Juha Molari Юха Молaри: Suomessa vakoillaan kuin kylmän sodan aikana. Tutkijat: Hyväuskoisia käytetään hyväksi (IS 21.8.2015)\nSuomessa vakoillaan kuin kylmän sodan aikana. Tutkijat: Hyväuskoisia käytetään hyväksi (IS 21.8.2015)\nSuomen jokaisella huoltoasemalla, jokaisella kioskilla ja jokaisen ruokakaupan kassan tuntumassa Iltasanomat julistivat tänään 21.8.2015 isossa keltaisessa lööpissä, että ”Suomessa vakoillaan kuin kylmän sodan aikana. Tutkijat: Hyväuskoisia käytetään hyväksi”.\nTarina perustelee Suomeen tiedustelulakia\nIltasanomien jutun tarkempi lukeminen liitti ison lööpin tarpeellisuuden muutamaan kiinnekohtaan. Puolustusvoimien tutkimuslaitoksen asiantuntija, komentaja Juha-Antero Puistola perusteli tarpeita saada (1) uusia mahdollisuuksia tarjoava lainsäädäntö, jotta Suomi voisi harjoittaa tiedustelutoimintaa. Tämä tarve oli yksi ilmeisimmistä koko jutussa. Perustelut ovat sitä vastoin selityksiä, joita täytyy vain keksiä yhä uusia, jotta tarpeen toteuttaminen tulisi mahdolliseksi. Tarkoitus - "tiedustelulaki" - oli ensin ja tärkein; perustelut keksittiin sekundaarisesti.\nKyse on ihan samasta menetelmästä, jolla rakennettiin Viroon Tallinnaan Naton tiedustelukeskus, jonka tarpeellisuutta seliteltiin vuosia, kunnes keskuksen perustamisen jälkeen perustamismyytiksi keksittiin muka Venäjän suorittama verkkohyökkäys. Sittemmin toki puolueettomat tahot totesivat, että Venäjään ei tuota verkkohyökkäystä voinut mitenkään identifioida. Todennäköisesti omat tahot järjestivät ikään kuin "tapauksen", jotta perustamismyytti saatiin rakentaa. Nyt Suomen ulkoministeriön ns. tietovuoto on aivan vastaava perustamismyytti, jonka rakentajat taitavat olla lähinnä samoissa käsissä kuin Suomen tiedustelulain rakentajat.\nIltasanomat kirjoittaakin isoilla kirjaimilla komentaja Juha-Antero Puistolan sanat tämän blogista: ”Suomessakin ollaan valmistelemassa tiedustelulakia, joka sallisi suojelupoliisille ja Puolustusvoimille täysmittaisen ihmisten ja tietoteknisen vakoilun ulkomailla”.\nTarina Kohverin viherpesua varten\nIltasanomien koko sivun teemassa toisessa jutussa Laurean tradenomi, joka on esitelty "kyberturvallisuus- ja tiedusteluasiantuntijaksi", Jens Säynäjärvi, kertoo niitä ja näitä, mutta tarina päätyy erääseen ilmeiseen syyhyn koko teeman esittelyyn ja isoihin lööppeihin. Miikka Hujasen kirjoittama juttu päättyy Säynäjärven sanoihin (2) Eston Kohverista ”Jos ulkoministeriö ei olisi tuominnut Eston Kohverin tapausta, joku voisi olla hyvinkin kiinnostunut Suomen ulkoministerin mielipiteestä”. Tämä lienee toinen syy Iltasanomien isolle teemalle.\nSinänsä on totta, että ketään ei nyt(kään) kiinnosta ulkoministeri Timo Soinin mielipide asiasta.\nVirolainen vakooja ja vakoilijoiden rekrytoinnista huolehtinut Eston Kohver jäi kiinni laittomista touhuistaan saaden juuri äskettäin Moskovassa pitkän tuomion. Iltasanomien juttu ilmestyy pian Kohverin tuomion jälkeen, koska Venäjää ja "venäläismielisiä" vastaan vihamielistä vakoilua harjoittavilla tahoilla on nyt vimmattu tarve tehdä iso mielipiteiden muokkaus, ylösalaisin kääntävä bluffi, jossa vakoilusta paljastanut virolaishenkilö näyttäisikin kelpo poliisilta, mutta Venäjä saisi mielikuvissa pahan roolin.\nKohver on todellisuudessa erityisen selvä esimerkki tiettyjen ns. läntisten tahojen vihamielisestä vakoilutoiminnasta Venäjän Federaatiota vastaan, mutta Iltasanomien tarinassa ja Suomen ulkoministerin lausunnossa on tapaus käännetty ylösalaisin. Näissä tarinoissa isketään yhä villimpää tarinaa jokaisen suomalaisen silmien eteen aina isoista iltapäivälehtien lööpeistä alkaen ikään kuin Venäjä vakoilisi Suomea uhkaavassa määrin, kun todellisuudessa samanaikaisesti pidetään virallisia ja julkisia puolustuspuheita sen puolesta, että ns. läntiset agentit saisivat vakoilla vihamielisessäkin tarkoituksessa Venäjän Federaation salaisuuksiin kuuluvia asioita.\nNiin kuin villeissä manipulaatioissa on usein hitunen totta, niin kyllä Venäjä on todella kiristänyt valvontaansa vakoilun torjunnassa. Tiedän ihmisiä, jotka ovat Venäjällä matkustaessaan kohdanneet uudet kiristyneet määräykset ja toimet, joita ei ole aiemmin koskaan ollut Neuvostoliiton jälkeen Venäjän Federaatiossa. Puistola on vaatimassa, että Suomen Suojelupoliisi ja Puolustusvoimat voisivat harjoittaa tiedustelutoimintaa entistä laajemmin ja täysmittaisemmin Venäjällä. Venäjän turvallisuusviranomaisten lisääntynyt tarkkaavaisuus oman maansa alueella matkailevia ihmisiä kohtaan ei ole täten tyhjänpäiväinen. Niin kuin suomalaiset turvallisuusviranomaiset ja valistuneimmat toimittajat varmasti ymmärtävät, että Eston Kohverin kova vankeusrangaistus on myös viesti muille vakoilijoille ja vakoilijoita lähettäville tahoille: rangaistukset tulevat olemaan rajuja myös vastedes. On vain ajan kysymys, milloin suomalainen agentti istuu Moskovan vankilassa kymmenen vuoden rangaistustaan vakoilutuomion tähden.\nEston Kohver  oli pahassa tunnettu virolainen vakoilija jo vuosia ennen äskettäistä kiinnijäämistään ja saamaansa ankaraa tuomiota. Jo useita vuosia aiemmin, helmikuussa 2011, Venäjän turvallisuusviranomainen, Pihkovan FSB:n johtaja Georgiy Dratchev, julkisti Kohverin nimen muutaman muun henkilön nimen ohessa, kun tutkinnassa oli käynyt ilmi, että hän oli rekrytoinut Venäjän alueelta vakoilijoita läntisten tiedustelupalvelujen tarpeisiin. Tämä kävi ilmi tutkinnassa, kun muuan venäläismies jäi kiinni yrittäessään autoonsa asetettujen vakoilulaitteiden avulla tarkkailla Venäjän turvallisuuspalveluun tulevaa ja menevää liikennettä. Venäjän turvallisuuspalvelu salli miehen hetken aikaa tehdä saamaansa vakoilutehtävää, kunnes nappasi hänet kiinni saaden täten hyvät todisteet hämäristä puuhista ja tämän lähinnä virolaisista yhteyshenkilöistä.\nPitäisikö alistua hiljaisuuteen?\nJens Säynäjärvi kertoo tiedustelutoiminnan kolmesta lajista: julkisiin lähteisiin (kuten sosiaaliseen mediaan) perustuvasta OSINT:ista, teknisten apulaitteiden avulla tapahtuvasta TECHNIT:stä sekä henkilötiedustelusta HUMINT:sta. Hänen mukaansa nyt puhutaan juuri henkilötiedustelusta, jonka tähden hän varottaa ”harmittomia hölmöjä” puhumasta asioita ohi suunsa väärälle taholle.\nSäynäjärven luulotautinen kuvaus rakentaa itse asiassa pelottelun avulla vaikenemisen ilmapiiriä: ihmiset eivät uskalla enää puhua politiikasta, mielipiteistään ja elämästään vähänkään puolitutuille ja tuntemattomille. Jäljelle jää vain iltapäivälehtien, Hesarin ja Ylen harjoittama mielipiteen muokkaus, jonka hiljaisiksi vastaanottajiksi kansalaisia täten kaitsetaan. Älä kirjoita julkisesti sosiaalisessa mediassa, koska OSINT rakentuu nettikirjoituksista ja sosiaalisesta mediasta poimittavasta tiedosta; älä puhu yksityisesti, koska HUMINT tavoittelee yksityisiä sanottuja mielipiteitäkin.\nMinä itse olen kuitenkin juuri päinvastaista mielipidettä kuin nuo propagandistit, jotka tahtovat alistaa meidät tukahdutettuun demokratiaan. Despootille ei pidä antaa voittoa vaikenemalla! Puhukaa ja kirjoittakaa suomalaiset! Paljastakaa kaikki Nato-puudelit ja heidän tekoset!\nUSA:n tiedustelu Suomessa\nEräät suomalaiset upseerit ovat saanet Amerikan Yhdysvaltojen ohjauksessa koulutuksensa PSYOPS-. INFOOP- ja HUMINT-kursseilla. Noiden syntyneiden sidonnaisuuksien ongelmallisuutta Suomen suvereniteetille on tuskin lainkaan pohdittu julkisuudessa, kun sitä vastoin on keksitty iltapäivälehtien lööpitkin täyttävää höyrypäiden tarinointia Venäjän harjoittamasta tiedustelutoiminnasta Suomessa.\nMaanpuolustuskorkeakoulun silloisen Strategialaitoksen silloinen esimies, everstiluutnantti Torsti Sirén kirjoitti 17.6.2011 mottonsa: ”Mieli on ase ja sodankäynnin ensisijainen kohde”, kun ”voitto sodassa on vastustajan identiteettirakenteen muuttamista” sekä riemuitsi 28.5.2011, että ”tietokoneen nettiyhteyden varassa saa paljon pahaa tuhoa”. Hän on toistuvasti painottanut koulutuksessaan ja kirjoituksissaan ”proaktiivisuutta”, jolloin tulee ”vaikuttaa kohdeyksilöihin tai –ryhmiin kaikissa valmiustilanteissa”. Tuolloin pelkät ”puolustukselliset tietoverkko-operaatiot” eivät riitä, vaan tarvitaan maineeseen liittyviä toimia ja ”kansainvälistä mielikuvakamppailua”, ”erityisesti mielikuvakamppailua ja vastapropagandaa”, kuten hän määritteli vuonna 2011 kirjassaan. Maanpuolustuskorkeakoulun professori, everstiluutnantti Aki-Mauri Huhtinen lausuukin selväsanaisesti, että ”SOME on informaatiosodankäynnin eturintama”, jossa tärkeää on ”ihmismielen ja ihmisten havaintojen muuttaminen”; erityisesti Huhtinen on painottanut sosiaalisen median avulla – Facebookin, Youtuben ja Twitterin avulla – mielikuvien rakentamisessa ”avainhenkilöihin vaikuttamista” (key leader engagement).\nUlkoasianvaliokunnan informaatiosodankäynnin ”avoimessa kuulemisessa” 22.1.2015 kuultu kapteeni Miika Sartonen on opinnäytetyössään erikoistunut kohderyhmäanalyysiin osana informaatiosodankäyntiä. Tätä analyysiä hän on tutkinut nimenomaisesti USA:n armeijan kenttäohjesäännön mukaisesti. Kapteeni Sartosen mukaan kohderyhmän valinta on prosessille keskeinen; päätavoitteena on löytää selkeästi määritelty tavoiteryhmä, johon vaikuttamalla tämän "haavoittuvuuden" avulla voidaan saavuttaa tavoiteltu tulos. Niin Sartonen tahtoo jakaa ihmiset ensisijaisiin ja toissijaisin ryhmiin ja luokkiin löytäen lopulta aggregaatit (energian tuottajat), keskeiset tiedottajat ja painopisteet, jotta PSYOP henkilökunta pääsee tutkimaan näiden haavoittuvuuksia. Kyber maailmassa tunnettavat ”avain kommunikaattorit” ovat blogien kirjoittajia, jotka jakavat mielipiteitään politiikasta, taloudesta yms.\nKaiken kaikkiaan kapteeni Sartosen opinnäytetyö niin kuin myös monen muun suomalaisen tässä mainitsemattoman "SOME-upseerin" toiminta linkittyy kiinteästi Edward Snowdenin paljastuksiin siitä, miten läntiset agentit saivat trolli-ohjeet ns. Online Covert Action –opaskirjassa: läntiset tiedusteluorganisaatiot ohjasivat maksettujen valtiollisten agenttien toimintaa sosiaalisessa mediassa kohderyhmäanalyysien mukaisesti niin että agentit toimivat trolleina tai ikään kuin tavallisina ihmisinä, jotka eivät olisi hallituksen palkkalistoilla.\nSuomen foliopäiset upseerit syövät lapsilisät\nMiksi Puistolan ja muiden vastaavien käsitysten esittäjät ansaitsevat osakseen mitä ankarinta kritiikkiä?\nJos osaisin kirjoittaa tiukkaa satiiria, niin ilveilisin mitä pahimmalla tavalla Puistolan, Säynäjärven, Sartosen, Sirénin ja Huhtisen sekä samassa paranoidisessa moodissa toimivia muita suomalaisia henkilöitä vastaan. Valitettavasti osaan kirjoittaa vain lempeästi, joten ilveily ja piikittely saavat jäädä osaavimpien kirjoittajien taidonnäytteeksi noita rappion sanansaattajia vastaan.\nKritiikki on erittäin paikallaan, vaikka pahoittelen jo etukäteen, että en osaa kirjoittaa niin terävästi kuin tahtoisin paheksuntani ilmaista. Kyse on yhä niukemmaksi käyvien valtiollisten budjettimäärärahojen oikeudenmukaisesta tai väärämielisestä (jopa mielisairaasta) kohdentamisesta.\nPuistola, Säynäjärvi, Sartonen, Sirén ja Huhtinen sekä muut vastaavat foliopäiset höyryturvat syövät köyhien lasten lapsilisät ja työttömien työttömyyskorvaukset. Sotilasmenojen kasvattaminen on osittain seurausta foliopäisten höyryturpien julkisuudessa tapahtuneista ”myynninedistämispuheista”, kun he ovat jo pitkän aikaa ja määräajoin ikään kuin asiantuntijoina ”jakaneet tietoa” tiedustelusta ja informaatiovaikuttamista sekä muista sotilaallisista uhkista Suomessa. Todellisuudessa näyttää esimerkiksi siltä, että herra Sirén on jopa käyttänyt lähimmän vuoden aikana enemmän työaikaansa höyrypäiseen lukemiseensa muuan osa-aikaisen siivoojan blogissa kuin yhtään mihinkään ymmärryksensä kasvattamiseen "tiedustelusta". Foliopää tutkijat tekevät tarpeetonta nettisurfailua päivät pitkät, mutta selittelevät, että heidän työnsä olisi valtiolliselle turvallisuudelle ja sen mukaiselle koulutukselle jopa tärkeää!\nKritiikki on siten erittäin perusteltavissa eettisesti, erityisesti yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden vaatimuksen tähden.\nFoliopäiset upseerit rakentavat ryssävihaa\nKritiikkiä tulee esittää foliopäisten höyryturpien vaatimuksille sotilastiedustelun ja sotilasmenojen kasvattamiseksi Suomessa myös viestinnällisen vastuullisuuden tähden. Iltasanomien tuorein juttu oli pahasti kallellaan russofobiaan eikä tarinoinnissa lausuttu pienintäkään sanaa todelliselle uhkalle Amerikan Yhdysvaltojen ja sen satelliitin Viron avulla toimitettua tiedustelutoimintaa vastaan, joka on kohdistunut jopa Suomen kansalaisiin ihmisoikeuksia loukkaavalla tavalla. Myös USA:n lähetystö Helsingissä on todistetusti palkannut Suomeen saapuneita turvapaikanhakijoita informaatiosodankäyntiin Suomen kansalaisia vastaan. Tämän on vuosi sitten tunnustanut Murmanskin entinen poliisipäällikkö, joka kirjoitti USA:n lähetystön palkkalistoilla parjausta jopa minua vastaan - työtöntä suomalaismiestä vastaan!\n”Hyväuskoisiin” viitataan Iltasanomien jutussa tarkoituksellisesti hyvin halventavasti, koska jutun pyrkimyksenä on rakentaa epäluuloisuuden ilmapiiri, jossa ihminen ei enää puhuisi toiselle. Kaikki vain kuuntelisivat hiljaa, mitä Helsingin Sanomat ja YLE julistavat propagandassaan. Jutun avulla tahdotaan rakentaa vaikenemisen ilmapiiri Suomeen.\nMinä en ole ”hyväuskoinen”, kun olen jutellut avoimesti mielipiteeni Puistolan tai Sirénin tai monien muiden nimeltä tunnettujen alan ”spesialistien” oudoista näkemyksistä venäläisten tuttujen ja tuntemattomien kanssa, kun olemme tulleet juttusille aiheesta ja henkilöistä. Minä en ole ”hyväuskoinen”, kun vaalien alla muuan eläkkeellä oleva venäläinen sotilasmies soitti ja kysyi mielipidettäni demarien ehdokkaista. Se ei ollut tiedustelutoimintaa, vaan eläkeläismiehen tavanomaista epätietoisuutta suomalaisista ehdokkaista, joita hänkin voisi äänestää. Ihmisillä on tapana jutella toinen toisilleen! Siksi toivonkin aivan päinvastoin pikemmin entistä suurempaa rohkeutta jutella kaikista asioista ja ihmisistä lähimmäistemme kanssa, myös vähemmän tuttujen kanssa, jopa mahdollisille "agenteille", joita tuskin on edes puolta tusinaa saapunut pikkuriikkiseen Suomeen Venäjältä. Kun tänään K-kaupassa ostin Iltasanomat, otin lööpistä valokuvan. Kassajonossa muuan mies katsoi valokuvaamista. Tähän vastasin, että minä valokuvaan suomalaista paranoiaa. Tuo mies oli minulle täysin tuntematon. Olkaa rohkeasti vapaita!\nElämää ja lähimmäistä ei pidä pelätä! Suomi ei saa alistua vaikenemisen ilmapiiriin niin että epäluuloisesti pälyilemme ja pähkäilemme jokaisen sanamme tähden sitä, mitä tuli ja kenelle sanottua.\nSuomalainen vallitseva propaganda on pahasti vinksahtanut ryssävihan puolelle, mikä on omiaan luomaan ennakkoluuloja Suomessa asuvia venäläisiä ja ”venäläismieliseksi” leimautuvia kansalaisia vastaan sekä turmelemassa terveitä hyviä naapurisuhteita Suomen suureen naapuriin Venäjän Federaatioon.\nFoliopäiset upseerit tarvitsevat MT-lääkityksen\nÄlkää antako lisää valtaoikeuksia ja uusia aseita foliopäisille upseereille, vaan tehokkaammat mielenterveyslääkkeet ryssävihan kukistamiseksi noista paranoidisista höyrypäistä!\nMielestäni kritiikkiä tulee osoittaa foliopäisten höyryturpien julkiselle mesoamiselle sekä monien heistä nettisurfailulle teemansa parissa psykologisen lähimmäisrakkauden nimissä: nuo höyryturvat ovat joko moraalisesti ja älyllisesti erityisen turmeltuneita tai myös psyykkisesti sellaisessa pahassa tilassa, että he tarvitsisivat lääkitystä paranoian hoitoon.\nSosiologian monet tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että paranoidisten mielikuvin rakentelua ja julkista levittämistä käyttävät vallanpitäjät tarkoitushakuisesti korruptoituneista taktisista syistä, jotta voisivat perustella lisääntyviä vaatimuksia kiristyvälle valvonnalle ja suuremmille määrärahoilleen. Mielestäni juuri tästä on nyt ennenkaikkea kyse!\nOlen vakuuttunut, että Puistolan esittämä kuvaus Venäjän touhuista Suomessa on lähtökohtaisesti korruptoitunutta valheellisuutta. Sitä vastoin Torsti Sirénin yölliset nettisurfailut meikäläisen pitkäaikaistyöttömän osa-aikaisen siivoojan netissä voivat kuulua valitettavasti myös everstiluutnantin psyykkisen paranoian piiriin, jonka mukaisesti upseerin tulisi saada nopeasti lääkitys kohdalleen. On näet aivan selvää, että Sirén ei maanpuolustuskorkeakoulun nettiliittymästä tarvitse tehdä mitään yöllistä ”tarkistuskäyntiä” meikäläisen blogissa, mutta sellaistakin on todistettavasti tapahtunut. Terve ihminen nukkuu öisin. Työtään tekevä informaatiosodan upseeri ei ylipäätänsä tarvitse meikäläisen blogia, jos vaikka olisi "yövuorossa".\nOlen useamman kerran yksilöidysti moittinut sitä, miten Maanpuolustuskorkeankoulun upseeri lukee yökaudet blogiani. Todellisuudessa hänen ei pitäisi lukea yöllä blogiani, vaan psykiatrin pitäisi kutsua tuollainen upseeri mielisairaalaan eristetylle osastolle, jossa ei ole yöllä käytössä nettiä, ja antaa yön ajaksi vahvat lääkkeet. Olen moittinut myös Suomen ulkoministeriötä siitä, että heidän työntekijänsä säännöllisesti usean vuoden ajan säännöllisin kelloajoin luki blogini jokainen työpäivä. Mielestäni tuo menettely oli virkatehtävien ulkopuolista toimintaa ja siksi täysin sopimatonta.\nPoliittinen eliitti rakentaa venäläispelkoa massapsykoosin luomiseksi\nVenäjän ulkoministeriön diplomaattiakatemian silloinen professori Andrei Viktorovits Manoilo, nykyään Moskovan Lomonosovin yliopiston valtiotieteen professori ja Venäjän turvallisuuskomitean jäsen, moitti vuonna 2008 alitajunnan avulla tehtävää vaikuttamista, mistä vaikuttamisesta Skandinavian maat eivät ole informaatiosodan ulkopuolella: Yhdysvaltojen sotilaalliset ja poliittiset edut koskevat näiden valtioiden asemaa, vaikutusvaltaa ja voimavaroja. Yhdysvallat suorittavat psykologisia operaatioita tälle väestölle ja Skandinavian poliittista johtoa vastaan, jotta saisi tuen uusille sotilaallisille toimilleen. Valitettavasti demokratian kehittyneisyys ja sananvapaus eivät takaa suojaa noita USA:n informaatiosodan operaatioita vastaan, joiden uhriksi myös suomalaiset joutuvat tuollaisten Iltasanomien juttujen ja Puistolan lausuntojen johdosta.\nProfessori Manoilo analysoi Baltian tilannetta edellä kuvatusta viitekehyksestä käsin ja totesi, että tosiasiallisesti venäläisväestö olisi suorin tie vaurauteen, mutta nyt hyvä historia unohdetaan ja viritetään väärää Venäjä-pelkoa, jolloin Viron poliittinen eliitti toimii kuin ”poliittinen lahko, joka valtionuskontoaan varten tarvitsee venäläispelkoa massapsykoosin luomisessa; tilanne ei ole kansallista tai kansainvälistä oikeutta, vaan psykiatriaa”.\nSiitä minä olen kuitenkin edelleen "vihainen", että emme saaneet toteutettua tutkimusta informaatiosodankäynnistä Baltiassa, vaikka professori Manoilo oli löytänyt kolme työtoveriaan, joiden kanssa minun ja muutaman muun suomalaisen olisi ollut määrä kirjoittaa aiheesta teos. Dosentti Bäckman hangoitteli vastaan, kun suostuttelin Leena Hietasta ja Petri Krohnia mukaan projektiin. Tuo tutkimus olisi ollut mitä ajankohtaisin ja aiheellinen, kuten tänään ymmärrämme entistä paremmin. Niin en löytänyt suomalaisia kumppaneita artikkelien kirjoittajiksi ja koko hanke kaatui. Henkilökohtaisesti asia on minulle tietysti suurempi kuin muille mainituille henkilöille, sillä osa-aikaisen siivoojan CV:ssä olisi näyttänyt komealta oikea tutkimus. Ymmärrän vähän, että nämä muut eivät kokeneet intressiä. Nyt minulla ei ole mitään ansioita!\nOlen vapaa ihminen\nMinun onneni ja onnettomuuteni ovat kietoutuneet läheisesti toisiinsa. Aiemmin olin erään pikkuriikkisen syrjäkylän pieni pappisparka. Nykyään pitkäaikaistyötön mies, joka muutaman euron tuntipalkalla siivoaa reilun tunnin verran vessojen kusilaareja aamuvarhain. Jo noilla perusteilla voin tietää ja uskoa varmasti, että mikään sosiaaliseen mediaan ja blogiini perustuva OSINT, teknisten apuvälineiden avulla tapahtuva puhelimeni tai autoni seuranta TECHNIT tai henkilösuhteisiin rakentuva henkilötiedustelu HUMINT eivät koske minua nyt yhtään, eivät ole koskeneet myöskään koskaan aiemmin ja tuskin koskaan kohdistuvat minuun tulevaisuudessa. Tässä "asemassa" olevaa miestä ei minkään tahon tule tietenkään kyylätä, eikä kukaan myöskään kyylää "viran puolesta". Tässä mielessä vaadittava tiedustelulaki ei kosketa liikkeitäni tai sanomisiani tai suhteitani. Kritiikkini ei ole ”henkilökohtainen”. Minä voin kertoa ihan kaiken, kuten myös teen. En vain halua, että foliopäiset upseerit syövät ja juovat lasteni lapsilisät.\n"Asiantuntijat” puuhastelevat virkaresurssien avulla sellaisten harrastusten, huvitusten, asioiden ja ihmisten parissa, jotka eivät ole heidän työasioitaan! Siivoojan sallittaneen hiukan tuntea jopa kyynisyyttä tässä mainittujen "asiantuntijoiden" osaamista vastaan: mielestäni he eivät tiedä eivätkä edes osaa tutkijoina mitään olennaista Venäjän informaatiosodankäynnistä eikä yleensäkään kybersodasta, vaan saadun asemansa turvin he vain esittävät "asiantuntijuutta" ja asemansa suojaamiseksi kehittävät sen jälkeen korruption johtamina hulluja tarinoita "uhkista". Muuan henkilö sanoi villin selityksen, että Torsti Sirénin menettely saapua avoimella Maanpuolustuskorkeakoulun ip-osoitteella blogiini voitaisiin toki tulkita jopa sadismia tai sosiopaattia muistuttavaksi alistamishaluiseksi viestinnäksi: ”Sinua seurataan yöllä ja päivällä”, joten ”pysy kurissa”. Kyse olisi alistamiseen liittyvä viesti, kun tietyt tahot käyvät avoimesti blogissa.\nSirén tietää, että minä tiedän hänen käyvän blogissani. Sirénin täytyy kuitenkin tietää myös se, että mikään TECHNIT valvontakaan ei tavoittaisi minun todellisia merkittäviä suhteitani, jos minulla olisi tiedustelun kannalta kiinnostavia suhteita: puhelimeni liikkuisi luonnollisen kaltaisesti myös siellä, missä minä en liiku; autoni ei liikkuisi siellä, missä olisi jotain merkittävää; julkinen SOME-tieto välittäisi vain sen tiedon, minkä minä itse tahtoisin tulla julki, mutta ei vahingossakaan kriittistä ja paljastavaa; paraskaan ystävä ei saisi urkittua edes ”vahingossa” sellaista, mitä itse en nimenomaisesti tahto antaa julki. Jos meikäläisestä osa-aikaisesta siivoojasta ei yhä voimistuvien tiedusteluresurssien avulla voisi saada keskeistä informaatiota, ja ylipäätänsä ei mitään infoa matkatessani ulkomailla jopa mahdollisen uuden suomalaisen tiedustelulain jälkeen, vaan saatava info olisi ainoastaan minun tahtomaa ja sallimaa, niin miten paljon vähemmän todellisista agenteista nuo foliopäiset suomalaiset upseerit saisivat oikeaa aineistoa. Siksi koko kyseiseen asiaan liittyvä lisääntynyt suomalainen ”puuhastelu” on miljoonien eurojen heittämistä foliopäisille sotilassioille näiden juopottelua ja juhlintaa varten ilman mitään asianmukaista hyötyä. Luultavasti oikeat ulkomaiset spesialistit katsovat suomalaisten "tiedustelu- ja kyber-spesialustien" julkisia lausuntoja perin kummallusina hullujen horinoina. Tuloksia ei ole odotettavissa, vaan ainoastaan suuret kulut hullujen puuhasteluun.\nToisin kuin Sirén, niin Puistola ja tietyt tyypit käyvät blogissani anonyymin web-proxyn kautta, jotta eivät paljastaisi yhtä selvästi itseänsä. Yhtälailla tuo anonyymi menettely ei kestä viranmukaista eettistä arvostelua. Tietysti blogini on avoin ja julkinen, joka on kirjoitettu luettavaksi. Kritiikkini kohdistuukin viranomaisten epäasianmukaista viranhoitoa kohtaan. Tyhjänpäiväiset puuhastelut syövät rahaa sieltä, missä rahaa oikeasti tarvittaisiin.\nKIRJOITTAJA on vapaa ihminen, joka ei usko koskaan joutuneen tai joutuvan minkään sortin tai minkään valtion tiedustelutoiminnan kohteeksi; juuri vapaana ihmisenä en hyväksyä verorahojen käyttöä foliopäisten höyrypäiden turhaan, tarpeettomaan ja tuloksettomaan "tiedustelutouhuun". Antakaa upseereille mielenterveyslääkkeet, älkää tiedustelulakia!\nLähettänyt Juha Molari Юха Молари klo 14.56


Riitta Väisäsen vinkeillä virtsankarkailu hallintaan: "Ongelma on yleisempi kuin luulemmekaan" | Anna.fi\nTunsitko pienen lirahduksen naurahtaessasi? Riitta Väisänen jakaa omat suosikkivinkkinsä ongelman kanssa pärjäämiseen. Lue vinkit ja osallistu kylpylälahjakortin arvontaan!\n16.8.2017 Teksti: Yhteistyössä TENA\nJoka toinen nainen kärsii jossakin vaiheessa elämäänsä virtsankarkailusta eli virtsainkontinenssista, ja yli 70-vuotiaista ongelma on tuttu 60 prosentille. Riskiä voi pienentää välttämällä ylipainoa ja suosimalla liikuntaa, mutta kaikkiin taustasyihin emme voi vaikuttaa. Esimerkiksi raskaus tuo painetta virtsarakkoon, eikä ikääntymistä voi pysäyttää – ja hyvä niin.\nVaikka virtsankarkailu on yleinen vaiva, siitä ei juuri puhuta. Riitta Väisänen haluaa tarjota vertaistukea asian kanssa painiville. Hän kertoo kuusi omaa suosikkivinkkiään.\n1) Ennakoi vessareissut\nYllättävään vessahätään kannattaa varautua etukäteen. Ennakointi ei Riitta Väisäsen mukaan kuitenkaan saa tarkoittaa sitä, että yrittäisit välttää vessahätää kokonaan:\n– Käy pissalla ennakkoon. Juo vaikka vähän väkisin vettä niin, että vessahätä tulee silloin kun vessa on lähellä, hän neuvoo.\nReissun päällä taas helpottaa, kun tiedät, missä lähin vessa on ja kuinka sinne pääsee. Näin yllättävälle pissahätäkohtaukselle on apu lähellä.\n– Tee reissussa ja kaupassa wc-reittikartta. Ennen monet vessat olivat maksullisia, joten kannattaa pitää myös kolikoita taskussa, Väisänen vinkkaa.\n2) Rentoudu – inkontinenssi on kausittaista\nVäisänen muistuttaa, että virtsankarkailu on kausittaista – ja kuuluu tiettyyn elämänvaiheeseen. Esimerkiksi raskauden aikana tai vaihdevuosina virtsankarkailu yleistyy, mutta oireet saattavat helpottaa ajan kanssa.\nVäisäsen mukaan virtsankarkailu on yleisempää kuin luulemmekaan.\n– Kuten muutkin vaihdevuosioireet, inkontinenssi on ollut tabu. Todellisuudessa se on yleisempää kuin luulemmekaan, siitä ei vain ole kehdattu puhua. Ja miesten on turha naureskella naisille, ei se ole vain naisten juttu, Väisänen muistuttaa.\n– Ehkä oireet joskus häviävät, tai ainakin vähenevät. Se kuuluu tähän elämävaiheeseen, ja on vain yksi oireista.\n3) Pidä olo raikkaana\n– Vessatarve tulee kuin puskista, ja pitäisi päästä heti puskiin. Mutta eihän esimerkiksi hevoskärryiltä voi loikata noin vain ja laittaa hevosta puuhun kiinni niin kuin villin lännen elokuvissa, Väisänen pohtii.\n– Siinä ei auta muu kuin paksummat TENAt kehiin.\nMukaan pakatut suojat ja vaihtoalusvaatteet toimivat Väisäsen mukaan myös psykologisesti. Kun huoli virtsankarkailusta vähenee, myös virtsankarkailu saattaa vähentyä.\n4) Liiku lantio vahvaksi\nLantinpohjan lihaksia vahvistava liikunta voi vähentää virtsankarkailuoireita. Liikunnan avulla myös paino on helpompi pitää kurissa.\nVäisäsen vanhat suosikkilajit ovat olleet allasjuoksu ja hevosurheilu.\n– Myös pyöräily voisi olla hyvä, siinä pyörän satulan avulla on hyvä pidätellä, ja pyörän selästä pääsee nopeasti vaikka metsäpolulle.\nVirtsankarkailuun kannattaa opetella suhtautumaan rennosti, jos mahdollista. Vaikka vaiva on kiusallinen, se on tilannekohtaista. Väisänen on esimerkiksi huomannut, että ongelma liittyy stressiin.\n– Eihän tässä ”kuset housussa” koko ajan tuolla mennä, Väisänen muistuttaa.\n– Älä anna valtaa ajatukselle, että taas kohta ollaan taas pulassa. Sitä paitsi ihmisillä on paljon vaikeampiakin juttuja kuin virtsankarkailu.\nMutta jos virtsankarkailu on todella iso ongelma, kannattaa mennä gynekologille tutkittavaksi, sillä taustalla saattaa olla kohdunlaskeuma.\n– Laskeumasta pääsee eroon erilaisilla hoidoilla, tarvittaessa pientä operointia voidaan tehdä.\n6) Istu pissahätä pois\n– Onhan se ihan hirveää, jos olet jossain yleisötilaisuudessa, ja vessaan on jono. Se ei anna yhtään armoa. Mutta monesti sekin auttaa, että pääsee istumaan, Väisänen lisää.\nIstuessa pissahätäkohtaus saattaa mennä itsestään ohi, mutta palata seuraavassa hetkessä pahempana.\n– Vessassa harvoin on tuolia. Voisi olla kätevää kantaa mukana kokoon taitettavaa jakkaraa. Sellaista omaa inkontinenssijakkaraa. Täytyy kehitellä.\nLue lisää TENA Lady Discreet -tuotteistamme täältä.\nVastaa kyselyyn ja voita hyvinvointilahjakortti! Vastaamalla kyselyymme voit voittaa itsellesi korkeintaan 100 euron arvoisen hyvinvointilahjakortin valitsemaasi kylpylään. Arvomme palkinnon kaikkien yhteystietonsa jättäneiden kesken. Kampanja on voimassa 16.8.–4.10.2017.\nMikä Riitan vinkeistä on mielestäsi paras?*\nRentoudu – inkontinenssi on kausittaista\nPidä olo raikkaana\nLiiku lantio vahvaksi\nKäy gynekologin tutkimuksessa\nIstu pissahätä pois\nJohanna koppinen / 11.9.2017 klo 13:53\nLantionpohjan toimintahäiriöihin fysioterapia, alan ammattilaisen johdolla on kyllä kaikista paras apu. Fysioterapiasta hyötyy tutkimusten mukaan 65-75% Lievistä ja keskivaikeista oireista kärsivät. Päivitetyn tiedon voi myös lukea http://www.kaypahoito.fi/web/kh/suositukset/suositus?id=hoi50050 , joka tukee tätä väitettä. Aina ensin kannattaa katsoa fysioterapia ja sitten miettiä lisä toimia, jos siitä ei ole tarpeeksi apua. Itse hoidan fysioterapeuttina päivittäin naisia, miehiä ja lapsia, jolla ongelmia lantionpohjan toiminnassa ja suurin osa saa avun. Ei tarvitse ennakoida vessakäyntejä silloin, kun rakko ja lantionpohja toimii oikein. liikunnasta ja hyvästä yleiskunnostakin on hyötyä.\nTuula / 24.8.2017 klo 16:13\nTVT-leikkaus kesti 20 min paikallispuudutuksessa Kätilöopistolla v. 2009 ja teho on 100 %:nen edelleen. Tosin jouduin 5 vuotta taistelemaan ennen kuin sain sen. Suurin aiheuttaja oli ekan vauvani iso pää ja paikkojeni repeäminen 10 vuotta aiemmin. Inko-ongelmani oli niin vaikea, ettei juoksulenkillä riittänyt 2 Tenamaxia! Huom. Kaikki tutkineet lääkärit olivat miehiä. En voinut käyttää housuja ilman pitkiä bleisereitä, koska siteet olisivat pullottaneet. Diskoiltoihin piti laittaa tuplavarustus. Yhdynnässä aina pelkäsin, että kohta virtaa (siis ei ’lirahtaa’). Elämänlaatuni ja ihmisarvoni ja naiseuteni parani suunnattomasti operaation jälkeen.\nSinikka / 29.8.2017 klo 10:52\nKiitos Tuula, ilmoituksesi antaa toivoa monille meistä, vaivasta kärsiville!\nhimmeli / 18.9.2017 klo 20:01\nRiitta on ihana ja hauska. Olisi kiva voittaa!\njee / 18.9.2017 klo 20:02\nT / 28.9.2017 klo 09:30\nLihavuus lienee omalla kohdallani suurin aiheuttaja. Paine niin suuri vatsaontelossa.\nLeena Lindell / 25.11.2017 klo 21:06\nLeena Lindell 25.11.2017\nOlen kärsinyt muutaman vuoden inkontinenssivaivasta. Olin naistenklinikalla tutkimuksissa ja luulin, että olisin päässyt leikkaukseen. Ko. vaivaa pystytään auttamaan leikkauksella, mutta minun kohdallani se ei onnistunut. On olemassa ns. pakkoinkontinenssi ja ponnistusinkontinenssi. Vain viineksi mainittuun leikkaus auttaa, ja minulla on tuo pakkosellainen.\nLeena, 75 v.


Trasm puuvillamatto - Veke.fi\nRaitakuvioitu Trasm puuvillamatto\nRaitakuvioitu Trasm puuvillamatto, jonka päissä on hapsut. Materiaalina on 100% puuvilla. Väri musta. Maton lanka on värjätty ennen kutomista. Matto on käsin kudottu, joten kuviot ja värit voivat hieman vaihdella. Matto on kaksipuoleinen, joten sitä voi käyttää molemmin puolin. Paksuus noin 5 mm. Neljä eri kokovaihtoehtoa.\nTrio Cone riippuvalaisin 1xE27 harmaa/valkoinen\nBloomingville sängynaluslaatikko vaaleansininen\nBloomingville työpöytä harmaa/luonnonväri\n4Living Inari villamatto 160x230 cm musta/valkoinen\nBloomingville ruutuhyppymatto 65x170 cm harmaa


Inttitarinoita | Jedi Council Forums\nDiscussion in 'Finland' started by Darth_Weirdo, Jan 3, 2004.\nTammikuun 12. pÃ¤ivÃ¤nÃ¤ vuonna 2004 tÃ¤mÃ¤ poika aloittaa suuren matkansa kohti asepalveluksen ihmeellistÃ¤ maailmaa. SiispÃ¤ pÃ¤Ã¤tinkin perustaa tÃ¤mÃ¤n keskustelun, ettÃ¤ te jo intin kÃ¤yneet voitte kertoa mukavia inttitarinoita ja minÃ¤, kun lomilta kerkiÃ¤n, kertoilen viimeisimpiÃ¤ kuulumisia.\nDarth_Weirdo, Jan 3, 2004\nMinnekkÃ¤s pÃ¤in ja mimmosiin hommiin menossa?\nKattos perkelettÃ¤. Kaveri jÃ¤i Keuruulle juuri sopimuskessuksi. Sanotaas ettÃ¤ pitÃ¤Ã¤ hyvÃ¤Ã¤ huolta teistÃ¤ siellÃ¤.\nKerro pois vaan.\nVuoden nakki siitÃ¤ varmaankin mulle tulee. RUKkiin asti ajattelin mennÃ¤ jos rahkeet riittÃ¤Ã¤. Mukava vÃ¤livuoshan tuosta tulee, pÃ¤Ã¤see aivot tyhjentÃ¤Ã¤n oikeen kunnolla. Opiskelumotivaatio kasvaa kunnolla.\nPirun tyylikÃ¤s banneri on nyt tullut [link=http://boards.theforce.net/Your_Jedi_Council_Community/b10008/]Community[/link] foorumiin. Suosittelen ettÃ¤ kÃ¤ytte katsomassa.\nEi tunnu herra kersantti KoiramÃ¤ki olevan ny koneen Ã¤Ã¤rellÃ¤.\nItsellÃ¤ on paikka ilmavoimien viestiin ja kun siellÃ¤ automaattisesti aukkiin jo joutuu, niin tarkoitus olisi myÃ¶skin rukkiin pyrkiÃ¤, kun onhan se aina ihan positiivinen lisÃ¤ CV:hen.\nJeps, kiva banneri tuolla. MeidÃ¤n bannerit tilattiin eilen uudella stylesheetillÃ¤ onlineen, mutta tuntuu olevan adminit vielÃ¤ jossakin uuden vuoden -krapuloistaan selviÃ¤mÃ¤ssÃ¤.\nNo aloitetaan vaikka toteamalla, ettÃ¤ olen reservin sÃ¤Ã¤alikersantti. Olin aikanaan Isosaaren linnakkeella Helsingin edustalla ja tÃ¤ytyy myÃ¶ntÃ¤Ã¤, ettÃ¤ pahuksen viihtyisÃ¤ paikka se olikin.\nSÃ¤Ã¤joukot ovat useimmille valitettavan tuntematon aselaji, vaikka me olemmekin oikeastaan palvelualalla, joka hyÃ¶dyttÃ¤Ã¤ oikeastaan kaikkia, koska teemme lÃ¤heistÃ¤ yhteistyÃ¶tÃ¤ ilmatieteen laitoksen kanssa. Kuunnelkaa vaikka merisÃ¤Ã¤tÃ¤ radiosta (Kotka-Rankki ohutta ylÃ¤pilveÃ¤ ja Isosaaren tiedot puuttuvat).\nIsosaaressa me (minÃ¤ alikessuna ja 3 sÃ¤Ã¤miestÃ¤) asuimme tÃ¤ysin omissa oloissamme erillÃ¤Ã¤n kaikista muista varusmiehistÃ¤ ja ennenkaikkea skappareista. MeillÃ¤ oli oma pieni mÃ¶kki, jossa oli tv:t, pleikkarit, stereot ynnÃ¤ muut pelit ja vehkeet. Ja lystiÃ¤ riitti. Oikeastaan homma toimi niin, ettÃ¤ kolmen tunnin vÃ¤lein lÃ¤hetettiin ilmatieteen laitokselle sÃ¤Ã¤tiedot ja silloin tÃ¤llÃ¶in tehtiin radioluotauksia tykistÃ¶n ammuntoja varten. Kaikin puolin hauskaa hommaa.\nNo toki 12 kuukaudessa ehti tapahtua yhtÃ¤ sun toista lystiÃ¤, mutta niistÃ¤ myÃ¶hemmin.\nTod, Jan 3, 2004\nJa minulla on pelkkiÃ¤ mukavia muistoja jÃ¤ljellÃ¤.\nKerran tultiin tykistÃ¶n ammunnoista RovajÃ¤rveltÃ¤ Lapista kohti etelÃ¤Ã¤ junalla ja oli talvi kovine pakkasineen. Karjavaunut joissa nukkumalla matkustettiin tuo reissu oli kohtuukylmÃ¤t. Minulta jÃ¤Ã¤tyi lakki kiinni lattiaan missÃ¤ nukuttiin. Oli kiva herÃ¤tÃ¤ ja huomata ettei oikein repimÃ¤llÃ¤kÃ¤Ã¤n saanut lakkia irti lattiasta! Onneksi oli pipoja parikin sen lakin lisÃ¤ksi pÃ¤Ã¤ssÃ¤.\nTuo ei ollut vielÃ¤ ikÃ¤vin nukkumispaikka. Teltoissa sattui yleensÃ¤ aina olemaan jokin muurahaispesÃ¤ tai sitten semmoinen suli esiin lumen alta talvisin. Kirkkonummen suunnalla jossain harjoituksissa teltta oli pystytetty mÃ¤rkÃ¤Ã¤n soiseen maaperÃ¤Ã¤n. Erehdyin heittÃ¤ytymÃ¤Ã¤n vauhdilla maahan ja reppu ja mies oli varusteineen aivan mÃ¤rkÃ¤nÃ¤. Onneksi oli kesÃ¤ ja kuivuin parin pÃ¤ivÃ¤n sisÃ¤llÃ¤. Samalla reissulla yksi varusmies ampui itseÃ¤Ã¤n rynkyllÃ¤ vatsaan harjoitusluodilla ja siitÃ¤ syntyi kunnon kalabaliikki.\nSirpalevammoja tuli aika monelle muutamissa ammunnoissa. Yksi juttu meni tutkintaan saakka kun oma tykistÃ¶ laski lentoradat vÃ¤Ã¤rin ja tulitti omia etÃ¤isyysmittaajajoukkoja. Kaivoivat pojat itsensÃ¤ turpeen sisÃ¤Ã¤n ennÃ¤tysajassa! Ja olivat vihaisia kun palasivat leiriin!\nHm, jostain syystÃ¤ itsellÃ¤ni ei taas ole noita positiivisia muistoja oikeastaan ollenkaan. Vietin laitoksessa aikaa koko rahalla. En tosin vapaaehtoisesti.\nMennessÃ¤ni kyllÃ¤ ajattelin ettÃ¤ kaikki kiva tÃ¤nne vaan, mutta ekan viikon loppuun mennessÃ¤ ajattelin, ettÃ¤ "pois ja Ã¤kkiÃ¤!".\nSilakan lailla olen piipahtanut RovajÃ¤rvellÃ¤ oman aikani, kahdesti. SiellÃ¤kÃ¤Ã¤n ei ollut kivaa.\nOikeastaan ainoat "ei kovinkaan inhat muistot" osastoon kuuluvat juttuni sijoittuvat toimistoAU-aikaani.\nTaidan muuten olla ainoa, joka on tÃ¤tÃ¤ mieltÃ¤ Suomen NyrkistÃ¤?\n"Metri, piiru, sekunti"\nIsÃ¤ on kertonut aikalailla omasta armeija-ajastaan Suomen Puolustusvaivoissa. Ja tutuilta ja tuntemattomiltakin on paljon tarinaa kuultu, mutta avoimin mielin aion kÃ¤skytettÃ¤vÃ¤ksi sinne mennÃ¤. Kokemushan se sinÃ¤nsÃ¤ tulee olemaan.\nMinusta asepalvelus on kaikenkaikkiaan ihan ehdottoman kannatettava kokemus. Tietysti on sellaisia persoonia, jotka eivÃ¤t yksinkertaisesti tule toimeen muiden ihmisten kanssa tai syrjÃ¤ytyvÃ¤t mielummin muusta porukasta. Niille armeija on vÃ¤Ã¤rÃ¤ paikka. Kirjastoon pÃ¶lyisiÃ¤ kirjoja laskemaan vuodeksi.\nKokemuksena intti kasvatti toimimaan erilaisten ihmisten kanssa saumattomasti ja epÃ¤rÃ¶imÃ¤ttÃ¤. Paljon ystÃ¤viÃ¤ tuli sieltÃ¤ ja paljon sellaisia rikkaita elÃ¤mÃ¤ntilanteita sai koeta, mitÃ¤ ei varmastikaan toiste tule nÃ¤kemÃ¤Ã¤n. Upeimpia juttuja oli olla luonnossa mukana runsaasti tulivoimaa, jolla tasoitettiin kenttÃ¤tykistÃ¶n ammunnoissa metsÃ¤Ã¤ oikein kukkulakaupalla. HiekkadyyneillÃ¤ porhallettiin tankkien pÃ¤Ã¤llÃ¤ kyytilÃ¤isinÃ¤, Stalinin Urut antoivat tulitukea maajoukkojen rynniessÃ¤ satapÃ¤isenÃ¤ laaksoon Lapissa ja haupitsit takoivat kiveÃ¤ pois edestÃ¤, kahteen pekkaan vartiossa jossain erÃ¤maassa pÃ¤ivÃ¤tolkulla nÃ¤kemÃ¤ttÃ¤ mitÃ¤Ã¤n muuta kuin tykkien loimua iltataivaalla...\nVaruskuntaelÃ¤mÃ¤ ei mitenkÃ¤Ã¤n erikoista ollut. TyperiÃ¤ oppitunteja, joista ei ole mitÃ¤Ã¤n hyÃ¶tyÃ¤ ja sodebaarissa roikkumista. YK-hommissa sitten myÃ¶hemmin oli vÃ¤hÃ¤n sama tuntu. PelkkÃ¤Ã¤ toimistohommaa. SitÃ¤kin kyllÃ¤ suosittelen jos ei ole mitÃ¤Ã¤n opintosuunnitelmia mielessÃ¤ intin jÃ¤lkeen. RauhanturvaustehtÃ¤vÃ¤t vain taitaa olla nykyÃ¤Ã¤n aika vÃ¤hissÃ¤.\nEi, ISD, et ole ainoa.\nNoh. KyllÃ¤ sieltÃ¤ muutama ihan hauskakin juttu mieleen jÃ¤i, vÃ¤kisinhÃ¤n itse viettÃ¤mÃ¤ni 9kk:n aikana, mutta enimmÃ¤kseen ei. Alokasaikana pÃ¤Ã¤ tahtoi hajota ja olin jo miltei jÃ¤ttÃ¤mÃ¤ssÃ¤ leikin sikseen, mutta jÃ¤in sitten ja loppuaika laivastossa meni joutuisammin. KyllÃ¤hÃ¤n siellÃ¤kin jos jonkinlaista paskaa, tyhmÃ¤Ã¤ byrokratiaa, turhautumista sai nÃ¤hdÃ¤. Mutta enimmÃ¤kseen laivasto on melko rento aselaji, metsÃ¤ssÃ¤ ryynÃ¤Ã¤miseenhÃ¤n siellÃ¤ ei juuri keskitytÃ¤ ja kun edes kasarmeja ei ole (olin siis laivalla) niin armeija tuntuu vÃ¤lillÃ¤ aika kaukaiselta. Laivasto on oikeastaan ihan oma maailmansa.\nSen verran kypsyin kuitenkin Suomen puolustusvoimiin, ettÃ¤ kotiutumisen jÃ¤lkeen vuoden reservissÃ¤ vietettyÃ¤ni vein sotilaslÃ¤Ã¤niin paperit, ettÃ¤ kertaamaan on turha kutsua. Rupesin siis ns. reservin sivariksi eli tÃ¤ydennyspalvelusmieheksi. Sitten tulikin kÃ¤sky koulutukseen viikoksi Kiuruvedelle (pelastus- ja ensiapujuttuja). Se oli todella hauska viikko.\nOishan noita juttuja, mutta luulen, ettÃ¤ samanmoisia olet jo kuullut. Onnea vaan omille suunnitelmillesi. A-seeeenn-to!\nMinulla ei kyllÃ¤ oikeastaan pÃ¤Ã¤ meinannut hajota kertaakaan intissÃ¤, ei edes niinÃ¤ neljÃ¤nÃ¤ kuukautena, jotka vietin Niinisalossa AUK:issa. Armeija touhuun pitÃ¤Ã¤ vaan osata suhtautua oikealla asenteella. EihÃ¤n siellÃ¤ joka hetki ole hauskaa, mutta niin kuin sanotaan, se mikÃ¤ ei tapa vahvistaa. Opettava kokemus kaikenkaikkiaan.\nNoh, minkÃ¤hÃ¤n hilpeÃ¤n kokemuksen sitÃ¤ tÃ¤nÃ¤Ã¤n kertoisi? Otetaanpas tÃ¤mÃ¤ minun sissileiri AUK:in loppuajoilta. Koko tiedustelupatteristo lÃ¤hti kolmen pÃ¤ivÃ¤n sissiretkelle HÃ¤meenkankaan kauniisiin talvisiin (oli siis joulukuun alku) maisemiin, mukana meidÃ¤n AUK eli noin reilu 50 henkeÃ¤ (tiedustelu, sÃ¤Ã¤ ja sotilaspoliisikurssit siis). Perusajatus oli siis se, ettÃ¤ aukkilaiset muodostavat sissiosaston, joka kiusaa muuta patteristoa minkÃ¤ kerkiÃ¤vÃ¤t. No saavuimme kohdealueelle, josta paikallistimme suojaisan leirialueen pahuksenmoisesta ryteikÃ¶stÃ¤. Lunta oli noin polveen saakka, joten liikkumisen tuli tapahtua ainoastaan vanhoja jÃ¤lkiÃ¤ pitkin (ettei vihollinen nÃ¤e jÃ¤lkiÃ¤ niin helposti ja ettei lukumÃ¤Ã¤rÃ¤Ã¤ saa laskettua) ja pitkiÃ¤ ketunlenkkejÃ¤ tehden. EnsimmÃ¤isenÃ¤ pÃ¤ivÃ¤nÃ¤ jokaisen kolmen ryhmÃ¤n tuli etsiÃ¤ hyvÃ¤t kyttÃ¤yspaikat alueella kulkevien teiden tarkkailemiseksi. No meidÃ¤n kersantti lÃ¤hti opastamaan meitÃ¤ kartan kanssa oikeaan paikkaan. Parin tunnin rÃ¤mpimisen jÃ¤lkeen kyseinen kersantti totesi, ettÃ¤ eksyksissÃ¤ ollaan. Sitten palattiin takaisin jÃ¤lkiÃ¤ seuraten leiripaikalle, missÃ¤ sitten alikersantti otti kartan kÃ¤teen ja lÃ¤hti opastamaan meitÃ¤ uudestaan. No taas taaperrettiin lumessa pari tuntia, eikÃ¤ lÃ¶ydetty oikeaa paikkaa. Eli taas teltoille. SiellÃ¤ luutnantti pÃ¤Ã¤tti, ettÃ¤ ei sitÃ¤ paikkaa enÃ¤Ã¤ etsitÃ¤ vaan supistettiin kyttÃ¤yspaikkojen mÃ¤Ã¤rÃ¤ kahteen jo paikallistettuihin pisteeseen. No nÃ¤mÃ¤hÃ¤n piti kÃ¤ydÃ¤ vielÃ¤ katsomassa kun valoa vielÃ¤ vÃ¤hÃ¤n riitti.\nSitten meille jaettiinkin kyttÃ¤ysvuorot yÃ¶n ajaksi. MeidÃ¤n ryhmÃ¤stÃ¤ kaikki muut paitsi minÃ¤ ja kaksi muuta joutuivat yÃ¶llÃ¤ taapertamaan vahtiin laskemaan tiellÃ¤ liikkuvia autoja, me kolme vahdimme vaan telttoja. No aamulla meidÃ¤t kolme komennettiin sinne samaiselle liikenteenlaskenta paikalle reiluksi kuudeksi tunniksi. No mikÃ¤s siinÃ¤, ei pakkastakaan ollut kuin parikymmentÃ¤ astetta. SiellÃ¤ sitÃ¤ sitten paleltiin. Ohjeen mukaan homman olisi kuulunut toimia niin, ettÃ¤ kaksi tyyppiÃ¤ kyttÃ¤Ã¤ tielle ja kolmas toimii jÃ¤lkivahtina, ettei kukaan hiivi meidÃ¤n kimppuun takaa. KÃ¤ytÃ¤nnÃ¶ssÃ¤ homma toimi niin, ettÃ¤ me kaikki kolme kÃ¤velimme pientÃ¤ ympyrÃ¤Ã¤, ettei tulisi kylmÃ¤. MeillÃ¤ oli trangia matkassa ja sissimuonaa ja teetÃ¤ ja kaakaojauhetta vaikka pariksi pÃ¤ivÃ¤ksi, mutta eihÃ¤n kellÃ¤Ã¤n ollut polttoainetta trangiaan. Oli kyllÃ¤ hauskaa pÃ¤Ã¤stÃ¤ sitten vihdoin illansuussa takaisin teltoille, missÃ¤ sai sitten vihdoin hieman lÃ¤mmikettÃ¤. SiinÃ¤ vaiheessa me olimme jo kirjaimellisesti aivan sinisiÃ¤.\nNo sitten ohjelmassa olikin lepoa reilummin, koska vasta aamuyÃ¶stÃ¤ oli tarkoitus suorittaa isku vihollistukikohtaan. Ei muuta kuin lÃ¤mpÃ¶iseen sissitelttaan nukkumaan. Ei siinÃ¤ muuten mitÃ¤Ã¤n, mutta kului pari tuntia niin lÃ¤mpÃ¶tila nousi plussan puolelle ja lumi rupesi sulamaan vauhdilla. Makuupussiin meinasi hukkua. No "rentouttavan" lepohetken jÃ¤lkeen hiivittiin vihollistukikohdan kimppuun ja paukuteltiin sinne pari lippaallista rÃ¤kÃ¤pÃ¤itÃ¤ ja sitten karkuun. Ja lopuksi marssittiin 30 kilometriÃ¤ takaisin kasarmille.\nKun leiri alkoi meitÃ¤ oli noin 50 henkeÃ¤, marssin pÃ¤Ã¤ttyessÃ¤ meitÃ¤ oli 15. Kaikki muut oli jouduttu kuljettamaan sairastuvan kautta. Oli hauska pÃ¤Ã¤stÃ¤ kasarmin pihaan kun kaikki lusmut oli ikkunassa kurkkimassa. Luti pÃ¤Ã¤tti vielÃ¤, ettÃ¤ meidÃ¤n pitÃ¤Ã¤ nÃ¤yttÃ¤Ã¤ esimerkkiÃ¤ moisille vemppaajille, joten pidimme pienen kuntopiirin siinÃ¤ pihassa ennen sisÃ¤Ã¤n menoa.\nJoka tapauksessa lystiÃ¤ oli.\nTod, Jan 4, 2004\nKuulostaapa hauskalta.En voi millÃ¤Ã¤n odottaa heinÃ¤kuuhun.\nMinÃ¤ lÃ¤hen siitÃ¤ linjasta,ettÃ¤ vaikka olen syrjÃ¤Ã¤n vetÃ¤ytyvÃ¤ persoona,pitÃ¤Ã¤ sitÃ¤ edes katsoa miten riittÃ¤Ã¤ nuo taidot intissÃ¤.\nMack_Starcrusher, Jan 4, 2004\nZap, olemme enemmÃ¤n samoilla linjoilla kuin voit kuvitellakaan\nKuulemma tuo 362 teki minulle hyvÃ¤Ã¤. TiedÃ¤ sitten, miten se on vaikuttanut, mutta kai jotenkin. Vastahakoisesti voisin myÃ¶ntÃ¤Ã¤, ettÃ¤ jotain siellÃ¤ oppi ja silleen.\nTykeillÃ¤ ampuminen tosin sattui. Kuin olisi lapiosta saanut selkÃ¤Ã¤nsÃ¤. Ainakin suora-ammunnassa, kun tÃ¤pÃ¶illÃ¤ Ã¤yskittiin. Ja 152 kanuuna piti aika mehevÃ¤Ã¤ Ã¤Ã¤ntÃ¤, miksei leffoissa ole sellaisia?\nOma panostukseni touhuun oli sitÃ¤ luokkaa, etten ollut niitÃ¤, jotka saivat ylennyksen kersantiksi\nAlkuajasta voi olla niin, ettÃ¤ kannattaa tietÃ¤Ã¤ tÃ¤mÃ¤: ne teidÃ¤n (3-4 pÃ¤ivÃ¤Ã¤ aiemmin ylennetyt) alikit ovat tottuneet 'johtamaan' toisiaan. Kavereitaan. Kaikki ovat tienneet samat asiat, mitÃ¤ tehdÃ¤Ã¤n jne. Te olette oikeastaan ensimmÃ¤iset oikeasti koulutettavat ja johdettavat tyypit. Ihan yhtÃ¤ pihalla olette kaikki, nuo vaan ovat olleet laitoksessa kauemmin ja tietÃ¤vÃ¤t perusmeiningin. Alkuun vaan yrittÃ¤vÃ¤t rakentaa auktoriteettiÃ¤: jotkut tekevÃ¤t sen olemalla mulkkuja. Hyvinkin paljon esittÃ¤vÃ¤t muuten sotaleffoista oppimiaan juttuja & repliikkejÃ¤. Reilu meininki alkaa ja turhanpÃ¤ivÃ¤inen esiintyminen loppuu sitten viimeisinÃ¤ aikoina. Sitten vasta toisia kohdellaan ihmisinÃ¤... TÃ¤mÃ¤ on nÃ¤hty.\nJalkavÃ¤ki on toki rankempi paikka olla kuin tykistÃ¶, juoksevat sekÃ¤ koheltavat metsissÃ¤ enemmÃ¤n. Tykkimiehet vaan roudaavat niitÃ¤ 10-tonnisia haupitsejaan kivikasoissa.\nISD tuossa muistutti tÃ¤rkeÃ¤stÃ¤ asiasta. Kun alokkaat astuvat palvelukseen niin heitÃ¤ pomottavat alikessut eivÃ¤t tiedÃ¤ johtamisesta kÃ¤ytÃ¤nnÃ¶ssÃ¤ vielÃ¤ mitÃ¤Ã¤n. Sitten muutamaa viikkoa myÃ¶hemmin kun koksut saapuvat mukaan touhuun nin nÃ¤mÃ¤ ovat sitten vielÃ¤ enemmÃ¤n pihalla, koska alikessut on jo saanut arvokasta treeniÃ¤. Koksut itse ei kyllÃ¤ myÃ¶nnÃ¤ tÃ¤tÃ¤.\nItse onnistuin mielestÃ¤ni varsin hyvin omien kÃ¶pÃ¶jeni kanssa. KyllÃ¤ he edelleen tulevat ihan hyvÃ¤ntuulisina baarissa morjestamaan, jos minut nÃ¤kevÃ¤t. Perusajatus minulla oli se, etÃ¤ jos on pienenpienikin teoreettinen mahdollisuus joutua tositilanteeseen, niin mielummin on sellaisessa tilanteessa sellaisten alaisten kanssa, jotka eivÃ¤t halua heti ensimmÃ¤isenÃ¤ ampua minua selkÃ¤Ã¤n.\nKovin johtajantaitoja vaatinut tilanne oli erÃ¤s kerta, kun olin joutunut yksikÃ¶n pÃ¤ivystÃ¤jÃ¤ksi ja toimiston jampat oli merkannut apupÃ¤sseiksi kaksi lomalla olevaa tyyppiÃ¤ ja minun piti lÃ¶ytÃ¤Ã¤ korvikkeet heille. Yksi kandidaatti lÃ¶ytyi heti, mutta hÃ¤n ei ollut muutamaan tuntiin vielÃ¤ paikalla, joten piti Ã¤kkiÃ¤ lÃ¶ytÃ¤Ã¤ joku muu. Joten nakitin sitten entisen tupakaverini, joka oli yhdeksÃ¤n kuukaukan Ã¤ijiÃ¤ ja jonka kotiutumiseen oli kaksi pÃ¤ivÃ¤Ã¤ (hÃ¤n kotiutui kolme viikkoa ennen muita). Ei uskoisi millaisen metelin yksi tÃ¤ysgona saa aikaan tÃ¤llaisesta pikkujutusta. Lopulta noin kolmen vartin suostuttelun jÃ¤lkeen sain tyypin suostumaan puoleksi tunniksi pÃ¤ivystÃ¤jÃ¤n pÃ¶ydÃ¤n Ã¤Ã¤reen ja pÃ¤Ã¤sin itse syÃ¶mÃ¤Ã¤n.\nTod, Jan 5, 2004\nHassu efekti on myÃ¶s se, ettÃ¤ samaan rakennelmaan lyÃ¶dÃ¤Ã¤n reilu sata Ã¤ijÃ¤Ã¤ ja ne jaetaan reilun kymmenen jampan kammioihin.\nHyvÃ¤llÃ¤ tuurilla tunnet ehkÃ¤ yhden tai kaksi heppua, kaikki muut ovat ventovieraita.\nEkana pÃ¤ivÃ¤nÃ¤ nÃ¤et ne siviilikuteissaan, ennen kuin kiskotte VPU:n rytkyt niskaanne. Tuskin kuitenkaan muistat miltÃ¤ kukakin nÃ¤ytti. Maanantaina olet aika sekaisin.\nSiinÃ¤hÃ¤n olet: ketÃ¤Ã¤n et tunne, mutta toisaalta kukaan ei tunne sinua. Sosiaalista asemaa ei nÃ¤e vaatetuksesta tai muusta, kun kaikilla on samat vaatteet ja samanhenkinen hiuslaitos.\nVoit aloittaa puhtaalta pÃ¶ydÃ¤ltÃ¤ koko sosiaalielÃ¤mÃ¤n: entiset typeryydet eivÃ¤t vaikuta, kun ei niistÃ¤ tiedetÃ¤.\nToisille tuo ei sovi ollenkaan. Minun mielestÃ¤ni tuo oli ihan hieno asia.\nNÃ¤in ulkopuolelta tarkasteltuna.\nISD_Devastator, Jan 8, 2004\nOnneksi olen sen verran sosiaalinen ihminen etten usko ettÃ¤ jÃ¤isin jotenkin ulkopuolelle. Ja samassa tilanteessahan olen niiden muiden kanssa.\nSen olen jo aavistanut ettÃ¤ maanantai tulee olemaan aika sekava pÃ¤ivÃ¤. Mutta siitÃ¤ se lÃ¤htee.\nTulikasteen on onnistuttava.\nDarth_Weirdo, Jan 8, 2004\nSemmoista voisin todeta, ettÃ¤ kannattaa mennÃ¤ ekana pÃ¤ivÃ¤nÃ¤ hyvissÃ¤ ajoin mestoille. Ei ole mitÃ¤Ã¤n syytÃ¤ jÃ¤ttÃ¤Ã¤ palvelukseenastumista viime minuutille. Joku kahden kolmen tienoo on hyvÃ¤ saapumisaika noin yleensÃ¤. Isosaareen minun aikanani erÃ¤s yli-innokas kaiffari oli jo tulossa seitsemÃ¤ltÃ¤ aamulla.\nTiistai-aamu on oikeastaan vasta se ensimmÃ¤inen armeijakokemus. Homma toimii vakiona silleen, ettÃ¤ kuudelta huudetaan herÃ¤tys ja samalla sekunnilla alikessu potkaisee tuvan oven auki ja karjaisee, ettÃ¤ kuka siellÃ¤ vielÃ¤ lonnii. Sitten Ã¤kkiÃ¤ aamutoimille, mikÃ¤ meinaa sitÃ¤ ettÃ¤ puolen tunnin aamu toimet jÃ¤tetÃ¤Ã¤n tekemÃ¤ttÃ¤ kahdessa minuutissa.\nEkat pÃ¤ivÃ¤t on kyllÃ¤ pienoista palloilua kun kukaan ei tajua mistÃ¤Ã¤n mitÃ¤Ã¤n (alikessut kaikista vÃ¤hiten). Mutta innostuneella asenteella pÃ¤rjÃ¤Ã¤ hyvin. Ja alokkaitahan ei saa juoksuttaa ennenkuin nÃ¤mÃ¤ ovat saaneet vauhtipiikit (eli rokotukset). Sen jÃ¤lkeen on poistumista odotettavissa.\nToivottavasti skapparit ja alikessut on mukavaa vÃ¤keÃ¤. Se tekee touhusta paljon mielekkÃ¤Ã¤mpÃ¤Ã¤. Kun ei rupea stressaamaan touhusta niin kaikki sujuu. Niinkuin meille aina marsseilla opetettiin, niin jaksaminen on pÃ¤Ã¤stÃ¤ kiinni.\nNiin ja erÃ¤s tÃ¤rkeÃ¤ ohje on se, ettÃ¤ vapaaehtoiseksi kannattaa aina ja kaikkialla ilmoittautua.\nTod, Jan 8, 2004\nAjattelinkin mennÃ¤ ajoissa paikoille, ettei varmasti nimeÃ¤ muisteta ensimmÃ¤isenÃ¤ pÃ¤ivÃ¤nÃ¤. IsÃ¤ kerran sanoi, ettÃ¤ jos nimeÃ¤si ei muisteta ensimmÃ¤isen kahden viikon aikana niin hyvin menee. AamuherÃ¤tykseen ajattelin ottaa jopa hiukan ennakkoo. Tai sitten yrittÃ¤Ã¤ samaa tyyliÃ¤ kuin Tuntemattomassa sotilaassa, jossa Rahikainen on ensimmÃ¤isenÃ¤ valittamassa.\nJotenkin hullua, mutta aina kun luen noita teidÃ¤n juttuja ja prosessoin ne mielessÃ¤ni ja valmistaudun mahdolliseen tulevaan. Aina jostain tupsahtaa Tuntemattoman asenteita ja lausahduksia. Outoo. Sen ajattelin ainakin mielessÃ¤ni sanoa kun ruokaa ensimmÃ¤istÃ¤ kertaa saan: "SiellÃ¤ herne etsii kaveriaan, mutta turha on etsintÃ¤nsÃ¤."\nÃ„lÃ¤ ole ensimmÃ¤inen Ã¤lÃ¤kÃ¤ viimeinen. SiellÃ¤ jossain puolivÃ¤lin tietÃ¤millÃ¤ voi piiloutua massaan.\nKÃ¤sittÃ¤Ã¤kseni jalkavÃ¤essÃ¤ on epÃ¤virallisessa kÃ¤ytÃ¶ssÃ¤ seuraavanlainen sanonta: "MitÃ¤ nopeammin, sitÃ¤ enemmÃ¤n"\nNo jatketaas omien hienojen kokemusten kertoilua. Omana alkokasaikanani meillÃ¤ oli kahdeksan pÃ¤ivÃ¤n mittainen alokasleiri kauniissa saaristossa Espoon rannikolla elokuun lÃ¤mmÃ¶ssÃ¤. TÃ¤nÃ¤ aikana tapahtui paljon lystikkÃ¤itÃ¤ juttuja, joista kerron ehkÃ¤ myÃ¶hemmin lisÃ¤Ã¤. Mutta se todellinen hupi alkoi, kun lÃ¤hdimme takaisin kotokasarmia kohti. Eli ensin paatilla MatinkylÃ¤n rantaan, josta rekan lavalla aivan Helsingin itÃ¤rajalle vanhan Porvoontien varteen. TÃ¤Ã¤llÃ¤ lepÃ¤iltiin iltaan saakka, koska tarkoituksena oli suorittaa kahdeksantoista kilsan tÃ¤yspakkausmarssi yÃ¶llÃ¤ (vesisateessa tietysti) Santahaminan lauttarantaan. MeitÃ¤ oli neljÃ¤ jaosta alokkaita ja nopeimmalle jaokselle oli luvassa kuntsarit.\nNo meidÃ¤n jaos lÃ¤hti matkaan ensimmÃ¤isenÃ¤ tasan kello kymmenen illalla, jaokset lÃ¤hti puolen tunnin vÃ¤lein. TÃ¤yspakkausten lisÃ¤ksi joka ryhmÃ¤llÃ¤ (3/jaos) oli kannossa tietenkin yksi kookoo. Me lÃ¤hdimme marssimaan hyvin reipasta tahtia tietÃ¤ pitkin, koko ajan jonon perÃ¤ltÃ¤ vaadittiin lisÃ¤Ã¤ vauhtia. Viiden kilsan marssin jÃ¤lkeen saavuttiin ItÃ¤keskukseen, jossa pidettiin kymmenen minuutin juomatauko. TÃ¤Ã¤llÃ¤ me (eli alokkaat) totesimme, ettÃ¤ vauhtia voi lisÃ¤tÃ¤ entisestÃ¤Ã¤n, joten matka jatkui hyvin vauhdikkaasti. Matkan tekoa piristettiin reippailla marssilauluilla, mistÃ¤ Roihuvuoren asukkaat varmasti olivat hyvin otettuja. Laajasaloon saavuttua piti heikoimmilta ottaa jo varusteita kantoon, mutta vauhdista ei tingitty, pÃ¤invastoin. Laajasalosta viimeiset neljÃ¤ kilsaa olikin sitten pikamarssia (=juoksua). Ja se otti muuten voimille. Lopulta perille Santahaminan lauttarantaan saavuttiin tasan kello 00.40. Eli lÃ¤hdÃ¶stÃ¤ oli kulunut kaksi tuntia neljÃ¤kymmentÃ¤ minuuttia. Kahdeksalletoista kilometrille tÃ¤mÃ¤ on ihan kohtuu hyvÃ¤ vauhti, jota kovin monet normaalit alokasjoukkueet eivÃ¤t kyllÃ¤ alita. EikÃ¤ kyllÃ¤ alittanut mikÃ¤Ã¤n muista meidÃ¤n jaoksistamme (muut tuli noin tunnin hitaammin), joten yksi lomapÃ¤ivÃ¤hÃ¤n siitÃ¤ rapsahti.\nNo sitten piti vielÃ¤ odottaa lauttaa ja Isosaareen pÃ¤Ã¤stiin vasta joskus kahden jÃ¤lkeen. Tietysti kasarmin pihassa pidettiin vielÃ¤ varustarkastus ennenkuin pÃ¤Ã¤stiin pois vesisateesta. Ja sitten vielÃ¤ tuvan yhteisestÃ¤ sopimuksesta kaikki kÃ¤vi vielÃ¤ yÃ¶llÃ¤ suihkussa (me nimittÃ¤in haisimme hieman ikÃ¤viltÃ¤ kaiken touhun jÃ¤lkeen) ja sitten neljÃ¤n aikaan nukkumaan. Seuraavana aamuna saatiinkin nukkua seitsemÃ¤Ã¤n saakka.\nMutta joka tapauksessa tunne sinÃ¤ hetkenÃ¤, kun vihdoin saapui marssin loppuun, on varmasti hienoimpia tunteita, mitÃ¤ olen koskaan tuntenut. Se oli kunnon semmoinen voittajafiilis, ettÃ¤ on saavuttanut jotain mistÃ¤ voi olla ylpeÃ¤.\nLyhykÃ¤isesti vielÃ¤ puoli vuotta myÃ¶hemmin pÃ¤Ã¤sinkin sitten seuraavalle alokasmarssille, tÃ¤llÃ¤ kertaa alikessuna. Ja se on kyllÃ¤ jÃ¤rkyttÃ¤vin marssi, jolla olen koskaan ollut. TÃ¤llÃ¤ kertaa kyseessÃ¤ oli ainoastaan kolmentoista kilsan lenkki. Siihen meni kuusi tuntia. MinÃ¤ olin meidÃ¤n jaoksen perÃ¤npitÃ¤jÃ¤nÃ¤, joten minun piti potkia vÃ¤tyksiÃ¤ liikkumaan reippaammin, kun nÃ¤mÃ¤ rupeaa valittamaan vÃ¤symystÃ¤ ekan kilsan jÃ¤lkeen. Ja siinÃ¤ oli kauhea duuni. LisÃ¤ksi minun tÃ¤yspakkausvarustukseeni kuului suurimman osan matkasta kaksi reppua ja kookoo (+ muut omat vermeet tietysti). Lyhyesti sanottuna tÃ¤mÃ¤ marssi ei ollut hauska.\nPalaan myÃ¶hemmin eri sortin leirikokemuksiin.\nHuomenna se sitten alkaa. Voi voi. TÃ¤ytyy myÃ¶ntÃ¤Ã¤, ettÃ¤ jÃ¤nnittÃ¤Ã¤ mutta ei se hÃ¤iritse. Onpahan tekemistÃ¤ vÃ¤hÃ¤ksi aikaa. Palaan sitten lomilla tÃ¤nne kertomaan kuulumisia.\nDarth_Weirdo, Jan 11, 2004\nEi ole omia inttitarinoita kerrottavana eikÃ¤ tulekaan, mutta onnea ja menestystÃ¤ sitten sinne, Weirdo.\nNo tÃ¤ssÃ¤ Weirdon ekoja lomia odotellessa tÃ¤mmÃ¶inen pikku stoori maanpuolustuskorkeakoulun luennolta.\nVarsin ymmÃ¤rrettÃ¤vistÃ¤ historiallisista syistÃ¤ johtuen Suomen puolustusvoimissa aina harjoitellaan tuntemattoman nimeltÃ¤ mainitsemattoman itÃ¤isen naapurivaltion hyÃ¶kkÃ¤yksen varalta. MPKK:n luennolla everstiluutnantti piti luentoaan, jossa hÃ¤n selitti koko ajan, mitÃ¤ tapahtuu, kun vihollinen hyÃ¶kkÃ¤Ã¤ idÃ¤stÃ¤. No erÃ¤s oppilas kyllÃ¤styi tÃ¤stÃ¤ lopulta ja kysyi, ettÃ¤ eikÃ¶ vihollinen muka koskaan voi hyÃ¶kÃ¤tÃ¤ lÃ¤nnestÃ¤. Everstiluutnantti piti pienen tauon ja jatkoi: "Kun vihollinen koukkaa ja hyÃ¶kkÃ¤Ã¤ lÃ¤nnestÃ¤..."\nHah, se oli lystikÃ¤s juttu. Mutta valitettavan tosi.\nTod, Jan 17, 2004


Joskus on vain avauduttava - Krista Seuna\nMinulla on kaksi edellistä päivää ollut jotenkin todella haastavia, tuntuu ettei mikään ole luistanut ja kaikki vastaantulijat vinoilevat. Olen pitkään pitänyt periaatetta, että muiden negatiivisuus ei saa vaikuttaa minuun tai en ainakaan anna sen näkyä omassa käytöksessäni.\nTiedättekö tunteen, kun jotkut ihmiset ovat päivästä toiseen todella negatiivisia ja valittavat joka h*lvetin asiasta? Minä tiedän ja se on todella raskasta kuunneltavaa. Tietenkin itsekkin sorrun aika-ajoin valittamaan oikeastaan todella turhanpäiväisistä asiosta, mutta se kuuluu ihmisyyteen. Jossakin on kuitenkin oltava raja ja viimeistään siinä, kun se alkaa vaikuttamaan muihin ihmisiin! Todella pitkään pystyn nielemään ja sivuttamaan, mutta joskus on vain pakko itsekkin avautua! Miksi ihminen jolla on kaikki oikeastaan ihan hyvin löytää valittamisen aiheen asiasta kuin asiasta? Miksi ihmeessä omasta ja samalla muiden elämästä pitää tällä käytöksellä tehdä negatiivista? En ole tähän visaiseen kysymykseen löytänyt vielä vastausta.Sen kuitenkin tiedän ja tiedostan itsessäni, että kulutan turhaa omaa energiaani näiden miettimiseen ja vatvomiseen!\nJos elämässä pännii:\ntyö, VAIHDA DUUNIA\nparisuhde, VAIHDA KUMPPANIA\nystävät, OLE YKSIN\nraha, TEE DUUNIA\nasunto, TEE TÖITÄ JA VAIHDA SE\nsää, TEE TÖITÄ JA MATKUSTA\nNämä asiat ovat varmasti yleisimpiä valittamisen aiheita! Itse voin käsi sydämmellä sanoa, etten enää jaksa valittaa ”turhista” asioista. Olen ollut paljon onnellisempi, kun en kuluta omaa energiaani valittamiseen vaan teen asioille jotain, jotta ne eivät enää pännisi. Toivotan täten teille ihanille lukijoilleni positiivista viikonloppua ja uskaltakaa tehdä muutoksia asioille, jotka ärsyttää <3\nAvainsanat: käytös Negatiivinen positiivinen valittaminen\n10 vastausta artikkeliin “Joskus on vain avauduttava”\nMulla on ollu töissä helvetin raskas kesä. 90% asiakkaista on valittanu jostain. No, kesä on ohi ja ilmat kylmenevät mutta musta tuntuu ihanalta koska mulla on koko kesäloma vielä edessä ja kylmillä säillä treenistäkin saa enemmän irti. Ja raskaan kesän jälkeen se lomakin tuntuu entistä paremmalta. ❤\nIhanaa et sullakin on koko loma vielä edessä! <3 nauti siitä ja yritetään unohtaa mahdollisimman tehokkaasti noi valittajat 😀\nTervehdys Krista juu kyllä turhan valittajia löytyy esim,jos vaikka bussi myöhästyy minuutin se on maailmanloppu. Posilla vaan eteenpäin:)\nJust näin posilla eteenpäin! 🙂\nAamen 🙏 Vitsit, miten hyvä teksti!! Tää kyseinen asia on puhututtanut paljon viime aikoina. Ite on huomannut, miten paljon helpompi on olla, kun yrittää ajatella asioista positiivisesti. Oma positiivinen ajattelu pääsee huippuunsa, kun lennetään puolison kanssa huomenna etelän lämpöön 😎 Teilläkin taitaa reissu olla jo aika lähellä 😍\n<3<3 Ihanaa reissua teille meillä on vielä viikko lähtöön!\nhah onkin helppo homma muuten tosta noin vaan vaihtaa työpaikkaa jos nykyinen ottaa päähän. Niitähän on ihan tosta vaan että senkun valitsee missä viihtyy.\nTietenkin senkin eteen pitää tehdä töitä 🙂\nKyllä ikuiset valittajat ja etenkin märehtijät ”miksi tuli tehtyä” ”mitä olisi voinut tehdä toisin” jne. ärsyttää eniten. Esimerkkinä oma mummoni joka vieläkin tuskailee jotain 50luvun virheitä eikä saa nukuttua sen takia. Ystävä on taas koko kesän valittanut säästä, siis joka ikinen kerta. Valittaminen on oikeastaan turhaa. Jos et voi asiaan vaikuttaa älä valita, jos voit vaikuttaa älä valita vaan tee asialle jotain. Menneille ei voi mitään. Elämä on tässä ja nyt. Miksi vastaantulijat sulle vinoilee? Tosi tyhmää omaa pahaa oloa/huonoa päivää purkaa muille viattomille. Hyvä kun et ota henk.kohtaisesti.\nAMEN! Ihana kommentti kiitos, olen täysin samaa mieltä! <3 Antaa vinoilijoiden vinoilla, minä pysyn yhtä positiivisena! <3


Yli tuhannet sydänsukat\n10.12.2015 - Suvi Hosionaho\nAlajärven Sydänyhdistys on lahjoittanut pitäjän alueella syntyneille lapsille sydänkuvioiset villasukat jo kymmenen vuoden ajan. Sukkia on tikuttu yli 1000 paria, joista suurimman osan on tehnyt paalijärveläinen Eeva Koivisto; ainakin viimeiset viisi vuotta hän on tuonut kätilä-terveydenhoitaja Tiina Särkijärvelle äitiysneuvolaan säkillisen itse neulomiaan sukkia.\nKoivisto muistelee ihmetelleensä keskosina syntyneiden pojanpoikiensa lämpökaapin äärellä, kuinka pienissä paljaissa jaloissa oli villasukat. Sairaanhoitaja kertoi, että villa pitää lämmön parhaiten paljasta ihoa vasten. Silloin Eeva sai ajatuksen, että eikö Sydänyhdistys voisi tehdä villasukkia vastasyntyneille; sydänasia lähtisi mukaan vauvasta saakka:\n- Sydäntä pitäisi hoitaa alusta asti.\nYhdistyksen naiset tarttuivat toimeen, ja alajärveläisiin koteihin on tuotu neuvolan tuliaisina sydänsukat jo kymmenen vuoden ajan.\n- Kotikäynnille lähtiessäni mietin vähän, millainen vauva ja millainen perhe on kyseessä ja valitsen sukat sen mukaan. Maatalon esikoispojalle on mukava viedä harmaat saapassukat, Särkijärvi naurahti.\nAlajärvelle syntyy tänäkin vuonna reilut 100 vauvaa.\nKynsikkäitä ja jussineulosta\nKoivistolle neulominen on mieleistä puuhaa. Yhdistys ostaa langat, joita menee noin kolme kiloa vuodessa.\nOn aina iloinen yllätys nähdä itse neulottuja sukkia käytössä, vaikkapa kauppareissulla.\n- On mukava, kun nuoretkin ovat taas innostuneet kutomaan sukkia. Aluksi ajattelin, että teen sukkia vain vuodeksi, mutta äkkiä nämä 10 vuotta ovat menneet. Teen sukkia niin kauan kuin pystyn. Nyt on sukkia tulossa jo vuodelle 2017, Eeva kertoi.\nNyt 10-vuotiaiksi varttuneet kaksoset toivoivat Eevalta sukkien lisäksi kynsikkäitä, värinä trendikäs musta-valkoinen. Kesällä syntyi ensimmäinen lapsenlapsenlapsi, joka on saanut sukkien lisäksi isomummultaan myös jussi-neuleen.\nYlilääkäri Ioannis Stogiannidis oli puhumassa keväällä Sydänyhdistyksen juhlassa.\n- Siellä oli paljon yleisöä ja saimme positiivista palautetta, kertoi yhdistyksen puheenjohtaja Anneli Hietamäki-Murto.\nKiitokseksi osallistumisesta tapahtumaan Eeva Koivisto neuloi ylilääkärille sydänsukat, jotka lahjoitettiin yllätysvierailulla kesken joulukuisen työpäivän. Stogiannidis ilahtui sukista, ja kertoi aikovansa käyttää niitä kellariin remontoidussa takkahuoneessaan, tulen äärellä.\n- Muistan sitten teitä, hän totesi.


Naisen huivi – pukeutumalla rakennettua kulttuuriperintöä - UTUPub\nTämä tutkimus on tuotettu jatkumona Kulttuurituotannon ja maisemantutkimuksen koulutusohjelman opiskelijoiden toteuttamalle Osa Minua -näyttelylle, joka toteutettiin yhteistyössä Porin kaupungin kanssa. Tutkimuksessa on käytetty aineistona näyttelyä varten tehtyjä haastatteluja, joissa kysyttiin yhdentoista naisen suhteesta huiviin. Seitsemän naisista oli turvapaikanhakijoita ja neljä suomen kansalaisia.\nTässä tutkimuksessa tarkastellaan naisten haastatteluja laadullisen tutkimuksen menetelmin, ja tutkitaan kuinka naisten huivit ja niille asettamat merkitykset viestivät heidän identiteeteistään ja kulttuuriperinnöstään. Tutkimuksen viitekehys kulkee esinesuhteiden, identiteetin, pukeutumisen viestinnän sekä kulttuuriperinnön kautta. Tutkimus on tärkeä lisä pukeutumis- ja identiteettitutkimusten joukossa, sillä se yhdistää kahta eri pukeutumiskulttuuria, islamilaista ja länsimaalaista. Identiteetin viestimistä tutkitaan seuraavien kysymysten kautta: Miksi näille naisille juuri huivi on tärkeä osa heidän identiteettiään ja miten se tuo sitä ilmi? Kuinka he sitä kantavat ja mistä se on saanut alkunsa? Mitä saamme tietää näiden naisten identiteetistä tarkastelemalla vain heidän huivinsa käyttöä ja siihen liitettyjä sosiaalisia, kulttuurisia ja historiallisia merkityksiä ja viestejä? Millainen on huivin kulttuuriperintöprosessi vai onko sitä?\nEsiin tulleet eettiset haasteet, kuten turvapaikanhakijoiden haastattelu ja tulkinta sekä näyttelyyn tarkoitetun haastattelurungon sovellus omaan tutkimukseen on käsitelty luvussa 1.4.1 Aineiston keruu.\nTutkimustuloksena huivit ilmensivät ja viestivät naisten identiteettejä monella tavalla. Uskonnollinen identiteetti tuli vahvana esiin huivin kautta, jossa samalla naiset kertoivat oman kulttuurinsa huivin kulttuuriperinnöstä ja historiasta. Huivit olivat naisilla myös tärkeitä tyylin ilmaisijoita, ja valitsivat huivin kankaan, muodon ja värin muiden vaatteiden sekä tunnetilansa mukaan. Useille oli tärkeää välittää omaa iloa muille huivin välityksellä. Monet kokivat yhteiskunnan arvostelevan muiden pukeutumista ja vasta iän myötä ovat uskaltaneet kunnolla käyttää huivia kuin haluavat. Huivit eivät koostaneet yhtenäistä kulttuuriperintöprosessia, mutta jokainen nainen tuotti omaa perintöään, jota halusi jatkaa eteenpäin uusille sukupolville.


Parhaat Kurssit Etiikkassa 2018\nVertaa 3 Kurssia Etiikkassa\nKun kurssi etiikka on erinomainen vaihtoehto niille, jotka työskentelevät aloilla, joilla moraalikoodit ja rehellisyys ovat äärimmäisen tärkeitä. Tutkimalla eettiset arvot ja periaatteet, työntekijät voivat suorittaa työnsä enemmän tunnollisesti ja tehokkaasti.\nMonet ihmiset ihmettelevät, mikä on tietenkin etiikka? Etiikka ovat moraalisia arvoja, jotka erottavat väärässä oikealta toimista. Monet organisaatiot ovat kehittäneet etiikka ohjelmat työntekijöilleen edistämiseksi rehellisyys ja hahmottelemaan hyväksyttävää tapoja liiketoimintakieltoon. Kurssin sisältö saattaa sisältää oppitunteja laadittaessa käytännesäännöt, luodaan politiikkoja ja menettelyjä, suunnittelemalla koulutusohjelmia, ja oppimisen ohjeilla valistaa työntekijöitä noin asianmukaisia standardeja liiketoiminnan käyttäytymistä. Opiskelijat voisivat myös oppia kehittämään strategioita seurantaan noncompliance ja käsitellä kaikkia käyttäytymisen loukkauksia.\nOn olemassa useita syitä opiskella etiikkaa, kuten opetella pysymään lain kirjain koskevat valtiosta noudattamista. Vaikka loppuun työselostus, opiskelijat saavat tietoa eturistiriitojen välttäminen, rajoittamalla laitonta toimintaa työpaikalla, ja suorittamalla haastatteluja ja tutkimuksia.\nYliopistot ja korkeakoulut ympäri maailmaa tarjoavat kursseja etiikka, ja lukukausimaksut vaihtelevat suuresti riippuen sijainnista, toimitus formaatti ja pituus kursseista. Olisi viisasta ottaa yhteyttä erityisiä kouluja oppia niiden kustannukset ennen ilmoittautumalla luokassa.\nTietoja etiikka voi auttaa yksilöitä ja heidän työnantajiensa useita uran aloilla. On eettisiä huolenaiheita, jotka olisivat lähes jokaisella työpaikalla, mukaan lukien terveydenhuolto, sosiaalipalvelut, vakuutus-, pankki-, rahoitus-, valmistus, koulutus, televiestintä, laki ja hallitus.Yksilöt, jotka ottavat kursseja etiikka voivat palvella yrityksiä tulossa asiantuntijoiden työhön liittyvien eettisten strategiat, ja ne voivat myös siirtyä urallaan tulla virkamiehet ja konsultit.\nJos haluat edistää rehellisyyttä ja moraalista käyttäytymistä työpaikalla tai tulla konsultti, joka kehittää protokollia säädyllisyyttä ja oikea toiminta organisaatioissa, nyt on aika toimia. Yksinkertaisesti etsi ohjelman alle ja suoraan yhteyttä ottamista toimisto koulun valintasi täyttämällä lyijymuodossa.\n3 Tulosta Etiikka\nKaikki (6) Kurssit (3) Certificate (6) Kesäkurssit (2) Preparatory Year (6) Diploma (6) Associate Degrees (6) Tutkintotodistus (1)\n3 Tulosta Etiikka Filter\nOpetus kampuksella Osa-aikainen 5 päivät September 2018 Yhdysvallat Seattle\nLink to and share "Parhaat Kurssit Etiikkassa 2018"


Equiline Satulahuovan Rhinestones -kristallinauha - Kotielaintarvike.fi verkkokauppa\nEquiline satulahuovan rhinestones -krist...\nEquiline Satulahuovan Rhinestones -kristallinauha. Equilinen Octagon, Lauren, Rombo, Quadro ja Copper -satulahuopia voit tilata myös erivärisellä huovan osaksi reunaa kiertävällä Rhinestones -kristallinauhalla. Kristallinauhassa on aidosta kalilasista hiottuja Rhinestones -kristalleja, joten ne säilyvät kauniin "kimaltavina" pitkään. Jos haluat tilata myös muitakin kustomointeja samaan huopaan, niin valitse kaikki haluamasi kustomoinnit (kanttinauha, kristallinauha ja 1-3 koristenyöriä) ostoskoriin ja tilaa yksilöllinen satulahuopasi. Katso tarkemmin kohta Tilausohje!\n2. Valitse tässä kohdassa haluamasi värinen Rhinestones -kristallinauha ja lisää se ostoskoriin.\n3. Jos haluat tilata kristallinauhan lisäksi myös kanttinauhan ja/tai muita koristenyörejä, niin lisää ne ostoskoriin.\nHUOM! Kritsallinauhalliset satulahuovan kustomoinnit kiertää vain osaksi satulan huovan reunaa (katso kuva).


Hotellit Otterford | Hotellitarjoukset | Hotels.com\nHotellit – Otterford\nEtsi hotelleja kohteessa Otterford\nNäytä kohteen Otterford hotellit kartalla\nEtsitkö hotellia kohteessa Otterford?\nHotels.com voi auttaa sinua löytämään parhaat hotellit kohteessa Otterford.\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen kohteesta Otterford, Yhdistynyt Kuningaskunta, sillä avullamme voit verrata eri hotelleja helposti (mukaan lukien suositut ketjuhotellit). Tällä hetkellä kohteen Otterford suosituin hotelli on Tamarack Lodge. Sinne on tehty 5 varausta edellisen tunnin aikana.\nKun varaat yöpymisen Hotels.comin kautta, voit myös ansaita ilmaisia palkintoöitä liittymällä Hotels.com Rewards -kanta-asiakasohjelmaan. Ohjelma on ilmainen, ja liittymiseen menee vain kaksi minuuttia, ja kun olet yöpynyt 10 yötä, saat 1 palkintoyön ilmaiseksi*. Joten viikonloppumatka kohteeseen Otterford voi olla ensimmäinen askel kohti ilmaista hotelliyötä.\nMiksi kannattaa varata majoitus kohteessa Otterford Hotels.comilta?\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen mihin tahansa tarkoitukseen. Löydät palvelustamme 1 hotellia kohteessa Otterford. Vertaile hotelleja nopean ja helpon hotellihaun avulla. Voit myös rajoittaa hakutuloksia näillä ehdoilla:\n- kohteen Otterford alueet\n- kohteen Otterford nähtävyydet\n- 0 Hotels.com-asiakkaiden arvostelua yöpymisestä kohteessa Otterford\n- saatavilla olevat päivät - tarkat tiedot ja kuvat - tarkat kartat, joista näet hotellien sijainnit sekä lähimmät julkisen liikenteen palvelut ja turistinähtävyydet kohteessa Otterford.


Olympiakarsinnat Tokio 2020 | Verkkovirhe.com - lentopallon keskustelufoorumi\nSuomen miesten vastustajat lentopallon olympiakarsinnoissa ovat Kanada, Argentiina ja Kiina. Lohkon voittaja menee Tokion olympialaisiin. Karsinnat pelataan 9.-11.8. Pelipaikka ei ole vielä tiedossa.\nKanada ja Argentiina todella pahoja vastuksia eikä Kiinakaan mikään helppo ole. Olisi voinut silti olla vielä huomattavasti vaikeampi tie edessä. Tässähän on jonkinlaiset mahdollisuudet edetä sinne Olympialaisiin, jos joukkuepeli on todella iskussa ja kaikki miehet täydessä kunnossa.\nsamoin miettein, varsinkin Kanadan fyysisyyteen pitää pystyä vastaamaan jotenkin 🙌💪👐\nYle: Suomi vältti suurimmat esteet – lentopallomiehet olympiakarsintalohkoon Kanadan, Argentiinan ja Kiinan kanssa\nSuomen lentopallomaajoukkue karsii Tokion olympiapaikasta Kanadan, Kiinan ja Argentiinan kanssa. 9.–11. elokuuta pelattavan karsintaturnauksen voittaja saa paikan ensi vuoden kisoihin. Turnauksen pelipaikka on vielä avoin.\nKansainvälinen lentopalloliitto FIVB julkisti olympiakarsintalohkot maanantaina. Lohkoja ei arvottu, vaan kuusi karsintalohkoa muodostettiin tuoreimman kansainvälisen rankingin perusteella niin sanotulla serpentiinijärjestelmällä.\nSeitsemännen perättäisen EM-kisapaikkansa Mikkelissä Tanska-voitolla sunnuntaina varmistanut Suomi oli onnekas, sillä se vältti rankingin kovimmat joukkueet Brasilian, Italian, Venäjän, Puolan ja Yhdysvallat. 19. sijalla oleva Suomi sai lohkoonsa kuitenkin rankingin kuudennen (Kanada) ja seitsemännen (Argentiina) joukkueen. Kiinan sijoitus on 20.\nOlympiakarsintaturnauksen jälkeen tammikuussa 2020 pelataan vielä toinen vaihe, johon pääsee kahdeksan Euroopan rankingin parasta maata, jotka eivät ole vielä selviytyneet Tokioon. Toisesta vaiheesta paras joukkue selviää myös Tokioon. Suomen sijoitus Euroopan rankingissa on tällä hetkellä 11.\nKaikkiaan Tokion kisojen lentopalloturnaukseen pääsee 12 maata, joista yksi on isäntämaa Japani.\nOnhan tuo Suomen lohko aivan ylivoimaisesti helpoin. Kaikissa muissa lohkoissa on yksi täysin mahdoton vastus (Brasilia,USA,Italia,Puola,Venäjä) ja lisäksi vielä toinen jolle korkeintaan pystytään pistämään hitusen kampoihin hyvänä päivänä (Bulgaria,Belgia,Serbia,Ranska,Iran)...\nOn helpoin, mutta kaukana helposta. Sen verran laaja laji tämä lentopallo, että missään lohkossa ei kyllä helpolla pääse.\nNo jos tästä ei päästä 😉 niin toivotaan Italian, Venäjän ja Puolan hoitavan oman lohkonsa. Lisäksi Belgia/Hollanti yllättäisi Usan ja jopa Bulgaria Brasilian niin sitten ei olisi kuin hoidettava kakkosvaiheessa kuin Serbia, Ranska, Slovenia, jompi kumpi Belgia tai Hollanti ja tulisiko sieltä vielä Saksakin kuvioihin mukaan 😅\nEli helpompi olisi kai hoitaa tuo elokuun lohko ? 😈\nHiukan kun vielä nuorennetaan, niin eiköhän se siitä lähde rullaamaan.\nTykkää tästä: kouzzi, metriheikki ja Jone\nJep, Kuortaneelta varmaan löytyy innokkaita 2001 ja 2002 syntyneitä Ja sitten taas löytyy lupaavia nuoria parin vuoden päästä.\nNyt jos koskaan voi todeta tulevasta karsinnasta. Tämän parempaa lohkoa ei olisi voitu saada . Kanada ja Argentiina toki kovia, mutta voitettavissa. Tässä lohkossa riittää kolme voittoa paikkaan olympialaisissa ja vastassa ei perinteisiä kovia kuten USA, Brasilia ja vaikkapa Ranska sekä Italia. Tämän kauden tärkeimmät kolme ottelua on nyt tiedossa.\nHuomenna ilmeisesti julkaistaan maajoukkueryhmä, jolla lähdetään kohti karsintoja.


Sirpan luontoblogi: Lumihiutaleet kuin keijukaiset\nLumihiutaleet kuin keijukaiset\nYksittäistä lumihiutaletta tulee harvoin katseltua tarkasti, mutta katsopa seuraavalla kerralla, miten kaunis se on. Samaa kauneutta ja symmetrisyyttä yritämme jäljitellä silloin, kun leikkelemme paperista lumihiutaleita. Viimeksi näin tällaisia suuria paperihiutaleita "leijailemassa" Luonnontieteellisen keskusmuseon Luomuksen katosta muutama päivä sitten.\nLumi on talvella pilvestä satavaa jään ja ilman kuohkeaa seosta. Lumihiutaleet syntyvät, kun sadepilven yläosiin matkannut vesipisara alijäähtyy. Muodostunut hiutale leijailee maahan, kun pilvi ei enää kykene sitä kannattelemaan. Sillon me sanomme, että sataa lunta.\nYhdestä jääkiteestä muodostuneessa lumihiutaleessa on tiedemiesten mukaan aina kuusi kulmaa tai sakaraa, kahdeksankulmaista lumikidettä ei ole olemassakaan. Yhdistyneissä lumihiutaleissa tosin kulmia voi olla enemmänkin eli 12, 18 tai 24 sakaraa.\nLumihiutaleet voivat olla muodoltaan levyjä, neulasia tai haaroittuvia tähtiä, mutta ne ovat yleensä melko symmetrisiä. Hiutaleiden muotoon ja kokoon vaikuttavat sadepilven lämpötila ja kosteus, esimerkiksi meille tutuimmat eli tähden muotoiset lumihiutaleet vaativat suuren määrän kosteutta.\nLumen valkoisuus on sinällään kummallista, koska lumi koostuu jääkiteistä, jotka eivät ole valkoisia. Jos yhtä lumihiutaletta katsoo mikroskoopilla, se näyttää läpikuultavalta. Chris Calvertin videolla nähdään, miten monisakarainen lumihiutale alkaa muodostua kuin tyhjästä.\nLumihiutale kuin keijukainen\nvarovasti, ihan hiljaa oksalle laskeutuu.\nOksa lumipitsin alla,\nvapautta kaipaa, janoaa.\nKurottautuu kohti valoa,\nLähteet: Blogi Foreca. Joanna Rinne; Sami Jäntti. Jyväskylän yliopisto. Fysiikan laitos; Miikka de Vocht. Helsingin Sanomat.Tiede 17.2.2017; Yle. Lumi, jäöä ja pakkanen 11.11.2013; Lily.fi/avainsanat/runot\nTillariina K. 18. helmikuuta 2017 klo 16.23\nHyvää viikonloppua, lumella tai ilman!\nSirpa 18. helmikuuta 2017 klo 18.31\nKiitos Tillariina. Lumi olisi ihana asia, mutta katsotaan... Samoin sinulle mukavaa viikonvaihdetta!\nMiten railot syntyvät järven selälle?\nOpi tunnistamaan sata lintulajia!\nTalventörröttäjien siemenkodat, osa 2