Kirsti Ellilän blogi on palannut\nKaappas vain, se on tullut takaisin. Täällä se on. Ellilä on nimennyt bloginsa työpäiväkirjaksi. Saapa nähdä pysyykö se kauankin tässä raamissa. Ellilän blogi oli aikanaan mielenkiintoista luettavaa. Aina uusia ideoita, joskus loistavia joskus vähän pöhköjä. Lukekaa ja nauttikaa.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 18.26 Ei kommentteja:\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 0.00 Ei kommentteja:\nUimarannalla, näytös 4\nEletään joulukuun jälkipuolta Herran vuonna 2014. Eikö näistä olennoista pääse ikinä eroon, ei edes talveksi? Jos eivät itse mene, niin ei pääse. Ne ovat rauhoitettuja, vaikka niitä on paikat täynnä kymmenin ja sadoin tuhansin. Olemmeko me ihmiset tyhmiä? Epäilemättä.\nMitä pahaa siinä on, jos pienet (ei vaan suuret) söpöt linnut tassuttavat rannalla? Mahtuuhan sinne sekaan. Kas, missä lintu käy, siihen kasa jää. Siinä se odottaa kevättä ja pientä lapioijaa, joka iskee sormensa santaan, tarkoitan sontaan.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 16.38 Ei kommentteja:\nHesari laittaa vanhusten kodin liuskoilla kuntoon.\nTällä kertaa Hesari ei kunnostautunut sekoittamalla prosentit ja prosenttiyksiköt tai kilowatit ja\nkilowattitunnit, vaan luiskat ja liuskat.\nSuosittelen lämpimästi, että Hesari järjestää toimittajilleen "kirjoita ainakin nämä asiat oikein" -kurssin.\nSelvää tietysti on, että kun lehden talous laahaa, mihinkään välineisiin ei ole varaa. Mutta nyt sitä saa ilmaiseksi. Kielitoimiston sanakirja on kaikkien - myös toimittajien - ilmaiseksi käytettävissä. Sieltä olisi löytynyt apu myös liuskan merkitykseen.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 20.25 Ei kommentteja:\nFortum ja pikajääkaappi\nKas, lamppu ei syttynytkään yhtenä aamuna. Kun se ei palanut, arvelin että se on palanut. Mikään\nmuukaan lamppu ei palanut, joten arvelin, että ei tule sähköä. Sähköä toimittava yhtiö kertoikin pari tuntia myöhemmin tekstiviestillä asiaintilan olevan näin.\nOnneksi ulkona oli sopiva jääkaappilämpötila.\nFortum myi jokin aika sitten sähkönjakelutoimintansa. Kuulosti hullulta. Luopua nyt takuuvarmaa kahdeksan prosentin tuottoa takovasta liiketoiminnasta. Saadun rahapotin lisäksi kaupalla on toinenkin hyötypuoli. Kun tulee sähkökatko, kaikki kiravat jakeluyhtiötä. Kun sähköä tulee, kukaa ei sitä muista saati kiitä. Fortum pääsi tästä badwilliä tuottavasta asiasta eroon. Nyt se voi rauhassa keskittyä Venäjän vesivoimalaitoksiin, Suomen ydinvoimahankkeiden pelastamiseen ja muihin koko kansan rakastamiin tehtäviin.\nHyvä Fortum. Teillä kun sitä rahaa piisaa, ostakaa tuo Talvivaara ja laittakaa se kuntoon!\nKirsti Ellilä: Ristiaallokkoa\nKirsti Ellilä: Ristiaallokkoa, Karisto 2011.\nEllilä kirjoittaa kevyellä kynällä vaikeista aiheista. Sanan säilästä saavat sekä papit että maallikot, varsinkin papit. Kirja vei mukanaan. Se oli pakko lukea kutakuinkin yhtä kyytiä.\nKustantaja luonnehtii sitä näin.\nTragikoominen tarina siitä, miten periaatteellisen miehen usko, toivo ja rakkaus joutuvat keskenään sotatilaan.\nKirkon sisäiset asiat puhuttavat mediaa tällä hetkellä enemmän kuin koskaan. Erään lukijakommentin sanoin: ”Ihmiset haluavat tietää mitä kirkon sisällä OIKEASTI tapahtuu.” Kirsti Ellilän ”kirkkotrilogia” on saavuttanut lukijoiden suosion yhdistämällä mediassa esillä olevat nykykirkon ongelmat, kuten sukupuoli-vähemmistöjen oikeudet ja tasa-arvokysymykset, humoristiseen ihmissuhdedraamaan. Ellilä kirjoittaa pilke silmässä, asioiden vakavuutta kunnioittaen.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 10.10 Ei kommentteja:\nJohanna Sinisalo: Kädettömät kuninkaat\nJohanna Sinisalo: Kädettömät kuninkaat ja muita häiritseviä tarinoita, Teos 2005.\nKädettömät kuninkaat ja muita häiritseviä tarinoita - novellikokoelma koostuu Johanna Sinisalon aiemmin julkaisemista novelleista. Lisäksi mukana on yksi kertomus, joka on kirjoitettu tätä kokoelmaa varten, sanoo kustantaja.\nAiemmin olin lukenut vain esikoisen "Ennen päivänlaskua ei voi". Se on mainio kirja, vaikka ehkä vähän liian täydellinen, tarkasti oppikirjan mukaan tehty. Siinä on todellinen ja fantasiamaailma yhdistetty taitavasti. Kädettömät kuninkaat sisältää novelleja, jotka nekin ovat enemmän tai vähemmän fantasian puolella. Ihailin kirjailijan kykyä uusien maailmojen luojana. Myös juonet olivat vetäviä. Niiden loput olivat ainakin osittain avoimia. Niin kai sen täytyy tänä aikana olla. Luin ensimmäiset 300 sivua suurella innostuksella. Loppua kohti into hiipui. En osaa sanoa, muuttuiko tarinoiden kiinnostavuus, vai hiipuiko vain innostus.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 22.09 Ei kommentteja:\nVihdoinkin kunnollisia lamppuja, ainakin toivottavasti\nKunnollisia lamppuja ei ole saanut sitten hehkulamppujen aikakauden. Ongelmansa oli niissäkin. Söivät hirveästi sähköä ja saivat varjostimen ruskistumaan. Pienoisloistelamput ovat onnettomia. Oikeastaan vika niissä on, että ei tiedä, mitä ostaessaan saa. Jotkut kestävät vain hetken, jotkut välkkyvät syttyessään, jotkut alkavat valaista vasta monen minuutin kuluttua. Jotkut toimivat kunnolla monta vuotta. Ja ne ovat ongelmajätettä. Sen vastaanottopaikkoja on harvassa.\nLedlamput lupasivat parannusta. Ne ovat tähän asti olleet kovin heikkotekoisia ja väriltään kovan valkoisia.\nPari päivää sitten 15 watin lamppu lakkasi toimimasta, eikä varalla ollut yhtään. Riensin Clas Ohlsonille ostamaan uutta. Mutta voi. 15-wattisia oli vain sellaisia, jotka syttyvät ja sammuvat oman valokennon mukaan. Seuraavaksi Ikeaan. Siellä ei ollut pienoisloisteputkia lainkaan. Mutta: tarjolla oli uutuus. 1000 lumenin, 13 watin led-lamppu, jonka väri on lähellä hehkulampun väriä. Se antaa kirkkaan tasaisen valon ja syttyy heti kirkaana. Sitä voi myös himmentää. Kestämisestä on vaikea sanoa mitään, palaan (toivottavasti) asiaan parinkymmenen vuoden kuluttua.\nIkea ei ole maksanut tästä postauksesta. Valitettavasti.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 11.34 Ei kommentteja:\nUimarannalla, näytös 3\nUimaranta joulukuun harmaudessa. Hanhet ovat menneet paskomaan etelän maihin. Muutamia sorsia uiskenteli kaikessa rauhassa tai sitten niin jäykkinä viileydestä, että eivät ihmisestä paljon välittäneet. Taustalla omakotitalo lykkää pienhiukkasia taivaalle. Suurimmat pienhiukkaset (pitäsikö sanoa suurhiukkaset?) putoavat naapurin pihaan ja imeytyvät ilmanvaihdosta sisään. Ne ärsyttävät ohikulkijan kurkkua ja tekevät kaikkea muuta ikävää. Siitä ei ole montaakaan vuotta, kun uuden talon tulisija oli liki pakollinen. Mitähän muuten maksaisi hiukkassuodatin savupiippuun?\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 22.08 Ei kommentteja:\nNetti on tulvillaan sanakirjoja. Useimmat niistä ovat huonoja, ilmeisesti ns. matkailusanakirjoista kiskaistuja, sellaisia, joissa kullakin sanalla on yksi vastine jokaisessa kielessä. Mutta joukossa on oikeasti hyödyllisiäkin sanakirjoja. Tässä pari niistä.\nSanakirja.org. Hesarin logoa kantava nettisivu. Usein hyödyllinen, Näyttää vaihtoehtoiset käännökset ja synonyymit. Jättää aika usein ilman käännöstä. Joskus sattuu, että ilmoittaa jonkin sanan synonyymiksi, mutta ei tunne sille käännöstä. Ansaintalogiikka ei jää epäselväksi. Mainokset suorastaan tukevat päälle.\nRedfox. Tämä palvelu on aivan uusi Suomessa. Minulla ei ole kokemusta sen laajuudesta. Käännökset ja synonyymit tulevat varsin samanlaisina kuin Sanakirja.org'issa. Lisänä tulevat kontekstiesimerkit, määritelmät ja käyttöesimerkit. Kontekstiesikerkit tulevat joskus lähtökielellä joskus englanniksi. Määritelmät ovat yleensä hyviä. Ne ovat lähtökielellä. Käyttöesimerkeissä on joskus käännös, joskus ei. Ne näyttäisivät olevan kootut elokuvien tekstityksistä. Kaikki esimerkit eivät osu ihan kohdalleen, mikä kertoo, että ne on koottu koneellisesti. Rexfoxissa ei ole mainoksia. Perusversio on ilmainen, laajemmista ominaisuuksista joutuu maksamaan. Palvelun tarjoaja ei kerro itsestään juuri mitään.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 10.09 Ei kommentteja:\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 20.10 Ei kommentteja:\nKielitoimiston sanakirja vihdoinkin netissä ilmaiseksi\nNäin se sanoo itse itsestään: "Kielitoimiston sanakirja on Kotimaisten kielten keskuksessa laadittu suomen yleiskielen sanakirja. Se pohjautuu laajaan, jatkuvasti kartutettavaan nykykielen sana-arkistoon. Sanakirja antaa tietoa nykysuomen sanojen merkityksistä, käytöstä ja tyylisävyistä samoin kuin taivutuksesta ja oikeinkirjoituksesta."\nKielitoimiston sanakirja tunnettiin ennen (oikeastaan paremmalla) nimellä "Nykysuomen sanakirja". Kolme paksua nidettä jökötti kirjahyllyssä ja oli ahkerassa käytössä. Siellä se on vieläkin, kaiken varalta.\nSähköinen versio oli jo muutaman vuoden ajan saataville yksityisen yrityksen välittämänä rosvohintaan 70 €/vuosi. Onneksi tästä välistävedosta on nyt päästy.\nJa vielä esimerkkihaku\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 21.45 Ei kommentteja:\nMobiili.fi teki kameravertailun pohjanoteerauksen\nMobiili.fi teki kameravertailun pohjanoteerauksen, jota on vaikea ohittaa. Artikkelissa vertaillaan muutaman huippumallin kameroita.\nTekstissä on useita esimerkkejä kunkin kameran kuvista. Mutta kas kas, ne on otettu eri aikaan, eri valaistuksessa ja vähän erilaisina asetelmina.\nUlkokuvavista Mobiili sanoi näin:\n"Iltapäivällä otetuissa ulkokuvissa kaikki puhelimet pärjäsivät kohtalaisen hyvin ja erot tulivat pääasiassa esille kuvien värisävyistä. Luonnollisimman lopputuloksen tuottivat Xperia Z3 ja iPhone 6 Plus, siinä missä muut puhelimet ottivat värikylläisempiä kuvia. Hieman kilpailijoitaan huonommin tilanteessa suoriutui HTC One M8, jonka kohdalla kuva paitsi näytti epätarkalta, mutta oli myös väreiltään epäluonnollinen."\nHyvinpä ovatkin värisävyt erilaisia. Jotkin kamerat näyttävät lehdet vihreinä, toiset värillisinä. Parhaat osaavat peräti näyttää lehdet nurmikolla puun sijasta.\nNämä pikku erot eivät estä toimittajaa tekemästä johtpäätöksi kameroiden värinkäsittelystä tai laadusta yleensä.\nArtikkelia seuraavassa keskustelussa käy ilmi, että teksti on kopsittu joltain ruotsalaiselta nettipaikalta. Jo on kova tarve saada halpaa materiaalia, kun tekstin laadulla ei ole mitään väliä.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 19.02 Ei kommentteja:\nMitä ihmettä Posti tällä tarkoittaa?\nPostin konttorin ikkunassa oli tällainen mainos.\nOsoitekentässä on nimi, jakelualue ja matkapuhelinnumero.\nOnko tämä joku vitsi: Ääliö kirjoitti osoitteen näin? Vai Postin uusi ohjeistus osoitteen kirjoittamiseen? Niin tai näin, Posti tulee jatkossa näkemään tällaisia osoitteita. Repiköön siitä.\nMatti Rönkä: Tappajan näköinen mies, Gummerus 2011\nOtin tämän kirjan matkalukemiseksi, ja sellaiseksi se sopiikin. Teksti luistaa mukavasti, eikä lukijan tarvitse syventyä liikoihin pohdintoihin. Tai, parin sivun verran on kirjassa oikeudenmukaisuusjulmistelua mutta se on niin vahvasti päälle liimattua, että sen voi loikata huoletta yli.\nRönkä on lukenut amerikkalaiset esikuvajännärinsä huolella. Hänen teoksensa pysyy tarkasti gensren sisällä. Roistoja ja poliiseja riittää. Päähenkilö menee sinne, päähenkilö menee tänne. Välillä häntä osoitetaan pistoolilla, välillä hän on itse toimessa. Ruumis siellä, toinen täällä. Mukana on äitiä, veljeä ja tyttöystävää osoittamassa päähenkilön tunnevahvuutta, mutta jälleen erillisenä, juoneen kuulumattomana lisukkeena. Röngän kunniaksi on sanottava, että hän ei syyllisty ylettömään väkivallalla mässäilyyn, ällöttäviin seksikohtauksiin tai huumeorgioihin.\nLoppuratkaisu on yllättävä, vauhdikas ja epäuskottava. Aivan kuten genreen kuuluu.\nKuten sanoin, matkakirjaksi teos soveltui oikein hyvin.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 21.00 Ei kommentteja:\nEikö S-market vastaanota tölkkejä?\nSiltä näyttää heidän ohjetekstinsä mukaan. Onneksi tölkit kelpaavat, jos niitä työntää ohjeen vastaisesti palautusautomaattiin.\nFahrenheit 451 Nyt!\nFahrenheit 451 -elokuva tapahtuu maailmassa, jossa kirjat ja kaikki kirjoitettu teksti on kielletty.\nKaikki viestintä tapahtuu television ja painettujen kuvien avulla. Alamme lähestyä tätä maailmaa - vapaaehtoisesti. Youtube, Pinterest ja vastaavat lisäävät jatkuvasti osuuttaan ihmisten viestinnästä.\nThe internet archive tallettaa kaikenlaista digitaalista (amerikkalaista) materiaalia, jolla arvellaan olevan kulttuurista arvoa. Siellä on paljon kirjoja ja dokumentteja. Siis tekstiä. Kukapa sellaista jaksaisi lukea.\nTietoviikko kertoi uudesta askeleesta tekstistä eroon pääsemiseksi. "Georgetownin yliopiston tutkija Kalev Leetaru on käynyt läpi kehittämällään ohjelmalla 600 miljoonaa Internet Archiven skannaamaa kirjan sivua." Hän on poiminut niistä kuvat ja vienyt ne kuvanjakopalvelu Flickriin.\nMitäpä noita kirjoja lukemaan. Sen kun katselee kuvat. Flickristä.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 22.30 Ei kommentteja:\nUimarannalla, näytös 2\nRannalla riitti uijia ja auringonpalvojia, vaikka on syyskyy. Hermostuin ja ryntäsin niitä kohti huitoen ja karjuen (paljonkohan tulee sakkoa?). Menivät yhtenä laumana veteen ja jäivät kellumaan parin metrin päähän. Kun oli ehtinyt kymmenen metriä kauemmaksi, kiipesivät takaisin rannalle. Kova kaakatus kävi: "Mitä se tuolla tarkoitti?".\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 22.44 Ei kommentteja:\nLong Play 18, aiheena Talvivaara. Lue ja hämmästy.\nLong Play 18: Nopeammin, syvemmälle, tuhoisammin\nTeksti: Juha Kauppinen\nLong play -sarjassa on ilmestynyt Talvivaaraa käsittelevä reportaasi. Juha Kauppinen on seurannut aiemminkin Talvivaaran toilauksia. Tätä tekstiä varten hän on haastatellut kolmea entistä Talvivaaran työntekijää ja lukenut tulevien oikeudenkäyntien aineistoja. Sisältö on hämmästyttävä. Työtekijät ovat tienneet jo varhaisessa vaiheessa, että hommasta ei tule mitään. Johto on vähät välittänyt ympäristöstä. Pekka Perä on ollut oikea sika esimiehenä. Ja niin edelleen.\nKannattaa lukea. Ja hämmästyä. Maksaa vain neljä euroa.\nTässä on uimaranta. Siellä on laituri, jolla ihmiset ennen istuskelivat ja jolta talviuimarit menivät veteen. Nyt on uudet isännät. Eipä ihmisistuskelijoita enää näin syksyllä olisikaan. Uimarit voivat kahlata rannan leväpuuron kautta.\nRannalla on hiekkaa, tietenkin. Hiekan päällä on kakkaa. Noita inhottavia pötkylöitä. Niitä on vielä vähän, jalka mahtuu väliin. Lisää sotkua tulee. Tässä linnut ovat matkalla rantaan kakkaamaan.\nMitä asialle voi? Ei mitään. Linnut ovat rauhoitettuja. Joskus ne olivat harvinaisia. Nyt niitä on joka paikka täynnä. Eikö rauhoitusta voi poistaa? Lehtijuttujen mukaan ei voi.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 18.32 Ei kommentteja:\nMinna Lindgren: Kuolema Ehtoolehdossa, Teos 2013\nKustantaja esittelee kirjan näin:\nKuka voisi uskoa, että vanhusten palvelutalo Ehtoolehdossa tapahtuisi mitään rikollista: epäilyttäviä kuolemia, varkauksia, lääkekauppaa? Eivät ainakaan talon yli 90-vuotiaat asukkaat Siiri ja Irma.\nKuolema Ehtoolehdossa on julmetun hauska ja jännittävä tarina vanhuudesta, ystävyydestä ja elämästä aika tavallisessa palvelutalossa, jossa kuolemaa pahempi kohtalo on joutua lääkityksi dementiaosastolle eikä joka langanpätkästä saa kiinni terävinkään vanhus. Onneksi jotkut nykynuoret ovat sentään avuliaita – vaikka nyt lapsenlapsenlapsen poikaystävä ja moottoripyöräkerholaiset.\nKirja kuvaa yli yhdeksänkymppisten elämää herttaisesti mutta ongelmapaikkoja karttamatta. Vanhusten saamat palvelut joutuvat vähän väliä ankaran satiirin kohteeksi. Lapset ja lapsenlapset ovat kiireisiä eivätkä ehdi koskaan vanhuksia tapaamaan.\nEhtoolehto ei ole kunnallinen hoitlaitos vaan yksityinen hoitokoti, jonka palvelut kukin on ostanut kovalla rahalla. Lisää nyhdetään joka saumassa käyttäen hyväksi vanhusten ymmärtämättömyyttä. Puuha menee rikollisuuden puolelle. Ongelmia selvittelevä henkilökunnan jäsen kuolee salaperäisesti. Liian uteliaat vanhukset tainnutetaan lääkkeillä dementikkojen osastolle. Päähenkilöt alkavat tutkia juttua apunaan Helvetin enkeleihin kuuluva nuorimies. Loppua kohti juoni löystyy. Pääkonna on se, joka siltä näyttää alusta alkaen. Hän saa hermoromahduksen ja jää sairaslomalle. Hänen apulaisensa saa varhaisiän dementian ja joutuu suljetulle osastolle. Siinä se. Rikosvyyhdin kokonaisuus ja muut osalliset jäävät lukijalta tietämättömiksi.\nErityisen viehättävää kirjassa ovat elävästi kuvatut henkilöt ja heidän elämänsä Ehtoolehdossa, sairaaloissa, hautajaisissa ja raitiovaunuissa. Tapahtumat ja toilailut on kerrottu keveällä otteella huumorin tukemana. Dialogi on elävää.\nKustantamo Teos on tehnyt rohkean liikkeen, kun se on kustantanut kirjan jossa\n- aika jatkuu lineaarisena alusta loppuun ilman takaumia tai ennakointeja tai ajassa edes takaisin hyppelyä\n- on vain yksi näkökulmahenkilö\n- ei ole viittauksia salaisuuksiin, jotka päähenkilö tietää, mutta joita ei kerrota lukijalle\n- maahanmuuttaja ei kärsi suunnattomasti\n- ei ole järjettömiä kielikuvia.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 19.25 Ei kommentteja:\nMäkikalli & Steinby (toim.): Johdatus kirjallisuusanalyysiin, SKS 2013.\nVihdoinkin on ilmestynyt kirjallisuusanalyysin oppikirja, joka on myös harrastelijan ymmärrettävissä, ja jonka harrastelijakin jaksaa lukea ilman päälle tunkevan tentin luomaa painetta. Kirja on selkeä ja hyvin kirjoitettu. Se esittelee aihepiiriään laajasti ryhtymättä yhden oppisuunnan saarnaajaksi.\nTeos koostuu neljästä pääosasta: kirjallisuudesta ja kirjallisuuden tutkimuksesta yleisesti, kertomakirjalliuudesta, lyriikasta ja draamasta. Sen lukiessaan saa käsityksen kirjallisuuden historiasta, millä tavalla kirjallisuus on käsitetty eri aikakausina. Kirjailijoita ja teoksia mainitaan vain esimerkkeinä. Kirjallisuusanalyysin käsitteet selitetään ymmärrettävästi ja esimerkkien tukemina. lopussa on vielä ohjeita analyysin tekemiseen. Kokonaista esimerkkianalyysiä teos ei sisällä.\nSuosittelen kaikille kirjallisuuden ja kirjoittamisen harrastajille.\nVäskin saari: Hyvää, huonoa ja haisevaa\nVäskin saari on Naantalissa. Sinne mennään laivalla, joka lähtee aivan Muumimaailman sillan vierestä. Väski on tarkoitettu kouluikäisten, ehkä enemmänkin alempiluokkalaisten sekä heidän vanhempiensa iloksi ja virkistykseksi. Pienemmille lapsille siellä on luonnon lisäksi vain eläinpiha.\nKouluikäisten viihdykkeet ovat erilaiset puurakennelmat, ongelmanratkaisut ja kiipeily ym. -radat. Rastit ja tehtävät kiinnostavat sopivan ikäistä. Eläinpiha on kiva. Paikalla on pari kuttua, kanoja, koiria, kissoja ja kaneja. Yksinkertaista ruokaa voi ostaa tauon kunniaksi. Rasteja on polun varrella ainakin aikuisen mielestä riittävästi. Jos sattuu kaunis ilma, aktiviteettihaluton voi keskittyä luonnon katseluun. Se on kaunista, eikä sitä ole tuhottu rumalla rakentamisella.\nKaikkea leimaa paikalleen jämähtäneisyys ja alkava rappio. Tämä on ollut tässä kauan, mikään ei ole muuttunut eikä mitään ole kehitetty. Uutuuksia ei ole. Kerran käyneellä ei ole syytä tulla takaisin. Puurakenteet ovat vahvasti lahoamisvaiheessa. Pian on edessä remontti tai paikan sulkeminen.\nLaiva vie Väskiin ja takaisin nonstop-periaatteella 45 minuutin kiertoajalla. Eivätköhän siinä vanhemmat kypsy, kun odottelevat laivaa maksimissaan puolitoista tuntia sinne tänne ryntäilevien lasten kanssa. Laitureilla ei ole kaiteita. Laivankaan kaiteet eivät parivuotiasta pidättele.\nVessojen virkaa hoitavat Väskissä ankeat paskahuusit. Laivarannan huusissa kusenhaju oli infernaalisuudessaan jotain ennen kokematonta. Muualla pesupaikan korvasivat käsidesit. Rannassa ei ollut sitäkään.\nLennart Vapaavuori: Puolikuun liitto\nLennart Vapaavuori: Puolikuun liitto, WSOY 1953.\nLuin tämän nuoruusajan poikakirjan nyt uudestaan. Aikanaan se ei tehnyt suurta vaikutusta, eikä tehnyt nytkään. Juoni on hajanainen ja suurelta osin tylsä. Oleellista on kalastaminen ja Jumalan armon ylistäminen. Henkilöt ovat toistensa kaltaisia. Aikuiset ovat leppoisia ja hyväntahtoisia, pojat ovat poikia.\nKansikuvan rajaus on mielenkiintoinen. Etualan henkilöltä kasvot pois.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 19.43 Ei kommentteja:\nHerneiden verkostoituminen -6\nViime kesänä keksin, että herneet eivät tarvitse tukikeppejä, kun ne kylvää tiheään ympyrän muotoon.\nAlkuun se toimi hyvin, mutta sitten koko rakennelma kaatui. Tänä vuonna laitoin yhden kepin kylvöksen keskelle. Jo alkoi pelittää. Yksi keppi riittää pitämään toisiinsa takertuneet varret pystyssä. Hyvästi vaivalloinen kepittäminen kymmenillä kepeillä.\nTein toisen kylvöksen kauemmaksi, perunamaan laitaan. Yhtenä aamuna oli vieressä sievä pieni sorkanjälki. Herneiden latvat kukkineen ja litukoineen oli napsittu siististi pois.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 9.00 Ei kommentteja:\nMeijerimuseo, Lohja Saukkola\nNykyisessä Lohjan suurkunnassa (ei kai voi sanoa 'suurkaupungissa') on meijerimuseo. Se sijaitsee vanhan ykköstien, nykyisen 110-tien varressa,\ntai oikeastaan siitäkin pikkasen sivussa. Paikka on outo meijerimuseolle, mutta syy on selvä. Museo sijaitsee entisessä meijerirakennuksessa. Ja tuo rakennus on todella upea.\nMuseossa on paljon meijeriaiheista tavaraa. Monet laitteet ovat mielenkiintoisia. "Näinkö juustoa valmistettiin". Tavaraa on liikaakin, ainakin tavalliselle kävijälle, joka on kiinnostunut maidonjalostuksen historiasta, ei kaikkinaisten koneiden variaatioista. Tuon käsityksen saaminen kärsii museossa. Joidenkin laitteiden kohdalla on opastetauluja, monien kohdalla ei. Mieleen tulee epäilys, että museo on järjestetty alun perin hyvin mutta rämettynyt, kun sinne on tuotu uutta kamaa, joka ei ole muualle mahtunut. Yläkerrassa valtaa ison huoneen A. I. VIrtaselta jäänyttä materiaalia ja hänen palvonta-aineistoaan. Asiaa eivät auta museon perin suppeat nettisivut eikä jaettava esite, jonka tekstistä yli puolet käytetään muiden meijerimuseoiden historiaan.\nOngelmista huolimatta meijerimuseo on mielenkiintoinen tutustumiskohde. Laitteet kertovat omaa kieltään sadan vuoden takaisesta tekniikan tilasta. Itse rakennus on näkemisen arvoinen. Valitettavasti museo on avoinna vain kesäviikonloppuisin. Tungosta ei ole silloinkaan. Sijainti on huono, kaukana muista matkailijan kohteista. Vaikea kokoelmaa on muuallekaan siirtää. Nyt se on aidossa meijeriympäristössä.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 20.03 Ei kommentteja:\nOliver Sacks: Kirjailija joka kadotti kirjaimet, Tammi 2011.\nNeurologi Oliver Sacks on kirjoittanut paljon tapauskertomuksia potilaistaan, jotka ovat menettäneet toimintakykyään aivovamman tai muun syyn takia. Niitä sisltää myös tämänkertainen teos. Nyt ison osan täyttää kertomus siitä, kuinka hän itse menetti näkökyvyn toisesta silmästään.\nKirjan alussa on muutama tapauskertomus, amerikkalaiseen yli-imelään tyyliin kirjoitettuna. Henkilökohtainen osa on tästä ylionnellisuudesta vapaa, mielenkiintoinen mutta lievästi pitkästyttävä. Lopussa on kuvailtu näkövamman tai sokeuden vaikutusta potilaan elämään ja toisaalta hänen aivojensa toimintaan. Tämä osa on kirjasta parasta. Jaetun tiedon määrä on suuri, mutta Sacks osaa tarjoilla sen taitavasti. Lukija pysyy kärryillä, eikä informaatioähkyä synny.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 21.36 Ei kommentteja:\nKuviesi käyttöoikeus Canonille\nCanon mainostaa, että sen kameroilla on WiFi (WLAN) -yhteys. Niin onkin, mutta sitä käyttääkseen kaameran omistajan pitää rekisteröityä Canonin palveluun. Kun rekisteröityy, hyväksyy käyttöehdot. Moniko niitä lukee? Kannattaisi lukea, sillä teksti on käsittämättömän paksua. Canon saa käyttää käyttäjän aineistoa korvauksetta aivan kuten tahtoo. Eikä siinä kaikki. Myös käyttäjän nimen julkaisu on sallittu. Että ei tarvitse ihmetellä, jos näkee jossain netin varrella tai vaikka peräti julkaisussa kuvansa ja sen alla lukee: "Matti Meikäläinen otti tällaisen rohkean kuvan Canon-kamerallaan."\nJulkaisemalla, lataamalla, syöttämällä, antamalla tai luovuttamalla sisältöä CiG-palveluihin jäsenenä tai luvanhaltijana käyttäjä myöntää Canonille, sen tytäryhtiöille ja sidosyrityksille (emoyhtiö sekä emoyhtiön tytäryhtiöt ja sidosyritykset mukaan lukien) sekä tarvittaville alihankkijoille oikeuden käyttää käyttäjän sisältöä liiketoimintansa hoidossa (mukaan lukien rajoituksetta kaikki Canonin online-palvelut ja niiden markkinointi), mukaan lukien rajoituksetta seuraavat käyttöoikeudet: käyttäjän sisällön kopiointi, jakelu, siirto, julkinen näyttö, julkinen esitys, jäljentäminen, muokkaaminen, kääntäminen ja uudelleenmuotoilu, käyttäjän nimen julkaiseminen käyttäjän sisällön yhteydessä sekä oikeus luovuttaa tällaiset oikeudet edelleen CiG-palvelujen toimittajalle.\nKäyttäjän sisällön käytöstä edellä kuvatuilla tavoilla ei makseta korvausta. Canon ei ole velvollinen julkaisemaan tai käyttämään käyttäjän luovuttamaa aineistoa, ja Canon voi poistaa mitä tahansa sisältöä omalla päätöksellään milloin tahansa.\nKävin illalla metsässä ja kokosin kilon verran mustikoita. Tänään keräsin kypsemmistä pensaista pari kiloa viimimarjoja. Perkasin mustikat, riivin viinimarjat ja keräsin niistä roskat ja etanat pois. Laitoin kattilaan marjat ja hillosokeria suhteessa 6:4. kuumensin varovasti ja keitin noin puoli tuntia. Kas, sauvasekoitin ei ollut mukana. Osa marjoista jäi kokonaisiksi. Käytin purkit kiehuvassa vedessä ja purkitin.\nMachado de Assis: Bras Cubasin kuolemanjälkeiset muistelmat\nMachado de Assis: Bras Cubasin kuolemanjälkeiset muistelmat, Karisto 1991. Alkuperäräisteos on vuodelta\nDe Assis oli aikanaan Brasiliassa kuuluisa kirjailija, kriitikko ja auktoriteetti. Siitä ajasta on kulunut paljon. Muutenkin Brasilia on maa ja yhteiskunta, jonka suomalainen tuntee huonosti. Kirjassa on paljon viittauksia asioihin, joita ei tune. Aika on myös tehnyt tehtäväänsä; nykyisin ei kerta kaikkiaan kirjoiteta näin. Osittain se, siis tuo vanhanaikaisuuden puuttuminen, on suuri vahinko. Ei pelkästään se vanhanaikainen joka Assisin kirjassa on, vaan erityisesti se uudenaikainen, mitä kirjassa ei ole.\nKirja kuvaa päähenkilön elämän lapsuudesta kuolemaan. Kertojana on - kuten nimikin antaa ymmärtää - päähenkilö kuolemansa jälkeen. Muusta kuoleman jälkeisestä olosta ei annet tietoa. Bras Cubas on yläluokkainen vähävoimainen vätys, jolta jää kaikki kesken politiikassa, liiketoiminnassa ja rakkaudessa. Liioin hän ei ajattele suuria itsestään. Elämä loppuu ennenaikaisesti ja kovin helposti.\nKirjasta on vaikea saada otetta, mikä se on. Selvästi huumori on mukana kaikessa. Kaikki, mitä ihminen - tai ainakin päähenkilö - tekee, on jotenkin hullunkurista. Tekstissä on paljon pikku kielenkäänteitä. Usein ne toimivat. Kokonaisuudesta saa vaikutelman, että kirjailijalla ei ole ollut erityistä suunnitelmaa. Hän on kirjoittanut, mitä milloinkin on mieleen juolahtanut. Luvut ovat lyhyitä. Onko hän kirjoittanut vain vähän päivässä ja alkanut joka päivä uuden luvun. Ei mikään huono ajatus.\nDe Assisin teos ei ole yhteiskunnallinen julistus, ei filosofinen mestariteos, ei naurulaari, mutta se jätti lukijan hyvälle mielelle.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 20.18 Ei kommentteja:\nFiskars taas kerran\nKävimme jokavuotisella Fiskarsin retkellä, taas kerran. Tuttu ohjelma: näyttelyt - lounas - kaupat.\nYllätys: Myllyssä ei ollut näyttelyä vaan Onoma pop up shop. Normaalista tilasta oli käytössä noin kolmasosa. Osa esineistä oli ennestään tuttuja, kaupoissa tänä tai edellisinä vuosina nähtyjä. Osa tavarasta oli kallista, osa taivaisiin hinnoiteltua. Onneksi "näyttely" ei maksanut mitään.\nKuparipaja: Rajapinnat-näyttely. Suuri(n) osa töistä oli mielenkiintoisia.\nRavintola Kuparipaja: Ruoka oli oikein hyvää ja hinta laatuun nähden kohtuullinen. Palvelu toimi.\nKaupat: Kuparipajan kauppa oli täysin uudistunut. Oli jo aikakin. Se oli ollut samanlaisena ja samansisältöisenä ties kuinka monta vuotta. Nyt oli uusittu sekä sisustus, esillepano että valikoima. Mitään ostettavaa ei hiukan erikoisesta valikoimasta löytynyt. Pääkadun pitkän myymälärivin tarjonta oli kutakuinkin ennallaan.\nOstimme Fiskars-merkkisen ruohonleikkurin. Se painaa yhtä paljon kuin kolme tai viisi halvempaa ja maksoi yhtä paljon kuin kolme tai viisi halvempaa. Kokeilun tulos: toimii loistavasti. Myuös pidempi ruoho katkesi pyörien luistamatta. Ainoa ongelma oli saada painava möykky nostetuksi varastoon.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 22.15 Ei kommentteja:\nVoi hyvä tavaton Helsingin Sanomat, menikö lukusanan taivutus hiukan pieleen?\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 16.55 Ei kommentteja:\nKatsoja ihmemaassa sormi suussa\nRyhmäteatterin Suomenlinnan kesäesityksiä jatkaa Liisa Ihmemaassa. Ryhmäteatteri itse luonnehtii esitystä näin:\nRyhmäteatterin ennennäkemätön näyttämöversio perustuu löyhästi Lewis Carrollin "Liisa Ihmemaassa" ja "Liisa Peilintakamaassa" -teoksiin, mutta sekoittaa mukaansatempaavaan koko perheen seikkailuun myös muiden tuttujen tarinoiden aineksia.\nJust näin. Viittauksia muihin satu- ja fantasiajuttuihin on näytelmässä vaikka kuinka paljon. Viittaillaan myös muusikoihin, muihin julkkuihin ja poliitikkoihin. Miksi? Onko ajatus, että yleisö tykkää, kun onnistuu bongaamaan jotain tuttua?\nNäytelmään on kehitetty oma kielensä. Sanoista on tehty kummallisia väännelmiä. Kai se on hauskaa. Näytelmässä on jonkinlainen juoni takana, luultavasti jopa hyvä, mutta se hukkuu jatkuvan hulinan ja vitsikkäiden heittojen alle.\nUseimmat hahmot ovat hyviä. Puvustus on mainio. Näyttelijät tekevät parhaansa. Mutta käsikirjoitus ontuu raskaasti. kaikki mahdollinen on yritetty saada mukaan, pieru-kakka-huumoria unohtamatta. Näyttämöllä on koko ajan kova meno päällä. Katsoja hengästyy ja väsyy.\nMaallikko ei osaa tunnistaa näytelmän taiteellisia päämääriä, vaan pitää sitä yksinkertaisena yleisön kalasteluna. Siinä Ryhmäteatteri onnistuu hyvin. Katsomo oli täynnä.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 22.05 Ei kommentteja:\nRavintola Sinne Porvoossa\nTulipa taas käytyä Sinnessä (vai Siellä, taivutus pitäisi kysyä henkilökunnalta). Oli sunnuntai, jolloin Sinnessä on tarjolla vain brunssi. Brunssissa ei ollut valittamista.\nRuoka oli tasokasta, alkuruoat kaikki hyviä, pääruoista lohi kunnollista, mutta ylikypsä lammas todella hyvää. Luonnollista lienee, että perunat eivät olleet apulannalla nopeasti lihotettuja vaan kiinteitä ja maukkaita, juuri oikean ajan keitettyjä. Jälkiruokakin oli hyvää ja kahvi oikeaa kahvia.\nLystillä on hintansa, 33 Euroa hengeltä.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 10.05 Ei kommentteja:\nPurnu - vain kävijät puuttuvat\nOrivedellä sijaitsee yksi Suomen kesän taidenäyttelypaikoista: Purnu. Syrjäisestä sijainnistako johtunee, että kävijät ovat vähissä. Kauniina heinäkuun alkupuolen päivänä oli vain pari autoa parkissa ja kävijät vähissä myös itse näyttelyssä. Se on vahinko. Purnun paras puoli on sen pienuus. Muutaman pienen paviljongin ehtii käydä rauhassa läpi, ennen kuin väsymys iskee. Esillä olevat teokset olivat kivoja, eivät liian abstrakteja epätaiteelliselle tallaajallekaan. Ne jättävät kävijälle hyvän mielen.\nPurnu on Aimo tukiaisen entinen kesäpaikka. Siellä on pysyvästi esillä paljon Tukiaisen töitä.\nOikealla on yksi näyttelyn nettisivujen kuva. Alla kuva paviljongeista. Se antaa kuvan Purnun mittasuhteista. Kuvan näkymästä oikealla on nurmikkoalue, jolla on myös teoksia, muun muassa Miina Äkkijyrkän peltilehmiä.\nJääkaudellako ollaan vai ...\nLämpömittariin kun katsoo, tuntuu että jääkausi tai vähintää 1600-luvun pikkujääkausi on palannut. Hesarin mukaan näin ei ole, vaan eletään 1900-lukua.\nNäsäviisaiden kruunaamaton kuningas soitti\nTai ehkä kruunattukin, mistä minä sen tiedän.\n- Se ja se Saunalahdesta, teillä on nyt ollut pari vuotta tämä laajkaistaliittymä ...\n- Joo, kiitos. Minä en osta nopeampaa yhteyttä.\n- Tämä koskee sitä kymmenen megabitin ...\n- Hei, mä en osta yhtään mitään.\n- Sanoinko minä jossain vaiheessa, että aion myydä jotain?\n- Lopetetaan tää tähän, moi.\nPääseehän tuosta, kun nakkaa luuria korvaan, mutta jäi paha mieli ja ahdistunut olo, kun ei ostamaan pakottajasta pääse muuten eroon.\nJoku voi sanoa, että mitäs tämä nyt. Mutta minulla on ihan tarpeeksi kokemusta pitkästä ja kiduttavasta keskustelusta Saunalahden puhelinmyyjän kanssa. Se menee näin: Ensin kysellään sitä ja tätä, että saadaan asiakas (lue: uhri) kiinni keskusteluun. Sitten työnnetään hänelle kallis tuote hämäävin sanankääntein. Asiakas ei käsitä puhelun aikana eikä sen jälkeen, mitä tapahtui. Mutta kyllä se sitten laskussa näkyy.\nHyvä Saunalahti. Onko teidän asiakastyytyväisyytenne niin korkealla, että sitä täytyy varta vasten huonontaa? Näinkö te ohjeistatte puhelinmyyjää? Että pitkitä keskustelua kaikin keinoin ja tunge sitten väkisin kallis tuote sille hölmölle?\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 11.16 Ei kommentteja:\nPetri Tamminen: Rikosromaani, Otava 2012.\nOtava luonnehtii teosta näin:\nAlttarille jätetty morsian, sairauslomalle masennettu valtioneuvos, tylyn lääkärinlausunnon tai kuntokartoitusraportin masentamia kansalaisia. Nöyryytettyjä, lannistettuja sieluja, huolia ja häpeää.\nAineettomaan pahantekoon syyllistynyt Hermann Ångström liitelee aamuyön pimeydessä ja langettaa ihmisten ylle sarjan sosiaalisia häpeitä ja hahmotonta murhetta. Hänen iskujensa kohteita ja tekotapoja on mahdoton ennakoida, ja vain poikkeuksellisesti hän havittelee rahallista hyötyä. Kuka Ångström on, ja mitä hän kostaa?\nTapauksen saa hoidettavakseen elämää nähnyt komisario Vehmas, jonka mielestä ihmiset sairastavat tulevaisuutta ja poliisin työ on kansanrunoutta.\nYlivoimaisesta Ångströmistä ei rikoksiin kyllästynyt Vehmaskaan saa otetta ennen kuin sattuma puuttuu peliin.\nTammisen kirja on erilainen rikosromaani. Roisto ei murhaa ketään, ei tee fyysistä väkivaltaa, vaan rampauttaa uhrinsa henkisesti. Häntä jahtaava poliisi on itsekin uhri. Hän on vahvassa masennuksen kierteessä. Suuri osa tekstistä onkin päähenkilön oman sieluntilan, menneisyyden ja nykyisyyden pohdintaa. Kirjan loppu on yllättävä. Päähenkilö saavuttaa seesteisen mielentilan. Mutta miten käy rikollisen?\nTamminen on tarkka havainnoija. Hän oivaltaa ympröivän maailman ja elämän pikku tapahtumia ja osaa tnähdä niiden merkityksen osana. kokonaisuutta. AJoittain hän tekee mainioita filsofisia tulkintoja.\nTammisen kerronta on leppoisaa. Se ei stressaa, vaikka puhutaankin vakavasti vakavista asioista.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 22.17 Ei kommentteja:\nHenni Ilomäki: Loitsun mahti\nHenni Ilomäki: Loitsun mahti, Suomalaisen kirjallisuuden seura (SKS) 2014.\n"Loitsun mahti johdattaa lukijan salaperäiseen ja rikkaaseen maailmaan, jossa vuosisatojen ajan on sanan voimalla parannettu vaivoja, nostatettu lempeä, varmisteltu kala- ja metsästysonnea sekä haettu voimaa syntymän ja synnytyksen hetkellä."\n"Loitsun mahti esittelee kalevalamittaisten loitsujen muotoa ja kieltä, loitsujen käyttäjiä ja kuulijoita sekä loitsujen heijastamia käsityksiä, joista monet ovat kansainvälistä perua."\nNäin sanotaan teoksesta SKS:n verkkokaupassa. Totta kaikki. Sen lisäksi teos tekee tämän esittelyn erittäin hyvin. Loitsuja tuodaan esiin monipuolisesti niiden käyttötilanteiden mukaan jaoteltuna. Kirja sisältää myös johdannon loitsuihin ja niiden tutkimukseen. Teksti on selkeää, sopivaa maallikonkin luettavaksi. Tiettyä harrastuneisuutta sen lukeminen vaatii, jos aikoo päästä loppuun asti. Loitsuja on nimittäin kirjassa todella monta. Puoliväliinkin lukija saa paljon tietoa ja mukavan lukukokemuksen.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 18.45 Ei kommentteja:\nJonas Jonasson: Satavuotias joka karkasi ikkunasta ja katosi, WSOY 2011.\nSain rämmittyä lopultakin parin vuoden takaisen superbestsellerin läpi. Yhteenveto: tylsää, tylsää, tylsää.\nKaikkien muiden mielestä ei ole. Näin WSOY lainaa Helsingin Sanomia:\n”Nyt tuli tänka på! Kuinka monta superlatiivia kriitikko kehtaa käyttää menettämättä uskottavuuttaan?\nJonas Jonassonin esikoisromaani Satavuotias joka karkasi ikkunasta ja katosi on hulvattomin lukuelämys aikoihin, absurdin huumorin juhlaa.”\nIrma Stenbäck, Helsingin Sanomat\nMinulla on ehdotus Irma Stenbäckille: "Ei yhtäkään!" Mutta minkäs teet. Hesari ei bestsellerin perään sylkäise.\nJotkut muut ovat kriittisempiä, vaikkapa näin:\nJonassonin romaanin rönsyily muistuttaakin Paasilinnaa, mutta tämän hersyävää kerrontaa Jonasson ei tavoita. Satavuotiaan seikkailut jää pukerretun tuntuiseksi ylipitkäksi kertomukseksi.\nLinkin takana on myös lyhyt juoniseloste, kuten kymmenissä muissakin blogeissa. En lähde tekemään omaa versiota.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 9.49 1 kommentti:\nJuki Välipakka & The Rooty Toot Toot Band\nJuki Välipakka & The Rooty Toot Toot Band, Storyville 15.5.2014.\nMenin Storyvilleen soiton alkaessa. Takana istui muutama nainen, edessä seisoi orkesteri. Ei muita. Soitto tuli edestä, kaakatus takaa. Tunsin, että orkesteri soitti vain minulle. Sainpa olla lähes ainoa taputtajakin. Muutama muu asiakas tuli illan kuluessa, istui vähän aikaa ja lähti. Kun itse poistuin toisen setin loppupuolella, asiakkaita jäi kolme. Kaksi näistä oli luultavasti jonkun soittajan sukulaisia.\nEsitys oli kyllä parempi kuin yleisömenestys, mutta kaukana loistokkaasta. Bändin nimi saattaa menetellä Memphisissä, mutta Suomessa se on pikemminkin "tööt tööt". Olisiko vikaa genressä? Bändi kertoo itsestään: "Juki Välipakka & The Rooty Toot Toot Band tekee kunniaa vauhdikkaalle western swing-musiikille, jossa country, polkka, folk, dixieland jazz ja blues sekoittuvat riemukkaaksi kokonaisuudeksi". Tuliko sekametelisoppaan liian monta maustetta?\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 20.15 Ei kommentteja:\nHaapa korjaa haavat\nPuu pyrkii korjaamaan itsensä, jos se vahingoittuu, jos esimerkiksi joku sahaa siitä oksan pois. Oksan tyven ympärillä on niin sanottu kaulus. Se on kudosta, joka pystyy kasvattamaan nopeasti haavan umpeen. Oksa kannattaa sahata poikki läheltä runkoa, mutta niin, että kaulus jää jäljelle. Silloin tyvi peittyy - tavalla tai toisella.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 21.34 Ei kommentteja:\nSakari Kirjavainen: Viereenkatsoja\nSakari Kirjavainen: Viereenkatsoja, Johny Kniga, 2009\nTämän kirjan lukemisesta on jonkin verran aikaa. Olen odotellut, että josko aika tiivistäisi kirjan olemuksen. Ei taida niin kauheasti tiivistyä.\nKirja on - tietenkin - sijoitettu kahteen aikaan, joiden välillä vuorotellaan parin sivun välein.\nNykyhetkessä kertoja on halvaantuneena sairaalavuoteessa. Hän keskustelee huonetoverinsa kanssa. Keskustelu saattaa olla filsofistakin; en jaksanut keskittyä sen sisältöön. Kirjan mittaan naapuri saa sanottua sanottavansa ja kirjailija kirjoittaa hänet leikkaukseen ja ulos sairaalasta terveiden kirjoihin. Huoneessa käy sairaanhoitaja, joka ei filosofoi. Loppu on päähenkilön omia ajatuksia. Niistäkin alkaa olla loppua kohti pulaa. Käynnit nykyhetkessä suppenevat muutaman rivin mainintoihin. Vaikea tietää, haluaako kirjailija näin osoittaa, että päähenkilö on jo sanottavansa sanonut, vai onko kirjailija sanottavansa sanonut.\nToinen juoni kulkeen menneisyydessä. Päähenkilö, silloin terveenä, hortoilee elämän kuljetettavana ja ajelehtii naisen luota toisen luo. Kirjailija onnistuu varsin hyvin kuvaamaan tuota päämäärättömyyttä. Mikään ei etene, ei päähenkilön elämässä ei liioin teoksessa. Paikat vaihtuvat, naiset vaihtuvat. Siinä kaikki.\nLoppu on siksi hyvin ennakoitu aiemmassa tekstissä, että se ei tuo yllätyksiä.\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 18.48 Ei kommentteja:\nKerttu Juva: Leppiluodon leiriläiset\nKerttu Juva: Leppiluodon leiriläiset,\nNuorten toivekirjasto 3, WSOY 1951\nReippaat partiotytöt lähtevät viikoksi leirille saareen. Teos kuvaa heidän elämäänsä leirillä ja päivien kulkua siellä. Leskiäiti on pulassa lähistöllä. Tytöt käyvät häntä auttamassa. Kartanon lapset joutuvat merihätään myrskyssä. Tytöt pelastavat. Ilkeä kartanonherra parantaa tapansa.\nViisikymmenluvulla pystyi kirjoittamaan ja saamaan julkaistuksi tyttökirjan ilman dramaattisia tapahtumia, ilman väkivaltaa ja ilman seksiä. Saman aikakauden poikakirjoissa taistellaan rikollisten kanssa, osoitetaan käsittämätöntä sankaruutta ja ruumiita tulee. Roistoista tietysti.\nKun Juva ei ole laittanut kirjaansa erikoisuuksia, sen pystyy vieläkin lukemaan hämmästelemättä. Nykykirjallisuuden paaduttamasta se tuntuu vähäsen tyhjältä. Olisiko parempi jos kaikki leiriläiset eivät olisi täydellisen hyviä ja oppivaisia?\nLähettänyt Alpo Tiilikka klo 17.42 Ei kommentteja:\n▼ 28 joulukuuta - 4 tammikuuta (1)\nVihdoinkin kunnollisia lamppuja, ainakin toivottav...\nKielitoimiston sanakirja vihdoinkin netissä ilmais...\nMachado de Assis: Bras Cubasin kuolemanjälkeiset m...\nVoi hyvä tavaton Helsingin Sanomat, menikö lukusan...


Liukuovikaapit mittatilauksena kotiisi\nLiukuovikaapit sopivat erittäin hyvin esimerkiksi makuuhuoneeseen, vaatehuoneeseen ja eteiseen. Kotiasi ei ole rakennettu kaappeja varten. Siksi me valmistamme liukuovikaappimme aina mittatilaustyönä, kotisi mittojen mukaan - suomalaisena laatutyönä, paikalleen asennettuna. Toisin sanoen toimitamme liukuovikaapit avaimet käteen-periaatteella, joten liukuovikaappien hankinta kauttamme on helppoa. Laajasta mallistostamme löydät kotiisi sopivat kaapit, joiden jokainen yksityiskohta tehdään sinun toiveitasi noudattaen. Millilleen.\nInarian liukuovelliset säilytysratkaisut säästävät tilaa ja antavat monia mahdollisuuksia sisustaa koti oman mielesi mukaan. Liukuovikomero on viisas ratkaisu, koska sen ovet eivät aukene kaapista ulos- tai sisäänpäin ja näin ollen ne säästävät tilaa esimerkiksi eteisessä. Ei liene salaisuus, että mittatilauskalusteet näyttävät hyvältä ja sopivat niille varattuun tilaan - olipa liukuovikaappi matala, korkea, pieni tai iso.\nLiukuovikaappi peilillä tai peileillä\nTutustu vaihtoehtoihimme ja sisustusideoihimme alla – löydä unelmiesi liukuovikaappi, vuosikymmeniä hyvältä näyttävä osa kotisi sisustusta.\nEteisen kaapeissa vaatteet ja tavarat ovat aina valmiina matkaasi.\nMittatilauksena tehdyt vaatekaapit sopivat varmasti sisustukseesi.\nMatalat tasot »\nMatalilla tasoilla rajaat huoneesi ja luot hyvännäköistä säilytystilaa.\nTilaa televisiolle, dvd-kokoelmalle ja vaikka mille. Laatikoilla tai liukuovilla.\nTilaa kirjoille ja muille esineille, joiden haluat olevan näkyvillä, mutta pölyltä suojattuina.\nOli kodissasi tilaa pienelle vaatehuoneelle tai suurelle pukeutumishuoneelle – kurkkaapa tänne!\nTilanjakajilla luot funktionaalisia tiloja työpisteiksi, ruokailuun tai ihan vain löhöilyyn.\nMeiltä löytyy säilytysratkaisu ratkaisu joka huoneeseen, mittojesi ja toiveidesi mukaan.\nValitse toimipisteESPOO, LEPPÄVAARAESPOO, SUOMENOJAHELSINKI, ARABIAHELSINKI, MUNKKINIEMIITÄ-HELSINKILAHTIOULUVANTAA,TAMMISTOTAMPERETURKUMUU


Nokian Renkaat ja Vianor maailmanennätysvauhdissa: Uusi maailmanennätys auton kahdella renkaalla ajossa on huima 186, 27 km/h - Uutiset - Vianor\nNokian Renkaat ja Vianor maailmanennätysvauhdissa: Uusi maailmanennätys auton kahdella renkaalla ajossa on huima 186, 27 km/h\nUusi maailmanennätysnopeus saavutettiin, kun Vianorin ammattitaitoinen varikkotiimi, Nokian Renkaiden tuotekehitys ja tunnettu stunt-kuljettaja Vesa Kivimäki yhdistivät osaamisensa. Ennätysvauhtiin kiitäneen auton kunnosta huolehtivat Vianorin ammattilaiset, ja se oli varustettu Nokian Renkaiden Aramid Sidewall -teknologialla vahvistetuilla renkailla, joiden. Uusi auton kahdella renkaalla ajon maailmanennätysnopeus mitattiin Seinäjoen lentoasemalla 31.8.2016.\nÄärinopeuksissa auton kunto on tärkeä ja erityisesti renkaiden rooli korostuu. Etenkin, kun kosketus tiehen on vain kahden renkaan eli käytännössä kahden kämmenen varassa. Jotta ennätys olisi mahdollista rikkoa, tarvittiin ennätysautoon mahdollisimman kestävät renkaat. Nokian Renkaiden Aramid Sidewall-teknologian ansiosta renkaisiin saatiin kulutusta ja viiltoja poikkeuksellisen hyvin kestävä sivupintarakenne.\nMaailmanennätyksen tekemiseen osallistui myös Vianorin asiantunteva varikkotiimi, joka huolehti ennätysautosta ja -renkaista. Tiimi pystyi vaihtamaan renkaat nopeasti ja raportoimaan kuljettajalle reaaliajassa auton ja renkaiden kunnosta.\n– Kahdella renkaalla ajettaessa renkaan tiekosketus on sen sivupinnalla, joten meidän oli suunniteltava erityisesti tähän tarkoitukseen sopiva erikoisrengas. Sivupinnan alueella oleva kumisekoitukseen lisätty Aramid-kuitu vahvistaa renkaan sivupintaa ja antaa sille huomattavasti paremman repimislujuuden. Tämä uniikki sivupintasekoitusteknologia yhdistettynä erikoisrakenteeseen saatiin ennätysajoon sopiva spesifikaatio, kertoo Nokian Renkaiden teknisen asiakaspalvelun päällikkö Matti Morri.\nAramid Sidewall -teknologian salaisuus on lentokoneteollisuudessa ja sotilaskäytössäkin hyödynnetty, äärimmäisen vahva aramid-kuitu. Teknologiaa hyödynnetään muun muassa uusimmissa katumaasturirenkaissa.\n– Maailmanennätystyritykseen vaadittava intohimo ja luova hulluus sopivat myös Nokian Renkaiden tuotekehitykseen. Meidän on kokeiltava uusia asioita ja testattava rajojamme. Vain siten voimme kehittää entistä turvallisempia ja kestävämpiä renkaita myös tulevaisuudessa, toteaa Morri.\n– Olen aikaisemminkin yrittänyt rikkoa auton kahdella renkaalla ajon maailmanennätyksen siinä kuitenkaan onnistumatta. Jossain vaiheessa tajusin, että tärkein asia ennätysvauhtiin pääsemisessä oli poikkeuksellisen kestävät renkaat. Yhteistyö Nokian Renkaiden ja Vianorin kanssa teki maailmanennätyksen rikkomisen nyt mahdolliseksi, tuore maailmanennätysmies Vesa Kivimäki kertoo.\nAuton kahdella renkaalla ajon maailmanennätys toteutettiin Guinness World Records -organisaation määrittelemien sääntöjen mukaisesti. Ajettavan auton tulee olla sarjatuotantoauto, eikä ainoastaan ennätysajoa varten valmistettu prototyyppi. Ajo molempiin suuntiin tulee suorittaa tunnin sisällä sadan metrin etäisyydellä toisistaan sijaitsevien nopeusmittausraporttien läpi. Maailmanennätys lasketaan näiden kahden mittauksen keskiarvona.\nEnnätysajo toteutettiin 2 km pitkällä ja 50 metriä leveällä kiitotiellä. Matka, jonka aikana saavutettava keskinopeus mitattiin, oli 100 metriä.\nEdellinen auton kahdella renkaalla ajon nopeusennätys oli vuodelta 1997, jolloin ruotsalainen Göran Eliason ajoi autoa kahdella renkaalla 181,25 km/h.\nLue lisää: www.nokianrenkaat.fi/fastestwheelie\nVianor- kenties maailman mukavin pitstop: www.vianor.fi\nNokian Tyres Aramid Sidewall: www.nokianrenkaat.fi/innovatiivisuus/innovaatiot/nokian-aramid-sidewall-teknologia\nMarkkinointi- ja viestintäjohtaja Antti-Jussi Tähtinen, Nokian Renkaat Oyj, puh. 010 401 7940 antti-jussi.tahtinen@nokiantyres.com\nStunt-kuljettaja Vesa Kivimäki, puh. 040 086 4106, vesa.kivimaki@crazydrivers.fi\nSähköautoihin liittyy yleinen harhaluulo – todellisuudessa renkaat kestävät pitkään\nKatumaasturi vaatii talvirenkailta enemmän kuin henkilöauto\nSyyshämärä lisää riistakolaririskiä - Hyvät renkaat voivat pelastaa törmäykseltä\nNastat vai kitkat? – 5 väitettä talvirenkaiden valinnasta\nNokian Hakkapeliitta LT3 ja Nokian Hakkapeliitta R3: Uuden sukupolven talvirenkaat tarjoavat turvaa kaikilla keleillä\nVesiliirtoriski kasvaa syksyn sateisilla teillä – renkaan urasyvyys ja kuljettajan ajotapa merkitsevät renkaan märkäpitoluokkaa enemmän\nPika-aituri Reetta Hurske kokeili SnapSkania: ”Renkaiden tarkistaminen on tehty tosi helpoksi”\nKesän roadtrip tiedossa? – Hyvät renkaat tuovat turvaa ja pienentävät matkalaskua\nKesälomareissulle autolla: ”Paras reitti ei aina kulje moottoritietä pitkin”\nOikeilla rengasvalinnoilla voit vähentää kasvihuonekaasupäästöjä – Nokian Renkaat panostaa vihreämpiin renkaisiin\nTalvirenkaiden kesäkäyttö on lisääntymässä – näistä syistä se ei kannata\n3 syytä tarkistaa ilmanpaineet renkaanvaihdon yhteydessä\nUudet renkaat netistä vai myymälästä? Lue vinkit onnistuneisiin ostoksiin\nKesärengaskausi lähestyy – Tiukassa tilanteessa laaturengas on korvaamaton\nMielenrauhaa talviurakointiin: Nokian Hakkapeliitta LT3 – uusi premium-talvirengas kevytkuorma-autoihin\nÄäriolojen mestarit Grönlannissa - Nokian Hakkapeliitoilla jäätikön yli\nMiksi ilmastointilaitetta tulee käyttää myös talvisin?\nAja turvallisesti joululiikenteessä – Valmistaudu matkaan ammattilaisen vinkeillä\nÄly on osa renkaan tulevaisuutta – Autoilija toivoo keliin reagoivaa rengasta\nJännittääkö talviautoilu? – Ajovinkit kokemattomille kuljettajille\nRengasvertailut: Nokian Hakkapeliitat tasapainoisia kelissä kuin kelissä\nUrasyvyyden tarkistaminen ei riitä – ammattilaisten neuvoilla autoon turvalliset renkaat\nNokian Armor Gard 2 -kaivinkonerengas saa uuden kokovaihtoehdon\nPidennä renkaiden käyttöikää: säilytä viileässä, kuivassa ja pimeässä paikassa\nNokian Hakkapeliitta R3 ja Nokian Hakkapeliitta R3 SUV: Uudet Nokian Hakkapeliitat tuovat nastatonta pitoa ja ajomukavuutta talviteille\nNokian Renkaiden SnapSkan-palvelun tulokset kertovat karun totuuden: Jopa 13 prosenttia autoilijoista uhmaa syksyn sateita vaarallisilla kesärenkailla\nNokian Renkaat jälleen Dow Jonesin kestävän kehityksen DJSI World -indeksiin – nousi myös DJSI Europe -indeksiin\nVesi tiellä viestii vaarasta: Vältä vesiliirto – toimi näin ratissa ja ennen autoon astumista\nKorotettu kantavuusindeksi Gitin volyymikuljetuksiin tarkoitetuissa renkaissa\nMenikö hermot? Kiivas ajotapa polttaa kumia ja bensaa\nNokian Renkaat esittelee uuden rengasperheen tie- ja maastokäyttöön\nÄärimmäistä pitoa perävaunuille – Nokian Hakkapeliitta Truck T viimeistelee Nokian Renkaiden talvirengastuoteperheen\nSähköautoilija, näin saat renkaistasi enemmän irti\n”Varo moottorikelkkaa mökkitiellä!” – Vältä kesäloman yllättävät liikennevahingot\nUnohda ura – vinkit mukavampaan kesäautoiluun\nNokian Renkaat aloittaa teknologiakeskuksen rakentamisen Espanjassa\nRenkaiden kunnon tarkistaminen automatisoituu ja helpottuu sadoille tuhansille suomalaisille: Nokian Renkaiden SnapSkan-palvelu laajenee Suomessa\nGiti Tire virallinen rengaspartneri FIA-sertifioidussa F3 Asian Championshipissä\n”Vaimon autoon halvat renkaat ja nyppimällä nastat pois talvirenkaasta” – Mistä kannattaa säästää kesärengaskaupoilla ja mistä ei\nEnemmän turvallisuutta ja mielenrauhaa – Renkaiden kuntoa tarkkailemalla maksimoit renkaiden käyttöiän\nLaaturenkailla turvallisuutta ja ajomukavuutta: Parhaat vinkit kesän rengasvalintaan\nOletko valmis kesärengaskauteen? – Kokosimme muistilistan renkaanvaihtajan avuksi\nTäysin uudistunut Nokian Hakka -kesärengasvalikoima on modernimpi ja kattavampi kuin koskaan\nNokian Armor Gard 2 -rengas vastaa urbaanien kaivuutyöympäristöjen haasteisiin\nGiti Tire toimittaa ensiasennusrenkaat Seat Aronaan\nNokian Renkaat 120 vuotta – Talvirenkaiden kehittäjästä maailmanluokan liiketoiminnaksi\nUusi Nokian Hakka Black 2 palkintopallilla Tekniikan Maailman kesärengasvertailussa\nNokian Renkaiden uudistunut brändi tukee yhtiön kasvustrategiaa\nPitoa, kiitos! Näitä kahta asiaa suomalaiset arvostavat talvirenkaissaan\nGiti Tire toimittaa ensiasennusrenkaat uuteen VW Poloon Euroopassa\nNokian Renkaat valittu jälleen vastuullisimpien yritysten joukkoon\nHallittua pitoa, mukavampaa menoa: Nokian Hakkapeliitta R3 ja Nokian Hakkapeliitta R3 SUV – mielenrauhaa pohjoisen talveen\nLisää kestävyyttä: Nokian Renkaat laajentaa Aramid-teknologian käyttöä myös paketti- ja matkailuautojen renkaisiin\nNokian Renkaat tuo markkinoille talvirengasvalikoimansa uudet huipputuotteet\nNokian Raskaat Renkaat nostaa tuotantokapasiteettiaan 50 prosenttia, investoi 70 miljoonaa euroa Nokialle\nNokian Renkaat syventää yhteistyötä autonvalmistajien kanssa Keski-Euroopassa\nTraktoreita hyödyntävä maatalous ja urakointi nopean muutoksen edessä: Nokian Concept Tyre -konseptirengas vie uudelle aikakaudelle\nNokian Raskaat Renkaat Agritechnica 2017 -messuilla: Kestävyyttä, johon voit luottaa – korkea laatu kohtaa tulevaisuuden innovaatiot\nGiti Tire teki OE-sopimuksen Renault Groupin kanssa\nVianor ja Kal Tiren Mining Tire Group yhdistävät vahvuutensa\nNokian Renkaat yhteistyökumppaniksi Suomen ensimmäiseen IRONMAN-triathlontapahtumaan\nGiti Tire tuo markkinoille uuden rengaskoon kasvavaan volyymikuljetusten segmenttiin\nLaaturengas kannattaa valita turvallisuussyistä myös kakkosautoon\nNokian Hakkapeliitta 9 -talvirenkaalle Popular Science -lehden Best of What’s New -palkinto\nNastat vai kitkat? Ensiliukkailla kumpi tahansa on kesärengasta parempi\nNokian Hakkapeliitat testivoittoihin\nNäin toimit rengasrikon iskiessä – hyvä painehuolto korostuu talven lähestyessä\nNokian Renkaat jatkaa suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailuiden nimisponsorina\nGiti Tires teki ensimmäisen OE-sopimuksen Euroopassa Volkswagen Groupin kanssa\nUusi Nokian Hakkapeliitta 9 SUV ykköseksi Tuulilasin talvirengasvertailussa\nMatkailuauton talvikäyttö kasvaa – Painava lasti vaatii alleen kunnon talvirenkaat\nNokian Hakka-kesärengasperhe täydentyy - uusi Nokian Hakka Blue 2 SUV on jämerä sadekelin valtias\nNokian Hakka Black 2 ja Nokian Hakka Black 2 SUV – nautinnollista menoa pohjoisen kesäteille\nGiti Tire tuo pohjoismaiden markkinoille uudet nastarenkaat: GT Radial IcePro3 ja IcePro SUV3\nGiti Tire tuo markkinoille kaksi uutta nastarengasta GT Radial IcePro3 ja IcePro SUV3 vaihteleviin ja vaativiin pohjoisen talvikeleihin. Edeltäjiinsä verrattuna uudet renkaat antavat vieläkin paremman pidon jäällä ja lumella, lyhyemmän jarrutusmatkan ja paremman sivuttaispidon.\nLaaturengas lisää turvallisuutta, luotettavuutta ja luo pitkän tähtäimen säästöä\nUusia renkaita hankittaessa moni miettii, valitako halpamalli vai satsatako kalliimpaan premium-renkaaseen? Pitkällä tähtäimellä premium on halvempi ja turvallisempi valinta.\nNokian Hakka Blue 2 -uutuusrengas kurvasi voittoon Tekniikan Maailman kesärengastestissä\nPohjoismaiseen arvaamattomaan kesään suunnitellun Nokian Hakka -kesärengasperheen kuopus uusi Nokian Hakka Blue 2 oli paras kesärengas Tekniikan Maailman (5/2017) tuoreessa vertailutestissä. Renkaan siivitti testivoittoon erityisesti sen pito-ominaisuudet niin märällä kuin kuivallakin tiellä sekä testin hiljaisin ajoääni.\nVianor ja Bridgestone solmivat jakelusopimuksen yksinoikeudella kolmeen Pohjoismaahan\nKaksi rengasalan huippuosaajaa, rengas- ja autonhuoltoketju Vianor sekä maailman suurin rengas- ja kumiyhtiö Bridgestone, solmivat yhteistyösopimuksen.\nNokian Renkaiden uusi, nopea ja vaivaton autonrenkaiden SnapSkan-skannauspalvelu edistää tulevaisuudessa miljoonien ihmisten liikenneturvallisuutta\nNokian Renkaiden yhdessä Vianorin kanssa toteuttama uusi SnapSkan-teknologia kertoo autoilijalle renkaiden urasyvyyden ja milloin on aika vaihtaa renkaat.\nUusi maailmanennätysnopeus saavutettiin, kun Vianorin ammattitaitoinen varikkotiimi, Nokian Renkaiden tuotekehitys ja tunnettu stunt-kuljettaja Vesa Kivimäki yhdistivät osaamisensa.\nLiiketoimintaosto: Uusi Vianor avataan Kankaanpäässä\nSatakunta saa uuden Vianorin, kun Kankaanpäässä toimiva TH-Kumi Oy myy toimipisteensä liiketoiminnan Vianor Oy:lle\nMaltti on valttia vesiliirron yllättäessä\nTiedätkö miten toimia, jos autosi joutuu vesiliirtoon?\nHuollettu auto ja kunnossa olevat renkaat varmistavat nautinnollisen nelipyöräloman\nAutoloma antaa vapauden valita suunta ja tahti itse. Ennen tien päälle lähtemistä kannattaa kuitenkin muistaa tarkistaa muutama asia.\nOikea ajotapa ja huolto tuplaavat kesärenkaidesi kilometrit\nVäärä ajotapa voi jopa puolittaa renkaan ajotuloksen. Lue vinkit oikeaan ajotapaan!\nKesärengasrumba lähestyy: Laadukkaat kesärenkaat säästävät rahaa ja varmistavat turvallisen matkanteon\nKevään rengasrumba on jälleen pyörähtämässä käyntiin. Autoilijan kannattaa jo hyvissä ajoin tarkistaa kesärenkaidensa kunto.\nLiiketoimintaosto: Vianor hankki Kalajoelta palan rengasalan historiaa\nVianor Oy hankki Kalajoelta uuden toimipaikan, jonka historia ulottuu vuoteen 1945.\nLiukastellaanko Suomen teillä pian heikoilla ja väärillä renkailla?\nLiikenneturvallisuus uhkaa huonontua entisestään, sillä ajoneuvokantamme talvirenkaiden jääpito heikkenee ja talvirengaspakkoon on suunniteltu lievennyksiä.\nVianor vahvistaa toimintaansa Kymenlaaksossa: Haminaan ja Kotkaan uusia myyntipisteitä\nVianor avaa kolme uutta myyntipistettä Haminan ja Kotkan alueelle huhtikuussa 2016.\nPidoltaan heikot talvirenkaat yleistyvät: Jääpitomerkintä helpottaisi kuluttajien talvirengasvalintaa ja parantaisi liikenneturvallisuutta\nKasvava verkkokauppa ja autojen maahantuonti ovat lisänneet Keski-Euroopan olosuhteisiin suunniteltujen talvirenkaiden käyttöä Suomessa. Autoilijalla ei oikeastaan ole mitään keinoja erotella toisistaan erilaisia talvirenkaita\nTarkista nämä ennen joululiikenteeseen lähtöä\nSuomalaiset suuntaavat auton nokan joulun viettoon. Mutta ovatko auto ja kuski asianmukaisessa kunnossa?\nTutkimus: Suurin osa suomalaisista mielestään taitavia talvikuskeja – yllättävätkö kelit tänäkin vuonna?\nSuomalaiset ovat mielestään hyviä ja jopa erinomaisia kuskeja. Usko omiin ajokykyihin kasvoi tulotason mukaan, ja myös sukupuolten välillä oli eroja.\nHarley Davidson päivät Mäntsälän Vianorissa 14.4.-15.4.2012!


Puutarha ja mökki maalaistyyliin (sisä- ja ulkotiloihin) + maalaistyyliin maisemasuunnittelussa\nNäyttää siltä, että jo sivustollamme oleva maalaismaista tyyliä käsittelevä artikkeli paljastaa täysin kaikki säännöt ja suunnittelun temppuja, joita on käytetty sen toteuttamisessa. Mistä tämä tarina tulee? Tosiasia on, että maalaistyyli ja maalaismainen tyyli eroavat kaikilta samankaltaisuuksiltaan jonkin verran toisistaan. Kuin? Sama kuin venäläinen kylä eroaa amerikkalaisesta tilasta. Maalaispuutarha on kuitenkin tyylin ruumiillistuma, jonka esi-isä 19. ja 20. vuosisadan vaihteessa oli Eurooppa. Hänet tuotiin myös Amerikkaan. Maahenki hallitsee edelleen maalaistaloissa, jotka on täytetty sisustus- ja perheesineillä, jotka on luovutettu sukupolvelta toiselle.\nMaatyylin alkuperä ja ruumiillistuminen\nMaalaistalojen vastaavuus yleiseen tyyliin\nMaalaistyylin perustan loi kuuluisa englantilainen maisemasuunnittelija Gertrude Jekyll (1843-1932). Se perustui vaatimattomiin mökkipuutarhoihin, jotka oli tarkoitettu kasvattamaan vihanneksia, mausteisia yrttejä, aromaattisia yrttejä ja kukkia, jotka koristavat sisätiloja. Maisemasuunnittelijan tarkoituksena oli tyydyttää utilitaristiset päiväkodit korkeatasoisella estetiikalla, mikä antaisi heille ainutlaatuisen tyylin.\nHyödylliset lastentarhat hankkivat ainutlaatuisen tyylin, tyydyttyneitä estetiikkaan\nMaalaistyyli saa erityisen maun sen mukaan, missä maassa se esiintyy\nIdea valittiin nopeasti, minkä seurauksena Eurooppa osti maaseudun tyylisiä puutarhoja, jotka olivat välttämättömiä osana hienoja kukkapenkkejä ja koristepuutarhoja. Mielenkiintoisinta on, että kunkin Euroopan maan maalaistyyliin liittyvää puutarhaa täydennettiin välittömästi kulttuurille ominaisilla piirteillä:\nEnglannin aristokratia antoi maalaistyylille erityisen hienostuneen vakavuuden;\nRanskan maaseutupuutarhat sisälsivät tietyn kohteliaisuuden ja olemuksen keveyden, kun taas Provencen laajuuksia kattava laventeli ei ole unohdettu;\nSaksa erottui asukkaiden käytännöllisyydestä ja tunteellisuudesta.\nSaavuttuaan Amerikkaan, tämän maan maisemasuunnitteluun liittyvä maalaistyyli alkoi liittyä banjo-, mustangi- ja kaikkeen, mikä kuuluu todelliselle amerikkalaiselle karjatilalle.\nModernissa maalaistyylissä, jota rakastetaan myös Venäjällä, usein useita «amerikanismi»: koristekoukku, pyörä kärrystä ja fragmentti pylväästä.\nJokaiselle tyylille on ominaista perusperiaatteet, ja ne ovat maassa:\npuutarha ei vaadi huolellista kunnossapitoa: tietty laiminlyönti antaa sille erityisen viehätysvoiman;\nMaiseman maisematyylin kohokohta on suuri joukko kukkapenkkejä, mukaan lukien viljellyt villit kasvit (unelmoida monimuotoisesta, punaisesta kasvipöydästä jne.);\npuutarhan suunnittelussa voi tulla esiin mikä tahansa kesäasukkaan taloustavarat, joita ei voi enää käyttää aiottuun tarkoitukseen.\nMaatyylin luomisen pääperiaatteena on, että sivuston omistajalla on kohtuullinen määrä mielikuvitusta ja terveellinen huumorintaju.\nLievä laiminlyönti antaa maalaispuutarhalle erityisen viehätysvoiman\nKukkapuutarhan perustana voi olla mitä tahansa, jos lähestyt asiaa huumorilla\nJapanilainen tyyli on helposti tunnistettavissa kivipuutarhassa, kiinalaisissa – koristeellisessa lehtimajassa lyhtyillä ja katolla, jolla on erityinen muoto. Mitkä ominaisuudet muodostavat maan ja puutarhan sisustuksen maalaistyyliin? Katsotaanpa lähemmin.\nKoristeellinen puutarha. Estetiikan ja toiminnallisuuden yhdistelmä, jota muut suositut tyylit eivät kata, ovat mitä maa tarvitsee. Hyvin hoidetut, mutta pienikokoiset, vihreät sängyt voidaan koristaa kasveilla, kuten feverfew tai marigolds.\nPuutarhan tulisi olla hyvässä kunnossa, pieni ja sitä tulisi täydentää kukkasilla\nUlkorakennukset. Yksinkertaiset esineet (vanhat pyörät, hauska hahmot), koristeelliset koostumukset tai koriste voivat elvyttää rakennuksen seinää. Kukkivista kiipeilykasveista tulee myös sisustus.\nMaatilarakennukset voidaan koristaa koriste-elementeillä ja kukilla.\nKukkapenkit. Eri tyyppisten kukien käyttö ja kukinnan ajoitus, jotka on laitettu kärryihin, kastelukannuihin, ruukkuihin tai muihin kotitalousastioihin – ominaispiirteitä maalaiselle vastaanottamiselle. Älä unohda, että venäläinen maaseututyyli sopii täydellisesti etupuutarhoihin, joissa on vaahto, auringonkukkia ja kultaisia palloja. Kukkapenkin vieressä sijaitseva penkki ja jasmiinipensas täydentävät ihanasti yleistä ympäristöä.\nMaalauksellisuus ja erilaisia kukkapenkkejä – maalaistyylin tavaramerkki\nPuutarhapolut. Puutarhan vyöhykkeillä ei saisi olla tiukat rajat, ja niiden väliset polut tehdään yleensä luonnollisiksi. Niiden luomiseen soveltuvat esimerkiksi graniittiseulat. Jopa tiukkoja betonipolkuja voidaan monipuolistaa tekemällä se itse, koristelemalla niiden rajoja kivikrooppilla tai timjamilla. Raita voidaan sisustaa tai jopa maalata.\nJopa konkreettinen kävelytie voi näyttää varsin viehättävältä\nPienet puutarhamuodot. Maalaismaista mökkiä sisustettaessa on käytettävä luonnollisia materiaaleja: puuta, savea (esimerkiksi terrakotta). Pajukulta, pergola pylväistä, puinen kaivo näyttää hyvältä.\nKun käytät pienimuotoisia muotoja, on välttämätöntä noudattaa mittaa, joskus voit täysin tehdä ilman niitä\nVesiesineet. Maalaispuutarhassa näyttää hyvältä pieni kylälampi, jonka reunat peittävät iiriksen.\nPieni maalaistyylinen vesimylly näyttää aika hyvältä ja orgaanisesti – voit tehdä muistiinpanon\nOn tärkeää noudattaa mittaa eikä sekoittaa tyylejä. Tyreät tontut ja myrkylliset sammakot voivat pilata kaiken.\nSisustuksessa ja koristeluissa käytetyt luonnolliset materiaalit: puu, pellava, puuvilla ja villa, keramiikka auttavat lisäämään maalaistalon sisustukseen tarvittavan värin. Kodin mukavuuden ilmapiiri, jossa ei ole tilaa pompukselle ja vaatimuksellisuudelle, houkuttelee lämpöä ja mukavuutta.\nPompositeetin ja vaatimuksen puute ei sulje pois sitä, että sisustus ei välttämättä ole halpaa\nPerinteisesti suunnitellut talot on varustettu takalla tai tulisilla, koska vilkas silmiinpistävä tuli on välttämätön oikean ilmapiirin luomiseksi taloon, johon olet aina tervetullut.\nMaa on helppo tunnistaa puutuotteiden runsauden perusteella ja hiukan töykeä, mutta vankka ja toimiva massiivipuukalustus. Yksinkertaiset huonekalut ovat maalaistalon perusta. Tässä jopa katto on puusta tehty. Joskus sisustettu palkeilla ja kalkittu, se näyttää vankalta ja vahvalta, koska sen pitäisi olla kattoon kiinteässä kylässä.\nLuonnollisten materiaalien runsaus tekee ilmapiiristä mukavamman.\nLukuisat lisävarusteet täydentävät kuvaa täydellisesti. Käytetään kaikkea – verhot röyhelöillä tai koruompeluksilla, pöytäliinat ja päiväpeitteet, neulotut lautasliinat ja peitot, korikorit, tee- tai kahvipurkit, savimaljakot ja koristelevyt, antiikkitarvikkeet, ruukut.\nMaaseutu tyyli, kuten mikä tahansa muu, muodostuu lukuisista lisävarusteista – kaiken kaikkiaan voimaa! 🙂\nVielä yhtä merkkiä Venäjän maalaistyylistä voidaan pitää tuoksuvina piirakoina, joissa on kullanruskea kuori, kotitekoinen hillo tai hunaja pienissä maljakoissa ja mitalien kanssa samovar, joka palaa kuumuudella.