Virolainen: 706. Tuomioistuinsovittelu II\nOikeusministeri Johannes Koskinen ehdotti 2002 sovittelijoiksi rauhantuomareita\n1. Asianosaiset sopivat riitansa useimmiten keskenään ilman tuomioistuinkäsittelyä. He päätyvät sovintoon joko omin avuin tai asianajajiensa, muiden lakimiesten tai erityisen sovittelijan avustuksella. Suomessa on lukuisia lainsäädäntöön perustuvia julkisvallan sekä elinkeinoelämän ja erilaisten kansalaisjärjestöjen piirissä toimivia sopimusperusteisia lautakuntia tai vastaavia elimiä, joiden tehtäviin kuuluu edistää konfliktien sovinnollista ratkaisemista. Jotkut lakisääteiset lautakunnat antavat lausuntoja ja suosituksia siitä, miten riita olisi ratkaistava. Viimeksi mainituista elimistä voidaan esimerkkeinä mainita kuluttajariitalautakunta, liikennevakuutuslautakunta ja potilasvahinkolautakunta.\n2. Rikosasioiden sovittelua koskee vuonna 2005 annettu laki (RikosSovL). Sen mukaan rikoksesta epäillylle ja rikoksen uhrille järjestetään maksutta ja vapaaehtoisuuden pohjalta mahdollisuus puolueettoman sovittelijan välityksellä sovitella asia ja sopia uhrille aiheutuneiden henkisten ja aineellisten haittojen hyvittämisestä. Tämän lain mukaan voidaan sovitella myös riitaa, joka koskee rikoksen perusteella vaadittua vahingonkorvausta. Rikosasian käsittely poliisi- tai syyttäjäviranomaisessa taikka tuomioistuimessa ei estä rikossovittelua. Rikossovittelu tapahtuu oikeusprosessin ja tuomioistuimen ulkopuolella ja kuuluu sosiali- ja terveysministeriön hallinnonalalle. Sitä ei käsitellä tässä enemmälti.\n3. Jos yksityisoikeudellista riitaa ei sada sovituksi ilman oikeudenkäyntiä, tarjotaan riitapukareille vielä tuomioistuinkäsittelyn yhteydessä mahdollisuus sovintoon. Täysimittainen oikeuskäynti, jossa joudutaan kuulemaan todistajia ja esittämään muuta näyttöä, on yleensä hidas ja kallis proseduuri ja päättyy usein siihen, ettei tuomio tyydytä täysin kumpaakaan asianosaista tai ainakaan jutun kokonaan hävinnyttä osapuolta.\n4. Maailmalla esiintyy erilaista sääntelyä riita-asian sovittelusta tai sovinnon edistämisestä tuomioistuinprosessin yhteydessä. Pohjoismaissa on käytössä periaatteessa neljä eri tuomioistuinliitännäistä sovittelumallia: 1) sovinnon edistäminen vireillä olevan oikeudenkäynnin yhteydessä, 2) erillinen tuomioistuinsovittelu oikeudenkäynnin ulkopuolella, 3) tanskalainen tuomioehdotus (dommertilkendegivelse) ja 4) norjalainen sovintoneuvosto (forliksråd).\n5. Malleista kaksi ensiksi mainittua on käytössä myös Suomessa. Tuomioistuimen sovintoon tähtäävästä menettelystä oikeudenkäynnin sisällä (sovinnon edistämisestä) säädetään OK 5 luvun 26 §:ssä. Tämä riita-asian valmisteluun kytketty menettely on ollut käytössä jo parikymmentä vuotta alioikeusuudistuksen voimaantulosta (1993) lähtien. Jo tätä ennen sovinnon edisäminen, joka voidaan nähdä osana tuomarin prosessinjohtoa, oli käytössä joissakin alioikeuksissa.\n6. OK 5:26:n mukainen menettely on luonteeltaan evaluatiivista eli arvioivaa. Tuomari pyrkii edistäämän sovintoa, joka vastaisi mahdollisimman hyvin asiassa esitettyä aineistoa ja aineellista oikeutta, mutta joka samalla tyydyttäisi riidan osapuolia. Sovintoon pyritään siis tavallaan lain mukaista lopputulosta ennakoiden. OK 5:26 on täyttänyt tehtävänsä varsin hyvin, sillä ns. laajoissa riita-asioissa päädytään noin kolmanneksessa tapauksista tuomioistuimen vahvistamaan tai asianosaisten keskenään tekemään sovintoon.\n7. Sovinto voi ilmetä myös niin, että asianosaiset sopivat asian keskenään ilman oikeudenkäyntiä tai eivät jatka vireille tulleen asian ajamista oikeudessa. Vuodesta 2011 lähtien myös mainittu tuomioistuimen ulkopuolella tehty yksityinen sovinto voidaan vahvistaa käräjäoikeuden päätöksellä täytäntöönpanokelpoiseksi. Vahvistaminen voi tapahtua siten myös asiassa, jota ei ole pantu oikeudessa riita-asiana vireille. Tuomoistuimen ulkopuolisesta sovittelusta (yksityisestä sovittelusta) ei ole laissa menettelysäännöksiä. Laissa säädetään ainoastaan siitä, mitä edellytyksiä yksityisen sovittelun ja sovinnon tulee täyttää, jotta sen lopputuloksena syntynyt sovinto voidaan vahvistaa oikeuden päätöksellä.\n8. Käsitteellä tuomioistuinsovittelu tarkoitetaan kuitenkin yleensä sellaista tuomioistuimen lainkäyttöhenkilöstön eli käytännössä tuomarin johdolla tapahtuvaa sovittelua, jolla ei ole yhteyttä vireillä olevaan oikeudenkäyntiin. Oikeusteoreetikkojen mukaan ainoastaan tässä sovittelumallissa olisi kyse varsinaisesta ADR-ideologian mukaisesta tai -tyyppisestä (Alternative Dispute Resolution) vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta. Tässä mallissa tai tyypissä ei ole itse asiassa kysymys lainkäytöstä, vaan pääosin epävirallisesta fasilitatiivisesta (auttavasta) sovittelusta. Sovittelu tosin tapahtuu tuomarin johdolla, mutta tuomarin tehtävänä on vain luoda, kuten sanonta kuuluu, "hedelmällinen ja vapautunut ilmapiiri" sovinnolle. Tuomari ei kerro omaa käsitystään siitä, mikä olisi lain mukainen ratkaisu asiassa eikä pyri siihen, että asianosaiset tekisivät aineellista oikeutta mahdollisimman tarkasti vastaavan sovinnon; asianosaisten asianana on "löytää" itse ratkaisu riitaansa. Suomessa sovittelua voidaan hakea myös oikeudelle tehtävällä sovitteluhakemuksella, ts. riita-asian ei tarvitse olla tällöin vielä oikeudessa vireillä. Jos haastehakemus on kuitenkin jo jätetty, prosessi voidaan asianosaisten niin halutessa keskeyttää ja asia siirtää tuomarin johdolla tapahtuvaan sovitteluun.\n9. Tuomioistuinsovittelu kuuluu asioihin ja uudistuksiin, jotka on toteutettu Suomessa - poliittisia tarkoitusperiä silmällä pitäen tai poliittisten irtopisteiden saamisen toivossa - sangen nopeassa aikataulussa. Oikeusministeri Johannes Koskinen (Sdp) asetti vuonna 2002 työryhmän, joka valmisteli ehdotuksensa alle vuodessa (OM 2003:26). Ennen työryhmää asettamista ministeri Koskinen uhosi julkisuudessa, että hän aikoo tehdä Suomesta maailman parhaan oikeusvaltion, jossa sovittelulla on keskeinen rooli. Koskinen kertoi, että uudenlaisen sovittelun tarkoituksena on luoda Suomeen eräänlainen rauhantuomarijärjestelmä. Työryhmän ehdotus oli virtaviivainen, mutta suppea ja niukasti perusteltu. Sellaisia seikkoja tai näkökohtia, jotka puhuvat ehdotettua sovittelua vastaan, ei ole otettu mietinnössä huomioon.\n10. Uudistuksen jatkovalmistelua valmistelua leimasi niin ikään innostus ja kiire, sillä sovittelua koskeva hallituksen esitys eduskunnalle annettiin alkuvuodesta 2004 (HE 114/2004). Eduskunta käsitteli asian ripeästi, sillä lakivaliokunnan mietintö valmistui toukokuussa 2005 (LaVM 4/2005) ja sen pohjalta eduskunta hyväksyi lakiesityksen vielä ennen juhannusta samana vuonna. Laki riita-asioiden sovittelusta yleisissä tuomioistuimissa (663/2005, SovL) ja sovinnon vahvistamista koskeva OK 20 luvun muutos (664/2005) tulivat voimaan heti vuoden 2006 alussa. Periaatteellisesti merkittävä uudistus runnottiin läpi siis parissa kolmessa vuodessa.\n11. Vuoden 2005 laki ei jäänyt pitkäaikaiseksi, mikä johtui siitä, että Euroopan unioni antoi vuonna 2008 ns. sovitteludirektiivin tietyistä sovittelun näkökohdista siviili- ja kauppaoikeuden alalla (2008/52/EY). Suomessa direktiivin voimaansaattaminen yhdistettiin vuoden 2005 SovL:n tarkistukseen. Uusi yhdistetty laki sai nimekseen laki riita-asioiden sovittelusta ja sovinnon vahvistamisesta yleisissä tuomioistuimissa (394/2011, RiitaSovL) Lain kaksi ensimmäistä lukua säätävät erillisestä tuomioistuinsovittelusta, kun taas lain 3 luku sen sijaan toteuttaa direktiivin vaatimuksen tuomioistuimen ulkopuolella tehdyn sovinnon vahvistamisesta täytäntöönpanokelpoiseksi ulosotossa. Lain 4 luku on yhteinen sovittelulle ja sovinnon vahvistamiselle. Myös edellä 2 kohdassa mainitussa rikossovittelussa tehty sovinto voidaan vahvistaa RiitaSovL:n mukaisesti ulosottokelpoiseksi siltä osin kuin se koskee rikokseen perustuvaa vahingonkorvausta.\n12. Uudessa laissa on säilytetty vuoden 2005 lain peruslinjat. Laki mahdollistaa sen, että sovittelua hakeva pyytää nimetyn tuomarin määräämistä sovittelijaksi; ehdotukseen ei ole pakko suostua. Sovittelussa esitetyyn ei saa vedota mahdollisessa myöhemmässä oikeudenkäynnissä, jos sovittelu ei johda tulokseen. Asianosaisen pyynnöstä tuomioistuinsovittelu käydään (mahdollisen) yleisön läsnä olematta.\n13. Tuomioistuinsovittelulle asetettiin kymmenen vuotta sitten lakia valmisteltaessa ja säädettäessä varsin suuria tavoitteita ja odotuksia. Mutta kuten jo tuolloin saattoi arvata, mainittu sovittelu on jäänyt käräjäoikeuksissa jokseenkin harvinaiseksi ja monin paikoin lähestulkoon kuolleeksi kirjaimeksi; käräjäoikeuskohtaiset erot ovat suuret. Tilastotietoja, joista asioiden lukumäärät ja niiden laatu sekä niiden jakautuminen eri käräjäoikeuksien kesken selviäisivät, ei ole julkaistu. Se tiedetään, että Oulun käräjäoikeudessa käsitellään noin kolmannes kaikista koko maassa vireille tulleista sovitteluasioista.\n14. Lainsädäntö on ollut voimassa seitsemän vuotta. Alkuvuosina sovitteluun tuli vain muutamia kymmeniä tai reilu sata asiaa koko maassa, tällä hetkellä on päästy noin 200- 300:aan vireille tulleeseen asiaan vuodessa. Tämä ei ole paljon, kun maassa on 27 käräjäoikeutta ja ns. laajalla haastehakemuksella vireille tulleita riita-asioita - siis asioita, joissa sovittelu voi tulla kysymykseen - oli vuonna 2011 koko maassa yhteensä 12.400. Tuomioistuinsovittelu on siis ollut käytössä vain noin 2,5 prosentissa riita-asioita. Käräjäoikeutta kohti aloitetaan keskimäärin vain alle kymmenkunta sovittelua vuodessa. Nämä luvut ovat alakanttiin siitä, mitä sovittelulakia valmisteltaessa annettiin ymmärtää olevan tulossa.\n15. Tuomioistuinten toimintakertomuksessa vuodelta 2011 todetaan tuomioistuinsovittelusta seuraavaa (s. 42):\nSovittelujen määrä on pysynyt edelleen pienenä, mutta suunta on kuitenkin ollut ylöspäin sekä aloitettujen sovittelujen määrässä että sovintoon päättyneiden menettelyjen määrässä. Kertomusvuonna 2011 aloitettiin 311 sovittelumenettelyä, kun vastaava luku vuotta aikaisemmin oli 219. Kertomusvuonna menettelyssä päädyttiin sovintoon 222 asiassa, kun vastaava luku vuonna 2010 oli 96. Käräjäoikeudet ovat edelleen pyrkineet tietoisesti kasvattamaan sovittelumenettelyn käyttöä aktiivisella informoinnilla yhteistyötahoille, lähinnä asianajajakuntaan ja julkisiin oikeusavustajiin nähden, mutta myös suoraan yksityisille kansalaisille. Eri paikkakunnilla on ollut omia info- ja koulutustilaisuuksia, ja on kehitetty myös asiasta kertovaa esittelymateriaalia. Ainakin osassa käräjäoikeuksia on nähty ongelmana se, että asioita tulee sovitteluun vasta sen jälkeen, kun riita-asia on jo käräjäoikeudessa vireillä. Sovinnolliseen ratkaisuun olisi lähtökohtaisesti paremmat mahdollisuudet, jos asia tulisi sovitteluhakemuksena vireille ennen kuin varsinaisena riita-asiana, jolloin oikeudenkäyntikulupuoli on jo usein muodostunut asiassa merkittävämmäksi tekijäksi ja usein sovintoon päätymisen mahdollisuutta haittaavaksi.\n16. Lasten huolto- ja tapaamisasioissa toteutettiin vuonna 2011 ensimmäisen kerran neljässä käräjäoikeudessa sovittelukokeiluna ns. Follo-hanketta, josta saadut kokemukset ovat em. toimintakertomuksen mukaan myönteisiä. Lapsioikeudellisisssa hakemusasioissa sovittelussa olleet asiat sisältyvät vuoden 2011 toimintakertomuksessa edellisessä kohdassa ilmeneviin sovittelulukuihin (311 ja 222). Esimerkiksi Oulun käräjäoikeudessa soviteltiin vuonna 2011 enemmän follo-asioita (74 asiaa) kuin varsinaisia riita-asioita (55 asiaa).\n17. Olen itse suhtautunut alusta lähtien varovaisen skeptisesti erilliseen tuomioistuinsovitteluun (ks. blogi 705). Näin muun muassa sen vuoksi, että OK 5:26:ään perustuva sovinnon edistäminen vireillä olevissa riita-asioissa on toiminut aivan tyydyttävästi. Lisäksi meillä Suomessa on useita kymmeniä joko lakiin tai sopimukseen perustuvia elimiä, joiden tehtäviin kuuluu sovinnon edistäminen ja osin myös ratkaisusuositusten antaminen yksityisoikeudellisissa riitaisuuksissa. Tästä huolimatta Suomessa vaadittiin 2000-luvun alussa pontevasti, että tuomioistuinten pitää alkaa "kilpailla riidanratkaisumarkkinoilla" ja siinä tarkoituksessa ryhtyä sovittelemaan asioita. Minusta tässä ajatuksessa ei ole juurikaan järkeä. Miksi ihmeessä tuomioistuinten pitäisi "kilpailla riidoista" ja miksi muutenkin asioiden paljoudesta kärsiviä käräjäoikeuksia tuli rasittaa uuden tyyppisillä asioilla varsinkin, kun niissä ei ole edes kysymys lainkäytöstä ja oikeusriitojen ratkaisemisesta? Tuomioistuimien tehtävänä on lainkäyttö eli oikeusriitojen ratkaiseminen ja siinä eri oikeusasteilla riittää kyllä yllin kyllin puuhaa.\n18. Seitsemän vuotta käytössä ollutta sovittelua ei voitane luonnehtia erityiseksi menestystarinaksi, jos tarkastellaan sovitteluun tulleiden asioiden ja tehtyjen sovintojen lukumääriä ja verrataan niitä oikeudenkäynnissä tehtyjen sovintojen määrään. Laajoissa riita-asioissa, joita tuli vuonna 2011 vireille koko maassa 12 400 kappaletta ja joista ratkaistiin 10 200 asiaa, sovitaan, kuten on kerrottu, OK 5:26:ssä edellytetyllä tavalla tai asianosaisten omin toimin kolmannes eli noin 3 000 asiaa. Erillisessä oikeudenkäynnin ulkopuolisessa sovittelussa sovintoon päättyvien asioiden määrä vuodessa jää sen sijaan hieman yli 200:aan sovintoon (vuonna 2011 siis 222 sovittua asiaa), joista osa on sitä paitsi lapsioikeudellisia hakemusasioita (huolto, tapaamisoikeus ja elatusapu).\n19. Sovittelumenettelyä on säännelty laissa yllättävän tarkasti. Kun oikeudenkäynnissä tuomarin johdolla tapahtuvasta sovinnon edistämisestä on laissa vain yksi pykälä (OK 5:26) - tosin riita-asian valmistelua koskevista säännöksistä osa liittyy sovinnon aikaan saamiseen - löytyy RiitaSovL:sta lähes 20 menettelyä koskevaa pykälää. Miksi näin pikkutarkka sääntely on katsottu tarpelliseksi, vaikka kysymyksessä ei ole, ei ainakaan pitäisi olla, määrämuotoihin sidottu oikeudenkäynti, vaan päinvastoin oikeudenkäynnin ulkopuolinen sovittelumenettely? Sovittelua luonnehditaan lain valmistelutöissä ja oikeuskirjallisuudessa vapaamuotoiseksi, mutta lainsäädännön pikkutarkkuus ei tue tätä väitettä. Lain eräät säännökset vaikuttavat tarpeettomalta itsestäänselvyyksien näennäissääntelyltä. Miksi laissa on katsottu tarpeelliseksi säätää esimerkiksi siitä, että "sovittelijan tulee kuulla osapuolia ja neuvotella heidän kanssaan" tai että "sovittelija voi neuvotella osapuolen kanssa muiden osapuolten läsnä olematta, jos osapuolet tähän suostuvat"?\n20. Vaikuttaa hieman siltä, että tuomioistuinsovittelussa on kyse, ei vapaamuotoisesta ja muusta lainkäytöstä täysin erillisestä menettelystä, vaan varsinaiseen siviililainkäyttöön liittyvästä tai sen puitteissa tapahtuvasta summaarisesta erityisprosessista. Muodollisesti sovittelu muistuttaa aika paljon riita-asian oikeudenkäynnin valmistelua. Erityisen hämmästyttävältä tuntuu, että sovittelun osapuolet eivät esiinny sovittelussa yksin, vaan tavallista on, että kumpaakin osapuolta edustaa asianajaja tai oikeudenkäyntiin luvan saanut avustaja. Riidan osapuolten ei tarvitse olla sovittelussa välttämättä henkilökohtaisesti edes saapuvilla. Sovittelusta syntyy tämän vuoksi asianosaisille avustajien tai asiamiesten käyttämisestä samanlaisia kustannuksia kuin oikeudenkäynnistäkin. Myös sovittelija, käytännössä siis yleensä aina tuomari, voi käyttää osapuolten suostumuksella avustajaa, mikä tuntuu melko oudolta.\n21. Tuomioistuinsovittelun luonne huomioon ottaen tuntuisi johdonmukaiselta, että sovittelu olisi käytössä lähinnä vain sellaisissa asioissa, joissa riidan osapuolet esiintyvät sovittelussa yksin, siis ilman avustajaa tai asiamiestä. Jos kummallakin osapuolella on lakimiesavustaja, kuuluisi sovinnon edistäminen ja sovittelu ensisijaisesti tietenkin avustajille. Jos riidan osapuolilla on lakimiesavustaja, ei voida välttyä kokonaan epäilyltä, että oikeudelta pyydetyn sovittelun tarkoituksena on lähinnä halu varmistaa avustajan palkkion korvaaminen asianosaisen oikeusturvavakuutuksesta; sovittelun hakemisen tarkoituksena saattaa toisinaan olla myös avustajan palkkion kasvattaminen. Sovittelua hakevien osapuolten avustajat kykenisivät luuultavasti usein arvioimaan jo etukäteen aika tarkasti, millaiseen sovintoon asiassa tultaisiin "tuomarin edessä" päätymään.\n22. Riita-asioita käsittelevät tuomarit valittavat usein, että asianosaisten asiamiehet tai avustajat eivät perehdy asioihin riittävän hyvin, mikä vaikeuttaa asian valmistelua ja johtaa valmistelun ja sen myötä koko oikeudenkäynnin viivästymiseen. Laissa eli OK 5 luvussa säädetään ainoastaan oikeudessa tapahtuvasta valmistelusta ja valmistelua johtavan tuomarin velvollisuuksista, ei sen sijaan asianosaisten (tai avustajien ja asiamiesten) toimesta ennen asian vireilletuloa tapahtuvasta valmistelusta (asianosaisvalmistelu) ja asianosaisen/asiamiehen velvollisuuksista. Asianajajajien tapaohjeissa mainitaan lakonisen ympäripyöreästi, että asianajajien tulee noudattaa toimissaan huolellisuutta. Asiamiesten laiminlyönti asian käsittelyyn valmistautumisessa ilmenee esimerkiksi esitettyjen vaatimusten tueksi vedottujen seikkojen sekavuutena - haastehakemuksesta ei aina selviä, mihin oikeustosiseikkoihin kanteessa on tarkoitus vedota - tai siinä, ettei todisteita ja todistusteemoja esitetä jo haastahakemuksessa tai siihen annetussa vastineessa. Asiamiehet eivät kykene tai halua ilmoittaa aina kunnolla edes sitä, mistä kysymyksistä asianosaisten kesken vallitsee erimielisyyttä ja olisiko asiassa edellytyksiä sovinnolle.\n23. Valmistelua johtava tuomari joutuu selvittämään valmistelussa usein asioita, joista huolehtiminen kuuluisi asianosaisten avustajille jo ennen asian vireillepanemista. Kun pyydetään sovittelua, ovat haastehakemus ja sen johdosta annettu vastine luultavasti usein vielä normaalia suppeampia tai sekavampia. Sovittelun hakeminen saattaa johtua siitä, että asianosaisten avustajat tai asiamiehet ole välittäneet perehtyä riittävän huolellisesti asiaan ja selvittää, olisivatko asianosaiset voineet päästä heidän avustaminaan sovintoon keskenään. Asian vieminen oikeuteen "raakana" on tehty laissa helpoksi ja sama pätee hakemukseen, jossa pyydetään, että tuomari hyvää hyvyyttään ryhtyisi sovittelemaan asiaa. Sovittelun aloittaminen kasvattaa kivuttomasti avustajan palkkiota ja varmistaa yleensä sen korvaamisen päämiehen oikeusturvavakuutuksesta. Sovittelutuomari joutuu selvittämään ensin, mistä asiassa on oikeastaan kysymys, minkä jälkeen hän voi vasta ryhtyä tutkailemaan sovinnon mahdollisuutta.\n24. MIllainen oikeastaan on sovittelijana toimivan tuomarin rooli? Lain esitöissä ja sovittelua koskevassa oikeuskirjallisuudessa korostetaan korostamasta päästyäkin, että tuomarin rooli olisi dramaattisesti toisenlainen kuin riita-asian oikeudenkäynnissä ja että se eroaisi ratkaisevasti myös OK 5:26:ssä mainitusta tuomarille kuuluvasta sovinnon edistämistehtävästä. Sovinnon edistämisessä olisi kyse (puhtaasti) evaluatiivisesta eli ratkaisua arvioivasta sovittelusta, jossa tuomari oikeudenkäyntiaineiston ja oikeusjärjestyksen perusteella hahmottaa ja ennakoi odotettavissa olevaa ratkaisua ja suosittelee asianosaisille sitä vastaavan sovinnon hyväksymistä. Tuomioistuinsovittelussa sitä vastoin olisi kyse (yksinomaan) fasilitatiivisesta eli auttavasta sovittelusta, jossa hyväksyttävää sovintoa haetaan osapuolten lähtökohdista (intressit ja tarpeet) käsin ja ensisijaisesti niin, että konfliktin oapuolet itse - luottamukselisen ilmapiirin vallitessa - itse löytäisivät sovinnollisen ratkaisun. Tuomarin olisi siis omaksuttava sovittelussa erilainen rooli kuin lainkäytössä, hänen olisi muututtava "oikeusriitojen ratkaisijasta konfliktien ratkaisijaksi" tai "ratkaisijasta ratkaisun edellytysten luojaksi".\n25. Näin siis teoriassa, mutta miten sitten käytännössä? Tästä ulkopuolisilla ei ole tietoa eivätkä sovittelijana toimivat tuomarit yleensä kerro, mitä he itse asiassa sovittelussa tekevät ja miten toimivat. En oikein usko, että sovittelijoina toimivien tuomareiden persoonallisuus olisi niin jakautunut, että edellä mainittu teoria pätisi sellaisenaan käytännössä. Kuten olen maininnut (blogi 705), OK 5:26:ssä mainittuun sovittelun edistämiseen sisältyy aina enemmän tai vähemmän myös fasilitatiivista ainesta. Laissa tuomaria ei ole kielletty ottamasta sovintoa edistäessään tai sovintoehdotusta tehdesässään huomioon myös kohtuusnäkökohtia. Toisaalta asia lienee käytännössä niin, että tuomioistuinsovittelussa tuomari ei keskity ainoastaan sovinnon edellysten luomiseen, vaan pyrkii (ainakin alitajuntaisesti) edesauttamaan asianosaisia saavuttamaan sellaisen sovinnon, jota tuomarin kokemuksen mukaan voitaisiin pitää myös yleisesti hyväksyttävänä tai jopa "laillisena". Sovittelijan lienee käytännössä mahdotonta päästä kokonaan eroon tuomarin roolistaan eivätkä sovittelun osapuolet sitä häneltä käytännössä edes odota. Luulisin, että osapuolet toivovat usein, että tuomari johdattelee heitä sovintoon, joka vastaisi pitkälti lainmukaista ratkaisua asiassa. Miksi asianosaiset muuten pyytäisivät nimenomaan tuomaria asian sovittelijaksi? Kyse ei voi olla ainoastaan tuomarin puolueettomuudesta, vaan myös hänen asiantuntemuksestaan.\n26. Jos kuitenkin lähdetään siitä, että sovittelijan tehtävänä on todella vain "sovinnollisen ratkaisun edellytysten luominen", "tarvittavan vuorovaikutuksen aikaan saaminen" osapuolten välille tai "luottamuksellisen ja hedelmällisen ilmapiirin synnyttäminen sovinnolle", niin miksi tehtävä pitäisi uskoa juuri tuomioistuimelle ja tuomareille? Kuten sanottu (blogi 705), yhteiskunnassa on olemassa eri asiaryhmissä useita kymmeniä sovitteluelimiä tai -instituutioita, joiden tehtäviin kuuluu nimenomaisesti erilaisten konfliktien sovitteleminen ja/tai ratkaisusuositusten antaminen. Edellä mainittu kysymys voidaan esittää myös siksi, että sovitteluteorioiden mukaan sovintoa ei tulisi hakea tai pyrkiä perustamaan siihen, mitä laki sanoo tai edellyttää, vaan sovittelussa on kysy ainoastaan ratkaisuedellytysten luomisesta, joiden perusteella riidan osapuolet voisivat itse löytää hyväksyttävissä olevan ratkaisun. Sovittelussa ei ole kyse lainkäytöstä, mikä taas on tuomarin tehtävä. Teorian mukaan sovittelijan ei tulisi pyrkiä yleensäkään vaikuttamaan sovittelun sisältöön. Toisaalta tuomari voi tehdä osapuolen pyynnöstä tai suostumuksella sovintoehdotuksen. Epäselväksi siis jää, mitä tuomarin osallistumisella sovitteluun oikeastaan tavoitellaan ja onko tuomari ylipäätään sopivin henkilö sovittelijaksi.\n27. Kun sovittelussa ei tavoitella lainmukaista lopputulosta, kykenisivät myös maallikot eli eri alojen ammatti-ihmiset selviytymään sekä riita- että rikosasioiden sovitteluun kuuluvista tehtävistä siinä missä ammattituomaritkin, elleivät jopa paremmin. Jos sovittelun pitää kuitenkin tapahtua tuomioistuimissa - vaikka kysymys onkin oikeudenkäynnin ulkopuolisesta menttelystä - niin voitaisiin ajatella, että sovittelijan tehtävä uskottaisiin käräjäoikeudessa kokeneille lautamiehille, joiden joukossa on nykyisin myös korkean ammatillisen koulutuksen saaneita ihmisiä.\n28. Esimerkiksi Norjassa tuomioistuinsovittelua vastaavat tehtävät ovat kuuluneet vähäisemmisssä riita-asioissa jo reilun parin vuosisadan ajan yksinomaan maallikoista muodostetuille sovintoneuvostoille (forliksråd) eikä tätä käytäntöä ole haluttu muuttaa. Sovintoneuvostoon kuuluu kolme kunnanhallituksen valitsemaa maallikkoa, jokaisessa kunnassa tulee olla vähintään yksi sovintoneuvosto. Vastavanalaisia neuvostoja tai rauhantuomareita toimii riita-asioissa myös eräissä muissa Euroopan maissa, esimerkiksi Italiassa ja Kreikassa.\n29. Suomessa lautamiesten toimivaltaa on jatkuvasti kavennettu, nykyisin lautamiehet osallistuvat vain tiettyjen rikosjuttujen käsittelyyn. RiitaSovL:n ja RikosSovL:n mukaisesta sovittelusta lautamiehet voisivat saada uuden, sopivan ja kunniallisen roolin; rikosasioiden sovitteluun osallistuva lautamies olisi kuitenkin ilmeisesti jäävi toimimaan käräjäoikeuden lautamiehenä rikosjutuissa. Tällöin toteutuisi myös Johannes Koskisen kymmenen vuotta sitten oikeusministerinä julkituoma uho rauhantuomarijärjestelmän luomisesta Suomeen. Rauhantuomarit eivät ole yleensä juristeja, vaan maallikkoja.\n30. Sovittelu on kaikin puolin hyvä ja kannatettava asia ja sen avulla riidan osapuolet voivat päästä sovinnolliseen ratkaisuun ilman oikeudenkäyntiä. Suomessa on eri aloilla olemassa useita kymmeniä sovittelujärjestelmiä ja -instituutoita, joista jotkut antavat myös ratkaisusuosituksia. Julkisvallan pitäisi tukea ja kehittää tällaista ulkoprosessuaalista sovittelutoimintaa. Tuomioistuimen tehtävänä on lainkäyttö eli oikeustriitojen ja rikosasioiden rakaiseminen.\n31. Tuomioistuiminten ei pitäisi kilpailla "riidanratkaisumarkkinoilla" toimivien sovittelujärjestelmien ja -instituutioiden kanssa. Riittää, että oikeudenkäynnin aikana tuomari pyrkii edistämään asian sovinnollista ja oikeusjärjestyksen mukaista ratkaisua (OK 5:26). Oikeudenkäynnin ulkopuolella tapahtuva ADR-filosofiaan perustuva sovittelu ei sovi tuomarin rooliin eikä resurssivajeesta muutoinkin kärsivien tuomioistuinten toimintaan. Tuomareiden ei tule pyrkiä saati sitten painostaa asianosaisia sovintoon tai kehottaa heitä hakeutumaan sovittelijatuomarin pakeille vain tuomitsemistyötään keventääkseen tai pääkäsittelyltä ja tuomioiden laatimiselta välttyäkseen. Liiallisella sovitteluintoilulla saattaa olla haitallisia vaikutuksia lainkäytön käyttäytymistä ohjaavan ja oikeutta kehittävän funktion samoin kuin tuomioistuimille kuuluvan kontrollifunktion kannalta. Lainsäätäjän ei pidä tuudittautua siihen, että sovittelun lisäämisellä saataisiin tuomioistuinlaitosta ja oikeudenkäyntiä rasittavat epäkohdat ratkaistuksi.\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 3/11/2013\nTunnisteet: ADR, Koskinen Johannes, lainkäyttö, oikeusturvavakuutus, rauhantuomari, riita-asioiden oikeudenkäynti, rikosasioiden sovittelu, sovinto oikeudenkäynnissä, tuomioistuinsovittelu\nV. 2002 media ja myös jotkut "oikeusoppineet" ottivat Johannes Koskisen rauhantuomari-ehdotuksen aivan tosissaan! Aamulehti kirjoitti ministerin ehdotuksesta myönteiseen sävyyn oikein pääkirjoituksessaan. Lehden haastattelemat oikeusopineet (Pekka Koskinen, Kaijus Ervasti js KImmo Nuotio) pohtivat pitkään ja hartaasti Koskisen ehdotusta. Johannes Koskinenhan tuli tunnetuksi ministeriaikanaan "päivän Koskisista" eli lukemattomista kannanotoistaan milloin mihinkin ongelmaan tai asiaan; ne käsittelivät usein myös lainkäyttöä ja tuomioistuinten toimintaa.\nKyllä tuomioistuimen tehtävänä on ratkaista riitoja. Advokaateille maksetaan niin hyvin riitojen selvittämisestä oikeusturvavakuutuksesta, että niitä pitäisi myös pyrkiä selvittämään ilman oikeudenkäyntiä. Puhun kokemuksen rintaäänellä, koska olen tehnyt keskimääräistä enemmän sovintosopimuksia. Soviteltavat asiat ovat enimmäkseen ilmanaikuisia riitoja, joiden intressi ei yllä välimiestasolle.\nMinulla on ollut melkein koko uran ajan sellainen käytäntö, että laadin sopimuksen vastapuolen advokaatille ja kirjoitan lähetteeseen, että "korjaa siltä osin kuin tuntuu". Siitä se lähtee ja kohta ollaan sovittu koko riita. Merkittävästi enemmän en olisi voinut laskuttaa tuomioistuinkäsittelyn jälkeen eikä lopputulos olisi varmasti ollut niin hyvä.\nTosiasiassa advokaatit eivät yleisesti ottaen tykkää asioiden nopeasta sopimisesta!\nSiis: tuomioistuin hoitakoon riitojen ratkaisun, tuomareiden ei pidä haaveilla sovittelijaksi ryhtymistä!\nLuin jo edeltävän postauksesi. Sattumoisin luin RikosSovL vuodelta 2005 viime viikon alussa. Sovittelu on aina riitaa parempi. Jos kiistassa on molemmilla voitettavaa, tai molemmat ovat toimineet vilpillisesti yms sovittelulla on paikkansa.\nEräässä kaupanpurkutilanteessa selvitin "riita-asian" sovittelua. Jos normaalilla tavalla ei 600 euroan kännykkäkauppaa saa puretuksi vaiikka kännykkä ei toimi, niin tuskin se onnistuu sitten tuomarinkaan johdolla, eli varmasti tarvitaan oikeuden päätös kaupan purkamisesta.\nOma mielipiteeni 2005 rikosasioiden sovittelusta on se, että sillä on vain rajoitettu käyttönsä, koska tietyt asiat voidaan sovitella jo ilman viranomaisia. Jos tilanne eskaloituu on toinen monesti vain uhri ja toinen se, joka on uhria kaltoin kohdellut. Toisaalta miten taataan (oikeasti), että sovinto ei perustu esim. pelkoon tai uhkaan tai niiden välttämiseen? Vahingonkorvaus voi olla joskus mielestäni hyvä sovittella, ja perustelen sitä niin, että ehkä silloin uhri saa korvausta.\nSovinnon etuna näen myös sen, että valitusrumbalta vältytään.\n"Tuomareiden ei tule pyrkiä saati sitten painostaan asianosaisia sovintoon tai kehottaa heitä hakeutumaan sovittelijatuomarin pakeille vain tuomitsemistyötään keventääkseen tai pääkäsittelyltä ja tuomioiden laatimiselta välttyäkseen. Liiallisella sovitteluinnostuksella saattaa olla haitallisia vaikutuksia lainkäytön käyttäytymistä ohjaavan ja oikeutta kehittävän funktion samoin kuin tuomioistuimille kuuluvan kontrollifunktion kannalta. Lainsäätäjän ei pidä tuudittautua siihen, että sovittelun lisäämisellä saataisiin tuomioistuinlaitosta ja oikeudenkäyntiä rasittavat epäkohdat ratkaistuksi."\nOn havaittavissa että isot asianajotoimistot eivät ole yhtä taipuvaisia sopimaan kuin pienemmät.\nTämä on eräs isojen aa-toimistojen haittavaikutus: pyritään jyräämään. Ehkä jotkut isot jopa rakentavat imagoaan sillä että heidän kanssaan "ei ole leikkimistä".\nToimiston koko ja nimi eivät tietenkään merkitse substanssissa mitään mutta tuomioistuinlaitoksen resursseja tällainen bisneksen takia tehtävä pullistelu syö kun jutut voitaisiin aivan hyvin sopia.\nAsianajotoimistojen kokoa tulisikin mielestäni rajoittaa, ainakin jos toimisto hoitaa oikeudenkäyntejä.\nSuuria asianajotoimistoja ei tosin tarvittaisi muutenkaan sillä kyse on silkasta bisneksestä. Suuret juridiset yksiköt toimikoot konsulttifirmoina mutta oikeusjärjestelmään niiden nimeä ei pidä liittää.\nOikeus on asia johon ei koskaan pidä liittyä liiketoimintaa tai taloudellisen voiton tavoittelua. Kun hyvin tiedämme että vallitseva asiaintila on juurikin isojen aa-toimistojen osalta täysin päinvastoin, ne pitäisi erottaa aivan erillisiksi liikeyrityksiksi joilla ei saa olla mitään tekemistä oikeudenhoidon kanssa.\nMuutaman osakkaan toimistot ovat ammatinharjoittamista, muutaman kymmenen ei.\nJuttujen "voittaminen" tai "häviäminen" on sekin eettisesti väärin. Asia on oikein tai väärin. Kukaan ei voita eikä häviä. Asiasta on kyse, ei henkilöistä.\nKatsotaanpa mitä Virolainen tähän sanoo.\nRikosasioiden sovittelu on perusteltua.\nAsianajotoimistojen kokoa ei voida viranomisten määräyksin rajoittaa. Isot toimistot hoitavat isojen firmojen asioita, pienemmät toimistot pienempien firmojen ja yksityishenkilöiden juttuja, eiköhän se näin normaalisti mene.\nUrpilainenhan tulee kohta nimittämään Johannes Koskisen Maailmanpankin johtokuntaan. Kyllä siellä innoissaan odotetaan hänen panostaan/sovitteluaan maailman taloudellisten ongelmien ratkaisuun.Muodollinen ja asiallinen pätevyys tähän tehtävään hänellä tietenkin on. Kolmessa vuodessa saa paljon aikaan ja lausuntoja kotimaan suuntaan on annettava usein, jottei mies unohdu. Varmasti heti muistavat Maailmanpankissa hänen ansioinaan mm. sen kun YK joutui tukistamaan Koskista hänen puututtua riippumattomien tuomioistuiten toimintaan ollessaan oikeusministeri!\nPaljon on blogistin kirjoituksessa "mutun" varassa - paljon on outoa ja ihmeellistä ... ja voi voi, huomaamatta on jäänyt, että sovittelijatuomari on saanut nimenomaisen sovittelijakoulutuksen voidakseen tehdä po. työtä. Tässä on clue! Sovittelu tapahtuu strukturoidusti ja omaa sisäistä logiikkaa noudattaen, ei mitenkään kyökkipsykologialla tai "vapaamuotoisesti" päivän fiiliksen mukaan. Eikä blogisti ole nostanut lainkaan esiin sovinnon edistämisen ja sovittelun välistä suurta eroa eli sitä, että sovittelussa voidaan merkitykselliseen seikastoon ympätä muuta kuin normaaliprosessissa (esim. koettu mielipaha, imagonmenetys, tarve turvata kolmannen partin intressit, anteeksipyyntö, pelisääntöjen sopiminen tulevaisuutta varten yms). Näillä reaalimaailman seikoilla voi olla sopimista ja sopimuksen pätevyyttä tukeva merkitys huomattavasti laajemmassa kontekstissa kuin mitä ikinä siviiliprosessin joskus varsin epäoikeudenmukaiseen lopputulokseen eli prosessitotuuteen johtavilla juridisilla seikoilla on. Sovittelun lopputulos on lähempänä ihmisten oikeustajua ja oikeudentuntoa, eli esim. selvästä maksuvelvollisuudesta ei pyritä pyristelemään irti esim. reklamaatioon tai keskeiseen asiakirjaprekluusioon vedoten. Sovitaan, että okei, kyllä mun täytyy jotain korvata (mikä usein tyydyttää vahingokärsijää) ja sitten neuvotellaan siitä, minkälainen korvaus olisi kohtuullinen ja reilu. Mikä tässä on niin pelottavaa? Ja miksei sovittelijana toimisi tuomari? Ammattituomari on nimittäin hyvä puheenjohtaja. Hyvä sovittelija osaa lisäksi sopivasti kuunnella, tukea ja paimentaa, mutta on tarpeen vaatiessa myös jämäkkä ja kyseenalaistaa. Tässä(kin) ammattituomarin pitäisi olla harjaantunut. Sovittelussa saa tuloksia olemalla luova, innostunut, avoin ja tasapuolinen. (Valitettavasti kaikki nykyiset tuomarit eivät tähän maksimaalisesti kykene ...) Sovittelu on nykypäivää. Älkää peljätkö. Nim. Fair trial\nEräiden lehtitietojen mukaan Urpilainen tulisi valitsemaan maailmanpankkkiin Kimmo Kiljusen. Mutta toivokaamme toki kaikki, että valinta kohdistusi lopulta Johannes Koskiseen.\nAi miksi? No, siksi, että se pitäisi Johanneksen kolme vuotta pois Suomen politiikasta eikä hän voisi olla mukana vuoden 2015 eduskuntavaaleissa eikä ainakaan osallistua vaalien jälkeisiin hallitusneuvotteluihin, joissa Koskiselle on aina annettu tehtäväksi vetää oikeuspoliittista työryhmää ja valmistella hallituksen oikeuspoliittinen ohjelma.\nJos Koskinen ei olisi enää tässä työssä mukana, olisi Suomella ja sen oikeus- ja tuomioistuinlaitoksella taas pitkästä aikaa toivoa saada järkevyyttä oikeuslaitoksen uudistamisessa!\nTuota voisi kommentoida moneltakin kantilta. Tuo termi "laajat riita-asiat" on kummallinen sotkuilmaus, jota ei pitäisi käyttää. Ns. Laajoista riita-asioista valtaosa on kirjallisessa valmistelussa päättynbeitä asioita (jotka on tosin pantu vireille laajalla haastehakemuksella). Oikea vertailuluku on noin 6000, joka sisltää suullisessa valmistelussa ja pääkäsittelyssä käsitellyt asiat. Käsittääkseni tuomioistuinsovitteluja oli vuonna 2012 noin 500. t. Kaijus\n"Eikä blogisti ole nostanut lainkaan esiin sovinnon edistämisen ja sovittelun välistä suurta eroa eli sitä, että sovittelussa voidaan merkitykselliseen seikastoon ympätä muuta kuin normaaliprosessissa".\nNäin väitti sovittelun iki-ihanuudesta kirjoittanut "huippusovittelija". Hän ei ollut kyllä vaivautunut lukemaaan kumpaakaan blogijuttua (705 ja 706), joissa kummassakin käytin mielestäni paljon palstatilaa kertoessani noiden kahden sovittelun välisistä eroista teoriassa ja käytännössä.\nToivoisin, että nämä "sovitteluniilot" olisivat yhtä innostuneita kehittämään varsinaista ammattiaan eli tuomarin hommaansa ja kouluttautumaan siinä.\nOnneksi tuo erillinen sovittelu ei ole saavuttanut sen suurempaa käyttöalaa ja suosoita kuin vaivaiset 2,5 prosenttia riita-asioista. Siihenkin määrään mahtunee melkoinen joukko tapauksia, joissa osapuolten advokaatit käyttävät härksti hyväkseen sovitteluintoilijoiden naiiviutta palkkioitaan lihottaakseen.\nAnonyymilla on mennyt ihan sekaisin tuomioistuimen ja kirkon tehtävät! Kyllä anteeksipyynnöt kuuluvat enemmänkin kirkolle kuin sovittelutuomarille. Tulevaisuus on Himasen firman lähes patentoitu tuote. Kuka hiton tuomari joutaa partien kanssa tekemään viisivuotissuunnitelmaa. Tässä menee koko prosessioikeus tällä spekuloinnilla uusiksi. Sitä paitsi valitusrumban voi välttää niin kauan kuin asia on valitusasteessa vireillä.\nKaijus on toki oikeassa siinä, että termi "laajat riita-asiat" on huono, mutta sellaista nyt vain ihan virallisissa yhteyksissäkin - mm. juuri tuomioistuinten toimintakertomuksissa - käytetään, kun parempaakaan ei ole ilmeisesti keksitty.\nKaijuksen ja muiden tutkijoiden samoin kuin tilastonikkareiden toivoisi selvittävän tutkimuksissaan sovittelun käytäntöä "oikeiden" kriteereiden valossa. Em. toimintakertomuksesta ei esim. ilmene, miten paljon eri käräjäoikeuksissa tulee asioita erilliseen sovitteluun, miten suuri osa sovitteluhakemuksista evätään, mikä on ennen riita-asioiden vireille tuloa haettujen sovitteluasioiden osuus, missä asioissa sovittelua haetaan, onko mukana tapauksia, joissa osapuolina on myös yrityksiä, kuinka paljon sovittelijat käyttävät aikaa sovitteluun jne. jne.\nKaijuksen mukaan tuomioistuinsovittelussa oli viime vuonna noin 500 asiaa. Tähän lukuun sisältyvät kuitenkin laajojen riita-asioiden lisäksi myös ns. FOLLO-hankkeen mukaiset asiat, joita on käsitelty kokeilunomaisesti neljässä suuressa käräjäoikeudessa vuodesta 2011 lähtien. FOLLO-asioita tulee sovitteluun laajoja riita-asioita enemmän, joten riita-asioiden sovitteljen määrässä ei ole tapahtunut edelleenkään suurta kasvua.\nFOLLO-hankkeessa käsitellään RiitaSovL:n mukaisessa järjestyksessä huoltajuusriitoja ja elatusapuasioita. Tuomarin kanssa käsittelyyn osallistuu henkilö, jolla on kokemusta ja asiantuntemusta esimerkiksi perhe-, parisuhde- ja kehityspsykologiasta sekä kokemusta eroperheiden kanssa työskentelystä.\nHuoltajuusriidat ja lapsen elatusapuasiat soveltuvat minusta sovitteluun paremmin kuin kaupalliset riita-asiat tai vahingonkorvausasiat.\n"Huippusovittelija"! Ihanaa, kiitos! Jännä muuten, että rikosasioihin ja lapsiasioihin kommentoijat sovittelun "sallisivat", mutta eivät dispositiivisiin juttuihin? Mitenkäs se nyt menikään .. asia on dispositiivinen, jos ...ai niin! Mutta saivartelu sikseen, odotan kuitenkin innolla lisäargumenttejanne. Sillä välin, entäpä tuo keskiluokan expien räjähdysmäinen kasvu? Sovittelussa kumpikin kantaa omat kulunsa. Antaa aika mukavasti pontta selvittää kaihertavat asiat joutumatta valvomaan unettomia öitä kuluriskin pelossa, jopa ihan "varmassa" jutussa. Voisiko Optula tai joku instanssi tutkia, mikä on kadunnaisen ja -miehen luottamus oikeuslaitoksen kykyyn saada aikaiseksi oikea ratkaisu keskitason eli ns. tavallisen ihmisen tavalliseen juttuun? Luulisin, että Kenoon verrataan ja tuomarin mielivaltaa pelätään. Ja sitten vielä nämä kulut. Voisiko sovittelun jopa lisäävän access to justice? Ei se nyt ihan kauhean huonolta kuulosta. Riita-asiassa on aina vain voittaja ja häviäjä, onnistuneessa sovittelussa kaksi tyytyväistä osapuolta. Ja hei sinulle kirkonmies - huh huh. Olen vakavissani, anteeksipyyntö <> oikeassa oleminen <> justifikaatio ovat ihmismielen hurjan vahvoja vaikuttimia. Ja ne hienot riita-asiat(kin) ovat ihmisistä lähtöisin. Parteilla on valta niistä disponoida, ei advokaateilla, eikä tuomioistuimilla. Yritäpä laittaa kanne vireille, jossa vaaditaan esimerkiksi netistä poistettavaksi jotakin. Tervemenoa hei. Sovittelulla sekin saattaa hoitua .. ja vaikka arvon blogisti ehkä taas närkästyy: olisin ollut kiinnostunut tietämään missä sovitellaan parttien läsnäolematta? Sellainen sovittelu kyllä saa minunkin puolestani haihtua pois välittömästi. Nim. Fair trial\nEn enää tämän jälkeen häiritse, mutta blogistin aikaisempi teksti sovittelusta (I) on perusteellinen ja pohdiskeleva, ei siinä mitään. Tekstin ajatukset vain kuuluvat menneeseen aikaan. Lainsäätäjä on nyt tämän tehtävän tuomioistuimiin tuonut, eikä vastaan pullikoiminen enää liene hedelmällistä? Alkujaan olen jakanut täysin ajatuksen ADR-toiminnasta muualla kuin ti:ssa. Mutta nyt tilanne on se mikä se on. Tehtävän periaatteellinen kuuluminen jonnekin muualle on asia, jolle ei kai voida mitään. Nyt vaan teemme parhaamme, kuten muiden ja järjettömämpien uudistusten kanssa. (Kiltti blogisti, oikeudenkäynnin sähköistymisestä toivottaisiin analyysia, on nämä RITUt ja AIPAt ja muut ... joohan? Siihen voisi vielä ehkä vaikuttaa .. )\nAivan, eihän sitä lakia toki voi enää kumota, kun kerran tuollainen pykälikkö on suuren innostuksen ja ADR-hurman vallitessa ja maailman parhaasta oikeusvaltiosta haaveiltaessa tullut kerta säädettyä! Tuomarit tekee sitä, mitä poliitikot haluaa.\nEikö sovittelijatuomarin mieleen tosiaan koskaan juolahda, että mitä hittoa nuo advokaatit täällä tekevät, enhän minä niiden asiaa ole täällä sovittelemassa! Helkkari, niidenhän olisi pitänyt saada nämä ihmisparat sopimaan keskenään, mutta ei ne ole varmaan tehnyt mitään sen asian eteen, vaan ovat tuoneet koko roskan tänne minun soviteltavaksi. Nyt ne istua nököttää tuossa reteesti päämiestensä vieressä, vaikka eihän ne, hitto soikoon, luo mitään "sovinnollista ilmapiiriä" tai "suotuisia olosuhteita sovinnlle". Minä tässä joudun tekemään koko homman ja nuo käräjäveitikat vaan korjaa potin, kun niiden aikalaskutus raksuttaa koko ajan...\nAdvokaateille ovat ehkä siksi mukana sovittelussa, että tuomarilla olisi vertaistansa juttuseuraa toimituksessa. Kuka sitä nyt parttien kanssa viitsisi rupatella! Sovintoon pääsykin hoituu helpommin, jos tuomari neuvottelee avustajien kanssa ja nämä sitten tulkkaavat tuomarin sanoman pareille.\nTuomioistuimessa tapahtuva sovittelu on myös aikataulukysymys. Nykyruuhkassa tänään vireille laitettava sovitteluhakemus saattaa tulla oikeuteen kesälomien jälkeen ehkä syyskuussa. Miten sen soviteltavan asian kanssa välillä eletään? Tehdäänkö väliaikainen sovinto asianosaisten kesken? Kaikissa riidoissa asenteen merkitys on mielestäni vähintään 50% ja henkisen lukon selvittäminen onnistuu (=tulee onnistua) ilman tuomarin apuun huutamista.\nPisto - Ei huolta. Käräjätuomarit antavat etusijan toki sovitteluasioille, joita pidetään kiireellisinä. Varsinaiset ja todelliset riiita-asiat työnnetään syrjään odottamaan, josko tuomareilla jäisi jossakin välissä hieman aikaa myös niiden tutkimiseen.\nAL:ssa on tarinaa uusista oikeudenkäyntimaksuista, jotka tullaan jatkossa perimään etukäteen. KKO:ssa maksun määräksi kaavaillaan esityksen mukaan 500,00 euroa. Olisi kerralla nostettu maksu 5.000,00 euroon niin loppuisi "turhat" valitukset.\nRuotsissa professori P.H. Lindblom on sanonut vaihtoehtoisen riidanratkaisun (ADR) ja sovittelun olevan "ooppiumia oikeuslaitokselle". Lindblom kirjoitti Svensk Juristtidning -lehden numerossa 2/2006 näin (s.116):\n- Man kan på goda grunder hävda att staten och domstolarna bör hålla tassarna borta och överlåta ADR helt till den privata tvistlösningsmarknaden. När domstolarna framträder i flera olika roller med varierande ambitioner vad gäller rättskipning i ordets egentliga mening suddas gränserna inom normtillämpning och normbildning ut. Det materiella innehållet i "gällande rätt" blir oklart med de skadeverkningar detta har för medborgarna och deras förtroende för domstolarna. Vidare tas resurser avsedda för egentlig rättskipning i anspråk för fel ändamål.\nDet finns risk att ADR verkar som ett bedövningsmedel för parterna, medborgarna, lagstiftaren och domstolarna. Alla parter och medborgare inser inte vad de går miste om. Lagstiftaren passiviseras och ADR förbättras på bekostnad av den ordinarie processen. Även domstolarna kan passiviseras på det sätt att enskilda domare hänvisar tvister till ADR (medling) eller själva driver en förlikningsverksamhet för att slippa döma i målet. Därigenom försämras domstolarnas förutsättningar att utöva handlingsdirigering, rättsskapande och prejudikatsbildning, kontroll av lagstiftare samt att utgöra en rättspolitisk reformarena.\nLiike-elämään ja työsuhteisiin liittyvissä riita-asioissa voidaan käyttää Suomen Asianajajaliiton tarjoamaa sovintomenettelyä. Liitto mainostaa sitä näin:\n"Sovintomenettely on osapuolten välistä sovintoon tähtäävää vapaaehtoista ja luottamuksellista neuvottelemista puolueettoman kolmannen tahon avustuksella. Sovintomenettelyllä voidaan saavuttaa riidassa osapuolten käytännön intressejä palveleva ratkaisu, myös sellainen, johon tuomioistuin ei voisi osapuolia velvoittaa. Sovintomenettely on tuomioistuin- ja välimiesmenettelyä edullisempi ja sen avulla voidaan turvata tärkeiden henkilö- ja liikesuhteiden jatkuvuus. Sovittelija ei ole tuomari, eikä hän voi antaa osapuolia sitovia määräyksiä tai ratkaisuja. Sovittelijan tehtäviin ei kuulu oikeudellisten neuvojen antaminen osapuolille. Sovittelijat ovat Suomen Asianajajaliiton sovittelijakoulutuksen saaneita asianajajia".\nKuinka usein asianajajaliiton sovittelumenettelyä käytetään? Tästä ei taida olla saatavissa tarkkoja tietoja. Minulla on sellainen mielikuva, että liiton sovittelumenettely ei ole ollut sellainen suksee, jollainen siitä kuviteltiin joskus 10 sitten muodostuvan. Kun sovittelijana on kallispalkkainen asianajaja, kolmen kovapalkkaisen advokaatin edellytämä sovintomenettely ei ole kovin halpaa lystiä eikä menettely ole ilmeisesti yhden välimiehen välimiesmenettelyä juurikaan edullisempi riidanratkaisumuoto. Välimiesmenttelyssä saadaan sitä paitsi ihka "laillinen" ratkaisu riitaan.\npelle!! käytännön kokemus 1 välimiesasia viime vuosilta. puhu siinä sitten...\nAnonyymi: "AL:ssa on tarinaa uusista oikeudenkäyntimaksuista, jotka tullaan jatkossa perimään etukäteen. KKO:ssa maksun määräksi kaavaillaan esityksen mukaan 500,00 euroa. Olisi kerralla nostettu maksu 5.000,00 euroon niin loppuisi "turhat" valitukset".\nKaikkiin muihinkin oikeudenkäyntimaksuihin ehdotetaan roimia korotuksia. Poikkeuksena tietenkin nämä "opium"-asiat eli tuomioistuinsovitteluasiat, jotka vissiin tehdään ilmaiseksi - ehkä parteille suorastaan maksetaan sovitteluun osallistumisesta jotakin, että käräjäoikeudet voisivat tehokkaasti kilpailla "riidanratkaisumarkkinoilla"!\nHiton hyvin sopii meidän oikeusvaltakuntaan tämä oikeudenkäynnillä etukäteen rahastaminen.\nSaiskohan asianosaiset myydä tai ostaa pääsylippuja fanikatsomoon ja veikkaushan voisi järjestää vedonlyöntiä voittajasta ja häviäjästä.\nKun persaukinenkin pääsee vakuutuskorvasta hakemaan KKO.hon, niin onhan se niin oikein että...\nNäyttää muuten se korkein edelleen ratkovan Eero Hyväriseltä kesken jääneitä juttuja...\nVakuutusoikeuden eerohyvärinen syndrooma näyttää sekin olevan tarttuvaa sorttia...\nEnnen vanhaan oikeudenkäynti oli varmaa, nopeaa ja halpaa. Nyt on epävarmaa onko edes oikeudenkäyntiä kaikkien sovittelujen viidakossa.\nSovitteluidealististen (entusiastit, intoilijat, hanakat) tuomareiden ei pitäisi antaa osapuolten asianajajien vedättää itseään. Sovittelussa on nimittäin kyse usein asioista, jotka asianajajien tai muiden lakimiesavustajien pitäisi pystyä sovittelemaan ja sopimaan asianosaisten puolesta keskenään.\nHuomasin (vasta) nyt, että käräjätuomari, OTT Matti Kuuliala on kirjoittanut Lakimies-lehden numerossa 7-8/2012 julkaistussa artikkelissaan (s. 1105-1123) "Sovinto tuomioistuimessa - oikotie riidan ratkaisuun? järkevän tuntuisesti sovinnosta ja sen suhteesta riita-asian oikeudenkäyntiin ja tuomioistuinsovitteluun. Kuulialan ajatuksiin voin useimmissa kohdin yhtyä jo siksi, että hän ei tunnu olevan mikään kiihkeä sovitteluintoilija.\nKuulialan mukaan syynä siihen, että tuomioistuinsovittelu on jäänyt käytännössä jokseenkin vähäiselle käytölle varsinkin dispositiivisissa riita-asioissa, on se, että riita-asian valmistelussa on omaksuttu yhä enemmän konfliktinratkaisumallille ominaisia piirteitä. Sovittelulle ominaiset menettelytavat ova siis tulleet osaksi riita-asian oikeudenkäyntiä eikä erilliselle tuomioistuinsovittelulle ole sen vuoksi erityistä tarvetta. Kuuliala esittääkin harkittavaksi, olisiko tarkotuksenmukaista siirtää tuomioistuinsovittelua koskevat säännökset OK:een.\nTämä on myös oma ajatukseni. Ts. riita-asian valmistelu ja siinä tuomarin prosessinjohdon muodossa tapahtuva sovinnon edistäminen (OK 5:26) ja tuomioistuinsovittelu muistuttavat käytänössä paljolti toisiaan - sanokoot "teoriaherrat" mitä lystäävät. Sovittelua ei voida erottaa jyrkästi sovinnon edistämisestä, vaan näiden kahden menettelyn niiden välinen raja on, kulunutta kliseetä käyttääkseni, veteen piirretyn viivan kaltainen.\nKuuliala näyttää olevan samaa mieltä kanssani siitä, että OK 5:26:n mukaisessa sovinnon edistämisessä tuomari voi tuoda esiin ja keskustelun kohteeksi, ei vain puhtaasti juridisia näkökohtia, vaan myös kohtuus-ja tarkoituksenmukaisuusseikkoja.\nItse ehdotin lakivaliokunnalle v. 2004 antamassani lausunnossa, että OK 5:26:n 2 momenttiin lisättäisiin nimenomainen säännös, jonka mukaan tuomari voi perustaa riita-asian valmistelussa tekemänsä sovintoehdotuksen myös kohtuusyihin ja tarkoituksenmukaisuusnäkökohtiin.\nTätä koskeva säännös on katsottu tarpeelliseksi ottaa kyllä tuomioistuinsovittelua koskevaan lakiin (RiitaSovL 7 § 2 mom), vaikka sovittelussa asian pitäisi toki olla selvä ilman nimenomaista lainsäännöstäkin.\nLaamanni Teuri Tommi Brunilan visio sovittelun tulevaisuudesta (Lakimiesuutiset 5/11/2007):\n”Odotan tältä uudelta sovittelun kansanrintamalta paljon. Jos ja kun vielä tuomioistuinsovittelussakin muistetaan heittää lakikirjat nurkkaan ja hypätä aidosti riitaan sisään, syntyy hyvää jälkeä. Edessä on kokonaan uusi maailma”.\nSillä lailla! Tuomitsemistyöhön lopen kyllästyneen ja turhautuneen oloisen tuomarin visiointia!\nToivoisin että tuomarit noudattaisivat kiltisti osapuolen ilmoitusta siitä että ei halua sopia juttuaan eivätkä yrittäisi alkaa silti vänkäämään sovintoa.\nOn ollut tuskallisen paljon tilanteita joissa Kät ei ota kuuleviin korviinsakaan selkeää ilmoitusta siitä että juttua ei haluta sopia. Alkaa pakkosovittelu ja ellei siihen suostu voi suorastaan aistia miten hirvittävän vihainen Kät on valmis paiskaamaan lakikirjalla asiamiestä päähän.\nEräät tuomarit ajavat jopa asiamiehet ulos ja ottavat oikeuden alkaa painostamaan päämiehiä suoraan. Törkeää.\nEhkä asiasta pitäisi säätää OK tasolla siten että jos osapuoli missä vaiheessa tahansa (haastehakemuksessa, vastauksessa, lausumassa, kirjallisessa tai suullisessa valmistelussa) ilmoittaa että ei halua käydä sovintoneuvotteluja ei asiasta sen jälkeen keskustella vaan prosessi jatkuu puhtaasti riita-asiana.\nEi voi kuin alleviivata sitä että tuomarin rooliin ei kerta kaikkiaan sovi minkäänlainen jutun peukalointi.\nRiita-asioilla ja rikosasioilla on tässä mielessä valovuosien ero, huikea ero. Siviilijutussa Kät voi ottaa kaiken luovuutensa käyttöön ja heittäytyä ahtisaareksi ja ahdistella partteja loputtomuuksiin kaikenkarvaisilla ehdotuksillaan ja esityksillään.\nRikosjutussa se ei tietenkään tulisi kuuloonkaan, syyttäjähän soittaisi poliisin paikalle saman tien.\nSilti sovittelun ja sovinnon problematiikka on inhimillisellä tasolla aivan sama, oli kyse rikos- tai riita-asiasta. Joku on rikkonut, ja jonkun pitää hyvittää.\nSiviiliprosessi on tosiasiassa usein paljon hienosyisempi ja tunnemaailmoiltaan latautuneempi kuin rikosasia, joka tyypillisesti on taas melko yksioikoinen. Syyttäjä ajaa ja se on siinä. Siviilijutussa jokainen sana on periaatteessa syyte vastapuolelle, ja tunnevirityksiltään se voi olla pahimmillaan täysi hourula.\nJos tuollaisessa hourulakontekstissa tulee vielä innokas Kät joka alkaa muistuttelemaan että tämähän olisi syytä sopia, ollaan täysin väkivaltaisen mielipuolen armoilla.\nNever. Tällaiset pelleilyt pitäisi siivota kokonaan ulos tuomioistuimista. Rikosjuttujen mallilla pitää mennä. Sovittelut tapahtukoot kokonaan ti:n ulkopuolella.\nEivätköhän nämä sovittelusörkkimiset ole akkojen ideoita pohjimmiltaan. Ollaan suuna päänä häärimässä ja tuloksena on aivan pöllöjä ideoita joilla vain sotketaan entisestäänkin sotkuinne pakka.\n"OK 5:26:n mukainen menettely on luonteeltaan evaluatiivista eli arvioivaa. Tuomari pyrkii edistäämän sovintoa, joka vastaisi mahdollisimman hyvin asiassa esitettyä aineistoa ja aineellista oikeutta, mutta joka samalla tyydyttäisi riidan osapuolia. Sovintoon pyritään siis tavallaan lain mukaista lopputulosta ennakoiden."\nTässä on vain yksi ongelma: noin tehdessään tuomari siirtyy roolistaan selvännäkijän ammatin harjoittajaksi. Toisin kuin prosessioikeudellisessa teoriassa uskotaan, valtaosassa jutuista ei ole selvää oikeus- tai asiakirjoilla ratkaistavaa näyttökysymystä vaan pääosassa - valitettavasti - on henkilönäyttö, joka esitetään vasta pääkäsittelyssä.\nSen vuoksi sovinnon edistämisen työvälineinä ovat nykyisin asianosaisten informoiminen usein - hovioikeuden jälkeen - mittavasta kuluriskistä ja siitä haluavatko he ottaa tuon riskin usein moniselitteisen henkilönäytön perusteella.\nSe ei ole kaunista, mutta se on nykyistä oikeuselämää, johon yksi ratkaisu olisi kuluriskin puolittaminen poistamalla kaksinkertainen näyttömuutoksenhaku - jota sitäkin blogisti vastustaa.\nJos nykyiset käräjäoikeuksien tuomarit ovat niin täydellisiä tumpeloita, ettei heihin voi luottaa, korvattakoon heidät toisilla, mutta sen jälkeen maksettakoon riittävä palkka ja tehtäköön muutoksenhaku heidän päätöksistään luvalliseksi vain oikeus- tai menettelyvirheen perusteella. Lisäksi kolmen tuomarin kokoonpano olkoon pakollinen.


@stl.ry: Brändityö etenee mielenkiintoisten workshopien parissa. Innokas porukka mukana ideoimassa ja sparraamassa. Yhteinen selkeä tavoite luo herkulliset puitteet. Yhteistyösalamoita, mahtavuutta ja ripaus Ryhmä Hauta! #brändi #brändiuudistus #stl365arki #duunistöis #viestintä - Tuote- ja palvelukaupan yhdistys ETU


Toukokuu 28, 2018, 06:25:55 ap\nFoorumin säännöt- Muista rekisteröityä omalla nimelläsi, nimimerkkirekisteröinnit hylätään.\n179055 viestiä 13211 aihetta kirjoittanut 8030 jäsentä\nUusin jäsen: Timo Luukas Turunen\nVMPK ry Foorumi | VMPK | Tapahtumat | Aihe: Päitsi 2017\nKirjoittaja Aihe: Päitsi 2017 (Luettu 5774 kertaa)\nVs: Päitsi 2017\n« Vastaa #15 : Maaliskuu 27, 2017, 12:01:04 ip »\nKisa ajettu, koettu, katseltu ja haikeana todettu taas jääneen historiaan. Ensvuonna uudelleen.\nTässä virallinen videonpätkä sunnuntailta.\nTuossa Ohkolan lätäkön reunalla tuli aikaa vietettyä ja hupia riitti. Porukkaa oli paljon jokaisella pätkällä joilla itse kävin. Jopa ennätyksellisen paljon ja hyvä niin. Monet epäilivät, ettei MM-karavaania enää nähdä Päitsin kierrossa, mutta aika näyttää. Toivottavasti nähdään tulevinakin vuosina.\nLoistava oli kilpailu ja varmasti oikea mies voitti.\nUlkomaan eläjät ajoivat sunnuntaina huomattavasti kovempaa, kun pääsivät paremmin jyvälle nastarenkaiden käyttäytymisestä.\nPäivävoitot jäivät taas Suomeen kaikissa neljässä luokassa. Tulevaisuus junnujen osalta näyttää taas astetta valoisammalta.\n« Vastaa #16 : Maaliskuu 27, 2017, 15:37:07 ip »\nHieno viikonloppu kaikin puolin! Eilen olin perinteisesti Huhdanojan kallionousussa ja ohjelmakin alkoi perinteisesti B-luokan jälkeen. Joo, näytti olevan Ohkolan lätäkössä vettä tänä vuonna, sen verran kuvista näin, mutta missähän mahtaa tuo videossa näkyvä kivikkomäki olla?\nVielä erikseen on pakko mainita Jari Grénin ajo -83 mallisella Hussella, jonka minäkin olen saanut omistaa muutaman vuoden.\n« Viimeksi muokattu: Maaliskuu 27, 2017, 15:40:31 ip kirjoittanut Kari Korpelainen » Kirjattu\n« Vastaa #17 : Maaliskuu 27, 2017, 19:24:18 ip »\nKolme siviili pyörää oli liikkeellä katselijapuolella,eivät olleet ainakaan Jämsästä,nelitahti, vanhempia matka enduroita,ja tietenkin Järvis Sepi ajeli vanhaa nelos tietä ja kehui lähtevänsä Päijänteen toiselle puolelle Marjoniemen maastokokeelle,pyörähän on vanha 350cc Jawa sixi ( ei mikään ihme vaikka olisi mennyt ajamalla).TV.KB Olikohan tänä vuonna Päitsissä vanhojen pyörien paraatia,joutikohan Torlöf polkaisemaan Silverpilenin käyntiin.\n« Vastaa #18 : Maaliskuu 27, 2017, 19:37:58 ip »\nKorpelaisen Kari tiedusteli mäen sijaintia.\nTuossa videossa näkyvä mäki oli sunnuntaina kolmospätkällä, eli Nuuttilan pätkän loppuosassa, Lehtimäen alueella. Melko lähellä moottoritietä.\nMäkeä edelsi erittäin nopea pienen hiekkatien suora, josta noin ysikymppimutka välittömästi mäkeen.\nOlin silloin siinä mäessä, koska olin sen ranskalaisen kuvausryhmän kuljettajana.\nNäköjään eri ryhmien kuvamateriaalista on koostettu videoita, jotka eivät ole välttämättä ajallisesti loogisessa järjestyksessä.\nMutta hienoja videoita kaverit tekevät. Siis Enduro GP:n henkilökunta.\nOli tosi mielenkiintoista olla heidän mukana koko kisan ajan. Tuokiokuvaa tuli mm. Kärkistensalmen (Korpilahti) sillaltakin. Siinäpä se Päijänne näkyi mukavasti reitillä.\nTuollaisten videoiden tekemisessä on tietysti monta työvaihetta, ennenkuin ne ovat tuossa muodossa esitettävissä.\nEhkäpä he saivat hieman tallennettua Päitsin eksotiikkaa maailmalle näytettäväksi.\nJa onneksi näyttää olevan kuva- ja videomateriaalia samasta tapahtumasta runsaasti netissä, että jokainen voi valita mieleistään katseltavaa.\nKarille (Korpelainen) terveiset, että postia tulee aikanaan, kun ehdin ottamaan materiaalin esille. On tuota Päitsi-pyykkiä vielä (merkit ym.)...\n« Viimeksi muokattu: Maaliskuu 27, 2017, 22:29:20 ip kirjoittanut Juha Mattila » Kirjattu\n« Vastaa #19 : Maaliskuu 27, 2017, 20:00:39 ip »\nJuha Mattilalle,olitteko kuvaamassa Haapajoella siinä ennen kaatopaikkaa,Kärhä sanoi että päästäkää Ranskalainen kuvausryhmä maastokokeelle koska olivat käynneet tutustumassa paikkaan,en kyllä huomannut sillä olin ohjaamassa yksin siinä vanhalla nelostiellä parkkipaikalle väkeä,kai sinä Juha olisit ikkunan avannut ja moikannut.TV.KB\n« Vastaa #20 : Maaliskuu 27, 2017, 20:41:57 ip »\nMoi Kari B!\nTiesin, että se kaatopaikan kohta oli valittu ennalta kuvauspaikaksi, mutta siellä oli saman porukan ryhmistä toinen.\nMe olimme siellä Juokslahden puolella, siellä kiviportaalla. Paikka oli otettu kuvauskohteeksi, koska olin kysynyt Järvis Venniltä jotain hyvää paikkaa. Vennin ehdotus oli se porras siellä pätkän lopussa. Sinne sitten vein kuvaajan avustajineen. Niinpä ryhmistä toinen oli sitten siellä toisessa paikassa.\nSe kiviporras olikin hyvä paikka. Kuvaaja kuvasi siellä ainakin kolmesta eri kuvakulmasta, jotka voi tunnistaa videoiltakin. Yleisöä oli hyvin paikalla. Jopa tuttuja. Kävelymatka sinne ja sieltä pois olikin aikamoinen suoritus ranskalaisilta varusteineen. Paikkahan oli korkean mäen päällä.\nOli muuten ihan jäinen tie. Ja paluureittikin reittiä pitkin oli sellainen, että kaveri pysähtyi kuvaamaan jäistä ränniä.\nSuorastaan pelkäsin, että kavereista vähintään toinen kaatuu, koska lenkkareiden pohjista puuttui nastat... Mutta varoitus ehkä tehosi.\nSe kiviporraskin näkyy jo netissä olevalla videolla.\n« Viimeksi muokattu: Maaliskuu 27, 2017, 21:11:41 ip kirjoittanut Juha Mattila » Kirjattu\n« Vastaa #21 : Maaliskuu 28, 2017, 15:02:03 ip »\nJuhalle kiitokset tiedoista ! Mekin näimme kuvaajia Kärkistensalmen sillalla, eikä ihme, hienot on maisemat. Haapajoen kiviportaasta kuulimme parilta Jämsäläisnuorelta Huhdanojalla sunnuntaina, pojat olivat Eemil Pohjolan kavereita. Täytyy pitää mielessä ensi vuonna. Samoin Huhdanojalla oli Laaksosen Pali ja Järvisen Seppokin siinä oli jonkin aikaa. Pali kertoi, että Ruuhijärvellä ajellaan taas mantsaa tulevana syksynä, 2.9.\n« Vastaa #22 : Maaliskuu 28, 2017, 19:14:49 ip »\nKyllä sitä Kärkistensalmen siltaa pitkin on kilpailijoiden, ja muidenkin, hyvä huristella. Toista se oli lossin aikaan.\nVuoden 1984 Päitsissä kaikki kilpailijat huoltajineen ylittivät Kärkistensalmen lossin avulla.\n« Vastaa #23 : Maaliskuu 28, 2017, 19:53:36 ip »\nSiltahan on nimitetty kansanedustaja PEKKARISEN sillaksi,aikamoinen teko saada silta tolle liikennevälille,mutta kuka muistaa KOROSPOHJAN mäet jotka nousivat Vaaruvuoren päälle eli vanha tie Joutsasta päin,tosi kova mäki kuin kohti suoraan seinää,sen aikaiselle kalustolle,on kokemusta linja-auton kyydistä sekä sen aikaisista henkilöautoista,mutta kova on se tarina, joka pyöräilijä laski ilman jarruja ja ketjuja alas mäen,lieneekö totta,mäkihän oli kasiosainen,ensin vauhdin pois ottava pystysuora seinä,sitten pieni helpotus ja taas pystysuora seinä.Voi niitä aikoja.TV.KB\n« Vastaa #24 : Maaliskuu 28, 2017, 21:25:20 ip »\nNoin 13 vanhana kierrettiin Päijänne polkupyörillä.\nTakajarrurummun ympärillä oli eristysnauhaa ja se suli juoksevaksi, kun koko mäki mentiin alas täysjarru päällä.\nKovaa on tullut alas ketjuton pyöräilijä.\nSamalla lenkillä korkkasi etupyörän laakerit.\nEi ollut varaosia, mutta laitettiin tuohta akselin ja navan väliin.\nHyvin sillä päästiin Jämsänkoskelle.\nKuhmoisista vielä vanhaa soratietä.\n« Vastaa #25 : Maaliskuu 29, 2017, 06:58:13 ap »\nPolkupyörällä tuli Päijänne kierrettyä ekan kerran kesällä 1976. Ikää oli 14.\nPyöränä oli (ja on) kymmenvaihteinen Mercier, jolla sai kokea vauhdin hurmaa Korospohjan mäissä.\nMeinasi käydä huonosti, kun suurimmalla vaihteella lisää vauhtia antaessani ketjut lähti pois paikoiltaan...\nSeurauksena oli muutaman pinnan katkeaminen, keskiön murtuma ja vanteen kieroutuminen.\nPystyssä pysyin onneksi. Matka jatkui hieman rauhallisemmalla nopeudella...\nSeuraava Päijänteen kierto oli sitten vuonna 1980 huhtikuussa Kotarilla.\n« Vastaa #26 : Maaliskuu 29, 2017, 15:58:12 ip »\nEikös se Korospohjan mäki oo jyrkempi sinne lossin puolelle? Se tie tai tienpohja on siinä edelleen olemassa, taisin viime kesänäkin - vai olikohan se jo edellisenä - kerran Kawalla ajella sen J-kylään mennessä. Lammen rannalla ylätasanteella on makkaranpaistopaikkakin Vaarunvuoren luontopolun varrella. Se jyrkempi kohta on syöpyny kivikkoiseks, ko sade on vieny hienompaa ainesta pois. Tolla leikkiendurolla se ei oo mäki eikä mikään ajella ylös tahi alas, mutta viitisentoista vuotta sitten piti kerran mennä maantiemallin bokseribemarilla (R65 -80) kokkeileen, ja iteksein reissussa. Jäi ylämäkkeen kivien välliin suttaamaan, kun ei raaskinu vauhtia pittää - pakoputket ja muut alimmat kohat säälitti. Pienellä rykäsyllä pääsin etteenpäin ja ylös mäen; hetken oli mielessä että tais mennä rysyämiseks, ko ei se ois yksin niin helppo ollu kääntää siinä rinteessä, hupasen ukon.\nAsiaan: Ranskan pojat on tehny miun mielestä hienot videot Päitsistä! Vaan eihän se ihme oo jos on ollu ossaavat oppaat ja kuskit neuvomassa.\nVähän jäi kaivelemmaan, ko ei jaksanu lähtee Joutsaan lauantaina kattomaan ja ehkä kuvailemaankin, vaikka suunnitelmissa oli.\n« Viimeksi muokattu: Maaliskuu 29, 2017, 16:01:13 ip kirjoittanut Jaakko Latvanen » Kirjattu\n« Vastaa #27 : Maaliskuu 29, 2017, 17:14:17 ip »\nPäitsin palkintogaala on tulevana lauantaina 1.4. Vierumäen Scandic-hotellilla alkaen klo 17.00 illallisella, ja palkintojenjako alkaen klo 19.00.\nTarinoita ja tuttuja, kenties uusia, on varmasti yhdeksi illaksi...\n« Vastaa #28 : Maaliskuu 30, 2017, 19:46:51 ip »\nTässä vielä yksi tuore kooste kisasta.\nVMPK ry Foorumi | VMPK | Tapahtumat | Aihe: Päitsi 2017 « edellinen seuraava »\nSivu luotiin 0.326 sekunnissa. 24 kyselyä tietokannasta.


Pääministeri lensi pöntöllä ja muita erikoisia otsikoita – Klikinsäästäjä vierailulla MTV Uutisissa - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nPääministeri lensi pöntöllä ja muita erikoisia otsikoita – Klikinsäästäjä vierailulla MTV Uutisissa\nKotimaa Julkaistu 08.01.2016 06:30\nPuolen vuoden olemassaolonsa aikana klikkausotsikoita säästelevä sivusto on vakiinnuttanut paikkansa lukijoiden joukossa.\nKlikinsäästäjä-yhteisö nostaa esiin yleisöä kalastelevia otsikoita Facebookissa ja kertoo tiiviisti, mistä uutisessa on kyse.\nYhteisö on myös valinnut vuoden klikkiotsikon, ja MTV Uutiset sai kyseenalaisen kunnian vastaanottaa tämän tunnustuksen. Vastalahjana MTV Uutiset kutsui Klikinsäästäjän porukan vierailulle uutistoimitukseen.\n"Tarkoituksena ei ole spoilata"\nLauri Skön sai viime kesänä tarpeekseen nettiotsikoista, jotka vääristelevät juttujen sisältöä tai piilottelevat olennaista tietoa. Hän pisti pystyyn Klikinsäästäjä -Facebook-yhteisön.\nYhteisö on ollut verkossa kesäkuusta 2015 alkaen. Jo heinäkuussa mukaan tulivat Skönin vanhat kaverit Deniz Kaya, Tom Himanen ja Markus Hav. Ystävykset tuntevat toisensa Kouvolasta.\nFacebook-ryhmässä miehet kertovat sen, mitä klikkiotsikot piilottelevat. Tuore esimerkki on nuorten MM-kultajuhlista kertova Ilta-Sanomien uutinen.\n– Jotkut kuvittelevat, että meidän tarkoituksemme on spoilata uutisen sisältö. Ei se niin ole. Meidän on tarkoitus tarjota lukijalle riittävä konteksti uutisesta, Tom Himanen sanoo.\nKlikinsäästäjät MTV:n toimituksessa. Vasemmalta Lauri Skön, MTV:n toimituspäällikkö Karri Lehtiö, Markus Hav, Tom Himanen, Deniz Kaya ja MTV:n toimituspäällikkö Jyrki Huotari. Selin MTV etusivun vastaava tuottaja Seppo Haaparanta.\nKlikinsäästäjän ylläpidosta vastaa neljän nuoren miehen ryhmä, mutta ylläpito ei suinkaan metsästä klikkiotsikoita yksin. Nelikko jakaa keskenään vastuun siitä, kuka ryhmän Facebook-tiliä päivittää.\n– Meille tulee noin 20–30 vinkkiä päivässä. Aika paljon tietenkin joutuu miettimään, mitä postaa. Aika ajoin tulee vinkkejä, mistä huomaa, että ei se ollutkaan klikkiotsikko, Lauri Skön kertoo.\n– Facebook-sivun tykkääjiltä tulee jonkin verran vinkkejä, joita lähdetään tarkistamaan. Suunnilleen kolme päivitystä tehdään päivässä, Deniz Kaya täsmentää.\nKlikinsäästäjästä tykkää Facebookissa yli 91 000 käyttäjää, Twitterissäkin yhteisöllä on reilut 1 500 seuraajaa. Nyt heillä on tili myös Instagramissa.\nMTV Uutisten otsikko on edellisen kerran päässyt Klikinsäästäjän hampaisiin 5. tammikuuta.\nKyseenalainen tunnustus vuoden klikkiotsikosta saatiin viime kesäisen otsikoinnin perusteella.\nJuttu kertoi perheestä, joka menetti omaisuutensa tulipalossa eikä saanut korvauksia.\nAmmatiltaan Klikinsäästäjän ylläpitäjät ovat opiskelijoita ja yrittäjiä. Mikä saa nuorukaiset käyttämään aikaansa erilaisten otsikoiden metsästykseen? Ainakin siitä saa hupia, mutta ei rahaa.\n– Itse asiassa niitä (otsikoita) on hauskaa käydä läpi, siellä on aikamoisia helmiä seassa. Me olemme uutisten suurkuluttajia joka tapauksessa, Tom Himanen sanoo.\nNelikon omat suosikit\nKlikinsäästäjä on nyt kypsässä, hieman yli puolen vuoden, iässä. Matkaan on mahtunut jo lukemattomia klikkiotsikoita, joten on aika selvittää nelikon suosikit.\n– Nostan suosikiksi Tamperelaisen uutisen, jonka otsikossa kerrotaan, että festari ei pärjää vain pelkillä makkaraperunoilla – nyt myydään eniten tätä! Myöhemmin jutussa selviää, että eniten myydään makkaraperunoita, Lauri Skön sanoo.\nMakkaraperunat-otsikko saavuttaa myös Tom Himasen rankingissa sijan yksi. Deniz Kaya nostaa suosikiksi otsikon, jonka mukaan pääministeri Juha Sipilä matkusti vessanpöntöllä Ouluun.\nMarkus Hav kaivaa suosikkinsa ajalta ennen klikinsäästäjiä.\n– Oisko vuodelta 2009 otsikko, että Kovalchuk sanoi f-sanan ja viittasi Suomeen. Se f-sana oli Finland (Suomi).\nVR: Pakkanen hyydyttää junia tänäänkin Video: MTV testasi pakkastempun: Näin jäätyy saippuakupla


Irtisanomisten vaikutukset jäljelle jääneisiin työntekijöihin - Osuva\nIrtisanomisten vaikutukset jäljelle jääneisiin työntekijöihin\nYritysten irtisanomiset eivät kosketa pelkästään irtisanottuja työntekijöitä, vaan ne vaikuttavat monella tavalla ja jopa pitkäaikaisesti myös irtisanomisilta välttyneisiin, jäljelle jääneisiin työntekijöihin. Tämän tutkimuksen tarkoitus on selvittää, millaisia vaikutuksia metsäteollisuudessa toimivan case-yrityksen irtisanomisilla oli ja on sen jäljelle jääneisiin työntekijöihin. Tutkimuksessa verrataan lisäksi, miten yrityksen luottamushenkilöiden ja esimiesten näkemykset eroavat työntekijöiden kokemuksista.\nTutkimuksen teoreettisessa viitekehyksessä perehdytään monipuolisesti saneeraamiseen, irtisanomiseen ja sitoutumiseen sekä selvitetään lisäksi, miten irtisanomiset ovat vaikuttaneet jäljelle jääneisiin työntekijöihin ja heidän sitoutumiseensa aiempien tutkimustulosten mukaan. Tutkimuksen aineisto kerättiin haastattelemalla case-yrityksen työntekijöitä, luottamushenkilöitä ja esimiehiä. Aineisto analysoitiin käyttämällä fenomenologisen psykologian analyysimenetelmää, jossa tärkeintä on säilyttää ihmisten kokemukset sellaisina, kuin ne ovat, eikä tarkoitus ole esimerkiksi muodostaa uusia teorioita. Työntekijöiden kokemuksista muodostettiin yleinen merkitysverkosto, josta käy ilmi, miten irtisanomiset yleisesti koettiin työyhteisössä. Lisäksi luottamushenkilöiden ja esimiesten haastatteluiden perusteella muodostettiin yleiset merkitysverkostot, joista selviää, miten heidän havaintojen mukaan irtisanomiset vaikuttivat jäljelle jääneisiin työntekijöihin.\nTutkimuksen mukaan irtisanomiset vaikuttivat mm. case-yrityksen jäljelle jääneiden työntekijöiden työntekoon, työilmapiiriin, yhteishenkeen, sitoutumiseen, työmotivaatioon ja tehokkuuteen, mutta vaikutukset yllättivät ristiriitaisuuksillaan ja pirstaloituneisuudellaan. Pääsääntöisesti luottamushenkilöillä ja esimiehillä oli hyvä käsitys irtisanomisten vaikutuksista työntekijöihin, mutta erojakin löytyi.


SumUp Business Mastercard | Tilaa kortti yrityksellesi\nYksi kortti kaikkeen, mitä yrityksesi tarvitsee\nMaksuton Mastercard-lähimaksukortti, jolla saat kaiken tarvitsemasi juuri silloin kun tarvitset – veipä yritystoimintasi sinut minne tahansa.\nPieni kortti suuriin ideoihin\nEi sopimuksia, sitoumuksia tai kuukausimaksuja.\nVain maailmanlaajuinen Mastercard kaikkeen, mitä yrityksesi tarvitsee.\nYritystoimintaan tarkoitettu kortti\nPidä yrityksesi asiat käden ulottuvilla omalla Mastercard-prepaid-kortillasi – saat sen maksutta avatessasi SumUp-yritystilin. Korttia voi käyttää maailmanlaajuisesti, ja voit hankkia kaiken, mitä yrityksesi tarvitsee helposti ja nopeasti.\nEi tarvetta odottaa korttia – voit tehdä ostoksia jo ennen kuin korttisi saapuu. Yhdistä Mastercard-prepaid-korttiisi Apple Payhin tai Google Payhin ja voit tehdä ostoksia helposti ja turvallisesti missä tahansa mobiililaitteitasi käyttämällä.\nHallitse itse kortin turvallisuutta\nEtkö löydä korttiasi? Ei hätää. Voit estää sen käytön sovelluksessa ja pitää näin rahasi turvassa. Voit ottaa kortin jälleen käyttöön silloin kun haluat. 3D-Secure-maksujen ansiosta voit käyttää korttiasi luottavaisin mielin tietäen, että tietosi on aina suojattu.\nOsta kaikki mitä yrityksesi tarvitsee niin kaupoista, sovelluksista kuin verkostakin turvallisella Mastercard-prepaid-kortilla. Voit myös nostaa rahaa pankkiautomaatista kolme kertaa kuukaudessa maksuttomasti. Voit maksaa kortilla niin Suomessa kuin ulkomaillakin kaikkialla, missä Mastercard on käytössä.\nAvaa yritystili. Hanki oma Mastercard.\nMikä SumUp Card on?\nSumUp Card on Mastercard-lähimaksukortti, joka kuuluu ilmaiseen SumUp-yritystiliin. Se on turvallinen maksukortti yrityksesi kuluihin, ja voit maksaa sillä kaupoissa, sovelluksissa ja verkossa. Korttia voi käyttää maailmanlaajuisesti, ja voit hankkia sillä kaiken, mitä yrityksesi tarvitsee.\nMinkä verran SumUp Card maksaa?\nSumUp Card on maksuton. Kun avaat SumUp-yritystilin verkossa, Mastercard-lähimaksukortti lähetetään sinulle ilmaiseksi.\nMissä SumUp Cardilla voi maksaa?\nVoit tehdä ostoksia SumUp Cardilla missä tahansa kaupassa tai sovelluksessa, joka hyväksyy Mastercardin. Mastercard on käytössä maailmanlaajuisesti, joten voit maksaa kortilla niin Suomessa kuin ulkomaillakin.\nMitä etuja SumUp Cardissa on?\nSumUpin Mastercard-prepaid-kortissa on seuraavat edut:\nEi ennakkomaksuja tai -kuluja\nKortti käy missä päin maailmaa tahansa\nLähimaksulla maksaminen käy nopeasti\nApple Pay- ja Google Pay -sovelluksilla maksut hoituvat näppärästi\nMaksuttomat automaattinostot (3 kertaa kuukaudessa)\nYrityksesi varat ovat käytössäsi milloin tahansa


Alkaen 60,00 € 48,39 €\nAsti 94,00 € 75,81 €\nUralTone jousikaiku on suunniteltu toimimaan sekä hyväkäytöksisenä jousikaikuna tai häröilyefektinä "avojousin". Kaikutankkia käytetään virtaohjatulla vahvistimella jonka ansiosta kaikutankkiin syötettävä signaali ei vaimene korkeita ääniä kohden. Kaiun paluussa on kaksialueinen ekvalisaattori, keskialueen taajuus on säädettävissä.\nSisältää osat ja etupaneelin valmiiseen jousikaikumoduliin. Sarja ei sisällä kaikutankkia, potentiometrien nuppeja eikä kiinnitysruuveja räkkiin. Nämä ovat ostettavissa erikseen.\nMuokkaa UralTone Eurorack series - Spring Reverb rakennussarja\n1 x UralTone Eurorack series - Spring reverb KIT - OSASARJA + 60,00 € 48,39 €\nAccutronics 4AB3C1B + 33,00 € 26,61 €\nAccutronics 8AB2D1A + 32,00 € 25,81 €\nTAD 8AB3C1B kaikutankki + 22,00 € 17,74 €\nAccutronics 9AB2C1B + 34,00 € 27,42 €\nTAD 9AB2C1B kaikutankki + 27,00 € 21,77 €\nAccutronics 9AB3C1B + 34,00 € 27,42 €\nTAD 9AB3C1B kaikutankki + 29,00 € 23,39 €\nJousikaiun kytkennän ytimessä on virtaohjattu vahvistin, jolla kaikutankkia pystytään ajamaan parhaiten laajalla taajuuskaistalla. Kun tavallisessa vahvistimessa kaiuttiminen ohjaus tapahtuu jännitettä moduloimalla, kaikutankkia ajetaan vaihtuvalla virralla. Kaikutankeissa tarvittava ohjausjännite kasvaa taajuuden noustessa. Virtaohjauksella kompensoidaan korkeille taajuuksille kasvavaa impedanssia. Ts. korkeammille taajuuksille syötetään suurempaa jännitettä kuin matalille.\nPaluupuolella äänen muokkaamiseen on käytössä +/-12dB:n ekvalisaattori. Keskialue on säädettävissä kahden oktaavin alalla n. 500Hz - 2kHz, yläpää on kiinteästi n. 3kHz:ssä. Sisääntulossa ja lähdössä on summausvahvistimet joissa on oletusvahvistuksena puhtaalle signaalille 2x sisään / 0.5x ulos. Jos tankkia halutaan ajaa suuremmalla signaalilla tai sisääntulon herkkyys on pieni, voidaan kytkennän vahvistussuhdetta muuttaa. Etupaneelin Feedback säätö on kytketty suoraan kaiun paluuseen. Kytkemällä jakin Feedback liittimeen, kytkeytyy kaiku irti, joten ko. liitäntää voi käyttää toisena säädettävänä sisääntulona.\nJousikaikumoduuli sopii käytettäväksi miltei kaikkien jousikaikumallien kanssa. Oletuksena kytkentä on sovitettu 8ohm tankille, mutta pienin muutoksin se sopii myös korkeamman impedanssin tankeille.\nMikä sitten on paras tankki minulle?\n4 ja 9 sarjat (1. merkki koodissa) tarkoittavat pitkiä tankkeja. Suosittelemme pitkää aina kun se on koon puolesta mahdollista. 9-sarjassa on 3 jousta kun taas 4-sarjassa 2. 3-jousinen on "läskimmän" kuuloinen. 4. merkki tarkoittaa kaiun pituutta. Valittavissa on joko medium (2) tai long (3). 4AB3C1B on perinteisin kitarakaiku ja 9AB2C1B tai 9AB3C1B taas klassisia urkukaikuja. Studiokaiussa on usein 3 jousta. Pitkä ja leveä kaiku voi tehdä kokonaissoundista suttuisan, joten yleiskäyttöön suosittelemme joko 9AB2C1B tai 4AB3C1B tankkeja. Sekä Accutronics että TAD on laadukkaita. Accutronics se lengaarisin, TAD lähellä vanhoja 60-l. accutronicseja.\nOlet arvostelemassa:UralTone Eurorack series - Spring Reverb rakennussarja\nUT Modulaari eurorack patch kaapeli (3.5mm mono) 60cm x 50kpl\nUT Modulaari eurorack patch kaapeli (3.5mm mono) 30cm x 50kpl\nUT Modulaari eurorack patch kaapeli (3.5mm mono) 100cm x 50kpl\nUralTone EURORACK kotelo HP 2x84hp - RAKENNUSSARJA\nUralTone EURORACK kotelo #2\nUT Modulaari eurorack patch kaapeli (3.5mm mono) 100cm x 10kpl\nUT Modulaari eurorack patch kaapeli (3.5mm mono) 60cm x 10kpl


Janita Lukkarisen kuolemasta vuosi – moni on katunut sanojaan – Stara\nViihdeuutiset 1.12.2021, 11:00 · Terhi Piiroinen\nParantumatonta syöpää sairastanut suomalaisjulkkis Janita Lukkarinen on kuoli 27-vuotiaana vuosi sitten. Suomalaiset saivat seurata hänen taisteluaan syöpää vastaan läheltä, sillä Lukkarinen kertoi seuraajilleen aktiivisesti tuntemuksistaan ja kokemuksistaan. Hän oli myös rankasti kiusattu.\nJanitan syöpätaistelua vastaan nousi omituinen kiusaajien joukko, joka syytti naista keksineensä syövän ja rahastavansa sen avulla hyväuskoisia. Todellisuus oli toisenlainen, ja tämän varmasti tuntee moni kiusaajakin nyt nahoissaan. Yksi näkyvimmin Janitaa haukkuneista poisti myöhemmin kaikki sosiaalisen median käyttäjätilinsä.\nJanita tuli suomalaisille tutuksi 19-vuotiaana vuonna 2012, kun hän osallistui Big Brother -realitysarjaan. Tuolloin Lukkarinen kertoi haaveilevansa hyvästä urasta, ihanasta perheestä, bilettämisestä ulkomailla ja julkisuudesta sekä silikonirinnoista. Julkisuutta hän saikin, sillä tumma kaunotar viihtyi parrasvaloissa.\n– Kiitos kaikille, olette olleet mahtavia, oli Janitan viimeinen viesti.


THL: Kouluille ja päiväkodeille tarjolla toimintamalli sisäilmatilanteen hoitamiseen - Sisäilmauutiset\nSelvityksiin kannattaa ryhtyä ripeästi\nKoulun tai päiväkodin sisäilmatilanteen selvitysprosessin käynnistää tilan käyttäjien, kuten opettajien, oppilaiden, siivoajien tai keittiötyöntekijöiden havainto sisäympäristöstä. Olosuhteisiin, näkyviin vaurioihin tai oireisiin liittyvistä havainnoista tulisi ilmoittaa ripeästi, jotta tilannetta päästään selvittämään. Tiedon havainnosta, esimerkiksi tunkkaisesta ilmasta, tarvitsevat kouluissa rehtori ja päiväkodeissa päiväkodin johtaja, joilla on kokonaisvastuu oppimisympäristön turvallisuudesta, sekä aina myös kiinteistön omistaja, jolla on puolestaan vastuu rakennuksen kunnosta.\nEnsivaiheessa nopea jalkautuminen kohteeseen ja tilojen käyttäjien kuuleminen, tilanteen havainnointi ja ilmeisten vikojen tunnistaminen on havaittu hyväksi toimintatavaksi. Tekniset viat ja selkeät vauriot hoidetaan kiinteistöhuollon toimin. Koettujen haittojen ja epäselvien tilanteiden selvittämisessä tarvitaan jo ensivaiheessa yleensä erityisasiantuntemusta muun muassa sisäilma-asioista ja talo- ja rakennustekniikasta.\nSisäilmaryhmä hoitaa haastavia tilanteita\nUsein tilanteet ratkeavat jo ensivaiheen selvityksessä. Tilanteet, jotka vaativat lisäselvityksiä tai ovat laajoja, eivätkä selviä ensivaiheessa käytettävissä olevilla keinoilla, viedään yleensä sisäilmaryhmän tai vastaavan moniammatillisen ryhmän käsiteltäväksi. Sisäilmaryhmätoiminta on kunnissa vakiintunutta ja myös hyväksi todettua yhteistyötä.\n”Koulujen ja päiväkotien sisäilmatilanteet koskettavat monia eri ryhmiä oppilaista ja koulun henkilökunnasta vanhempiin ja muihin kuntalaisiin. Ajantasainen viestintä tulee huomioida koko prosessin läpi”, lisää THL:n tutkija Kaisa Jalkanen.\nSisäilmatilanteiden selvitysprosessin tulee olla kunnassa selkeästi määritelty ja ohjeistettu.\nKoulu- ja päiväkotirakennusta koskevassa ohjeistuksessa esitetään selvästi eri toimijoiden roolit ja tehtävät.\nSelvitysprosessin tulee olla kaikkien saatavilla, ja se on myös hyvä tuoda kaikille rakennuksen käyttäjille tiedoksi.\nAjantasainen viestintä on huomioitava koko prosessin läpi.\nHavainnon ilmoittajalle tulee antaa vähintään palaute ilmoituksen vastaanottamisesta sekä mahdollisuuksien mukaisesti tietoa toimenpiteistä ja aikatauluista asian selvittämiseen liittyen.\nKiinteistön omistaja on vastuussa selvityksistä. Selvityksiin on hyvä tarttua ripeästi.\nKorjausten ja muiden toimenpiteiden onnistumisen seuranta rakennuksen korjauksen ja käytön aikana on aina tärkeä osa sisäilmaprosessia.\nSisäilmatilanteen selvitysprosessi koulussa ja päiväkodissa pohjautuu Terveet tilat -toimintamalliin, jonka tarkoitus on toimia tukimateriaalina kunnille sisäilmatilanteiden ratkaisemisessa ja erityisesti niiden ennaltaehkäisemisessä. Koulu- ja päiväkotirakennuksiin liittyvien selvitysprosessien lisäksi tarvitaan ohjeistusta koululaisten ja lasten tukemiseksi sisäilmatilanteissa muun muassa koulu- ja perusterveydenhuollossa.\nSisäilmatilanteen selvitysprosessi koulussa ja päiväkodissa\np. 029 524 7985


En hallitse ruokaa, hän hallitsee minua / psykologia | Psykologia, filosofia ja ajattelu elämästä.\nEn hallitse ruokaa, hän hallitsee minua\nTiedämme anoreksian, sen ansiosta löydämme myös bulimiaa ... Vakavia ongelmia, jotka aiheuttavat ympärillämme ikuisen pakkomielle ruoan kanssa. mutta, Mitä tapahtuu, kun ruoka valvoo meitä?, Kun syömme pakonomaisesti ja emme puhdista itseämme myöhemmin? Tänään lähestymme kaikkien niiden ihmisten elämää, jotka elämässään tietyissä hetkissä eivät tiedä, elävätkö he syömään tai syömään elääkseen.\nBinge-syömishäiriö tunnistaa ne käyttäytymiset, joissa syöt hyvin nopeasti, nopeammin kuin normaalisti, syö ruokaa, kunnes tuntuu epämukavalta täynnä, kuluttaa suuria määriä ruokaa ilman nälkää.\nPakollinen ruoanotto vaikuttaa niihin, jotka kärsivät epätasapainosta aivojen palkintokeskuksissa ja joilla on alhainen itsevalvonta ahdistuneisuuden suhteen. Tämä saa heidät tulemaan riippuvaisiksi ruoasta, vaikka he eivät olekaan nälkäisiä. Seuraukset eivät liity vain terveyteen, vaan myös emotionaaliseen hyvinvointiin: ihmiset, jotka kärsivät tästä häiriöstä, tuntevat itsensä syyllisiksi ja häpeiksi.\nElää syömään, syö elää\nUseimmat meistä syövät elää ja elämämme ei kiertele ruokaa. Tämä ei tapahdu ihmisillä, jotka kärsivät syömishäiriöistä. Heille, hänen elämäänsä ohjataan aina ruoka. Mutta mikä on kaiken tämän ahdistuksen takana syödä ruokaa pakottavasti?\nKun putoamme masennukseen, kun alamme nähdä itsemme hämmentyneinä tunteista, kun itsetuntoamme on lattialla, on erittäin helppo menettää hallinnan. Yhtäkkiä käännymme ilman jarrutusta, ja ilman käytännöllisesti katsoen sitä aletaan toistaa käyttäytymismalleja, jotka eivät auta meitä tuhoamaan meitä. Ohjauksen menettäminen on tapa, jolla kehosi kertoo, että on jotain, joka sinun on ratkaistava. Se saa huomionne.\nTästä syystä hetkinä, jolloin näemme itsemme enemmän stressaantuneina, ja enemmän ahdistusta, me menemme ruokaan, jotta yritämme sijoittaa siihen, mikä meidät korrodoi. Suurena ongelmana on, että sen jälkeen emme tunne paremmin. Syynä on paitsi nautittujen kalorien määrä, vaan sen laatu. Useimmat elintarvikkeet ovat erittäin epäterveellisiä: suklaa, pizza, hampurilaiset ... Kaikki, joilla on korkea kalorikuormitus.\n"Kun kehität syömishäiriöitä, et voi taistella ruokahalua vastaan. Se on kuin riippuvuus. Rajaa "miten". Se on riippuvuus "\n-Anonymous henkilö haastatellaan Elite Daily-\nSyömishäiriöillä voi olla erilaisia seurauksia, kuten lihavuus, diabetes, krooninen väsymys, unihäiriöt ja jopa sydänkohtauksen riski. Muista, että tässä häiriössä ei ole puhdistusta, ei oksennuta ruokaa.\nUKäyttäytyminen, joka on "paeta", joka tavallaan "vapauttaa" sinua, aiheuttaa terveydellesi vaikutuksen. Epäilemättä itsesi näkeminen näissä uusissa olosuhteissa voi heikentää itsetuntoa, mikä lisää ahdistusta ja esiintymisvauhtia..\nEmotionaalinen ruokinta, ruoka, joka "täyttää aukon" Emotionaalinen ruokinta, ylikuumeneminen tai ravitsemuksellinen epätasapaino toimii usein kuvitteellisena tukena talomme neljälle seinälle. Lue lisää "\nEt ole menettänyt valvontaa kokonaan\nKun et pysty hallitsemaan ruokaa, kun ahdistuneisuus on niin paljon, että nouset uudestaan ja uudestaan, jotta voit rauhoittua sen kanssa, mitä löydät jääkaapista, saatat ajatella, ettei paluuta ole, että et koskaan tule hallitsemaan uudelleen näistä impulsseista ja yleensä elämästäsi. Kuten Teo sanoi, mies, joka esiintyi ohjelmassa yhteys Samanta,"Jos en syö jotain, rikkoisin. Syöminen lopetan ajattelematta, vältän hieman kaikista ongelmista ja sanot, että se on jo ".\nJos haluat saada vieläkin lähemmäksi tätä häiriötä ja ymmärrät, että et ole menettänyt valvontaa kokonaan, jätämme teille tämän videon, jossa päähenkilömme María selittää yksityiskohtaisesti, miten elätte tällaisen häiriön kanssa.\nOn tärkeää, että tiedät sen että havaitun valvonnan puute on harhaa. Olet täysin kykenevä rajoittamaan ruoan saantia, jotta tällainen haitallinen käyttäytyminen ei jätä itseäsi pois. Suurena ongelmana on se, että teillä ei ole oikeaa työkalua sen tekemiseksi, ettet tiedä toista tapaa rauhoittaa ahdistusta niin nopeasti ja helposti kuin ruuan kulutus. Siksi on tarpeen mennä asiantuntijaan.\nSyöt, kunnes et enää sovi vatsaasi siihen pisteeseen, että haluat oksentaa\nKuten Maria kertoi meille videossa, ruoka ei ole ongelma. Tämä on se, mitä haluamme nähdä, pyrimme syyttämään ruokaa, jotta emme tiedä, mitä meitä sattuu ja mikä saa meidät toimimaan tällä tavalla. Se on tapa paeta, ei kohdata kaikkea, mikä vaikuttaa meihin, mitä olemme olleet vetäneet pitkään.\nOngelman ratkaiseminen uudella ei ole ratkaisu. Tämä vain pahentaa sitä ja tuottaa jopa muita pahoja. Loppujen lopuksi se on edelleen tapa jatkaa meitä vahingoittamasta. Haluamme etsiä helpotusta ruoasta, jonka me itse hävitämme. Paras uutinen on, että pienellä vaivalla ja ammattimaisella avulla sinulla on ratkaisu.\nKun se on liian ohut, se on vain jäävuoren kärki. Tarve olla ohut on itsetuhon muoto. Monet anoreksian ihmiset alkavat ongelmasta, jota he eivät voi hallita. Lue lisää "\n« En usko psykologiaan En ole vain itse, kun olen yksin »


Paavi otti Kreikasta 12 pakolaista mukaansa Vatikaaniin – ”Te ette ole yksin” - Ulkomaat - Helsingin Sanomat\nPaavi otti Kreikasta 12 pakolaista mukaansa Vatikaaniin – ”Te ette ole yksin”\nKolme pakolaisperhettä matkusti Vatikaaniin paavin mukana tämän yksityiskoneella.\nKonstantinopolin ekumeeninen patriarkka Bartolomeos (vas.) ja Kreikan pääministeri Alexis Trispras (oik.) ottivat lauantaina vastaan paavi Franciscuksen, kun hän saapui Lesboksen saarelle. (KUVA: ALKIS KONSTANTINIDIS)\nAnne Viljamaa HS, Hanna Kärppä HS, Ville Similä HS\nJulkaistu: 16.4.2016 11:41 , Päivitetty: 16.4.2016 15:45\nPaavi Franciscushttps://www.hs.fi/haku/?query=franciscus otti 12 pakolaista mukaansa Vatikaaniin. Kolme pakolaisperhettä nousi paavin yksityislentokoneeseen.\nVatikaani sanoi lausunnossaan, että paavi halusi tehdä ”tervetulotoivotuksen” pakolaisille.\nFranciscus matkusti pakolaiskriisin ytimessä olevalle Lesboksen saarelle Kreikkaan lauantaina. 79-vuotias paavi piti matkallaan puheita, tapasi turvapaikanhakijoita ja muisti rukouksin pakomatkallaan kuolleita.\n”Te ette ole yksin, älkää menettäkö toivoanne”, paavi sanoi pakolaisille uutistoimisto AFP:n mukaan.\nHän kehotti muuta maailmaa vastaamaan pakolaiskriisiin ”yleisen inhimillisyyden edellyttämällä tavalla”.\nLesboksella satoja ihmisiä kätellyt Franciscus sai pakolaisilta tunteikkaan vastaanoton. Paavin tavanneet lankesivat maahan, itkivät, suutelivat hänen kättään ja anelivat apua, kertoo Reuters.\nFranciscus vieraili muun muassa Morian pakolaiskeskuksessa, jossa asuu noin 3 000 ihmistä.\nYleisradioyhtiö BBC:nhttp://www.bbc.com/news/world-europe-36053880 mukaan paavi teki matkansa Lesboksen saarelle henkilökohtaisesta halustaan. Maahanmuuttajat ja pakolaiset ovat olleet aina lähellä hänen sydäntään. Paavi on myös kritisoinut kehittyneiden maiden tapaa käsitellä pakolaiskriisiä.\n”He kohtaavat aivan liian usein matkansa varrella kuoleman tai tulevat joka tapauksessa hylätyiksi niiden ihmisten taholta, jotka voisivat toivottaa heidät tervetulleiksi ja tarjota apua”, paavi totesi pakolaisista jokin aika sitten.


Arvostelin Honest Organic Body Oil -vartaloöljyä, ja se jätti ihoni sileäksi ja joustavaksi\n20 tapaa käyttää kevyitä, viisaita otsatukkaita\nEveryStylishGirl Tuleva virtuaalitapahtuma juhlii mustaa kauneutta ja yrityksiä\nKäytin vain nestemäisiä meikkivoiteita, kunnes Bobbi Brownin säätiö Stick voitti minut\nLaitoimme The Honest Company Organic Body Oil -vartaloöljyn testiin saatuamme ilmaisen näytteen merkiltä. Jatka lukemista saadaksesi koko tuotearviomme.\nOlet ehkä törmännyt muutamaan hyvään vartaloöljyt Sinun päivinäsi, mutta tuomio voi silti olla ilmassa öljyjä ympäröivien öljyjen koostumuksen ja viimeistelyn vuoksi. Monet eivät vain tarjoa sellaista nesteytystä, jota kuivat, karkeat polvet ja kyynärpäät tarvitsevat. Ei ole yllätys, että ihomme tarvitsee kosteutta – se on loppujen lopuksi suurin elin, joka on alttiina niin monille elementeille. Olipa sinulla todella kuiva iho tai haluat lisätä hieman kiiltoa, vartaloöljyä on kaikentyyppisissä koostumuksissa, joista jotkut ovat uskomattoman ravitsevia ja toiset - ei niin paljon.\nEdelleen testasin The Honest Companyn orgaanisen vartaloöljyn nähdäkseni, oliko siinä kaikki oikeat kohdat.\nThe Honest Companyn luomu vartaloöljy\nParas: Koko vartalo, kasvot ja hiukset\nKäyttökohteet: Kosteuta ja ravitse ihoa ja hiuksia\nMahdolliset allergeenit: Auringonkukansiemenöljy, avokadoöljy\nAktiiviset ainesosat: Auringonkukansiemenöljy, jojobaöljy\nTietoja brändistä: Näyttelijä Jessica Alban vuonna 2011 perustama The Honest Company on hyvinvointibrändi, joka on omistettu läpinäkyvyydelle, tietoisuudelle, yhteisöllisyydelle ja muotoilulle. The Honest Company tarjoaa laajan valikoiman tuotteita ihonhoidosta meikki- ja vauvatuotteisiin. Sen tehtävänä on antaa kuluttajille mahdollisuus elää onnellista ja terveellistä elämää. Merkittäviä myydyimpiä tuotteita ovat vauvashampoo ja vartalonpesuaine, vauvanpyyhkeet ja vaahtokylpy.\nTietoja ihostani: Olen kuiva ja rakastan hyvää vartaloöljyä\nMinulla on kuiva, herkkä iho ja tarvitsen aina jonkinlaista kosteusvoidetta. Rakastan vartaloöljyä, varsinkin sen jälkeen parranajo ja suihkussa, kun ihoni on pohjustettu imemään laadukasta kosteutta. Olen aiemmin kokeillut useita erilaisia vartaloöljyjä ja käyttänyt niitä yksinään ja myös yhdessä voiteiden ja voiteiden kanssa. Jotkut öljymerkit, joita käytän usein ja joita olen käyttänyt aiemmin, ovat Nuxe, Avene ja L'Occitane.\n11 suosituimmista Shimmer vartaloöljyistä\nKäyttöohje: Hiero runsaasti ihoon milloin tahansa\nVoit levittää tätä öljyä suoraan ihollesi milloin tahansa tai lisätä pumpun suosikkivartalovoidellesi tai -emulsiollesi saadaksesi lisäetuja. Paras tapa levittää on pumpata käsiin ja sitten hieroa koko vartalolle pehmein vedoin varmistaaksesi, että öljy imeytyy ja et menetä kuivia laastareita. Jos sinulla on tapana saada kuoppia parranajon jälkeen, käytä tätä öljyä heti, jotta se rauhoittaa ärsytystä tai tulehdusta. Voit lisätä öljyä myös kasvojen kosteusvoideeseen ja hieroa hieman hiuksiasi läpi tasoittamaan pörröisyyttä ja irtoamista.\nBumble and Bumblen Invisible Oil sammutti kuivat ja ohuet hiukseni\nTulokset: Joustava iho ilman rasvaista jäännöstä\nTämä öljy tuntuu ihanalta iholla ja sillä on mukava koostumus. Se ei liuku niin paljon kuin jotkut muut aiemmin kokeilemani vartaloöljyt, ja se tuntuu erittäin ravitsevalta iholla. Rakastan sitä, että siinä ei ole mitään tuoksua, joka olisi vuorovaikutuksessa hajuveden tai muiden tuotteiden kanssa, joissa haluan tuoksun erottuvan.\nKäytin tätä vartaloöljyä eri aikoina, suihkun ja parranajon jälkeen, ennen pukeutumista ja ennen nukkumaanmenoa myös testatakseni sitä ja huomasin joka kerta, kun ihoni tuntui notkealta, pehmeältä eikä rasvaiselta tai tahmealta, mikä on minulle todella tärkeää (ja olettaisin kenellekään, koska kukaan ei halua tuntea olonsa tahmealta).\nMinun ei tarvinnut levittää öljyä uudelleen ollenkaan päivän aikana ja tunsin sen jatkuvasti kosteuttavan ihoani, mikä oli mielestäni yksi hyödyllisimmistä asioista.\nTämä öljy tuntuu ihanalta iholla ja sillä on mukava koostumus, jossa se ei liuku niin paljon kuin jotkin muut aiemmin kokeilemani vartaloöljyt.\nArvo: Pieni mutta sen arvoinen\nÖljyä tulee 4 unssin pullossa, joten koko on hieman pienempi kuin muut vartaloöljyt ja -emulsiot, mutta hinta on 10 dollaria. se on ehdoton edullinen hinta siitä, kuinka vähän öljyä sinun tulee käyttää, ja pitkäkestoiset kosteuttavat vaikutukset, joita ihosi tuntee koko ajan päivä. Annan hyväksyntänsä tämän tuotteen kustannuksille ja uskon, että se sopii hyvin kenen tahansa ihonhoito- ja kauneusrutiinit.\nNecessaire The Body Oil:Necessairen The Body Oil (35 dollaria) on ravinteikas kasviöljy, joka ravitsee kehoa. Yli 10 vitamiinia ja kivennäisainetta muodostavat tämän kaavan, joka auttaa parantamaan kuivaa ihoa ja pitämään sen joustavana ja sileänä.\nAvéne ihonhoitoöljy: The Avéne ihonhoitoöljy (26 dollaria) auttaa parantamaan ihon hehkua ja lisää samalla antioksidanttisuojaa. Tarttumattoman koostumuksen ansiosta öljy levittyy helposti iholle ja ravitsee sitä koko päivän.\nVersed Keep It Supple kosteuttava vartaloöljy: The Versed Keep It Supple kosteuttava vartaloöljy (15 dollaria) imeytyy nopeasti ja antaa kaiken kosteutuksen ilman rasvaista jälkituntumaa. Suihkuta koko vartalolle ja hiero suihkun jälkeen tai ennen pukeutumista saadaksesi maksimaalisen kosteutuksen.\nJos tarvitset laadukasta vartaloöljyä, joka ravitsee herkimmänkin ihon, lisää The Honest Companyn luomuvartaloöljy ostoskoriin.\n15 vartaloöljyä kosteutettuun, kiiltoiseen hehkuun\nNämä ovat parhaita pitkäkestoisia huulikiiltoja September 9, 2021\nMiksi rakennan meikkipussiani uudelleen vain mustien omistamilla merkeillä September 9, 2021\nTropezin Self Tan Classic Bronzing Mousse ei koskaan petä minua September 9, 2021


Unique Holidays Oy:n asiakasrekisteri\nPuhelin: +358 45 645 4025\nSähköposti: office (a) uniqueholidays . fi\nSusanna Mentu, Jonna Heinonen, Johanna Julin-Huttunen\nHenkilötietoja käsitellään tilausten, laskutuksen, perinnän, asiakkaan yhteydenottojen, asioinnin, asiakaskyselyiden, palveluiden kehittämisen, raportoinnin, markkinoinnin ja muiden asiakkuuden hoitamiseen liittyvien toimenpiteiden yhteydessä. Rekisterissä käsiteltäviä osto- ja asiointitietoja voidaan käyttää myös profilointiin ja tarjousten, etujen ja muiden markkinointitoimenpiteiden sekä asiakasviestinnän kohdentamiseksi rekisteröityä kiinnostavaksi. Henkilötietoja käsitellään myös uutiskirjeen lähettämisen sekä kilpailuihin ja arvontoihin tai muihin markkinointitoimenpiteisiin osallistumisen yhteydessä.\nAsiakkaan etu- ja sukunimi, osoitetiedot, puhelinnumero, sähköpostiosoite, syntymäaika tai henkilötunnus, sukupuoli, äidinkieli, tiedot markkinoinnin luvista ja kielloista, ostotapahtuma- ja asiointitiedot eri kanavissa, kanta-asiakastiedot ja muut vastaavat ryhmittelytiedot, markkinointikampanjoihin (esim. arvontoihin) osallistumiseen sekä uutiskirjeen tilaamiseen liittyvät tiedot.\nAsiakkaan oma ilmoitus ja asiakkaan ostos- ja asiointitiedot tarjouksen ja tilauksen yhteydessä.\nAsiakasrekisterin tietoja ei luovuteta Unique Holidays Oy:n ulkopuolelle, paitsi lainsäädännön niin velvoittaessa tai perintään liittyvissä asioissa. Henkilötietoja ei siirretä EU:n tai ETA:n ulkopuolelle, ellei se ole tietojen käsittelyn teknisen toteuttamisen vuoksi tarpeellista.\nRekisteriä säilytetään sähköisesti ja suojattuna asianmukaisesti ulkopuolisilta palomuureilla ja muilla teknisillä suojauskeinoilla. Ainoastaan nimetyillä henkilöillä on oikeus käyttää ja ylläpitää rekisterin tietoja. Käyttäjiä sitoo vaitiolovelvollisuus.\nAsiakkaalla on oikeus tarkastaa, mitä häntä koskevia tietoja rekisteriin on tallennettu. Tarkastuspyyntö tulee lähettää kirjallisesti ja allekirjoitettuna rekisterinpitäjän rekisteriasioita hoitavalle henkilölle. Tarkastuspyynnön voi esittää myös henkilökohtaisesti. Tällöin tulee esittää henkilöllisyystodistus.\nUnique Holidays Oy vastaa tietojen tarkastuspyyntöihin kirjallisesti.


Virtahepo erittää monitoimivoidetta | Tieku.fi\nMuinaiset kreikkalaiset uskoivat, että virtahevot hikoilevat verta. Oikeasti virtahevon iholle erittyvä punertava neste ei ole hikeä eikä verta vaan naaman, korvien ja selän ihonalaisten rauhasten eritettä, joka toimii aurinkosuojana, viilentää ja ehkäisee haavojen tulehduksia. Kimiko Hashimoton johtama japanilaisen Keion yliopiston tutkijaryhmä on analysoinut virtahevon ihon paksua tahmeaa ja erittäin pahanhajuista nestettä. Tutkijat löysivät siitä kahta pigmenttiä, punaista ja oranssia, jotka suojaavat ihoa haitalliselta ultraviolettisäteilyltä. Erittyessään neste on kirkasta, mutta auringonvalossa pigmentit muuttavat sen punaiseksi. Virtahevolla ei ole varsinaisia hikirauhasia, mutta pigmenttieritteen erittyminen poistaa elimistöstä lämpöä hikoilun tavoin. Kemiallinen tutkimus osoitti, että punainen pigmentti toimii myös antibioottina ja estää bakteereja tulehduttamasta ihoon tulevia haavoja, joita varsinkin tappeluun taipuvaisilla uroksilla on usein.