Minkälaista on autoilu ja autonvuokraus Italiassa?\nMoni on kysynyt sitä, minkälaista autoilu on Italiassa ja mistä vuokrata auto? Onko ajokulttuuri kaoottista, uskaltaako ylipäätään lähteä ajamaan?\nMitä ottaa huomioon, kun autoilee ja vuokraa auton Italiassa? Tässä vinkit omien kokemustemme pohjalta:\nAjokulttuuri voi olla ajoittain vauhdikasta ja luovaa, mutta samalla myös joustavaa. Jos hallitset liikennesäännöt ja osaat ajaa Suomessa, pärjäät myös italialaisessa liikenteessä, kunhan omaat lisäksi päättäväisyyttä ja tilannetajua.\nKuten missä tahansa muuallakin, hurjastelijoita löytyy aina, mutta suomalainen jääräpäisyys loistaa poissaolollaan. Joustavuutta löytyy kaistaa vaihdettaessa, ja tilaa annettaan, kun muistat pistää sen vilkun ajoissa päälle kertomaan aikeistasi. Samaa joustavuutta odotetaan myös sinulta, eli unohda pilkun tarkka sääntöjen noudattaminen ja ota tilannetaju ja järki käyttöön.\nVoit varautua siihen, että liikenteessä kommunikoidaan tööttäämällä ja käsin selittämällä, sen kun kommunikoit takaisin – ei sitä tarvitse säikähtää. Ja se tapa on muuten pikkuisen vaikea kytkeä pois kotimaan liikenteeseen palattua. 🙂 Itse asiassa tarpeeton tööttääminen italialaisissa taajamissa ei ole sallittua ja siitä voi rapsahtaa sakot, se toimiiko sääntö käytännössä, onkin sitten toinen juttu.\nKommunikaatio toimii hyvin myös tilanteissa, jolloin tiellä on sattunut esim. onnettomuus. Silloin vastaantulijat varoittavat siitä valomerkein ja jonossa edessä olevat ajoneuvot ryhtyvät käyttämään hätävilkkuja hitaammin etenevän tai pysähtyneen liikenteen takia.\nEniten vaaratilanteita aiheuttavat kaistojen välissä puikkelehtivat moottoripyöräilijät ja skootterit, seuraa siis peileistä hyvin myös takanasi olevaa liikennettä.\nMoottoriteiden kaistat on jaettu eri noupeudella ajaville, ja esim. Milanon liepeillä on ihan oma kaista hitaammin ajavillle matkailijoille. Eli ei hätää, jos haluat ajaa hitaammin, pidä vaan oikeanpuoleinen moottoritien kaista ja jos haluat painaa tuhatta ja sataa, valitse se vasemmanpuoleisin kaista. Nopeusvalvonta ja peltipoliisit lähettävät sitten tarvittaessa lomaterveiset valokuvan kera.\nMoottoriteillä on tietulleja, joissa on erilliset kaistat korttimaksullisiin ja käteismaksuun. Satunnaisena matkaajana pääset helpoimmalla käteiskassalla ja pidä sitä varten mukanasi pikkurahaa tasamaksua varten. Tiemaksu esim. Malpensasta ja Comojärvelle oli 2 €. Viikonloppuisin ja italialaisten loma-aikoina moottoritiet ovat ruuhkaisia.\nPohjoisen Italian järvillä kannattaa myös hyödyntää autolauttoja, jotka ovat todella kätevä ja nopea tapa liikkua järven poikki ja maisemat ovat huikeat.\nMaantiet ovat usein kapeita, ja kunto on vaihteleva. Esimerkiksi Sardiniassa niiden kunto oli hyvä, kun taas Comojärvellä SS340 oli paikoitellen melkoinen perunapelto. Pienillä teillä nopeudet pysyvät kuitenkin alhaisina kapeuden ja mutkaisuuden takia. Tässä päästäänkin siihen, minkalaisella autolla kannattaa olla liikkeellä.\nEi mikään Ferrari, mutta näissä oloissa näppärä Cinquecento Largomme matkalla Bellagioon. Photo © Elämää ja Matkoja\nMINKÄLAINEN AUTO KANNATTAA VUOKRATA?\nTässä(kin) kohdassa suosittelen jättämään egon narikkaan ja ottamaan järjen käyttöön. Mieti minkälaisissa oloissa aiot ajaa? Paljonko matkatavaraa sinulla on kuljetettavana, minkä kokoinen tavaratila niitä varten tulee olla? Onko tarkoituksenasi taittaa pidempää matkaa moottoriteitä pitkin vai haluatko kierrellä pieniä kyliä ja kaupunkeja ja ajaa maanteitä (strada statale) pitkin?\nJos tarkoituksenasi on kierrellä esim. Comojärven pikkukaupunkeja ja kyliä ja tehdä pieni lenkki vuorelle, suosittelen vahvasti pientä autoa, jolloin kohtaamiset kapeilla teillä sujuvat kivuttomammin. Jos valitset kulkupeliksesi suuren auton, iskee katumus viimeistään kohdatessasi bussin. Trust me. Moottoritiellä isommasta kulkupelistä on enemmän iloa.\nMinkä kokoisella autolla kohtaat mieluiten bussin tällä tiellä? Ja kyllä, niitä busseja kulkee taajaan. Photo © Elämää ja Matkoja\nSiviilissä ajamme automaattivaihteisella Volvo V70:llä, mutta reissussa otamme kulkupelin vain paikasta A paikkaan B liikkumiseen, johon mahtuu tavarat ja auton pitää kulkea näppärästi pienillä teillä.\nViimeisimmällä matkallamme meitä oli matkassa 2 aikuista ja 2 lasta sekä matkatavarana 1 iso matkalaukku ja 3 lentolaukkua. Malliksi vaikoitui Fiat 500L, joka oli rullannut 6000 km ja dieselmoottorilla varustettu auto ei vienyt polttoainetta viikon aikana nimeksikään, kulut sen osalta alle 50 €.\nJyrkissä rinteissä vääntö ei oikein tuntunut riittävän ja Fiatia sai tosissaan ajaa sekä manuaalivaihteita vatkata ahkeraan, muuten peli kulki hyvin ja oli suht vakaa moottoriteillä ajettava.\nSäädettävä ohjaus oli hyvä syheröisillä reiteillä ajettaessa ja kokonsa puolesta auto osoittautui nappivalinnaksi näille teille. Matkustusmukavuus oli yllättävän hyvä eikä auto tuntunut ahtaalta pienestä koostaan huolimatta, edes kaltaiselleni pitkäjalalle.\nMISTÄ VUOKRATA AUTO JA MITÄ OTTAA HUOMIOON?\nJos olet valmismatkalla ja haluat vuokrata auton päiväksi pariksi, pääset helpoimmalla vuokraamalla sen matkanjärjestäjän sopimuskumppanilta, oppaat ovat tarvittaessa avuksi.\nOmatoimimatkaa varten suosittelen vuokraamaan auton ennakkoon ja itse käytän Rentalcars -sivustoa eri vuokrafirmojen hintojen ja ehtojen vertailuun. Tämä vertailu kannattaa tehdä myös sillloin, kun sinulla on kanta-asiakaskortti tiettyyn autovuokraamoon, voit yllättyä positiivisesti, jopa Gold kortin haltijana.\nKiinnitä huomiota hinnan lisäksi mahdollisiin lisäkuluihin ja erityisesti luottokortilta varattavan takuumaksun suuruuteen. Esimerkiksi Malpensan kentältä vuokrattavien, saman luokan autojen, takuumaksu vaihteli muutamasta satasesta muutamaan tuhanteen.\nKokonaisuutena edullisin vaihtoehto löytyi Budgetilta, josta vuokrasimme auton ja kaikki sujui sovitusti sekä palvelu oli hyvää. Budgetilta vuokrattaessa autossa oli luultavasti muutama kuhmu enemmän, kuin sisaryhtiö Avikselta vuokrattaessa, mutta käytännön ajon kannalta näillä ei ollut mitään merkitystä.\nHuomioi myös, että takuumaksua ei voi maksaa käteisellä missään vuokrafirmassa ja sitä varten tarvitset luottokortin, jolla on oltava riittävästi katetta. Takuumaksu on varattuna luottokortilta siihen saakka, että auto on palautettu hyväksytyssä kunnossa.\nKun haet auton, käy huolellisesti läpi kaikki sen pinnat, niin sisältä kuin ulkoa, ja kuvaa vauriot vaikka kännykällä tarvittaessa. Budgetilta vuokratessa saimme mukaan auton ’kartan’, johon oli merkitty kaikki kohdat, joissa oli vaurioita. Kävimme nämä läpi ennen matkaan lähtöä ja henkilökunnan kanssa autoa palautettaessa. Jos et ole huolellinen tässä, voit joutua maksamaan toisten aiheuttamat kolhut.\nSuosittelenkin autolle täysvakuutusta, joka korvaa paitsi kolarin ja toiselle osapuolelle aiheutetut vahingot sekä lisäksi esim. tuulilasiin, kattoon tai alustaan tulleet vauriot. Autovuokraamoilla on tarjolla omat vakuutustuotteensa, jotka ovat hyvin kalliita ja näillä pyritään paikkaamaan kilpailtujen vuokrahintojen katteita. Vinkiksi kuitenkin RentalCarsin myymä täysvakuutus, joka on sisällöltään sama kuin autovuokraamon tarjoama, mutta huomattavasti edullisempi.\nAutoa vuokrattaessa sinun tulee esittää voimassa oleva ajokorttisi, siihen on aina riittänyt tavallinen suomalainen ajokortti. Jos kuljettajia on useampia, tulee kaikkien esittää ajokortti. Lisäkuljettajista maksetaan lisämaksu.\nEniten sakkoja matkailijoille tulee paitsi ylinopeuksista myös suurten kaupunkien keskustojen sekä historiallisten alueiden ajokiellon rikkomuksesta. Ajokieltoalueita valvotaan automaattikameroin ja sakot tulevat postissa perässä rekisteritunnuksen perusteella, myös vuokra-autosta. Ajokieltoalue on merkitty kyltillä, jossa teksti ZTL tai Zone Traffico Limitato\nRattijuopumuksen raja on Suomen tapaan 0,5 promillea ja huumausaineiden vaikutuksen alaisena ajo on myös rangaistavaa.\nHuomioliivi ja varoituskolmio ovat pakolliset varusteet autossa.\nPolttoaineen hinnoissa on melkoisesti vaihtelua, esim. tämän kesän matkallamme Milano/Comojärvi/Luganojärvi ero asemittain saattoi olla toistakymmentä senttiä litralta. Polttoaineen keskihinta oli suunnilleen samoissa kuin Suomessa.\nMuista, että et jätä mitään irtotavaraa tai laukkuja näkyville autoon pysäköidessäsi, ei edes huoltoaseman kympin aurinkolaseja, sillä erityisesti vuokra-autot ovat Italiassa yleisesti murron kohteina, myös päiväaikaan. Suuremmissa kaupungeissa suosittelen pysäköimään auton yöksi ainoastaan vartioituun pysäköintihalliin.\nMukana kannattaa olla sekä navigaattori että paperikartta, josta akku ei lopu kesken. Navigaattorisovelluksessa on hyvä olla mukana mm. tietullien ja huoltoasemien sijainnit. Puhelimeen on saatavilla maksuttomia offline karttasovelluksia, mm. Androidille Google Play kaupasta ladattava Offline Maps.\nTuplaliikenneympyröistä ei navigaattorikaan aina selviä ja pienemmillä teillä opastekyltit eivät ole yhtä suuria ja selkeitä kuin Suomessa, eli harhaanajoja saattaa sattua. Mutta ne ovat oma pieni mausteensa matkaan, ja aina niistä selviää.\nMeille ei ole sattunut Italiassa huonoja autonvuokrauskokemuksia, ja oman auton tuoman liikkumavapauden myötä olemme päässeet näkemään paljon, joka olisi jäänyt muutoin kokematta.\nEikä teknisiä ongelmia ole yhtä rengasrikkoa kummoisempaa tapahtunut, mutta sen murhe muuttui antoisaksi seikkailuksi Toukokuisessa Toscanassa – luehan tästä reissusta ja sen kommelluksista jutusta Toukokuisen Toscanan auringon alla, osa 2, jonka käänteet veivät minut aikanaan myös Finnmatkojen kirjoituskilpailussa palkintomatkalle Mallorcalle. Tuplahuvi siis niistäkin käänteistä – ja monta kokemusta rikkaampina!\nKuvat Elämää ja Matkoja matkablogi – travel blog sekä Pixabay\nperjantai, syyskuu 9, 2016 by Elämää ja Matkoja matkablogi - travel blog\nReply Satunnainen Italiankävijä keskiviikko, joulukuu 19, 2018 at 00:02\nKiitokset kattavasta kirjoituksesta. Omat kokemukset ovat enimmäkseen samansuuntaiset mutta epäselväksi on jäänyt, kuka korvaa naarmut ja maksatetaanko ne asiakkailla useaan kertaan.\nKun olen vuokrannut auton nollaomavastuulla, palauttaessani auton sitä ei ole tarkastettu lainkaan. Kerran auto jäi Stresaan, kun siitä puhkesi rengas vain muutamia tunteja ennen paluulennon lähtöä. Soitin yhtiöön, mistä voivat noutaa autonsa, otimme taksin kentälle eikä koira perään haukkunut.\nKun olen vuokrannut omavastuulla, olen huomannut, että ainoa hyvin valaistu alue parkkihallissa on auton palautusalue.\nViimeksi vuokrasimme Abarth 124 avoauton hämmästyttävän edullisesti, alle 90 euroa neljältä päivältä. Lähtiessä lentokentän hämärässä en huomannut pientä lommoa auton oikeassa kyljessä, mutta pysähtyessämme ensimmäisen kerran huoltoasemalla Italian auringossa vekki oli selvä. Palauttaessani auton tämä lommo jäi myös tarkastajalta huomiotta. No, yhtiön mukaan autot tarkastetaan annettaessa ja vastaanotettaessa. Se tarkoittaisi, että kyseinen lommo jäi havaitsematta ainakin kolmessa tarkastuksessa. Yhtiön kannalta sillä ei liene merkitystä, koska lopulta korjauksen voi laskuttaa jokaiselta seuraavalta vuokraajalta, joka ottaessaan auton käyttöön lentokentän hämärässä ei lommoa huomaa.\nMinut yllätti se, että tarkastaja löysi noin kymmenen senttiä pitkän naarmun vasemman etuvanteen rengasta vasten olevasta pinnasta. Toki on mahdollista, että olen nirhannut vanteen kanttariin, mutta mitään havaintoa ei sellaisesta ole eikä renkaassakaan ollut mitään jälkeä. Naarmusta kuitenkin lisämaksu. Vuokraushinta oli halpa ja lisämaksunkin kanssa kohtuullinen. Halvempi kuin omavastuun poistolla. Abarth 124 neljäksi päiväksi lopulta 240 euroa. Jäi kuitenkin ikävä jälkimaku.\nOlen miettinyt, olisiko bisnessaumaa yritykselle, joka kokoaisi vuokra-autojen lommot ja josta ne saisi nähtäviksi. Loppuisi yhden naarmun laskuttaminen usealta asiakkalta.\nReply Elämää ja Matkoja matkablogi - travel blog keskiviikko, joulukuu 19, 2018 at 13:36\nOnneksi tuo vanteen naarmu ei tuonut teille kovin isoa laskua, se oli kyllä sellaisessa paikassa, jota ei helpolla huomaa. Niin kuin sanotkin, luulisi myös että renkaassakin näkyisi jotain jälkeä, jos se on katukiveykseen hiljattain osunut ja yleensä kanttauksen kyllä huomaa ratissa.\nNäitä tapauksia, jossa toisten aiheuttamia lommoja/naarmuja laskutetaan seuraavalta asiakkaalta, tapahtuu silloin tällöin, valitettavasti. Meille ei ole onneksi (toistaiseksi) tällaista tapausta tullut eteen, mutta en kovin paljoa yllätty, jos ja kun sellainen yritys tulee vastaan. Viime vuosina autoa Italiassa vuokratessa olemme saaneet vuokrauspaperien mukana joko ’kartan’ autosta, johon on merkitty vauriokohdat ja niiden koko tai sitten ne on kirjattu vuokrasopimuslomakkeeseen, tosin italiaksi. Tapaamme aina käydä kulkupelin läpi noudettaessa ja katsomme, onko kaikki vauriot merkittynä papereihin. Jonkun kerran olemme löytäneet syynissä esim. pieniä naarmuja, joita ei ole papereissa ollut merkittynä ja silloin olemme pyytäneet henkilökunnan paikalle katsomaan nämä, yleensä sillä seurauksella että ne on kuitattu vain olan kohautuksella ja toteamuksella ettei tuo ole mitään. Olemme kuitenkin kuvanneet nämä siltä varalta, että yritystä laskutukseen ilmenee. Lisäksi videokuvaamme vielä auton kauttaaltaan ennen lähtöä, sekä sisältä että ulkoa. Palautettaessa olemme pyytäneet henkilökunnan edustajan tarkistamaan heti auton ja kuittaamaan sen hyväksytysti vastaanotetuksi, paitsi nyt viimeisimmällä kerralla Napolin lentokentällä, kun olimme hilkulla myöhästyä lennolta ruuhkan takia. Sen auton palautuksen jäljiltä oli kyllä kylmärinki alla pitkään ja odotus, mitäköhän meiltä vielä laskutetaan, mutta onneksi ihan asiallisesti tuo meni ja vain tankkausmaksu ja lapsen korokeistuin jälkilaskutettiin, niin kuin pitikin.\nTarkkana noissa vuokrauksissa saa kyllä olla. Tuo oli muuten loistava idea, että vauriot olisi koottuna yhteen tietokantaan!\nKiitos kommentistasi, oli kiva kuulla autonvuokrauskokemuksianne ja näistä on paljon hyötyä myös muille auton vuokrausta suunnitteleville.\nHyviä tulevia matkoja Teille!\nReply Auton Vuokraus Rooma Kokemuksia – FUNRAW keskiviikko, lokakuu 24, 2018 at 04:46\n[…] Minkälaista on autoilu ja autonvuokraus Italiassa? – Rantapallo […]\nReply ööö sunnuntai, joulukuu 25, 2016 at 18:20\n”Takuumaksu on varattuna luottokortilta siihen saakka, että auto on palautettu hyväksytyssä kunnossa”\nTämä ei taida pitää lainkaan paikkaansa!\nOlen vuokrannut Italiassa 7 vuotta asuessani Europcarilta about 50 kertaa auton ja aina on ollut tuo takuumaksu varattuna kuukauden päivät. Auton palautuksen yhteydessä saa kyllä todistuksen virheettömässä kunnossa palauttamisesta, mutta se takuumaksu pidetään kuukauden verran mahdollisia sakkoja tms. aiheuttamisia kuluja silmälläpitäen.\nSakkojenkin pitäisi lain mukaan tulla viikon sisällä. Näin ei kuitenkaan ole. Minulle kävi eräänä vuonna eräs jo tutuksi tullut (saman jalkapallojoukkueen kannattaja) paikallispoliisi tuomassa peltipoliisin ylinopeus -sakkolapun vasta lähes vuoden päästä! Sanoi, että kuuli meidän lähteneen kesäksi Suomeen ja aikoneen tuoda sen syksyllä, mutta muistikin vasta seuraavana keväänä! No, kirjoitti sakkolappuun, notta oli hänen vika ja poliisiasemalla sakkoa maksaessamme piti maksaa vain alkuperäinen maksu. Poliisiasemalle maksoin sakon sen takia, että sain heti todistuksen sen maksamisesta ja näin, että se merkittiin tiedostoihinkin maksetuksi. Jos maksaa pankin kautta, tieto ei SILTI välttämättä kirjaudu poliisien tiedostoihin! Näin minulle se tuttu poliisi sanoi.\nReply Elämää ja Matkoja matkablogi - travel blog sunnuntai, joulukuu 25, 2016 at 18:50\nAi pahus sentään, teillehän on sattunut harmeja oikein urakalla! Olemme käyttäneet vuosien saatossa useita eri autovuokraamoja eri puolilla Italiaa, eikä viivettä takuusumman palautuksissa ole ollut. Joskus on jopa varattu vain nimellinen summa polttoainetakuuksi, joskus ei sitäkään. Onko Teillä viive ollut aina Europcarilla vai eri vuorafirmoissa ja/tai eri puolilla maata? Olen kuullut, että vaihtelua käytännöissä voi olla paljonkin jopa saman firman saman kaupungin eri vuokrauspisteissä.\nMeillä ei ole kokemuksia sakkokäytännöistä, mutta voin hyvin uskoa tuon episodin, sillä italialaiset säännöt ovat ’sovellettavissa’ ihan niin kuin Napolilaiset liikennevalotkin ovat vain suositus. 😀 Olemme kuin ihmeen kaupalla selvinneet ilman parkkisakkojakin, vaikka pysäköinti on joskus venähtänyt reippaastikin. Kop kop, toivottavasti ei tule vielä terveisiä kesän reissulta!\nKiitos kommentistasi, on aina mielenkiintoista kuulla muiden kokemuksia. Toivotaan Teillekin parempia vuokrauskokemuksia jatkossa, meillä on tosiaan kaikki sujunut mallikkaasti eri puolilla Italiaa useiden eri vuokrausketjujen kanssa asioidessa.\nReply Heli/Beachhousekitchen sunnuntai, syyskuu 11, 2016 at 17:07\nLoistava infopaketti! Ja eipä muuten missään muualla ole pelottanut taksissa niin paljoa kuin Roomassa. Rinnakkain taisi ajaa 4-5 autoa ja kyllä sai penkistä pitää kiinni. En ihan uskaltautuisi itse enää suurkaupunkeihin yksin ajamaan. Parikymppisenä ajoin Suomesta Hollantiin opiskelemaan ja sieltä tuli liikuttua mm. Brysselissä, josta ulospääsy kesti 2 tuntia! Ei vaan löydetty oikeaa ramppia/tietä ulos ja aina ajettiin ympyrää…Nyt en enää uskaltaisi lähteä seikkailemaan!\nReply Elämää ja Matkoja matkablogi - travel blog sunnuntai, syyskuu 11, 2016 at 22:38\nTotta, jotkut taksikyydit on vaan niin sitä luokkaa, että nitrot olisi tarpeen! Pariisissa mm. Riemukaaren liikenneympyrä on lähinnä ympyrä, jossa on liikennettä – kaista-ajosta ei puhettakaan ja autoja tulee joka suunnasta ristiin rastiin. Sieltä selvittiin taksilla kuin ihmeen kaupalla kolaroimatta, läheltä piti ties kuinka monta kertaa.\nTuo Brysselin kokemus kuulostaa muuten tutulta – me vaan onnistuttiin ajamaan ympyrää niinkin pienessä kaupungissa kuin Sassarissa Sardiniassa! Aina kun kuviteltiin pääsevämme ulos kaupungista, niin edessä oli kyltti centro ja taas alkoi rinki alusta. Kaupungissa ei ollut lainkaan opasteita ulos eikä matkassa ollut mukana navigaattoria, vain suurpiirteinen paperikartta. Silloin todettiinkin, että kaikki tiet vievät paitsi Roomaan, myös Sassariin. 🙂\nNykyään ei puhettakaan, että mentäisiin ajamaan kaupunkiin ilman navigaattoria!\nKiitos Heli kommentistasi ja aurinkoista alkavaa syysviikkoa!\nReply Outi lauantai, syyskuu 10, 2016 at 09:43\nMuistan Roomassa miettineeni, että vaatii nopeaa reagointia pysyä liikenteen mukana. Tätä mietin, ennen kuin menin Marokkoon ensimmäistä kertaa. Siellä suosittelen vain katsomaan eteenpäin ja keskittymään omaan ajoon. Jännitän jopa takapenkillä istuessa 😀\nIhania autokuvia, tuo ensimmäinen kuva on upea!\nReply Elämää ja Matkoja matkablogi - travel blog lauantai, syyskuu 10, 2016 at 13:40\nUuh, voin vain arvailla, minkälaista autoilu on Marokossa – uskon hyvin, että kyydissäkin on jo tarpeeksi jännää! 😀\nViime talvena Arabiemiraateissa koin elämäni kenties kamalimman autokyydin matkalla Ras al Khaimahista Dubaihin. Ajo oli ihan järjetöntä kaasu pohjassa puikkelehtimista kaistalta toiselle, ilman vilkkua eikä turvaväleistä tietoakaan. Taksin rajoitin alkoi piipittämään 120 tuntinopeudessa, mutta sen sijaan että kuski olisi hiljentänyt alle sen, painoikin hän kaasua reippaasti niin, että piipitys saatiin loppumaan. Siinä sitten painettiin kaistaslalomia sataakuuttakymppiä edellä ajavan puskurissa kiinni.\nSen reissun jälkeen Italian liikenne tuntui varsin leppoisalta, mutta silti jätämme mieluummin isoissa kaupungeissa ajon vähemmälle – hyvänä esimerkkinä mainitsemasi Rooma, jossa saa olla hoksottimet kohdallaan! 😀\nKiitos Outi kommentistasi ja leppoisaa viikonloppua!


Konevuori Sisuuntuu - Konepörssi.com\nKolmessa autossa on 480 hevosvoiman V6-moottori, yhdessä 550-hevosvoimainen V8. Kaikissa on automaattinen PowerShift- vaihtamisjärjestelmä. Kaikkien autojen päällirakenteet on toimittanut Konepaja Wiler Oy.\nKonevuoren hallituksen puheenjohtaja Reijo Wuorio sanoo, että viimeisimmät kaupat syntyivät Sisun ja Daimlerin yhteistyön ansiosta, unohtamatta kuitenkaan Veho Hyötyajoneuvojen myynti- ja huolto-organisaation tärkeää roolia kaupan eri vaiheissa.\n”Sisaryrityksessämme on vahva Mercedes-kanta ja olemme nähneet ja kokeneet merkin järjestelmällisyyden sekä toimivuuden todella hyvänä asiana. Uskon, että nykyinen Sisun ja Daimlerin yhteistyö on hyvä asia, johon voimme luottaa”, linjaa Wuorio, joka kehuu erityisesti Sisun vertaansa vailla olevia maasto-ominaisuuksia.\n”Sisun korkearunkoinen kasettiauto on käsittämättömän tukeva auto. Sisu Polar on tällä hetkellä markkinoiden paras sora-auto, sillä Daimler-yhteistyön ansiosta myös polttoainetalous on saatu kohdalleen”, jatkaa Wuorio.\n”Konevuori Oy:n kanssa tehty kauppa on oiva esimerkki Veho Hyötyajoneuvojen kyvystä tarjota päämiestemme kanssa räätälöityjä kokonaisratkaisuja, joilla vastaamme asiakkaidemme vaativiin tarpeisiin ja toiveisiin”, toteaa Veho Hyötyajoneuvojen johtaja Juha Ruotsalainen.\nEtelä-Suomen suurimpiin maansiirtoyrityksiin kuuluvalla, vuonna 1989 perustetulla Konevuorella on ajossa reilut 20 kuorma-autoa, joista 18 on Sisuja. Yrityksen toimialoina ovat vaativat maansiirtokohteet, konevuokraus ja kiviainesmyynti. Yhtiön pääpaikka on Askolan Monninkylässä, missä sijaitsee myös kaluston huolto- ja korjaustilat.


Kategoria: Autovaraosat | HL Group\nOsoittaaksemme tukemme Ukrainan valtiota ja kansaa kohtaan, olemme päättäneet poistaa Teboilin tuotteet valikoimastamme. Vaikka Teboilin voiteluaineet valmistetaan Suomessa, on Teboil yksi venäläisen Lukoilin tytäryhtiöistä. Ympäristökuormituksen minimoimiseksi myymme kuitenkin vielä varastossa jäljellä olevat tuotteet asiakkaillemme. Varaston loputtua Teboil-tuotteita ei enää tilata lisää. Tulemme lahjoittamaan ...\nMonroe pidentää useiden iskunvaimentimiensa takuuaikaa poikkeukselliseen 5 vuoteen! Uusi pidempi takuu koskee OESpectrum, Original, Adventur ja Van-Magnum iskunvaimentimia. Aiemmin 5 vuoden takuun piirissä ovat olleet ainoastaan Monroen premium-sarjat OESpectrum ja Intelligent Suspension RideSense. Pidennetty 5 vuoden takuu kannustaa valitsemaan autoon laadukkaampia varaosia sekä huoltamaan auton kok...\nGO4 Lasinpesuneste -18⁰C 4L Tuote 935-79304 EAN 4742516008212 UFI:9A20-VONE-F00M-PAQH Takaisinveto koskee vain mainittua tuotetta ko. pakkauksessa, ei muita GO4-lasinpesunesteitä. Tuote ...\nAutovaraosien myyntitiimimme hakee lisävahvistusta joukkoonsa, ja etsimme nyt kokenutta aluemyyntipäällikköä vakituiseen työsuhteeseen. Tehtävässäsi vastaat autovaraosien ja -tarvikkeiden myynnistä Uudenmaan alueella. Sinulta löytyy jo entuudestaan kokemusta tuotteista ja alasta, sekä omaat aktiivisen ja itsenäisen työotteen. Edustamamme tuotteet ovat korkeatasoisia ja alan ammattilaisten piirissä tunnett...\nGS Yuasa on yksi maailman suurimmista ajoneuvojen ja teollisuusakkujen valmistajista, jonka OEM-tuotantoon luotetaan autoteollisuudessa laajasti niin innovaatioiden kuin laadun osalta. Suomen markkinoilla parhaiten moottoripyöräakuistaan tunnetun Yuasan akut ovat ensiasennusakkuja useiden merkittävien autovalmistajien automalleissa. Auton akuissa markkinaosuudeltan se on Aasian suurin ja globaalisti toiseksi suurin valmistaja. HL Gro...\nMeguiar'sin laadukkaat premium-veneenhoitotuotteet ovat viimein rantautuneet myös Suomeen! Löydät Marine-tuotelinjasta kaikki tarvittavat tuotteet veneen pintojen kunnostukseen ja ylläpitämiseen. Iso osa tuotteista sopii myös asuntoautojen ja -vaunujen hoitoon. Valikoimista löytyvät tuotteet sekä ammattilaisille että kuluttajille. Voit tutustua Marine-tuotteisiin tarkemmin Meguiar'sin omilla\nHaluamme turvata henkilökuntamme sekä asiakkaamme vallitsevassa tilanteessa, mutta toimintamme jatkuu normaalisti pienin poikkeuksin. Viruksen luomaan tilanteeseen olemme varautuneet ohjeistamalla henkilöstöämme hallituksen 12.3.2020 antaman ohjeistuksen mukaan suosimaan etätyöskentelyä, luopumaan työmatkoista ulkomaille ja rajoittamaan matkustaminen myös kotimaassa vain välttämättömiin työtehtäviin. Asiak...\nHL Group osallistui viime viikolla 3.-5.3.2020 Meguiar´sin EMEA-maiden tekniseen myyntikonferenssiin Marokon Casablancassa. Konferenssissa vaihdettiin Meguiar´s kuulumisia EMEA-maiden välillä sekä tutustuttiin ja testailtiin kauden mahtavia uutuustuotteita. HL Group palkittiin konferenssissa Meguiar´sin ”double digit”-palkinnolla, vuoden 2019 aikana saavutetusta yli 10% kasvusta johtuen. Palkinnon luovutti meille Meguiar´sin Kansainv...\nOlli Hartikainen on nimitetty HL Groupin autotuotteista vastaavaksi johtajaksi. Jatkossa Olli johtaa sekä HL Groupin autotarvikkeiden että auto- ja teollisuusmaalien myyntiä. Autotarvikkeiden myyntipäälliköksi on nimitetty Tommi Frondén. Auto- ja teollisuusmaalien myyntipäällikkönä jatkaa Kalle Raanoja ja Turun alueen kenttämyynnistä sekä koko Colornet-myym...


Mitä unilääkkeistä tulee tietää? - Askel Terveyteen\nMitä unilääkkeistä tulee tietää?\nOnko sinulla vaikeuksia nukahtaa? Oletko koskaan turvautunut unilääkkeisiin? Lue eteenpäin, niin saat tietää aiheesta lisää!\nTeollisuusmaissa ihmisten nykyisen elämäntyylin vuoksi monilla on vaikeuksia nukahtaa. Unilääkkeistä on tullut aina vain yleisempi apu unettomuuteen ja muihin unihäiriöihin.\nUnilääkkeet ovat erittäin haluttuja tänä päivänä. Meidän tulee kuitenkin olla varovaisia jottemme käytä niitä väärin, sillä niillä voi olla negatiivisia vaikutuksia terveyteen. Tässä artikkelissa tarkastelemme erilaisia uniongelmia sekä kerromme markkinoilla saatavilla olevista unilääkkeistä.\nTämä hyvin yleinen teollisuusmaissa esiintyvä sairaus on unihäiriö, jolle on ominaista potilaan kyvyttömyys nukahtaa tai pysyä unessa riittävän laadukkaan unen takaamiseksi, jolla he voivat palauttaa energiatasonsa ja normaalin hereilläolon.\nTästä sairaudesta tehtyjen lukuisten tutkimusten tulokset osoittavat, että sen aiheuttajana on jokin toinen piilevä sairaus itse unettomuuden sijaan. Tämä on tärkeää tietoa, sillä se ohjaa hoidon kohti uniongelman laukaisevaa ongelmaa.\nUnettomuus voidaan myös luokitella sen keston ja luonteen mukaan:\nOhimenevä. Unettomuus kestää alle seitsemän päivää, kuten joillekin naisille esimerkiksi käy kuukautisia edeltävänä aikana.\nAkuutti. Tällainen unettomuus kestää viikosta kolmeen viikkoon.\nKrooninen. Unettomuus on kestänyt yli kolmen viikon ajan.\nUnettomuuden luonteeseen keskittyen voimme luokitella sen seuraavasti:\nNukkumisen aloittaminen – potilaalla on vaikeus nukahtaa.\nNukkumisen ylläpitäminen – potilaan on vaikea pysyä unessa.\nUnilääkkeistä apua unenlaadun parantamiseen\nUnilääkkeet ovat psykoaktiivisia psykotrooppisia aineita, jotka edistävät nukahtamista aiheuttaen uneliaisuutta. Unettomuuteen liittyy kuusi hoitomuotoa. Lääkäri aloittaa ensimmäisestä ja siirtyy sitten seuraavaan, mikäli edellinen ei ollut tehokas.\nEnsimmäinen hoitomuoto: luonnolliset rohdot\nIhmiset käyttävät luonnollisia aineita laajalti tämän ongelman hoitamiseksi. Suosituimpia ovat virmajuuri, lehmus, kärsimyskukka ja opioidit. Jotkut potilaat turvautuvat muihin hoitoihin, kuten homeopatiaan.\nToinen hoitomuoto: bentsodiatsepiinia sisältämättömät unilääkkeet\nTällaiset unilääkkeet ovat selektiivisiä GABA-reseptoriagonisteja. GABA on varsinaisesti keskushermoston estävä välittäjäaine. Tällaisia lääkkeitä ovat esimerkiksi tsolpideemi, tsopikloni ja eskopikloni.\nNämä lääkkeet tuovat hyviä tuloksia niiden tehokkuuden ja vastustuskyvyn takia. Tästä syystä niistä on tullut ensimmäinen vaihtoehto unilääkkeistä valittaessa, varsinkin kun on kyse akuutin unettomuuden hoidosta. Ne eivät ole kuitenkaan yhtä tehokkaita kroonisen unettomuuden hoitamisessa.\nKolmas hoitomuoto: bentsodiatsepiinit\nBentsodiatsepiinit ovat yleisesti käytettyjä unilääkkeitä unettomuuden hoitoon. Toisin kuin yllä mainitut lääkkeet, nämä eivät ole selektiivisiä GABA-reseptoreita.\nNe ovat korvanneet muut lääkkeet (barbituraatit) ensimmäisenä unilääkevaihtoehtona. Erittäin tehokkaasta vaikutuksesta huolimatta ne muuttavat unen luonnollista rakennetta vaihdellen REM-unea ja aiheuttaen merkittäviä sivuvaikutuksia.\nNämä lääkkeet voivat myös aiheuttaa sietokykyä ja riippuvuutta. Niiden käyttöä tulee siis hallita ja potilaiden tulisi olla hyvin tietoisia siitä.\nSinua saattaa kiinnostaa: Lasten unihäiriöt: diagnosointi ja hoito\nNeljäs hoitomuoto: masennuslääkkeet, joilla on nukahtamista edistävä vaikutus\nIhmiset ovat jo jonkin aikaa käyttäneet masennuslääkkeitä unilääkkeinä. Alla joitakin esimerkkejä:\nKuten myös bentsodiatsepiinit, voivat nämä lääkkeet häiritä REM-unta. Ne kuitenkin tekevät sen erilaisella toimintamenetelmällä. Nämä lääkkeet saavat aikaan unettavan vaikutuksen niiden antikolinergisen toiminnan johdosta ja ne parantavat aminergistä hermoimpulssien välitystä.\nUsein kun potilas kärsii kroonisesta unettomuudesta, eivät bentsodiatsepiinit riitä sen hoitoon. Heidän tulee siis ottaa näitä lääkkeitä täydennyshoitona.\nLue myös: Aromaattiset öljyt auttavat nukkumaan paremmin\nViides hoitomuoto: psykoosilääkkeet unettomuuden hoitoon\nKun mikään yllä olevista lääkkeistä ei tuo haluttua vaikutusta, saattavat psykoosilääkkeet tai neuroleptiset lääkkeet osoittautua tehokkaiksi.\nJoitakin tähän sairauteen yleisesti käytettyjä lääkkeitä ovat:\nNiitä käytetään yleensä vanhempien potilaiden hoidossa sekä hourailusta, manioista, psykoosista tai unettomuudesta kärsivien potilaiden hoitoon.\nHaluamme myös mainita, että viimeinen eli kuudes hoitomuoto koostuu muista lääkkeistä, kuten antihistamiineista, melatoniinista tai gabapentiinistä, joita käytetään yleensä lievään unettomuuteen, kuten aikaeroväsymyksen aiheuttamaan unettomuuteen, jota esiintyy eri aikavyöhykkeeltä toiselle matkustettaessa.\nNykyään on tarjolla suuri valikoima unilääkkeitä, jotka auttavat taistelemaan unettomuutta vastaan. Keskustele lääkärin kanssa sinulle sopivimmista lääkkeistä ja noudata aina hänen antamiaan suosituksia.\nMitä on hyvä unihygienia ja kuinka sen voi saavuttaa? Lue 10 vinkkiä hyvään unihygieniaan tästä artikkelista ja noudata niitä!


Kolumni | Valo voittaa | Pääkirjoitus & mielipide | Sipoon Sanomat\nKolumni | Valo voittaa\nPääsiäisviikolla on monta nimeä. Kirkossamme sitä kutsutaan hiljaiseksi viikoksi, ja se alkaa palmusunnuntaista päättyen pääsiäiseen.\nPalmusunnuntaina Jeesus saapuu Jerusalemiin, jossa kansa ottaa hänet vastaan kuninkaana. Viikon aikana Jeesus vangitaan, tuomitaan ja pitkäperjantaina ristiinnaulitaan. Viikko ei siis hänen kohdallaan ollut hiljainen, mutta hänen seuraajansa kaikkialla eläytyvät hiljentyen Jeesuksen elämän viime vaiheisiin.\nViikko tunnetaan myös nimillä kärsimys- ja piinaviikko. Jeesuksen elämän päätös on julma kuva epäoikeudenmukaisuudesta. Lähimmäisenrakkautta edistävä tuomitaan. Köyhien ja sorrettujen puolesta taistellut tapetaan.\nSilti pääsiäinen ei ole vain inhimillisen kärsimyksen kuvaus vailla mieltä. Uskomme mukaan Jeesus kuoli puolestamme, ja sovitti näin pahat tekomme Jumalan kanssa.\nTehtävämme on edistää hyvää, auttaa kärsiviä ja tuoda toivoa.\nKärsimys levittäytyy nyt eteemme Ukrainan sodan mielettömyyksissä. Mieliimme painuvat monet ennestään tuntemattomat paikannimet kuten Butša, Mariupol ja Kramatorsk ihmisoikeusrikosten takia. Nämä tuskin jäävät viimeisiksi.\nHätää on lähempänäkin. Olemme vasta selviytymässä koronakriisistä, joka on jättänyt jälkensä lapsiin, nuoriin ja ikäihmisiin. Hoivahenkilökunta ja sairaanhoitajat ovat oman jaksamisensa ja toimeentulon äärirajoilla.\nMiten kaikkeen tähän hätään vastataan?\nPääsiäinen on yhtä aikaa ristin ja ylösnousemuksen juhla. Kaikki ei päättynyt kuolemaan, vaan Jumala herätti Jeesuksen kuolleista.\nPääsiäisaamu kertoo kuoleman vallan murtumisesta, sekä uskon, toivon ja rakkauden syttymisestä.\nValo voittaa pimeyden, niin pääsiäisenä kuin maailman hädässä. Kerran kauheudet päättyvät, ja toivo syttyy.\nMeidän tehtävämme on edistää hyvää, auttaa kärsiviä ja tuoda toivoa toisillemme. Kaikessa saamme luottaa, että meitä ja maailmaamme varjelee viime kädessä meitä rakastava Jumala, joka kulkee kanssamme joka hetki.\nKirjoittaja on Sipoon suomalaisen seurakunnan kirkkoherra ja lääninrovasti


Maailman suksikansalainen - Hanne Mäkinen - EDGE SKI\nEtusivu / Default / Maailman suksikansalainen – Hanne Mäkinen\nReilu kolmikymppinen Hanne Mäkinen elää unelmaansa. Hän saa olla suksilla yli 200 päivää vuodessa. Vaikka suurin osa päivistä on työn täyteisiä, nauttii Hanne ulkona ja suksilla olemisesta. Unelman eläminen näkyy myös hänen kasvoiltaan. Kun Hanne on vuorilla, hän hymyilee aurinkoisesti. Persoonasta hehkuu onnellisuus.\nJuvalta kotoisin oleva Mäkinen on nykyään todellinen maailman kansalainen. Kotipaikka on Itävallan Bad Gastein ja toimipisteet vaihtuvat vuoden aikana Itävallasta Sveitsiin ja Japanista Uuteen-Seelantiin.\nTällä hetkellä hän toimii Elämysmatkojen oppaana Nisekossa. Keväisin ja syksyisin hänet voi kohdata matkatoimisto Mandalan vaellus- ja pyöräilyreissujen vetäjänä.\nAlle kouluikäisenä Hanne pääsi serkkujensa kanssa Hasamäkeen laskemaan. Innostus lajia kohtaan oli välitön. Vuosien varrella tutuksi tuli myös lumilauta, ja nyt tuoreimpana telemarksukset.\nEnsimmäiseltä koulutukseltaan Hanne on hevosten hoitaja. Reipas 15-vuotias nuori nainen muutti Etelä-Savosta Kanta-Hämeeseen, Ypäjän sisäoppilaitokseen. Hevoshoitajan koulutuksen jälkeen hän suoritti ylioppilastutkinnon sekä restonomiopinnot. Opintopolku jatkui Tampereelle matkaoppaaksi opiskelemaan. Ajatus suksiammattilaisuudesta syntyi Australiassa.\n”Olin maailmanympärimatkalla ja tein töitä australialaisessa, nyt palaneessa Selwyn Snowfieldsin hiihtokeskuksessa. Sieltä sain kipinän tehdä enemmänkin töitä laskettelun parissa. Päädyin STS Alppimatkoille 10 vuodeksi. Noina vuosina toimin STS:lle oppaana, koordinaattorina, kohde- ja aluepäällikkönä sekä hotellinjohtajana. Kesät vedin vaelluksia STS:n asiakkaille.”\nOpasvuosien varrella Hanne on kasvattanut osaamistansa eritoten lasku- ja opastaitojen tiimoilta. Hän on käynyt aktiivisesti Itävallan hiihdonopetusjärjestelmän kursseja.\n”Kävin Itävallan järjestelmästä kolme tasoa, ja lisäksi myös alppikurssin, jossa on vapaalaskuun liittyviä asioita, sekä lumiturvallisuutta. Olen siis Landesskilehrer. Lisäksi olen Bergwanderführer, eli vuorivaellusopas. Koulutukseen sisältyi paljon hyödyllisiä asioita, kuten ensiaputaidot, navigointi, ryhmän hallinta ja johtaminen.”\n”Uudessa-Seelannissa kävin hiljattain “wilderness first aid” -kurssin, lähinnä taitojen ylläpitämistä ajatellen. Tärkeintä on kuitenkin kokemuksen hankkiminen. Siinä auttaa toiset samanhenkiset ja etenkin itseäni taitavammat kaverit ja kollegat.”\nSujuvasti neljää kieltä puhuva Mäkinen tutustuu huolella alueisiin, ennen asiakkaiden saapumista. Siten opastukset sujuvat mukavan rennoissa, mutta varmoissa tunnelmissa.\nElämysmatkojen oppaat ovat suurimmaksi osaksi miehiä. Moni asiakas yllättyy, kun opas onkin nainen.\n”Harvemmin se epäluulo tulee suoraan sanoina, enemmänkin semmoisina rivin välyksinä. Se on ihan joka päiväistä. Mutta kun lähdetään mäkeen, niin epäluulot karisevat ja päivän jälkeen asiakkaat ovat hyvin tyytyväisiä.”\nMäkinen on taitava laskija, kaikissa olosuhteissa. Oppaana hänen viesteistään on karsittu turha pois ja suusta tulee lähinnä tiukkaa asiaa. Asiakkaan kannattaa myös olla kuulolla, jotta tarjottu tieto ei livahda ohi korvien. Jos joku ei takamaastossa kuuntele ohjeita, Mäkiseltä löytyy myös napakampi äänenpainotus.\nKulttuuria ja huolta\nVaikka laskeminen on Hannen toiminnan keskiössä, hän haluaa osoittaa asiakkaille myös paikallista kulttuuria toivoen, että ihmiset kiinnostuisivat myös siitä. Näin matkasta tulisi kokonaisvaltaisempi elämys.\n”Japanissa on huikea kulttuuri ja olisi sääli, jos jengi tulisi tänne vain laskemaan. Ohjaan asiakkaitani kunnioittamaan paikallisia tapoja. Onsenissa käynti on ensimmäisiä askelia japanilaiseen kulttuuriin, ja siihen liittyy paljon tärkeitä sääntöjä kuten huolellinen peseytyminen istuen ja juomien sekä kameroiden jättäminen pukuhuoneeseen. Sen oluen voi juoda sitten onsenin jälkeenkin”, Hanne kertoo.\n”Hiihtoreissun aikana täytyy tietenkin myös nauttia japanilaisesta ruokakulttuurista, muunkin kuin sushin muodossa. Paikalliset pikkubistrot, Izakayat tarjoavat tyypillisintä japanilaista sapuskaa.”\n13 vuotta Alpeilla ja maailmalla kulkeneena Hannen hymyilyyn tulee katko, kun keskustelu kääntyy ilmastonmuutokseen.\n”Talvet ovat tuntuneet Alpeilla niukemmilta ja niukemmilta lumen suhteen, kunnes viime talvena sitä tuli liikaakin. Samaan aikaan Japaninkin lumimassat ovat alkaneet vähentyä ja lumisateet epäsäännöllistyä, Uudessa-Seelannissa lunta tulee väärään vuodenaikaan tai tulvii, kun taas Australia palaa pahemmin kuin ikinä hirvittävässä kuumuudessa. Joskus on vaikea hahmottaa mikä on uutta ja mikä paremman tai helpomman tiedon levityksen ansiota, mutta ilmasto on todellakin muutoksessa. Jokainen tekee omat valintansa ja jokainen voi tehdä jotain omasta puolestaan.”\nRunsasta reissaamista Mäkinen kompensoi mm. lihattomalla ruokavaliolla, sekä elämällä materiaalisesti kohtuullisen minimalistista elämää.\n“Jokainen voi tehdä jotakin”\nVarusteita ja kehonhuoltoa\nYli 200 laskupäivää vuodessa haastaa myös käytettävät varusteet. Hän valikoi käyttämänsä varusteet harkiten. Reissuelämä ei mahdollista mittavan varusvaraston keräämistä.\n”Periaatteessa minulle käy aika monenlaiset varusteet. Monot ovat ainut asia, joista en suostu tinkimään. Tecnicalta löytyi oiva jalkaani ja tarpeeseeni sopiva mono. Merinovilla-asuista en luopuisi. Atomicin ja Salomonin suksilla olen laskenut työn kautta jo vuodesta 2009.”\n”Tykkään Peak Performancen vaatteista tosi paljon. Olen ollut onnekas, kun saan heiltä kuorivaatteet. Ne kestävät vuosia minunkin käyttöäni. Myös lämpösukat ja untuvakintaat on tulleet varusteisiini jäädäkseen. Koska matkustan talvitöihin rajoitetuilla kilolla, minusta on tullut todella taitava grammanviilaaja. En ota mukaan turhaa, ja mukaan pääsevien varusteiden on oltava todella toimivia.”\nHannelle kroppa on työkalu, jonka huoltamiseen hän käyttää aikaa mahdollisuuksien mukaan.\n”Laskemisen vastapainoksi yritän aina tehdä jotain muuta liikuntaa. Paikasta ja mahdollisuuksista riippuen se voi olla juoksua, uintia tai vaikka joogaa. En tingi myöskään säännöllisestä kehonpainotreenistä ja venyttelystä. On paljon juttuja, joita voi tehdä missä vaan, ilman varusteita tai paljoa aikaa.”\nAurinkoinen Hanne nauttii elämästä, jonka hän on itselleen luonut. Tarvetta muutokseen ei näyttäisi olevan. Jatkuuko suksikiertolaisen elämä myös tulevaisuudessa?\n”Teen tätä niin kauan kuin se tuntuu hyvältä. Juuri nyt en näe mitään syytä muuttaa elämäntyyliäni, elänhän joka päivä juttuja, joita moni pääsee tekemään vain lomalla. Ehkä joskus saan tarpeekseni hiihtohommista. Tai sitten en! ”\nMarras-joulukuussa alkaa talvikausi kotona Itävallassa.\nKun puuterikausi, joulun seutuvilla alkaa, lähden Japaniin.\nMaaliskuussa palaan Alpeille nauttimaan keväthiihdosta, skinnauksesta ja kavereista. Ehkä teen muutaman vaelluskeikan Mandalalle.\nVappuna Norjaan skinnailemaan, samalla reissulla Suomeen sukuloimaan.\nToukokuussa vaellusoppaana Bad Gasteinissa STS Alppimatkojen ruotsalaisasiakkaille.\nKesäkuussa Uuteen-Seelantiin, matkalla viikon stoppi jossain lämpimässä kohteessa. Hiihdonopetusta Cardronassa Wanakassa lokakuun puoliväliin. Kotiin paluu jonkun mielenkiintoisen kohteen kautta.\nMarraskuussa vähän Alppeja, visiitti Suomessa ja mahdollisesti Mandalan opaskeikkoja, ennen kuin kierros alkaa uudestaan.\nTags: Hanne Mäkinen


Nuorten maajoukkuemiehet jatkavat Kooveessa - vahvistuu myös Latvian maajoukkuepelaajalla - Suomen Salibandyliitto\nNuorten maajoukkuemiehet jatkavat Kooveessa – vahvistuu myös Latvian maajoukkuepelaajalla\n10.05.2019 klo 15:23\nNuorten maajoukkuemiehet jatkavat Kooveessa - vahvistuu myös Latvian maajoukkuepelaajalla\nKooveen miesten edustusjoukkueessa jatkavat tulevalla kaudella Suomen nuorten MM-joukkueessa parhaillaan ahkeroivat Oskar Sillanpää ja Aapo Mäkelä. Joukkueeseen liittyy myös Latvian miesten ja nuorten maajoukkueessa pelaava Klavs Jansons.\nSillanpää ja Mäkelä murtautuivat miesten edustusjoukkueen pelaavaan kokoonpanoon viime kaudella ja lunastivat myös sitä kautta paikkansa U19 MM-joukkueeseen.\nJoukkueeseen liittyy myös Latvian miesten ja nuorten maajoukkueessa pelaava Klavs Jansons. Kokonaisuudessaan nuorten pelaajien rooli tulee olemaan suuri myös tulevalla kaudella ja tarjolla entistä suurempi rooli joukkueessa.\nJoukkueen miehistöä pyritään rakentamaan tasapainoiseksi ja tarjota mahdollisuuksia seuran omille kasvateille myös tulevaisuudessa. Divarissa haasteet päivittäiselle harjoittelulle ovat lähes samaa luokkaa kuin Salibandyliigassakin mutta toisaalta juuri nuorten pelaajien kehittymiselle tarjoutuu erittäin hyvä mahdollisuus.\n– Meille on tärkeää myös se, että joukkueessa on nuoria tulevaisuuden tähtiä. Kokemusta tarvitaan, mutta myös nuoruuden ennakkoluulottomuutta. Aapo ja Oskari ovat pelanneet jo pitkään Kooveessa ja uskomme, että kehitys jatkuu myös tulevina vuosina ja pelillinen rooli molemmilla tulee jatkossa olemaan yhä merkittävämpi. Klavs Jansons (pikkukuva) on tuttu mies päävalmentaja Arto Riihimäelle Latvian maajoukkuekuvioista, kertoo Kooveen salibandyjaoston puheenjohtaja Jaakko Aho.\nKlavs Jansons on oikealta pelaava hyökkääjä, joka on pelannut Latvian nuorten maajoukkueen lisäksi myös miesten maajoukkueessa. Latvia sijoittui Suomen voittamissa MM-kisoissa Prahassa viidenneksi ja Jansons pelasi turnauksessa seitsemässä ottelussa tehoilla 3+1. Mäkelä, Sillanpää ja Jansons ovat kaikki tällä hetkellä Kanadan Halifaxissa pelattavissa alle 19-vuotiaiden MM-kisoissa.\nSekä Mäkelä että Sillanpää lähtevät kauteen sillä ajatuksella, että Divari-taival jää Kooveen osalta yhden kauden mittaiseksi. Tulevaisuuden osalta kummankin tavoitteet ovat selvät. Kysyttäessä kumpikin toteaa täysin samoin sanoin.\n– Haluan viiden vuoden päästä pelata mahdollisimman korkealla tasolla ja taistella paikasta miesten maajoukkueessa.\nYlin kuva: Esa Takalo


6 klassista Astrid Lindgren -elokuvaa, jotka jokaisen ruotsalaislapsen pitäisi nähdä.\nLähetetty 14 elokuu 2018 Daniel Sjöberg\nInger Nilsson 12-vuotiaana Pippi Pitkätossuna esityksessä RAI Amsterdamissa vuonna 1972. Kuva: Nationaal Archief (CC BY-SA)\nPippi Pitkätossu ja viisi muuta Astrid Lindgrenin elokuvaa, jotka ovat erityisen lähellä sydäntäni.\nMikään ei saa minua tuntemaan niin paljon nostalgia kuten Astrid Lindgrenin elokuvat ja tarinat, joiden parissa kasvoin pääasiassa 90-luvulla, elokuvasovitukset, jotka olivat jo jopa 30 vuotta vanhoja.\nKaunis ympäristö, luonnonläheisyys, ihmisten rankka mutta myös iloinen ja merkityksellinen elämä, yhteinen kulttuuri, autopalojen, terrori-iskujen ja julmien joukkoraiskausten puuttuminen - monet näistä tekijöistä aiheuttavat nostalgiaa, jota tunnen katsoessani elokuvia nyt aikuisten lasteni kanssa.\nSana nostalgia tulee kreikan nostos (paluu, paluumatka) ja algot (kipu, kärsimys) ja tarkoittaa nykyaikaisessa merkityksessä termin kaipuu tai puuttuu menneisyyden jälkeen, johon sinulla on myönteisiä mielleyhtymiä. Lapsuuden viattomuuden kaipuu.\nEhkä se johtuu siitä, että Astrid Lindgrenin elokuvat muistuttavat minua lapsuuden yksinkertaisuudesta, jolloin seikkailua oli joka nurkan takana ja koko maailma oli yksi suuri leikkikenttä. Ei maksettavia laskuja, ei stressiä, ei huolia Mutta tunnen myös jotain muuta. A puuttuu sellaisen ajan jälkeen, jota itse en ole koskaan kokenut.\nTässä on 6 suosikkiani Astrid Lindgrenin elokuvasovituksista, joita mielestäni kaikki ruotsalaiset lapset pitävät. alkuperästä riippumatta pitäisi nähdä, jotta saisi käsityksen siitä, millainen Ruotsi joskus oli (vaikkakin Astrid Lindgrenin mielikuvituksella kuvattuna), ja siitä, miten ruotsalainen isäntäkulttuuri on muotoutunut viime vuosisadan aikana.\nSevedstorp Vimmerbyssä, Smålandissa, jossa Me kaikki Bullerbynin lapset kirjattiin.\nPippi Pitkätossu – Katso Pippi Pitkätossu SVT Play -ohjelmassa\nMadicken – Katso Madicken avoimessa arkistossa\nMe Saltkråkanissa – Katso Me Saltkråkanissa avoimessa arkistossa (Olinko vain minä ihastunut Maliniin?)\nMe kaikki Bullerbynin lapset\nValitettavasti en löytänyt elokuvista nostalgisia kuvia, joita voisi käyttää, koska Saltkråkan AB:llä on tekijänoikeudet, mutta jos saan arvata, pelkästään elokuvien nimet riittävät herättämään tuttuja kuvia verkkokalvoillesi. Emil, Ida ja Alfred, Ronja ja Birk, Tjorven, Pelle, Melker ja Båtsman, Pippi, Tommy ja Annika. Näettekö heidän kasvonsa edessänne? Muistatko heidän äänensä?\nLapsena näiden elokuvien katsominen ja Astrid Lindgrenin hämmästyttävän maailman kokeminen on kaukana ihmisoikeudesta. Mutta en epäröi todeta, että se on Ruotsalainen Selvä.\nJos teillä on lapsia ettekä ole vielä katsoneet, tehkää heille palvelus ja katsokaa heidän kanssaan yksi Astrid Lindgren -elokuva viikossa.\nJotta he voivat tutustua entiseen Ruotsiin.\nMutta myös siitä, mitä Ruotsista voi tulla jälleen, jos haluamme.\nI haluan, että lapseni ja lapsenlapseni kasvavat Bullerbynissä.


Olet täällä: Alkuun / Uutiset / Bulevardin Kotimeklarit mukaan Open Market -ketjuun\nBulevardin Kotimeklarit ja Open Market ovat solmineet kumppanisopimuksen. Tavoitteena on uudistaa kiinteistönvälitysalaa ja palvella pääkaupunkiseudun asiakkaita entistä tehokkaammin. Open Market -välittäjät tekevät yhteistyötä, ja asiakasta palvelee yhden välittäjän sijaan useat kiinteistönvälittäjät.\nBulevardin Kotimeklarit jatkaa toimintaansa omalla brändillään, ja yrityksen ilmeessä näkyy jatkossa vahva Open Market -kumppanuus. Open Market tarkoittaa, että myös kilpailevat kiinteistönvälittäjät voivat myydä Open Marketin asiakkaiden kohteita. Open Market-kiinteistönvälitystoimistoja on myös Itä-Helsingissä, Oulunkylässä, Espoon Westendissä sekä marraskuun alusta alkaen Vantaan Tikkurilassa.\n– Nina Asteljoki ja Bulevardin Kotimeklareiden kiinteistönvälittäjät ovat ammattitaidoltaan ja työmoraaliltaan Suomen parhaimmistoa. Se teki minuun vaikutuksen heti ensitapaamisella, joten yhteinen sävel löytyi helposti. Bulevardin Kotimeklarit täydentää Open Market -ketjun tarjontaa arvoasuntojen sekä Helsingin kantakaupungin kohteilla, Open Marketin toimitusjohtaja Panu Oksanen sanoo.\n– Open Market -kumppanuuden ja avoimen kauppatavan myötä asiakkaamme löytävät tehokkaammin asunnolleen ostajan ja kollegamme naapuritoimistosta puolestaan unelmien kodin omalle asiakkaalleen. Näitä onnellisia tarinoita on parin kuukauden aikana tullut jo useita ja tämä on vasta alkua, kertoo Bulevardin Kotimeklareiden toimitusjohtaja Nina Asteljoki.\nOpen Marketin mukaan avoin kauppatapa on yleistä kiinteistönvälityksessä Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Asiakas tekee sopimuksen valitsemansa kiinteistönvälittäjän kanssa, mutta kohdetta myyvät myös muut alueen välittäjät.\n– Avoimuus on kiinteistönvälityksen tulevaisuus – välittäjäkilpailijoistamme tulee kollegoitamme, Asteljoki toteaa.\nKategoriassa: Uutiset Avainsanoilla: arvoasunnot, avoin kauppatapa, Bulevardin Kotimeklarit, Espoo, Helsingin kantakaupunki, Helsinki, Itä-Helsinki, kiinteistönvälitys, kumppanisopimus, Nina Asteljoki, Open Market, Oulunkylä, pääkaupunkiseutu, Panu Oksanen, Tikkurila, Vantaa, Westend


Keveät askeleet: Yö pisaroina aamunkoitteessa\nYö pisaroina aamunkoitteessa\nViimeiset kolme päivää olen ollut jo kotona Espoossa. Ennen paluutani tänne ehdin kuitenkin kokea maalla erään aivan ihanan usva-aamun, kun yön jäljiltä koleassa ilmassa leijui sumua, ja kasvien yllä lepäsi kastepisaroita. Järvikin höyrysi usvaa, joka peitti vastarannan valkoiseen vaippaansa. Syksyisen luonnon yksityiskohdat näyttäytyivät tuona kauniina aamuna hyvin kuvauksellisina.\nNanna 4. syyskuuta 2012 klo 15.42\nVautsi miten hienoja kuvia!\nJii 8. syyskuuta 2012 klo 11.35\nSoffe 4. syyskuuta 2012 klo 20.54\nIhania kuvia! On kyllä hyvä kamera teillä :)\nJii 8. syyskuuta 2012 klo 11.36


Osta Globber One K E-Motion 15 Sähköpotkulauta, Valkoinen/Punainen | Jollyroom\nGlobberin näppärällä One K E-Motion 15 -sähköpotkulaudalla taival taittuu nopeasti ja mukavasti. Skuutin enimmäisnopeus on 20 km/h, ja sen voi taittaa kätevästi kokoon, kun lähdetään matkalle tai lauta on siirrettävä säilytykseen. Etulamppu tuo turvaa ja näkyvyyttä hämärtyviin päiviin. Tangon korkeutta voi säätää aina 103 cm:iin asti.\nAjomatka yhdellä latauksella: 15 km.\nMuut mitat Ohjaustangon korkeus: 90–103 cm\nDekki: L15,5 x P95,5 cm


Citroen Jumpy pakettiauto - Kiertonet.fi, ...\nCitroen Jumpy pakettiauto\nAjoneuvotyyppi: - Ilmoitus jätetty: 7 joulukuuta 19:16\nMittarilukema: 104 468 km\n1 120,32 eur\n2 764,08 eur\nMyydään NETTIHUUTOKAUPALLA käytössä ollut pakettiauto Citroen Jumpy. Ei ole ollut muita omistajia, vm. 2004.\nAjokunnossa, kahdet hyvät renkaat, viimeisin kattava huolto tehty 17.10.2018 ennen katsastusta (ks. liite). Lohkolämmitin, vetokoukku.\nHuoltokirja, mm. jakohihna vaihdettu 2016.\nTarjoa 9.12.2018 klo 21:00 mennessä\nGreen Care Extra -täydennyslan...\nMB Sprinter vm. 2009\nTekonurmen syväpuhdistaja Vert...


TUULETTUVAT RYÖMINTÄTILAT - PDF\nDownload "TUULETTUVAT RYÖMINTÄTILAT"\n1 TUULETTUVAT RYÖMINTÄTILAT Leca sorasta on Suomessa pitkäaikaiset ja hyvät käyttökokemukset. Leca sora ryömintatilassa Tuulettuvat ryömintätilat Uudis- ja korjausrakentaminen 3-12 / korvaa esitteen 3-12/\n2 LECA SORA RYÖMINTATILASSA Perustusratkaisut KÄYTTÖKOHTEET Tuulettuvat ryömintätilat Uudis- ja korjausrakentaminen Ryömintätilan toimiva tuuletus, lämpötila ja riittävän alhainen kosteuspitoisuus ovat varmin tapa estää tilan kosteus- ja homevaurioiden syntyminen. Leca sora on tehokas ratkaisu vähentämään ryömintätilan kosteuspitoisuutta. Leca soran puhallusauto Edut vähentää kosteuden haihtumista maaperästä pitää tilan lämpimämpänä kesällä tasaa kosteusvaihteluja saumaton eriste kestävä ja palamaton helppo asentaa myös jälkikäteen Tuote on luokiteltu Sisäilmayhdistys ry:n luokkaan M1, johon liittyvät tiedot on saatavissa osoitteesta Saint-Gobain Rakennustuotteet Oy / Lecalla on standardien ISO 9001, ja mukaiset laatu-, ympäristö-, työterveys- ja työturvallisuusjärjestelmät Ulkopuolisena laaduntarkastajana toimii Inspecta Sertifiointi Oy Tuotteella on CE-merkintä, johon liittyvät tiedot on saatavissa osoitteesta 2\n3 RYÖMINTÄTILAN TOIMINTA Ryömintätilainen perustus eli tuulettuva alapohjarakenne on hyvä ratkaisu kun maaperä on paalutettu heikon kantavuutensa vuoksi tai kun halutaan välttää kalliita maanvaihtokerroksia. Vanhoissa rakennuksissa ryömintätilaiset perustukset ovat toimineet hyvin, koska ryömintätilojen pohjamaa oli maan pinnan yläpuolella ja rakennukset rakennettiin hyville rakennuspaikoille. Alapohjan nykyistä heikompi lämmöneristys piti ryömintätilan lämpötilan sopivan korkealla ja harvat perustukset mahdollistivat tilan hyvän tuulettuvuuden. Viime vuosikymmenten aikana rakennettujen alapohjien eristys taso on parantunut selkeästi minkä johdosta lämpö häviöt ryömintätilaan ovat pienentyneet. Ryömintätilat ovat nykyisin selvästi kylmempiä kuin ennen. Kylmä ilma pystyy sitomaan vähemmän kosteutta jolloin tiivistymisriski kasvaa. Tiivistyvä kosteus saattaa aiheuttaa mm. home- ja kosteusvaurioita rakenteissa. Homekasvuston kannalta suhteellisen kosteuden kriittinen arvo on RH %. RYÖMINTÄTILAN OLOSUHTEET Ryömintätilan suhteelliseen kosteuteen voidaan vaikuttaa tehokkaimmin tuuletuksella (tuuletusaukot RakMk C2 mukaisesti) ja lämpötilalla sekä katkaisemalla maasta tuleva kosteus kapillaarikatkokevytsoralla KS420KAP. Ulkoilmalla tuuletetussa ryömintätilassa erityisesti kesä on ryömintätilan kannalta ongelmallinen: lämpimän ja kostean tuuletusilman kulkeutuessa kylmempään ryömintätilaan sen suhteellinen kosteus voi lähestyä 100 prosenttia, jolloin kosteus tiivistyy rakenteisiin. Ryömintätilan pohjan lisälämmöneristäminen on tehokkain keino alentaa ryömintätilan suhteellista kosteuspitoisuutta kesällä. Leca sora toimii hyvänä lämmöneristeenä ja samalla myös kapillaarikatkona maaperästä nousevaa kosteutta vastaan. Leca sora pienentää kosteuden haihtumista pohjamaasta ja pitää ryömintätilan maapohjan kuivempana. Leca sora myös tasaa ryömintätilan lämpö- ja kosteusvaihteluita. Ryömintätilan kosteuspitoisuuden vähentämiseksi tarvitaan mm:n eristyskerros Leca soraa KS420P (raekoko 4 20 mm). Tarvittavaan Leca soran kerrospaksuuteen vaikuttavat tuuletus, maapohjan kosteusolosuhteet ja ryömintätilan korkeus. Kosteisiin maaperiin suositellaan käytettäväksi kapillaarisen vedennousun tehokkaasti katkaisevaa kapillaarikatkosoraa KS420KAP. Kuva 2 Ryömintätilan kosteuspitoisuus eri maapohjan materiaaleilla. Optiplan Oy:n tutkimuksen mukaan Leca sora alentaa tilan kosteuspitoisuutta kosteuspitoisuutta. LECA SORA RYÖMINTATILASSA 3\n4 Kuva 3 Ryömintätilainen Leca perustus RYÖMINTÄTILAN RAKENTAMINEN Hyvin toimivassa ryömintätilassa on riittävä tuuletus ja toimivat eristerakenteet. Sade- ja valumavesien pääsy ryömintätilaan on estetty maanpinnan muotoilulla ja sadevesijärjestelmällä. Ryömintätilasta poistetaan humuskerrokset ja maapohja muotoillaan jo kaivuvaiheessa reunaan päin viettäväksi. Perusmuurin ympärille asennetaan salaojat ja maanpinta muotoillaan ulospäin viettäväksi vähintään 1:20 kaltevuuteen. Ryömintätilan pohjalle asennetaan eristekerros Leca soralla. Kevytsoran asentaminen onnistuu parhaiten puhaltamalla KS420KAP ryömintätilan huoltoluukun kautta. Puhallusletku vaatii vähintään 30 cm x 30 cm reiän. Puhallussora toimitetaan noin 55 m 3 vetoisella nuppiautolla tai noin 110 m 3 vetoisella täysyhdistelmäautolla, joissa on puhalluslaitteisto ja 30 m puhallusletkua. Puhalluksen jälkeen kerros tasataan lopulliseen tasoon esim. kolalla, jolloin saadaan täysin saumaton eristekerros. Alle 20 m 3 :n määrät toimitetaan 1000 litran suursäkkitoimituksina, lajikkeet KS420KAP/1000 (kosteat maapohjat) tai KS820/1000. Leca sora voidaan asentaa vuodenajasta riippumatta. Uudisrakennuskohteissa Leca sora voidaan puhaltaa ennen kantavan alapohjan rakentamista tai myöhemmin esim. putkiasennustöiden jälkeen, sillä ennen puhallusta ryömintätilassa liikkuminen on helpompaa ja työskentelylle on enemmän tilaa. Ryömintätilassa liikuttaessa, esim. huoltotoimenpiteiden yhteydessä, tulee Leca sora tasata kulkemisen jälkeen. Perusmuuri lämmöneristetään käyttämällä sokkelin yläosassa Leca eristeharkkoja tai käyttämällä lisäeristystä perusmuurin sisäpuolella. Tarkemmat ohjeet perusmuurin rakentamisesta löytyvät Leca perustusta käsittelevistä esitteistämme. 4\n5 LECA SORA Leca sora valmistetaan Saint-Gobain Rakennustuotteet Oy / Lecan kevytsoratehtaalla Kuusankoskella paisuttamalla luonnon savea C lämpötilassa. Kevytsora on keraamisena tuotteena turvallinen sekä käyttäjälle että ympäristölle. Kevytsoran lämmönjohtavuus on kuivana 0,10 W/mK. Kapillaarikatkosora on käsitelty tehtaalla lisäaineella kapillaarisen vedennousun estämiseksi. Käsittelyllä varmistetaan kapillaarisen nousukorkeuden jäävän alle 100 mm:iin, joka on merkittävästi pienempi kuin soralla tai murskeella. Käsittelyaine ei sisällä haitallisia aineita eikä muutu ajan myötä. Kuva 4 Leca soran puhallus LECA SORA RYÖMINTATILASSA 5\n6 Kuormitusta kestävä Palamaton Puhallettava Pitkät ja hyvät käyttökokemukset Kevyt Vettä läpäisevä A Saint-Gobain brand Tilaukset ja toimituksia koskevat kysymykset Asiakaspalvelukeskus Jälleenmyyjät, puhelin Rakennusliikkeet ja urakoitsijat puhelin telekopio Myynti Rautakaupat ja rakennustarvikeliikkeet Saint-Gobain Rakennustuotteet Oy PL 70 (Strömberginkuja 2) Helsinki Puhelin Telekopio\nRyömintätilan lämpö- ja kosteuskäyttäytyminen eri kuivauskoneratkaisuilla Airaksinen Miimu, Laamanen Jarmo Sisällysluettelo Johdanto...3 Tutkimuskohteet ja menetelmät...4 Vaajatalo, kevytsoraperustus ja\n* because välitämme you care 1.2.2015 www.wepro.fi www.e-weber.fi Monipuoliset ratkaisut kodin rakentamiseen Laadukkaista tuotteista kokonaisiin Weber kivitaloihin Weber tarjoaa Suomen laajimman valikoiman\nMikko Aaltonen TUULETTUVAT ALAPOHJAT\nMikko Aaltonen TUULETTUVAT ALAPOHJAT Rakennustekniikan koulutusohjelma 2012 TUULETTUVAT ALAPOHJAT Aaltonen, Mikko Satakunnan ammattikorkeakoulu Rakennustekniikan koulutusohjelma Tammikuu 2012 Ohjaaja:


Tiedotteet - Page 5 of 14 - FSP Finnish Steel Painting Oy\ntiistai, 18 syyskuun 2018 julkaissut FSP\nPOLYUREA VAHVISTAA SAKEUTINALTAAT TERRAFAMEN TEOLLISUUSALUEELLA\nKovassa kasvuvauhdissa oleva monimetalliyhtiö Terrafame valmistaa nikkeliä, sinkkiä, kobolttia ja kuparia maailmanmarkkinoille. Se on hyödyntänyt jo parin vuoden ajan FSP:n monipuolista pintakäsittelyosaamista Sotkamon kaivoksen metallitehtaan alueella.\nASIAKASTUTKIMUS: YHTEISTYÖN KEHITTÄMINEN KESKIÖSSÄ\nFSP nähdään alan suurimpana ja johtavana toimijana, jolla on parhaat edellytykset saada osaavia ammattilaisia. Yhtiöllä on asiakkuuksissa erittäin vahva ja keskeinen rooli. Tyytyväisyystasoa nostavat eniten muun muassa pitkä kokemus, rutiinien hallinta, osaava työnjohto, joustavuus, sujuva tiedonkulku ja helposti lähestyttävyys.\nFSP on saanut tilauksen trukkien vastapainojen pintakäsittelystä. Kohteina ovat 200 trukin vastapainoa, joiden painot vaihtelivat 500–1500 kilon välillä kappaleelta.\nVALMIINA TEHOKKAISIIN MÄRKÄPUHALLUKSIIN!\nFSP tarjoaa asiakkailleen nyt myös monipuolisia märkäpuhalluspalveluja joustavasti siirrettävän kaluston avulla. Märkäpuhallus on puhdistusmenetelmä, jossa voidaan käyttää mitä tahansa vettä painavampaa puhallusmateriaalia kuten hiekkaa ja alumiinioksidia.\nPALOSUOJAUKSET LENTOASEMALLA JA KILPILAHDESSA\nFSP on saanut tämän vuoden aikana useita tilauksia palosuojapinnoituksista. Työmaakohteina ovat olleet sekä julkiset tilat että teollisuusympäristöt, joissa rakenteilta edellytetään riittävää kantavuutta palotilanteessa.\ntorstai, 30 elokuun 2018 julkaissut FSP\nmaanantai, 20 elokuun 2018 julkaissut FSP\ncareers.barona.fi/tyopaikka/5e312eeead11380021d7558e/Tyonjohtaja-FSP-Finnish-Steel-Paintingille/Me FSP:llä uskomme, että motivoitunut henkilöstömme viimeistelee laadukkaan lopputuloksen.\nTarjolla on vakituinen työpaikka ammattitaitoisessa tiimissä, jossa jokainen henkilö on tärkeä ja arvostettu. ... See MoreSee Less\nTyönjohtaja FSP Finnish Steel Paintingille\nFSP Finnish Steel Painting on yksi Euroopan suurimmista teollisen pintakäsittelyn yrityksistä. Yrityksen palveluksessa työskentelee yli 200 pintakäsittelyn ammattilaista. FSP:n Turun alueen yksik�...


HEL 2018-011152 T 06 00 00\nSosiaali- ja terveyslautakunta päätti, että palveluseteli on 2.1.2019 alkaen yksi lymfaterapian järjestämistapa. Sosiaali- ja terveyslautakunta päätti samalla palvelusetelin arvot.\nPalvelusetelin arvot ovat (euroa, alv 0 %):\nLymfaterapia vastaanotolla 60min - 65 euroa\nLymfaterapia vastaanotolla 90min - 85 euroa\nLymfaterapia kotikäynteinä 60min - 91 euroa\nLymfaterapia kotikäynteinä 90min - 118 euroa.\nAsiakasmaksua ei peritä palvelusetelin yhteydessä. Palveluntuottajan on hinnoiteltava palvelunsa niin, että palvelun hinta on vastaanotolla toteutuvassa terapiassa vähintään 9 euroa ja asiakkaan toimintaympäristössä toteutuvassa terapiassa vähintään 9,50 euroa palvelusetelin arvoa kalliimpi. Hinta voi olla korkeintaan 30 euroa palvelusetelin arvoa kalliimpi.\nMinna Salmi, johtava kuntoutussuunnittelija, puhelin: 310 50970\nLymfaterapian hankkiminen sosiaali- ja terveystoimialalla\nLymfaterapiaa järjestetään intensiivisinä jaksoina tilanteissa, joissa se on kompressiohoidon ohella perusteltua I-vaiheen lymfaturvotuksen hoitoa ja siitä on selkeästi mitattavissa tai muulla toteen näytetyllä tavalla osoitettavaa hyötyä.\nLymfaterapiatarpeen arvioi sosiaali- ja terveystoimialan edustaja.\nLymfaterapiapalvelut on kilpailutettu, perussopimuskausi ja tällä hetkellä voimassa oleva optiokausi mukaan lukien, ajalle 1.12.2014−30.11.2018. Kilpailutuksen perusteella valittuja palveluntuottajia on tällä hetkellä 37.\nVuonna 2017 lymfaterapian maksusitoumuksia kirjoitettiin 695 asiakkaalle ja hankintakustannukset olivat n. 870 000 euroa. Lymfaterapiaa hankittiin ostopalveluna kilpailutetuilta palveluntuottajilta ja poikkeustilanteessa yksilöllisin perustein sopimusten ulkopuolisilta palveluntuottajilta erillisillä maksusitoumuksilla.\nLymfaterapiaa on toistaiseksi järjestetty vain ostopalveluna. Jatkossa on suunniteltu omana toimintana toteutuvaksi niiden asiakkaiden lymfaterapia, jotka eivät halua käyttää palveluseteliä. Muu osuus lymfaterapiasta järjestettäisiin palvelusetelitoimintana.\nPerustelut palvelusetelin käytölle\nPalvelusetelijärjestelmä lisää asiakkaan valinnanvapautta. Palvelusetelituottajien määrää ei rajoiteta ja uusia palveluntuottajia voi ilmoittautua palvelusetelituottajaksi käyttöönoton jälkeenkin, toisin kuin kilpailutukseen perustuvassa hankintatavassa. Tämä takaa palvelujen riittävyyden. Palveluseteli tuo kilpailutuksen vaatineisiin lymfaterapiahankintoihin nykyistä kevyemmän hallinnollisen menettelyn asiakkaan oikeuksia ja palvelun laatua heikentämättä.\nLymfaterapian palvelusetelin arvoiksi esitetään tämän hetkisten Helsingin sosiaali- ja terveystoimialan kilpailutettujen hintojen, Helsingissä tarjolla olevien palvelujen ja muiden kuntien palvelusta maksettavien hintojen vertailuun perustuen seuraavia arvoja:\nLymfaterapiapalvelun järjestäminen palvelusetelillä ei lisää palvelun hankintojen määrää, eikä muuta palvelun välittömiä palveluntuottajalle maksettavia kustannuksia. Asiakkaan yksilöllinen tarve (palvelun kesto ja käyntimäärä) vaikuttavat palvelun hintaan kuten muullakin tavalla järjestetyssä ostopalvelussa. Taloudellinen hyöty voidaan kuitenkin saavuttaa keventyneiden hallinnollisten menettelyjen seurauksena.\nAsiakkaalla on myös oikeus olla käyttämättä palveluseteliä, jolloin palvelu toteutetaan sosiaali- ja terveystoimialan omana toimintana tai hankitaan ostopalveluna yksittäisillä maksusitoumuksilla. Kummassakin tapauksessa asiakkaalta peritään palvelusta asiakasmaksu, joka on 9 euroa lymfaterapiasta vastaanotolla ja 9,5 euroa lymfaterapiasta asiakkaan toimintaympäristössä.\nSosiaali- ja terveydenhuollon palvelusetelistä annetun lain 4 §:n mukaan kunta päättää ne sosiaali- ja terveyspalvelut, joiden järjestämisessä se käyttää palveluseteliä.\nHelsingin kaupungin 13.6.2018 (§ 174) hyväksytyn hallintosäännön 18 luvun 1 §:n 1 momentin 1 kohdan mukaan sosiaali- ja terveyslautakunta päättää tai hyväksyy perusteet ja rajat, joiden mukaan viranhaltija päättää palvelusetelin käyttämisestä sekä palvelusetelin arvon vahvistamisesta. Hallintosäännön 18 luvun 3 §:n 2 momentin 7 kohdan mukaan sosiaali- ja terveystoimialan toimialajohtaja päättää palvelusetelintuottajille asetettavista vaatimuksista ja viranhaltijoista, jotka hyväksyvät palveluntuottajat.\nPalvelusetelivaihtoehto vaikuttaa myönteisesti terveyteen ja hyvinvointiin parantamalla asiakkaan mahdollisuuksia vaikuttaa siihen, kenen tuottamaa palvelua hän haluaa käyttää. Valinnanvapauden lisäämisellä on merkitystä psyykkiseen, sosiaaliseen ja fyysiseen toimintakykyyn.\nSosiaali- ja terveyslautakunta 06.11.2018 § 286


Bulls piinaa kotikatsomoa - pisteet kotiin vasta jatkoajalla\nUHV Bulls ei päästä kannattajiaan kotikentällä helpolla. Perjantaina kauden toinenkin kotipeli meni jatkoajalle, tällä kertaa Bulls pisti sen nopeasti poikki ja nappasi turkulaisesta Tre Ankkaresta kauden toisen voittonsa lukemin 6-5, erät 1-0, 2-3, 2-2.\nEdellisessä kotipelissä jatkoaikakin päättyi tasan ja pisteiden kohtalo selvisi vasta rangaistuslaukauskilpailussa, silloin vieraiden eduksi.\nPerjantain taisto sarjanousijan kanssa oli kokonaisuutena tasainen, kumpikin oli vuorollaan maalin edellä, mutta ei kyennyt tekemään isompaa eroa.\nEnsimmäinen erä näytti jo jäävän maalittomaksi, mutta viimeisellä minuutilla Jussi-Pekka Mäkelä onnistui Mika Marttilan syötöstä.\nToisen alussa vieraat pääsivät rokottamaan alivoimalla, Bullsin Lauri Helminen ja Taneli Mäkitalo tekivät maalin mieheen, mutta kummankin jälkeen melko nopeasti vieraiden vaarallinen ykköskenttä tasoitti.\nKolmannessa Tre Ankkare pääsi ensimmäisen ja ainoan kerran johtoon, mutta sen puolestaan Jussi-Pekka Mäkelä kuittasi nopeasti illan toisella maalillaan ja Lauri Helminen, niin ikään illan toisellaan vei Bullsin uudelleen johtoon. Se näyttikin pitävän loppuun asti, mutta...\n- Harmittaa lopun moka, innostuttiin vähän liikaa ja päästettiin Tre Ankkare tasoittamaan.\nVoitto ja kaksi pistettä tulivat kyllä nopeasti jatkoajalla, kun neljän kenttäpelaajan kesken Antton Koski ratkaisi Lauri Helmisen syötöstä, mutta jatkoaika tiesi myös Tre Ankkarelle pistettä, jolla voi aikanaan olla iso merkitys.\n- Jatkoaika on aina enemmän tai vähemmän tuurista kiinni ja siksikin olisi ollut parempi hoitaa homma jo normaalin peliajan puitteissa.\nBulls jauhoi koko pelin tasaisesti kolmella kentällä, Tre Ankkare sen sijaan kuormitti ykköskenttäänsä. Se olikin vaarallisen tehokas, mutta väsyi loppua kohden ja se olikin yksi pelin ratkaisu.\n- Ja myös maalivahtipelissä olimme vähän edellä.\nKahden voiton myötä Bulls on noussut lohkon keskikastiin. Pelit jatkuvat tulevana perjantaina jälleen kotihallissa, vieraaksi saapui toinen sarjanousija SC Wolves Paraisilta.\n- Se hävisi viisi ensimmäistä peliään, mutta voitti viikonloppuna suurinumeroisesti Karhukoplan ja sai siitä varmasti itseluottamusta ja intoa lisää. Helppo peli ei tule missään tapauksessa olemaan, mutta on meilläkin pelit sujuneet ja voittoja tullut, joten eiköhän kahden voiton putki saa jatkoa.


Osaamme lukea, koska joku opetti meitä lukemaan ja luin tämän kirjan ja kirjoitin reflektion, koska joku inspiroi minua menestymään. Siksi ensimmäinen steppi menestykseen on löytää oikeat, positiiviset ihmiset, jotka haluavat olla parempia.\nLänsimaisissa kulttuureissa ihmisen elämän ensimmäiset 18 vuotta käytetään siihen, että ihmisiä opetetaan menestymään yksilöinä. Koulussa jokainen tekee omat tehtävänsä ja kokeensa yksin. Ihailemme yksilöitä ja tähtipelaajia. Tämä käy ilmi vaikkapa urheilusta ja Hollywoodin tuotoksista. Siellä kadutkin ovat päällystetty supertähtien nimillä. Yksilösuorittamisen ongelmat ilmenevät esimerkiksi Harvardissa, joka lukeutuu korkeatasoisiin ”Ivy League” yliopistoihin. Suomeksi sanottuna sinne on helvetin hankala päästä. Kun sitten koko ikäluokan parhaimmisto pakkaantuu samaan paikkaan, alkaa armoton kilpailu. Kaikki eivät voi olla parhaita. On kova kolaus, jos olet aiemmin kuulunut aina luokan parhaimmistoon ja yhtäkkiä oletkin luentosalissa, joka on täynnä sinua fiksumpia ihmisiä. Kun vielä paine ja työkuorma ovat kovat, ihmiset eristäytyvät toisistaan ja masentuvat.\nVankiloissa kaikista hankalimmat vangit erotetaan muista eristysselliin. Se on pahin mahdollinen rangaistus. Kuitenkin muista erottaminen on koulumaailman arkipäivää. Tehtäviä on paljon ja ne on tehtävä yksin. Yhdessä tekemisestä jopa rankaistaan.\nProjekti Aristoteleen aikana Google, joka on maailman paras yritys löytämään toistuvia kaavoja datasta, ei onnistunut löytämään kaavaa, joka kertoisi, mitkä yksilön taidot ennustavat tiimin menestystä. Tiimit saavuttivat huipputuloksia, jos ihmiset pitivät tiimin sosiaalisia suhteita tärkeinä, kaikki olivat suunnilleen saman verran äänessä ja kaikista oli turvallista jakaa omia ideoitaan tiimissä.\nSamaa viestiä kertoo myös Harvardissa tehty tutkimus, johon otettiin mukaan 1152 menestynyttä sijoitusanalyytikkoa. Jos menestys olisi kiinni vain yksilön omista avuista, kuten ahkeruudesta ja älykkyydestä näiden supertähtienhän tulisi menestyä missä tahansa. Kuitenkin 46% taso romahti heidän vaihdettua työpaikkaa.\nAchorin mukaan meidän tulisi päästää irti ajatuksesta ”Kuinka monta pistettä minä tein?” Sen sijaan on alettava kysymään itseltämme ”Miten autoin tiimiämme voittamaan?” Johtajien on siis lopeteltava erottelu yhteisön ja henkilökohtaisen suoriutumisen välillä ja opittava miten tunnistaa ja palkita ihmisiä, jotka tekevät molemmat.\nKirjassa kerrotaan tarina Saved a Life -ohjelmasta, jossa erään sairaalan vastaanottohenkilöstö onnistui pelastamaan 471 ihmishenkeä. Tämä tapahtui suosittelemalla tarkastuksia, esimerkiksi mammografiaa, jossa vakavat piilevät sairaudet voitiin löytää. Saadakseen potilaan tarkastukseen vastaanottohenkilökunnan piti hyödyntää tunteita, dataa ja tarinankerrontaa, kaikki tämä puhelimessa. Tehdäkseen sen tehokkaasti, heidän piti itse uskoa, että he tekevät tärkeää työtä.\nTarinan opetus on se, että organisaation jokaisella jäsenellä on annettavaa. Henkien pelastaminen ei koskenut ainoastaan johtajia, lääkäreitä tai sairaanhoitajia.\nValitsemalla johtoon oikeat (positiiviset) ihmiset, sekä\nLevittämällä tätä positiivisuutta ja vaikutuksen tunnetta kaikille niin, että jokainen tasan tarkkaan tietää montako ihmishenkeä on pelastettu\nPositiivisen kierteen aikaansaaminen\nTiimiakatemian johtamismalliin kuulu olennaisesti se ajatus, että jokainen on johtaja. Yksilöiden johtajuus on Tiimiakatemian mallissa 60 % ja vertaisjohtajuus 30 %. Vaikka toimimme tiimeissä, on jokaisella yksilöllä iso vastuu hoitaa hommansa kunnolla jokaisena päivänä. Lätkätermein jokaisen tulee ”ansaita paikkansa kokoonpanossa”. Jokaisen yksilön tulisi ymmärtää omien tekojen vaikutus. Miten vaikkapa yksilön kirjapisteet tai paremminkin niiden puute vaikuttaa koko tiimiin? Tai miten oma energia ja sanomiset vaikuttavat treenien ilmapiiriin ja oppimiseen?\nMuuttaaksemme Potentian ilmapiiriä ja luodaksemme tähtisikermän, on tiimin ydinryhmän osoitettava jokaiselle niin puheella, kuin teoilla sitä, että kaikki ovat johtajia ja jokaisen tekemisellä on vaikutusta. Tiimissä ihmiset kuitenkin tuntuvat usein unohtavan tämän. Näkisin, että tiimin johtohahmona roolinani on keksittyä positiivisiin asioihin ja nostaa niitä myös esille sekä kannustaa ja kehua tiimiläisiä. Näin saamme aikaan positiivisen kierteen.\nTästä päästään Achorin muutosjohtamisen toiseen steppiin – ylistävän pitchauksen luomiseen. Tarkoitus on saada muut vakuuttumaan olemaan osana positiivista muutosta ja johtamaan jokaiselta paikalta, olit sitten nimetty johtajaksi tai et. Oleellista on miettiä, mitä viestin vastaanottoja jo nyt uskoo. Esimerkiksi yrityksen myyntipäällikkö välittää omista tuloistaan ja siitä, että tiimi saavuttaa tavoitteensa. Hänelle tulisi näyttää, miten heidän johtamisensa vaikuttaa suoraan myyntilukuihin.\nKolmantena asiana voiman laajentamisessa tulee käyttää jo tehtyä edistystä. Sairaalaesimerkissä vastaanottohenkilöstö tiesi tasan tarkkaan, montako ihmishenkeä heidän työnsä pelasti.\nToisten kehuminen ei ole nollasummapeliä – kaikki haluavat saada kehuja, mutta eivät kuitenkaan kehu muita. Kehumisessakin toimii logiikka:\nmitä enemmän annat, sitä enemmän saat. Kehumisella on myös mahdollista luoda positiivinen kierre. Positiivinen palaute saa ihmiset innostumaan ja tekemään työnsä vieläkin paremmin, joka taas luo enemmän positiivista palautetta.\nKehut ovat myös rahan arvoisia. Kirjassa esitelty lentoyhtiö Jetbluen esimerkki osoitti, että sitoutuneet työntekijät tuottavat asiakkaille kolme kertaa todennäköisemmin wow-elämyksiä. Positiivisen palautteen antamisessa on kyse siis asiakastyytyväisyydestä ja asiakkaiden säilyttämisestä. Jetbluella asiakkaita pystyttiin säilyttämään 3 % paremmin, kun yrityksessä otettiin käyttöön malli kehujen antamiseksi. Tuo 3% voi yrityksen koosta riippuen tarkoittaa kymmeniä miljoonia euroja.\nJohtaja ei kuitenkaan yksinään kerkeä ylistämään työntekijöitään tarpeeksi. Jos haluamme käynnistää kehujen positiivisen kierteen, meidän täytyy saada muutkin kuin itsemme antamaan kehuja toisilleen. Oleellista onkin saada rakennettua organisaatioon kehumisen kulttuuri.\nPositiivisen kierteen luomisessa hiljaiset optimistit ovat avain onneen. Tutkimuksessa ilmeni, että 31 % ihmisistä on positiivisia työpaikallaan, mutta eivät näytä sitä. Usein johtajat käyttävät aikansa pessimistien ajattelun muuttamiseen, johon itsekin olen monesti sortunut. Kaappioptimistien muuttaminen aktiivisiksi auttaa muuttaman ilmapiirin neutraalista tai negatiivisesta positiiviseksi. Selvittääksemme keitä nämä hiljaiset optimistit ovat, meidän tulee kysyä kysymyksiä kuten:\nAsteikolla 1-5, kuinka paljon ilmaiset optimismia työssäsi?\nAsteikolla 1-5, Kuinka luontevaksi tunnet muiden kehumisen?\nKun tiedämme, ketkä henkilöt kuuluvat tähän optimistiseen joukkoon, heitä tulisi saada rohkaistua tuomaan positiivisuuttaan esiin sekä antamaan kehuja muille. Kehuminen voi tuntua alkuun hankalalta, joten positiivista palautetta voi kannustaa antamaan esimerkiksi viesteillä tai kehumalla toisia heidän selkänsä takana. Tämän voi toteuttaa vaikka kysymällä tältä henkilöltä: Eikö ollutkin mahtava homma, kun…?\nRokotuksissa keholle esitellään uusi virus, jotta se osaa suojautua jatkossa sitä vastaan. Samaan tapaan negatiiviset tunteet, kuten stressi tulisi pystyä kääntämään resilienssiksi, eli muutoskyvykkyydeksi, jonka avulla yksilö tai organisaatio voi selvitä mistä tahansa ympäristössä tapahtuvasta muutoksesta.\nNykypäivänä stressaantumiseen on jo pelkästään yhden aamun aikana niin paljon mahdollisuuksia aina herätyksestä työpaikalle pääsyyn, että niiltä on osattava suojautua. Tutkimuksen mukaan ihmiset, jotka kuluttivat 3 minuuttia aamustaan negatiivisiin uutisiin raportoivat 27% todennäköisemmin päivänsä olleen huono 6-8 h myöhemmin. Eikä viestien tarvitse olla edes lähtökohtaisesti negatiivisia. Riittää, että näet tuttavasi lomakuvat palmun alta marraskuisena maanantaiaamuna, ja vitutus on taattu.\nHuono päivä vaikuttaa myös bisnekseen. Huonolla tuulella oleva ihminen väsyy nopeammin, luovuttaa helpommin ja saa vähemmän hyviä ideoita.\nVälttääkseen stressiä, tulisi oman itsen ympärille rakentaa vallihauta. Se estää negatiivisten viestien pääsyä tietoisuuteen. Käytännössä tämä tarkoittaa kaiken median välttämistä heti aamusta sekä ennen nukkumaanmenoa.\nToinen hyvä käytäntö pitää mielen puutarha puhtaana negatiivisuuden rikkaruohoista on tehdä kiitollisuusharjoituksia. Tarkoituksena on kiinnittää huomiota jo nyt hyvin oleviin asioihin huonojen sijaan. Esimerkiksi projektitapaamiset tai treenit on helppo aloittaa kysymällä osallistujilta, mistä he ovat kiitollisia tänään. Kun positiivisiin asioihin kiinnittää huomiota, niitä myös huomaa enemmän.\nPositiivisen kierteen ylläpitäminen\nTähän mennessä kirjassa käsiteltiin pitkälti positiivisen kierteen luomista. Viimeinen kappale onkin omistettu sen ylläpitämiselle. Meillä ihmisillä, kun on sellainen hauska tapa, että kun haluamme jotakin ja saamme sen, se jokin ei enää riitäkään, ja haluamme taas enemmän. Esimerkkinä tästä toimii Valkoinen talo, jonka työntekijät olivat neljän vuoden jakson viimeiseen vuoteen mennessä hukanneet työmotivaationsa. Toki työpäivät olivat pitkiä ja raskaita, mutta he tekivät unelmiensa työtä toimien maailman vaikutusvaltaisimpien ihmisten neuvonantajina. Tuntuu hassulta, että tuollaisessa työssä voisi tylsistyä, ja unohtaa merkityksensä, mutta toisaalta niinhän se menee meillä muillakin. Tavoittelemme unelmiemme opiskelupaikkaa ja kun olemme sen saaneet, voi opiskelumotivaatio ajoittain laskea.\nMiten sitten saamme pidettyä yllä innostustamme? Valkoisen talon työntekijät alkoivat jokainen pitää virailijoille esittelykierroksia talossa. Vierailijoiden kiinnostus ja kasvoilta paistava innostus muistutti myös työntekijöitä siitä, kuinka siistiä itseasiassa onkaan olla töissä tuollaisessa paikassa.\nTiimiakatemialla jokainen voi halutessaan tehdä kierroksen asiakkaiden tai muiden vierailijoiden kanssa, mutta kirjoittajan mukaan tämän ”merkityksen kierroksen” ei tarvitse olla edes fyysinen. Riittää, kun mietit sitä, miten kerrot omista jutuistasi.\nKun ihmisiltä kysytään, ”mitä teet työksesi?”, useimmat vastaavat joko ammattinimikkeellä (olen kirjanpitäjä) tai kertovat, asioita joista he ovat vastuussa. Mitä jos sen sijaan kertoisimmekin työmme merkityksestä? Sen sijaan, että olet kirjanpitäjä, autat yrittäjiä keskittymään omiin vahvuuksiinsa.\nMillaiselle kierrokselle haluat siis ihmiset viedä? Haluatko tylsistyttää sekä itsesi että muut, vai olla innostava? Hyviä tapoja itsestä kertomiseen ovat esimerkiksi ”kuka olen -tarina”. Eri yleisöille voi kertoa tarinasi eri puolia riippuen siitä, mikä ketäkin puhuttelee ja mikä on kenellekin merkityksellistä.\nMichael Dell, tietokonevalmistaja Dellin perustaja, on joskus esittäytyessään kertonut tarinaa lapsuudestaan. Hän pyöritti jo poikana pientä bisnestä postimerkkien keräilyn ja myymisen ympärillä: hän toimitti oman postimerkkikataloginsa ja myi merkit suoraan keräilijöille. Tarina kertoo Michael Dellistä paljon enemmän kuin toteamus siitä, että hän on IT-alan yrittäjä. Tarina kertoo hänen taustastaan ja hänen saamastaan tärkeästä oivalluksesta, että kauppaa kannattaa käydä suoraan asiakkaiden kanssa väliportaat ohittaen. Tämä suoramyynti oli Dellin alkuperäinen bisnesmalli.\nToinen hyvä keino positiivisuuden ja innostuksen ylläpitämiseksi on yksityiskohtiin perehtyminen sekä niiden visualisointi. Olemme JKL Drift Kingin yhteistyökumppanimyynnissä hakeneet syksyn aikana pääyhteistyökumppaneita, ja ottaneet yhteyttä korporaatiotason yrityksiin. Näille isoille yrityksille on ollut hankala perustella sitä, miksi heidän kannattaisi olla mukana tapahtumassa, joka veti viime vuonna noin 1500 henkeä. Periaatteessa ideamme ovat olleet ihan hyviä, mutta jotain on vielä uupunut.\nTajusin, että kumppanit on saatava innostumaan. Pelkkä ”ihan hyvä” idea ei riitä, vaan meidän on itse oltava hommasta liekeissä ja näytettävä se myös ulospäin. Ollakseen niin pieni tapahtuma, saimme kuitenkin jo tänä vuonna hyvin mediahuomiota mm. Keskisuomalaisessa, Iltalehdessä ja Ylellä. Asiakkaidenkin näkökulmasta maksimaalinen huomio pienillä panostuksilla on erittäin toivottavaa. Käänsimmekin näkökulmaa enemmän siihen suuntaan, että mitä siistiä voisimme yhdessä asiakkaiden kanssa tehdä, jotta olisimme lehtien etusivulla? Yritykset (me mukaan lukien) toimivat jatkuvasti pienillä resursseilla ja kilpailevat ihmisten ajasta ja huomiosta kapenevassa tilassa. Ihmiset näkevät päivittäin n. 5000 markkinointiviestiä, joten yksi mainos on vain välähdys hänen elämässään. Ihmisillä on paljon tärkeämpää ja kiinnostavampaa tekemistä, kuin kuunnella tai katsoa yrityksesi mainosta. Meidän pitäisi siis löytää yhdessä asiakkaiden kanssa se sininen meri, jossa kilpailua ei juuri sillä hetkellä ole. Mielestäni Mahtian 24 H synnytysten tuloksena keksimä markkinointitempaus oli juuri tätä.\nMeidän on siis visualisoitava asiakkaalle mitä konkreettisia asioita teemme yhdessä, miltä se tulee näyttämään, mikä lopputulos näillä toimilla on ja miltä sen jälkeen tuntuu.\nKukaan ei voita mestaruutta yksin vaan tarvitset ympärillesi joukkueen. Joukkueeseen tulisi valita oikeat (positiiviset) ihmiset\nJokainen on johtaja. Saadaksesi muut mukaan osaksi positiivisuuden kierrettä, täytyy luoda ylistävä pitchaus, jossa keskityt siihen, mitä vastaanottaja jo nyt uskoo. Miten hän hyötyisi positiivisuuden kierteestä?\nKehuminen ei ole nommasummapeliä – Kun kehut, tulet myös kehutuksi. Jotta koko tiimi saadaan kehumaan toisiaan, hiljaiset optimistit tulee saada ilamisemaan positiivisuuttaan ääneen\nTorju positiivista ekosysteemiäsi negatiivisuudelta. Käännä katseesi positiivisiin asioihin. Listaa asioita, joista olet kiitollinen tai mitkä ovat menneet hyvin viimeisen viikon aikana.\nPidä yllä positiivista kierrettä. Visualisoi tavoitteesi ja mieti, miksi omat projektisi ovat merkityksellisiä. Kerro niistä myös muille innostavaan sävyyn!


Telia varoittaa vastaajahuijauksesta – älä avaa linkkiä\nJUURI NYTHaluatko yöpyä vankilatunnelmissa? Näissä hotelleissa se onnistuu11-vuotias Tuomas ryhtyi huumediileriksi ja luuli saavansa luksuselämän – toisin kävi\nEsimerkiksi pankkitunnuksia kaappaava haittaohjelma leviää yhä aggressiivisesti.\n26.07.2021 klo 21:55\nIltalehti varoitti heinäkuun puolivälissä vauhdilla leviävästä huijausviestistä, jossa yritettiin saada avaamaan linkki huijaussivustolle. Sivuston kautta vastaanottaja yritetään saada lataamaan sovellus, joka on todellisuudessa Flubot-haittaohjelma.\nHuijaus on naamioitu puhelimen vastaajaviestiksi, joten suomalaisilta vaaditaan erityistä tarkkaavaisuutta. Viesti tulee suomalaisesta puhelinnumerosta ja siinä kerrotaan, että ”Sinulle on 1 uusi vastaajaviesti”.\n– Puhelimeen asentunut Flubot-haittaohjelma voi ladata sisältöä puhelimeen, huijata syöttämään pankkitunnuksia tai -tietoja ja lisäksi lähettää eteenpäin suuria määriä vastaavan sisältöisiä tekstiviestejä, Telia kertoo.\nEsimerkiksi tältä huijausviesti voi näyttää.\nTelia kertoo tiedotteessaan saaneensa kyseisestä viestistä ilmoituksia asiakkailtaan. Telia korostaa, ettei sen vastaajaviestejä kuunnella nettilinkkien kautta, vaan vastaajaviestit toimivat vain vastaajapalvelun kautta soittamalla.\nTelia jakoi myös omat vinkkinsä tietojen pitämiseksi turvassa:\nAseta kaikkiin käyttämiisi nettipalveluihin omat erilliset salasanat, jotka ovat vähintään 15 merkkiä pitkiä ja sisältävät myös erikoismerkkejä.\nParas keino salasanojen säilyttämiseen on tarkoitukseen suunniteltu luotettava salasanojen hallintasovellus.\nOta käyttöön kaksivaiheinen tunnistautuminen kaikissa nettipalveluissa, missä se on mahdollista.\nVältä julkisia suojaamattomia WLAN-verkkoja.\nPoliisi varoittaa: pankkitunnukset varastava haittaohjelma leviää sähköpostissa\nSuojaudu nettihyökkäykseltä – näin varmistat, että Chrome on päivitetty\nHävytön huijaus: Näin simppeli viesti voi johtaa kyberkaappaukseen – sinut yritetään harhauttaa kiireen varjolla


Kolmas tohtorintutkintokonserttini lähestyy: siihen on aikaa enää kuusi viikkoa. Konsertin työstämisprosessi on ollut erilainen verrattuna kahteen aikaisempaan tutkintokonserttiini. Niihin olen pystynyt valmistautumaan hyvissä ajoin ja aloitinkin molemmilla kerroilla työskentelyn vajaa vuosi ennen konserttia: ensimmäistä konserttia varten sävelsin uutta musiikkia ja toisen konsertin tekeminen edellytti tiivistä tutkimustyötä tikkusoiton perinteestä, arkistonauhojen kuuntelemista ja niiden mukana soittamista sekä transkriptioita.\nTulevan konserttini nimi ”Vaaralla – kokeilevia kohtaamisia” kertoo paljon. Halusin tällä kertaa työskennellä siten, etten niin tarkasti suunnittele tai tiedä, mitä tulee tapahtumaan. Pyysin mukaan soittajan, jonka kanssa en ole ennen musisoinut: Teri Mantereen. Koska jotain turvallistakin pitää olla, konserttia varten perustetun trion kolmas jäsen on jo vuosien takaa tuttu Lassi Logren. Työskentely alkaa vasta nyt, 1,5 kuukautta ennen konserttia! Huomenna meitä ohjaa yhteisen improvisaation pariin tanssija-koreografi Päivi Järvinen.\nAjatuksen tasolla olen työstänyt konserttia paljon sekä leikkinyt kanteleellani uusia sointivärejä etsien. Hetkittäin tohtorintutkinnon tekeminen voi olla myös leikkimistä, uusien soittovärkkien ideoimista ja hulluja kokeiluja. Konsertin keskeisin asia tai tutkimuskysymys onkin juuri uusien sointivärien etsiminen ja löytäminen, yhdessä toisten soittajien ja soitinten kanssa.\nOlen tarkoituksella halunnut vältellä valmiiden teemojen säveltämistä ja niiden viemistä triolle. Haluan meidän työskentelevän yhdessä, yhteisistä improvisaatioista ammentaen, tasavertaisina. Ei sellaisessa ”minä liidaan ja toiset peesaavat” –asetelmassa.\nUuden edessä jännittää. Sopivasti, ihanasti. Saa nähdä, mitä tästä tulee!\nVaaralla - kokeilevia kohtaamisia\nla 5.11. klo 19 Musiikkitalo, Black Box\nLähettänyt Pauliina Syrjälä klo 8.50 Ei kommentteja:\nKolmas tohtorintutkintokonserttini lähestyy. Aamulla päätin mennä rautakauppaan ja katsoa, millaisia uusia soittovälineitä sieltä löytyisi. Perkussiivinen soitto mielessäni kävelin ympäriinsä ja tutkailin hyllyjä. Nämä esineet tarttuivat mukaani. Jää nähtäväksi, millaista musiikkia niiden avulla syntyy!\nKevätlukukaudella kirjoitin aktiivisesti tohtorintutkintooni liittyen ja osallistuin emeritusprofessori Heikki Laitisen loistavalle ”Näkökulmia kansanmusiikin tutkimukseen” –kurssille. Intouduin kirjoittamaan tikkusoiton perinnetyyleistä ja sain myös käsiini täysin ennen kuulemattoman arkistonauhan, se oli todella jännittävä hetki! Erkki Ala-Könnin äänittämällä nauhalla musisoi vuonna 1903 syntynyt Salomo Korhonen Rautalammilta. Hänellä oli omaleimainen soittotyyli, johon tulen palaamaan täällä blogissakin.\nTohtorintutkintooni sisältyvä soololevy ”Lunkula” julkaistiin heinäkuussa Kansanmusiikki-instituutin toimesta. Levyn musiikki pohjautuu osittain ensimmäiseen tohtorintutkintokonserttiini, mutta mukana on tuoreempiakin tuotoksia. Levynjulkaisukonsertti Iholla-salissa Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla oli yksi niitä esiintymistilanteita, jotka tulen taatusti muistamaan aina. Yleisö kuunteli niin intensiivisesti, että sen pystyi fyysisesti aistimaan. Se oli silkkaa nautintoa se.\nLähettänyt Pauliina Syrjälä klo 2.31 Ei kommentteja:\nKanteletta voi käyttää lyömäsoittimen tapaan soitinta “lyöden” ja tällaista soittoa kutsun perkussiiviseksi soitoksi. Olen kehittänyt tätä soittotapaa viidentoista vuoden ajan eri apuvälineitä, kuten neulepuikkoa, sormiplektroja ja maalipensseliä käyttäen.\nAloitin perkussiivisen soiton Jooseppi Pohjolan kanteleella vuonna 2001, kun olin hetken mielijohteesta ostanut saksalaisesta musiikkikaupasta sormiplektroja. Rajat-maisterikonserttini (2002) sisälsi improvisatorisen osuuden, jossa rummutin kanteletta sormiplektroilla ja viritystappeihin oli kumirenkaalla kiinnitettynä neulepuikko, joka pärisytti bassokieliä. Erilaiset kokeiluni perkussiivisen soiton parissa ovat jatkuneet siitä saakka.\nVuonna 2007 aloin soittamaan maalipensselillä. Pensseliin päädyin sattuman kautta: halusin keksiä jonkun uuden esineen, jolla soittaisin, ja Kaustisen Halpa-Hallissa silmiini osui maalipensseli. Pensselillä musisoidessani aloin yhdistämään tähän soittotapaan myös slide-tekniikkaa, eli kielen liu’uttamista viritysavaimella tai kitaristien käyttämällä putkella. Käytän slide- tekniikkaa myös sormella liu’uttaen, tällöin sointi on hyvin pehmeä. Jostain syystä liu’utan tällä hetkellä lähinnä bassokieliä, ilmeisesti olen siitä äänimaailmasta innostunut.\nPitkän aikaa nämä soittotavat säilyivät lähinnä rytmisiä elementtejä sisältävinä. Toki kieliä rummuttaessa syntyy spontaaneja melodialinjojakin, mutta tekemiseni fokus oli aina rytmissä. Ensimmäistä tohtorintutkintokonserttiani Lunkulaa (2013) säveltäessäni huomasin, että perkussiivinen soittoni alkoi sisältää enemmän myös melodisia aihioita ja selkeitä harmonisia elementtejä.\n"Lemmennosto" perustuu selkeään melodiaan, vaikka soittotapa on perkussiivinen. Soitan melodiaa ensin virkkuukoukulla, myöhemmin neulepuikolla. Loppupuolella neulepuikolla soitettu elementti muuttuu säestävämmäksi ja viimeisen teeman melodia soitetaan bassoilla. Välissä on neulepuikoilla ja sormiplektroilla soitettu välike.\n"Läksin suolle soutamahan" –kappaleessa nousevat voimakkaasti esiin yläsävelet. Olen ollut todella onnellinen siitä, että ostin soittopensseliksi sellaisen maalipensselin, jonka varressa on sekä kumimaista materiaalia että kovaa muovia. Tämän tein täysin tiedostamattomasti, mutta ilman näiden eri materiaalien tuomia sävyjä ”yläsävelsoittoni” olisi paljon köyhempää. Joskus parhaat oivallukset syntyvät ihan sattumalta!\nLähettänyt Pauliina Syrjälä klo 2.12 Ei kommentteja:\nJooseppi Pohjolan kanteletta soitettiin perinteisesti tikulla tai kovalla nahanpalalla. Nahanpalaa en ole vielä toistaiseksi kokeillut, mutta erilaisten tikkujen kanssa olen pelannut paljon. Siksi haluan jakaa pohdintojani ja kokemuksiani erilaisista tikuista.\nTaipaleeni tikulla soittajana lähti liikkeelle tulitikuista ja hammastikuista. Niillä oli ikävä taipumus katkeilla kesken soiton ja jälkikäteen ajatellen ne eivät ohuutensa ja lyhyytensä vuoksi olleet kovin ergonomisiakaan. 90-luvun lopulla veljeni antoi minulle joululahjaksi monta punttia suomalaisia Sampo-antiikkitulitikkuja, joita hän oli ostanut kymmeniä puntteja eräällä kapakkareissullaan, minun onnekseni, sillä ne soveltuivat kokonsa vuoksi soittamiseen erittäin hyvin.\nEn muista, miten päädyin soittamaan 2000-luvun alussa varrastikuilla. Niiden edut tulitikkuihin verrattuna olivat merkittävät: ne eivät katkeilleet ja kuluminenkin on hidasta. Varrastikkujen myötä aloin myös tarkkailemaan tikun tuottamaa sointia enemmän ja toisinaan päädyin hiomaan tikun kärkeä hiekkapaperilla miellyttävämmän soinnin saamiseksi. Paras tikku on mielestäni sellainen, joka on kärjestään hieman kulunut ja pyöristynyt, joko hyväksi soitettu tai hiottu.\nKeväällä 2013 sain Rauno Niemiseltä postissa kaksi saarnipuista tikkua kokeiltavakseni. Näihin tikkuihin jäin välittömästi koukkuun. Sointi oli pehmeämpi, mutta samalla intensiivisempi kuin varrastikuissa. Huomasin pian, että nämä tikut kuluivat varrastikkuja huomattavasti hitaammin. Annoin Raunolle kiittävää palautetta tikuista ja toivoin niitä lisää. Pian tuli postissa seuraava paketti, joka sisälsi tikkuja eri puumateriaaleista: yksi Brasilian ruusupuusta, yksi omenapuusta, yksi tammesta ja kaksi katajasta. Aloin vertailemaan eri tikkujen sointeja ja mielestäni etenkin soittajalle itselleen erot näyttäytyvät varsin suurina. Sommelo-festivaaleilla kesällä 2013 pidimme pienimuotoista tikkuseminaaria Rauno Niemisen ja Kari Dahlblomin kanssa eri puumateriaaleista valmistettuja tikkuja vertaillen. Kommentaattoreina olivat myös Ilkka Heinonen ja Heikki Laitinen. Öisen seminaarin lopputulos oli se, että henkilökohtaisten mieltymykset ja itse kunkin omanlaisekseen kehittämä soittotekniikka ratkaisee, mikä tikku on kenenkin mielestä soinniltaan ”paras”. Käytettävä tikku kannattaa valita toki myös soitettavan musiikin luonteen mukaan. Kunkin tikun sointi saattaa myös näyttäytyä kuulijan korville melko erilaisena kuin soittajalle itselleen.\nOmassa musiikissani pehmeämpisävyiset tikut tuntuvat pääsääntöisesti miellyttävämmiltä kuin kirkkaan ja kovan ääniset, siksi olen päätynyt käyttämään eniten saarnipuisia ja tammisia tikkuja. Brasilian ruusupuisessa tikussa on mielestäni kirkkain ja terävin ääni, nimesin sen heti ”triolipolskatikuksi”, sillä se sopii hyvin erityisesti pelimannimusiikin soittamiseen. Soittotikkujeni standardipituus vaihtelee 6-8cm välillä riippuen siitä, kuinka kauan olen ehtinyt kyseisellä tikulla soittaa. Alle 6cm pitkä tikku on mielestäni jo liian lyhyt, koska sormien pitää mahtua tikulle hyvin oikean ergonomian saavuttamiseksi.\nSuosittelen kaikille tikuttajille erilaisten tikkujen kokeilemista – se on mielenkiintoista ja antoisaa!\nLähettänyt Pauliina Syrjälä klo 12.30 Ei kommentteja:\nTaideyliopiston Sibelius-Akatemia ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seura järjestävät 25.-26.11.2015 symposiumin, jossa keskustellaan kansanmusiikintutkimuksen kysymyksistä ja tulevaisuudesta.\nPuhun ja soitan symposiumissa torstaina 26.11.\npaikka: SKS juhlasali, Hallituskatu 1, Helsinki.\nKantelepelimannit Arvi, Aarne ja Alfred – tikkusoiton perinnetyylien soiva tutkimus\nKeski-Suomessa, Hämeessä ja Pohjanmaalla vallitsi 1800-luvun loppupuolelta 1900-luvulle kanteleensoiton sulkutyyli, jossa avoimet kielet vetäistiin soimaan puutikulla tai kovalla nahanpalalla. Melodiasoitossa vasemman käden sammuttavat sormet myös näppäilivät kieliä. Soittotavan kukoistuskausi ajoittui 1800- ja 1900-lukujen vaihteeseen, jonka jälkeen se alkoi harvinaistua.\nArkistoissa on taltioituna melodiasoittoa tikulla noin kymmeneltä kantelepelimannilta. Arkistonauhat on äänitetty 1940-luvulta eteenpäin eli ne ovat ajanjaksolta, jolloin soittotapa oli jo hiipumassa. Nauhoilla olevasta sävelmistöstä ylivoimainen enemmistö on polkkia ja valsseja. Tämä johtunee enemmän keruuajankohdasta kuin siitä, etteikö muitakin tanssilajeja olisi yleisesti soitettu.\nArvi Pokela (Saarijärvi), Aarne Moisio (Vilppula) ja Alfred Backman (Kannonkoski) soittivat kaikki kanteletta tikulla, kukin persoonallisella tyylillään. Taiteellisen tohtorintutkintoni tiimoilta olen tutkinut heidän soittoaan arkistonauhoja kuunnellen ja nauhojen mukana musisoiden. Kaikilta kolmelta soittajalta on tallennettu kansanmusiikissa yleinen melodia, joka tunnetaan mm. nimillä ”Koko maailman polkka” ja ”Hienohelma”. Näiden kolmen erilaisen version myötä on ollut erittäin mielenkiintoista tarkastella Pokelan, Moision ja Backmanin soiton tyylipiirteitä. Toisessa tohtorintutkintokonsertissani ”Hienohelma ja Hyppivä puuhevonen – rouheaa perinnemusiikkia kanteleilla” (26.9.2014) esitettiin kyseisten soittajien versiot Hienohelmasta alkuperäisesitysten hengessä.\nSoivassa esitelmässäni tulen pohtimaan vastauksia, myös soittamalla demonstroiden, seuraaviin kysymyksiin: mitkä ovat Pokelan, Moision ja Backmanin soittotyylien keskeiset erot? Millaisia asioita nousi esiin, kun opettelin eri pelimannien tyylejä arkistonauhoilta kuulonvaraisesti ilman, että tein ensin tarkkoja transkriptioita? Mikä on ollut saamani kuulokuvan perusteella melodian musiikillinen merkitys näille soittajille ja mikä se on minulle itselleni? Millaiseksi muodostuu suhde musiikkiin ja traditioon, joka välittyy pelkästään arkistonauhan kautta, ilman mahdollisuutta musisoida elävän soittajan kanssa?\nLähettänyt Pauliina Syrjälä klo 12.16 Ei kommentteja:\nKuva: F.H.B. Laguksen piirros, Väisänen 1931. Kirjasta Keski-Suomen Kantele (Kari Dahlblom 2011).\nKansanmusiikin tutkija A.O. Väisänen kirjoitti vuonna 1931 Kalevalaseuran vuosikirjaan artikkelin, jonka yhteydessä julkaistiin raumalaisen F.H.B. Laguksen Väisäselle lähettämiä tietoja ruotusotamies Nekkelistä, Sumiaisten seudulla eläneestä 5-kielisen kanteleen soittajasta.\nSeuraavassa on otteita Laguksen tekstistä, joka on piirroksen kanssa julkaistu Kari Dahlblomin kirjassa Keski-Suomen kantele (Kari ja Tuula Dahlblom 2011).\n” Minun nuoruudessani eli Sumiaisissa noin vv. 1860-70 vanha kanteleensoittaja ukko Aapraham (?) Nekkeli. --- Nekkeli kuoli ruotivaivaisena ja hän tunnettiin aikanansa yli koko Sumiaisten seurakunnan ainoana ja ehkä viimeisenä kanteleensoittajana. Kun hän vanhoilla päivillään ei jaksanut työllä itseään elättää, niin hän joutui köyhäinhoitoa saamaan ja vuosikausia häntä hoidokkaana siirrettiin talosta taloon ja hän tuli siten yleisesti tunnetuksi. Alkuvuosina hänellä oli 5-kielinen kantele, mutta myöhemmin hän teki itselleen 7-kielisen. --- Kannel oli asetettu niin, että lyhin kieli oli lähinnä soittajaa ja pisin poispäin. Soittajan vasen käsi ranteen kohdalla lepäsi kanteleen ponnen päällä ja vasemman käden sormenpäät hoitivat säestystä pehmeillä näppäilyillä. Oikeassa kädessä oli soittopuikko. --- Kun ukko Nekkeli, jonka ristimänimeä minä epävarmasti muistelen Aaprahamiksi, oli virittänyt kanteleensa ja ryhtyi soittamaan, löi hän ensin tuvan paksuun pöytään puukolla kaltevan reiän, johon hän naulasi parin vaaksan pituisen vankan puikon, jonka yläpäässä oli reikä niin väljä, että nyöri tai pellavan kuidusta tehty punonnainen luisti väljästi sen lävitse. Kantele asetettiin pöydälle eikä koskaan muualle, oikeassa kädessä olevan soittopuikon päässä kulki nyöri kaltevasti naulatun yläpään lävitse ja nyörissä riippui pieni puusta tehty hevonen, jonka jalat olivat liikkuvat, sillä nivelet olivat naulatut. Kun oikea käsi kanteleen yläpuolella liikutteli soittopuikkoa ja vuoroin vedettiin lähemmäksi soittajaa, vuoroin ojennettiin kauemmaksi, kiristyi nyöri tai tuli höllemmälle. Silloin nyörin toisessa päässä riippuva hevonen kohosi ilmaan tai sattuivat jalat pöydän pintaan, jolloin hevonen joutui liikkeeseen joka muistutti tanssimista. Nyöri oli kiinnitetty keskelle hevosen selkää niin, että se riippuessaan pysyi tasapainossa. Kuta vilkkaammin oikea käsi liikutteli soittopuikkoa ja tahti vilkastui, sitä vilkkaammin hyppeli hevonenkin ja vaati puoleensa kuulijain, varsinkin lapsien huomiota.\nInnostuin pari vuotta sitten Ukko Nekkelin puuhevosen kuvauksesta, sillä ajatus soittopuikon avulla tanssitettavasta hevosesta oli erittäin inspiroiva. Pyysin soitinrakentajamestari Rauno Niemistä valmistamaan minulle hyppivän puuhevosen toiseen tohtorintutkintokonserttiini (26.9.2014). Lopulta hevonen saatiin toimintakuntoon vain muutama viikko ennen konserttia, sillä ymmärsin, että hevoselle on myös kehitettävä soittopöytään kiinnitettävä erillinen alusta. Tohtorintutkintokonsertissa hevosen kanssa soittaminen jäi yhden kappaleen pituiseksi kokeiluksi, mutta aion ilman muuta jatkaa hevosen kanssa työskentelyä!\nHevosen kanssa soittaminen on osoittautunut haasteelliseksi kahdesta syystä. Ensinnäkin hevonen on kevyestä painostaan huolimatta raskas liikuteltava soiton lomassa; muutos on suuri. Toinen ongelma on hevosen herkkäliikkeisyys, joka muuttaa soittotekniikan hyvin erilaiseksi kuin mihin olen tottunut. Tikkukäden liike on pienempi ja ikään kuin vino, jolloin en saa liikkeen avulla rannetta rennoksi siten kuin yleensä pelkällä tikulla soittaessani. Luulen, että jatkossa tulen soittamaan hevosen kanssa enemmän lyönti- kuin perinteisellä sulkutekniikalla ja apuvälineenä tulee olemaan jokin tikkua pidempi esine, kuten syömäpuikko tai neulepuikko.\nNähtäväksi jää, mitä kaikkea tulen vielä hevosen kanssa tekemään! Sen nimi on muuten Reima.\nLähettänyt Pauliina Syrjälä klo 3.55 Ei kommentteja:\nTämä blogi sisältää tietoa Jooseppi Pohjolan kanteleesta ja soittotekniikasta, jossa kanteletta soitetaan tikulla. Teen aiheesta taiteellista tohtorintutkintoa "Hyppivä puuhevonen - Jooseppi Pohjolan kantele ennen ja nyt". Blogi on yksi kanava uuden informaation levittämiselle. Tervetuloa tutustumaan!\nThis blog contains information on Jooseppi Pohjola's kantele and the playing technique that kantele is being strummed with a stick. I'm working on artistic doctor's degree on the subject and this blog is one channel to spread information. Welcome!\nLähettänyt Pauliina Syrjälä klo 3.14 Ei kommentteja: