. Todennäköisesti nuo saattavat kestää saman verran kuin joku kaupan maanantaikappale.\nJopas on hurja määrä hienoja magneetteja! Siinä vaiheessa, kun tein matkatöitä 100 matkapäivän vuosivauhtia, niin päätin, että en miltään matkalta kerää yhtään mitään. Ja aika nopeasti päätin myös, että yhtään verovapaata alkoholia ei ole enää tarve ostaa 😉 Mummoille lähettelin postikortteja.\nVesikupin pitäisi olla siellä takana ja kerää kosteutta ja möhnää mitä poistuu jääkaapin hikoillessa sieltä jääkaapin sisäpuolella olevasta reiästä. Ehkei teidän mallissa ole? Ja meillä tuossa tiiviissä kulmassa jääkaappi pääsi hikoilemaan liikaa ja kun vielä aina tavaraa täynnä.\nIhan parasta ollut pitää huolta mummoista, ihana sinä❤\nKivaa viikonloppua Rva kepponen ❤\nApua, just luin lounaalla Hesarin artikkelin ja siinä sanoivat että pitäisi imuroida pari kertaa vuodessa kylmäkalusteiden takaa. Pölyinen tausta on paloturvallisuusriksi. Noh, ei siellä minusta nyt niin paljoa ole ollut pölyä 😀 😀 Täytyy ehkä tihentää imurointi väliä viidesta vuodesta kahteen 😉\nOnnea jääkaappi tilanteesta tulleiden seurausten ratkaisemiseen. Miten upeita vintagemagneetteja! Olet aito ja ehta keräilijä. Keräilijänä tiedän, miten hyvää mieltä tuo, kun saa haluamansa kauniin tavaran, eikä sen tarvitse olla kallis ja sen voi saada myös vanhana. Minun mielestä se ei ole materialismia vaan arjen ilo.\nOlet ihana ja mahtavaa, kun toinen keräilijä ymmärtää toista.🤗Kivaa viikonloppua Marja❤\nKeräilet tosi kivoja tavaroita!\nMeidän äiti ajeli rättisitikalla, katto auki ja minä sisarrusten kanssa seistiin takapenkillä ja heilutettiin katosta ihmisille :))\nIhan mielettömän ihana muisto. Näen teidät sieluni silmin ja rättisitikka autona olisi jotain aivan ihanaa❤❤❤\nSydämellistä viikonloppua Ulrika ❤\nWau, upea kokoelma kyllä noita magneetteja! Ja kyllä, pystyn samaistumaan tuohon, että jos yhtä tavaraa siirrät, niin siitä syntyy kunnon lumipalloefekti 😀 En edes tiedä kuinka monta kertaa oon tässä vajaan vuoden aikana, muuttanut tavaroiden järjestystä täällä mun asunnossa. Usein huomaan, että alan sillon vaihtamaan tavaroiden järjestystä, kun on tylsää, mutta tuleepa sentään jotain tekemistä keksittyä silloinkin, hahah 😀\nKiitos niin paljon ihana Sofia❤Ihana sisustaja siellä, näin se menee siirrät yhden jutun ja syntyy kauhea rumba.😂\nIhanaa päivää Sofia❤


Pupulandia: Viikko ilman H&M:n vaatteita - päivä 1\nViikko ilman H&M:n vaatteita - päivä 1\nSuloinen Winda heitti minua kerrassaan mahtavalla haasteella: pitäisi elellä peräti viikko täysin ilman H&M:n vaatteita. Olin oikeastaan ajatellut jo muutenkin toteuttaa tämän kokeilumuotoisena projektina, mutta haaste vauhditti kokeilun toimeenpanemista. :) Olen jo pitkään ajatellut, että minun pitäisi hyödyntää vaatekaappiani monipuolisemmin ja tämä muissa blogeissa näkynyt haaste innoitti minua suuresti. Haasteen myötä joudun hylkäämään monet jokapäiväiseen asustukseeni kuuluvat perusvaatteet ja tonkimaan kaappejani perusteellisemmin. Tämä on todella hauska tapa päästä käyttämään luovuutta asuvalintoja suunnitellessa! :)\nMonet alusvaatteistani, sukistani/leggingseistäni sekä perustopeistani ovat H&M:n, joten nyt täytyy vain pitää huoli, etten vahingossa sujauta jalkaani H&M:n sukkia tai pikkuhousuja. Itse vaatetuksen kanssa ei pitäisi tulla ongelmia, koska vaatevarastoni on varsin laaja eikä mitenkään aivan tolkuttoman H&M-painotteinen. Ulkovaatteiden kohdalla huomasin kuitenkin joutuvani tekemään melkoisia kompromisseja (HYVÄ!), sillä uskollinen nahkatakkini on kiellettyä riistaa! En ole ehkä puoleen vuoteen käyttänyt mitään muuta takkia. :D On siis aika opetella käyttämään myös muita takkeja, vaikka suosikkiini en varmasti koskaan kyllästykään. Lisäksi yksi lempihuiveistani sekä pari ihanaista tupsupipoa kuuluvat myös mustalle listalle seuraavan viikon ajan.\nSeuraavaksi siis esittelyssä ensimmäisen päivän asu. Takkivalinta oli siinä mielessä varsin kiinnostava, että olen ostanut tuon pidemmän mallisen nahkatakin jo alkuvuonna, mutta en ole käyttänyt sitä tähän mennessä vielä yhtään kertaa, ennen tätä päivää siis! :)\nruutumekko - Only\nleggingsit - Vero Moda\nsukat - äidin vanhat (hah!)\nvalkoiset nahkasaappaat - second hand (Ruuturouva)\nmusta neuletakki (takin alla piilossa) - Vila\nmusta nahkatakki - second hand (UFF)\npipo - Jack & Jones\nPS. Sen verran huomasin sääntöä rikkoneeni, että hiuspompulani on H&M:ltä. Sallin itselleni kuitenkin tämän lipsahduksen, koska en taida omistaa mitään muita ponnareita. :D Hiuspompulat lasken siis sallituksi poikkeukseksi säännöstä seuraavan viikon ajan!\nPPS. Haastan ihan kaikki, jotka eivät vielä ole toteuttaneet tätä haastetta, kokeilemaan eloa ilman H&M:ää viikon ajan! :)\nlähettänyt Jenni @ 14.09\nIhanan mallinen takki!:) Takit olivat minullekin tuossa haasteessa se hankalin osuus. Niin ja ponnarit!:D\n17. lokakuuta 2008 klo 14.56\nNo voi jumalauta (hups, kirosana), viikko ilman Hennesin vaatteita ei ikinä onnistuisi minulta :D 95 prosenttia alusvaatteistani on H&M:stä... Muutenkin tekisi tiukkaa.\n17. lokakuuta 2008 klo 15.01\nHyvin onnistuit toteuttamaan asun ilman h&m:ää (: Mulle tuottais vaikeuksia varsinkin takin kannalta, sillä talvitakkini on h&m:ltä, enkä oikein tykkää muista takeistani :D\n17. lokakuuta 2008 klo 15.13\nPitäis kokeilla :D Alusvaatteiden kanssa vois kyllä tehä tiukkaa...\n17. lokakuuta 2008 klo 16.22\nHeh, ei olis kauheen haastavaa mutta jos pitäis olla ilman Nanson vaatteita voisi ahdistaa... ;)\nEnkä edes omista yksiäkään h&m-alusvaatteita, sukkiksia tms.\nJa nyt toi nahkatakki ahkerampaan käyttöön!\n17. lokakuuta 2008 klo 16.37\nTätä täytyisi tosiaan kokeilla. Itse vaatetus ei varmaankaan tule olemaan niin suuri ongelma, mutta juuri asusteet ja alusvaatteet tuovat varmaan aikamoista päänvaivaa. Hmm, täytyykin harkita tämmöistä tutkimusprojektia. ;)\nTuo Onlyn ruutumekko on kyllä ihan vastustamaton.\n17. lokakuuta 2008 klo 16.59\nMinäkin luulin omistavani paljon h&m:n vaatteita, mutta nyt kun viikko ilman niitä on melkein ohi, olen huomannut, että niitä onkin aika vähän.\nNäyttää kivalta :) Minäkin lipsahdin ponnareiden kohdalla :)\n17. lokakuuta 2008 klo 19.31\nIhana tuo valkoinen mekko ja nuo kengätkin tosi kivat :). Pitäisiköhän koittaa :D. Päätin sittenkin heti nyt että huomenna aloitan ja ainakin maanantaihin asti elän ilman Hennesiä :D\n17. lokakuuta 2008 klo 20.46\nmulle taitais olla vähän liian helppo haaste. tosin vois olla kuitenkin kiva kokeilla :)\nHehhee pitääpi varmaan ensi maanantaista alkaen kokeilla. Saattaapi ehkä onnistua, hiukan tuottaa vaikeuksia paitojen ja neuleiden kanssa.. Mutta, mutta. Kiva tuo mekko ja nahktakki ahkeparmpaan käyttöön ehdottomasti!\n17. lokakuuta 2008 klo 22.32\nHmm.., voisin hieman soveltaa tuota haastetta ja yrittää elää viikon ainostaan käytettyinä ostetuilla vaatteilla.\nTuo Hennesvaatehaaste olisi nimittäin aivan liian helppo. :)\n18. lokakuuta 2008 klo 1.40\nsiis tämä haastehan oli alunperin että ei saa pukeutua siihen merkkiin mitä kaapissa on eniten ja se näkyy olevan kaikilla bloggareilla h&m\n18. lokakuuta 2008 klo 2.48\nTosi kiva tuo nahkatakki! Ja kiva tämä haaste, kun pistää oikeasti miettimään koko vaatekaappiaan :)\n18. lokakuuta 2008 klo 12.23\nJos haastat kerran aivan kaikki, taidanpa itse ottaa haasteen vastaan. Onneksi vaatteeni ovat ties mistä, eikä H&M:stä ole kovinkaan moni. :D\n18. lokakuuta 2008 klo 13.24\nLuulen ettei tulisi minulta onnistumaan. Tuntuu että kaikki vaatteet ovat hennesiltä, pitäisine varmaan shoppailla hieman monipuolisemmin :D Alusvaatteet ovat poikkeus, eli kulkisinko viikon vain alusvaatteissa :D\n18. lokakuuta 2008 klo 13.54\nMielenkiintoinen haaste, ihanat vaatteet olit kyllä ilman H&M:n tukekakin löytänyt päällesi!\n18. lokakuuta 2008 klo 14.24\nMouMou: Minä itse ehkä sytyn enemmän sellaiselle pusakka-malliselle nahkatakille, mutta kiva tuokin on. :)\nAnn: Haha. :D No sitä suuremmalla syyllä haluaisin nähdä sinun ottavan osaa tähän haasteeseen! :D\nDally: Kiitos. :) Minulla on kyllä takkeja kertynyt kaappiin vaikka kuinka, mutta olen niin rakastunut siihen H&M:n nahkatakkiini, joten muut jäävät aina surkeasti vain roikkumaan tyhjän pantiksi. Tämä viikko tekee siltä osin hyvää kyllä. :)\nAnna-Elina: Minullakin on paljon rintsikoita ja pikkuhousuja H&M:ltä, mutta onneksi myös paljon muualta, joten mitään alusvaate-ahdinkoa en varmasti pääse tuntemaan. :D\nHerttainen: No olinkin tosiaan hiukan väärin ymmärtänyt tämän haasteen. Eli tarkoituksena on elää viikko ilman sitä vaatemerkkiä, jota kaapista löytyy eniten. Joten mukaan vaan neitiseni! ;)\nChristina: Minäkään en millään kyllästy tuohon mekkoon. :) Aika monella taitaa olla tuo sama tilanne, että suuri osa sukista ja alusvaatteista on juuri H&M:ltä.\nShandi: Niinhän siinä voi käydä. :) Ja parhaassa tapauksessa löytää juuri kaikkea muuta kivaa omista kaapeistaan, kun ei aina turvaudu niihin helpoimpiin vaihtoehtoihin. :)\nWinda: Kiitos. Minä en taida juuri muita ponnareita tosiaan edes omistaa kuin Hennesin! :D Enkä viitsi koko viikkoa tukka auki viilettää. :)\nSirpa: Hei kivaa! :) Jatkat sitten maanantaista vielä eteenpäin, jos ei tunnu aivan ylivoimaiselta. ;)\nEimie: Kokeile toki jollain muulla merkillä, jota kaapistasi löytyy paljon! :) Tätähän voi soveltaa vaikka miten! Ja se alkuperäinen idea taisikin olla juuri se, että vältellään viikon ajan sitä merkkiä, jota kaapista löytyy kaikkein eniten. :)\nMmoccas: Kiitos. :) Tsemppiä sinulle yritykseen! :) Ja kaipa se nahkatakki on otettava ahkerampaan käyttöön, kun jo pari ihmistä on niin käskenyt. :D\nRanna: Hei tuo on varmasti hyvä idea. :) Tai hei, keksin vielä paremman! Sinun tapauksessasi voisi olla vielä haastavampaa elää viikko täysin ilman second hand -vaatteita. ;)\nAnonyymi: Kiitos tarkennuksesta. :) Minä olin taas niin tohkeissani lueskellut ohjeita, että meni se perimmäinen pointti hiukan ohi. :D\nKullanmuru: Todellakin! Suosittelen kokeilemaan. :)\nVippe: Tämä on kyllä sillä tavalla myös hieman herättelevä juttu, että nyt viimeistään tajuaa, jos kaapissa on liikaa H&M:n rytkyjä. :D\nChérie: Kiitos. :) Kokeile sinäkin! ;)\nEhkäpä, mutta sitä haastetta en koskaan haluaisi toteuttaa - sotisi liikaa periaatteita vastaan. :)\n19. lokakuuta 2008 klo 10.56\nRanna: No sitten on parempi pitäytyä alkuperäisessä ideassasi. :)\n20. lokakuuta 2008 klo 14.10


Ainutlaatuinen akkukemikaalien tutkimuslaboratorio käyttöön Kokkolassa — Kokkolan yliopistokeskus Chydenius\nPääsivu / Ajankohtaista / Uutiset / Uutisia 2012 / Ainutlaatuinen akkukemikaalien tutkimuslaboratorio käyttöön Kokkolassa\nAinutlaatuinen akkukemikaalien tutkimuslaboratorio käyttöön Kokkolassa\ntekijä: Päivi Vuorio — Viimeisin muutos maanantai 16. huhtikuuta 2012, 08.42\nKokkolassa vastikään käyttöön vihitty akkukemikaalien tutkimuslaboratorio on julkisena laboratoriona ainoa laatuaan Suomessa. Vastaavantasoisia yksiköitä on muuallakin Euroopassa vain muutamia. Laboratorion erikoisuutena on litiumioniakkujen valmistusprosessissa välttämätön kuivatila. Huipputason tutkimusolosuhteiden toivotaan johtavan kansainvälisesti kilpailukykyiseen akkukemikaalien tutkimus- ja tuotekehitystoimintaan Keski-Pohjanmaalla.\nKokkolan yliopistokeskus Chydenius vastaa laboratorion tutkimustoiminnasta ja tarvittavien osaajien kouluttamisesta. Laboratorio on rakennettu Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulun tiloihin, missä se on helposti sekä ammattikorkeakoulun että vieressä sijaitsevan yliopistokeskuksen käytettävissä. Myös yritykset hyödyntävät laboratoriota.\nYliopistokeskuksen soveltavan kemian yksikössä on tutkittu akkukemikaaleja jo vuodesta 2007 alkaen pääasiassa Tekesin rahoituksella. Uusi laboratorio parantaa tutkimusedellytyksiä, sillä se mahdollistaa valmistettujen akkukemikaalien sähkökemiallisen testaamisen. Soveltavan kemian tutkimusryhmää johtaa professori Ulla Lassi, ja ryhmässä työskentelee sekä Oulun että Jyväskylän yliopiston palveluksessa olevia tutkijoita.\nUlla Lassi kertoo, että tutkimuksessa siirrytään vähitellen yrityslähtöisempään suuntaan: soveltavaa kemiaa kehitetään yhdessä alueen teollisuuden kanssa. Kokkola tarjoaakin hyvät edellytykset yhteistyöhön yritysten kanssa, sillä kaupunkiin on sijoittunut merkittävä kemian teollisuuden keskittymä.\nLaboratorio on rakennettu Euroopan aluekehitysrahaston, Keski-Pohjanmaan liiton, Kosek Oy:n ja alueen teollisuuden rahoittamassa ”Akkumateriaalien tutkimusinfrastruktuurin kehittäminen” –hankkeessa. Kustannuksiltaan noin 850 000 euron hankkeen ovat toteuttaneet Centria tutkimus ja kehitys, Kokkolan yliopistokeskus Chydenius ja Teknologiakeskus KETEK Oy.


SiiPe jäi ilman juoksuja miesten Superpesiksen halliavauksessa – SiiPe | Siilinjärven Pesis ry\nSiiPe jäi ilman juoksuja miesten Superpesiksen halliavauksessa\nViime vuoden Suomen mestari Joensuun Maila osoitti vahvaa kevätkuntoa voittamalla SiiPe Halli-SM -avauksessa 2-0 (6-0, 4-0).\nJoMa oli vahva ensimmäisen jakson alussa. Ensimmäinen juoksu tuli kolmospuolen harhaheitolla Konsta Kettusen tuomana. Pian tämän jälkeen Juha Puhtimäki löi kakkosjatkeelta Topi Hurskaisen kotiin. JoMan hurmos jatkui, kun Aleksi Rautiainen löi kakkossaumasta Lauri Kivisen kotiin. Avausvuoron neljännen juoksun löi Samuel Tirkkonen kolmospuolen välilyönnillä Puhtimäen tuodessa juoksun.\nSiiPe jäi ensimmäisessä vuorossa ilman kolmostilannetta. Ja kun JoMa teki toisessa vuorossa vielä kaksi juoksua, oli ensimmäisen jakson numerot valmiit, 6-0. Jakson lopulla SiiPe pystyi tiivistämään ulkopeliään niin, että neljässä ajolähdössä joensuulaiset jäivät ilman juoksua.\nToisella jaksolla SiiPellä oli pirteämpää yritystä niin ulko- kuin sisäpelissäkin. Se ei kuitenkaan riittänyt juoksutilin avaamiseen. JoMa teki jokaisessa pelaamassaan kolmessa sisävuorossa juoksuja niin, että jakson loppunumerot olivat 4-0. Ensimmäisessä vuorossa JoMan SiiPe-kasvatti Henri Litmanen löi kolmospuolelta kopparin yli. Toisessa vuorossa JoMan juoksut löivät Iiro Kuosa ja nuori Väinö Väänänen. Jakson viimeisen juoksun löi Lauri Kivinen ja toi Hurskainen.\nSiiPen onnistujiin lukeutui Aatu Roivainen, joka onnistui ulkopelissä tekemään paloja kotipesään. Lisäksi hän löi mainioita vaihtolyöntejä. Ulkopelissä voittavia suorituksia nähtiin Matias Hänniseltä.\nSiiPen pelinjohtaja Perttu Westersund oli tyytyväinen hapuilevan alun jälkeen joukkueen toisen jakson peli-ilmeeseen. Lisäksi hän kehui sisäpelissä joukkueen kaaripeliä.\nSiiPe kohtaa Joensuun myös seuraavassa ottelussa, joka pelataan Kuopion Lippumäessä 8. helmikuuta klo 20.30. Tuolloin kyseessä on harjoitusottelu. Halli-SM -turnaus SiiPen osalta jatkuu lauantaina 22.2. Kiteen Palloa vastaan.\n12 tammikuun, 2020 /by siipe\nhttps://www.siipe.fi/wp-content/uploads/DSC04128-scaled.jpg 1707 2560 siipe https://www.siipe.fi/wp-content/uploads/logo-siipe.png siipe2020-01-12 21:07:492020-01-12 21:17:35SiiPe jäi ilman juoksuja miesten Superpesiksen halliavauksessa\nMiehillä tuplapeliviikonloppu – Siipettäret ensimmäisessä testissä... Siipettärien nousu Superpesikseen vuoden savolainen urheiluteko


Boksi jumittelee - Elisa Palsta\nViimeaikoina on alkanut esiintyä turhan tiheään varsin kiusallista ongelmaa - boksi yksinkertaisesti jumittaa.\nSatunnaisesti, vähän useammin kuin kerran viikossa (yleensä kananvan vaihdon seurauksena) boksi enää reagoi mihinkään. Etupanelissa IR vastaanoton valo kyllä vilkuttaa mutta muuta ei tapahdu. "Korjauksena" muuntajan tuulettaminen joka pidemmän päälle ei ole mikään ratkaisu. Ei laite voi olla noin huono.\nLisäksi tallenteet ovat alkaneet pätkimään vaikka siirtonopeudet on 20+ Mbit/s luokkaa.\nLaite on yksinään tilassa jossa on riittävästi ilmatilaa sekä ylhäällä että takana eikä laitetta ole siirretty sitten muuton josta on melkein puoli vuotta.\nPätkimistä esiintyi mm. heti kun palasimme lomalta ja boksi oli ollut pois seinästä lähes 7 vuorokautta joten vika on siis jossain muualla.\nKaikki laitteet on kytketty mukana toimitetuilla kaapeleilla ja liittimillä.\nSama ongelma täällä. Boksi menee kokonaan jumiin, ainoa joka auttaa on virtajohdon irrottaminen. Vähintään kerran päivässä tapahtuu. Palautin tehdasasetuksiin mutta ei auttanut.\nOnko teillä molemmille USB-tikku kytkettynä digiboksiin / ajansiirto käytössä? Viallinen tai väärin toimiva USB-tikku voi aiheuttaa kuvattua jumitusta digiboksiin.\nEipä oo tikkua tms. tallennusmediaa kytkettynä.\nLisäksi ongelma on nimenomaan ilmestynyt tässä tänä syksynä/loppukesästä. Välillä selkeästi on esim. speedtest.net:in mukaan vain vauhti loppunut mutta nyt ei sekään riittänyt selitteeksi kun vauhtia näyttäisi piisaavan mutta nauhoiteen katselu alkaa hyytymään. Lisäksi PC:ltä katsoessa näkyy nykimättä "samaan aikaan".\nOletko koittanut palauttaa tehdasasetuksia digiboksille?\nJos tuostakaan ei ole apua, ongelma voi johtua myös TV:n omasta taustavalosta, jos LCD TV käytössä. Se miksi ongelma on alkanut vasta nyt jää mysteeriksi, mutta jos laitteen etupaneelissa vilkkuu merkkivalo kaukosäätimen komennon vastaanottamisen merkiksi, ei laitteen pitäisi olla jumissa vaan se viittaisi tuohon taustavalo-ongelmaan, joka häiritsee kaukosäätimen IR-signaalia.\nTuo on helppo poissulkea sillä, että seuraavaksi kun ongelma ilmenee, sammuta TV, vaihda testiksi kanavaa, avaa TV takaisin ja katso onko kanava vaihtunut.\nBoksi on ollut koko olemassaolonsa ajan samassa paikassa saman taustavalollisen LCD TV:n kanssa. Olisi luullut että vika olisi ilmennyt jo ajat sitten.\nJa boksi todellakin jumahtaa eli kuva jää paikalleen, samoin kaikki infotiedot yms. jäävät ruutuun hamaan tapppiin. Ääni yleensä sammuu kokonaan. Joskus jäänyt ikävään looppiin.\nOnko kyseinen laite muka niin huono että ns. normaaliin käyttöön kuuluu tehdasasetusten palauttelu, käynnistely johtoja repien ja muu kikkailu jotta käyttötarkoitukseen soveltuva käyttö olisi edes teoriassa mahdollista?\nKuluttajana kuvittelin saavani laitteen joka toimii normaalissa käytössä ja normaalissa kotiympäristössä. Jos jokin television taustavalo muka sotkee kaukosäätimen, laite on selvästi viallinen ja se on korjattava toimintakuntoiseksi, sillä laitehan on nimenomaan tarkoitettu käytettäväksi television kanssa?\nVuoden kokeilun jälkeen voin omasta puolestani sanoa että ei toimi Elisa-boksi. Laite on yksinkertaisesti tuotu markkinoille puolivalmiina.\nMulla boksi toimii nykyään loistavasti. Vein sen kaikkien sähköosien kalmistoon kellariini.\nSuosittelen tätä ratkaisua kaikille laatikon käyttäjille. Markkinoilla on toimiviakin bokseja.\nJos TV:si on LCD, siinä on taustavalo. Taustavalolla tarkoitetaan yleensä näitä Philipsin Ambilight ym. tunnelmavalaistuksia, jotka ovat TV:n ulkopuolella ympärillä, mutta myös LCD TV:n oma taustavalo (siis valo, joka tuo valon TV-ruutuun) voi aiheuttaa ongelmia IR-signaaliin. Niin hullulta kuin tuo kuulostaakin. Ongelma johtuu lähinnä siitä, että digiboksin etupaneeli on avoin (kuten nykyisessä Viihde-digiboksissa), jolloin siitä saattaa päästä myös häiritsevää ylimääräistä valoa sisään, joka voi jumittaa laitteen IR-vastaanottimen.\nMutta, sinun tapauksessasi ei tosin liene kyse tuosta, jos kuva kerran jää jumiin myös. Tuo IR-vastaanottimen häiriintyminen näkyy niin, että ainoastaan kaukosäätimen komennot eivät mene läpi kunnolla tai ollenkaan, TV-kuvan pyöriessä koko ajan kuitenkin normaalisti.\nKannattaa olla yhteydessä vikapalveluumme, niin katsotaan digiboksin vaihtamista.\nNoniin, hutkimuksia on tehty koska "vika" jäi vaivaamaan suuresti.\nSyylliseksi näin empiiristen tutkimusten valossa on jäämässä olohuoneessa oleva lasinen pöytä (!). Siirsin pöydän tieltä sillä IR signaali kulkee pöytälevyn lävitse mikä huolimattomasti sohii kohden laitetta. Ilmeisesti pöytälevy muuttaa signaalia hiukan ja turhan herkkä vastaanotin vetää vihreän palkokasvinsiemen hajuelimeen. Pöytä on nimittäin hiukan lähempänä kuin mitä se oli edellisessä asunnossa jossa kaukosäätimen IR signaali kulki aina vapaassa ilmatilassa... Ihmeellinen on elektroniikan maailma.\nMitä tulee kuvan ja äänen pätkimiseen tallenteissa verkossa esiintyy "hidastuspiikkejä", eli satunnaistesti esiintyy 5-30 sek jaksoja jolloin tiedonsiirtonopeus putoaa tilapäisesti lähes nollaan. En ole vielä keksinyt mikä moisia piikkejä aiheuttaa.\nEdelleen jumittaa. Tehdasasetuksiin palauttaminen ei auttanut. Tavallinen tv, ei taustavalollinen. usb-tikku on, se joka tuli paketin kanssa, tyhjensin sen ensin.\nKokeilen ilman tikkua. Katsotaan jos auttaa.\nUusi firmware julkaistu, jossa on korjattu myös muistiongelmia. Kannattaa seurata tuoko parannusta myös tähän ongelmaan:


Koko totuus XtraSize tarkastelu - Onko se oikea?\nsuurenna peniksen XtraSize? Miksi hankinta kannattaa? Asiakkaat kertovat menestyskokemuksistaan\n8/10 7:15 Meike Mendez\nXtraSize on XtraSize peniksen tehostamiseksi, mutta mikä voi olla syy? Käyttäjäraporttien tarkastelu tarjoaa selkeyden: XtraSize on erittäin yksinkertainen ja luotettava. Missä määrin ja kuinka hyvin tuote auttaa peniksen laajentumiseen, opit tässä katsauksessa.\nMikä on hyvin tiedossa XtraSize?\nXtraSize koostuu vain luonnollisista aineista, jotka perustuvat pelkästään pitkäaikaisiin todistettuihin vaikutuksiin. Se luotiin peniksen suurentamiseksi mahdollisimman pienillä sivuvaikutuksilla sekä kustannustehokkailla.\nLisäksi täydellinen hoito, yksityinen pallo, ilman lääkemääräystä ja yksinkertaisesti verkon kautta - hankinta tehdään täällä tietenkin nykyisten turvallisuusohjeiden mukaisesti (SSL-salaus, tietosuoja ja niin edelleen).\nMikä kohderyhmä pitäisi hankkia XtraSize?\nMille asiakkaille XtraSize vähemmän sopiva?\nXtraSize käyttäminen XtraSize varmasti kaikkia käyttäjiä, joiden tavoitteena on XtraSize. Tämä on helppo ymmärtää.\nMutta jos luulet, että voit ottaa vain yhden pillerin ja lopettaa kaikki ongelmat heti, sinun täytyy ajatella uudelleen.\nKukaan ei ole koskaan havainnut suurempaa penistä välittömästi. Prosessi voi kestää muutaman viikon tai jopa kuukauden.\nXtraSize tukee sinua yksittäisten tavoitteiden toteuttamisessa. Mutta sinun täytyy vielä mennä omalla tavallaan.\nJoten, jos haluat saada isomman peniksen, sinun ei tarvitse ostaa tuotetta, mutta sinun ei tarvitse antaa sitä aikaisemmin, kun käytät sitä. Tämän menettelyn avulla voit odottaa ensimmäiset tulokset lyhyellä varoitusajalla. Onycosolve voi olla myös koeajo. Sinun pitäisi kuitenkin vain tehdä niin, jos olet todella kasvanut.\nAsiat, jotka tekevät XtraSize poikkeuksellisen mielenkiintoisen:\nEnnen kaikkea XtraSize ohjelman käyttämien lukemattomien etujen vuoksi ei ole epäilystäkään siitä, että hankinta on hyvä päätös:\ntäysin luonnolliset komponentit tai ainesosat takaavat parhaan mahdollisen yhteensopivuuden ja erittäin hellävaraisen käytön\nPaketti ja lähettäjä ovat huomaamattomia ja merkityksettömiä - koska tilaat sen Internetissä ja pidät itsellesi, mitä ostat siellä\nTuotteen vaikutusta tuottaa ymmärrettävästi erityisten ainesosien ekstravagentti vuorovaikutus.\nYksi syy siihen, miksi XtraSize yksi suosituimmista tuotteista tehokkaasti laajentamaan raajoja, on se, että se perustuu pelkästään itse kehoon syntyneisiin toimintamekanismeihin.\nItse asiassa ihmiskehossa on kaikkea, mikä on peniksen suurentamiseksi, ja kyse on siitä, että prosessit saadaan toimimaan.\nMuut vaikutukset ovat silmiinpistäviä:\nLisäksi saat luotettavasti jäykän: penis on ketterä jäykkä, kovettuminen on voimakasta ja kestävämpää kuin koskaan ennen\nVerenkierto sydämessä lisääntyy - sekä pitkällä aikavälillä että ennen kaikkea jäykistetyssä tilassa\nTämän vuoksi valtakunta tulee voimakkaammaksi ja pidemmäksi\nNiinpä verisuonet venytetään toisaalta ja toisaalta paremmin aktiivisen ainesosan kompleksin mukana, niin että penis ei ole vain suoraan suurempi, vaan myös tämä kasvaa pitkällä aikavälillä\nNäin ollen painopisteenä on selvästi Gemin kasvu ja lisäksi on erityisen tärkeää, että XtraSize erityisesti yleistä Mannbarkeitia parannetaan.\nOppaat eivät usein puhu erittäin suuresta kasvusta, mutta jokainen kuluttaja pystyi mahdollisuuksien mukaan saavuttamaan + 3 cm: n kasvun tai jopa enemmän.\nTällä tavalla tuote voi tuntua ensisijaisesti - mutta ei välttämättä. Sinun pitäisi olla selvää, että lääkevalmisteiden vaihtelut vaihtelevat, joten tulokset voivat olla sekä lievempiä että voimakkaampia.\nXtraSize aineen ainesosia\nJos tarkastelet XtraSize valmisteen ainesosia valmistajan verkkosivuilla, kolme tekijää ovat erityisen silmiinpistäviä:\nLisäksi tällaisten ravintolisien sisältämien erityisten ainesosien huomiotta jättämisellä tällaisten ainesosien täsmällinen annostustaso on erittäin merkittävä.\nOnneksi asiakkaiden ei tarvitse varmasti huolehtia XtraSize annostelusta - päinvastoin: nämä ainesosat ovat tulleet hyvin keskittyneiksi tuloksiin.\nTämän turvallisten luonnollisten ainesosien yhdistelmän ansiosta tuote voidaan ostaa ilmaiseksi ilman reseptiä.\nJa jos tarkastellaan aiempien kuluttajien kokemuksia, on silmiinpistävää, että he eivät ole kokeneet mitään sivuvaikutuksia.\nAnnostusohjeiden kunnioittaminen on erittäin tärkeää, koska tuote näyttää olevan erityisen vahva testeissä, mikä selittää kuluttajien merkittävät saavutukset.\nSuosittelen, että XtraSize vain alkuperäiseltä valmistajalta, koska tuotteen väärentäminen vaarallisilla aineosilla on aina huolestuttavaa.\nLuuletko että XtraSizeolisi kokeilemisen arvoinen? Hyvä valinta! Osta se kuitenkin luotetuista lähteistä välttääksesi väärennökset\nNiin kauan kuin noudatat artikkelissamme olevaa linkkiä, laskeudut sen valmistajan sivustolle, johon voit luottaa.\nMikä puhuu XtraSize vastaan ?\nAinoa asia, jota sinun pitäisi tehdä, kun käytät XtraSize oikein, on tarkastella yrityksen antamia tietoja.\nOle täysin huoleton, älä kiinnitä huomiota kaikkeen muuhun käyttöön liittyvään, ja lykkää sitä siihen, mihin XtraSize on käsissänne. Sinun pitäisi olla selvää, että tuotteen käyttäminen säännöllisesti ja kaikkialla ei ole haastavaa - riippumatta siitä, missä olet.\nTämän osoittaa monien ostajien käyttökokemus.\nOheisessa esitteessä sekä alkuperäisessä verkkokaupassa (URL tässä artikkelissa) voit oppia kaikkia aiheita, joita tarvitset artikkelin käyttämiseksi oikein ja tehokkaasti.\nJotkut asiakkaat sanovat, että olet jo tuntenut helpotusta ensimmäisestä sovelluksesta. Tämä voi olla varsin huomattava verrattuna Ling Fluent Se tapahtuu harvoin, että jo vähäisen ajan jälkeen onnistuu menestys.\nKokeessa kuluttajat sanoivat XtraSize usein olevan suuri vaikutus, joka XtraSize vain lyhyen ajan. Pysyvällä käytöllä nämä tulokset vakiintuvat, niin että seurausten käytön jälkeenkin on tylsiä.\nMonet sanovat jopa oikeutetusti vain erittäin hyviä asioita artikkelin jälkeen!\nTämän seurauksena ei ole kovin hyvä antaa testiraporteille liian suuri vaikutus, kirjoittamalla erittäin nopeita tuloksia. Käyttäjä voi riippua siitä, että ensimmäiset todella selkeät tulokset saattavat kestää jonkin aikaa.\nMitä ihmiset, joilla on kokemuksia XtraSize?\nOn kiistämätön totuus, että on olemassa kaikenlaisia positiivisia XtraSize. Tulokset eivät tietenkään ole aina identtisiä, mutta yleisesti ottaen sillä on valtava maine.\nXtraSize testin XtraSize - jos XtraSize yrityksen suuria tarjouksia - on järkevä harkinta.\nAlla paljastan asioita, joita voisin löytää tutkimuksessa:\nTietysti se käsittelee satunnaisia palautteita ja tuote voi saada eri vahvuuksia jokaisen henkilön kanssa. Yleensä palaute on kuitenkin huomattava, ja uskon ennusteen, joka on varmasti sama.\nHeillä voisi olla jo muutaman tuuman enemmän lähitulevaisuudessa\nKuvittele, kuinka paljon hauskempaa sinusta tuntuu olemassaolossasi, niin kauan kuin löydät vihdoin tehokkaan näkökulman laajentaa raajanne.\nMahdollisuudet ylivoimaisen tuloksen saavuttamiseen ovat välitön ulottuvuus ja sopiva valmistelu.\nVaikka se on johdonmukaisesti julistettu "Koko ei ole väliä", on oikein, että mielipidemittauksissa naiset suosivat suurempaa lisääntymiselintä. Mitä onnellisempi olet parhaansa kanssa, sitä voimakkaampi vaikutus on vastakkaiseen sukupuoleen, ja mitä kauniimpi rakkaus on, sitä maskuliinisempi ulkonäkösi on.\nVinkkini sinulle - Osta XtraSizetäältä alhaisimmalla hinnalla:\nTämä tulos on ilmeisesti todistettu muiden käyttäjien luokitusten ja kokemusten perusteella. Lukemattomat kuluttajat puhuvat siitä, kuinka laajasti heidän olemassaolonsa muuttui paremmaksi suuremman peniksen avulla.\nJohtopäätös - keino kokeilun suorittamiseen on selvästi hyvä idea!\nNäin ollen sinun kannattaa olla odottamatta liian kauan odottamasta riskiä, että XtraSize apteekki tai jopa lopettanut tuotannon. Tätä ilmiötä esiintyy joskus luonnollisesti vaikuttavien aineiden kanssa.\nTämä mahdollisuus ostaa tällaisia tehokkaita keinoja laillisen myyjän kautta ja samalla riittävään määrään on poikkeus, mutta tällä hetkellä se on edelleen saatavilla liitetyssä kaupassa. Joten et ota riskiä saada tehoton väärennös.\nJos sinulla on riittämätön kestävyys menettelyn loppuunsaattamiseksi, säästätte itsesi kärsimyksestä. Se näyttää olevan vahvempi kuin Kankusta Duo. Lopulta tämä on tärkein tekijä: et suorita suuria teoksia voimalla, vaan sitkeästi. On kuitenkin hyvät mahdollisuudet saada riittävästi motivaatiota ongelmaan, jotta voit toteuttaa tavoitteen keinoin.\nKuten jo mainittiin: agenttia ei saa tilata vain tuntemattoman toimittajan toimesta. Minun tuttavani, kun sain neuvoja kokeilla keinoja lopputulokseen, kuvitteli, että hän määräsi sen halvemmaksi vahvistamattomalta tarjoajalta. Vahinko oli järkyttävää.\nJotta voisit säästää tarpeettomia komponentteja, vaarallisia aineita ja ylihinnoitettuja myyntihintoja, kun ostat tuotetta, tarjoamme sinulle vain tarkastellut ja nykyiset artikkelit.\nKaiken kaikkiaan XtraSize hankkiminen verkossa ei olisi hyvä idea.\nJos päätät kokeilla tuotetta, varmista, että ostat, että käytät oikeastaan käyttämäämme myymälää - vain täällä saat alimman vähittäismyyntihinnan, turvalliset ja lisäksi huomaamattomat tilaukset ja määrää alkuperäisen tuotteen.\nVinkki tilaukseen: Kun ostat varauksen, voit käyttää alennusta suurempiin määriin ja sinun ei tarvitse huolehtia mistään lähitulevaisuudessa. Muuten, jos olet arvioinut väärin, kun laatikko on käytetty loppuun, sinulla ei ole aikaa jonkin aikaa.\nToisin kuin Prostalgene, tämä tekee siitä huomattavasti hyödyllisemmän.


Oma koti Ollille - sisäseinien tasoitus - MTVuutiset.fi\nOma koti Ollille - sisäseinien tasoitus\nSisäseinien pinnat siliteltiin pinnoitusvalmiiksi kipsitasoitteella. Ollin talohan tehtiin siporexista, ja kipsi toimii sen kanssa erinomaisesti. Sillä on samat hengittävät ja kosteutta tasaavat ominaisuudet. Samalla massalla voidaan myös täyttää isommatkin epätasaisuudet kuten rasianreiät ja roilotukset.\nSiporex on kuitenkin huokoinen materiaali, joka imee kosteutta. Siksi pintoihin levitettiin ensin praimeri, joka tiivistää ne kipsille sopivaksi. Ulkokulmiin laitettiin erityiset kulmaraudat niillä kulmasta saadaan siisti, suora ja iskunkestävä.\nKipsimassaa voi toki levittää käsipelilläkin, mutta isoja pintoja käsitellessä konevoima on kyllä poikaa. Ammattimies on tässäkin paras mies; työ sujuu noin monta kertaa nopeammin kuin aloittelijalta.\nNää elementtien saumakohdissa väliin laitetaan ensin kipsiä, sen päälle erityinen verkko estämään liikehdintää - muuten saattaa myöhemmin tulla halkeamia - ja lopuksi verkon päälle kipsimassa lopullista siloittelua varten.\nVerkkoa käytetään myös niissä kohdissa, joissa materiaali vaihtuu Ollin talossa esimerkiksi kipsilevyllä koteloidun teräspilarin päälle pantiin verkko, ja vasta sitten kipsitasoite.


helmikuuta 2020 - Kirjanmerkkinä lentolippu\nLike, 2020. 234 sivua.\nAlkuteos Gli immortali - Storie dal mondo che verrá, 2019. Suomentanut Leena Taavitsainen-Petäjä.\nItalialainen toimittaja ja valokuvaaja Alberto Giuliani saa siperialaiselta samaanilta ja intialaiselta pyhältä mieheltä saman ennustuksen: hän kuolee ennen kuin täyttää 45 vuotta. Kun päivä lähestyy, Giuliani päättää löytää keinon, jolla päihittää kuoleman.\nHän lähtee matkalle ympäri maailman, tapaamaan erilaisia ihmisiä, jotka kaikki ovat jollain tavalla tekemisissä kuoleman tai ikuisen elämän kanssa.\nKuulostaako mielenkiintoiselta? Sitä se onkin.\nOlin varannut kirjan kiinnostavan kuvauksen perusteella, mutten silti ihan tiennyt mitä odottaa. Kuolemattomat on hurjan mielenkiintoinen ja täynnä kaikkea sellaista, mistä minulla ei ollut aavistustakaan.\nGiulianin matkat vievät hänet nimittäin mitä kummallisimpiin paikkoihin. Hän käy muun muassa Havaijilla, jossa astronautit ovat simuloineet Marsissa oloa, avaruuspuvut päällä ja kuin avaruudessa eläen. Se on kuitenkin vähiten oudoimmasta päästä. Kirjassa käydään nimittäin myös muun muassa tosielämän siilossa (tiedättehän sen Hugh Howeyn trilogian?), Survival Condossa, paikassa, josta rikkaat ihmiset ostavat asuntoja mahdollisen katastrofin varalle. Eräskin kirjassa tavattu nainen menee sinne aina lomalle poikiensa kanssa katsomaan elokuvia paikan leffateatteriin. Jollain tavalla aika kammottavaa.\nAlberto Giuliani vierailee myös muun muassa ihmisiä syväjäädyttävässä firmassa ja koiria kloonaavassa yrityksessä - ja monessa muussa paikassa.\nKaiken kaikkiaan Kuolemattomat on erittäin kiinnostava kirja, josta ainakin minä opin paljon uutta. Kuolemattomat saa miettimään sitä, mihin ihmiset ovat nykyään valmiita ja mihin kaikkeen tiede pystyy.\nKuolemattomat on saatavilla myös äänikirjana ja toimii kuunneltuna hyvin. Itse kuuntelin kirjasta pätkiä, vaikka suurimman osan luinkin ihan perinteisellä tyylillä.\nGummerus, 2015. 265 sivua.\nAlkuteos La Vie en mieux, 2014. Suomentanut Lotta Toivanen.\nOlen lukenut Anna Gavaldalta aiemmin kaksi kirjaa ja pitänyt niistä kovasti. Erityisesti novellikokoelma Lohikäärmetatuointi ja muita pintanaarmuja teki minuun vaikutuksen. Valitettavasti Parempaa elämää ei mielestäni yltänyt näiden aikaisemmin lukemieni tasolle.\nParempaa elämää koostuu kahdesta novellista. Se pääsi yllättämään, sillä en ollut tainnut lukea takakannen tekstiä ja luulin, että kirja on romaani. Tarinoiden vaihtuessa minun kesti siis hetken ymmärtää, että kyseessä on kaksi toisistaan erillistä novellia: yritin aluksi hakemalla hakea niistä jotain yhtymäkohtia, joita ei lopulta siis ollutkaan.\nEnsimmäinen novelli kertoo pariisilaisesta opiskelijasta Mathildesta, joka kadottaa laukkunsa. Laukun löytää Jean-Baptiste, joka on ystävällinen ja rehellinen, ja palauttaa laukun. Mathilde tuntee Jean-Baptisteen mystistä vetoa ja päättää lopulta etsiä miehen käsiinsä.\nNovelli ei herättänyt minussa järin suuria tunteita. Se ei tuntunut kovin kiinnostavalta, eikä myöskään realistiselta. Kaiken lisäksi se päättyi hyvin töksähtäen.\nToinen novelli kertoo Yannista, jonka elämä ei ole kovin kaksista. Hän päätyy viettämään iltaa naapurissaan asuvan pariskunnan luokse, ja tuo ilta muuttaa Yannin elämän.\nTämä novelli toimi minulle paremmin, mutta en löytänyt siitäkään kovasti samaistumispintaa. Novelli oli ihan viihdyttävä, muttei jäänyt sen enempää mieleen.\nGavaldan kirjoitustyyli on tuttuun tapaan kepeä, puhekielinen ja paikoin siksi hieman rasittava. Aiemmin olen nauttinut Gavaldan kirjojen tavallisuudesta, lämminhenkisyydestä ja iloisuudesta, mutta tästä en löytänyt näitä asioita samoalla tavalla kuin aiemmin lukemistani kirjoista. Kirja oli nopealukuinen, kevyt ja ihan kiva, muttei mitään sen enempää.\nKirjakaruselli-blogin Anette, joka ei pitänyt kirjan toteutuksesta.\nMari A:n kirjablogin Mari, joka suosittelee kirjaa nopealukuiseksi välipalakirjaksi.\nTuijatan kulttuuripohdintoja -blogin Tuijata, jolle Parempaa elämää oli kirja, joka nosti hänet notkosta raskaiden kirjojen jälkeen.\nOtava, 2020. 494 sivua.\nAlkuteos The Seven Deaths of Evelyn Hardcastle, 2018. Suomentanut Jaakko Kankaanpää.\nStuart Turtonin esikoisteos Evelynin seitsemän kuolemaa oli yksi kevään kirjoista, joita odotin eniten. Kirjan idea kuulosti todella erikoiselta ja omaperäiseltä, joten paloin halusta päästä tarinan kimppuun.\nPersoonallinen teos todella olikin! Tarinan päähenkilö on Aiden Bishop, joka elää yhden ja saman päivän kahdeksan kertaa peräkkäin. Joka aamu Aiden herää kuitenkin eri henkilön ruumiissa. Hän muistaa edellisten päivien tapahtumat, muttei omaa menneisyyttään.\nAidenilla on kahdeksan päivää aikaa ja tärkeä tehtävä: selvittää, kuka aikoo murhata Evelyn Hardcastlen.\nPohjaidea on kaikessa kummallisuudessaan ja kieroudessaan hieno, pidän siitä todella. Toisaalta se tekee tarinasta myös monimutkaisen ja juonta meinaa olla ajoittain vaikea seurata. Henkilöitä on paljon, ja Aiden hyppii eri tyyppien nahoissa, joten lukija saa olla tarkkana. Itse tarkistelen henkilöiden nimiä kirjan sisäkansiin painetusta kartasta, mikä on todella hyväksi avuksi. Voin kuvitella, että jos teosta lukisi lyhyissä pätkissä silloin tällöin, olisi tarinassa hankala pysyä kärryillä.\nEvelynin seitsemän kuolemaa sijoittuu määrittelemättömään aikaan, rapistuneeseen kartanoon. Hovimestareineen ja palvelusväkineen se tuo miljööltään mieleen Agatha Christien kirjat ja niihin tarinaa kirjan takakannessa verrataankin. Toinen vertaus on Black Mirror -tv-sarja, ja tämänkin yhtäläisyyden tunnistan: kirjan tunnelma on koko ajan jollain tavalla ahdistava ja painostava, samalla tavalla kuin mainitussa tv-sarjassa.\nKokonaisuutena Evelynin seitsemän kuolemaa on kiinnostavan erilainen murhamysteeri. Hieman kirja tuntuu pitkältä, kuten genren kirjat niin kovin usein tuntuvat. Tiivistämisen varaa olisi siis ollut. Juoni pysyy kaikesta huolimatta hyvin kasassa loppuun asti eikä loppuratkaisukaan tunnu lattealta.\nKirjakaapin kummitus -blogin Jonna, joka ei vaikuttunut niin paljon kuin odotti.\nLuetut.net-blogin Mari, jolle kirja oli jotain mitä hän ei ole koskaan ennen lukenut.\nTuijatan kulttuuripohdintoja -blogin Tuijata, jonka mielestä kirjassa on liikaa näpertelyä ja henkilöitä.\nGummerus, 2020. 219 sivua.\nAntti Röngän ja Petri Tammisen Sillon tällöin onnellinen on ollut kirjasomessa yksi alkuvuoden ylistetyimmistä kirjoista. Eikä syyttä - myös minä liityn ylistyskuoroon.\nSilloin tällöin onnellinen on niin hieno, ja niin monella tavalla. Se on niin hieno, että minusta tuntuu etten osaa sanoa siitä mitään, mikä kuvailisi kirjaa tarpeeksi hyvin. Yritän silti sanoa jotain.\nSilloin tällöin onnellinen on koostettu Antti Röngän ja hänen isänsä Petri Tammisen välisestä sähköposti-kirjeenvaihdosta. Teos alkaa hetkestä, jolloin Antti on kirjoittamassa esikoisromaaninsa käsikirjoitusta. Tuo esikoisromaani on viime vuonna ilmestynyt Jalat ilmassa, joka on todella vaikuttava ja taidolla kirjoitettu omakohtainen romaani koulukiusaamisen jättämistä jäljistä.\nHelsingin Sanomien mukaan Röngän ja Tammisen teoksesta piti alkujaan tulla kirjemuotoinen kirjoittamisopas. Aluksi Silloin tällöin onnellinen keskittyykin pitkälti kirjoittamiseen ja kirjallisuuteen. Se antaa lukijalle vinkkejä kirjoittamiseen ja pohtii kirjoittamista myös kirjailijoiden itsensä näkökulmista. Miten vaikeaa kirjoittaminen on, ja miten paljon isän kirjailija- ja kirjallisuuden opettajan tausta vaikuttaa Antti Röngän kirjoittamiseen. Kuinka Antin ei tee mieli kirjoittaa edes whatsapp-viestiä, kun isä tarttuu jokaiseen kielen yksityiskohtaan.\nKysyin kuulumisiasi, ja kun sinä sitten tosiaan vastasit, tarkkailin lähinnä ilmaisua, virkerakennetta, sanavarastoa, tekstin sujuvuutta, ja intoilin että poikahan kirjoittaa hyvin. Minä todella olen ammattini läpisyömä ihminen, aivan epäinhimillinen olento. Tai sitten ihan vain isä. Joka hahmottaa lapsensa taitoina ja sitten epäilee niitä taitoja.\nSillon tällöin onnellinen taustoittaa Jalat ilmassa -romaanin kirjoitusprosessia ja sen tapahtumia tehden niistä entistä pysäyttävämpiä. Erityisesti mieleeni jää kohta, jossa Antti lähettää käsikirjoituksensa prologin isälleen luettavaksi. Prologi ei anna isästä kovin imartelevaa kuvaa, eikä isä ehkä tiennyt pätkän saadessaan mitä odottaa. Silti hän vastaa, tietenkin.\nKiitos katkelmasta. Minun tekisi mieli käsitellä sitä todistajanlausuntona isä-poika-suhteestamme, jossa minulla selvästikin on paljon anteeksipyydettävää. Mutta siirrän käsittelyä myöhemmäksi. En väistelläkseni. Vaan koska lähetit katkelman proosana.\nTai no, pakkohan minun on se sanoa, että vaikutan hirviöltä. Olen luultavasti ollut hirviö. Olen ollut hirviö.\nJa että: anteeksi Antti.\nRöngän ja Tammisen teos ei siis todellakaan ole pelkästään kirja kirjoittamisesta.\nKirjeenvaihto käsittelee elämää paljon laajemmin ja keskiössä on tietysti kaiken aikaa isän ja pojan suhde, joka ei aina ole ollut helppo. Kirjeissä on kuitenkin helpompi sanoa asioita, joita ei ehkä kasvotusten uskaltaisi sanoa - tai siltä ainakin lukijasta tuntuu.\nIsä on tuomari eikä tuomari kiinnosta ketään. Ei Zlatan soita matsin jälkeen tuomarille, että mitäs iltaan kuuluu. Tuomarin kanssa voi käydä tasapuolisia keskusteluja vasta silloin kun tuomarin rooli on karissut pois, siis silloin kun isä on vanha tai sairas. Eikä välttämättä silloinkaan, mistä minä tietäisin?\nJoka tapauksessa, isä-poika-asetelmassa poika on sankari, maalintekijä, ja isä tuomari, joka jarruttaa sankarin menoa mutta on kokonaisuuden kannalta välttämätön.\nKirjeissään Rönkä ja Tamminen käsittelevät muun muassa pelkoja, riittämättömyyden tunnetta ja kiusaantumista. Antti kertoo kirjassa itseironisesti pelkäävänsä suunnilleen kaikkea muuta kuin mustikoita, vaniljakastiketta ja koaloja - ja vastauksessaan Petri Tamminen keksii niistäkin pelättävää.\nHuumoria, ehkä, mutta taustalla on silti tärkeä ajatus siitä, miten paljon hyviä ja huonoja asioita opimme vanhemmiltamme, pitkälti ihan huomaamatta. Vaikka ei kaikki tietysti ole vanhemmilta lähtöisin, niin kuin Antti hetken mietittyään kirjoittaa.\nSitä haluaisi että isä luotsaa maailman halki ja kestää kaiken. Mutta ei se niin mene, jokaisen on kannettava itsensä. Ja ihmisellä on lupa olla heikko. Jopa isällä.\nSilloin tällöin onnellinen on käsittämättömän avoin ja repivän rehellinen. Kirjeissään Rönkä ja Tamminen puhuvat asioista, joita ei ole helppo sanoa. He kirjoittavat masennuksesta ja psykiatriseen hoitoon joutumisesta, syyllisyydestä ja lapsuuden väkivaltakokemuksista.\nRönkä ja Tamminen päästävät lukijan niin lähelle itseään, isä-poika-suhdettaan ja koko elämäänsä, että hetkittäin mietin, onko se jopa liikaa. Kuuluvatko nämä kaikki henkilökohtaiset keskustelut kirjan sivuille?\nEhkä. Ehkä ne kuuluvat. Ne ovat niin samaistuttavia ja viisaita. Uskon, että jokainen pystyy löytämään tästä kirjasta jotain tuttua.\nVaikka Silloin tällöin onnellinen ruotii vaikeita ja kipeitä asioita, on se perusvireeltään lämminhenkinen. Sanoissa on mukana huumoria ja kaikessa kuultaa keskinäinen kunnioitus. Kirja herättää valtavasti tunteita: lounastauolla töissä tätä lukiessani nieleskelin vuorotellen kyyneleitä, nauroin, ihastuin ja välillä olin todella surullinen.\nUpean sisällön lisäksi Silloin tällöin onnellinen on kielellisesti taidokas. Vaikka Rönkä ja Tamminen kirjoittavat kirjeitä toisilleen, he selvästi miettivät sanojensa asettelua - tai ehkä he vain kirjoittavat niin taitavasti luonnostaan. Etenkin Röngän kuvaukset hänen elämänsä hetkistä, esimerkiksi eksymisestä Norjan pimeydessä, ovat pysäyttäviä. Kirjassa on mielettömästi tunnetta, ja sekä Rönkä että Tamminen välittävät sen lukijalle todella onnistuneesti.\nTunsin leijuvan ilon mahassani. Vihdoinkin joku oli kuunnellut, ymmärtänyt. Vihdoinkin joku oli arvostanut sitä mitä teen, nähnyt sen mitä olen. Ei ole varmaa julkaistaanko mitään, mutta se mikä on varmaa: että nyt kun olen taas kotona näppäimistön ääressä, tässä minä olen minä. Tässä minä riitän.\n1001 kirjaa ja yksi pieni elämä -blogin Mari, jonka mielestä kirja oli täydellinen lukukokemus ankaran synkkään tammikuuhun.\nKarlan Kirjahylly -blogin Karla, jossa kirja aiheutti vahvoja tunteita ja uusia oivalluksia.\nKirjat kertovat -blogin Satu, jota viehätti erityisesti kirjeenvaihdon avoimmuus.\nVuosi on jo pitkällä, tai ainakin ollaan jo reilusti helmikuun puolella. On siis aika listata vuoden ensimmäisen kuukauden aikana luetut kirjat.\nTammikuu oli minulle ihan hyvä lukukuukausi: luin tai kuuntelin yhteensä kahdeksan kirjaa. Kirjoista yksi oli äänikirja ja kaksi e-kirjoja, itse asiassa elämäni ensimmäiset kokonaan e-kirjana lukemani kirjat.\nKuukauden paras oli ehdottomasti Antti Röngän ja Petri Tammisen Silloin tällöin onnellinen.\nSeuraavat luin siis tammikuussa:\nAdam Kay: Kohta voi vähän kirpaista - nuoren lääkärin salaiset päiväkirjat (äänikirja)\nEntisen lääkärin päiväkirjoihin perustuva Kohta voi vähän kirpaista kertoo lääkärin työstä Britannian julkisella puolella. Kirja kertoo paitsi ällöttäviä ja kamalia, ajoittain hupaisiakin potilastarinoita, myös karua tarinaa siitä, miten huonolla tolalla Britannian terveydenhuolto on. Kirjan ronskit jutut taiteilivat mauttomuuden ja hauskuuden rajalla, mutta vaaka kallistui positiivisen puolelle. Etenkin kun taustalla oli kuitenkin koko ajan tärkeä sanoma siitä, että jotain pitäisi Britannian julkisessa terveydenhuollossa nyt muuttaa.\nOdotin tältä kirjalta paljon, sillä sitä on kehuttu kovasti. Sain kuitenkin vain ihan kivan tarinan, joka ei tarjonnut oikeastaan mitään uutta tai ihmeellistä. Ehkä odotin jotain vähän syvällisempää, mutta tämä olikin tällainen perus viihdekirja vakavammasta aiheesta.\nHelmi Kekkonen on selvästi yksi lempikirjailijoistani, niin hyvin hänen kaikki teoksensa minulle ovat ainakin toistaiseksi osuneet. Suojaton oli kokoaan suurempi, kauniisti kirjoitettu ja taitavasti kerrottu tarina vaikeasta aiheesta. Pidin kovasti!\nKirja saatu ennakkokappaleena kustantajalta.\nRuth Hoganin esikoisteos kertoi lämminhenkisen ja hieman taianomaisen tarinan kadonneita tavaroita keräilevästä Anthonysta ja hänen kodinhoitajastaan Laurasta. Tarina oli kliseinen ja vähän ennalta-arvattava, mutta viihdyttävä.\nEmmi-Liia Sjöholmin Paperilla toinen näyttää olleen alkuvuoden kohistuin kirjatapaus, ainakin jos on Instagramia uskominen. Minäkin kiinnostuin siitä kaiken pöhinän myötä, ja kirja olikin kiinnostava lukukokemus. Se nimittäin herätti minussa todella ristiriitaisia tunteita. Osasta tykkäsin tosi paljon, nautin toteavasta tyylistä ja pidin kuvauksesta naiseksi kasvamisesta ja äidiksi tulemisesta. Ronskit ja runsaat seksikohtaukset ja kaiken käsitteleminen seksin ja seksuaalisuuden kautta tuntui kuitenkin turhalta ja tarkoitushakuiselta.\nMikä huikea kirja! Ostan todella harvoin kirjoja itselleni, mutta tämä piti käydä lukemisen jälkeen hakemassa omaan hyllyyn. Silloin tällöin onnellinen on isän ja pojan kirjeenvaihtoa kirjoittamisesta, elämästä, peloista ja paljon muusta. Teksti on repivän rehellistä ja avointa, niin viisasta, surullista, koskettavaa ja monin tavoin ihailtavaa. Tämä kirja herättää mielettömästi tunteita, itkin ja nauroin, nautin ja kauhistuin.\n» Koko arvio tulossa\nMurakamin Suuri lammasseikkailu oli minulle hienoinen pettymys. Ei siinä varsinaisesti mitään vikaa ollut, mutta itse en oikein saanut tarinasta otetta. Se eteni hitaasti, eikä ollut lainkaan yhtä kiinnostava kuin Murakamilta viime vuonna lukemani Kafka rannalla.\nPerno Mega City pääsi uudelleen luettavaksi, kun valitsimme sen tuoreen lukupiirimme ensimmäiseksi kirjaksi. Luin romaanin ensimmäistä kertaa heti sen ilmestymisen jälkeen, ja valitsin sen yhdeksi parhaista vuonna 2018 lukemistani kirjoista. Teos oli yhtä hyvä näin toisella lukukerrallakin. Nyt pystyin nautiskelemaan aiempaakin enemmän sen hienosta kielestä, ja kiinnitin ensimmäistä lukukertaa enemmän huomiota päähenkilön äidin mielenterveysongelmien kuvaukseen.\n» Lue koko arvio (postaus vuodelta 2018)