John Deere 7530 pakettiautot ja kevyet kuorma-autot, 2009 - Nettikone\nALV 24% 17 400 € Vetotapa Neliveto\nVuosimalli 2009 Käyttötunnit 4 680 h\nRekisterinumero 691-AAI Omistajia 2\nNyt on helmi JD 7530 Premium Plus tarjolla! Taloudellinen JD 6, 8L CR moottori 205hv/835Nm älyteholla ja ei ole viritetty, portaaton AutoPowr-vaihteisto 50km/h 1800r/min, jousitettu TLS-etuakseli jarruilla, 4 sähkölohkoa taakse Command Arm hallintalaitekyynärnojassa, vapaa paluu, säätötil. pumppu 110L/Min, lisäöljysäiliö, jarruventtiili, paineilmavarustus, vahva 9000kg sähkönostolaite heilahduksen vaimennuksella ja autom. sivurajoittimilla, ...Lue lisää »\nNyt on helmi JD 7530 Premium Plus tarjolla! Taloudellinen JD 6, 8L CR moottori 205hv/835Nm älyteholla ja ei ole viritetty, portaaton AutoPowr-vaihteisto 50km/h 1800r/min, jousitettu TLS-etuakseli jarruilla, 4 sähkölohkoa taakse Command Arm hallintalaitekyynärnojassa, vapaa paluu, säätötil. pumppu 110L/Min, lisäöljysäiliö, jarruventtiili, paineilmavarustus, vahva 9000kg sähkönostolaite heilahduksen vaimennuksella ja autom. sivurajoittimilla, hydr. koukku on/off-lohkolla ja maatalousvetolaite, Pto 540E+1000+1000E myös ulkohallinnalla, hyvät Mitas AC65 650/65R42 80% ja 540/65R30 80% renkaat kiinteillä vanteilla, kääntyvät etulokasuojat, JD etupaino 900kg, hydr. jousitettu valoisa Panorama nelipilariohjaamo autom. ilmastoinnilla, Premium ilmaistuin sivujoustolla, lämmityksellä ja turvavyöllä, apumiehenistuin turvavyöllä, Command center värinäytöllä, HMS-päisteautomatiikka, Isobus liitin, työkonesignaaliliitäntä, teleskooppipeili, vyötärötyö- ja ajovalot, kattovilkku, takalasinpyyhin, työkalulaatikko, Blaubunkt radio/cd/mp3-soitin, moottorin lämmitin. Noin 300h välein merkkiliikkeessä huollettu. Huoltokirja. Vähän ajettu ja siisti isorunkoinen JD 7530 Premium Plus tarkalta pidolta maatalouskäytöstä! Heti toimitukseen\nEturenkaat: Mitas AC 65 540/65R30 80%\nTakarenkaat: Mitas AC 65 650/65R42 80% Piilota »\n691-AAI, Nettikone ID 1856847


Rani Plastin pakkauspainatus täysteräväpiirtolaatuun | Print&Media\n22.8.2014 08:03Uutiset » Toimiala\nRani Plast Oy on saanut Full HD Flexo -täysteräväpiirtosertifikaatin korkeasta painolaadustaan. Pakkauspainomaailmassa tavoitellun sertifikaatin myöntäjä on belgialainen EskoArtwork. Täysteräväpiirtosertifikaatti on maailmanlaajuisesti kymmenes ja Pohjoismaissa viides.\nFull HD Flexo on uutta teräväpiirtotekniikkaa, jonka avulla voimakkaat sävypinnat yhdessä tasaisesti päättyvien vaaleiden häiveiden kanssa pystytään vihdoinkin toteuttamaan fleksopainatuksessa. Rani Plastin saavuttamat tulokset mahdollistavat entistä helpommin myös syväpainotöiden siirtämisen joustavaan ja tehokkaaseen fleksopainatukseen.\nRani Plastin tuotantopäällikön Reijo Kaupin mukaan pakkausten ulkoasussa laadun kohoaminen näkyy entistä täyteläisimpinä ja sävy- sekä kontrastirikkaampina painatuksina sekä tarkempina yksityiskohtina. Tämä tarkoittaa laatutasoa, jota ei ole aiemmin joustopakkausten painatuksessa nähty.\nKuva: Rani Plastin sertifikaatti, Marvaco.


Kanariansaaret - majoitusta, hotelleja ja huoneistoja sinulle, joka haluat lomailla kohteessa Kanariansaaret\nMatkakohteet » Kanariansaaret\nErilaiset kulttuurit kohtaavat täällä hauskana sekoituksena.\nPlaya de las Américas sijaitsee Teneriffan aurinkovarmalla etelärannikolla. Pitkiä rantoja, paljon aktiviteettejä, korkeatasoisia...\nTäällä on lomailtu niin kauan kuin Gran Canaria on ollut matkakohde. Playa del Ingles on lähellä, mutta San Agustinissa on paljon...\nModerni kaupunki, jossa on tarjolla monia nähtävyyksiä, paikallista kulttuuria, edullisia ostoksia ja kansainvälistä menoa. Las Palmas on...\nPohjoismaisten vieraiden suosima rauhallinen Maspalomas sijaitsee Gran Canarian eteläkärjessä kuuluisien hiekkadyynien lähellä. Viisi...\nPuerto de Mogán on pieni viehättävä kalastajakylä Gran Canarian lounaisrannikolla. Tätä kylää on viime aikoina varovasti laajennettu ja...\nPuerto de la Cruz on täydellinen matkakohde aikuisille, jotka haluavat kokea lomallaan pienen kanarialaisen kaupungin viehätyksen ja...\nArguineguín on pieni ja viihtyisä paikkakunta, jonka ilmasto on todella ihanteellinen. Täällä on kesä melkein koko vuoden! Paikkakunta...\nEteläisen Gran Canarian moderneimmat ja raikkaimmat hotellit sijaitsevat Las Melonerasin alueella. Useimmilla hotelleilla on 4 tai 5...\nCorralejo sijaitsee pohjoisessa, pienen Isla de Lobosin naapurissa, näköetäisyydellä eteläisestä Lanzarotesta. Täällä ranta on vähän...\n90-luvun alussa rakennettu matala Playa de Amadoresin ranta sijaitsee aivan Puerto Ricon vieressä. Se on noin puoli kilometriä pitkä. Sillä...\nSopiva matkakohde sinulle, joka haluat lähelle korkeatasoisia rantoja sekä monia ravintoloita, baareja, huvielämää ja ostosmahdollisuuksia....\nCaleta de Fuste, jota kutsutaan myös nimellä Castillo, on rakentunut matalan, houkuttelevan Playa de Castillo -rannan ympärille. Alue on...\nTämä on matkakohde sinulle, joka arvostat rauhaa ja levollisuutta. Matagorda sijaitsee vain muutaman kilometrin päässä vilkkaammasta Puerto...\nLähde Sembon matkalle Kanariansaarille ottamaan aurinko ja uimaan. Gran Canarialla, Teneriffalla ja Lanzarotella on suuri valikoima tarkoin valittuja huoneistohotelleja.\nKanariansaarilla on kaikki tarvittava onnistunutta lomaa varten. Täällä on uimarantoja, ostosmahdollisuuksia, mukavia ravintoloita, kuumaa iltaelämää, golf-kenttiä, museoita, vaellusreittejä ja paljon ystävällisiä ihmisiä riippumatta siitä, minkä saaren valitset. Täällä voit ottaa aurinkoa ja uida vuoden ympäri lähes täydellisessä ilmastossa.\nPaljon hienoja rantoja\nKanariansaaret tuovat mieleen auringonottamisen ja uimisen. Täällä on runsaasti hienoja rantoja. Täältä löydät pitkiä, kauniita ja kutsuvia hiekkarantoja lähes kaikista lomakohteista. Atlantilta puhaltava vilvoittava henkäys pitää lämpötilan aina meille suomalaisille mukavana. Kun valitset matkakohdetta, kiinnitä aina eniten huomiota rantaan. Sillä ilman kunnollista rantaa loma ei ole loma. Valitse mieleisesi. Mikä ranta sopii juuri sinulle?\nKulttuurin ja historian hieno sekoitus\nKanariansaaria on seitsemän. Ne sijaitsevat Pohjois-Afrikan rannalla. Niillä kaikilla on omanlaisensa luonne ja maisema. Erilaiset Euroopan, Afrikan ja Amerikan kulttuurit sekoittuvat Kanariansaarilla. Kullakin saarella on omat erityispiirteensä. Teneriffalla vaikutuksen tekee hämmästyttävä luonto, Lanzarotella rauhallisuus ja Gran Canarialla monipuolisuus. Kun vuokraat auton, yllätyt iloisesti.\nLoma täynnä ohjelmaa\nKanariansaaret on oikea valinta kaikenlaisille lomille. Täällä on tarjolla ohjelmaa, retkiä ja tutustumiskohteita niin suurille kuin pienillekin. Teneriffalla on suositeltavaa vuokrata auto päiväksi ja lähteä Espanjan korkeimmalle vuorelle Teidelle, osallistua hienoon karnevaaliin tai lähteä lasten kanssa Euroopan hienoimpien eläinpuistojen joukkoon kuuluvaan Loro Parqueen. Gran Canarialla on erilaisia teemapuistoja, upeita veneretkiä ja pääkaupungin Las Palmasin ostostarjonta. Lanzarotella kannattaa tutustua Timanfayan kansallispuiston kuuta muistuttaviin maisemiin, jollaisia et varmasti ole aikaisemmin nähnyt.\nLoputtomasti hyviä ravintoloita ja ostospaikkoja\nKanarialainen keittiö on tietysti saanut paljon vaikutteita Espanjasta. Vilkkaiden pääkatujen ulkopuolilla on ravintoloita, joissa Kanariansaarten asukkaat itse käyvät mielellään. Niissä on edullisempaa, ja ruoka on usein parempaa. Tapas-, äyriäis- ja kansainvälisen keittiön ravintoloita on lähes loputtomasti kaikissa matkakohteissa. Ostosmahdollisuudet ovat yleensä parhaat saaren pääkaupungeissa, kuten Las Palmasissa, Santa Cruzissa ja Arrecifessa tai jossakin suuressa ostoskeskuksessa matkakohteen lähellä.\nVarmasti lapsiystävällinen loma\nKaiken ikäiset lapset viihtyvät Sembon Kanariansaarilla. Monissa hotelleissa on lämmitetty uima-allas, ja ne sijaitsevat kävelymatkan päässä rannasta. Tämän lomakohteen suosio perustuukin ilmeisesti juuri lapsiystävällisiin rantoihin. Mutta moni muukin asia Kanariansaarilla soveltuu lapsille. Ravintoloissa on lapsille omat ruokalistat ja syöttötuolit. Supermarketeissa myysään vaippoja ja perheen pienimmille tuttua ruokaa.


Laitila-Kälvemark, Tiina: Karkulahti (WSOY) by #kirja - Issuu\nT I I NA LA IT I L A K Ä LVEMAR K\nK AR KU L AHT I WSOY\n© Tiina Laitila Kälvemark 2015 ISBN 978-951-0-40909-1 Painettu EU:ssa\nJo kaukaa näen, että ulko-ovi on raollaan. Ei auki, vain pikkuisen raollaan. Kynnyksellä kiiltelee kuura. Ruohonkorret kimmeltävät kuin niihin olisi ripoteltu hilettä. Yöt ovat vielä kylmiä. Kevät on myöhässä. Poika tietää, että ovi on suljettava kunnolla. Talo on vanha ja hutera, lämpöä ei ole tuhlattavaksi asti. Liiterissä on jäljellä enää kaksi pinoa puuta. Poljen kovempaa. Jalkapohjia särkee, kengät puristavat, väsymys painaa ohimoita. En jaksaisi heti ensimmäiseksi tehdä tulta pesään. En jaksaisi heti ojentaa poikaa. Viimeisillä polkaisuilla kiukkuni kasvaa. Tönäisen pyörän vauhdilla sisään liiterin ovesta. Se römähtää kyljelleen. Tuliaissuklaat työnnän syvemmälle olkalaukkuun. Poika ei tarvitse niitä, koska unohti oven raolleen. Ehdin portaiden juureen, ennen kuin väsyneet aivoni ymmärtävät. Lukitsin oven lähtiessäni. Avaimella, ulkoapäin. Vara-avain roikkuu korkealla liiterin ovensuussa. Poika ei yllä siihen. Poika ei tiedä, että se on olemassa. Ehdin ylimmälle askelmalle ennen kuin huomaan, että ikkunakin on auki. Keittiön toinen ikkuna, etelän puoleinen. Se ei ole raollaan, se on selällään. Verho on 7\njuuttunut kiinni pienaan. Siihen on ratkennut suuri, repaleinen reikä. Eteisessä tunnen kylmyyden takin läpi. Keittiössä kutsun häntä nimeltä. Kaikki voileivät on syöty lautaselta, mutta vain puolet suklaapaloista. Radio sirisee nurkassa. Herra Alligaattori makaa mahallaan pöydän alla. Kamarissa kutsun häntä nimeltä. Peite on rutussa. Vaatekaapista on vyörynyt lattialle kasa villapaitoja ja sukkapalloja. Kierrän huoneet kahdesti. Katson ullakolta, liiteristä, ladosta, ja kuusen alimpien oksien alta. Seison keskellä pihaa ja huudan poikaa nimeltä. Metsänrajassa yksinäinen rastas virittää hiljaisen laulun.\nSaan vanhainkodista töitä. Kuka sen on järjestänyt, sitä minulla ei ole varaa ajatella. Teen työtä kolmessa vuorossa, myös viikonloppuisin. Töiden jälkeen nukahdan nopeasti. Joka aamu nukuttu yö tuntuu petokselta. Painan näkinkenkää korvaa vasten, mutta en kuule mitään. Poika on vienyt äänet mukanaan.\nMinut kutsutaan virastoon, ruskealle kernituolille ovensuuhun. Kirjoituspöydän takana istuu mies, jolla on haaleat silmät ja mursumaiset viikset. Hän ei katso minuun kertaakaan. Onko totta, että ruokakomerossanne oli vain säi lykeherneitä ja puolikas limppu? Ja kaikki ne tulitikut, mitä varten te niitä keräsitte? Mies sormeilee papereitaan. Ne ovat täynnä pieniä mustia kirjaimia kuin muurahaisia. Yksi kömpii pitkin miehen karvaista rannetta ja häviää kalvosimen alle. Limpussa oli kaksi homepilkkua. Sipulitkin olivat homeessa. Myönnättekö sen? Luulen, että nyökkään. Jos vatsalaukussani olisi jotakin, oksentaisin. Kellarissanne oli pahvilaatikossa kaksikymmentäkaksi paria käyttämättömiä lenkkikenkiä. Miten ne olivat sinne joutuneet? Miten niin ette tiedä? Tehän siinä talossa asutte, eikö totta? Huoneessa haisee ruskea taloussaippua ja piippu tupakka. Mies kaataa juomaa lasiin. Viiksien kärkiin jää roikkumaan keltaisia pisaroita. Ymmärrättekö te mitä teille sanotaan? Ymmärrättekö te ollenkaan, miten vakava asia tämä on?\nUnessa silta romahtaa yhä uudestaan. Lakikivi jää minun käteeni. Heitän sipulipussit pois, niitä löytyy talosta kaksitoista. Pesen lattiat. Tuuletan. Korjaan Herra Alligaattorin ratkenneen vatsan, ja istun pihakeinuun se sylissäni. Lupaan: pian olemme yhdessä taas.\n1. Kevät 2006 Terä asettuu elämänviivaa vasten kuin puuttuva palanen. Se muuttuu hetkessä polttavan kuumaksi. Hän ei päästä sitä silti. Painaa peukalolla tiukemmin kämmenen sisään ja huljuttaa käsiä pinnan alla. Tuntee haarukat ja pikkulusikat, lautasten liukkaat kyljet, kun ne törmäävät ranteisiin ja pakenevat taas. Perunankuori liimautuu etusormeen, sekään ei halua hukkua. Tyttö liikkuu jossakin pirtin perillä, suhisee ja natuuttaa lattiaa. Se on asetellut paperinukkeja ikkunalaudoille leveisiin haara-asentoihin. Anopinkielen takaa kurkistaa kihara, punainen tukka. Pääkamarista kuuluu Emännän raskas hengitys. Lemu ei sentään kulje huoneesta toiseen. Fairy vain haisee, ja kylmänkohmea lihakeittokattila. Seinien välistä vuosikymmenten kasaan painama sahanpuru ja ikävä. Vera upottaa lisää astioita altaaseen. Käsillä on lämmin nyt, vasemmallakin. Sormet hohtavat turpeina ja punaisina.\nTuhulaa keitinvettä mokoma. Jotakin sentään, muutakin kuin elämää! Hän sulkee silmät, levittää sormista räpylät. Avaa villasukkien sisällä hautuvat varpaatkin, ja tuntee aaltojen hiomat, lämpimät kivet niiden alla. Tuulessa lemuaa levä, niljaiset kaislanvarret ja pitkiä matkoja uineiden kalojen hengitys. Pieniä pisaroita tarttuu poskien nukkaan. Valo silittää selkää. Ulko-ovi rämähtää auki. Veitsen kahva lipeää ja terä viiltää haavan peukalon ja etusormen väliin. Se ei oikeastaan satu. Tupsun kynnet rapsuvat mattojen reunoilta lattia lankuille, kun se juoksee hänen jalkoihinsa. Hän laskee käden koiran pään päälle. Se on märkä. Se lipaisee verta hänen kämmenestään. Hän räppää sitä kuonolle ja heittää lattialle perunankuoren. – Siinon, ei ole muuta nyt. Tupsu siirtelee kuorenpalaa loukkaantuneena uunin eteen ja takaisin. Se painaa kostean kuononsa Veran polvea vasten ja kohottaa etukäpälää. Ruskeat silmät punertavat reunoistaan. – Olet sinä kanssa. Mokoma narttu, mikä. Hän laskee keittokattilan lattialle ja Tupsu upottaa siihen onnellisena päänsä. Emäntä saisi vielä pahemman halvauksen jos näkisi. Vera sulkee silmät, mutta ei pääse rannalle enää. Koiran haju työntää meren pois, kangastukseksi mielen perimmäiseen nurkkaan. Ulolle se haisee, Tupsu17\nrukka, sammakonkudulle ja kuselle ja laholle puulle. Kesällä hän pesisi sen, paljussa lipputangon alla. Hän sovittaa veitsen uudelleen kämmenen sisään, tunnustelee tummunutta terää peukalollaan. Ohut, paperinohut ja taipuisa. Sillä leikkaisi helposti irti sormenpäät. Avaisi ranteet kuin silakoilta vatsat. Elä tiskaa sitä! Ruostuu pian eikä toista samanlaista löyvy mistään! Vera tutkii käsiään valoa vasten. Arpien verkosto on kuin seitti, jonka vankilaan sormet ovat takertuneet. Ovi käy uudestaan. Rännänsekaista ilmaa työntyy sisään. Vera nostaa kattilan yhdellä kyljenvihlaisulla, loiskauttaa rasvaiseen tiskiveteen. Ohut punainen pyörre nousee pintaan. – Täälläkö se hurtanperskele. Painavat saapasjalat ehtivät hetkessä tiskipöydän ääreen. On ihmeellistä, miten ketterästi Jaska vieläkin liikkuu. Oikea lonkka on vaihdettu ja vasenkin pitäisi. Tupsu luimistelee isännän jalkoihin. Jaska ampuu luunapin sen korvan taakse, ja koira päästää pienen, kipeän ulvaisun. – Ei sitä nuin vain lähetä isännän luota kesken hommien. Jaska istuu penkin päähän. Tupsu nostelee turhaan käpäliään. – Onko kahavia. – Siinähän sitä on nokkas alla pullossa. 18\n– Nisua sitten. Vera tönäisee pullavadin Jaskan eteen ja sipaisee sahanpurua tämän olkapäältä. Jaskan suupielessä välähtää hymyntapainen. Se ryyppää kahvin ja rapsuttaa Tupsua pannan alta, antaa sille puolet pullasiivustaan. Koira seuraa isäntää porstuaan ja takaisin ulos. Pääkamarissa Emäntä huokailee ja voivottaa. Vera etsii veitsen kattilan alta ja kuivaa esiliinaan, asettaa sen sitten leipälaatikon päälle, voilautasen viereen. Siinä on sen paikka. Hän kuivaa märät saappaanjäljet lattialta, poimii aamulla löytämänsä kivet uunin päältä ja pyyhkii ne huolellisesti. Ne mahtuvat juuri ja juuri tiskipöydän alle toisten sekaan. Kaapinovi jää vähän raolleen. Pääkamarista kuuluu vaimeaa kolinaa, kun Emäntä yrittää vetää itseään pystyyn sängynpäätyä vasten. – Kehtaako se tulla? Näläkäänkö sitä pittää nääntyä omassa talossaan?\nLihavaksi on päässyt Jaakon venakko. Laahaa jalkojaan, ei kehtaa niitä kunnolla ilmaan nostella. Se laskee puurolautasen tuolille sängyn viereen. Maitoa loiskuu laitojen yli. Voinokare ei ole keskeltä sulanut. – Tässä olis. Elisabet kääntää pään pois. Aluksi miniä kulki topakasti, pyyhki pölyjä ja tälläsi. Nyt se vain laahustaa. Ikkunasta toiseen, sitten porstuaan, vinttiin, taas ikkunaan. Mitä se vahtaa? Ketä se odottaa? Välillä se istuu tuntitolkulla kiikkutuolissa ja puhuu itsekseen. Suhauttelee siihen malliin, että suomea se ei ole. Ja vettä se keittää ja tiskaa, aina se tiskaa. Sähköä tuhlaa. Kulkee pitkin mehtäteitä ja ojanpohjia niitä kiviään etsimässä. Koko kylä sille nauraa! Pottuja hän ei enää huoli. Kaikki muu paitsi kahvi ja puuro ovat alkaneet korventaa. Tahkokangas oli sanonut Jaakolle, että vanhan emännän pitäisi jättää kahvinjuonti. Vaan sitä päivää se ei tule näkemään! Vanhan emännän. Tässä talossa ole kuin yksi emäntä. Toinen on mikä on. Löntystää niillä iankaikkisilla tohveleillaan, joista varpaat tursuvat ulos. Villasukat ja tohvelit jalassa kesät talvet!\nJaakko leikkasi tohveleista puukolla kärjet pois, kun ei uskonut niiden nahkaa olevan. Silti se niitä pitää. Siksi se niitä pitää. Aamuohjelma on loppunut. Televisiosta kuuluu pelkkää pimputusta. – Laita kiinni tuo toosa. – Yksi lusikka ensin. Puuro on kylmää ja kokkareista. Hän nipistää suun kiinni. Äiti tuijottaa lipaston päältä. Paavalinkukasta ovat alalehdet lötkistyneet. Taasko on nuorimmaista tukistettava! Pirtissä kello lyö puolta. Ei ollut hänellä aikaa kiikkutuolissa istua keskellä päivää, hyvä jos yöllä. Ja Tahkokankaalle saa Jaakko viedä terveisiä, että Karkulahden mummu juo kahvia enemmän kuin ikinä, ja kummasti siinä henki pihisee! Ovi käy. Tyttö tulee juoksulla kamariin. Se pysähtyy ovelle, kun näkee äitinsä siinä röhöttämässä. Jaakon vanhoissa housuissa se kulkee ja kummissa hölttänöissä. Mistä se niitä touhuaakin, aitan vintiltäkö koluaa? – Mummu. Tytön mukana tulee kirpeä tuoksu, märkä ja makea ja pikkuisen hapan. Kostea mätäs, johon saapas uppoaa. Kevät. Sen tukka on pörröinen oravanhäntä keskellä päätä. – Tupsun etutassusta tuli hirviästi verta mutta isä pesi sen saunalla. 21\nElisabet avaa suunsa ja miniä työntää sinne lusikallisen puuromaitoa. Osa valuu purona kaulaan ja edelleen sisään laamapaidan aukosta. Nieleminen käy kipeää. Ei kurkkuun, vaan alemmaksi. – Ottaako syämmestä? Sitä päiväähän sinä olet odottanut. Vaan minä en kuole kiusallakaan! Hän ojentaa kättään tyttöä kohti. Kun se tulisi edes vähän lähemmäksi. – Se on isälles rakas, se pystykorvanarttu. Se on jo nelijäs Tupsu tässä talossa. Kaikki on Jaakko pennusta kasvattanut. Toinen lusikallinen lorahtaa suupielestä sisään. – Ikinä se ei oo mittään niin surrut kun niitä koiria. Ei omaa isäänsä etes. Hän nostaa käden suun eteen. Tyttö roikkuu ovenrivassa, katsoo ohi. Se istahtaa kynnykselle ja alkaa kuoria sukkahousuja jaloistaan. – Tätä ejeltänyt Tupsu oli lähemmäs kahenkymmenen kun se viimein ketaransa ojensi. Tai Jaakkohan sen lopuksi ampui. Se oli kova paikka pojalle. – Ampuko isä sen? – Ei se olisi halunnut. Mutta pakko oli, kun koira alako kylillä roiluta iliman aikojaan. Miniä työntää lusikankärkeä kipeästi Elisabetin alahuulta vasten. – Nyt mummu taitaa muistaa väärin. Koira oli niin vanha, siksi se piti hävittää. Se kun vaan nurkassa makasi ja läähätti. 22\nElisabetia naurattaa. Maito kuplii suupielissä. Vatsa tärähtelee viltin alla. Oikeastaan sillä on kauniit silmät, venakolla. Vaaleanruskeat, niin kuin mantelinkuori. Likaisten lasien takaa niitä vain hädin tuskin erottaa. – Ota pois nuo lasit. Se on niin kuin ei kuulisikaan. Tyttö pyörittää sukkahousuista pallon ja potkaisee lipaston alle. – Mitä niille ensimmäisille tupsuille sitten kävi? – No sitä aivan ensimmäistä minä en muista… vaan toinen teki penikat ja kuoli jonkinlaiseen tulehukseen. Me pijettiin yksi pentu, se eli toistakymmentä vuotta ja jäi sitten hirvilauman jalakoihin. Jossain vaiheessa metsästysseuran miehet yrittivät vääntää koirien nimistä vitsiä. Onhan se soma että Karku-Jaakollakin Tussu on. Allu tietysti, turhanaikainen lääräsuu jo poikasena. Ei olisi uskonut, että Rättäsen isännäksi vielä pääsee. Siitä tussuttelusta Jaakko ripusti Allun petäjänoksaan. Päätä se on naapurin isäntää pitempi ja puolta leveämpi. – Minä en ole ikinä koirista perustanut. Läähättävät vaan ja sotkevat. Haisevat pahalle. Nyt jos ne nauravat. Eivät ne kuule edes. Venakon silmät ovat kääntyneet sisäänpäin ja lusikka roikkuu vinossa. Tyttö kaivaa nöyhtää varpaiden välistä. Sillä on mustelmia säärissä. Nenä on pikkuinen hyppyrimäki. 23\nIhan se on kuin Anneli pienenä. Ei yhtään äitinsä nä»… tyyliltään klassinen, modernistisen köinen. Tukka kun rotanroikko, kuka tuommosen ottaa. proosan perillinen … Laitila Kälvemarkin Äitin tukka oli paksu ja kiiltävä kuin nuoren tamtaidosta ja tarkkuudesta nauttii.» man häntä. Se kääri sen pehmeäksi pyöryläksi pään Suvi Ahola, Helsingin Sanomat päälle ja napsautti luusoljella kiinni. Sellaista solkea ei ollut kenelläkään koko kylässä. Koko pitäjässä. Suo»Kadonnut ranta on novellikokoelmana messa. muodollisesti täydellinen, sisällöllisesti rikas – Isä sano että minä en saa ennää leikkiä Eerikin ja raikas. Temaattisesti kanssa. Se aiko nostaa minun pyörän novellikokoelma navetanvintilleon ajankohtainen kuvatessaan modernia elämää ja panna sen lukkoon. globaalissa maailmassa – Kuka se semmonen Eerikki on? ja pohjoismaisessa kontekstissa.» – Kyllä sinä tiijät! Palovaarasta. Vaikka oikiasti se Sitaatti Runeberg-palkintoraadin perustelusta on Prinssi Eerik… Tytön ääni häviää paidanhihaan. »Kun esikoiskirja on ja näinkääntyy hieno, millainen Miniä hätkähtää horroksestaan lasta seuraava mahtaakaan olla?» päin. Tarja isäs? Salo, Gloria – Millon se niin sano, – Äskön. Lusikkakädestä läsähtää matolle harmaa läjä. Kun miniä laahustaa hakemaan rättiä, Elisabet kaivaa kaulapussista tytölle kompiaisen. Se nappaa sen nopeasti nokkaansa ja lentää pois.\nVera pujottelee Jaskan käsivarren alle. Se on runko, joka pitää kaadetut pöllit paikoillaan, estää niitä vierimästä pinosta pois. Venäläinen Vera on lähtenyt maasta, missä kaikki on kaupan, ja saapunut Karkulahden taloon Jaskan vaimoksi. Sodan kokenut Elisabet ei olisi toivonut ryssää miniäkseen. Jaska kompuroi kahden naisen ja tahdon välissä, tytär Anna elää Disney-saduissa ja nurkissa häärii Velipuoli, joka ei puhu mitään mutta näkee kaiken. Molemmat naiset ovat jättäneet taakseen jotakin, mistä on parempi vaieta. Rakkaus ja syyllisyys, kielletyt tunteet ja menneisyyden salattu häpeä lymyävät Karkulahden rapistuneissa nurkissa. Vera ja Elisabet eivät valinneet toisiaan, mutta ilman toistensa hyvää tahtoa he eivät voi elää. päällyksen kuva Kuvatoimisto Leuku | Jorma Luhta päällys Martti Ruokonen\nLaitila-Kälvemark, Tiina: Karkulahti (WSOY)


Lattiat & Portaat - Home Improvement and Repair\nLattiat & Portaat\nKuinka puhdistaa laastatahrat kylpyhuoneessa tai keittiössä\nKuva: istockphoto.comLaatta on kaunis, kestävä ja yleensä helppo puhdistaa, mutta puhdistaa laastin? Se on eri tarina. Tyypillisesti vaalean värin ja huokoisen koostumuksensa vuoksi laasti on altis...\non Aug 26, 2021 in Lattiat & Portaat\nKaikki mitä sinun tarvitsee tietää laattalattian maalaamisesta\nKuva: istockphoto.comKoristeelliset laattalattiat voivat lisätä eleganssia hum-rummun asuintilaan, mutta usein melko penniäkään. Välttääkseen nykyisten lattiapäällysteiden vaivaamisen - puhumattaka...\n8 DIY -tapaa parantaa lattiasi\nJos vihaat a vinyylilattia olet perinyt, sinun ei välttämättä tarvitse vetää sitä ylös. Voit maalata sen! Se on yhtä helppoa kuin minkä tahansa seinän maalaaminen. Muista vain pohjustaa se ensin ja...\nMaton asentaminen: Vaiheittainen opas-Bob Vila\nKuva: istockphoto.comRakasta tai vihaa sitä, on ainakin muutamia hyviä syitä, miksi asunnon omistajat valitsevat maton. Ensinnäkin se absorboi television ja stereojärjestelmien, yliluonnollisten ko...\nSuunniteltujen puulattioiden monet kasvot\nSuunniteltu puulattia on edennyt pitkälle. Nykyään se muodostaa 30 prosenttia kaikista Yhdysvalloissa myydyistä puulattioista. Joten olitpa rakentamassa uutta kotia tai entisöimässä vanhaa, voit ol...\nKuinka puhdistaa marmorilattiat pölystä, liasta ja tahroista\nKuva: istockphoto.comEi ole mitään tyylikkäämpää kuin marmori, ajaton materiaali, joka on saatavana eri väreissä ja suonissa, mikä tekee upeasta lattiasta. Tämä herkkä, huokoinen kivi on kuitenkin ...\nMikä ero lattian viimeistelyllä on!\nTiedät jo, että erilaiset puulajit käyttäytyvät eri tavalla kuin toiset, kun ne asennetaan lattiapäällysteiksi. Esimerkiksi tammilattia sopii huomattavan kovuutensa vuoksi paljon liikennöivään huon...\nRakentaminen vai remontti? Yksi kysymys, jonka unohdat kysyä\nKuva: istockphoto.comSuunnittelu kodin sisustamiseen tai uudistamiseen on yhtä paljon jännittävää ja kiireistä. Päätöksiä on paljon: työtasot, seinän värit, lattiapäällysteet, kalusteet ja paljon m...\nBob Vila Radio: Kaiteiden poistaminen\nJos lykkäät eteisesi kasvojenkohotusta, koska kaiteen ja kaiteiden viimeistely tai maalaus tuntuu hieman pelottavalta, tässä on muutamia vinkkejä alkuun pääsemiseksi.Kuva: homeguides.sfgate.commp3_...\nLuova keramiikka: laattojen huipputrendit\nErgonin puulaattalaatatItalialaiset sisustussuunnittelijat ovat aina kärjessä. Todisteeksi katso vain keraamisten laattojen luokkaa, jossa italialaiset toimittajat ovat jatkuvasti kehittää trendikä...\n10 helppoa budjettiystävällistä takapihamuutosta\nVuoden 2022 parhaat online-kukkasuunnittelukurssit\nMilloin on hurrikaanikausi? Lisäksi kuinka valmistautua


Suomen puolustus nojaa Yhdysvaltain hyvään tahtoon | Maanpuolustus.net\n15.4.2014 1:59 6\nSuomen turvallisuuspolitiikka on riekaleina. Naapurimaamme Venäjä ei olekaan kissoja lahjoittelevien herrojen hallitsema, kansanvaltaan ja oikeusvaltioon pyrkivä valtakunta. Siellä nyt vaikuttava aate on vuosisatainen, asevoimin toteutettu imperialismi. Se nauttii Venäjällä kansan suurta kannatusta.\nValtioneuvoston turvallisuuspoliittisten sanataiteiluun uhrattiin lukemattomia tunteja. Nyt se joutaa samaan roskakoriin kuin poliitikkojen käyttämät vastuunpakoilusanat, jotka ovat valaneet kansalaisiin perusteetonta turvallisuudentunnetta. Niihin tarrautuminen työntää Suomea kohti Venäjän etupiiriä.\nVäistelysanojen kärjessä on Nato-optio. Se on kaikilla mailla, mutta jäseneksi ottaminen on eri asia. Kriisin keskellä vastaus on kaikille "ei".\nKaikkien jäsenmaiden on hyväksyttävä uusi jäsen. Nato-maiden edustajat ovat yksityisissä keskusteluissa olleet yhä ärtyneempiä Ruotsin ja Suomen rusinanpoimintaan: Ruotsi ja Suomi toivovat Natolta turvaa rauhankumppanuuden perusteella, mutteivät ole valmiita kantamaan yhteistä taakkaa.\nPohjoismainen puolustusyhteistyö on puolustusmielessä harhautusta. Ruotsi on avainasemassa, ja sen omat laskelmat osoittavat, ettei maa pysty puolustamaan edes itseään. Ruotsi ei ikinä suostu takaamaan Suomea puolustusliitossa. Tanska ja Norja hoitavat puolustuksensa Naton jäseninä.\nEU:n puolustus on arvokas ajatus, mutta käytännössä unionin puolustus on täysin hampaaton.\nUseiden suomalaisten Venäjän-tuntijoiden on vaikea myöntää itselleen perusasioita. Krimin valtaus oli hyökkäyssota, jolla vahvempi riisti suvereenilta naapuriltaan osan sen alueesta. Moskova on ottanut oikeudekseen muuttaa epämieluisan naapurin rajoja väkivalloin.\nPropagandan voima on suuri. Monet ihmiset uskovat, että Krimin valtaajat olivat krimiläisiä. Lukuisat todistajat ja valokuvat paikan päältä kertovat, että joukot olivat uudenaikaisimpia käsiaseitaan myöten Venäjän erikoisjoukkoja. Horjutus jatkuu Ukrainan muissa osissa.\nNato-kammo on johtanut Suomen suoraan riippuvuuteen Yhdysvalloista. Suuri osa etenkin vasemmistolaisesti ajattelevien suomalaisten Nato-kammosta juontuu juuri Yhdysvaltain vieroksunnasta; monet ylvästelevät Naton torjumisella.\nKyse on sotilaallisesta huoltovarmuudesta. Maamme vannoo itsenäisen puolustuksen nimiin. Luja maanpuolustustahto, menneet torjuntavoitot ja hyvin koulutetut sotilaat eivät riitä.\nRahaa tarvitaan todella paljon, jotta saadaan puolustukseen tarvittavia parhaita nykyaikaisia aseita. Pääosa niistä tulee Yhdysvalloista. Muualta ei vastaavia aseita saa.\nYhdelläkään pienellä maalla ei ole rahaa ostaa riittävää määrää aseita – etenkään ohjuksia ja ilmapuolustuksen välineistöä – todellisiin taisteluihin, ei Suomellakaan. Sen näkee kuka tahansa puolustusbudjetista. Pahan paikan tullen on saatava lisää aseita.\nTässä tulee esiin liittosuhteen merkitys.\nKaikilla Nato-mailla on järjestön viidennen artiklan mukainen velvollisuus puolustaa myös toista jäsenmaata: hyökkäys yhtä vastaan on hyökkäys kaikkia vastaan. Ja jos kriisi heikentää huoltovarmuutta, Naton jäsenmaat auttavat ensisijaisesti toisiaan.\nLiittosuhde velvoittaa kaikkia, ja sen noudattaminen on helppoa. Kumppanimaiden tai muiden valtioiden auttaminen on kunkin jäsenmaan oma kansallinen päätös. Se tarkoittaa normaalin ja usein monimutkaisen kansallisen päätöksentekoprosessin noudattamista.\nNaton johtovaltiossa Yhdysvalloissa tämä merkitsee aina arvaamattoman kansanedustuslaitoksen kongressin hyväksyntää jopa tärkeissä asekaupoissa.\nSuomi on Naton kumppani kuten Ukrainakin. Tärkein opetus "uusien uhkien" hurmaamille päättäjille on selvä: Nato ryhtyy tositoimiin vain, jos sen jäsenmaan omia tai liittolaisten elintärkeitä etuja loukataan. Kumppanimaita lupaus ei koske.\nTätä miettiessä voi pureskella Yhdysvaltojen apulaisulkoministerin Victoria Nulandin viimeviikkoisia sanoja: "Sanomamme Venäjälle ja Putinille on selvä. Naton alue on koskematon. Puolustamme sen jokaista palaa."\nOlli Kivinen [email protected]\nKirjoittaja on riippumaton kolumnisti.\nReactions: Saint, NautaFIN, Victor Charlie ja 6 muuta\nSEn verran irroitan tuosta Kivisen teesirynnäköstä:\noletteko törmänneet suomalaiseen, joka uskoo krimiläisten vallanneen Krimin? Ei ole kyllä minun kohdalle osunut, kyllä jokainen kohtaamani ihminen, jonka kanssa asiasta on puhuttu, on ymmärtänyt varsin hyvin, että Venäjä valtasi Krimin. Keiden kanssa Kivinen mahtaa seurustella? Istuuko iltojaan entisten vasemmistolaisten kulmakapakassa Linjoilla?\nMitä sellaista Kivinen muuten kirjoittaa, jota ei tällä palstalla olisi jo käsitelty? Keksikää nyt edes yksi pala.\nTotta ihmeessä Suomen on pidettävä kokonaismaanpuolustuksensa kunnossa, mutta Nato kautta saisimme sellaista aseistusta ja esimerkiksi ilmatukea ja -puolustusta johon meillä ei yksin ole varaa. Emme tarvitse tänne maajoukkoja tai tukikohtia, tarvitsemme nykyaikaista materiaalia ja ennen kaikkea kaukovaikutusta.\nJos Nato pettäisi lupauksensa yhden maan osalta, pettäisi se lupauksensa kaikkien osalta ja se olisi Naton loppu. Näin ei tule tapahtumaan!\n"Suomen ja Ruotsin valmistauduttava kriisiyhteistyöhön"\nPuolustusvaliokunnan puheenjohtaja epäilee, saisiko Suomi apua sitä tarvitessaan, vaikka kuuluisi mahdollisesti puolustusliittoon. Nato ei ole Jussi Niinistölle mörkö, mutta ei taikasanakaan. Ilkka Kanerva penää, että Suomen ja Ruotsin on valmistauduttava myös kriisiajan, ei ainoastaan "hyvän sään" yhteistyöhön.\nJos Suomi joutuisi osalliseksi jonkinlaiseen kriisiin, Nato-jäsenyys auttaisi perussuomalaisten kansanedustaja, puolustusvaliokunnan puheenjohtaja Jussi Niinistön mukaan kriisin "harmaassa vaiheessa":\n– On eri asia, tulisiko Suomelle apua, jos olisimme sotilaallisen liittokunnan jäsen, hän kuitenkin huomautti Yle Radio Yhden Ykkösaamun haastattelussa ja vertasi Suomen saaneen esimerkiksi toisessa maailmansodassa apua Saksalta vain siksi, että siitä oli hyötyä Saksalle itselleen.\nKokoomuksen kansanedustaja, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Etyjin parlamentaarinen edustaja Ilkka Kanerva puolestaan muistutti, ettei hän ole kuullut, että puolustusliitto Nato olisi peräytynyt jäsenilleen lupaamastaan avusta.\nJussi Niinistö korostaa, että Suomen tilanne muuttuu, jos Ruotsi päättää hakea Nato-jäsenyyttä. Pohjoismaisessa puolustusyhteistyössä on käytännössä kyse Suomesta ja Ruotsista, sillä muut pohjoismaat kuuluvat Natoon. Kanerva painottaa pohjoismaista yhteistyötä:\n– Yhteistyöhön ei pidä mennä silmät ummessa, mutta Suomen ja Ruotsin on aloitettava järjestelyt, kyse ei saa olla vain hyvän sään aikaisesta työstä, vaan myös kriisiaikaisesta, Kanerva linjaa.\nHän uskoo, että turvallisuus on olennainen vaaliteema ensi kevään eduskuntavaaleissa.\nMuun muassa Martti Ahtisaari on korostanut, että hänen Nato-kantansa on myönteinen, eikä se perustu Venäjän sotilaalliseen uhkaan. Jussi Niinistö puolestaan kuvailee Nato-kantansa olevan tismalleen sama kuin perussuomalaisten: Kansallinen puolustus on etusijalla.\n– Nato ei ole mörkö, mutta ei taikasanakaan, hän linjaa.\nMyös Ilkka Kanerva painottaa, että Suomen oma uskottava puolustus on oltava kunnossa.\n– Ukraina on laiminlyönyt oman uskottavan puolustuksensa jo pitkään, siihen Suomella ei ole varaa, Kanerva vertaa.\nKrimikö meni ohjusten ja ilmapuolustuksen välineistän puutteiden takia?\n"Yhdelläkään pienellä maalla ei ole rahaa ostaa riittävää määrää aseita – etenkään ohjuksia ja ilmapuolustuksen välineistöä – todellisiin taisteluihin, ei Suomellakaan. Sen näkee kuka tahansa puolustusbudjetista. Pahan paikan tullen on saatava lisää aseita."\nRahaa tarvitaan, tahto ratkaisee. Mies, lippalakki ja rynnäkkökivääri -yhdistelmä olisi vienyt pitkälle Krimin puolustuksessa.\nOlli Kivinen muuten edustaa niitä mainitsemiani länsifanaatikkoja. Hänen jutuilleen pitäisi antaa sama painoarvo, kuin Moskovan Tiltu Bäckmanille.\nNoh, monen suomalaisen mielestä Suomi kuuluu itsestään selvästi länteen. Lausahduksesi, monien muiden samanlaisten ohella eri medioissa, kertoo siitä kuinka hyvin Venäjän propagandapolitiikka (Venäjän viranomaisten lausunnot, nettiaktivismi, eri foorumeilla kirjoittelevat tehtaankadun työntekijät jne.) on onnistunut viime vuosina vääntämään suomalaisten mielissä Suomen eroon "pahasta" lännestä. Siinä Suomi nähdään ikäänkuin erillisenä lännestä, demokratiasta ja ihmisoikeuksista. Siinä meille on varattu jonkinlainen kolmas tie Venäjän etupiirissä olevana satelliittina.\nHuoh. No eipä siinä mitään, onneksi täältä ainakin toistaiseksi pääsee helposti töihin vaikka tuonne "pahaan" länteen, länsi-Eurooppaan tai vielä pidemmällekin.\nReactions: Saint, yrjö, NautaFIN ja 3 muuta\nSuomi kuuluu itsestään selvästi länteen.\nMinulla ei ole harmainta aavistusta siitä mitä tuo lause tarkoittaa.\n"Oseania on sodassa Euraasian kanssa, Oseania on aina ollut sodassa euraasian kanssa."\nSun mielestä Suomi siis ei ole länsimaa, eikä ole koskaan ollutkaan?\nUuno Kailas: RAJALLA (1931)\nMitä tarkoittaa länsimaa?\nSillä ei ole merkitystä mihin suomalaiset katsovat kuuluvansa. Ei ole myöskään olemassa yhtenäistä länttä. Se on propagandan luoma satu. Ja tämä satu sokaisee osan ihmisistä. Satujen pohjalta ei pidä tehdä ulko- tai puolustuspoliittisia ratkaisuja, kuten nyt halutaan tehdä. Ihan vastaavien satujen pohjalta tehtiin ratkaisut 20- ja 30-luvuilla. Hinta oli hirveä. Eikä tilanne ole silloisesta muuksi muuttunut. Suurvallan ei kannata tapella pienten maiden puolesta toista suurvaltaa vastaan, ellei oma etu sitä vaadi.\nMinä en pidä läntisiä suurvaltoja pahoina. En tosin pidä myöskään Venäjää pahana. Kaikkia niitä maita johtaa itsekkäät päättäjät ja päättäjien ympärille muodostunut valtaeliitti. Ne ovat hankkiutuneet asemaansa ajaakseen omaa etuaan. Keinot vaihtelevat, tavoitteet ovat samat. Sille tavoitelistalla suurvaltojen välinen sota ei kuuluu, vaan se löytyy pikemminkin ehdottomasti vältettävien asioiden listalta. Tämän seurauksena pienet maat saavat nahkeasti apua suurvallan hyökätessä. Sellaisen avun saaminen vaatii todella jyrkkää ristiriitaa suurvaltojen välillä.\nNaton jäsenenä nämä länsifanaatikot ajaisivat meidän asevoimat alta aikayksikön Baltian mallin mukaiseksi. Esimerkiksi Liettuassa on kolme miljoonaa asukasta, mutta asevoimissa on vain vähän runsas 10000 miestä. Mitä sellaisilla asevoimilla tekee nyt Ukrainassa meneillään olevan kaltaisessa tilanteessa? Uskooko joku Naton lähettävän tuollaisessa tilanteessa riittävästi maavoimia Liettuan avuksi? Hävittäjistä ja lentotukialuksista ei ole juurikaan apua, jos Liettuan kaduille alkaa ilmestyä rauhanomaisia mielenosoittajia rynnäkkökiväärien kanssa.\nReactions: Myrskyhiiri, Second ja JHartikka\nTunteeko joku Suomen Atlantti-seuran rahoituskuvioita tarkemmin? Noista jäsenmaksuista ei tuolla väkimäärällä paljoa kerry. Alle 40.000 per vuosi.\nSuomessa moni riippumattomana tai puolueettomana esiintyvä on ollut tekemisissä kyseisen organisaation kanssa. Onko CIA taustalla kuten monessa muussakin Yhdysvaltojen etua ajavassa järjestössä maailmalla?\nTjaah tuon määritelmän mukaan emme ole vaan ryhmässä "länsieurooppa ja muut" me kuulumme sinne "muut" otsikon alle. Tottakai voimme valita olevamme esim liberaali demokratia, toivottavasti teemme niin jonakin päivänä, mutta maantietellisesti ja turvallisuuspolittisesti me olemme tukevasti itä-eurooppaa.\nJokainen partiojohtaja-kurssin käynyt on perinteisesti saanut pätevyyden työskennellä MI6:n riveissä\nTälläkin forumilla eräiden nimimerkkien sitkeästi - todennäköisesti idealistinen side silmillä - harrastama "itsepuolustusoppi" (tai itsarioppi, ihan miten vaan) pistää kyllä miettimään, että tekevätkö he maanpuolustukselle saman karhunpalveluksen kuin ne tahot, jotka viime sotien aikana yrittivät viivästyttää LKP:tä "jottei NL vain provosoituisi."\nMinä en osaa kytkeä NATOon muita ulottuvuuksia kuin sotilaallisen. Piste. Jos joku _pelkää_, että siitä on muita seuraamuksia, katsokoon Ukrainaan. Hiirimäinen "ei meitä täällä puolueettomana kukaan uhkaa"-politiikka saattaa olla itä-euroopan maiden (ml. me) osalta historiaa.\nReactions: yrjö, Hanski, Victor Charlie ja 3 muuta\nMielestäni tämä on älyllistä epärehellisyyttä Suomen tapauksessa rinnastaa Venäjä ja länsimaat ja todeta, että meidän on parempi pysyä puolueettomana, koska länsimaatkin tekevät pahoja asioita.\nKyllä, kaikki USA:n toimet eivät kestä päivänvaloa, ja maa harjoittaa ulkopolitiikkaansa omista itsekkäistä lähtökohdistaan, niin tekee Suomikin.\nKysyisin kuitenkin että koska USA tai NATO on viimeksi hyökännyt toisen läntisen demokratian tai edes liittolaisensa kimppuun? Ylipäätään kenenkään kimppuun ilman, että hyökkäyksen kohde on ensin antanut siihen selkeää aihetta? Mistä meihin kohdistuva sotilaallinen uhka todennäköisemmin tulee, lännestä vai idästä?\nSanon ihan suoraan, haluamatta henkilöidä tätä kritiikkiäni keneenkään, että tämä tarve USA:n ja Venäjän tekojen rinnastamiseen tyyliin "mutku USA:kin tekee pahoja asioita", on suoraan Tehtaankadulta alunperin peräisin olevaa propagandaa, jonka tarkoituksena on vain hämärtää meidän tekemäämme turvallisuuspoliittista analyysiä. Joillakin ihmisillä on ideologisista syistä hirveä tarve kaivaa esille kaikki mahdolliset lännen "synnit" aina keskiajan ristiretkistä lähtien ja taas unohtaa tai sivuuttaa kaikki Venäjän rikkomukset...\nSitä paitsi, mitä se itse asiassa meitä liikuttaa vaikka USA pommittaisi Iranin kivikaudelle (mitä se ei oikeasti tee) tai sekaantuisi Lähi-Idän öljyvaltioiden asioihin? Sen sijaan meillä on edelleen yli 1000 km yhteistä maarajaa Venäjän kanssa, jonka hallussa on imperiumin luomisesta innostunut diktaattori. Kumpaankohan turvallisuusuhkaan meidän kannattaa ensisijaisesti varautua?\nYritän tällä sanoa sitä, että jotkut USA:n toimet esimerkiksi Lähi-Idässä ovat täysin toisarvoisia meidän kannaltamme. Siksi on ihan hyödytöntä miettiä sitä, että toimivatko länsivallat oikein ja eettisesti aina ja kaikkialla. Päästän teidät siitä vaivasta toteamalla, että ei, eivät ne toimi. Mitä sitten?\nSe millä on ainakin minulle ensisijaisesti merkitystä, on meidän ikioma turvallisuutemme. Ei Syyrian, ei Ukrainan, ei Baltian maiden, ei Ruotsin, eikä edes Venäjän turvallisuus, vaan ihan rakkaan kotimaamme Suomen turvallisuus. Tällöin ei ole merkitystä sillä, että kuka on eniten oikeassa tai kenellä on jaloimmat lähtökohdat, merkitystä on vain sillä, edistävätkö tietyt turvallisuuspoliittiset ratkaisut turvallisuuttamme vai eivätkö?\nTässä katsannossa NATO-jäsenyys mielestäni parantaisi Suomen turvallisuuspoliittista asemaa. Tämän voi miettiä ihan niin rautalangasta, että kannattaako meidän yrittää yksin puolustaa etujamme suurta ja mahtavaa Venäjää vastaan, vai olisiko sittenkin edullisempaa, jos olisimme osa läntistä puolustusliittoa, jolloin meillä olisi jotain johon voisimme vedota Venäjän esittäessä meihin kohdistuvia vaatimuksia?\nTilanne on vähän vastaava kuin, että onko pikkupojan edullista lähteä keskellä yötä kävelemään yksin kaupungin syrjäkujille, vai olisiko sittenkin viisainta ottaa\nmukaan se isokokoinen itsepuolustuslajeja harrastava kaveri naapurista?\nValoisan aikaan keskikaupungilla kävellessä voi olla pienen pojan ihan turvallista liikkua yksin, mutta mitäs sitten kun pimeä laskeutuu koko kaupunkiin ja huomaa olevansa yksin syrjäkujalla, ja näkee isokokoisen korston lähestyvän ärhennellen päättyvän kujan toisesta päästä ,ja itsellä on edessä vain umpikuja...?\nSitä isokokoista kamppailulajeja harrastavaa kaveriakaan ei voi oikein soittaa hätiin, jos ei ole ensin tehnyt minkäänlaista tuttavuutta tyypin kanssa, eikä ole tallentanut kännykkäänsä hänen numeroansa...\nSamalla tavoin, jos ei "hyvän sään" aikana varmista selustaansa, on turha odottaa apua hädän tullen keneltäkään, kuten saamme havaita muun muassa Georgian ja Ukrainan tapauksista...\nReactions: yrjö, Hanski, chigeen'a ja 6 muuta\nMuutenkin tämä hokema "itsenäisestä puolustuksesta" on nykyaikana ihan myytti.\nMontako viikkoa, tai edes päivää, meidän Hornetit lentää sotatilanteessa, jos emme saa Yhdysvalloista ase- ja varaosa-apua? Mihin ammumme meidän kalliit JASSM:it, jos emme saa länneltä tiedusteluapua? Mitä teemme NASAMS-pattereilla, jos niihin ei ole puikkoa mitä ampua? Sama Stingereiden ja TOW:ien kanssa..\nMites ammukset Leopardeihin? Ohjukset Crotaleihin? Tykistön älyammukset? Raskaat raketinheittimet?\nMiten ylipäätään voimme saada mitään aseapua tai täydennyksiä, jos NATO ei turvaa meri-, ilma- ja maakuljetuksia maahamme? Kauanko kestämme yksin taistelussa Venäjää vastaan jos emme saa edes mitään elintarvike- tai polttoainetäydennyksiä?\nMillä meidän mekanisoidut ja motorisoidut yhtymämme liikkuvat tällöin, pyhällä hengelläkö? Mitä joukkomme ja siviiliväestömme syö tällöin, kriisi jos sattuu päälle vaikka talviaikaan, havunneulasiako? Listaa voisi jatkaa loputtomiin, mutta eiköhän pointti tullut jo selväksi...\nMe olemme todellakin joka tapauksessa Yhdysvaltain hyvän tahdon varassa, liittoutumattomina tai\nOnko jolla kulla faktaa, jonka mukaan jäsenhakemukseen vastataan kyllä, jos haku pannaan menemään? Onko? Ja faktaksi ei nyt hyväksytä Tuusulan reservikerhon saunaillassa kuultua al.tston kivan ev.sedän vihjausta......\nMinusta on hämmentävää pohtia päivästä toiseen tuota Liittoa, vaikka niin monet lähteet sanovat, että nyt ei ole sen aika ja siitä ei ole nyt meille apua tässä kehittyvässä kriisissä. Ja mitäs me sotaurhot, eihän sitä myö muuta kuin tapellaan keskenämme Natosta....varmaan tässä maassa Nato-keskustelu kiihtyy vielä siinä vaiheessakin, kun Kotkan satamassa kiehuu kohteliaita vieraita kuin Australiassa lampaita.\nReactions: Myrskyhiiri ja JHartikka\nItsenäinen taistelu on varmasti jonkinlainen myytti, mutta niin on kuvaamasi "Itärintama -44":kin. Kulutussodan teemaa olen arvostellut vuosia, samoin olen epäillyt, että paraskaan hitekki ei korvaa muita puuttuvia elementtejä. Jos nyt Ukrainaa katsotaan, niin empä ole aivan turhaan näitä pohtinutkaan.\nYmmärrän tämän näkemyksen.\nMielestäni seuraavan hallituksen tulisikin "tarttua härkää sarvista" ja joko pistää NATO-jäsenhakemusta sisään tai sitten linjata, että Suomi ei ikinä, koskaan, tästedes tule edes\nharkitsemaan NATO-jäsenyyttä, ja ulko- ja turvallisuuspolitiikkamme perustuu jatkossa puoluettomuuteen, hyviin kahdenvälisiin suhteisiin Venäjän kanssa ja vahvaan itsenäiseen puolustukseen. Samalla voisi myös pistää EU:sta eroamisen vireille, koska ei EU-jäsenyydestä tuossa tilanteessa olisi meille juuri mitään hyötyä.\nTämä sitten kyllä edellyttäisi aivan toisen kertaluokan satsauksia puolustusvoimiimme, puolustusbudjetti pitäisi vähintään kolminkertaistaa, SA-vahvuus nostaa takaisin 350 000 mieheen ja kertausharjoitusten määrä ainakin kymmenkertaistaa. En sitten tiedä ovatko kansalaiset oikeasti valmiita maksamaan tämän?\nKaikkein pahin on tämä nykyinen "limbo-tila", jossa näyttäydymme Venäjälle osana länttä, kuitenkin ilman minkäänlaisia turvatakuita, ja lisäksi olemme vielä alasajaneet oman puolustuksemme. Melkein huonoin turvallisuuspoliittinen asema mikä voi olla...\nReactions: Myrskyhiiri, yrjö, Stagideus ja 3 muuta


Tempietto: monella tapaa merkittävä mestariteos - Näkymiä vihreältä kukkulalta\nGianicolon kukkulalla, San Pietro in Montorion luostarin sisäpihalla on yksi Rooman kätketyimmistä aarteista: Tempietto, pikku temppeli. Tätä Bramanten 1502 suunnittelemaa pientä pyöreää kappelia pidetään täysrenesanssin ihanteiden täydellisimpänä ilmentymänä. Täysrenessanssissahan – kuten kaikki muistamme – pyrittiin geometriseen täydellisyyteen, harmoniaan ja tasapainoon. Arkkitehtuurin aiheet otettiin antiikista ja rakennuksissa oli useimmiten ympyrän-, ristin- tai tähdenmuotoinen keskusrakennus, jota peitti kupoli. (Okei, lunttasin Wikipediasta).\nBramante otti geometrisesti täydellisen symmetriseen ja harmoniseen temppeliinsä mallia ainakin Tivolin Vestan temppelistä, Marcellon teatterista ja etenkin Bocca della Veritàn lähellä sijaitsevasta Tempio di Ercole Vincitoresta eli Herkules-sankarin temppelistä, jota usein virheellisesti Vestan temppeliksi sanotaan. Tempietto pylväikköineen ja kupoleineen on puolestaan tämän hauskan blogiartikkelin mukaan toiminut mallina muun muassa Lontoon St.Paulin katedraalille, Pariisin Panthéonille ja Yhdysvaltain kongressirakennus United States Capitolille. Aikamoinen suoritus sisäpihalle kätketyltä halkaisijaltaan vain 4,5-metriseltä pikku temppeliltä.\nJotain samaa näis on:\nAntiikin aikainen Tempio di Ercole Piazza della Bocca della Veritàlla\nKongressirakennus United States Capitol (kuva: Phil Roeder/ Flickr)\nBramanten Tempietto on siis täysrenesanssin mestariteos ja malli monille muille kuuluisille rakennuksille. Mutta ei tässä vielä kaikki: Tempietto on rakennettu tismalleen sille kohdalle, jolla sen aikaisen uskomuksen mukaan seisoi risti, johon muuan apostoli Pietari ristiinnaulittiin. Siis oikeasti, ajatelkaa nyt: se on paikalla, jossa pyhä Pietari ristiinnaulittiin! Tätä tietoa pitää vähän sulatella, vai mitä?\nTosin tälle oletukselle ei löydy juuri vahvistusta ja enemmistö tutkijoita tuntuu olevan sitä mieltä, että todennäköisemmin Pietari ristiinnaulittiin Neron puutarhassa nykyisen Vatikaanin alueella, mutta silti: missä tahansa muualla paikka, jossa edes legendan mukaan oletetaan pyhän Pietarin ristiinnaulitsemisen tapahtuneen, suorastaan kuhisisi turisteja. Etenkin, jos paikalla olisi täysrenesanssin täydellinen mestariteos. Vain Roomassa tällainen helmi voi jäädä muiden nähtävyyksien varjoon niin, että paikalla ei koskaan ole juuri ketään.\nTempietton lattiassa oleva reikä symboloi Pietarin ristin paikkaa\nSisäseiniä koristaa evankelistojen patsaat symboleineen. Tässä Markus ja leijona.\nTempietton takaa pääsee kurkistamaan alapuolella olevaan kryptaan, jossa on Pietarille omistettu alttari ja seinillä hänen elämästään kertovia reliefejä.\nTempietto, Piazza di San Pietro di Montorio. Ei pääsymaksua, ei jonoja.


Margit Tuokko | tuokkomargit\nLyyris-dramaattinen sopraano Margit Tuokko on monipuolinen oopperalaulaja, joka valmistui joulukuussa 2011 musiikkipedagogiksi (AMK) Metropolia Ammattikorkeakoulusta.\nKlassisen laulun A- tutkinnon hän suoritti erinomaisin arvosanoin toukokuussa 2011.\nEnsikonserttinsa Margit Tuokko piti 17.3.2012 Kansallisoopperan lämpiössä osana Metropolian Kisällit- konserttisarjaa.\nMusiikin maisterin pätevyyden hän saavutti valmistuttuaan kesäkuussa 2016 Musiikkipedagogiksi YAMK Metropolia Ammattikorkeakoulusta.\nTuokon laulupedagogeina ovat vuosien varrella toimineet mm. Annette Thompson (UK), Anitta Ranta,Ritva Auvinen ja Sirkku Wahlroos- Kaitila. Tällä hetkellä hän työskentelee mm. Ashley Staffordin , Cynthia Makriksen ja Dale Fundlingin kanssa.\nOopperasolistina hän on esiintynyt ensimmäistä kertaa vuonna 1997 Kari Tikan Frieda-oopperassa Tampere - talossa, sekä opiskeluvuosinaan mm. Nukkumatin roolissa Edwin Penhorwoodin oopperassa ”Too many sopranos” vuonna 2008 sekä Ms. Jesselin roolissa B.Brittenin oopperassa ”The Turn of the Screw” , "Ruuvikierre" vuonna 2009 Metropolia Ammattikorkeakoulun tuottamissa produktioissa.\nLokakuussa 2010 Tuokko lauloi Kirkkonummella hänelle sävelletyn Surevan naisen roolin Annukka Aholan säveltämässä Maailman Valo - kirkko-oopperassa Kirkkonummen Oopperayhdistyksen tuotannossa. Kirkkonummen Kamariorkesteria johti esityksissä kapellimestari Juhani Lamminmäki.\nJudith Weirin pienoisooppera "King Harald´s Saga" oli Tuokon esittämänä Suomen Kansallisoopperan Oopin tuotannossa kaudella 2003-2004. Yksi viimeisimmistä esityksista oopperasta oli Lontoossa (Hammersmith, St.Peter´s Churc) lokakuussa 2016 säveltäjän läsnäollessa.\nMargit Tuokolla on laaja kirkkomusiikkiohjelmisto, jota hän on esittänyt useilla paikkakunnilla. Vuonna 2011-12 hän esiintyi solistina Espoon Urkuyö- ja Aaria - festivaaleilla sekä vuonna 2011 Lohtajan Kirkkomusiikkijuhlilla.\nKeväällä 2010 hän oli yksi solisteista J.S.Bachin Markus-passion esityksissä Helsingissä ja Jyväskylässä.\nAhti Kuorikosken hänelle säveltämät 3 laulua sopraanolle a cappella saivat kantaesityksensä vuonna 2005 Kallion kirkossa.\nMargit Tuokko on toiminut Suomen Kansallisoopperan lisäkuorolaisena vuodesta 1995 sekä viransijaisena kuorossa viimeksi vuosina 2003-2006. Kuorokokemusta hänellä on yli 40 eri oopperaproduktiosta. Hän oli edelleen mukana keväällä 2019 mm. Aida- ja Carmen-produktioissa.\nTuokkoa työllistää myös Soiva Ensemble - muusikkojen yhteisö, joka on perustettu syksyllä 2011. Yhtyeen muusikot ovat konsertoineet esittäen omia sovituksiaan mm. Toivo Kuulan ja Ferdinand Obradorsin sävellyksistä. Soiva Ensemble on mm.kantaesittänyt Musiikkitalon Camerata -salissa vuonna 2013 Keijo Puumalaisen laulusarjan "Elämän Elementit" sopraanolle, lyömäsoittimille ja puupuhaltimille sekä vuonna 2014 Juha Lehmuksen lauluja Eino Leinon teksteihin sopraanolle, kitaralle ja kanteleelle.\nMargit Tuokko on esiintynyt solistina ”Sinä olet aamuni valo”(1993) ja ”Olkoon juhlamme loppumaton”(1999) äänitteillä ja laulanut Aulis Sallisen ”Ainon laulun” Okko Kamun johtaman Helsinki Fillharmonian äänitteellä Rauta-aika (Ondine 1995). Viimeisin äänite ilmestyi tammikuussa 2010; Liebeslied, Lauluja romantiikan ajan Helsingistä, yhteistyönä Helsingin kaupunginmuseon ja Metropolia Ammattikorkeakoulun laulupedagogikoulutuksen kanssa.\nTuokko toimi vuoden 2010 Joutsan Majatalofestivaalin taiteellisena johtajana.\nYksityisopetuksen lisäksi Margit Tuokko on toiminut vuodesta 2008 Helsingin Laulun , vuosina 2008-2014 Kilven Kuoron,\n2016 - Helsingin Filharmonisen Kuoron sekä syksystä 2013 Qoro Quandon laulupedagogina. Marraskuussa 2014 alkoi yhteistyö Hämäläis- Osakunnan Laulajien eli HOLlin kanssa, keväällä 2017 HYMSKK eli Helsingin Yliopiston Musiikkiseuran Kamarikuoron kanssa.


Teemu Sunisen uusi kartturi suoraan Tunturirallista Monte Carloon - "Pistämme parasta peliin" – Rallit.fi\nTeemu Sunisen ja taustajoukkojen sopimusneuvottelut päättyivät suotuisissa merkeissä pari viikkoa sitten, kun M-Sport Ford julkisti jokelalaisen ajavan myös kaudella 2021 brittitiimin väreissä.\nSuninen ei saa kuitenkaan ajaa täyttä kautta, vaan joutuu jakamaan WRC-autoa ranskalaislupaus Adrien Fourmaux’n kanssa. Aiemmin Suninen kuitenkin kertoi, että hänelle kuuluu isompi siivu kauden MM-ralleista ykköskategorian auton ratissa.\nUusi kausi starttaa torstaina Monte Carlosta. Suninen odottaa kisaa innokkaasti, vaikka edellisestä, kauden 2020 päättäneestä Monzan rallista on vierähtänyt vain reilu kuukausi.\n– On mahtavaa, että uusi kausi alkaa. Haluan kiittää tiimiä heidän luottamuksesta. Oli hienoa päästä testaamaan pari päivää. Yritimme hankkia niin paljon kokemusta kuin mahdollista sekä olosuhteista että säädöistä, kuten myös Pirellin renkaista, Suninen toteaa.\nSuninen vaihtoi täksi kaudeksi kartturia, kun Jarmo Lehtinen vaihtoi Toyotalle ”toimistohommiin”. Tilalle tuli aiemmilta kausilta tuttu Mikko Markkula, joka ei tosin päässyt Sunisen vierelle Monten testeihin, koska oli viime viikonloppuna Tunturirallissa Juha Salon rinnalla.\n– Mikko ei päässyt testeihin mukaan, emmekä ole ajaneet yhdessä sitten vuoden 2018. Olen varma, että kaikki kuitenkin muistuu mieleen, kunhan pääsemme tositoimiin. Aiomme pistää parasta peliin, Suninen lupaa.\n– Monte Carlon tyylisessä kisassa kaikki on mahdollista. Me aiomme käyttää tilaisuudet hyväksi ja puskea paras mahdollinen tulos.\nMyös tallipomo Rich Millener korostaa, että Montessa nopein auto ei aina välttämättä voita hankalien olosuhteiden vuoksi.\n– Tämä on kiistatta yksi kalenterin arvoituksellisemmista ralleista. Tulosta on vaikea ennustaa etukäteen. Täällä kuski voi todella näyttää, mistä hänet on tehty, Millener toteaa.\n– Gus (Greensmith) ja Teemu pystyvät siihen molemmat. Jos he välttyvät ongelmilta, voi luvassa olla yllätyksiä. Gus on voittanut täällä pienemmissä luokissa. Teemulla on taas paljon näytettävää, sillä hänen vauhtinsa on ollut asvaltilla hyvää.\nGus Greensmith, M-Sport Ford, Monte Carlon MM-ralli, Rallin MM-sarja, Rich Millener, Teemu Suninen\nPrevValtteri Bottas antoi arvionsa Pirellin uusista rallirenkaista\nKalle Rovanperä mielii jopa podiumille aina arvoituksellisessa Monte Carlossa – ”Yritän puskea vähän enemmän”Next


Seatin uusi lippulaivamalli on 7-paikkaisenakin tarjottava iso katumaasturi samaan kokoluokkaan kuin saman konsernin Skoda Kodiaq.\n4,73-metrinen Tarraco on Seatin uusi lippulaivamalli. Ulkovärivaihtoehtoja on kahdeksan. PEKKA VIRTANEN\n13.12.2018 klo 8:50\nMuoto on kulmikkaampi kuin pienissä Seatin katumaastureissa. PEKKA VIRTANEN\nEspanjassa suunniteltu Tarraco valmistetaan Saksassa samassa tehtaassa kuin Volkswagen-sisarensa Tiguan Allspace.\nVolkswagen-konsernilla on kovassa kasvussa olevassa isojen SUV-mallien segmentissä nyt kolme rinnakkaismallia. Suomessa näistä tunnetuin ja parhaiten myyvä on Škoda Kodiaq, tuntemattomin Volkswagen Tiguan Allspace.\nTai vielä toistaiseksi tuntemattomin on juuri kansainvälisissä lehdistökoeajoissa ollut Seat Tarraco, joka tulee Suomeen alkuvuodesta ja haastaa hintakilpailussa Kodiaqin.\nSeatilla painotetaan, että Tarraco on suunniteltu, kehitetty ja muotoiltu merkin kotimaassa Espanjassa, vaikka se valmistetaan Saksan Wolfsburgissa yhdessä Volkswagen Tiguanin ja Touranin kanssa.\nPienempiä Seateja kulmikkaampi\nEnsimmäisen ison SUV-mallinsa myötä Seat paljastaa tulevan muotoilukielensä. Tarraco on kulmikkaampi kuin Seatin pienemmät SUV-mallit, ja sen etuilmeessä on isolle autolle sopivaa jämäkkyyttä. Vakiona olevissa täys-led-ajovalot ovat Seatille tuttuun tapaan kolmikulmaiset.\nTakavalot ovat kiinni toisissaan, ja suomalaisittain on hienoa, että takavalot palavat huomiovaloasennossa.\n4,73-metrinen Tarraco on 37 senttiä pidempi kuin Ateca. Kun akselivälissäkin on eroa kymmenen senttiä, niin uutuudessa on varsin ruhtinaalliset tilat jopa viidelle aikuiselle.\nEtuistuimet ovat kaikin puolin hyvät. Kuljettajan istuimeen saa sähkösäädöt. PEKKA VIRTANEN\nPolvi- ja pääntilaa on reilusti. 2-osaisessa penkissä on 18 sentin pituussäät PEKKA VIRTANEN\nLisäistuimet korottavat tavaratilan lattiaa ja pienentävät tavaratilaa. PEKKA VIRTANEN\nKorkeaan SUV-malliin on helppo nousta. Etuistuimet ovat kiitettävän kokoiset. Sekä istuin että noja antavat hyvin sivuttaistukea, istuimissa on säädettävä ristiseläntuki, ja pääntuet säätyvät myös pituussuunnassa. Nojan mekaaninen säätö on portaallinen, mutta korkeampaan Xcellence-varusteluun saa kuljettajan istuimeen muistotoiminnolla varustetut sähkösäädöt 570 eurolla.\nSekä 5- että 7-paikkaisena\nTarraco on perusmuodossa 5-paikkainen. Reilut 1 150 euroa maksavat kaksi lisäistuinta muuttavat matkustamon rakennetta, joten niiden hankinta on muutakin kuin rahakysymys. Takapenkin noin 18 sentin pituussäätövara säilyy, mutta etuistuinten takana oleva penkki siirtyy lähes kymmenen senttiä edemmäs.\nTavaratilan pohjalta esiin käännettävät istuimet ovat lasten kokoa. PEKKA VIRTANEN\n5-paikkaisessa on pituustilaa niin reilusti, että pituussäätöä pystyy hyödyntämään tavaratilan kasvattamiseksi myös silloin, kun penkillä matkustaa aikuisia. Penkki on jaettu kahteen ja noja kolmeen osaan, joten esimerkiksi suksien kuljetus onnistuu helposti.\nPääntilasta ei tietenkään ole pulaa, nojissa on pieni kallistussäätö, pääntuet nousevat riittävästi, ja reunapaikoilla on paremmassa varustelussa lämmitys. Lattian keskitunneista huolimatta jopa keskimmäisellä paikalla matkustaa kohtuullisen mukavasti, vaikka keskipaikalla pääntuki jääkin hiukan taakse.\n7-paikkaisen lisäpenkit sopivat vain keskenkasvuisille. Lähes lattiatasossa oleville penkeille on hankala könytä. Pääntuet nousevat kohtuullisesti, mutta yli 180-senttinen – ja myös sitä lyhyempi – istuu pää kiinni kattoverhouksessa ja polvet suussa.\nTavaratilan lattia on 5-paikkaisessa puskuritasossa, ja pohjalevyn alle mahtuu vararengas. 7-paikkaisen lattia on lisäistuinten vuoksi hiukan ylempänä, ja sen myötä reilun kokoisen kontin tilavuus kutistuu 760:sta 700 litraan. Istuinmäärästä riippuen penkkien taustat muodostavat varsin tasaisen lastauspinnan, mutta penkin saumakohtaan jää epäjatkuvuuskohta.\nAlkuvaiheessa varustetasot ovat Style ja Xcellence, joista jälkimmäiseen kuuluu avaimeton keskuslukitus sekä handsfree-avattava sähkötoiminen takaluukku. Sporttinen FR-varustelu tulee tarjolle myöhemmin.\nTarracon on ensimmäinen Seat-malli, missä käytetään kelluvaa kosketusnäyttöä. Vakiona oleva 8-tuumainen näyttö on hyvällä paikalla, ja radion äänensäätö hoituu mekaanisella säätimellä. Vakiona olevan 10,25-tuumaisen digitaalisen mittariston sisältöä on mahdollista muokata.\nKojelauta on selväpiirteinen ja kuljettajan työskentelyolosuhteet hyvät. PEKKA VIRTANEN\nMittaristo on aina täysdigitaalinen. PEKKA VIRTANEN\nOhjauspyörässä ei ole ylettömästi säätimiä, mutta siinä saisi olla vakionopeudensäätimen käyttökytkimet – nyt vakkaria, joka on paremmassa varustelussa adaptiivinen, ohjataan ratin takana olevasta viiksestä.\nLiitettävyyden ja tietoviihdejärjestelmän suhteen Tarraco ei poikkea nykytrendeistä. Tarjolla on sekä Android Auto- että Apple CarPlay -käyttömahdollisuus. Navigaattori kuuluu parempaan varusteluun, ja sen myötä näyttö tottelee eleohjausta.\nTarracossa hyödynnetään viimeisintä Volkswagen-konsernin tekniikkaa. Mukautuvan DCC-alustansäädön saa lisärahalla (+1 152 e) parempaan varusteluun. Ajotila-asetusten säätö on vakiona paremmin varustelluissa autoissa ja myös Style-varustellussa nelivedossa.\nNelivedossa on kolmen perusasetuksen lisäksi off road- ja snow-asetukset. Pienen testiradan perusteella arvioituna Tarracossa on ihan kelvolliset maastoajo-ominaisuudet. Maantieajossa iso SUV on helppo ja yllätyksetön ajettava, ja ainakin Espanjan tasaisilla asfalteilla sen meno oli joustavaa ja äänetöntä.\nTarracon myynti alkaa kahdella bensiini- ja kahdella dieselmoottorilla. 150-hevosvomaiset etuvedot eli 1,5-litrainen TSI ja 2-litrainen TDI nousevat Suomessa myyvimmiksi vaihtoehdoiksi, vaikka niitä ei saa DSG-automaatilla. Bensakone on etuvetomanuaali, mutta dieselin saa myös nelivetoautomaattina. Pistokeladattava hybridi tulee vaihtoehdoksi vuonna 2020.\nNappikäynnistys ja sähköinen käsijarru ovat vakiona. Ajotila-asetukset valitaan kiertokytkimellä. PEKKA VIRTANEN\nStyle-varustelusta alkaen Tarracossa on vakiona muun muassa kaistavahti, polkupyöräilijät tunnistava ympäristönvalvontajärjestelmä, pysäköintiavustin, avaimeton käynnistys ja sähkötoiminen seisontajarru.\nTarracosta ei tule Suomeen ”karvalakkimallia”, joten se ei kilpaile alkaen-hinnalla Kodiaqin kanssa. Seat-maahantuonnin mukaan samalla tavalla varusteltuna Tarracon hintaetu on tuhansia euroja. Bensamallin lähtöhinta on uuden autovetotaulukon mukaan laskettuna 37 645 euroa ja dieselin pari tonnia korkeampi.\nKatumaastureilla liikutaan harvoin tieurien ulkopuolella, mutta nelivetoisella Tarracolla pärjää tarvittaessa hiukan heikommillakin poluilla. PEKKA VIRTANEN\nMikä auto: Seatin uusi, iso SUV, joka valmistetaan Saksassa.\nMikä tekniikka: Škoda Kodiaqin ja Volkswagen Tiguan Allspacen sisarmalli. Etu- tai nelivetoinen, ja 5- tai 7-paikkainen.\nMitkä moottorit: Bensiinimoottorit 1.5 TSI (150 hv/250 Nm) ja 2.0 TSI (190 hv/320 Nm), diesel 2.0 TDI (150 hv/340 Nm ja 190 hv/400 Nm).\nSuorituskyky: Kiihtyvyys 0–100 km/h bensiini 9,7/80,0 s, diesel 9,8/8,0 s: huippunopeus 198–211 km/h.\nKulutus (WLTP): Bensiini 7,3–8,0 l/100 km, diesel 5,7–7,6 l/100 km; CO2-päästöt 165–182/148–200 g/km.\nMitat: Pituus 4 735, leveys 1 839, korkeus 1 658 mm, akseliväli 2 790 mm; kokonaismassa 2 220–2 550 kg, tavaratila 760/700 litraa (5/7 paikkaa).\nVarustetasot: Style ja Xcellence.\nHinta: 1.5 TSI Style 37 645 €, 2.0 TDI 150 Style 39 709 €, 2.0 TDI 190 4Drive Xcellence DSG 50 938 €.


LED magneettitaskulamppu – maceakauppa.fi\nLED valaisin magneettipäällä. Kokonaispituus max. 69 cm.\nLED magneettitaskulamppu määrä\nMagneettipäisellä led valolla voit poimia vaikeammistakin paikoista ruuveja muttereita taikka pultteja.\nLED valon ansioista löydät etsimäsi helposti ja pystyt nostamaan sen magnettipäällä.\nKirjoita ensimmäinen arvio tuotteelle “LED magneettitaskulamppu” Peruuta vastaus


Kohdunkaulan syöpä, papilloomavirus ja STI | syövät 2022\nKohdunkaulan syöpä, papilloomavirus ja STI\nMitä papilloomavirukset ovat?\nPapilloomavirukset edustavat virusryhmää. Niitä on yli sata, joista kaksikymmentä vaikuttaa ensisijaisesti sukuelimiin, erityisesti naisten sukupuolielimiin ja vielä edullisemmin emättimeen, vulvaan ja kohdunkaulaan .\nNäiden monien papilloomavirusten joukosta jotkut antavat hyvänlaatuisia vaurioita, kuten esimerkiksi pieniä syyliä, kun taas toiset aiheuttavat kohdunkaulan syöpää, kun he ovat luoneet hyvänlaatuisia vaurioita, joista voi lopulta tulla syöpä. Toisin sanoen, kun emättimen tai kohdunkaulan vuori on saanut tartunnan näillä papilloomaviruksilla, viruksen kapasiteetista riippuen ja jos seulontaa ei tehdä tarpeeksi aikaisin, seurauksena voi olla emättimen tai kohdunkaulan syöpä.\nSinun on tehtävä vain säännöllinen sively, jos olet tarttunut papilloomavirukseen.\nMikä on levä ja mitä se näyttää?\nGynekologi asettaa kehyksen ja ohittaa sitten pienen joustavan muovisharjan kohdunkaulan ja sen aukon yli kerätäkseen panoraamakuvia soluista. Myöhemmin laboratoriossa olevat lääkärit tutkivat nämä solut mikroskoopilla etsiessään epänormaaleja soluja ja papilloomaviruskohtausten erityisiä merkkejä. Siten voidaan havaita näiden papilloomavirusten vaikutuksille ominaisia solujen poikkeavuuksia, erityisesti solujen ytimien tai solumembraanien poikkeavuuksia. Tämä antaa mahdollisuuden antaa hälytys ja sitten yrittää varmistaa, onko kyse todella papilloomaviruksen vauriosta yksinkertaisten hoitojen suorittamiseksi.\nKuinka sait tartunta papilloomaviruksiin?\nNaiset tarttuvat hyvin usein sukupuolensa ensimmäisinä vuosina, koska ne ovat erittäin tarttuvia ihoviruksia. Kontaminaatio ei tapahtu siemennesteen tai veren kautta, vaan joutuessaan kosketuksiin ihon kanssa. Täten ymmärretään, että jopa asettamalla kondomin, joka peittää peniksen, se voi saastuttaa peniksen ihon, joka ei ole kokonaan peitetty, mutta myös koskettamalla sormia, suua jne. Tartunnan saaneiden nuorten naisten määrä on merkittävä seksuaalisen elämän ensimmäisinä vuosina.


Uudet kaksikerrosvaunut lähdössä ensimmäiselle kaupalliselle matkalleen.\nTeknisiä tietoja [1, 2]\nPituus: 26,4...27,4 m\nLeveys: 3,2 m\nPaino: ~50 t\nSuurin akselipaino: 19 t\nPyörän halkaisija: 840...920 mm\nRakennenopeus: 200 km/h\nKaksikerroksinen matkustajavaunu (Bilevel car (am), Double-decker coach (br), Doppelstockwagen (saks)) ei ole keksintönä uusi: vaunuja on maailmalla ollut käytössä ainakin 1900-luvun alkuvuosista lähtien. Venäjällä valmistui Tverin vaunutehtaalta vuonna 1903 ensimmäinen kaksikerroksinen matkustajavaunu. Vanhimmissa rautatiemaissa, kuten Iso-Britanniassa, kaksikerroksisten vaunujen hyödynnettävyyttä on kuitenkin rajoittanut matala aukean tilan ulottuma. Ranskassa on harjoitettu lähiliikennettä kaksikerroksilla junilla vuodesta 1933 lähtien. Useissa maissa etenkin kaksikerroksiset lähiliikennejunat yleistyivät 1960–1980-lukujen aikana. \nVR alkoi suunnitella 1990-luvun alussa niin sanottujen sinisten pikajunanvaunujen korvaamista uudemmilla. 1980-luvulla oli suunniteltu Express- ja InterCity-junia varten yksikerroksisia alumiinikorisia vaunuja, jotka otettiin käyttöön vaiheittain 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Monien ulkomaisten esimerkkien kannustamana kaksikerrosvaunu tarjosi houkuttelevan suunnitteluvaihtoehdon, koska se laskee sekä hankinnan että vaunujen käytön kustannuksia. Tämä johtuu muun muassa vaunujen tehokkaammasta tilankäytöstä sekä noin 20 % pienemmästä painosta per istumapaikka yksikerroksisiin InterCity-vaunuihin verrattuna. Vaunujen suunnittelussa käytettiin apuna Sveitsin rautatieyhtiöltä SBB:ltä lainattua lähiliikenteen kaksikerrosvaunua, joka kävi kesällä 1992 Helsingissä myös yleisön arvosteltavana.\nInterCity2-vaunujen tilaushistoriaa käsiteltäessä ei voida välttyä samalla käymästä läpi Kajaanissa sijaitsevan Transtechin kiskokalustotehtaan vaiheita. Neuvostoliiton viennin romahtamisesta lähtien tehtaan työllisyyttä on säännöllisin väliajoin turvattu valtio-omisteisen VR:n tilauksilla. Kaksikerroksiset vaunut ovat kuitenkin olleet tilaajalleen pääosin hyviä ja luotettavia työkaluja. Vaunujen tilaus- ja toimitusvuodet sekä vaunujen lukumäärät on koottu luvun lopussa olevaan taulukkoon.\nSveitsiläinen kaksikerrosvaunu yleisön arvioitavana.\nEnsimmäinen 42 vaunun sarja tilattiin Transtechiltä vuonna 1995. Tilauksen arvo oli noin 500 miljoonaa markkaa. Vaunut tulivat käyttöön vuodesta 1998 alkaen. Samana vuonna tilattiin toinen 50 vaunua käsittävä sarja, joka toimitettiin vuoteen 2002 mennessä. Kolmas sarja tilattiin syksyllä 2005. Tilauksen arvo oli noin 59 miljoonaa euroa. Edellisistä tilauksista poiketen vaunut olivat kuitenkin makuuvaunuja, jotka tulivat käyttöön aluksi yhdessä yöjunaparissa Helsingin-Rovaniemen välille. Tilatut 20 vaunua toimitettiin vuosina 2005-2006. Neljänteen tilauserään vuonna 2006 kuului 15 Ed- ja viisi Edfs-vaunua. Tilaus tehtiin poliittisen kuvioiden jälkeen siten, että talousvaikeuksissa ollut Talgo-Transtech rakensi vaunut OKO-pankin rahoitusyhtiölle, joka vuokrasi vaunut edelleen VR-yhtymälle 25 vuodeksi. Täten Talgo-Transtech sai paikattua aukon tilauskannassaan, niin ettei VR:n tarvinnut sitoa vaunuihin suurta pääomaa ennenaikaisesti. Tilatut vaunut toimitettiin vuosina 2007–2008.\nViides kaksikerrosvaunujen tilauserä käsitti jälleen 20 kappaletta makuuvaunuja vuonna 2009. Toukokuussa 2005 VR oli jättänyt käyttämättä tilausoptionsa vastaavasta määrästä makuuvaunuja. Tämä osaltaan johti Talgo-Transtechin talousvaikeuksiin, joita paikattiin edellisessä kappaleessa mainitulla päivävaunujen tilauksella. Tehtaan vaikeudet kuitenkin jatkuivat edelleen, jolloin maan hallitus ministeri Jyri Häkämiehen johdolla päätti tilata 20 uuden makuuvaunun sarjan syksyllä 2008. Tilausta vastustanut VR:n silloinen johto erosi tilauksen julkistamisen jälkeen. VR:n mukaan vaunuille olisi ollut tarvetta vasta vuoden 2015 tienoilla. Nyt vaunut toimitettiin vuosina 2010–2011.\nKuudes tilauserä, arvoltaan noin 73 miljoonaa euroa, tehtiin kesäkuussa 2010. Tilaus käsitti 10 Edfs- ja 30 Ed-vaunua, jotka toimitetaan vuosina 2011–2012. Seitsemäs tilaussopimus solmittiin maaliskuussa 2011. Tällä kertaa tilattiin yhteensä 27 kappaletta täysin uudenlaisia ohjaus- ja ravintolavaunuja, arvoltaan yhteensä noin 90 miljoonaa euroa. Sopimukseen sisältyi lisäksi optio 11 ravintola- ja 13 ohjausvaunusta. Vaunut on sovittu toimitettavaksi vuodesta 2013 alkaen.\nSeitsemännessä tilaussopimuksessa määritellyt ohjaus- ja ravintolavaunujen tilausoptiot päätettiin käyttää 16.3.2013 julkistetussa kahdeksannessa tilauksessa. Tällä kertaa tilatut vaunut, arvoltaan 55 miljoonaa euroa, toimitetaan suoraan edellisen tilauserän jatkona vuosina 2014-2015. \nEd-vaunun alakerran matkustamo.\nTilausvuosi Toimitusvuodet Lukumäärä\nEd Eds Edfs Edm Edo ERd\n1995 1998-2000 30 12\n1998 2000-2002 34 16\n2005 2005-2006 20\n2006 2007-2008 15 5\n2009 2010-2011 20\n2010 2011-2012 30 10\n2011 2013-2014 12 15\n2013 2014-2015 13 11\nVaunujen käyttö junissa\nEnsimmäiset Ed- ja Eds-vaunut tulivat käyttöön torstaina 2.7.1998 Helsingin ja Vaasan väliseen InterCity-junapariin IC41/42. Aluksi vaunuja lisättiin InterCity-junarunkoihin Ed- ja Eds-vaunun yhdistelminä sitä mukaa, kun uusia vaunuja valmistui tehtaalta. Vaunut sijoitettiin ravintolavaunun viereen, Helsingistä katsottuna sen pohjoispäätyyn. Myöhemmin vaunujen lukumäärän lisääntyessä IC-runkoihin lisättiin kolmaskin vaunu, yleensä Ed. Kokoonpanot pysyivät tällaisina kevätaikataulukauden 2006 loppuun saakka.\nKesällä 2000 VR lanseerasi InterCity2-junat, jotka on muodostettu vain kaksikerrosvaunuista. Junat aloittivat lyhyehköillä kaupunkien välisillä reiteillä, kuten Helsinki–Turku, Helsinki–Tampere ja Helsinki–Jyväskylä. IC2-junissa on käytetty kolmesta kahdeksaan vaunun mittaisia kokonaan kaksikerroksisia junarunkoja. Perusrunkona on käytetty neljää vaunua, jotka Helsingistä lukien ovat yhdistetty business- ja toisen luokan vaunu Edb, palveluvaunu Edfs sekä kaksi toisen luokan Ed-vaunua. Kolmivaunuisista rungoista on tavallisesti tiputettu viimeinen Ed pois, vastaavasti viisivaunuisiin runkoihin on lisätty jokin kaksikerrosvaunu. Kahdeksanvaunuiset rungot ovat muodostuneet kahdesta nelivaunuisesta rungosta.\nLahden oikoradan avautumisen yhteydessä 3.9.2006 koko Suomen matkustajaliikennettä uudistettiin tuntuvasti. Samassa yhteydessä InterCity-junista poistettiin vanhat ensimmäisen luokan Cx-vaunut, ja ne korvattiin yhdistetyillä toisen ja businessluokan Edb-vaunuilla. IC-junarungot käännettiin siten, että Helsingistä lukien ensimmäisenä vaununa oli mainittu Edb, seuraavana tavallinen toisen luokan Ed, kolmantena palveluvaunu Eds tai Edfs, neljäntenä ravintolavaunu Rx, viidentenä toisen luokan Ex ja kuudentena lemmikki- ja tupakointiosastoilla varustettu Expt. \nKaksikerrosvaunun vanhempaa tyyppiä oleva teli.\nTekniset ominaisuudet ja palvelut\nVaunujen itsekantavat korit ovat alumiinia ja ne on rakennettu modulaarisiksi. Putkimaiseen alumiinikoriin on suunniteltu muodonmuutosvyöhykkeet, jotka suojaavat matkustajia onnettomuustilanteessa. Korit on jaettu korkeussunnassa ala-, väli- ja ylätasoihin. Telien päällä sijaitsevien välitasojen yläpuolelle on sijoitettu ilmastoinnin laitetilat. Akustot sekä sähkö- ja tietoliikennelaitteet on sijoitettu telien lähelle joko lattian alle tai vaunun päädyssä oleviin kaappeihin. Korin suunnittelussa on hyödynnetty suomalainen aukean tilan ulottuma kokonaisuudessaan, joten vaunujen sisätilat ovat keskieurooppalaisia sisariaan väljemmät. Teleinä on käytetty kulkuominaisuuksiltaan hyviä sveitsiläistaustaisia, ilmajousitettuja SIG-85-telejä. \nVaunujen korit ovat täysin painetiiviitä ja niissä on ilmastointi. Painetiiviyden ansiosta matkustajien korvat eivät mene lukkoon toisen junan kohdatessa tai tunneliin ajettaessa. Tämän takia vaunuissa ei ole lainkaan avattavia ikkunoita, sivuovien tiivisteet on paineistettu ja päädyissä on painetiiviit Hübner-ylikulkusuojukset. Sisäänkäyntikorkeus on 55 cm, joten korkeilla laitureilla vaunun lattia on samalla tasolla laiturin kanssa.\nVasemmalta lukien 1500 V kaapeli, EP-jarrujen kaapeli, pääsäiliöjohto ja jarrujohto.\nKaikissa vaunuissa on sähköpneumaattisesti ohjatut jarrut (EP-jarrut) sekä erilliset kiskojarrut. Jarrut toimivat normaalikäytössä tavanomaiseen tapaan jarruletkun paineenvaihteluiden ohjaamana. Sr2-veturin kanssa voidaan ottaa käyttöön sähköinen jarrujen ohjaus, jolloin jokaisen vaunun jarrulaitteet saavat käskynsä veturista nopeasti ja samanaikaisesti. EP-jarrujen käyttö on yhtenä edellytyksenä 200 km/h huippunopeudelle.\nVaunuissa oli alun perin pistokkeet keskiosan istuimien yhteydessä elektroniikkalaitteiden lataamista varten. Myöhemmin pistokkeita on lisätty jokaisen ikkunapaikan kohdalle. Matkustajainformaatiojärjestelmä sisältää vaunun sisätiloissa ja ulkoseinillä olevat näytöt, kuulutuslaitteet sekä penkkien käsinojiin sijoitetut radiot. Makuuvaunuissa radio ja herätyskello sisältyvät jokaisen vuodepaikan varustukseen. Sisänäytöissä näytetään kellonajan sekä nopeuden lisäksi kuulutusten tekstit sekä erilaisia opastevideoita. Ulkoseinien informaationäytöissä kerrotaan junan määränpään, väliasemien ja junanumeron lisäksi vaunun myyntinumero. Penkkien käsinojaradioilla saattoi kuunnella muutamaa radiokanavaa, mutta palvelu lopetettiin tekijänoikeussyistä 2000-luvun loppuvuosina. Ensimmäisessä luokassa (business-luokassa) myytiin radion kuuntelua varten kuulokkeita.\nJarrujen käyttöpaneeli ja Edm-vaunun kylkimerkintöjä.\nVaunun molemmilla kyljillä on paneeli, josta voidaan asettaa mm. vaunun jarrulaji sekä valvoa jarrujentarkastuksen yhteydessä jarrujen kiinnittyminen ja irrottaminen. Paneelissa on vasemmalta oikealle irrotuskahva, jarrujohdon painemittari ja kiskojarrun merkkivalo, jarrulajiasetin sekä jarrujen sulkuhana. Paneelin alapuolella on kaksi indikaattori-ikkunaa, jotka erikseen ilmaisevat kummankin telin jarrujen kiinnittymisen (punainen indikaattori) tai irtoamisen (vihreä indikaattori). Vaunujen päädyissä on joukko kaapeleita ja paineilmaletkuja joilla muun muassa välitetään informaatiota sekä sähkötehoa ja ohjataan junan jarruja. Edellä mainittuja toimintoja varten on vaunun kussakin päädyssä kulmakaapit, joissa on 1500 V sähkökaapelin lisäksi valokuitu tiedonsiirtoa varten. Osa sähköjohdoista ja kaikki paineilmakaapelit sen sijaan ovat vaunun päädyssä puskinten ja ruuvikytkimen alapuolella. Vaunun päätyseiniin ylikulkusuojusten yläpuolelle on lisäksi vuodesta 2010 alkaen asennettu pienet puolipallon muotoiset radioantennit junan sisäistä WLAN-yhteyttä varten.\nVaunujen välillä on junaväyläjärjestelmä, joka välittää kuulutusten ja muun matkustajainformaation lisäksi tietoja vaunuista ja junan kokoonpanosta. Tekniikka mahdollistaa muun muassa vaunujen välisen ylikulun molempien ovien avautumisen yhdellä napinpainalluksella. Matkustajainformaatiojärjestelmää ohjataan konduktööri- tai ravintolavaunusta (Edfs, EFits, Fots tai Rx), joten mainittu vaunu sisältyy poikkeuksetta kaksikerrosvaunuja sisältävän junan kokoonpanoon.\nEnsimmäisten vaunujen huippunopeus oli 160 km/h muun muassa painetiiviiden ylikulkusuojusten puutteesta johtuen. Myöhemmin kaikki vaunut on muutettu huippunopeudelle 200 km/h. Toistaiseksi junia ei ole kuitenkaan ajettu huippunopeutta muutamia kokeilujaksoja lukuun ottamatta.\nPalveluvaunujen ylätasoilla kokeiltiin alun perin välipala- ja juoma-automaatteja, jotka kuitenkin korvattiin matkatavaralokeroilla 2000-luvun alussa. Vaunujen kyljissä olevien määränpäänäyttöjen ympärille teipattiin 2000-luvun puolivälissä siniset tarrat näyttöjen havaittavuuden parantamiseksi. Tarrat on kuitenkin jätetty pois uuden vihreän värityksen myötä.\nLitteralla Ed tunnettu kaksikerrosvaunu on InterCity2-vaunujen perustyyppi. Vaunun tunnistaa ulkoa helpoiten ala- ja yläkerran yhtenäisistä ikkunariveistä. Koska kyseessä on toisen luokan vaunu ilman erikoispalveluita, ei kylkiin ole teipattu sarjakuvia tai muita ylimääräisiä tekstejä. Numerosta 28031 eteenpäin vaunun harmaan yläosan päätymoduulin rakennetta on muutettu.\nVaunussa on 113 toisen luokan istumapaikkaa. Vaunun toisen päädyn välitasolla on kahden ja neljän hengen allergiahytit, joissa penkit on sijoitettu vastakkain ja niiden välissä on pöytä. Vaunussa on muutamia lukittavia lokeroita sekä suurille että lentolaukkukokoisille matkatavaroille. Istumapaikkojen yläpuolella on poikkeuksetta hattuhyllyt, joille ei kuitenkaan mahdu kovin suuria matkatavaroita. Alun perin vaunussa on ollut yleisöpuhelinkoppi WC-päädyssä, mutta puhelimet on myöhemmin poistettu tarpeettomana. Alakerrassa sekä yläkerran kännykkäkopissa on vahvistimet matkapuhelimia varten. Penkit ovat kangasverhoiltuja korkeussäädettävillä niskatuilla. Kahden vierekkäisen penkin välisen käsinojan voi nostaa halutessaan pystyyn. Jokaisella paikalla on joko kiinteä tai lentokonetyyliin edessä olevan penkin selkänojasta avautuva pöytä. Vaunussa on alipainetoiminen pieni WC sekä ylä- että alatasolla. \nNumerosarjaan 28031...64 kuuluvan Ed-vaunun väritysmalli.\nVäritykseltään eri sarjojen Ed-vaunut jakautuvat kahteen pääryhmään: vaunut 28001...79 on toimitettu alkujaan punavalkoisina, kun tätä uudemmat ovat jo tehtaalla saaneet vihreän värityksen. Vaunusarjassa 28065...79 aiemmasta poiketen sivuovet ovat kokonaan punaiset ja ovenavausnappien kohdalla on pieni valkoinen alue.\nUusimman sarjan (28080...109) vaunujen sisustuksessa on pieniä eroavaisuuksia vanhempiin vaunuihin verrattuna. Penkkien sivuihin on esimerkiksi lisätty kahvat, ja käsinojaradiot on jätetty pois. Tämän sarjan vaunut teipattiin jo tehtaalla VR:n uuteen vihreään väritykseen.\nVanhempi palveluvaunu Eds\nEds-palveluvaunut tulivat Ed-vaunujen ohella ensimmäisinä InterCity2-vaunuina liikenteeseen. Vaunu eroaa ulkoisesti Ed-vaunuista ala- ja ylätasojen ikkunajaon osalta. Vuodesta 2006 lähtien lasten leikkitilojen uudistuksen yhteydessä vaunun ulkoseiniin on lisätty suurikokoiset lastenkirjahahmot. Hahmoina ovat esiintyneet Richard Scarryn Kissalan Hessu ja Zdeněk Milerin Myyrä.\nVaunussa on 83 normaalia ja kaksi invapaikkaa, kaikki toista luokkaa. Toisen päädyn välitasolla on kaareva perhehytti, jossa on istumapaikkojen lisäksi leikkitilaa lapsille. Vaunussa on lukittavia lokeroita sekä suurille että lentolaukkukokoisille matkatavaroille. Istumapaikkojen yläpuolella on poikkeuksetta hattuhyllyt, joille ei kuitenkaan mahdu kovin suuria matkatavaroita. Penkit ovat kangasverhoiltuja korkeussäädettävillä niskatuilla. Kahden vierekkäisen penkin välisen käsinojan voi nostaa halutessaan pystyyn. Jokaisella paikalla on joko kiinteä tai lentokonetyyliin edessä olevan penkin selkänojasta avautuva pöytä. Vaunun alakerrassa on suuri inva-WC ja yläkerrassa tavallinen pieni WC. Ovet on varustettu invarampein. Yläkerrassa on lisäksi pieni lasten leikkitila, jonka varustukseen kuuluu kirjojen ja pelien lisäksi leikkiveturi ja pieni liukumäki. Leikkitilaa muutettiin ja suurennettiin vuonna 2006 poistamalla istumapaikkoja. Alakerrassa on lisäksi säilytystilaa polkupyörille ja suksille. \nEds-vaunusarjasta puuttuvat tilat konduktöörille ja kärrymyynnille, jonka takia ne käytännön liikenteessä vaativat aina Rx-, Fots- tai EFits-vaunun samaan junarunkoon. Eds-sarjaa ei ole tilattu ensimmäisen 12 vaunun sarjan jälkeen lisää, sillä Edfs-vaunu on edelleen kehitetty versio Eds-tyypistä.\nUudempi palveluvaunu Edfs\nEdfs-palveluvaunut ovat ulkonäöltään samankaltaisia Eds-vaunujen kanssa. Kaikissa vaunuissa on käytössä uudentyyppinen yläosan päätymoduuli, joka onkin suurin ulospäin näkyvä ero Eds-vaunuihin verrattuna. Vuodesta 2006 lähtien vaunun ulkoseiniin on lisätty suurikokoiset sarjakuvahahmot.\nVaunussa on 71 normaalia ja kaksi invapaikkaa, kaikki toista luokkaa. Sisätilat ovat samanlaiset Eds-vaunun kanssa lukuun ottamatta toista päätyä, jossa Eds:n avo-osaston tilalla on konduktöörin työpiste ja kärrymyynnin tukikohta. Konduktöörin työpisteessä on muun muassa matkustajainformaatiolaitteiden tarvitsema vaunumikro sekä muita teknisiä laitteita. Kärrymyynnin tukipisteen yhteydessä on kylmätilat tarjoilukärryille. \nNumerosarjaan 28317...21 kuuluvan Edfs-vaunun väritysmalli.\nEnsimmäisen tilaussarjan (28301...16) vaunujen väritys oli samanlainen kuin sarjan 28031...64 Ed-vaunuissa. Seuraavan tilaussarjan vaunuissa (28316...21) ovet olivat edellisestä poiketen kokopunaiset ja ovenavausnappien kohdalla olivat pienet valkoiset alueet kuten yllä olevassa kuvassa. Tätä uudemmat vaunut on toimitettu jo tehtaalta vihreällä värityksellä.\nUusimman sarjan (28322...31) vaunujen sisustuksessa on pieniä eroavaisuuksia vanhempiin vaunuihin verrattuna. Penkkien sivuihin on esimerkiksi lisätty kahvat, ja käsinojaradiot on jätetty pois. Tämän sarjan vaunut toimitettiin jo tehtaalta VR:n uudella vihreällä värityksellä varustettuna.\nYhdistetyt toisen ja business-luokan Edb-vaunut ovat astuneet mukaan InterCity2-vaunujen valikoimaan vuodesta 1999 lähtien. Vaunut on tehty muutostyönä Ed-vaunuista. Ulkoisesti vaunun erottaa muista erilaisten teippausten ansiosta: Alun perin vaunujen punaisissa vinoraidoissa oli pienet InterCity2-teippaukset. Vuodesta 2006 lähtien yläkerran ikkunoihin lisättiin Business-tarrat. Vihreän ilmeen mukaisissa vaunuissa on Business- tai Ekstra-teippaukset. Ikkunajako on identtinen Ed-vaunujen kanssa. Vaunun harmaan yläosan päätymoduuli on vaunusta 28411 lähtien uutta tyyppiä.\nVaunussa on 110 istuinta, joista yläkerran 48 istuinta kuuluvat business-luokkaan. Yläkerran 2+2-sijoitelluista istuimista myydään kuitenkin vain 1+2 penkkiä, joten todellisuudessa business-paikkoja on vaunussa 36. Vaunun toisen luokan palvelut ovat identtiset Ed-vaunun kanssa. Business-luokan varustukseen kuuluu itsepalveluperiaatteella toimiva tarjoilupiste sekä lehtiteline. Yläkerran penkit oli alunperin kangasverhoiltu, mutta ne vaihdettiin vuonna 2007 nahkaisiin. Muista vaunuista poiketen myös koko yläkerran alueella on toistin matkapuhelimille. \nVaunujen väritys noudatteli alun perin varhaisimpien Ed-vaunusarjojen punavalkoista väritystä. Vuosina 2010-12 kaikki sarjan vaunut on teipattu VR:n uusiin vihreisiin väreihin.\nLitteralla Edm tunnetut makuuvaunut eroavat ikkunoiltaan huomattavasti muista kaksikerrosvaunuista. Katselusuunnasta riippuen vaunun ylä- ja alatasoilla vuorottelevat kapeat hyttien- ja leveät käytäväikkunat. Vaunussa on vain yksi sivuovi kummallakin puolella. Vihreäksi väritetyt vaunut eroavat lisäksi muista VR:n uuden ilmeen mukaisista vaunuista pöllökuviointinsa ansiosta. Muista kaksikerrosvaunuista poiketen vaunun katolla on suurikokoinen luukku, josta valmiiksi kootut hyttimoduulit voidaan nostaa sisään tai ulos.\nVaunussa on 38 makuupaikkaa. Vaunussa on yhteensä 19 kahden hengen hyttiä, joista kahdeksan sijaitsee alatasolla, kolme välitasolla ja loput ylätasolla. Ylätason hyteissä on suihku ja WC, alatason hytit sen sijaan voidaan yhdistää neljän hengen hyteiksi avaamalla väliovi. Toisella välitasolla on kaikille yhteinen suihkutila. Alakerrassa on lisäksi inva-WC. Vaunussa ei ole erillisiä matkatavaralokeroita.  Uuden sarjan (28521...40) vaunuissa hyttien äänieristystä on parannettu. GSM-vahvistus toimii koko vaunun alueella. \nNumerosarjaan 28501...28520 kuuluvan Edm-vaunun väritysmalli.\nEnsimmäisen sarjan vaunut toimitettiin yllä olevan kuvan mukaisessa punavalkoisessa värityksessä. Merkillepantavaa on, että kyljessä on vain yksi punainen vinoraita. Uuden sarjan (28521...40) vaunut on toimitettu jo uutena vihreällä värityksellä.\nTaiteilijan näkemys Edo-vaunusta\nInterCity2-perheen ohjausvaunun toinen pääty on muotoiltu veturin keulaa muistuttavan virtaviivaiseksi. Ohjaamo sijaitsee vaunun välitasolla siten että matkustamo-osan ja varsinaisen ohjaamon välissä on pieni laitetila, joka toimii samalla muodonmuutosvyöhykkeenä onnettomuustilanteiden varalta. Muilta osin vaunu noudattelee Ed-vaunun järjestelyjä, ja siinä on 101 istumapaikkaa. Ensimmäinen vaunu toimitettiin tehtaalta koeajoihin maaliskuussa 2013, matkustajaliikenteeseen ensimmäiset vaunut saataneen myöhemmin vuonna 2013. [15, 26]\nVaunun ohjaamo on eurooppalaisen standardiohjaamon kaltainen. Ohjaamon vakiovarustukseen kuuluu myös radio. Ohjausvaunusta voidaan ohjata yksin- tai kaksinajossa olevia Sr2- ja tulevaisuudessa Sr3-vetureita. Vaunusta lähtevät vetureita ohjaavat signaalit kulkevat junarungon läpi kaapeleita pitkin. Toimiakseen ohjaus vaatii 18-napaisen UIC-kaapelin sekä EP-jarrukaapelit. Nämä varusteet löytyvät toistaiseksi vain kaksikerrosvaunuista, joten vanhoja InterCity-vaunuja tai ns. sinisiä vaunuja ei voida sellaisenaan käyttää ohjausvaunun kanssa. \nSisätiloiltaan Edo-vaunut ovat toisen päädyn välitasoa lukuun ottamatta lähes identtisia uusimpien Ed-vaunujen kanssa. Vaunun sisävalaistus on toteutettu LED-valaisimin, samoin penkkien välissä olevat kiinteät pöydät ovat uudistuneet malliltaan. Toisen päädyn välitasolle on sijoitettu ohjaamo ja tarvittavat laitetilat. Eteisiä ja portaikkoja on kuitenkin Ed-vaunun tapaan kaksi, ja toisen päädyn välitasolle on sijoitettu normaalit allergiahytit.  Vaunussa on myös uudenmallinen polkupyöräteline .\nYhdistetty toisen luokan päivä- ja ravintolavaunu on ohjausvaunujen tavoin vielä suunnitteluasteella, eikä vaunun litteran kirjoitusasusta ole täyttä varmuutta. Vaunun ylätasolla on normaali noin 50-paikkainen matkustajaosasto, jonne on portaat vain toisesta päädystä. Vaunun ala- ja välitasoilla on ravintolatilaa noin 40 istuma- ja kymmenen seisomapaikan verran. Keittiö sijaitsee vaunun alatasolla. Seisomapaikkojen ja baaripöytien yhteydessä ikkunat ovat istumapaikkoja korkeammalla. Vaunut tulevat liikenteeseen näillä näkymin vuoden 2014 alusta lähtien. [15, 27]\n Tulossa kaksikerroksinen ohjausvaunu sarjaa Edo, Rautatietekniikka 4-2011, Rautatiealan teknisten liitto RTL ry, 2011, s. 34. ISSN 1237-1513. Saatavissa https://rautatietekniikka-fi.elisakotisivut.fi/@Bin/138109/Rautatietekniikka-4-2011.pdf.\n Tekniset tiedot, Matkustajavaunu, Transtech Oy. Saatavissa http://www.transtech.fi/index.php?213.\n Железная дорога - "Абсолютно новый подвижной состав" для Сочи, ru-railway.livejournal.com, viitattu 4.7.2012. Saatavissa http://ru-railway.livejournal.com/1362571.html.\n Bilevel rail car, Wikipedia, viitattu 4.7.2012. Saatavissa http://en.wikipedia.org/wiki/Bilevel_rail_car.\n Valtionrautatiet 1962–1987, Valtion painatuskeskus, Helsinki, 1987, s. 423–424.\n Double Deck -esite, Talgo-Transtech, Oulu, 2000.\n VR:n vaunutilaus turvaa pahasti tappiollisen konepajan tulevaisuuden, Helsingin Sanomat, 27.6.1995.\n VR:n suurtilaus pelastaa Transtechin ahdingosta, Helsingin Sanomat, 29.12.1998.\n VR käynnisti Talgolle pedatun aikaistetun vaunuhankinnan, Helsingin Sanomat, 1.7.2005.\n Talgo ja VR sopivat InterCity-vaunujen toimituksesta, Kauppalehti, 15.5.2006.\n Hallitus käveli VR:n yli ja tilasi 20 makuuvaunua, Helsingin Sanomat, 23.10.2008.\n VR olisi tilannut makuuvaunut vasta vuoden 2015 tienoilla, Helsingin Sanomat, 23.10.2008.\n VR tilaa kaksikerrosvaunuja, Helsingin Sanomat, 30.6.2005.\n VR tilaa 40 kaksikerroksista vaunua Transtechilta, VR-Yhtymä, 3.6.2010. Saatavissa http://www.vrgroup.fi/fi/vakiolinkit/VR-konsernitiedottaa/news_759.html.\n VR tilaa ohjaus- ja ravintolavaunut Transtechilta, VR-Yhtymä, 24.3.2011. Saatavissa http://www.vrgroup.fi/fi/vakiolinkit/VR-konsernitiedottaa/news_20110324082722.html.\n Ed/Eds: Väiskin junasivut, viitattu 12.7.2011. Saatavissa http://www.vaiski.net/ed/.\n Zetterberg, S., Yhteisellä matkalla - VR 150 vuotta, WSOY, Helsinki, 2011, s. 442. ISBN 978-951-0-34742-3.\n Aikataulu 3.9.2006-6.1.2007, VR Kaukoliikenne.\n Rautatietekniikka 2-2011, Rautatiealan teknisten liitto RTL ry, 2011, s. 35. ISSN 1237-1513. Saatavissa http://www.rautatietekniikka.fi/rautatietekniikka/Rautatietekniikka-2-2011.pdf.\n VR Henkilövaunukuvasto, 2000.\n InterCity-junan uusi leikkitila tekee matkasta elämyksen, VR-Yhtymä, 10.7.2006. Saatavissa http://www.vr-konserni.fi/fi/vakiolinkit/VR-konsernitiedottaa/news_83.html.\n InterCity-junien Business-osastot uudistuvat, VR-Yhtymä, 17.9.2007. Saatavissa http://www.vrgroup.fi/fi/vakiolinkit/VR-konsernitiedottaa/news_317.html.\n Edm, VR Henkilövaunukuvasto, viitattu 13.7.2011. Saatavissa http://www.vr.fi/CMS/henkiloliikenne/fi/index/palvelut/vaunukuvasto/vaunutiedot.html.stx?asemanTunnus=Edm.\n VR siirsi makuuvaunut suihkuaikaan, Helsingin Sanomat, 3.2.2006.\n Rautatietekniikka 1-2011, Rautatiealan teknisten liitto RTL ry, 2011, s. 28. ISSN 1237-1513. Saatavissa http://www.rautatietekniikka.fi/rautatietekniikka/Rautatietekniikka-1-2011.pdf.\n Kuva, Olavi Huotari, Vaunut.org. Saatavissa http://vaunut.org/kuva/81535.\n VR:n uudet ohjausvaunut koeliikenteeseen, VR-Yhtymä, 16.4.2013. Saatavissa http://www.vrgroup.fi/fi/vakiolinkit/VR-konsernitiedottaa/news_20130416110033.html.


Psalmien 32 - Raamattu [Raamattu 1776]\nDavidin opetus. Autuas on se, jonka pahat teot ovat annetut anteeksi ja jonka synnit peitetyt ovat.\nAutuas on se ihminen, jolle Herra ei soimaa vääryyttä, jonka hengessä ei vilppiä ole.\nSillä koska minä tahdoin sitä vaieta, musertuivat minun luuni jokapäiväisestä itkustani,\nSillä sinun kätes oli yöllä ja päivällä raskas minun päälläni, niin että nesteeni kuivui: niinkuin kesällä kuivuu, Sela!\nSentähden minä tunnustan sinun edessäs syntini, ja en peitä pahoja tekojani. Minä sanoin: minä tunnustan Herralle pahat tekoni; niin sinä annoit anteeksi syntini vääryyden, Sela!\nTämän tähden pitää kaikkein pyhäin sinua rukoileman oikialla ajalla: sentähden kuin suuret vedenpaisumiset tulevat, ei he niihin ulotu.\nSinä olet minun varjelukseni, kätke minua murheesta, että minä pelastettuna sangen riemuisesti kerskaisin, Sela!\nMinä neuvon sinua ja osoitan sinulle tien, jotas vaellat: minä johdatan sinun silmilläni.\nÄlkäät olko niinkuin orhiit ja muulit, joilla ei ymmärrystä ole, joille pitää suitset ja ohjat suuhun pantaman, ellei he lähene sinua.\nJumalattomalla on monta vitsausta; mutta joka Herraan toivoo, hänen hyvyys ympäri piirittää.\nRiemuitkaat teitänne Herrassa, ja olkaat iloiset, te vanhurskaat, ja kerskatkaat, kaikki te yksivakaiset.