1 Pohjavesialueiden suojelusuunnitelma Vieremän kunta Marjomäki ja Lehmimäki-Karjalankangas Olli Hirsimäki Tammikuu 2009\n2 Esipuhe Suojelusuunnitelma koskee Vieremän kunnan Marjomäen ja Lehmimäki- Karjalankankaan I-luokan pohjavesialueita. Marjomäen pohjavesialueelle on valmistunut suojelusuunnitelma vuonna 1995, mikä on vanhentunut eikä ole nykyisin riittävän kattava. Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueelle ei ole tehty aikaisemmin suojelusuunnitelmaa. Tavoitteena oli ajantasaistaa tiedot kummankin pohjavesialueen nykytilasta ja pohjavettä vaarantavista riskitekijöistä. Lisäksi tärkeänä tavoitteena pidettiin pohjavesialueiden suojelun tärkeyden yleisen tietoisuuden lisäämistä. Pohjavesialueet ovat Vieremän kunnan ja Iisalmen kaupungin vedenhankinnan kannalta merkittäviä. Alueilta otettiin vuonna 2007 vettä keskimäärin 1900 m 3 /d, mikä on n. 14 % Ylä-Savon Vesi Oy:n tuottamasta vedestä. Suurimman riskin molemmilla alueilla aiheuttaa maa-ainestenotto, mitä pyritään hallitsemaan maa-aineslupaehdoilla. Molempien alueiden pohjavesi on pysynyt hyvälaatuisena eikä viitteitä pilaantumista aiheuttavista kohteista ole. Suojelusuunnitelma laadittiin tiiviissä yhteistyössä ohjausryhmän kanssa. Lähtötiedot ja tekstin on koonnut Olli Hirsimäki Ylä-Savon Vesi Oy:stä. Pohjois-Savon ympäristökeskus on täydentänyt tekstin hydrogeologisen osan. Ohjausryhmään kuuluivat seuraavat henkilöt: Aarno Särkioja Jussi Aalto Raimo Ikola Martti Veteli Helena Valta Olli Hirsimäki hydrogeologi, Pohjois-Savon ympäristökeskus geologi, Pohjois-Savon ympäristökeskus rakennusmestari, Vieremän kunta ympäristöjohtaja, Ylä-Savon terveydenhuollon kuntayhtymä toimitusjohtaja, Ylä-Savon Vesi Oy harjoittelija, Ylä-Savon Vesi Oy Ylä-Savon Vesi Oy:n puolesta parhaimmat kiitokset hyvästä yhteistyöstä Vieremän kunnan tekniselle toimelle ja maataloustoimelle, Vieremän palolaitokselle, Vieremän Lämpö ja Vesi Oy:lle, Ylä-Savon terveydenhuollon kuntayhtymälle, Pohjois-Savon ympäristökeskukselle, Savon Voimalle, Tiehallinnolle sekä kaikille muille sidosryhmille, joilta olemme saaneet tietoja suunnitelmaan. 1\n3 SISÄLLYS 1 SUOJELUSUUNNITELMAN TAVOITTEET Suojelusuunnitelmia koskeva lainsäädäntö Pohjaveden suojelua koskeva lainsäädäntö Pohjaveden muuttamiskielto Pohjaveden pilaamiskielto Maaperän pilaamiskielto ja selontekovelvollisuus pilaantuneesta alueesta Öljysäiliöitä koskeva lainsäädäntö Ympäristölupamenettely Maa-aineslaki Kaivannaisteollisuuden jätehuoltoa koskeva direktiivi Talousjätevesien käsittely haja-asutusalueen talouksissa SUOJELUSUUNNITELMA-ALUEET Marjomäen pohjavesialue Geologia ja hydrogeologia Vedenottamot Pohjaveden laatu Toimenpidesuositukset Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialue Geologia ja hydrogeologia Vedenottamot Pohjaveden laatu Toimenpidesuositukset POHJAVESIALUEILLA OLEVAT RISKITOIMINNOT JA NIIDEN ARVIOINTI Asutus Öljysäiliöt Viemäriverkosto ja jätevedenpumppaamot Viemäriverkostoon kuulumattomat kiinteistöt Asutuksen riskien arviointi Toimenpidesuositukset Liikenne ja tienpito Pohjavesialueiden liikenne ja tienpito Vaarallisten aineiden kuljetukset Tiesuolan varastointi pohjavesialueella Liikenteestä ja tienpidosta aiheutuvien riskien arviointi Toimenpidesuositukset\n4 3.3 Yritystoiminta Yritystoiminnan riskien arviointi Toimenpidesuositukset Maa-ainestenotto Kunnan maa-aineslupamenettely ja -ottoalueet pohjavesialueilla Maa-ainesten ottamistoiminnan riskien arviointi Toimenpidesuositukset Muuntamot Pohjavesialueilla sijaitsevat muuntamot Muuntamoiden aiheuttamien pohjavesiriskien arviointi Toimenpidesuositukset Maa- ja metsätalous Pohjavesialueilla sijaitseva maa- ja metsätalous Maa- ja metsätalouden riskien arviointi Toimenpidesuositukset Pilaantuneet tai mahdollisesti pilaantuneet maa-alueet Riskien arviointi Toimenpidesuositukset Muut toiminnot Ravirata Pieneläinhautausmaa Ympäristön roskaaminen Muista toiminnoista aiheutuvien riskien arviointi Toimenpidesuositukset ENNAKOIVA POHJAVESIEN SUOJELU Pohjavesialueiden maankäyttö- ja kaavatilanne Toimenpidesuositukset maankäytön suunnitteluun Pohjavesialueille tulevaisuudessa sijoitettavia toimintoja koskevat rajoitukset ja suositukset Asutus Liikenne Yritystoiminta Maa-ainestenotto Muuntamot Maa- ja metsätalous Muut toiminnot\n5 4.4 Pohjaveden laadun ja määrän valvonta Toimenpidesuositukset Toiminta vahinkotapauksissa Pohjavesialueiden suojelusuunnitelmien seuranta KIRJALLISUUTTA KARTAT Kartta 1. Marjomäki pohjavesialue, pohjavedentarkkailu Kartta 2. Lehmimäki-Karjalankangas pohjavesialue, pohjavedentarkkailu Kartta 3. Marjomäki pohjavesialue, riskikohteita Kartta 4. Lehmimäki-Karjalankangas pohjavesialue, riskikohteita Kartta 5. Marjomäki pohjavesialue, maaperä Kartta 6. Marjomäki pohjavesialue, maaperäkairaukset Kartta 7. Lehmimäki-Karjalankangas pohjavesialue, maaperäkairaukset 7 LIITTEET Liite 1. Vieremä. Marjomäki pohjavesialue , pohjavesiriskit Liite 2. Vieremä. Lehmimäki-Karjalankangas , pohjavesiriskit Liite 3/1 Maa-ainesluvat, Marjomäki Liite 3/2 Maa-aineslupien ympäristöluvat, Marjomäki Liite 4. Maa-ainesluvat ja ympäristöluvat, Lehmimäki-Karjalankangas Liite 5. Marjomäen vedenottamon raakavesituloksia vuosilta Liite 6. Myllyjärven vedenottamon raakavesituloksia vuosilta Liite 7/1. Ylä-Savon Vesi Oy:n vedenottamoiden käyttötarkkailu Liite 7/2. Ylä-Savon Vesi Oy:n vedenottamoiden kemialliset tutkimukset Liite 8. Pohjaveden havaintopaikat Liite 9. Kaivot, Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialue 4\n6 1 Suojelusuunnitelman tavoitteet Pohjavesialueiden suojelusuunnitelmien avulla pyritään ehkäisemään pohjaveden laadun heikkeneminen ja turvaaman esiintymän antoisuuden säilyminen ennallaan rajoittamatta kuitenkaan tarpeettomasti muita maankäyttömuotoja pohjavesialueilla. Suunnitelmassa kartoitetaan pohjavesialueella olevat, pohjavedelle riskiä tai vaaraa aiheuttavat kohteet ja toiminnot. Suojelusuunnitelman tavoitteena on määrittää ne toimenpiteet, joilla kokonaisriskiä voidaan vähentää ja näin parantaa pohjaveden tilaa. Lisäksi suunnitelmassa selvitetään pohjavesialueiden hydrogeologiset olosuhteet sekä pohjaveden tila. Lähtöaineistona on käytetty aiemmin tehtyjä tutkimuksia ja selvityksiä, joita täydennetään tarvittaessa lisätutkimuksilla. Käytännössä tämä usein tarkoittaa maastoja laitoskäyntejä sekä mahdollisesti uusien pohjaveden havaintoputkien asentamista. Tavoitteena on, että suojelusuunnitelman avulla tulee saada riittävän tarkkaa tietoa niin riskeistä kuin alueen pohjavesiolosuhteistakin. Mikäli esimerkiksi taloudellisista tai aikataulullisista syistä kaikkia lisätutkimuksia ei ole ollut mahdollista suorittaa, kirjataan ne toimenpideohjelmaan. Toimenpideohjelma on suojelusuunnitelman tärkein osa, joka edellyttää kunnan ja muiden asianomaisten sitoutumista toimenpiteiden suorittamiseen. Ehdotettujen toimenpiteiden toteutus tapahtuu mm. kaavoitus-, ympäristönsuojelu- ja rakentamismääräyksillä sekä niiden valvonnalla. Toimenpideohjelman toteutumista varten tulee perustaa seurantaryhmä. Tärkeää on, että seurantaryhmän koollekutsujana toimii aktiivinen vastuutaho. Pohjaveden laadun seurantaan tulee kiinnittää erityistä huomiota esimerkiksi alueelle myönnettävissä ympäristöluvissa. Suojelusuunnitelman ylläpito edellyttää hyvää tietojen hallintaa ja tiedon tulisi olla helposti hyödynnettävissä paikkatietojärjestelmissä. Suuntaviivat pohjavesien suojelun suunnitteluun antaa Euroopan yhteisön vesipolitiikan puitedirektiivin perusteella vuonna 2004 säädetty laki vesienhoidon järjestämisestä asetuksineen. Direktiivin mukaan kaikilla pohjavesimuodostumilla on tehtävä ominaispiirteiden alkutarkastelu, mikä tarkoittaa pohjavesialueiden kartoitusta ja luokitusta. Riskipohjavesialueilla pohjavesien suojelu edellyttää ominaispiirteiden lisätarkastelua, ihmistoiminnan pohjavesivaikutusten arviointia sekä pohjavesiseurantojen järjestämistä. Muille kuin riskialueille suojelusuunnitelman laadinta perustuu vapaaehtoisuuteen. Näissä suunnitelmissa korostuvat vedenhankintaa palvelevat tutkimukset. Suojelusuunnitelmaa voidaan pitää kattavampana kuin mitä vesipuitedirektiivi edellyttää, sillä suojelusuunnitelma sisältää aina myös yksityiskohtaisen kyseiselle alueelle tehdyn toimenpideohjelman. Tämän työn tarkoituksena on laatia suojelusuunnitelma Vieremän kunnan alueella oleville Marjomäen ja Lehmimäki-Karjalankankaan I-luokan pohjavesialueille. Lehmimäki-Karjalankankaan alueelle ei ole aiemmin tehty suojelusuunnitelmaa ja Marjomäen suunnitelma on vuodelta Tavoitteena on saada ajantasaiset tiedot kyseisten alueiden nykytilasta ja pohjavettä uhkaavista riskitekijöistä ja laatia toimenpideohjelma riskien vähentämiseksi. Lisäksi suunnitelmien avulla pyritään lisäämään yleistä tietoisuutta pohjavesialueiden suojelun tärkeydestä. Tässä suojelusuunnitelmassa hyödynnetään Suomen ympäristökeskuksen vuonna 2007 julkaisemaa raporttia Pohjavesialueiden suojelusuunnitelmat osana vesienhoidon 5\n7 järjestämistä taustaselvitys. Lisäksi hyvänä mallina suojelusuunnitelmasta pidetään Pohjois-Savon ympäristökeskuksen vuonna 2007 julkaisemaa Peltosalmi-Ohenmäki, Honkalampi ja Haminamäki-Humppi pohjavesialueiden suojelusuunnitelmaa. Marjomäen osalta toimenpideohjelmaa tehtäessä hyödynnetään vuonna 1995 valmistuneen suojelusuunnitelman toimenpideohjelmaa. Tähän mennessä saadut käytännön kokemukset suojelusuunnitelman laatimismenettelystä ovat myös tärkeänä osana suojelusuunnitelman laatimista. 1.1 Suojelusuunnitelmia koskeva lainsäädäntö Vesipuitedirektiivin artiklan 5 ja liitteen II mukaan kaikilla pohjavesimuodostumilla on tehtävä ominaispiirteiden alkutarkastelu, mikä on käytännössä Suomessa jo tehty vuonna 1996 valmistuneessa pohjavesialueiden kartoitus- ja luokitushankkeessa. Kartoitukseen joudutaan tekemään vain pienehköjä täydennyksiä ja päivityksiä. Vesipuitedirektiivin liitteen II mukaan pohjavesialueilla, joissa mahdollisesti pohjaveden määrällinen ja laadullinen tila ei ole hyvä, tehdään ominaispiirteiden lisätarkastelu sekä arvio ihmisen toiminnan vaikutuksista. Näille alueille tulee lisäksi artiklan 11 mukaan laatia tarvittavat toimenpidesuositukset pohjaveden hyvän ekologisen tilan saavuttamiseksi ja varmistamiseksi. Ominaispiirteiden lisätarkastelu käsittää täydentäviä maaperä- ja pohjavesitutkimuksia, joita tehdään tarpeen mukaan. Esimerkinomaisesti eri tutkimuksia on lueteltu liitteen II kohdassa 2.2. Ihmisten toimintoja, joiden vaikutuksia olisi syytä selvittää, on listattu liitteen II kohdassa 2.3. Ne koskevat pohjavedenottoa sekä mahdollisia riskejä ja päästöjä pohjaveteen. Pohjavesialueiden suojelusuunnitelmien laatimiseksi on vesi- ja ympäristöhallitus laatinut valvontaohjeen nro Suojelusuunnitelmien laadinta on perustunut pääosin tähän valvontaohjeeseen, jonka voimassaoloaika loppui Suomen ympäristökeskus on laatinut vuonna 2007 taustaselvityksen ympäristöministeriölle, joka myöhemmin antaa uudet ohjeet suojelusuunnitelmien laatimiseksi. Sekä direktiivissä että valvontaohjeessa edellytetään toimenpidesuosituksia, kuitenkin niin että vesipuitedirektiivi edellyttää ne sisällytettävän vesienhoitosuunnitelmaan. Alueelliset ympäristökeskukset laativat vesienhoitosuunnitelmat ja niiden sisältämä toimenpideohjelma on yleispiirteisempi kuin suojelusuunnitelmassa. Suojelusuunnitelmassa sen sijaan toimenpidesuositukset ovat yksityiskohtaisia ja osana suunnitelmaa. Ohjeessa edellytetään lisäksi selvitettäväksi toimenpiteet vahinkotapauksissa, mikä kuitenkin yleisesti ottaen on tehdyissä suunnitelmissa kuitattu viittauksella jo laadittuihin öljyvahinkojen torjuntasuunnitelmiin tai muihin valmiussuunnitelmiin. 1.2 Pohjaveden suojelua koskeva lainsäädäntö Pohjavesien suojelu perustuu pääasiassa ympäristönsuojelulakiin (86/2000) ja asetukseen (169/2000) sekä vesilakiin (264/1961). Pohjaveden suojeluun liittyviä säännöksiä on myös mm. maa-aineslaissa, maankäyttö- ja rakennuslaissa, 6\n8 terveydensuojelulaissa, jäte- ja kemikaalilaissa sekä öljyvahinkojen torjuntalainsäädännössä. Pohjaveden suojelua käsitellään myös valtioneuvoston asettamisessa valtakunnallisissa maankäyttötavoitteissa Pohjaveden muuttamiskielto Pohjaveden muuttamiskiellosta säädetään vesilain 1 luvun 18 :ssä. Sen mukaan ilman ympäristölupaviraston lupaa ei saa käyttää pohjavettä tai ryhtyä pohjaveden ottamista tarkoittavaan toimeen siten, että siitä voi aiheutua jonkin pohjavettä ottavan laitoksen vedensaannin vaikeutuminen, tärkeän tai muun vedenhankintakäyttöön soveltuvan pohjavesiesiintymän antoisuuden olennainen vähentyminen tai sen hyväksikäyttömahdollisuuden muu huonontuminen taikka talousveden saannin vaikeutuminen toisen kiinteistöllä. Kielto koskee myös esimerkiksi maa-ainestenottoa ja muita toimenpiteitä, joista voi aiheutua edellä mainittu seuraus Pohjaveden pilaamiskielto Pohjaveden pilaamiskiellosta säädetään ympäristönsuojelulain 1 luvun 8 :ssä. Sen mukaan tärkeällä tai muulla vedenhankintaan soveltuvalla pohjavesialueella ainetta tai energiaa ei saa panna tai johtaa sellaiseen paikkaan tai käsitellä siten, että pohjavesi voi käydä terveydelle vaaralliseksi tai sen laatu muutoin olennaisesti huonontua. Kielto koskee myös toisen kiinteistöllä olevaa pohjavettä. Myös toimenpiteet, jotka voivat aiheuttaa yleisen tai toisen edun loukkaamista ovat kiellettyjä. Pilaamiskielto on ehdoton, eikä siihen voi saada ympäristölupavirastolta lupaa Maaperän pilaamiskielto ja selontekovelvollisuus pilaantuneesta alueesta Ympäristösuojelulain 7 :n mukaan maahan ei saa jättää tai päästää jätettä eikä muutakaan ainetta siten, että seurauksena on sellainen maaperän laadun huononeminen, josta voi aiheutua vaaraa tai haittaa terveydelle tai ympäristölle, viihtyisyyden melkoista vähentymistä tai muu niihin verrattava yleisen tai yksityisen edun loukkaus. YSL 104 :n mukaan maa-alueen luovuttajan tai vuokraajan on esitettävä uudelle omistajalle tai haltijalle käytettävissä olevat tiedot alueella harjoitetusta toiminnasta sekä jätteistä tai aineista, jotka saattavat aiheuttaa maaperän tai pohjaveden pilaantumista Öljysäiliöitä koskeva lainsäädäntö Tärkeillä pohjavesialueilla sijaitsevista öljysäiliöistä sekä niiden tarkastuksista on säädetty Kauppa- ja teollisuusministeriön öljylämmityslaitteistoja koskevassa asetuksessa (1211/1995) ja Kauppa- ja teollisuusministeriön maanalaisten öljysäiliöiden määräaikaistarkastuksia koskevassa päätöksessä (344/1983). Tärkeällä pohjavesialueella olevan maanalaisen öljysäiliön tai maanalaiseen kammioon sijoitetun öljysäiliön asentamisesta on säiliön omistajan tai öljylämmityslaitteiston 7\n9 asentavan toiminnanharjoittajan ilmoitettava Pohjois-Savon pelastuslaitokselle. Paloviranomaiselle on varattava tilaisuus tarkastaa säiliön sijoitus ennen säiliön peittämistä. Tärkeällä pohjavesialueella sijaitsevat maanalaiset öljysäiliöt on tarkastettava määräajoin. Tarkastuksista on laadittava pöytäkirja. Säiliö, joka määräaikaistarkastuksessa havaitaan öljyvahingonvaaraa aiheuttavaksi, on korjattava tai poistettava käytöstä. Välitöntä vaaraa aiheuttava säiliö on heti poistettava käytöstä Ympäristölupamenettely Ympäristösuojelulaissa ja asetuksessa mainitaan toiminnat, joille tulee hakea ympäristölupa. Ympäristölupaa on haettava myös asetuksessa mainittua vähäisempääkin toimintaa varten, jos toiminta sijoitetaan tärkeälle tai muulle vedenhankintakäyttöön soveltuvalle pohjavesialueelle ja toiminnasta voi aiheutua pohjaveden pilaantumisen vaaraa Maa-aineslaki Maa-aineslaki (555/1981), sen muutokset (463/1997, 495/2000 ja 468/2005) sekä asetus maa-ainesten ottamisesta (926/2005) säätelevät maa-ainestenottoa. Toimintaan tarvitaan maa-aineslupa, jota varten tulee tehdä ottosuunnitelma ja tärkeälle pohjavesialueelle sijoittuvista toiminnasta pyytää lausunto alueelliselta ympäristökeskukselta. Maa-ainesten ottamistoiminnasta ei saa aiheutua kauniin maisemakuvan turmeltumista, luonnon merkittävien kauneusarvojen tai erikoisten luonnonesiintymien tuhoutumista, huomattavia tai laajalle ulottuvia vahingollisia muutoksia luonnonolosuhteissa tai tärkeän tai muun vedenhankintakäyttöön soveltuvan pohjavesialueen vedenlaadun tai antoisuuden vaarantumista, jollei siihen ole saatu vesilain mukaista lupaa Kaivannaisteollisuuden jätehuoltoa koskeva direktiivi Kaivannaisteollisuuden jätehuoltoa koskeva direktiivin 2006/21/EY tulee huomioida myös maa-ainestenotossa. Direktiivin toimeenpanoon liittyvät seuraavat lait ja laki- ja asetusmuutokset, jotka ovat tulleet voimaan ovat: Valtioneuvoston asetus kaivannaisjätteistä /379, , Maa-aineslain muutos /347, 5 a, Ympäristösuojelulaki /346, 45 a ja Pelastuslaki /348, 9. Pääsääntönä on, että jätehuoltosuunnitelma hyväksytään ympäristöluvan yhteydessä. Mikäli maa-ainestenottohanke ei vaadi ympäristölupaa, jätehuoltosuunnitelma hyväksytään osana maa-aineslupaa ja jätehuoltosuunnitelma tulee tällöin sisällyttää lupahakemukseen tai sen liitteeksi. Jätehuoltosuunnitelman tavoitteet ja suunnitelma sisältö käyvät ilmi KJVAN 3 ja 4 pykälistä. Kaivannaisjätteitä voivat olla esim. kaivualueen pintamaat, sivukivet ja vastaavat, jos niitä ei käytetä tai voida käyttää hyödyksi jokseenkin välittömästi ja suunnitelmallisesti esimerkiksi ottamisalueiden jälkihoidossa. 8\n10 Voimassa olevista luvista jätehuoltosuunnitelma tarkastetaan Ympäristöhallinnon toimesta vuositilastoinnin yhteydessä joka viides vuosi, ensimmäinen tarkastus on Talousjätevesien käsittely haja-asutusalueen talouksissa Vuonna 2004 voimaan tullut Valtioneuvoston asetus talousjätevesien käsittelystä vesihuoltolaitosten viemäriverkostojen ulkopuolisilla alueilla (542/2003) edellyttää kiinteistöjen jätevesien käsittelyn tehostamista. Asetuksella säädetään vähimmäisvaatimukset kiinteistökohtaiselle talousjätevesien käsittelylle. Vaatimukset koskevat kaikkia kiinteistöjä, joita ei ole liitetty viemäriverkkoon. Asetuksen myötä kaikkien tällaisten kiinteistöjen on vuoteen 2014 mennessä järjestettävä jätevesihuolto asetuksen vaatimalle tasolle. Kunnan ympäristönsuojelumääräyksissä voidaan antaa erillismääräyksiä jätevesien käsittelystä vedenhankinnan kannalta tärkeillä pohjavesialueilla. 9\n11 2 Suojelusuunnitelma-alueet 2.1 Marjomäen pohjavesialue Geologia ja hydrogeologia Vieremän Marjomäen pohjavesialue on vedenhankinnan kannalta tärkeä I-luokan pohjavesialue. Alueen kokonaispinta-ala on 3,50 km 2, josta pohjaveden muodostumisalueen pinta-ala on 2,26 km 2. Alueen arvioitu antoisuus on 1860 m 3 /d, kun pohjavedeksi imeytyy 50 % sadannasta. Pohjavesialue on osa pitkittäisharjujaksoa, joka suuntautuu Siilinjärveltä Perämeren rannikolle. Muodostuma koostuu pääasiassa Haukimäen ja Marjomäenselänteen alueista. Pohjavesialue voidaan jakaa kahteen osaan. Marjomäen eteläpuolinen osa koostuu suhteellisen laakeasta ja leveästä etelä-pohjoissuuntaisesta alueesta. Luoteispuoleinen osa on kaakko-luodesuuntainen, jyrkkäpiirteinen ja kapea. Harju on kohomuotoisena näkyvissä noin puolentoista kilometrin matkalta luoteispuoleisessa osassa. Eteläinen osa on kahden ja puolen kilometrin pituinen selänne, joka ei paljoakaan kohoa ympäristöään korkeammalle. Selänne on leveimmillään noin 700 metriä ja kapeimmillaan Hetteensuon ja Ahvensuon välissä noin 200 metriä. Harjuselänne on korkeimmillaan luoteisosassa Marjomäenselänteen alueella noin +125,0 m mpy. Marjomäen vedenottamon kohdalla on matalin taso eli noin +90,0 +95,0 m mpy taso. Maaperä Marjomäen pohjavesialueen maaperä on esitetty kartassa 5 ja kairaustulokset kartassa 6. Alueen maaperä on pääasiassa hiekkaa ja soraa. Maa-aines on pääosin pinnaltaan suhteellisen hienoa. Karkeat ja hyvin vettä johtavat kerrokset sijaitsevat yleisesti syvemmällä. Haukimäen keskeisillä osilla maakerroksen kokonaispaksuudet ovat paikoin yli 37 m paksuja. Marjomäenselänteen alueella maakerrokset ovat yli 40 m paksuisia. Harjun ydinosa sijaitsee muodostelman eteläosissa ja kulkee Iso-Valkeiselta muodostelman länsireunaa pitkin kohti Marjomäkeä. Sekä eteläistä että luoteista harjuselännettä reunustavat hienon hiekan ja siltin kerrostumat. Luoteisosan länsipuolella ja eteläisen osan itäpuolella on myös moreenikerrostumia. Marjomäen kapeikon molemmilla puolilla on suoalueet, jotka ovat syntyneet pohjaveden purkautumistasoon mineraalipitoisen veden ruokkimina. Marjomäenselänne rajoittuu pohjoisessa Vieremäjärveen, länsipuolella Karankapuroon ja eteläinen Murtokangas-Aumanniemenkangasalue Iso-Valkeisen järveen. Pohjavesialueella on harjun syntyvaiheessa muodostunut suppakuoppia. Niiden pohjalle maaperän ollessa usein tiivistä on syntynyt orsivesilampia. Lampien vedellä ei ole suoranaista yhteyttä pohjavesivyöhykkeen kanssa. Tällaisia orsivesilampia alueella ovat Tervalampi +104,3 m mpy, Ruutanalampi +91,9 m mpy ja Likolampi +107,0 m mpy. 10\n12 Kallioperä Marjomäen harjumuodostuma sijoittuu laajan migmatiitistä ja granitoideista koostuvan kallioperän päälle. Alueen läpi suuntautuu myös lähes etelä-pohjoissuuntainen siirrosja ruhjelinja. Kaksi muuta huomattavaa rikkonaisuusvyöhykettä yhtyvät em. mainitun kanssa Vieremäjärven etelä-kaakkoispäässä. Marjomäen harjumuodostuma on osittain kerrostunut ruhjealueen päälle. Ruhjelinjan ulottuvuuksista ei ole tarkkaa tietoa. Kallioperän pinnantaso on alimmillaan Marjomäenselänteen länsipuolella tason +67,0 ja +75,0 m mpy. välillä. Korkeimmillaan kallion pinnantaso on Ruutanansuon etelä- ja lounaispuolella n. +81,0 ja +86,0 m mpy. tasojen välillä. Marjomäen eteläisemmän osan kalliopinnan tasosta ei ole tarkkaa tietoa. Pohjavesi Pohjavesialueen pohjoisosassa muodostuma on antikliininen eli ympäristöön vettä purkava ja Marjomäen eteläosissa pääosin synkliininen eli vettä ympäristöstään keräävä. Pohjaveden pinnankorkeudet on mitattu touko-kesäkuun aikana vuonna Yksityiskohtaiset tiedot pinnankorkeuksista on esitetty liitteessä 8 ja kartassa 1. Pohjaveden pinnantaso on alueen luoteisosissa lähellä Karankalahtea tasossa +87, ,3 m mpy. Pohjavedenpinta on nouseva itään ja kaakkoon päin mentäessä. Marjomäenselänteen kaakkoisosissa pohjaveden pinnantaso on +88, ,4 m mpy. Vedenottamon läheisyydessä pohjaveden pinnantaso on n. +88, ,8 m mpy. Vedenottamolta etelään päin mentäessä pohjavedenpinta nousee tasaisesti ollen Haukimäen kohdalla jo +97,9 m mpy. Muodostuman itärajan ulkopuolella Hetteensuon eteläpuolella pohjaveden pinnankorkeus on +86,6 m mpy. Haukimäen eteläosissa pohjavedenpinta on tasossa +101,8 m mpy. Korkeimmillaan pohjavedenpinta on pohjavesialueen länsirajalla, jossa pohjavedenpinnaksi mitattiin +114,7 m mpy sekä etelässä lähellä Iso-Valkeisen järveä, missä pohjavedenpinta on tasossa +102,4 m mpy. Pohjavesialueen pohjavesikerroksen vahvuus vaihtelee 2 18 metrin välillä. Marjomäen pohjavesialueen luoteisosassa pohjavedenpinta on tasaisesti kalteva Karankalahteen päin. Pohjois-Savon ympäristökeskuksen tekemän pohjavesiselvityksen mukaan Marjomäen vedenottamosta ei näin ollen voida hyödyntää Marjomäenselänteellä varastoituvaa ja sinne virtaavaa pohjavettä. Mikäli kyseisellä alueella muodostuvaa pohjavettä halutaan hyödyntää, tulisi vedenottamo rakentaa alueen luoteispäähän. Pohjavesialueen eteläisen osan virtaussuunta on Iso-Valkeiselta Marjomäkeen, jossa pohjavettä purkautuu Hetteensuolle. Muodostumaan suotautuu vettä mm. itäpuoliselta Ansamäen alueelta, jonkin verran länsipuolelta ja Iso-Valkeisen järvestä. Iso-Valkeisen vedenpinta on tasossa +109,1 m mpy, kun pohjavedenpinta 200 metrin päässä järvestä on tasossa +102,4 m mpy. Tämä tarkoittaa sitä, että hydraulinen yhteys Iso-Valkeisen järvestä ei ole kovin hyvä. Marjomäen pohjavesialueen itäosassa sijaitsee Hetteensuon luonnonsuojelualue, joka on pohjaveden purkautumisalue. Suo rajoittuu pohjaveden muodostumisalueeseen. Lähimmillään suon reuna-alueiden etäisyys Marjomäen vedenottamosta on noin 60 m. Suo on pinta-alaltaan 23,5 ha. Siitä noin 10 ha on nevaa, jonka halki virtaa runsasvetinen lähdepuro. Muu osa on ruohoista sararämettä, rahkoittunutta rämettä ja lehtipuista ruoho- ja heinäkorpea. Hetteensuo on harvinaisen Vienan saran (Carex 11\n13 aristata) kasvuympäristön perusteella rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi. Alueella on kielletty mm. maan ja turpeen ottaminen, ojien kaivaminen, vesien perkaaminen ja patoaminen sekä monet muut toimet Vedenottamot Marjomäen vuonna 1995 käyttöönotettu vedenottamo sijaitsee pohjavesialueen kapeimmassa kohdassa lähellä Hetteensuon luonnonsuojelualuetta. Itä-Suomen vesioikeuden lupapäätöksen nro 32/92/3 mukaan Marjomäen pohjavedenottamosta otettavan veden määrä saa olla enintään 2000 m 3 /d vuosikeskiarvona laskettuna. Vuonna 2007 vedenottamolta otettiin pohjavettä 1636 m 3 /d. Ottamolla on kaksi siiviläputkikaivoa, joissa siiviläosat on asennettu tasoille +77, ,4 m mpy ja +79, ,9 m mpy. Marjomäen vedenottamolta vedet johdetaan Kuusimäen vesilaitokselle käsittelyä varten. Laitoksella vesi alkaloidaan kalkkikivirouheella ja lisäksi desinfioidaan kloorikaasulla veden hygieenisen laadun turvaamiseksi. Marjomäen alueella on lisäksi Vieremäjokivarren vesiosuuskunnan ja Valkeisten Vesihuolto Oy:n vedenottamot Marjomäen vedenottamolta pumpatut vesimäärät Vuorokautiset vesimäärät 1500 m3/d Kuva 1. Marjomäen vedenottamolta pumpatut vesimäärät Pohjaveden laatu Marjomäen vedenottamon vesi on pehmeää ja lievästi hapanta. Kokonaiskovuus on 1,9-2,3 dh ja ph 6,2-6,7 (Taulukko 1). Sähkönjohtavuus vaihtelee välillä μs/cm, kloridipitoisuus on n. 8 mg/l ja hiilidioksidi 25 mg/l. Typpiyhdisteiden, raudan ja mangaanin pitoisuudet ovat vähäisiä. Rautaa on ollut vedessä viime vuosina keskimäärin <30 μg/l ja mangaania <10 μg/l. Vesi on hyvälaatuista. Vedenlaatutiedot kokonaisuudessaan on esitetty liitteessä 5. 12\n14 Taulukko 1. Marjomäen vedenottamon raakaveden laatutietoja Muuttuja Marjomäen vedenottamon raakavesi. Keskiarvo (vaihteluväli) Sameus FNU <0,12 (0,04-0,85) Sähkönjoht. μs/cm 113 (95-120) ph 6,5 (6,2-6,7) Alkaliniteetti 0,56 (0,5-0,6) Kok.kovuus 2,1 (1,9-2,3) Rauta μg/l <20,8 (<10-60) Mangaani μg/l <10 Väri mg Pt /l <5 Kloridi mg/l 8 (7,8-8,2) Nitraattityppi mg/l 0,58 NH4 mg/l <0,013 (<0,006-<0,01) Ammoniumtyppi mg/l <0,0055 (<0,005-<0,01) Hiilidioksidi mg/l Toimenpidesuositukset Marjomäen eteläpuolisella alueella tulisi tehdä tarkentavia selvityksiä kallioperän syvyyden määrittämiseksi. Lisäksi vedenottamoalueen eteläpuoleisen alueen pohjaveden pinnantason varmentamiseksi tulisi asentaa sellaiset havaintoputket, joista voisi ottaa tarvittaessa myös vesinäytteitä. Samalla voitaisiin arvioida alueen tarkempi pohjavedenvirtaussuunta. Havaintoputket olisi hyvä asentaa yhteistyössä maaainestenottajien ja raviradan toimijoiden kanssa. Tiedot vedenlaadusta tulee kerätä Ympäristöhallinnon pohjavesirekisteriin (POVET). Rikkinäisen HP 63 putken voisi poistaa ja HP 16:lle pitäisi asentaa kansi. 2.2 Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialue Geologia ja hydrogeologia Vieremän kunnan Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialue on vedenhankinnan kannalta tärkeä I-luokan pohjavesialue. Pohjavesialueen kokonaispinta-ala on 2,40 km 2 ja muodostumispinta-ala on 1,76 km 2. Pohjavesialueen antoisuus on tutkimuksien mukaan keskimäärin 1100 m 3 /d, kun pohjavedeksi imeytyy 60 % sadannasta. Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialue on osa useita kilometrejä pitkää luodekaakkosuuntaista harjumuodostumaa. Pohjavesialue käsittää Myllyjärven eteläpäästä Lehmimäelle ulottuvan noin 3,0 km pitkän harjujakson. Harju on korkeimmillaan Lehmimäen alueella korkeustason ollessa n. +165,0 m mpy rajoittuen kalliopaljastumaan. Myllyjärven länsipuolella harjuselänteen taso on noin +110,0 +120,0 m mpy tasossa. Myllyjärveltä päin kapea Karjalankankaan harju leviää lähes kilometrin levyiseksi Lehmimäeksi. Harjun eteläosa sivuaa noin kilometrin matkalta Myllyjärveä. 13\n15 Maaperä Pohjavesialueen pohjoisosan ydinosa on karkeaa, hyvin vettä johtavaa hiekkaa ja soraa. Lehmimäen alueella kallio nousee näkyviin korkeimpana kohtana. Sora- ja hiekkakerrostumat ovat levittäytyneet kallioalueen ympärille vaihtelevan paksuisina kerrostumina. Pohjois-Savon ympäristökeskuksen vuonna 1999 laatiman pohjavesiselvityksen mukaan hyvin vettäjohtavia kerrostumia on harjun oletetun runkoosan alueella 4-24 metriä paksuja kerroksia. Matalimmat kerrokset sijaitsevat lähellä kantatie 88:a pohjavesialueen luoteisosissa. Reunaosat ovat huonosti vettäläpäisevän siltin ja saven peittämiä. Paksuimmat maakerrokset ovat Myllyjärven luoteispuolella Karjalankankaan alueella. Maaperätiedot on esitetty kartassa 7. Kallioperä Kallioperä on Myllyjärven länsipuolella noin tasossa +83,0 m mpy nousten kohti Lehmimäkeä tasoon +165,0 m mpy. Lehmimäen itäpuolella taso on noin +121,0 m mpy, länsipuolella +110, ,0 m mpy ja noin kilometrin säteellä etelä-lounaaseen tasossa +100,0 m mpy. Lehmimäen alueella on laaja kalliokohouma, joka toimii kalliokynnyksenä rajaten luontaisesti pohjavesialueen pohjois-eteläsuunnassa. Pohjavesi Pohjaveden pinnankorkeudet on mitattu touko-kesäkuun aikana vuonna Yksityiskohtaiset tiedot pohjaveden pinnankorkeuksista sekä alueella olevista kaivoista on esitetty liitteissä 8-9 sekä kartassa 2. Pohjavesialueen eteläosissa pohjaveden pinnantaso on +91,4 m mpy. Pohjoiseen päin mentäessä pohjavedenpinta nousee ollen Myllyjärven rannalla olevissa kaivoissa tasossa n. +91,8 m mpy. Vedenottamon eteläpuolella pohjavedenpinta on +92,7 m mpy, vedenottamon kohdalla +91,9 m mpy ja ottamon koillispuolella Myllyjärven rannalla +91,4 m mpy. Myllyjärven vedenpinnankorkeus on n. +91,5 m mpy. Pohjavesikerroksen vahvuus niissä paikoissa, mistä on voitu määrittää myös kallionpinta, vaihtelee 2 9 metrin välillä ollen vahvimmillaan vedenottamoalueella. Vedenottamolta pohjoiseen päin mentäessä pohjavedenpinta edelleen nousee ollen Karjalankankaan kohdalla tasossa +92,9 m mpy ja edelleen luoteeseen mentäessä tasossa +95,2 m mpy. Alueen pohjoisosissa Lehmimäen alueella pohjavedenpinta on +101,4 m mpy ja koillisosissa jopa +129,2 m mpy. Pohjaveden virtaussuunta on siis selvästi harjun pituussuuntaisesti Lehmikankaan alueelta Myllyjärvelle päin Vedenottamot Myllyjärven vedenottamo sijaitsee Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueen itäosassa Myllyjärven rannalla. Vedenottamo on otettu käyttöön vuonna 1978 ja laajennus valmistui vuonna Ottamolla on yhteensä kolme siiviläputkikaivoa, joista kaksi on käytössä. Siiviläosat on asennettu tasolle +82, ,0 m mpy ja +83, ,0 m mpy. Kaivojen yhteiskapasiteetti on 800 m 3 /d. Itä-Suomen vesioikeuden päätöksen nro 7/78 mukaan alueelta on lupa ottaa pohjavettä enintään 1000 m 3 /d vuosikulutuksen mukaan laskettuna, kuitenkin niin, että suurin otettava vesimäärä on 1100 m 3 /d. 14\n16 Myllyjärven vedenottamolta pumpattiin 285 m 3 /d vettä vuorokausikeskiarvona mitattuna vuonna Myllyjärveltä pumpattu vesi alkaloidaan soodalla eikä vettä desinfioida. Tulevaisuudessa Myllyjärveltä pumpattu vesi johdetaan käsiteltäväksi Karjumäelle rakennettavalle alkalointilaitokselle. Myllyjärven vedenottamolta pumpatut vesimäärät Vuorokautiset vesimäärät m3/d Kuva 2. Myllyjärven vedenottamolta pumpatut vesimäärät Pohjaveden laatu Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueen vesi on lievästi hapanta ph:n ollessa keskimäärin 6,6 (Taulukko 2). Vesi on pehmeää kovuuden ollessa keskimäärin 1,4. Rauta- ja mangaanipitoisuudet vaihtelevat jonkin verran, mutta yleisesti ottaen pitoisuudet ovat raudan osalta olleet alle 40 μg/l ja mangaanilla alle 10 μg/l. Kloridipitoisuudet ovat keskimäärin 4,2 mg/l ja hiilidioksidi n. 20 mg/l. Typpiyhdisteiden osuus on pieni. Myllyjärven vedenottamon pohjavesi on hyvälaatuista. Vedenlaatutiedot kokonaisuudessaan on esitetty liitteessä 6. 15\n17 Taulukko 2. Myllyjärven vedenottamon raakaveden laatutietoja Muuttuja Myllyjärven vedenottamon raakavesi. Keskiarvo Sameus FNU <0,16 Sähkönjoht. μs/cm 6,7 ph 6,6 Alkaliniteetti <0,49 Kok.kovuus 1,4 Rauta μg/l <42,8 Mangaani μg/l <18,3 NH4 mg/l <0,015 Väri mg Pt /l 5 Kloridi mg/l 4,2 Ammoniumtyppi mg/l <0,006 Nitraattityppi mg/l 1,7 Hiilidioksidi mg/l Toimenpidesuositukset Pohjavesialueella olevien pohjaveden havaintoputkien korkeustiedot tulee tarkistaa, koska vanhoissa korkotiedoissa on ilmennyt epätarkkuuksia. Lisäksi Myllyjärven vedenottamon ja Lehmimäen maa-ainesten ottoalueiden välille tulisi asentaa uusi pohjaveden havaintoputki, josta voidaan tarkkailla myös pohjaveden laatua. 16\n18 3 Pohjavesialueilla olevat riskitoiminnot ja niiden arviointi Pohjavesialueilla sijaitsevat riskit arvioitiin Insinööritoimisto Paavo Ristola Oy:n kehittämän riskinarviointimallin pohjalta. Jokaisen riskin kohdalla on arvioitu sijaintija päästöriski. Sijaintiriski kuvaa kuinka herkästi maaperään mahdollisesti päässyt pohjavettä pilaava aine kulkeutuu pohjaveteen ja vedenottamolle. Sijaintiriski muodostuu seuraavista muuttujista: kohteen etäisyys vedenottamoon, sijainti pohjaveden muodostumisalueella, pohjaveden virtaussuunta ja maaperän ominaisuudet. Päästöriski kuvaa kuinka helposti aineet pääsevät maaperään ja miten vaarallisia aineet ovat. Päästöriski muodostuu seuraavista muuttujista: varastoidun/käytetyn aineen määrä ja laatu, kohteen suojaus, päästön havaittavuus ja valvonta sekä päästön todennäköisyys. Riskinarvioinnissa jokaiselle muuttujalle annetaan pisteet yhdestä kolmeen niin, että mitä suurempi riski, sitä suurempi numero. Riskikohteen kokonaispistemäärä saadaan kertomalla kaikkien eri muuttujien saamat pistemäärät keskenään. Riskikohteet on jaettu neljään luokkaan niiden saamien pistemäärien perusteella: A ( ), B ( ), C ( ), D (0-99). Riskinarvioinnin tulokset on esitetty liitteissä 1-2 ja riskikohteet esitetty kartoissa 3-4 (Insinööritoimisto Paavo Ristola Oy, 2005). 3.1 Asutus Öljysäiliöt Yksityiskohtaiset tiedot Marjomäen pohjavesialueen öljysäiliöistä on esitetty taulukossa 3. Alueella sijaitsee kaiken kaikkiaan seitsemän öljysäiliötä. Näistä neljä on ns. farmarisäiliöitä, yksi kiinteistön lämmitykseen käytettävä öljysäiliö ja kaksi maaainesten ottopaikalla tankkaukseen käytettäviä säiliöitä. Kaikki muut säiliöt sijaitsevat pohjaveden muodostumisalueella paitsi kaksi suoja-altaalla varustettua farmarisäiliötä. Muodostumisalueella olevista farmarisäiliöistä puuttuvat suoja-altaat. Maa-ainesten ottopaikkojen säiliöistä toinen on kaksivaippasäiliö ja toisessa väliaikaisessa säiliössä on teräksinen suoja-allas itsessään. Kiinteistön lämmitykseen käytettävä säiliö on sijoitettu säiliöhuoneeseen ja on varustettu suoja-altaalta. Kaikki säiliöt ovat maanpäällisiä ja valmistettu metallista. Säiliöt ovat kooltaan 1,5-5 m 3 ja ne on valmistettu Tarkastusvuosista ei ole tietoa minkään säiliön osalta. 17\n19 Taulukko 3. Marjomäen pohjavesialueella sijaitsevat öljysäiliöt. Säiliön tilavuus [m³] Materiaali Sijoitus 1. 2 metalli säiliöhuone on on 2. metalli 1979 maan päällä ei on metalli 1980 maan päällä ei on 4. 5 metalli 1997 maan päällä on on 5. 2 metalli maan päällä on on 6. 2 metalli 1975 sisätiloissa on ei metalli 1981 sisätiloissa on ei Valmistusvuosi Suojaallas Muodostumisalueella Yksityiskohtaiset tiedot Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueen öljysäiliöistä on esitetty taulukossa 4. Alueella sijaitsee yhteensä viisi öljysäiliötä. Näistä kaksi on kiinteistön lämmityksessä käytettäviä öljysäiliöitä, kaksi farmarisäiliöitä ja yksi maaainesten ottopaikalla käytettävä öljysäiliö. Kaikki säiliöt ovat maanpäällisiä. Säiliöt ovat kooltaan 1,5-5,6 m 3 ja ne on valmistettu metallista. Pohjaveden muodostumisalueella sijaitsee vain yksi suoja-altaalla varustettu säiliö. Muodostumisalueen ulkopuolella olevista farmarisäiliöistä puuttuvat tietojen mukaan suoja-altaat. Säiliöiden valmistusja tarkastusvuosista on heikosti tietoa. Lehmimäen alueella pohjavesialueen pohjoispuolella sijaitsee maa-ainesten ottopaikan öljysäiliövarasto, jossa säilytetään useita kuutioita polttoöljyjä. Varaston sijaitessa alueen ulkopuolella ja suojaratkaisujen hyvän kunnon takia tällä kohteella ei liene kuitenkaan vaikutusta Lehmimäki-Karjalankankaan pohjaveteen. Taulukko 4. Lehmimäki-Karjalankaan pohjavesialueella sijaitsevat öljysäiliöt Säiliön tilavuus [m³] Materiaali Valmistusvuosi Sijoitus Suojaallas 1. 2 metalli maan päällä on ei metalli 1990 maan päällä on on metalli maan päällä ei ei metalli maan päällä ei ei metalli maan päällä ei Muodostumisalueella Viemäriverkosto ja jätevedenpumppaamot Marjomäen pohjavesialueella sijaitseva Vieremä-Iisalmi -jätevesilinja (JV 200M-10) on rakennettu vuonna 1995 ja muovisen paineviemärin pituus pohjavesialueella on n. 3,2 km. Linja sijaitsee lähimmillään noin 250 metrin päässä vedenottamosta. Vuonna 2007 linjaa pitkin pumpattiin m 3 jätevettä Iisalmeen puhdistettavaksi. Marjomäen jätevedenpumppaamo sijaitsee Marjomäenselänteen läheisyydessä pohjavesialueen länsirajan ulkopuolella. Pumppaamolla on kaksi pumppua vuorokäytössä ja järjestelmä on varustettu ylivuodoista varoittavalla 18\n20 kaukovalvontajärjestelmällä. Jatkuva valvonta on toteutettu radiomodeemiohjauksella eikä ylivuoto ole normaalioloissa mahdollista. Pumppaamoa huolletaan tarpeen mukaan ja paikan päällä käydään pari kertaa kuukaudessa. Haukimäen eteläosissa sijaitsevalla raviradalla on oma jätevedenpumppaamo, mikä on liitetty samaan Vieremä-Iisalmi - jätevesilinjaan. Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueella ei ole viemäriverkkoa eikä jätevedenpumppaamoita Viemäriverkostoon kuulumattomat kiinteistöt Ravirataa ja betonitehdasta lukuun ottamatta kiinteistöt eivät ole liittyneet viemäriverkostoon Marjomäen pohjavesialueella. Alueella on yhteensä 18 viemäriverkostoon liittymätöntä kiinteistöä, joista pohjaveden muodostumisalueella on 11. Asutus keskittyy pääasiassa pohjavesialueen eteläosaan. Lähimmästä kiinteistöstä on matkaa vedenottamolle noin 360 m. Kyseinen kiinteistö ei kuitenkaan sijaitse pohjaveden muodostumisalueella ja pohjaveden virtaussuunta on tässä tapauksessa vedenottamolta poispäin. Kiinteistöistä puolet on vakituisia asuntoja ja puolet lomaasuntoja. Yleisimmät jätevedenkäsittelymenetelmät ovat sakokaivot ja umpisäiliöt. Sakokaivoista vedet johdetaan maahanimeyttämöön tai salaojaan. Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueella on viemäriverkostoon liittymättömiä kiinteistöjä yhteensä 17. Pohjaveden muodostumisalueella näistä on yhteensä 10. Kiinteistöistä 10 on vakituisia asuntoja ja 7 loma-asuntoja. Lähimmästä kiinteistöstä on matkaa vedenottamolle noin 180 m. Yleisin jätevedenkäsittelymenetelmä on sakokaivot, joista vedet johdetaan useimmiten maahanimeyttämöön, avo-ojaan tai maasuodattamoon Asutuksen riskien arviointi Vastuu vuotavasta öljysäiliöstä ja aiheutetusta öljyvahingosta on aina säiliön omistajalla. Huonokuntoiset öljysäiliöt sekä säiliöiden ylitäytöt aiheuttavat pohjaveden pilaantumisen riskiä. Säiliöiden tarkastusvuosista ei ole tietoa. Öljysäiliötiedustelun tulosten mukaan kummallakaan pohjavesialueella ei ole yhtään maanalaista öljysäiliötä. Marjomäen alueella ei ole öljysäiliöitä vedenottamoiden välittömässä läheisyydessä. Myllyjärven vedenottamon lähellä on yksi kellarissa oleva kiinteistön lämmitykseen käytettävä säiliö, mikä on kuitenkin varustettu suoja-altaalla. Riskin aiheuttavat suojaamattomat farmarisäiliöt, joita kummallakin alueella on kaksi. Yleensä riski aiheutuu ylitäyttötilanteesta. Marjomäen alueen suojaamattomilta säiliöiltä on matkaa vedenottamolle n. 2,5 km ja Lehmimäki-Karjalankankaan suojaamattomilta säiliöiltä vedenottamolle n. 450 m. Maa-ainesten ottopaikkojen säiliöissä on itsessään suoja-allas. Viemäriverkoston alueella pohjavettä voi pilata verkostovuodot ja kiinteistöjen jätevesien maahanimeytys. Myös jätevedenpumppaamon toimintahäiriöt aiheuttavat riskiä pohjavedelle. Vieremä-Iisalmi jätevesilinja on muoviputkea ja rakennettu vuonna Jätevesilinjan sijainti voi aiheuttaa riskin pohjaveden laadulle. Viemäriverkostoon liittymättömät kiinteistöt voivat aiheuttaa pitkällä aikavälillä riskin pohjavedelle. Uuden haja-asutusalueen jätevesiä koskevan asetuksen mukaan kaikkien 19\n21 viemäriverkostoon liittymättömien kiinteistöjen on vuoteen 2014 mennessä hoidettava jätevesien käsittely asetuksen vaatimalle tasolle. Suurimmalla osalla pohjavesialueella sijaitsevista kiinteistöistä tulee tehdä toimenpiteitä, jotta asetuksen vaatimukset täyttyvät. Savo-Karjalan Vesi- ja Ympäristösuunnittelu Oy:n vuonna 2006 laatimassa Vieremän kunnan vesihuollon kehittämissuunnitelmassa Marjomäen eteläosan asutusalue on merkitty viemäröinnin kehittämisalueeksi. Mikäli suunnitelma toteutuu ja alueen kiinteistöt liitetään kunnalliseen viemäriverkkoon, pienentää se huomattavasti Marjomäen haja-asutuksen aiheuttamaa pohjaveden pilaantumisriskiä Toimenpidesuositukset Suojaamattomille öljysäiliöille tulisi rakentaa suoja-altaat ja varustaa säiliöt ylitäytönestimillä. Säiliöt tulee tarkastaa säännöllisesti. Lisäksi säiliöiden tarkastustiedot ja tankkauspaikkojen suojaukset tulee tarkastaa. Pelastuslaitoksen tulee merkitä pohjavesialueella sijaitsevat säiliöt öljysäiliörekisteriin ja pitää rekisteriä ajan tasalla. Säiliöiden omistajille tulee painottaa heidän vastuutaan öljysäiliön omistajana. Viemäriverkostoon kuulumattomien kiinteistöjen tulee saattaa jätevesijärjestelmänsä Valtioneuvoston asetuksen talousjätevesien käsittelystä vesihuoltolaitosten viemäriverkostojen ulkopuolisilla alueilla (542/2003) vaatimalle tasolle vuoteen 2014 mennessä. Marjomäen eteläosan haja-asutusaluetta suositellaan liitettäväksi suunnitelman mukaisesti viemäriverkostoon. 3.2 Liikenne ja tienpito Pohjavesialueiden liikenne ja tienpito Marjomäen pohjavesialueella sijaitsee Valkeiskylä-Kumpumäki -yhdystie. Tien pituus pohjavesialueella on n. 3,8 km. Tienpidossa käytetään suolaa enintään 0,2 tonnia vuodessa. Pohjavesisuojauksia ei ole tehty. Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueella sijaitsee maantie Tien pituus pohjavesialueella on n. 2,6 km. Suolaa käytetään enintään 0,2 tonnia vuodessa. Kantatie 88 kulkee 2,0 km pohjavesialueella. Tiellä käytetään suolaa enintään 2,5 tonnia vuodessa. Pohjavesisuojauksia ei ole kummallakaan tiellä. Tiesuolana pohjavesialueilla käytetään talvella rakeisena natriumkloridia (NaCl) ja liukoisena kalsiumkloridia (CaCl 2 ). Kesällä sorateillä käytetään liuoksena kalsiumkloridia. Myllyjärven pohjavedenottamolla mitatut kloridipitoisuudet ovat keskimäärin 4,2 mg/l ja Marjomäen vedenottamolla 8 mg/l. Tiedot pohjavesialueilla olevista teistä on esitetty taulukossa 5. 20\n22 Taulukko 5. Marjomäen ja Lehmimäki-Karjalankaan pohjavesialueiden liikenne ja tienpito yleisillä teillä. Tie Pohjavesisuojaukset Valkeis- kylä- Kumpumäki yhdystie Kantatie 88 Maantie Tieosa 01/ / Marjomäki Lehmi- mäki- Karjalankangas Lehmi- mäki- Karjalankangas 01/0-2,550 KVL (ajon/ vrk) Pohjavesialue HAosuus (%) RASosuus (%) Tien hoitoluokka Suolamäärä (t/km/ a) Tien pituus pvalueella (m) II < 0, Ei ole IB 2, Ei ole III < 0, Ei ole KVL Keskimääräinen vuorokausiliikenne HA-osuus Henkilöautojen osuus KVL:stä (%) RAS-osuus Raskaan liikenteen osuus KVL:stä (%) Vaarallisten aineiden kuljetukset Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueella sijaitsevan KT:n 88 vuonna 2002 kautta kuljetetut vaaralliset aineet sekä niiden määrät on esitetty taulukossa 6. Taulukko 6. Liikenne- ja viestintäministeriön selvitys (2004) kantatiellä 88, tieosuudella Vieremä- Salahmi, kuljetettavista vaarallisista aineista Kaasut Palavat nesteet Sytyttävästi vaikuttavat aineet Orgaaniset peroksidit Syövyttävät aineet 0-50 t/viikko t/viikko t/viikko t/viikko t/viikko Tiesuolan varastointi pohjavesialueella Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueen reunalla Jolleikonmäessä on suolahiekkahalli, jossa suolahiekka myös valmistetaan. Hallin lattia sekä piha-alue on päällystetty ja alue on pääosin aidattu. Hallin ulkopuolella olevissa säiliöissä säilytetään suolaliuosta. Asfaltoidulta alueelta sadevedet johdetaan sadevesiviemärillä vanhan käytöstä poistetun yhdyskuntajätteiden kaatopaikan suotovesialtaaseen. Alueen pohjavesien arvioidaan purkautuvan pohjavesialueen ulkopuolelle Murennusjokeen. 21\n23 Kuva 3. Suolahiekkahalli Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueella. Kuva: Olli Hirsimäki, Liikenteestä ja tienpidosta aiheutuvien riskien arviointi Riskiä pohjaveden laadulle aiheuttavat teiden suolaus, suolan varastointi sekä vaarallisten aineiden kuljetuksien onnettomuudet. Kloridipitoisuudet vedenottamoilla eivät ole kovin suuria. Marjomäen vedenottamolla pitoisuudet ovat vähän suurempia mahdollisesti tien läheisemmän sijainnin vuoksi. Kantatiellä 88 pohjavesialueella on sattunut viimeisen kymmenen vuoden aikana yksi raskaan liikenteen onnettomuus vuonna Onnettomuuksien todennäköisyys on pieni, mutta mahdollinen. Muilla tieosuuksilla ei ole sattunut raskaan liikenteen onnettomuuksia. Kantatie 88 osuudelle Iisalmi-Salahmi asennettiin keväällä 2008 kameravalvonta, mikä vähentää ylinopeuksia ja niistä aiheutuvia onnettomuuksia. Valvontakameraa ei ole kuitenkaan asennettu aivan pohjavesialueen lähistölle Toimenpidesuositukset Suolan määrää tulisi mahdollisuuksien mukaan vähentää, etenkin vedenottamoiden läheisyydessä. Pohjavesisuojauksen rakentamisen tarvetta tulisi tarkastella. Pohjavesialueet tulee merkitä tien varsiin hyvin ja pohjavesialueesta varoittavat kyltit tulisi kääntää poikittain tietä kohti. Myös levähdysalueille tulee asentaa pohjavesikyltit. Huonokuntoiset ja kasvillisuuden peitossa olevat pohjavesikyltit tulee kunnostaa ja asettaa selkeästi näkyville. Näiden lisäksi Valkeiskylä-Kumpumäki tien varteen tulisi 22\n24 asentaa pohjavedestä varoittavat varoituskolmiot soranajosta johtuvan suuren raskaan liikenteen määrän vuoksi. Lehmimäki-Karjalankankaan alueella olevalla levähdysalueella pohjavedelle vaarallisten aineiden lyhytaikainenkin varastointi ja käsittely tulisi kieltää. 3.3 Yritystoiminta Teollisuudessa ja muussa yritystoiminnassa käytetään usein ympäristölle vaarallisia kemikaaleja. Pohjavesialueelle sijoittuneen teollisuuden tuleekin ottaa pohjavedenpilaantumisriski vakavasti huomioon ympäristönsuojelutoimissaan. Riskin suuruuteen vaikuttaa mm. maaperä- ja pohjavesiolosuhteet, kemikaalin myrkyllisyys ja vesiliukoisuus. Marjomäen alueella yritystoiminnan osuus on pieni. Alueen eteläosissa on vesi-, maanrakennukseen ja sahaukseen keskittynyt yritys, jossa käytetään pieniä määriä kemikaaleja. Yrityksen huoltohalli sijaitsee pohjavesialueella, mutta varsinainen toiminta tapahtuu pääosin muualla. Yritys ei ole liittynyt viemäriverkkoon ja sadevedet johdetaan maahan. Pohjavesialueen eteläpuolella sijaitsee Lujabetonin betoniteollisuusyritys. Sen tuotantotilat rajoittuvat Marjomäen pohjavesialueeseen, mutta varastoalue sijaitsee osittain pohjavesialueella. Laitokselta on matkaa 3,5 km pohjavedenottamolle. Yritykselle on myönnetty toimintaan uuden ympäristönsuojelulain mukainen ympäristölupa. Tehtaalla varastoidaan useita kymmeniä kuutioita kemikaaleja katetussa tiivispohjaisessa varastossa. Ympäristöluvan mukaan toiminnassa syntyvät jätevedet on palautettava takaisin tuotantoon ja/tai puhdistettava asianmukaisesti. Yritys on liittynyt jätevesiviemäriverkkoon Vieremä- Iisalmi jätevesilinjan kautta. Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueella ei ole yritystoimintaa Yritystoiminnan riskien arviointi Lujabetonin ympäristöluvassa on määritetty ympäristönsuojeluun liittyvät lupavelvoitteet ja -määräykset. Maanrakennusyrityksen toiminta ei ole ympäristöluvanvaraista Toimenpidesuositukset Uutta teollisuus- ja yritystoimintaa, josta voi aiheutua pohjaveden pilaantumiseen vaaraa, ei tulisi sijoittaa pohjavesialueille. Nykyisen toiminnan osalta kemikaali-, öljyja ongelmajätteet tulee varastoida allastetuissa, tiivispohjaisissa ja katetuissa tiloissa ja öljyvahinkoja varten yrityksillä tulee olla riittävästi imeytysturvetta tai vastaavaa käytössä. Vuodon sattuessa maahan valunut kemikaali on välittömästi otettava talteen imetysaineella ja pilaantunut maa-aines on poistettava. Pelastusviranomaisille on ilmoitettava kaikista sattuneista vahingoista, joissa kemikaalia on päässyt ympäristöön. Betonitehdas saattaa sijaita siten, että pohjavesi virtaa sen kohdalla pohjoiseen kohti Aumaniemeä. Pohjavedenpinta saattaa olla alempana kuin Iso-Valkeisen vedenpinta kuten tilanne on Aumaniemen kohdalla. Asia tulisi selvittää (Suojelusuunnitelma 1995). 23\n25 3.4 Maa-ainestenotto Pohjois-Savon ympäristökeskus on julkaissut vuonna 2007 raportin Vieremän pohjavesialueilla sijaitsevien soranottoalueiden tilasta ja kunnostustarpeesta osana Sokka-projektia. Sen mukaan maa-ainestenotolla on vaikutusta niin pohjaveden pinnankorkeuteen kuin laatuunkin. Luonnontilaisilla harjuilla pohjavettä muodostuu noin % sadannasta, kun soranottoalueilla pohjavettä muodostuu noin %. Tämä ilmenee pohjaveden pinnankorkeuden vaihteluna. Myös pohjaveden laadun on todettu vaihtelevan soranottoalueilla luonnontilaista aluetta enemmän. Kasvillisuuden ja luonnontilaisen maannoksen poistaminen lisää vajo- ja pohjaveden happamuutta, ainepitoisuuksia ja likaantumisriskiä. Maa-ainestenotto itsessään lisää pohjaveden pilaantumisriskiä etenkin öljyvahinkoriskin vuoksi. Vanhoille maa-ainesten ottopaikoille myös kertyy usein monenlaista ympäristöä pilaavaa jätettä ja romua. Maaainesten ottotoiminnan sovittamisesta pohjavesialueille on Pohjois-Savon ympäristökeskus julkaissut vuonna 2007 Pohjavesien suojelun ja kiviaineshuollon yhteensovittaminen Pohjois-Savon loppuraportin (POSKI-projekti). Marjomäen ja Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueilla on molemmissa voimakasta maa-ainestenottoa. Marjomäessä toiminnassa olevien maa-ainesten ottopaikkojen pinta-ala on n. 15 % koko pohjavesialueen pinta-alasta ja 24 % muodostumisalueen pinta-alasta. Lehmimäki-Karjalankankaan pohjavesialueella vastaavat luvut ovat 18 % ja 26 %. Sokka-projektin mukaan toiminnassa olevien maaainesten ottopaikkojen lisäksi Marjomäen alueella on jälkihoitamattomia ottoalueita 7,7 ha ja Lehmimäki-Karjalankankaan alueella 6,7 ha Kunnan maa-aineslupamenettely ja -ottoalueet pohjavesialueilla Vieremän kunnassa maa-ainesluvat myöntää teknisen lautakunnan esityksestä kunnanhallitus. Pohjavesialueelle sijoittuvista maa-aineslupahakemuksista on pyydettävä lausunto Pohjois-Savon ympäristökeskukselta. Nykyisin voimassa olevat luvat on myönnetty viideksi vuodeksi. Maa-ainesten ottamisen valvonnasta vastaa rakennusvalvonta. Murskausta koskevat ympäristöluvat myöntää nykyisin Ylä-Savon terveydenhuollon kuntayhtymän ympäristölautakunta. Tarkat tiedot maa-ainesluvista on esitetty liitteissä 3-4. Marjomäki Marjomäen pohjavesialueella on runsaasti maa-ainesten ottotoimintaa. Alueella on kaiken kaikkiaan neljä voimassaolevaa maa-aineslupaa. Lisäksi jatkolupahakemuksia on vireillä 6. Mikäli kaikki luvat hyväksytään on ottamisalaa alueella yhteensä n. 54 hehtaaria kokonaisottomäärän ollessa m 3 -ktr. Murskausta varten voimassa olevia nykylainsäädännön mukaisia ympäristölupia on yksi. Tämän lisäksi vanhan lainsäädännön mukaisia ympäristölupia ja sijoituspaikkalupia on kutakin yksi. Ottotoiminta on pääasiallisesti Haukimäen ja Marjomäenselänteen alueilla. Kaikissa lupapäätöksissä suojakerroksen paksuus on vähintään 4 metriä, useimmissa 5 metriä tai enemmän. Kaikista luvista ei kuitenkaan löydy varmaa tietoa pohjavedenpinnan 24\n2008 Pohjavesialueiden suojelusuunnitelma Marjomäki ja Lehmikangas-Karjalankangas Olli Hirsimäki Esipuhe Suojelusuunnitelma koskee Vieremän kunnan Marjomäen ja Lehmikangas-Karjalankankaan I-luokan pohjavesialueita.


MadeInKoti: 1 adventtisunnuntai\nLähettänyt Aikku klo marraskuuta 30, 2014\nVillejä Lupiineja 30.11.2014 14.44\nTulin vastavierailulle sinunkin blogiisi ja kivalta näyttää!\nIhanaa ensimmäisen joulukalenteripussukan avauksen odotusta sinne!\nAikku 30.11.2014 17.09\nKiva kun kävit!Joulua ja pientä lomaa jo odotankin!\nMantelilaakson Susanna 30.11.2014 18.04\nHurmaava huonekuusi! Araucaria kuuluu lempipuihini!\nNauti joulun odotuksesta ja lähetän vähän aurinkoa myös sinne koti-Pohjolaan!\nAikku 30.11.2014 18.39\nIhastuin itsekin tähän kuuseen.Toivon,että saan sen kasvamaan.Oliivipuun hankin seuraavaksi.Muuten Espanja on lempparimaani!\nkotiporstua - Tarja 30.11.2014 20.55\nIhana huonekuusi <3


Kasvaako lapsesi terveenä? - Yleinen - 2022\nNopean kasvun seikkailu alkaa kohdussa ja jatkuu murrosiän loppuun. Kahden vuoden ikään saakka vauvan kasvu jatkuu selvästi, 2–5-vuotiaiden välillä kasvu on hitainta. Teini-ikäisenä kasvu kasvaa jälleen ja hidastuu taas murrosiän jälkeen. Todetaan, että kasvuun vaikuttaa monia tekijöitä perinnöllisistä ominaisuuksista ympäristötekijöihin Anadolu Medical Centerin lasten terveys- ja sairauksien sekä lääketieteellisen genetiikan asiantuntija Ela Tahmaz, kasvun seurannalla on tärkeä rooli monien ongelmien ennalta määrittämisessä. Muistutus siitä, että normaalit kasvuvälit voivat vaihdella kunkin ikäjakson ja sukupuolen, lasten terveyden ja sairauksien sekä lääketieteellisen genetiikan asiantuntijan mukaan. Ela Tahmaz korostaa, että nämä tekijät olisi otettava huomioon keskusteltaessa siitä, onko kasvu terveellistä vai ei.\nVauvan kasvu äidin kohdussa on erityisen tärkeää kolmen ensimmäisen kuukauden aikana, kun elimet ovat muodostuneet. Tänä aikana äidin ravitsemus, lääkitys ja ympäristötekijät ovat kasvutekijöitä. Kolme yleisimmin havaittua muuttujaa kasvun seurannassa ovat; Punnitus, korkeus ja pään ympärysmitta Dr. Tohtori Ela Tahmaz, kohdun kasvun hidastuminen tunnisti ensin ongelman ja sitten ilmaistaan syy-suuntautunut hoito.\nLa syntymän yhteydessä vauvan paino (paino), pituus ja pään ympärysmitta mitataan ehdottomasti, tohtori sanoi Dr. Tahmaz korostaa, että pään ympärysmitan kasvu on yksi ensimmäisistä huomioista terveiden kasvukriteerien joukossa kolmen ensimmäisen elämän vuoden aikana. Vakuuksien kasvua on seurattava kerran kuukaudessa. Maz Normaalissa tilanteessa iän, painon, korkeuden ja pään ympäryskehityksen odotetaan kehittyvän samanaikaisesti, mutta päinvastainen tilanne voi viitata ongelmaan, Tah Tahmaz sanoo.\nMieti, mitä lapsi haluaa ravinnossa\nTri. Korosti, että lapsen ravitsemus on tärkeä kahden ensimmäisen vuoden kasvulle. Maz Jos lapsella on ravitsemusongelmia, se voi vaikuttaa hänen lopulliseen korkeuteen ja terveyteen, Tah sanoo. "Perheiden suurin ongelma on, että kahden ja viiden vuoden ikäiset lapset eivät voi saada painoa ruokahaluttomuuden takia", Çocuk sanoi Dr. Ela Tahmaz, ottaen huomioon lapsen toiveet tänä aikana, hän sanoo, että on tarpeen luoda ruokintamääräys.\nTohtori Ela Tahmaz, 5–12-vuotias kouluikäisillä lapsilla on paljon tärkeämpi, hän painottaa. Lasten pituuden riippuen vanhempien pituudesta oletetaan pidentyvän Dr. Ela Tahmaz luettelee ympäristötekijät toiseksi kasvutekijäksi geneettisen perinnön jälkeen. Nuoruudessa nuoret naiset ovat 6 - 11 cm ja urokset 7 - 13 cm. ilmoittaen, että se voi ulottua välillä. Ela Tahmaz sanoi, özellikler Yksi tärkeistä piirteistä tässä on, että vaikka tyttöjen kasvuhyökkäys nähdään murrosiän ensimmäisellä puoliskolla, miesillä se on murrosiän jälkipuolisko. Siksi pojat ovat kokeneet hiukan pidemmän kasvukauden kuin tytöt. ”\nVäittämällä, että lastenlääkärit käyttävät yksinkertaista kaavaa, kun lapsi on kaksivuotias, laskeakseen suunnilleen kuinka kauan lapsi tulee. Ela Tahmaz selittää tämän kaavan soveltamisen seuraavasti:\n• Tytöille: (isän koko -13) + äidin koko / 2\n• Miehille: (äidin koko +13) + isän koko / 2\nTohtori Suositukset vanhemmille Ela Tahmazista:\n• Pyydä lastenlääkäriä antamaan tietoja lapsesi kasvusta.\n• Jos havaitset ongelman lasten kasvuprosessissa, keskustele lääkärisi kanssa syistä ja ratkaisuista tähän.\n• Kiinnitä huomiota siihen, kuinka kauan vaihdat lasten vaatteita, kuten kenkiä ja housuja. Esimerkiksi, jos lapsi käyttää samoja housuja kahden vuoden ajan, muista, että hänen kasvussaan voi olla ongelma.\n• Älä vertaa lapsiasi muihin lapsiin unohtamatta, että normaalilla on laaja jakauma. Mutta jos on ilmeisiä eroja, älä epäröi ottaa yhteyttä lääkäriisi.\nTämä on yleissopimus\nPidän viesteistäsi, se saa minut ajattelemaan)\nCopyright 2022 \_ Kasvaako lapsesi terveenä?...


Hoi nuori, tupakoinnin lopettaminen on ilmastoteko - Suomen ASH ry | Suomen ASH ry\nHoi nuori, tupakoinnin lopettaminen on ilmastoteko\nBlogi | 2.6.2022 | Jan Holmberg\nErityisesti nuoret ovat puhuneet viime vuodet painokkaasti ilmasto- ja ympäristöhätätilasta. Minulla on sinulle ilmastoteko, johon voit heti itse vaikuttaa. Se on tupakoinnin ja nuuskan käytön lopettaminen.\nVielä parempi, jollet kokeile tai aloita nuorena lainkaan tupakkatuotteiden käyttöä. Yli kahdeksan miljoonaa ihmistä kuolee vuosittain pelkästään tupakoinnin vuoksi. Puhumattakaan sosiaalisista ja taloudellisista haitoista. Saat omalla päätökselläsi ilmasto- ja terveystalkoissa kaksi kärpästä yhdellä iskulla.\nMiten muka savuttomuus voi olla ilmastoteko?\nTiesitkö, että maailmassa valmistuu vuosittain arviolta kuusi biljoonaa savuketta? Niitä varten on kasvatettava 32 megatonnia vihreää tupakkaa. Kasvatusta varten käytetään noin neljä miljoonaa hehtaaria viljelysmaata. Pelkästään vettä kuluu yli 22 miljardia kuutiometriä.\nTupakanviljelyn tieltä kaadetaan metsiä, jotka ovat maapallon ainoat keuhkot\nViljely köyhdyttää maaperää ja on usein pois ruokakasvien viljelystä. Monelle köyhälle viljelijälle tupakan kasvattaminen on taloudellisesti kannattavampaa. Tupakkatuotteiden käyttö köyhdyttää osaltaan muutenkin, koska niiden käyttö johtaa tulojen ja tuottavuuden menetykseen, sairauksien hoitokuluihin ja kuolemantapauksiin.\nTupakoiminen ja nuuskaaminen tuottavat turhaa jätettä\nPysähdy ja mieti hetki, miten paljon tupakointi ja nuuskaaminen tuottaa turhaa jätettä. Savukeaskit, nuuskakiekot, filtterit, paperit ja nuuskapussit ovat kertakäyttöisiä. Niiden tuottamiseen käytetään huomattava määrä energiaa. Tiesitkö, että savukkeiden lisäksi niiden tuotantoketjusta syntyy noin 25 miljoonaa tonnia jätettä? Jep, ja miljoonia tonneja turhia kasvihuonekaasupäästöjä.\nNäetkö ympärilläsi maahan heitettyjä tupakantumppeja? Tupakantumpit voidaan valmistaa esimerkiksi selluloosa-asetaatista. Tällainen tumppi ei maadu, vaan muuttuu muun muassa mikromuoviksi ja huuhtoutuu lopulta vesistöön.\nMuovi voi päätyä vaikkapa kalaruuassa perheesi ruokapöytään\nPuhumattakaan tumpeissa ja nuuskapusseissa olevista ihmiselle, eläimille ja ympäristölle haitallisista aineista.\nKääri hihat ja tee ilmastoteko\nTue päihteetöntä koulua ja tee samalla helppo ilmastoteko. Ota selvää, mitä savuttomuus ja nuuskattomuus tarkoittaa omassa koulussasi. Jos haluat kääriä hihat ylös, voit aloittaa kertomalla tupakoiville ja nuuskaaville kavereille ja aikuisille tupakkatuotteiden kierrätyksestä – tumpit ja nuuskapussit eivät kuuluu luontoon vaan sekajätteeseen!\nKerro koulukaverisi pyytäessä, mistä tupakan ja nuuskan käytön lopettamiseen saa tietoa ja apua, kuten terveydenhoitajalta ja netistä. Näytä itse esimerkkiä ja jätä tupakkatuotteet kokeilematta tai käyttämättä. Se, ettet käytä tupakkatuotteita on arkinen teko hyvän ilmaston ja ympäristön puolesta.\nLisätietoja: Tämä blogi on aiemmin julkaistu Turun AMK:n Ankkurihankkeessa, jolla ennaltaehkäistään ammattikoululaisten nikotiinituotteiden käyttöä ja tuetaan käytön lopettamista.\nHankeasiantuntija, Turun AMK:n Ankkurihanke


Professori: Raamatulla voi perustella mitkä tahansa mielipiteet - Studio55.fi\nProfessori: Raamatulla voi perustella mitkä tahansa mielipiteet\nStudio55.fi > Tästä puhutaan Julkaistu 14.12.2014 12:57\nUsein yhteiskunnallisessa keskustelussa esitettyjä kantoja kuullaan perusteltavan Raamatun tekstillä. Vanhan testamentin eksegetiikan professori Martti Nissinen pitää ilmiötä ymmärrettävänä.\n– Koska pyhien tekstien tulkinta on erittäin suuri identiteetin rakentamisen työkalu, se on myös vallankäytön väline. Sillä voi perustella sekä tasa-arvoa että epätasa-arvoa, riippuen siitä, mihin Raamatun kohtaan tulkitsija tukeutuu. Kun vedotaan pyhiin teksteihin, vedotaan johonkin inhimillistä auktoriteettia korkeampaan.\n– Ei Raamattu ole tipahtanut tänne taivaasta, naurahtaa Nissinen, jonka johtama, Suomen Akatemian rahoittama huippuyksikkö tutkii Vanhassa testamentissa näkyviä muutoksia sekä kulttuuristen muutosten vaikutuksia Vanhan testamentin teksteihin.\nRaamatun tekstissä tapahtuneet muutokset saattavat olla verrattain pieniä, mutta tekstin tulkinta on muuttunut sitäkin enemmän, sillä maailma Raamatun ympärillä on muuttunut.\nEsimerkkinä Raamatun tekstin monitulkintaisuudesta Nissinen mainitsee orjuuden.\nEi yhtä ainoaa, samanlaista Raamattua\nRaamattu on syntynyt hyvin pitkän ajan kuluessa ja sen syntyminen on ollut jatkuva muutosprosessi: Raamatun kääröistä vanhimmat ovat ajanlaskun alusta, yli 2000 vuoden takaa, ja niiden käsin kopioiminen on tuonut sisältöön muutoksia.\n– Sellaista historiallista hetkeä ei ole koskaan ollut, että olisi olemassa vain yksi, kaikille sama Raamattu, Vanhan testamentin eksegetiikan professori Martti Nissinen muistuttaa.\nVasta tekstin kanonisointi ja kansien väliin järjestäminen vakiinnutti tekstikokoelman. Sen jälkeen muutokset ovat pääasiassa tapahtuneet lukuisten käännösten myötä. Eroja ihmiskuvassa selittää Nissisen esimerkki:\n– Kun vanhan testamentin heprealainen teksti käännettiin kreikaksi hellenistisessä Lähi-idässä, kreikkalainen ajattelu sanotti asioita toisin. Esimerkiksi heprean sana “nefesh” tarkoittaa kurkkua, mutta johdettuna kaikkea, mikä ihmisessä on elävää. Kreikankielinen käännös “psykhe”, eli psyyke, antaa vahvemman kuvan sielun ja ruumiin erosta.\n– Raamatun teksteissä orjuus on kyseenalaistamaton asia: Vanhassa testamentissa on orjuutta koskevaa lainsäädäntöä, eikä Uudessa testamentissa Paavalikaan suosittele orjuuden lakkauttamista, vaikka sanookin, että “Kristuksessa ei ole orjaa eikä vapaata”. Kuitenkin orjuusinstituutio on kokonaan lopetettu länsimaissa nimenomaan raamatullisin perustein. Raamatun tulkitsijat ovat perustelleet päätöstä lähimmäisenrakkaudella ja Jeesuksen kultaisella säännöllä “kohtele toista, kuten toivoisit itseäsi kohdeltavan” ja toisaalta tällä Paavalin säännöllä, että kaikki ovat Kristuksen edessä samanarvoisia.\nRaamattu on moniselitteinen teos, joka on vapaasti kenen tahansa tulkittavissa. Vastuulliseen tulkintaan ei välttämättä tarvita teologian opintoja, mutta tulkitsijan tulisi Nissisen mukaan pitää vastuu mielessään. Raamatulle on muodostunut yhteiskunnassamme normatiivinen asema sen käytön kautta.\n– Tulkintavalta on Raamatun lukijoilla ja käyttäjillä, jotka lukevat tekstiä omalla ymmärryksellään ja siinä maailmassa, jossa elävät. Ei Raamatun auktoriteetti tarkoita sitä, että kirjalla itsellään olisi valtaa. Ei Raamattu käytä valtaa, vaan sitä tulkitsevat ihmiset käyttävät valtaa.\n– Ehkä paras esimerkki on tapahtumasarja, joka tunnetaan nimellä “Baabelin vankeus”. Babylonian sotajoukot hävittivät Juudan kuningaskunnan pääkaupungin Jerusalemin vuonna 586 eKr ja veivät koulutetut sekä valtaapitävät väkisin Babyloniaan. Nämä aikansa imperiumit käyttivät valtaa siirtelemällä ihmisiä paikasta toiseen. Vaikka tällainen väestöpolitiikka oli väkivaltaista, ihmiset integroituivat siihen yhteiskuntaan, johon heidät siirrettiin ja toivat intellektuaalisen panoksensa esimerkiksi tekstitraditioiden siirtymiseen. Babylonian jälkeen Persian imperiumi antoi siirretyille luvan halutessaan palata takaisin Jerusalemiin. Tämä on niitä perhosen siiveniskuja historiassa: Jos tätä ei olisi tapahtunut, moni asia olisi toisin. Ei olisi koskaan syntynyt Raamattua, ei olisi juutalaisuutta tai kristinuskoa, Nissinen selittää.\nTaivahan talikynttilät! Näin kristinusko näkyy suomen kielessä 30.11.2014\nJorma Hynninen: Armoa ei saa kieltää keneltäkään 22.11.2009


Me and Me: Katse eteen ja suupielet ylöspäin\nHassua, miten joskus yksi aivan sattumalta kuultu lause voi yhtäkkiä avata sellaisen ajatus- ja inspiraatiotulvan ettei tosikaan.\n"Terveys ei välttämättä ole onnellisuuden avain, vaan se, miten pystyy ottamaan vastaan sairauden tuomat haasteet ja nauttimaan niistä iloista, jotka ovat mahdollisia sairauden tuomissa rajoissa."\nSairastumisen jälkeen tähän asti suuri osa ajasta on mennyt usein katkeraan märehtimiseen elämän epäoikeudenmukaisuudesta, ja perusiloisesta luonteestani huolimatta usein huomaan keskittäväni ajatukseni lähinnä siihen, mitä kaikkea sairastuminen on itseltä elämästä vienyt, mistä kaikesta se on tehnyt haastavaa ja kuinka monista asioista on joutunut luopumaan. Sitä keskittyy usein kauhuskenaarioiden maalailuun mielessään, vaikka on yhtä mahdollista, että asiat menevät vielä ihan hyvin. Sitä on ajatellut jollain tavalla, että on itsestäänselvyys, että elämä ei voi olla enää hyvää jos ei ole täysin terve. Terveiden ihmisten sanomana lauseet, kuten "Sun asiat voisi olla vielä paljon huonommin" tai "Koittasit vaan hyväksyä tosiasiat" saavat raivokäyrät nousemaan, mutta ehkä niissä piilee myös totuuden siemen, kun sitä alkaa oikein miettimään. Kai se niin menee, että kun oman aikansa suree menetyksiä ja luopumisia ja raivoaa epäoikeudenmukaisuutta, niin sekin aika tulee kun niihin on pakko jollain tavalla vain mukautua.\nSitä on jotenkin pitänyt itsestäänselvänä, että elämässä PITÄÄ olla kaikki mahdollista, ja kaikkien ovien kuuluu olla elämässä avoinna. Ja jos näin ei yhtäkkiä olekaan, ei elämä mitenkään voi olla hyvää. Ollaan totuttu yltäkylläisyyteen ja elämyshakuisuuteen, ja sitä on alettu pitämään normaalina.\nNykyään on muotia panostaa itseensä ja tavoitella onnea ja hyvää oloa vaikka minkälaisin keinoin. On mindfulnessia ja elämäntaitokurssia, mutta onko elämän mukavuuden tavoittelu ja pilvilinnoihin kurkottelu jo mennyt keinotekoiseksi? Mitä jos onni tuleekin vain siitä, että oppii hyväksymään elämän haasteineen ja arkisine ongelmineen, ja onni on pelkästään oman pään sisällä, eikä niissä elämyksissä ja hienouksissa. Tottakai omaa onnea ja hyvinvointia pitääkin tavoitella, mutta ehkä siihen ei välttämättä tarvitakaan ihmeellisyyksiä, vaan sisäinen mielenrauha ja asioiden hyväksyminen sellaisena kuin ne ovat. Mitä jos vain oppisi hyväksymään sen, ettei enää välttämättä pysty ainakaan juuri nyt matkustelemaan tai urheilemaan niin kuin terve ihminen. Mitä jos vain pystyisi hyväksymään sen tosiasian, että rajoituksia nyt vain on, piste. Voisiko elämä silti olla hyvää? Entä jos vain lopettaisi tämän väkinäisen taistelun tätä sairautta vastaan, ja hyväksyisi elämän oireineen ja hankaluuksineen sellaisena kuin se on.\nAutomaattisesti sitä ajattelee, että terveys on onnellisuuden avain, mutta toisaalta, kuinka usein sitä terveenä osasi olla onnellinen terveydestään? Ehkä omien ajatusten suuntaamisella on suurempi vaikutus kuin jatkuvilla elämyksillä. Enkä nyt tarkoita sitä, etteikö elämyksillekin olisi paikkansa ja aikansa, tai ettei elämässä pitäisi tavoitella suuria, vaan lähinnä sitä, ettei onnea tulisi laskea pelkkien elämysten varaan.\nNo joo... Usein helpommin toki sanottu kuin tehty. Silloin kun hirveimmät oireet ja kivut pamahtavat päälle, ja yliherkkyyksien takia ei kirjaimellisesti missään voi olla, on hyväksyminen kyllä kaukana. Mutta nyt tuli se hetki, kun tajusin etten voi jäädä loputtomasti vain itkemään niiden asioiden perään, jotka juuri nyt vain ovat mahdottomia ja joista on joutunut luopumaan. Onnellisuus ja hyvä elämä ei voi olla vain niistä kiinni.\nJa oikeastaan, kun oikein optimistiksi ryhtyy, niin onhan tämä mieletön vastoinkäyminen tuonut myös paljon hyvää elämään.\nOlen alkanut oivaltamaan, mistä asioista on aika luopua, ja mikä ei enää kuulu omaan arvomaailmaan. Itselle oikeasti tärkeät asiat ovat alkaneet hahmottumaan eri tavalla, ja alan oppia myös armollisuutta itseäni kohtaan.\nKun on ollut vain pysähdyttävä katsomaan, mitä tapahtuu, on kiinnostavia juttuja tullut kohdalle koko ajan lisää. Kun nelisen kuukautta sitten lääkäri sanoi, että tulevaisuudessa vaatesuunnittelu ja tekstiilit saisivat jäädä ja minun tulisi työllistää itseni jatkossa vain puhtaasta kodista käsin, luulin maailmanlopun tulleen. Miten muka tällainen sosiaalinen käytännöntekijä, joka on omistanut vuosia elämästään vaatetusalalle, voisi keksiä tapoja työllistyä kotoa käsin?!\nNyt uskon kuitenkin, että ei se maailmanloppu tullutkaan. Maailmanlopun sijaan olen päässyt tekemään enemmän tai vähemmän työkseni yhtä niistä asioista, mitä rakastan, eli piirtämistä, ja tällä viikolla vahvistui vielä mitä inspiroivin yhteistyö liittyen kirjoittamiseen ja kierrätykseen. Tästä kerron lisää myöhemmin kun homma saadaan toivon mukaan kunnolla käyntiin. Kevään aikana olen päässyt myös muun muassa kuvittamaan Juhani Tammisen takkeja, minkä lopputulosta on hauska seurata maikkarilta.\nHyviä juttuja näköjään tapahtuu, kun pitää mielen avoimena ja tarttuu tilaisuuksiin. Uskon, että jos on intohimoa, paloa ja motivaatiota tehdä asioita, keinot ajan kanssa löytyy vaikkei koko maailma olisikaan samalla tavalla avoinna, kuin silloin kun ei sairaus rajoittanut elämää. Tärkeintä on oppia elämään kehoa kuunnellen.\nSairaus on myös tuonut elämään arvaamattomia ihmisiä ja uusia korvaamattomia ystäviä. Mistään vastoinkäymisestä tuskin selviäisi, jos ei kaikkea kamaluutta voisi aina välillä itkeä toiselle samassa tilanteessa olevalle, ja vastapainoksi kääntää taas koko tilanne ajoittain myös huumoriksi.\nYliherkkyyksien ja rasitusrajoitteisuuden kanssa on kaikkein helpointa olla ihmisen seurassa, joka omasta kokemuksesta tietää mistä on kyse, eikä kipuja, oireita, rajoituksia tai uupumusta tarvitse erikseen selitellä. Eikä sitä, miksi sairaudesta huolimatta näyttää ja kuulostaa terveeltä ja normaalilta.\nTerveen voi olla mahdotonta ymmärtää, miksi sairastuneesta tuntuu monet puheenaiheet siltä, kun kääntäisi veistä haavassa. Kun on menettänyt vapauden olla missä tiloissa haluaa, tai rasittaa elimistöään normaaliin tapaan, monet terveille ihmisille arkisetkin asiat ja pelkästään heidän toimintakykynsä tuntuvat sairastuneelle helposti ylenpalttiselta luksukselta ja kateuden kohteelta. Samasta sairaudesta kärsivien seurassa ei myöskään tarvitse kantaa sitä taakkaa, että tuntee itse olevansa hankala, rajoittunut nipottaja. Yliherkkyyksien huomiointi ja huomioimattomuus aiheuttaa usein hankaluuksia sosiaalisissa tilanteissa niin sairaalle kuin terveellekin, ja siksi vertaistuki-ihmiset ovatkin korvaamattomia.\nIlman tätä sairautta olisin myös ilman niitä ihmisiä jotka vertaistuen kautta ovet elämään tulleet.\nEnnen kaikkea haluan uskoa, että isot vastoinkäymiset tekevät meistä syvällisempiä, empatiakykyisempiä ja vahvempia ihmisinä. Silloin kun en vihaa tätä sairautta ja halua vaipua oireineni koomaan, uskon ja toivon että jonain päivänä olen kiitolllinen tästä elämänkoulusta ja siitä, että tämän kautta toivon mukaan opin olemaan entistä parempi itselleni, muille ja ympäristöllekin. Ehkä tämä on mahdollisuus oppia myös tervettä itsekkyyttä ja puolustamaan omia oikeuksia.\nOli jotenkin helpottavaa oivaltaa, että sairaus ei välttämättä automaattisesti tarkoita pelkästään kurjuutta ja onnettomuutta, tai että ilman terveyttä hyvä elämä olisi jotenkin automaattisesti poissuljettu. Ehkä hyvä elämä ja onnellisuus ei olekaan kiinni niistä asioista, joista luulemme sen olevan kiinni. Ihan niin kuin hyvä parisuhdekaan ei voi aina olla pelkkää alkuhuumaa, ei elämäkään voi aina olla helppoa ja hauskaa. Ehkä onni onkin juuri kiinni siitä, miten suhtautuu elämään sitten, kun alkuhuuma, helppous ja hauskuus ovat ohi, ja tilalle tulee vastoinkäymisiä. Miten suhtautua elämään silloin, kun todelliset selviytymistaidot punnitaan.\nEilen kävin tutustumassa tulevaan opiskelupaikkaani, ja mieli on tällä hetkellä todella ristiriitainen. Minulla olisi unelmieni opiskelupaikka, missä kuitenkin jälleen kerran sain hankalia oireita kauhean sisäilman takia. Hetkeksi ehti taas mielessä herätä unelma opiskeluyhteisöstä ja innostus uuden oppimisesta, mitä Bristolista niin kovasti kaipaan, mutta uskallanko riskeerata terveyttäni toistamiseen. Koulun tutustumistilaisuudessa mieleen nousi kateus muita paikallaolijoita kohtaan, joiden ei paikanpäältä tarvitsisi lähteä keuhkot kipeinä, silmät turvoksissa, pää sumussa ja raajat toimimattomina. Kateus terveydestä ja sen tuomasta vapaudesta. Haluaisin antautua innostukselle ja hyvillä mielin odottaa ensi syksyä, mutta mieltä kaihertaa pelko uudesta katastrofista ja terveyden romahtamisesta jälleen. Vaikka suuren osan voisinkin suorittaa etänä, niin silloin jään jälleen kerran paitsi nimenomaan siitä opiskeluyhteisöstä ja ilmapiiristä, mikä opiskelusta kaipaan. Taas ollaan hankalien tunteiden äärellä ja tekisi mieli katkeroitua elämän haastavuudesta, mutta tietoisesti yritän suunnata ajatukset, niin, että tähänkin on ratkaisu olemassa.\nNyt katse eteen ja suupielet ylöspäin.\nLähettänyt Veera klo 0.24\nTunnisteet: asu , homesairaus , monikemikaaliyliherkkyys , muoti , myalginen enkefalomyeliitti , onnellisuus , pohdiskelu , päiväntyyli , sairaus


Valmetille uusi aluetoimisto Mexico Cityyn\nValmet Oyj:n lehdistötiedote 19.4.2017 klo 11.00\nValmet on avannut uuden aluetoimiston Mexico Cityyn asiakkaidensa palvelemiseksi. Toimiston avajaiset pidettiin helmikuussa 2017. Avajaistilaisuus järjestettiin Suomen Meksikon suurlähettilään residenssissä.\n"Valmetilla on ollut liiketoimia Meksikossa useiden vuosien ajan ja tämä viimeisin käänne osoittaa sen, kuinka kiinnostava Meksikon markkinatilanne todella on", totesi Suomen suurlähettiläs Roy Eriksson puheessaan.\nValmetin tavoite on olla lähellä asiakkaita ja kasvumarkkinoita, ja uusi toimisto Meksikossa on hyvä esimerkki siitä, miten pääsemme lähemmäksi paikallisia asiakkaita. Viime vuonna avattiin toimistot myös Chileen ja Vietnamiin. Lisäksi aiomme avata uuden palvelukeskuksen Indonesiaan tänä vuonna. Valmet pyrkii tarjoamaan asiakkailleen merkittäviä etuja käyttämällä koko prosessiteknologian, automaation ja palvelujen valikoimaa ja kehittämällä jatkuvasti paikallisia palveluja ja etäpalveluja.\nValmet aloitti Meksikon markkinoilla vuonna 1954, jolloin ensimmäinen Valmetin paperikone toimitettiin. Tänä päivänä Meksikon merkittävä osa kaikesta pehmopaperista ja paperi- ja pakkauskartongista on tuotettu Valmetin toimittamia koneilla. Valmetin tarjooma Meksikossa sisältää myös automaation ja palvelut.\n"Olemme jo vuosien ajan työskennelleet ahkerasti voittaaksemme asiakkaidemme luottamuksen. Uskomme, että Valmetin tulevaisuus Meksikossa on täynnä mahdollisuuksia", sanoo Valmetin Pohjois-Amerikan johtaja Dave King.\nKari Lindberg, Jukka Tiitinen, José Rivera, Dave King ja Charles Farmer leikkaamassa nauhaa Valmetin uudella toimistolla.\nValmetilla on tällä hetkellä yli 120 palvelukeskusta, 88 myyntitoimistoa, 34 tuotantoyksikköä ja 16 tutkimus- ja kehityskeskusta eri puolilla maailmaa. Valmetin asiantuntijat ovat lähellä asiakkaita myös teollisen internetin ja etäyhteyksien kautta.\nKari Lindberg, johtaja, Palvelut-liiketoimintalinja, Pohjois-Amerikka, Valmet, puh. +1 404 394 5923\nDave King, johtaja, Pohjois-Amerikan alue, Valmet, puh. +1704 968 0521


Miksi LED-lamppujen merkitty teho ei vastaa yhtään niissä ilmoitettuja I- ja U-arvoja eli P = I x U? | Kysy.fi\nJa me kuluttajathan maksamme myös loistehosta kuten teollisuuskin, joten eikö energiansäästö- ja LED-lamppujen (joiden ohjauselektroniikka tuottanee niiden loistehon) hyötysuhde tulisi ilmoittaa loistehon ja tehon summaan verraten, jotta niitä voidaan riittävästi verrata hehkulamppuun?\nSanoisin, että kyseessä on vain ja ainoastaan hinta. Suurin osa kotitalouskäyttöön tarkoitetuista LED-lampuista on Kiinassa valmistettuja ja nimellisteholtaan alle 5 wattia, jolloin niiden ei tarvitse täyttää EnergyStar-vaatimuksia.\nEnergyStar-vaatimusten mukaan yli 5-wattisten LED-lamppujen hyötysuhde täytyy olla vähintään 0,7. Tuollaiseen hyötysuhteeseen ei päästä halvalla sisäisellä kytkentäratkaisulla. Edulliset markkinoilla olevat LED-lamput voivat olla hyötysuhteeltaan jopa alle 0,2 jolloin esimerkiksi 5-wattinen lamppu vie verkosta 25 wattia. Valmistajan näkökulmasta teho kannattaa silloin ilmoittaa LED-elementtien tehon mukaan, jolloin päästään kiertämään vaatimukset.\nFor lamp power ≤ 5W and for low voltage lamps, no minimum power factor is required\nFor lamp power >5W, power factor must be ≥ 0.70\nPower Factor Explained | LED Lights\nAutopsy of a dead LED lamp from a Japanese sign\nVoisiko kuitenkin olla kyse jostain muusta, koska selvästikin LED-polttimot tuottavat vai... Voisiko kuitenkin olla kyse jostain muusta, koska selvästikin LED-polttimot tuottavat vain murto-osan siitä lämmöstä jonka noilla ilmoitetuilla virran ja jännitteen arvoilla toimivat hehkulamput tuottavat? Onko ehkä niin, että LED-polttimon ohjauselektroniikan sähköverkosta ottama virta jossain sen vaiheessa käy hetkellisesti virrankulutuksen keskimääräistä arvoa suurempana ja valmistajat ovat ehkä velvoitetut ilmoittamaan virta tämän virtamaksimin mukaan, jonka pohjalta ei siis olisi tarkoitettukaan voida laskea polttimon tehonkulutusta? Se olisi siinä mielessä järkeenkäypää, että näillä (ns. hakkurityyppisillä?) säätimillä virran ja jännitteen vaihe-erot väkisinkin jäänevät kauas hehkulampun vastaavasta nollasta jo niiden kunnollisen vaiheenkorjauksen hinnankin vuoksi, eikä niitä polttimoissa olevia lukemia siinäkään mielessä voitane hyödyntää juuri missään laskennassa laajemmin?\n3.10.2019 17:23 Pekka Koivumäki 31\nMiksi jotkut (ei läheskään kaikki) energiansäästölamput haisevat voimakkaasti...\nNeonputki eli nyk. loisteputki kuluttaa sähköä (kuinka paljon?).1) Eniten...\nTuntemattomassa Sotilaassa Rokka veistelee lampunjalkoja.


Julkaistu 12.02.2008 19:52\nHuhtikuun alussa pidettävästä Rautaruukin yhtiökokouksesta on tulossa poikkeuksellinen jännitysnäytelmä. On vaarana, että jo Outokummun hallituksen puheenjohtajan paikalta pudotettu Jukka Härmälä saa maksaa myös Rautaruukin hallituspaikalla Stora Enson saneeraukset ja epäonnistuneet yritysostot. Häkämies ei sano asiaa suoraan, mutta antaa ymmärtää, ettei hän ole täysin tyytyväinen Rautaruukin nimitysvalikunnan esitykseen.\n- Rautaruukin osalta nimitysvaliokunta on esityksensä tehnyt siinä yhteydessä ja vähän sen jälkeen on käyty erilaista keskustelua ja olen todennut, että yhtiökokouksessa nämä valinnat lopullisesti sitten tehdään, Häkämies sanoo.Finanssineuvos Markku Tapion johtaman nimitysvaliokunnan esityksessä yli puolet Rautaruukin hallituksen jäsenistä on keski-ikää vanhempia miehiä. Myös se saattaa heikentää Härmälän mahdollisuuksia.Stora Enson saneerauksista noussut kohu on ollut Matti Vanhasen hallitukselle vakava paikka - niin vakava, että Häkämies lupaa sekä Kemijärvelle että Kymenlaaksoon uusia, myönteisiä uutisia lähitulevaisuudessa.


Kati Ojaniemi aloitti kunnansihteerin viransijaisena | Ylä-Satakunta\nKati Ojaniemi aloitti kunnansihteerin viransijaisena\nKati Ojaniemi haluaa perehtyä kuntahallintoon viranhaltijan näkökulmasta. Päätöksenteosta hänellä on kokemusta kotikunnastaan Seinäjoelta, jossa hän toimii valtuuston varapuheenjohtajana.\nKunnanhallituksen kokousta seuraavana aamuna Karvian kunnantalolla on tapana käydä läpi edellisillan kokouspäätökset. Aamukahville on tälläkin kertaa kokoontunut henkilökuntaa kunnanjohtajasta teknisen osaston ammattimiehiin.\nPäätökset lukee ääneen kunnansihteerin viransijaisena marraskuun alussa aloittanut Kati Ojaniemi, joka on toiminut ensimmäistä kertaa kunnanhallituksen kokouksen pöytäkirjanpitäjänä.\nKokouksessa on käsitelty kunnan ensi vuoden talousarvion käyttötaloutta ja investointeja.\nTiedotuskäytäntö on Ojaniemen mukaan erinomainen.\n– On hyvä, että työntekijät tietävät, mitä on päätetty ja miten vastata, jos kuntalaiset kysyvät asioiden etenemisestä. Avoin viestintä on kuntaorganisaation tärkeä velvollisuus, hän muistuttaa.\nViransijaisuus avautui Karviassa, kun kunnansihteeri ja koulutoimenjohtaja Hanna Vainionpää jäi vuoden virkavapaalle käräjäoikeuden tuomioistuinharjoittelun takia.\nEnnen marraskuun alun vuoronvaihtoa Vainionpää perehdytti Ojaniemeä tehtävään parin viikon ajan.\nPäätöksenteko tuttua luottamustehtävistä\nViransijaisuus on Ojaniemelle ihanteellinen mahdollisuus perehtyä sisältäpäin kuntahallintoon, joka on hänelle ennestään tuttua päätöksenteon näkökulmasta. Ojaniemi toimii nykyisin Seinäjoen kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana, ja hänellä on kokemusta myös valtuuston puheenjohtajuudesta edellisellä valtuustokaudella.\n– Kunnalliset työtehtävät kiinnostavat, ja tavoitteena on löytää alalta vakituinen työpaikka. Olen hakenut paria kunnanjohtajan paikkaa, mutta päätynyt kakkossijalle todennäköisesti sen takia, että minulla ei ole työkokemusta kuntahallinnosta. Karvian paikka on hyvä tilaisuus oppia uutta.\nOjaniemellä on monipuolinen koulutustausta. Hän on hallintotieteiden maisteri ja sairaanhoitaja ja suorittanut myös opetushallinnon tutkinnon.\nVuoden kestävän Karvian-pestin takia hän on virkavapaalla Seinäjoen koulutuskuntayhtymän hoitotyön opettajan virasta. Sitä ennen hän työskenteli Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirissä sairaanhoitajana, osastonhoitajana ja projektisihteerinä.\nKunnansihteerin ja koulutoimenjohtajan yhdistelmäviran työmäärä ei pelota. Monipuolinen työnkuva on mielenkiintoinen ja haastaa mielekkäällä tavalla tekijänsä.\n– Kun näin hakuilmoituksen, ajattelin heti, että työtehtävä on koulutukseeni sopiva ja juuri omannäköiseni.\nTyötä on paljon, mutta kova työnteko sopii Ojaniemelle. Lisäksi kunnantalon ilmapiiri on kannustava ja apua saatavilla kokeneilta ja osaavilta työtovereilta.\nKehittämismyönteinen ja rohkea kunta\nKarvia on tunnettu yhdessä tekemisen meiningistä. Ojaniemen mukaan se näkyy vahvana luottamuksena tulevaisuuteen ja rohkeutena katsoa eteenpäin.\n– Kunta on kehittämismyönteinen ja rohkea. Willi Karvia -brändin kehittäminen ja investointi esittävien taiteiden katsomoon ovat hyviä esimerkkejä siitä.\nUusia tuulia omasta taustastaan Ojaniemi toivoo voivansa tuoda Karviaan esimerkiksi henkilöstöhallinnon sähköisten järjestelmien kehittämisessä.\n– Paperisia tulosteita ja mapittamista olisi hyvä vähentää. Koska sähköiset järjestelmät maksavat, pitää kuitenkin miettiä tarkkaan, mikä on taloudellisesti järkevää, hän pohtii.\nTyöpaikalleen Karviaan Ojaniemi ajaa päivittäin Peräseinäjoen Kihniänkylästä, jossa hän asuu avomiehensä kanssa.\nOmakotitalo sijaitsee veljen pitämän kotitilan naapurissa. Vapaa-aika kuluu pihapiirissä asustavien omien hevosten parissa.\n– Meillä on aina ollut hevosia, ja tallityöt ovat aina kuuluneet päivittäisiin rutiineihin.\nEnsikosketus Karviaan on parinkymmenen vuoden takaa, kun Ojaniemi osti karvialaiselta kasvattajalta lyhytkarvaisen saksanseisojan metsästyskaverikseen. Samoihin aikoihin Karviasta tuli myös betonilasti omakotitalon sokkelia varten.


Hoosianna (virsi) – Wikipedia\nHoosianna on Georg Joseph Voglerin vuonna 1795 säveltämä alkujaan kuorolle tarkoitettu laulu, jonka sanat ovat peräisin Matteuksen evankeliumin jakeesta 21:8. Sävelmä on tullut erittäin tunnetuksi Suomessa ja Ruotsissa, ja se esiintyy nykyisin myös Norjan virsikirjassa. Sävelmä oli rytmisesti alkujaan marssi, ja sen ensiesitys tapahtui Tukholmassa vuonna 1795.\nsäveltäjä G. J. Vogler\nsuomentaja tuntematon 1871\nvirsikirjan numero 1\nHoosiannan ensiesitys tapahtui vuonna 1795 Tukholmassa toukokuun 3. päivä pidetyssä Hovikapellin, oopperaorkesterin leskikassan hyväntekeväisyyskonsertissa. Aluksi teoksen nimi oli ”Marche” (marssi), ja esitysnopeus oli larghetto. Seuraavana vuonna se liitettiin osaksi kärsimysajan musiikkia ”Flera händelser, utdrgne ur vår Herres och Frälsares lidandes Historia” nimellä ”Chorus af Isarels barn”, jolloin se esitettiin Sta Claran kirkossa palmusunnuntaina 20. maaliskuuta.\nUppsalan tuomiokirkon urkuri J. A. Josephson oli musiikkilehdessään Zion 1867 julkaissut Voglerin Hoosianna-hymnin, ja siitä tuli Ruotsissa vähitellen yksi kirkkokuorojen suosituimmista numeroista. Suomessa Hoosianna-hymni esitettiin todennäköisesti ensimmäisen kerran Turussa vuonna 1797. Suomenkielisenä sen julkaisi ensimmäisenä Jyväskylän seminaarin musiikinopettaja Erik August Hagfors vuonna 1871 toimittamassaan kokoelmassa Suomalainen lauluseppele. Richard Faltin sävelsi hymniin juhlavan alkusoiton 1800-luvun lopulla. Hoosianna-hymniä on 1800-luvulta lähtien laulettu kirkoissa ensimmäisen adventtisunnuntain jumalanpalveluksessa, alkujaan kuorolauluna. Ennen vanhaan kirkkoihin tultiin vain kuuntelemaan Hoosiannaa, ja kirkkokuorolaisille sen laulaminen oli vuoden kohokohta. 1900-luvun jälkipuoliskolla yleistyi tapa, että seurakunta yhtyy tähän riemulauluun. Sitä on yleisesti laulettu myös Suomen kouluissa aamunavauksessa ensimmäistä adventtisunnuntaita edeltävänä perjantaina (1970-luvun alkuun saakka lauantaina). Vuodesta 1986 lähtien se on myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virtenä numero 1.\nHoosianna (sanan alkuperästä ja muista käyttöyhteyksistä)\n↑ a b Tauno Väinölä: Virsikirjamme virret, s. 11–12, Kirjapaja 2008, ISBN 978-951-607-611-2\n↑ Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Berskiöld: Psalmernas väg Kommentarer till text och musik i Den svenska psalmboken. Band 1,, s. 279. Wessmans musikförlag, 2014.\n↑ Suomen evankelisluterilaisen kirkon virsikirja, SKSK-kustannus Helsinki 1987, ISBN 9519304193\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Hoosianna_(virsi)&oldid=18549261”\nViimeksi muokattu 21. marraskuuta 2019 kello 01.50


AsentaminenGrab Bar Tile - Tips for you - Tipsed.Com\nInva ovat edullinen tapa ehkäistä kaatumisia samalla turvallinen tapa tasainen itseäsi liikuttaessa ja ulos suihku tai kylpyamme.Turvallisuus on keskeinen asennettaessa tartu baari.On aina parempi asentaa tartu baari suoraan yo alla laatta tukea lisätään rakenneosan antaa.Jos ruuvaamalla osaksi yo on mahdotonta, ontto seinä kiinnitin voidaan asentaa napata baari ja tukea.\n1 1/4 tuuman Carbide tip reikäsahalla\nEtsi alue asentaa napata baari ja etsiä nastat käyttäen yo löytäjälle.Merkitse kaikki nastat kuivalla tyhjentää merkkiaine.Käytä mittanauha löytää nastoja, jotka on sijoitettu mukautumaan pituutta napata bar.\nMark kuivalla tyhjentää merkkiaine sijainti ruuvien reiät että turvataan napata baari.Mark suoraan yli nykyisten nastoja jos mahdollista.Aseta t\nartu baari mieluiten 33-36 tuumaa lattian yläpuolella.Käytä tasolla, jotta tartu baari on täysin yhdensuuntaiset asennettuna.\nPoraa käyttäen sähköinen ruuvimeisseli varustettu muuraus vähän.Kierrä suoraan yo, tai muista käyttää vähän joka on asianmukaisesti mitoitettu ruuvit myytiin napata baari.Poraa 1 1/4 tuuman reikä laatta kovametallikärkisellä kärki reikäsaha jos et voi ruuvi suoraan yo.\nKierrä tartu baari osaksi yo ruuveilla varustettu porakoneen.Ohita tämä vaihe, jos käytät LEVYANKKURI.\nAseta ontto seinäankkureita, jos käytät, osaksi 1 1/4 tuuman reiät seinään.Käännä ruuvia keskellä LEVYANKKURI vastapäivään ruuvimeisselillä kunnes jalat ankkuri laajentaa.Käännä ruuvia keskustassa myötäpäivään kiristääksesi LEVYANKKURI kunnes se on kunnolla kiinni reikään.\nKierrä tartu baari poteroon seinäankkureita ruuvimeisselillä, varmista reiät ruuvien ovat kohdakkain ennen alkua.Asenna koriste kappaletta mukana salata ruuvinkantojen.\nMittaa etäisyys nastojen ennen ostamista tartu baari, koska ne ovat saatavilla eri pituisina.Napata baari, joka voidaan asentaa suoraan yo on aina parempi vaihtoehto.\nTartu baaria myydään usein tarvittavaa laitteistoa asentaa ne.Muista ostaa baarin oikea laitteisto oman kylpyhuoneen.\nMuista tarkistaa rakentamismääräykset ennen asentamista tartu baari.Vaikka monet koodit eivät välttämättä koske yksityisasunnossa, jotkut kunnat edellyttävät, että tartu baari asennetaan suoraan yo.


V2.fi | Osta noin 5 euroa maksava pelipaketti ja autat mielenterveysjärjestö Safe in Our Worldin tekemään työtä\n23.10.2020 klo 21.00 | Luettu: 938 kertaa | Teksti: Miia Lyyra\nVuonna 2019 perustettu mielenterveysjärjestö Safe in Our World on juhlinut ensimmäistä syntymäpäiväänsä ja sen kunniaksi Fanatical-palveluun on tullut myyntiin Safe in Our World 1st Anniversary Charity Bundle. Paketti maksaa 5,09 euroa ja sen ostajat saavat itselleen seitsemän peliä Steam-koodeina. Kokonaisuuden normaali arvo on 106,93 euroa.\nPaketti sisältää seuraavat pelit:\nPeleistä esille nostettakoon Fracture Minds, jonka Emily Mitchell teki 17-vuotiaana. Mitchellin tarkoituksena oli tehdä teos, joka lisää tietoutta mielenterveysongelmista. Fracture Minds voitti BAFTA-palkinnon vuonna 2017 kategoriassa Young Game Designers.\nKaikki bundleista saadut varat lahjoitetaan hyväntekeväisyyteen. Paketin ostamisen yhteydessä voit halutessasi maksaa enemmänkin kuin 5,09 euroa. Safe in our World perustettiin vuonna 2019, mutta sai alkunsa jo vuonna 2017. Kyseessä on videopeliteollisuuden väelle suunnattu mielenterveysjärjestö, jonka tehtävänä on tuottaa tietoa mielenterveysongelmista kaikille videopeliteollisuuden parissa työskenteleville henkilöille.\nMaailman mielenterveyspäivää vietettiin 10. lokakuuta.\nMikäli sinä tai läheisesi tarvitsee apua, voit ottaa yhteyttä valtakunnalliseen kriisipuhelimeen. Kriisipuhelin päivystää vuoden jokaisena päivänä ja yönä. Numeroon voi soittaa nimettömänä ja luottamuksellisesti.\nNumero 09 2525 0111. Lisätietoja Suomen Mielenterveysseuran sivuilta.\n< Kylmä sota kiinnosta...\tMinecraftin Java-ver... >


Käsistä karannut: maaliskuuta 2013\nLähettänyt TiiQ klo 8.27 10 kommenttia:\nLähettänyt TiiQ klo 8.34 16 kommenttia:\nYksi salaisista haaveistani on toteutunut: minua pyydettiin suunnittelemaan tietylle langalle sopiva neulemalli. Lankakauppa Kujeen Hanna nimittäin lähestyi minua kysyen, kiinnostaisiko minua suunnitella jotakin Zwegergarnin Opal-langoille sopivaa. Hanna antoi minulle täysin vapaat kädet niin mallin kuin aikataulunkin suhteen ja toimitti minulle reilun satsin Opalia inspiraatiolähteeksi. Niin syntyi Kujeillen-kämmekäsmalli, joka on saatavilla niin suomeksi kuin englanniksikin Ravelryn kautta. Ohje on mahdollista saada myös minulta sähköpostitse.\nKämmekkäiden idea on lähtöisin siitä, kun etsiskelin netistä mielenkiintoisia mallineuleita. Jokin sadoista selaamistani kuvista inspiroi kokeiluihin, joiden myötä muotoutui lopullinen mallineule.\nKämmekkäät on neulottu toistensa peilikuviksi ja ne ovat minulle tyypilliseen tapaan palmikkokuviota lukuun ottamatta aivan tavalliset peruskämmekkäät, joissa on peukalokiila. Tämä on hyvä malli opetella nyppyjä, joiden tekeminen voi tuntua aika työläältä. Suosittelen venyttämään nyppyjen silmukat ja langankierrot todella löysiksi, jotta ne on helpompi neuloa seuraavalla kerroksella yhteen.\nKaimani testineuloi ohjeen, hänen harmaista kämmekkäistään tuli kertakaikkisen upeat!\nLähettänyt TiiQ klo 7.43 11 kommenttia:\nOstin muutama vuosi sitten virtuaalikanssaneulojalta neljä vyyhtiä kertakaikkisen ihastuttavaa, eläväisen virheää Pirkanmaan kotityön ohutta Pirkkalankaa, ilman minkäänlaista suunnitelmaa langalle sopivasta mallista tietysti. Aikani kaavailin neulovani Veera Välimäen Foldedin, mutta lopulta tulin siihen tulokseen, että villatakki olisi minun tapauksessani ehdottomasti käytännöllisempi vaihtoehto. Niinpä joulun alla vihdoin päätin ryhtyä tuumasta toimeen ja tartuin Huldan takin ohjeeseen.\nKoska minulla ei ollut minkäänlaista kokemusta siitä, mihin hieman vajaa 400 g lankaa riittäisi, päätin neuloa takin ylhäältä alaspäin. Neuloin mallitilkun (!) ja huomasin ilahtuneena pääseväni 3 mm puikolla suunnilleen ohjeen mukaiseen tiheyteen. Ohjeet ylösalaisin neulomiseenkin löytyivät valmiiksi Ravelrysta. Valitsin rohkeasti kooksi M/L, vaikka todellisuudessa olen ennemminkin kokoa XL. Ehdin neuloa yhden vyyhdin kokonaan, mikä riitti juuri hihojen erotukseen asti, vain todetakseni, että takista oli tulossa ehdottomasti liian suuri. Jokseenkin surutta iskin langanpään kiinni kerijälaitteeseen, ja hetken veivaamisen jälkeen lanka oli jälleen kerällä.\nUusintakierroksella vähensin 10 silmukkaa ja neuloin vähän napakammin. Tein malliin muutaman muutoksen, erityisesti hihoihin tiesin tarvitsevani lisää tilaa. Muutama ylimääräinen raglanlisäys ja 10 silmukkaa kainaloon viiden sijaan, niillä uskoin pärjääväni.\nMonta, monta kertaa epäilin koko projektin mielekkyyttä. Kokeilin keskeneräistä neuletta, se tuntui valuvan pahasti ihan vääriin suuntiin: raglanit kääntyivät etupuolelle, reunukset rullasivat, ensimmäisestä hihasta tuli liian leveä, koko homma ahdisti. Päätin kuitenkin sisukkaasti neuloa takin loppuun (hihan tosin purin ja tein kavennukset alkuperäistä suunnitelmaani tiheämmin) ja katsoa, mitä viimestelyllä olisi korjattavissa. Harkitsin jopa sitä, että huovuttaisin takkia kevyesti, mikäli se olisi selvästi liian suuri.\nVaan viimeistelykeiju teki taas taikojaan. Takista tuli paljon parempi kuin missään vaiheessa olisin osannut odottaa.\nEihän se aivan täydellinen ole, mutta ei kai ensimmäiseltä ohuehkolta villatakilta voi sitä odottaakaan. Kuvastakin voi päätellä, että kainaloissa on vähän ylimääräistä tilaa. Kuvausta varten puin tosin alle vain spagettiolkaintopin, kun taas käytännössä käytän alla vähintäänkin lyhythihaista T-paitaa, joten kainaloihin tulee paidasta lisää täytettä. Pääntiekin on aika avara ja valuu helposti alas lisäten ryttyä kainaloon, mutta sekin ongelma poistunee hihallisen aluspaidan myötä. Hihoista neuloin tarkoituksella ylipitkät; jos kyllästyn niihin, ne on helppo lyhentää, kun hihat on neulottu muun takin tavoin ylhäältä alaspäin.\nTakin juju on varmaankin ensisijaisesti nuo isot etukappaleet, jotka alkuperäisissä mallikuvissa laskeutuvat kauniisti laskoksille. Minun päälläni takki näyttää auki pidettynä lähinnä muutamaa numeroa liian suurelta vaatteelta, joten luultavasti pidän tätä ensimmäisen kuvan tapaan kiinni. Neulojalla on neulojan ratkaisu: koivuinen sukkapuikko toimii aivan hyvin myös villatakin kiinnittimenä. Tähän kävisi kyllä loistavasti monenlaiset huivineulatkin.\nNeulomisprosessi oli välillä aika takkuinen, vaikka pidin langan rouheasta tunnusta ja ihanan eläväisestä väristä. Yllättäen rouheudestaan huolimatta takki ei kutita paljaallakaan iholla; minulla tosin ei ole erityisen herkkä iho. Tällä kokemuksella uskallan ehkä jatkossakin neuloa jotakin isompaa ja kenties ohutta itselleni.\nLähettänyt TiiQ klo 8.00 14 kommenttia:\nTähän asti olen tunnollisesti kuvannut ja blogannut käytännössä kaikki käsityöni, ne rumimmat, epäonnistuneimmat ja pienimmätkin. Ote on alkanut kuitenkin viime aikoina lipsua. Ensin jäi kuvaamatta mustasta DROPS Big Merinosta anopille neulomani Vertigo - wham bam thank you lamb! -setti, siis samanlainen, jonka jo neuloin hänen tyttärentyttärelleen. Siitä tuli ihanan pehmoinen ja letkeä, mutta anoppi poikkesi ovellamme ennen kuin ehdin edes pohtia, miten saisin setin kuvattua.\nSittemmin neuloin Petäjä-sukat kuopukselle mustasta Nallesta, jota jo kertaalleen moitiskelin. Kyseiset sukat ovat kyllä edelleen tallessa ja jokaöisessä käytössä, mutta kuvaaminen on jäänyt ja nythän ne ovatkin jo niin nyppyiset ja nuhjaantuneet, ettei viitsi julkisesti esitellä. 48 silmukalla ja 2,5 mm puikolla tuli kuitenkin sopivat ja mieluiset sukat, ja varsikin on sen verran pitkä, että pyjamanlahje pysyy koko yön kurissa. Hassu poika tuo kuopus, nukkui ennen pelkissä pikkupöksyissä, mutta on sittemmin ottanut yöpukeutumisessaan mallia äidistään...\nEttei postaus jäisi pelkäksi kuvattomaksi jaaritteluksi, esiteltäköön myös Suuren Sukkahaasteen helmikuun haastesukat. Helmikuussa oli määrä aloittaa sukat, joissa on helmiä, tai vaihtoehtoisesti neuloa jokin Ullassa julkaistu neulemalli. Minä en edes harkinnut helmiä, joten suunta kävi suoraan kohti Ullan ohjearkistoa.\nMalliksi valikoitui Aapeli, langaksi neulojatoverin lahjoittama turkoosi Seiskaveikka. Neulon Seiskaveikkaa normaalisti 3 mm puikolla, mutta koska ohjeessa on vain 48 silmukkaa varressa ja 44 terässä, päätin valita puoli milliä paksumman puikon tavoitteenani saada aikaan miesten sukat. Vaan naisten kokoahan nämä taitavat olla kaikesta huolimatta, arvioisin sukkien sopivan parhaiten numeroa tai paria omaa koon 37-38 jalkaa suurempiin koipiin. Sen verran muokkasin ohjetta, että tein perinteisen hollantilaisen kantapään sijaan ranskalaisen ja kiepautin toisessa sukassa palmikonkierrot peilikuviksi. Tykkään kyllä lopputuloksesta ja vähän yllättäen myös väristä, joten hyvä, että sukat ovat itselleni selvästi liian suuret. Nämä nimittäin menevät johonkin hyväntekeväisyyskeräykseen, mahdollisesti Hyvän Mielen Sukiksi.\nJospahan tuo lipsuminen ei jäisi tavaksi. Ilman blogia nimittäin unohtaisin vähintään puolet kaikista tekmistäni käsitöistä. Aina välillä on mukava selailla omaa käsityöhistoriaansa ja nähdä jopa jonkinlaista kehitystä.\nP.S. Vuoden ensimmäinen Ulla ilmestyi sunnuntaina. Siellä on myös minun Xeranthemum-myssyni ohje.\nOlen käyttänyt kuvan mallimyssyä melko ahkerasti talven aikana ja pidän siitä kovasti. Lankana käyttämäni Primavera on rakenteeltaan todella joustavaa merinovillan ja silkin sekoitetta, joten ohjeen mukaisella tiheydellä neulottuna myssystä tulee varsin löysä. Minua isopäistä se ei haittaa, mutta joku pienipäisempi saattaa menettää hermonsa hukkuessaan myssyynsä...\nLähettänyt TiiQ klo 8.12 7 kommenttia:\nLähettänyt TiiQ klo 8.42 3 kommenttia:\nLähettänyt TiiQ klo 8.24 4 kommenttia:\nNeuloin tammi-helmikuun vaihteessa kiihkeästi sytomyssyjä saadakseni sairaalalle toimitettavan pussin täyteen ennen ystävänpäivää. Siltä tuotantolinjalta ovat myös nämä myssyt.\nVaaleansininen Vertigo 4 mm puikolla Gjestal Fønista ja raidallinen myssy 3 mm puikolla Marks&Kattensin SommarGarnista tummansinisin jämälanka-Tennessee-raidoin, malli omasta päästä.\nPitkäresoriset myssyt on neulottu 2,5 mm puikolla tummanruskeasta DROPS Safranista ja turkoosista SandnesGarn mandarin naturellista. Resorissa on silmukoita 100, raitaosassa 120.\nOlen selvästi siirtymässä sytomyssyilyssä istuvista pipoista löysempiin myssymalleihin. Päätin kuitenkin neuloa välissä yhden päänmyötäisemmänkin pipon.\nTähän sain kulutettua lopun vaaleansinisen Fønin, keskisininen on SommarGarnia, jota jäi vielä palleroinen raidoiksi johonkin toiseen myssyyn. Testasin myssyä kuopukseni 55-senttiseen päähän ja totesin sen minkä tiesinkin: olen syvien pipojen ystävä. Sytomyssyissä se lienee vain eduksi, sillä syvä myssy peittää koko kaljun ja lämmittääkin enemmän.\nNämä neulotut myssyt ovat kyllä ihanan pehmeitä. Raidallisiin myssyihin on helppo upottaa jämälankoja, ja värejä on hauska yhdistellä. En edelleenkään suuremmin rakasta sitä, miten eri väriset langat välillä sotkeentuvat toisiinsa, mutta olen oppinut sietämään sitä koko ajan paremmin.\nSytomyssyjä ja muita hyväntekeväisyysneuleita tehdessäni pohdin usein, miksi vuosi toisensa jälkeen neulon niin paljon annettavaksi muille. Ehkä se on jonkinlaista tarvetta olla hyödyksi ja iloksi edes jollakin tavalla. Olen kovasti kärsinyt äitinä ja vaimona (ja ehkä myös sisarena, tyttärenä ja ystävänä) riittämättömyydentunteesta, siitä, että joku muu osaisi hoitaa nämä pestit paljon minua paremmin. Mustimpina aikoina olen ajatellut olevani enemmän taakka kuin ilo lähipiirilleni. Toisaalta entisessä työssäni oli vaikea nähdä työn merkityksellisyyttä kenenkään ihmisen elämään. Kun elämäni on kietoutunut niin voimakkaasti työn, perheen ja harrastuksen ympärille, on kai ollut luonnollista hakea merkityksellisyyden kokemusta sieltä, mistä se on ollut helpoiten saavutettavissa. Ajatus siitä, että minulla on jokin keino tuoda iloa, valoa ja lämpöä jonkun toisen, kenen tahansa elämään, on saanut minut osallistumaan aina uudelleen hyväntekeväisyystempauksiin. Eikä sovi väheksyä sitäkään, että hyväntekeväisyyskeräykset mahdollistavat kaiken tämän maanisen neulomisen: ilman keräyskohteita hukkuisin itselleni tarpeettomiin käsitöihin ja joutuisin pian lopettamaan koko harrastuksen...