Yara Air 1 AdBlue 200l / Eerola Supplies verkkokauppa - Eerola Supplies - verkkokauppa\nEtusivu / AdBlue / Yara Air 1 AdBlue 200l\nTämä tuote toimitetaan ilman toimituskuluja toimitusosoitteeseen manner- Suomessa. Toimitusmyynti, ei noutoa.\nAdBlue sisältää ureaa n. 32,5% ja loput vettä. AdBlue muuttaa kemiallisen reaktion kautta typenoksidit typeksi ja vedeksi. AdBlue ei ole polttoainetta eikä polttoaineen lisäainetta. Yara Air 1 AdBlue liuos täyttää ISO 22241 ja DIN 70070- standardien laatuvaatimukset ja on turvallista käyttää kaikissa SCR- järjestelmällä varustetuissa ajoneuvoissa (mm. henkilöautoissa, pakettiautoissa, kuorma-autoissa, jne.) ja erilaisissa työkoneissa valmistajan ohjeiden mukaisesti.\nAdapteri 2" BSP/2"MAUSER pumpun ja muovitynnyrin väliin\nAdBlue sähköpumppusarja tynnyriin 230V, manuaalipistooli


Viisikko kesälomalla ja pulassa – ”Onneksi budjettiriihessä tarjotaan pullaa” | Talouselämä\nToimittaja Saara Koho pohtii Pelin henki -kolumnissaan yhtäläisyyksiä uuden hallituksen tulevaisuuden ja Viisikko-kirjojen välillä.\nEnglantilainen lastenkirjailija Enid Blyton (1897–1968) tunnetaan erityisesti Viisikko-sarjastaan, jossa reipas ja neuvokas ryhmä ratkoo pulmia ja pitää paljon evästaukoja. Kirjoissa seikkaillaan salaperäisillä nummilla, vuoristoissa ja saarilla.\nLukeminen kannattaa aloittaa teoksesta Viisikko kesälomalla. Sen nimi on ironinen. Viisikko ei nimittäin pääse lainkaan lomalaitumille! Heinäkuussa alkaa Suomen EU-puheenjohtajuuskausi, jonka aikana pidetään kuusi epävirallista ministeri- kokousta Finlandia-talossa.\nKesällä järjestetään myös keskustelutapahtuma SuomiAreena Porissa, ja Antti, Katri, Li, Anna-Maja ja Pekka ovat kaikki luvanneet olla siellä puhumassa.\nRaskaan kesäkauden päätteeksi Antti kuitenkin piristää joukkojaan grilli-illalla kotonaan Mäntsälässä. Tarjolla on pekonia ja soijanakkeja.\nViisikko joutuu heti työnsä alkutaipaleella karmaisevan ongelman pariin. Teos Viisikko ja lapsenryöstäjät kertoo siitä, että ryhmän täytyy päättää, saavatko Syyrian Isis-leirille viedyt tai siellä syntyneet suomalaiset lapset palata Suomeen.\nAihe herättää paljon tunteita, ja siksi viisikko päättää tehdä klassisen tempun: katsoa, mitä Ruotsi tekee ja tehdä samat päätökset perässä.\nSeikkailut kuitenkin jatkuvat, ja pian viisikolla on seitsemän miljardin euron pulma edessään. Kirjassa Viisikko vapauttaa lentäjät Rinteen kopla korvaa käyttöikänsä päähän tulleet hornet- hävittäjät täysimittaisesti uusilla horneteilla.\nUSA pysyy tyytyväisenä, ja Suomi saa jälleen isännöidä Trumpin ja Putinin välistä tapaamista. Ruotsissa Wallenbergit jäävät nuolemaan haavojaan, kun gripenit eivät menekään kaupaksi. Päätöksen jälkeen viisikko syö marmeladipaahtoleipiä.\n”Viisikko joutuu perääntymään vaalilupauksistaan. Onneksi budjettiriihessä on tarjolla pullaa.”\nKun Kiinan talous yskii ja kauppasota kiristää tunnelmia, Suomen talouskasvu uuvahtaa. Yt-neuvottelukierrokset käynnistyvät taas, ja 75 prosentin työllisyysasteesta tulee mahdoton tavoite. Tästä sotkusta kertoo Viisikko pulassa.\nViisikko joutuu perääntymään osasta vaalilupauksiaan, ja se kiristää tunnelmaa ryhmän sisällä. Onneksi elokuun budjettiriihessä on tarjolla pullaa, kakkua ja pikkuleipiä.\nViisikko ei kuitenkaan menetä kasvojaan, sillä hallitusohjelmaan on kirjattu perälauta, joka ottaa suhdanteiden muuttumisen huomioon. Huh, sankarimme ovat jälleen turvassa!\nTeoksessa Viisikko ja linnan aarre urhea joukko kokoontuu Valtioneuvoston linnaan neuvottelemaan keinoista, joilla Suomesta tulee hiilineutraali.\nRiitaa syntyy siitä, kannattaako metsät pitää hiilinieluina vai käyttää sellunkeittoon. Tilanne onneksi laukeaa, kun vastuu ilmastonmuutoksen torjunnasta päätetään vierittää EU:lle.\nTeos Viisikko jälleen yhdessä on koko sarjan onnellisin. Kaikista vastoinkäymisistä huolimatta kansanrintama voittaa vuoden 2023 eduskuntavaalit, ja iloinen ryhmämme pääsee taas rakentamaan osallistavaa ja osaavaa Suomea – sosiaalisesti, taloudellisesti ja ekologisesti kestävää yhteiskuntaa.\nKirjoittaja luki lapsena Viisikoita ja Neiti Etsiviä.


Ihanan lämpimät talvikengät, joissa 100% villavuori. Värinä vaaleanharmaa, mutta saatavana myös vaaleanpunainen ja ruskea. Mattapintainen väri näyttää heleältä ja kauniilta. Sopii niin talven arkipäiviin kuin toppapuvun kanssa yhteen. Näillä taittuu lumiset kadut mennen tullen. Meiltä saatavana koot 35-42.\nIhanan lämpimät villavuorelliset kengät talveen. Värinä vaaleanharmaa, joka toimii erivärisen asun kanssa. Mattapintainen materiaali on kaunis ja väri tulee näin esille nätisti. Lesti on normaali ja jalkapohjaa myötäävä. Suosittu malli talveen saatavana kolmessa eri värissä. Pohja on paksu,joten pienetkään loskakelit eivät haittaa menoa. Neulosreuna antaa ilmettä kengille. Todella hyvät ja tukevat kengät jalassa. Koot 42 saakka.\nHuippuhyvät kengät Arvostelun kirjoitti XXX 24.1.2018\nHyvälestiset, kauniit ja lämpimät, muttei kuitenkaan yhtään hiostavat kengät. Oma koko 37/38, koko 38 sopi hyvin. Erittäin nopea toimitus!\nTamaris beiget mokkanahkaiset talvikengät\nTamaris tummanharmaat mokkanahkaiset talvikengät


yksinäinen isokokonen tyttö - Suhteen aloittaminen - Suomi24 Keskustelut\nyksinäinen isokokonen tyttö\nOon 14 vuotias tyttö ja asun kaarinassa. Etsin poikaystävää joka tykkää isompikokoisista tytöistä iältä 13-17 vuotias\nMoi! Oon 06/13 poika ja ite 170cm 70kg.\nToivottavasti oot vielä vapaana;) En asu ihan Kaarinassa mut joku tapaamine vois onnistua joskus.\nIG:@wetskui laita viestiä!\nEtsitkö itse isokokoista poikaystävää?


Tallista - Kht Täysikuu\nTalli perustettiin syksyllä 2011, tosin\ntuolloin nimi oli Stall SesTarTax. Nimi tuli tallin kolmesta ensimmäisestä\nhepasta, Sessusta, Tarmosta ja Taxista. Ensin hepat asuivat sisätiloissa, mutta\nhelmikuussa 2012 siirryttiin tuonne leikkimökkiin. Siinä vaiheessa hevosmäärä\noli kasvanut n. 16 kepukkaan. Pikkuhiljaa lumien sulaessa alettiin kunnostamaan\ntallia ja muuttamaan sitä enemmän tallin näköiseksi. Toiminta lisääntyi, ja\nennen kesän alkua ehti Sokeri muutaman ratsastustunnin myös pitämään. Siitä lähtien toiminta on lisääntynyt paljon, ja kisoja on ruvettu järjestämään aktiivisesti.\nTalli sijaitsee Kirkkonummella, tarkempaa sijaintia ei paljasteta. Seutu on rauhallista.\nTallirakennus on vanha leikkimökki, pienikokoinen, mutta kelpaa kuitenkin. Kaikille on omat karsinat.\nTallissa on yksi hoitopaikka suurinpiirtein keskellä, ja ulkonakin on muutama. Kaikille on\nomat naulakot suitsia, riimuja, näyttelyriimuja, yms varten. Harjoja löytyy melko runsaasti, niin\npysyvät heposet puhtaana. Loimia, pinteleitä, suojia yms. löytyy myös. Tallissa on muutama katosta roikkuva "hyllykkö", kolmiokorihylly yhdessä nurkassa ja pari loimitelinettä. Myös pieni pöytä/laatikostokaappi löytyy, siellä myös kasat tavaraa.\nKäytössä olevia tarhoja on kolme. Etupihalla on iso tammatarha ja vähän pienempi oritarha. Ruunatarhakin on vihdoin väsätty etupihalle.\nTallilla on kaksi kenttää, etu- ja takakenttä. Etukenttä on se pääkenttä, jossa yleensä ratsastetaan tunneilla, ja\nmuulloinkin. Se ei ole koolla pilattu mutta riittää kyllä. Takakentällä hoidetaan yleensä vain juoksutukset yms, ei siellä paljoa ratsasteta. Se on aika pienikin. Ihan tallin pihassa on semmoinen puu, jonka ympärillä on ruvettu ratsastamaan. Siitä on tullut kätevä lämmittely-ympyrä, vaikka ennen maastoon\nlähtöä. Lisäksi kauempana tallin pihalla on ollut tapana pitää ponileikkejä.\nTallin takana on hiekkatie, jonka toisella puolella on ihan pieni metsikkö, kiva alku- ja loppukäynneille, löytyy sieltä pari luonnon muovaamaa maastoestettäkin. Puolenkilometrin asfalttitaivalluksen päästä löytyy iso metsä, jossa polkuja riittää.\nKht Täysikuu on monitoimitalli, jossa harrastetaan monia lajeja. Päälajit ovat\ntietysti koulu- ja esteratsastus, mutta muitakin lajeja treenataan silloin tällöin. Kursseja, leirejä ja kilpailuita järjestetään aktiivisesti, tuntejakin joskus. Järjestämme vuosittain kevät- ja syyskisat.\nKht Täysikuu kasvattaa mm. shetlanninponeja ja lusitanoja. Muitakin rotuja on matkalla putkahdellut maailmaan, mm. arabiristeytyksiä ja islanninhevosia.\nNykyään Täysikuun kasvatus on tavoitteellisempaa, kuin ennen. Täysikuulla on viralliset kasvattajanimet SKY:hyn rekisteröitynä. Vain tallin omien tammojen varsat saavat kasvatusliitteen. Hevosen tietoihin merkataan kasvattajaksi se, kenen tallilla se on alun perin asunut. Tarkoittaa siis, että Sokerin omaan talliin tekemät hevoset ovat Kht Täysikuun kasvattamia, vaikka niillä ei olisi emää tallilta. Sokerin tekemät hevoset, jotka eivät varsinaisesti ole tallissa asuneet, eli eivät ole olleet Sokerin omistuksessa (kuten tilarit), merkataan tietoihin Sokeri ainoastaan tekijän kohdalle. Tarkoitus on ruveta painottamaan kasvatus lusitanoihin ja shetlanninponeihin kunnolla, vaikka shettiksiä Täysikuussa on ollut jo aika pitkään.\nTäysikuussa on myös muutama ori, jotka astuvat myös vieraita tammoja, ehtoina sama puhdas rotu ja sama laji kuin orilla (sukka/kangashevonen). Varsan on saatava kuvalliset sivut, jotka linkataan minulle.\nHevoset Täysikuussa ikääntyvät samaan tahtiin kuin ihmiset. Varsat ovat yleensä lähes heti sen 4-6 v, tai mikä ikä emän ikään sopiikaan. Täysikuussa tammojen on oltava ainakin 4 v, kun saavat varsan.\nTallin kasvattajaliitteet ovat Tk's, Tk., TK. ja Täysikuun. Tk's-liite tulee kaikkiin vieraskielisiin (Ruotsin kieltä lukuunottamatta) nimiin ja Täysikuun-liite kaikkiin suomenhevosten nimiin. TK.-liite tulee kaikkiin Ruotsinkielisiin nimiin, mutta tällöin rodun on oltava jokin muu kuin suomenhevonen. Tk.-liite tulee kaikkiin suomenkielisiin nimiin, mutta rodun on oltava jokin muu kuin suomenhevonen.


Isoin syy hiljaisuuteeni tässä blogissa on se, että keliakia ei tällä hetkellä ole mikään juttu. En murehdi sitä enkä mieti sitä. Aavan ruokailu menee yhtä hyvin kotona, päiväkodissa ja kyläillessä. Vahinkoja ei ole sattunut. Päiväkotikaverin synttäreille oli leivottu kakku perunajauhopohjaan ja karkit ostettu esittämältäni karkkilistalta. Kaikki hyvin siis!\nOlen jo aiemmin kertonut, että minulla on ollut monenlaisia vatsavaivoja jo monta vuotta. Minulla on diagnosoitu IBS eli ärtyvä suoli, mistä olen kirjoittanut muun muassa tässä postauksessa. Minulta on katsottu keliakian vasta-aineet jo kolme kertaa, ja aina vasta-aineet ovat olleet negatiiviset. Olen kuitenkin miettinyt paljon keliakian mahdollisuutta.\nKeväällä pyysin päästä verikokeeseen, jolla tutkitaan keliakiageeniä. Tulokseni oli lääkärin sanoin sellainen, joka "assosioi vahvaan keliakian puhkeamisriskiin". Tämä tulos avasi minulle tien gastroskopiaan.\nSöin kolme kuukautta gluteenia ja pääsin vihdoin tällä viikolla tähystykseen, johon menin palvelusetelillä Tampereen Mehiläiseen.\nVihdoinkin pääsin tähystykseen!\nIstuin Mehiläisen odotusaulaan kello 8.50. Tähystysaulassa istuivat kanssani kaksi naista, joista toinen näpytteli kännykkää ja toinen kilisytti hermostuneesti sukkapuikkoja. Minä istuin silmät kiinni ja ajattelin, että korkeintaan 15 minuuttia, minä selviän siitä ja että vihdoinkin pääsen tutkimukseen, jolla on suuri merkitys terveydelleni. Olin onnellinen, että vihdoin pääsisin!\nMinut kutsuttiin sisään tasan kello yhdeksän. Sain juotavakseni Cuplatonia ja suuhuni kurkun puudutusainetta. Sitten sain tehtäväkseni mennä kyljelleni, kietoa kädet ympärilleni ja ajatella nielaisemista. Ja sitten mentiin!\nKello 9.08 istuin sängyn reunalla ja kuuntelin, kun lääkäri kertoi, mitä oli nähnyt. Tutkimus kesti ehkä viisi minuuttia, mutta se tuntui puolelta tunnilta.\nGastroskopiasta selviää kyllä. On paljon pienempi juttu käydä se läpi ja kävellä heti tutkimuksen jälkeen pois kuin viettää nukutuksen takia puoli päivää sairaalassa.\nTutkimusta ei voi omilla toimilla vaikeuttaa tai estää. Letku kyllä menee mahaan vaikka kuinka epäilisi, että esimerkiksi yökkäilyrefleksin takia se ei menisi.\nVälillä letku kuristi kurkkua ja tuntui ikään kuin kurkussa olisi ollut ruisleipä poikittain. Näytteiden otto tuntui kurjalta; se sekä nipisti mahaa että kuristi kurkkua. Tutkimus ei kuitenkaan tuntunut niin pahalta, että se olisi pitänyt keskeyttää tai että olisi tullut esimerkiksi pakokauhu.\nUskaltaisin mennä kyllä uudestaankin! Parasta oli tieto siitä, että tutkimus on hyvin nopeasti ohi ja että enää minun ei tarvitse arvailla, pelätä ja miettiä. Mehiläisessä oli sydämellinen, rauhallinen ja rohkaiseva tunnelma koko tutkimuksen ajan.\nKoko illan kurkkuni oli kipeä enkä syönyt koko päivänä kuin jäätelöä. Hyvä, että koin tähystyksen itse. Aava menee ensi kuussa jo neljänteen tähystykseensä. Nyt tiedän, miten kipeältä kurkku ja maha tuntuvat tähystyksen jälkeen, joten tiedän auttaa lastani enkä yritä tuputtaa hänelle ruokaa liian pian.\nKeksitään yhdessä gluteenitonta!\nSilmällä katsoen ei näkynyt keliakiaa, mitä epäilinkin kuitenkin. Nyt odottelen kolme viikkoa lopullista tulosta. Mikä hassuinta: jos saan diagnoosin, olen yhtä onnellinen kuin Aavan saadessa diagnoosin. Diagnoosi olisi helpotus.\nKeliakia ei ole maailmanloppu vaan uudenlainen elämäntapa. Se ei ole huono eikä vaikea elämäntapa. Erilaisuus on rikkautta. Yhdellä on astma, toisella allergia, kolmannella vaikka yksi sormi vähemmän kuin muilla ja neljännellä keliakia. Yksi on pitkä ja toinen pätkä. Yhdellä on punaiset hiukset ja toinen ei tykkää sienistä ja sipulista. Erilaisia ollaan kaikki.\nJuuri vietettävän keliakiaviikon teemana on #keksitkögluteenitonta. Meillä on täysin itsestäänselvää, että keksit ovat gluteenittomia ja että keksimme aina pöytään jotain gluteenitonta. Kun lukee, tutustuu, kyselee ja innostuu, oppii äkkiä. Facebookin Keliakia-ryhmä ja Vertaistukea keliakialasten vanhemmille ovat parhaita opettajia.\nTärkeintä on, että ketään ei jätetä ulkopuolelle tai paitsi jostain jonkun erityisominaisuuden vuoksi. Jos et keksi gluteenitonta tarjottavaa, kysy keliaakikolta, mitä voisit tarjota. Hän kyllä keksii, ja ilahtuu, kun kysyt.


Rakkaudella, Hannele: Pauligin kahvirasia: Kahvipannun Taikaa\nAstiafriikki tässä terve.\nOlen aina katsastellut Pauligin kauniita kahvirasioita, mutta en sitten kuitenkaa ole ostanut. Nyt on ehkä pakko, koska vähäkö ihana!\nPuutarhajuhlat on mun juttu, vaikka en omistakaan puutarhaa. Ihanan kesäinen ja rento fiilis tämän vuoden rasiassa. Sarjassaan kuudes kahvirasia on kuvittaja Elina Werstaan käsialaa ja se on nimeltään "Kahvipannun taikaa".\nKokkolalaisen Elina Warstan kahvirasiakuvituksessa iloitaan kesästä ja hyvässä seurassa vietetyistä kiireettömistä kahvihetkistä. Kesäinen tunnelma on saanut innoituksensa Warstan omasta puutarhasta, jonka kiireettömän ja varjoisan tunnelman hän halusi ikuistaa myös rasiaan.\n– Halusin löytää omasta elämästäni ja kokemuksistani pohjan kuvitukselleni. Rasia kertoo idyllisimmän ja ihanimman kahvihetkeni, jossa onnellisuus on läsnä. Monivaiheinen kilpailu oli kokonaisuudessaan ainutlaatuinen kokemus, ja olen innoissani kun rasia tulee nyt kauppoihin. On hienoa, miten ihmiset ottivat kuvitukseni omakseen ja ymmärsivät siihen luomani tunnelman, kertoo Warsta Pauligin tiedotteessa.\nMikä rasioista on mielestänne ykkönen? Itse tykkään kyllä eniten tästä tuoreesta.\nLähettänyt Hannele klo 16.14\nSofia 17. kesäkuuta 2013 klo 19.03\nTuo uusin on kyllä ihana! Omistin aiemmin tuon turkoosin mutta sitä oli niin hankala avata että parin katkenneen kynnen jälkeen luovutin ja vaihdoin toiseen...\nHannele 18. kesäkuuta 2013 klo 19.51\nAIJAA? No enpäs sitten olekaan varma, haluanko sitä. Epäkäytännöllisyys on kirosana, vaikka toki korkkareilla kuljenkin.\nannemi / 52 weeks of deliciousness 18. kesäkuuta 2013 klo 9.33\nPurkki ja purnukkafanina tykkäisin kaikista, mutta tuo uusin on kyllä suloinen :)\nNiin onki <3\nSenja Y 18. kesäkuuta 2013 klo 15.28\nOnpas suloinen kahvirasia, itse käytän kahville vanhaa piparminttupurkkia :)\nHannele 18. kesäkuuta 2013 klo 19.53\nOi sittenhän se tuoksuu piparmintulle ja kahville <3. Aikas ihanata :)


arki Archives - Fii Wellbeing\nMITEN HYVINVOINTI NÄKYY LIIKUNNANOHJAAJAN ARJESSA?\nKun auttaa työkseen muita ihmisiä voimaan paremmin, huomaan että ihmisten mielikuvat omaa arkeani ja hyvinvointiani kohtaan hipovat täydellisyyttä. Liikunta-alan ammattilaisena liikun paljon enemmän kuin muut,\nTyöelämä on nykypäivänä jatkuvan muutoksen keskellä ja muutokseen mukautuminen voi ajoittain viedä paljonkin energiaa ja aikaa. Kuluneen kevään aikana olemme kuitenkin joutuneet mukautumaan muutoksiin hyvinkin\nHYVINVOINTI -TEIN ITSE JA SÄÄSTIN?\nOlen seuraillut sosiaalisessa mediassa keskusteluita oman hyvinvoinnin kehittämisestä ja ihmetellyt yhtä asiaa: miksi omaan terveyteen ja hyvinvointiin liittyvissä asioissa käännytään niin helposti kysymään neuvoa keskustelupalstalta\nElämyksellinen arki osaksi hyvinvointia. Mitä ihmettä se voi tarkoittaa? Mitä ovat arjen elämykset? Voiko tavallinen, ”harmaa” arki olla elämyksellistä? Heräät aikaisin aamulla aivan\nVINKIT PALAUTUMISEN OPTIMOINTIIN ARJESSA\nStressi, kukapa meistä ei sitä tuntisi aina silloin tällöin, mutta nyt sille taitaa olla vielä enemmän tilausta kuin normaalisti. Stressi itsessään kuuluu elämään ja oikeastaan\nKUINKA PYSYÄ POSITIIVISENA, KUN MATTO VEDETÄÄN JALKOJEN ALTA?\nTällä hetkellä harva hihkuu ilosta, kun aikaa tuntuu vapautuneen yllättäen kaikelle muulle kuin töille ja opiskelulle. Epätietoisuus tulevista päivistä, viikoista ja kuukausista painaa monen mieltä.\n« Edellinen Page1 Page2 Page3 … Page8 Seuraava »


Kausikukat ja muut puutarhatuotteet | Hekalaiset\nS-Business -kortilla kukat voi hankkia S-ryhmän kaupoista tai jos ei niistä löydy sopivaa, voi vielä ennen Hekan tekemän kausikukkien kilpailutuksen valmistumista sopia muustakin ostopaikasta isännöitsijän kanssa.\nKausikukkakilpailutus lähti maailmalle 6.4.2021. Tavoitteena on, että sopimus saadaan alkamaan 1.6.2021 alkaen.\nS-Business -kortilla kausikukat saa hankittua kotiinkuljetuksella tai käydä ostamassa esimerkiksi Prismoista. Prisma Kannelmäki tarjoaa myös kuljetusta. Tällöin kukat tilataan Foodien kautta.\nKukat ja rautakauppatavarat kotiinkuljetuksella Terrasta kun on jo S-Business -kortti\nOsoitteesta www.kodinterra.fi löytyy kattavasti meidän valikoimissa olevia tuotteita. Puutarhan valikoimasta saa 10% alennuksen ja muusta rautakauppatavarasta 5% alennuksen, kun tilaatte ne näiden ohjeiden mukaisesti. Yllä olevan linkin kautta voi katsoa tuotevalikoiman ja hinnat. Alennukset saa paikan päällä asioidessa ottamalla yhteyden yritysmyyntiin.\nLisäksi viestistä tulee ilmetä toivottu toimituspäivä, osoite ja yhtyshenkilön puhelinnumero.\nVuokralaistoimikunta voi halutessaan kerätä tiedot siitä, milloin kukin kohde aikoo istuttaa kukat. Tällöin kuljetukseen kuuluva toimitusmaksu voidaan jakaa useammalle kohteelle. Kuljetusmaksu on 50 euroa. Tekemällä kimppatilauksen saa maksua tasattua, samassa korttelissa oleviin kohteisiin jakelu kuuluu hintaan.


Strictly Style: Eilisen asu 190509\nEilisen asu 190509\nPäivä tuli juostua balleriinoissa, mutta illan tullen vaihdoin mustiin avokkaisiin kun kävimme ravintolassa syömässä. On se kumma kuinka paljon korot tuovat asuun ryhtiä - sanan jokaisessa merkityksessä!:)\nvea May 20, 2009 at 12:10 PM\nIhana asu taas :) Näyttää niin super mukavalta aina noi legginssi+neule asut! Harmi, kun itse joutuu vetää töihin aina jotain jäykkää business-asua niskaan :(\nAivan ihana asu!:) Jos et uteluistani pahastu, niin olisin kysellyt, että mistä tuo paita on hankittu,entä huivi?\nVoitko muuten vielä kertoa tuon laukun merkin?\nEva May 20, 2009 at 2:19 PM\nMäkin olisin kiinnostunut, mistä oot ostanut noin ihanan neuleen :) Sävy ja pituus on just mahtavat!\ntrésors May 20, 2009 at 3:27 PM\nKiva tyyli, tykkään juuri noista väreistä. Huivi näyttää upealta. :)\nMrs. V May 20, 2009 at 3:59 PM\njoo juuri noiden legginsien mukavuuden takia en ole viitsinyt piistää muuta jalkaan:)\nen suinkaan pahastu kyselyistä jos kysyjä on kiinnostunut itse hankkimaan vastaavan!:) tottakai yritän auttaa eteenpäin. paita ja huivi on sellaisesta liikkeestä kuin toi&moi ja laukku on guccin.\neli liike on nimeltä toi&moi. löysin liikkeen dubaista.\nkiitos!itsekin pidän kovasti kiiltävön mustan ja kullan yhdistämisestä.\nE May 20, 2009 at 4:03 PM\nihana laukku - ja blogi!:-)\nCaroline May 20, 2009 at 4:12 PM\nApuaa, en ole vielä ehtinytkään kommentoida tänne. Tulee niin paljon uusia kuvia ja juttuja että kerkiän vaan ihastella ;) Tykkään asusta kovasti!\nAnonymous May 20, 2009 at 5:26 PM\nolis tosi kiva jos laittaisit asujen ostopaikatkin postaukseen! :)\nvadelma May 20, 2009 at 5:43 PM\nsöpö laukku. Mistä se on? :)\nSiis mun on nyt ihan pakko kommentoida ja kehua sun tyyliä. Voi kuinka rakastankaan sitä! Ihania, yksinkertaisia, näyttäviä..kaikkea!<3 Sulla on mahtava tyylitaju niin pukeutumisessa, kuin sisustuksessa. (lueskelin toista blogiasi ennekuin muutit sen salasanalliseksi.)\nPakko myöntää, että olet monessa asiassa mun idoli. :)\nTodella kiva asu :) Itse myös huomaa sen kuinka sama asu muuttuu ihan erilaiseksi/tuntuu erilaiselta korkojen kera! :)\ntoi edellisen postauksen housuasu on tosi ihana! ostin vähän samantyylisen itselleni pari viikkoo sitten. nyt sit vaan odottelen niit ihania ja lämpimiä kesäpäiviä :)\nKatariina May 20, 2009 at 10:17 PM\nSe on totta, korkkareilla saa asun kuin asun juhlavaks! Ryhdistä ja itsetunnosta puhumattakaan :)\nMrs. V May 21, 2009 at 1:38 AM\nno sähän olet ollut ihanassa reissussa!!:)\npahoittelen,mutta sitä en tule tekemään. Tuntuu tyhmältä luetella merkkejä tai kauppoja tänne. Kerron kyllä jos joku kysyy siinä mielessä että itsekin tahtoo hankkia vastaavan:)\nvoi hellanlettas sentään:) Kiitos nyt kovasti, mutta maailmassa on varmasti miljoona kertaa parempia idolisoinnin kohteita kuin minä:D Mutta kiitos kovasti kauniista sanoistasi!:)\nSe vaan on niin totta. Vaan kegät pystyy tekemään niin dramaattisen eron muuten samanlaiseen asuun.\nHienoa!:)Nyt jalat ja sormet ristiin toivoen niitä lämpimiä kesäpäiviä!:D\nSe on kyllä ihan ihme miten monin tavoin ne korkeet korot vaikuttavat!:)


Kaupan toimialan tulevaisuusselonteko | SAK\n1. Mitä sisältöjä ja niihin liittyviä konkreettisia kehittämisehdotuksia/nostoja kaupan tulevaisuusselonteon tulisi mielestänne sisältää? Esitetyt sisällöt sekä kehittämisehdotukset ja nostot pyydetään perustelemaan.\nEhdotuksenne ja näkökulmanne voivat pohjautua myös työ- ja elinkeinoministeriön esivalmistelussa tunnistettuihin sisältöehdotuksiin (liite 1). Myös tässä kohdin pyydetään sisältöihin kehittämisehdotuksia ja nostoja perusteluineen.\nKaupan nykyisen ja tulevan henkilöstön kouluttaminen kohti muuttuvien markkinoiden vaatimuksia\nVerkkokaupan laajetessa myymäläverkostoon ja asiakaspalveluun perustuva liiketoimintamalli kokee väistämättä muutoksia. On pyrittävä tunnistamaan muutostarpeet ja vastattava ajoissa markkinoiden vaatimuksiin kotimaisen kaupan kilpailukyvyn säilyttämiseksi. Henkilöstön digitaitojen parantaminen ja kouluttaminen uusien teknologisten työkalujen käyttöön sekä muuttuvien toimenkuvien vaatimuksiin on kestävä tapa rakentaa kilpailukykyä epävarmassa tulevaisuudessa. Myös koulujen ja yliopistojen opinto-ohjelmien sisällöissä tulisi huomioida älykkään teknologian mahdollisuudet ja rooli työelämässä.\nTyövoiman saatavuus, työehdot ja palkkaus\nKaupan alalla tehdään paljon osa-aikaista työtä. Monet työntekijät eivät saa toimeentulonsa turvaamiseksi riittävästi työtunteja. Julkisessa keskustelussa korostetaan usein niitä työntekijöitä, jotka haluavat tehdä satunnaisia tai harvoja työkeikkoja nollatuntisopimuksen pohjalta. Sen sijaan vakiintunutta elämää elävä ihminen, jolla on aitoja vastuita omasta ja perheensä toimeentulosta, asumisesta ja hyvinvoinnista, kohtaa usein toimeentulovaikeuksia tuntipohjaisten sopimusten tarjoamilla ansioilla. Tavoitteena tulee olla mahdollistaa kokoaikatyö sitä haluaville. Työehdot ja palkkaus yhdessä työn ja perheen yhteensovittamisen vaikeuksien kanssa ovat merkittävimmät syyt kaupan alan työvoiman kohtaanto-ongelmaan.\nKaupan toimialan muutoksesta\n2. Mitkä ovat mielestänne keskeisimmät konkreettiset toimet, joilla valtiovalta voi vastata kaupan toimialan rakennemuutokseen Suomessa?\nSosiaaliturvan ja erityisesti työttömyysturvan kehittämisessä on tärkeää huomioida erilaiset työn tekemisen muodot ja pienipalkkaisuudesta aiheutuvat toimeentulon ongelmat. Sosiaaliturvaa on edelleen uudistettava siihen suuntaan, että lyhytaikaisen ja osa-aikaisen työn tekeminen on järkevää ilman toimeentulon katkeamista ja kohtuutonta byrokratiaa.\nKuluttamisen eettisyydellä on monta näkökohtaa. Yhä useammat haluavat maksaa ilmastoystävällisestä ja ympäristönäkökohdat huomioivasta palvelusta, mutta on yhtä tärkeää suunnata kulutuspäätöksiä säällisin työehdoin tuotettuihin tuotteisiin ja palveluihin. On yhteiskunnan ja kaupan alan yhteinen etu, että työehtoihin liittyviä eettisiä näkökohtia pidetään esillä uusin tavoin. Myös valtion toimin on mahdollista edistää kuluttajien tietoisuutta eettisesti teetetystä työstä.\nKaupan logistiikkakeskukset sijoittuvat usein suurten kaupunkien ja maakuntakeskusten läheisyyteen. Varastointimahdollisuudet ja liikenneyhteydet edellyttävät oikea-aikaisia ja tulevaisuuteen katsovia kaavoituspäätöksiä. Suurten kaupunkien ja maakuntakeskusten maankäytön ja liikennesuunnittelun helpottamiseksi valtioneuvoston MAL-sopimusneuvottelut olisi käytävä loppuun viivytyksettä.\n3. Mitkä ovat mielestänne kolme keskeisintä sisältöä/teemaa kaupan toimialan rakennemuutoksessa?\n1. Verkkokaupan lisääntyminen, myymäläverkoston supistuminen ja näistä johtuvat jakelun muutokset.\n2. Alan työntekijöiden toimenkuvien, työehtojen ja palkkauksen kehittyminen.\n3. Ilmastonmuutos ja hiilineutraaliin yhteiskuntaan siirtyminen\n4. Millaisia vaikutuksia mielestänne koronaviruspandemia taikka sen kaltaiset yllättävät toimialaa merkittävästi ravistelevat muutostilanteet tuovat kaupan toimialalle?\nHäiriöt kansainvälisissä toimitusketjuissa korostavat kotimaisen huoltovarmuuden merkitystä. Erityisesti elintarvike- ja päivittäistavarakaupan jatkuminen on turvattava myös poikkeusoloissa.\nKotimaisen erikoiskaupan toimintaedellytykset voivat heiketä nopeasti kysynnän siirtyessä verkkokauppoihin, joista merkittävä osa toimii ulkomailta käsin.\nPoikkeusolojen aikana avoinna pysyvissä kaupan yksiköissä asiakkaiden ja henkilöstön suojaamiseksi tehtävät toimet on voitava ottaa käyttöön nopeallakin aikavälillä.\n5. Miten valtiovalta voi mielestänne tukea kaupan toimialan rakenteiden kestävyyttä ennakoivasti yllättävissä muutostilanteissa (esimerkiksi koronaviruspandemian kaltaiset tilanteet)?\nHuoltovarmuuden turvaamiseksi olisi vältettävä kotimaista ruoantuotantoa ja -jakelua heikentävää sääntelyä tavoilla, jotka eivät rajoita vapaata kilpailua ja markkinoille tuloa tai lisää kaupan keskittymistä.\nOn edistettävä tasapainoista säätelyä EU:n sisämarkkinoilla ja toimittava sen puolesta, että reilua kilpailua ja työehtoja edistävä lainsäädäntö saadaan voimaan viivytyksettä.\nKäytössä olevin kehittämisrahoitus- ym. keinoin olisi tuettava yritysten verkkokauppaosaamista ja kansainvälistymistä.\n6. Miten digitalisaatio tulee näkemyksenne mukaan muuttamaan asiakassuhdetta, markkinointia ja arvoketjuja? Onko painopiste siirtymässä tavaroista palveluihin?\nVaikuttaisi luontevalta, että etenkin päivittäistavarakaupassa aika- ja paikkariippumaton ostaminen yleistyy entisestään. Valmiiksi kerättyjen ostosten noutomyynti ja kotitoimitukset todennäköisesti lisääntyvät, jolloin tavarakauppa täydentyy tilaus- ja kuljetuspalveluilla. Tavaroiden keräily, pakkaus ja toimitukset työllistänevät jatkossa enemmän henkilökuntaa, vaikka ainakin osa prosessista todennäköisesti automatisoituu nopeasti.\nErikoistavarakaupassa henkilökohtainen palvelu ja kaupan henkilökunnan asiantuntemus ja rooli asiakkaan neuvonantajana voivat korostua. Kestokulutushyödykkeiden valinnassa asiakaspalvelun henkilökunta luo lisäarvoa kuluttajalle ja kilpailuetua työnantajalleen toimimalla tuotteiden suosittelijana sekä esittelijänä. Myös erikoiskaupan puolella kuluttajatoimitusten nopeus noussee kilpailutekijäksi.\n7. Mitä tulee mielestänne huomioida kaupan tulevaisuusselonteon valmistelussa?\nKaupan alan työtehtävät saattavat eriytyä entisestään digitalisaation ja verkkokaupan kasvun myötä: elintarvikkeiden ja päivittäistavaroiden kaupassa tehokasta logistiikkaa ja nopeita toimituksia hoitava työvoima ja toisaalta erikoiskaupassa yhä pidemmälle erikoistuneet asiantuntijamyyjät. Tehokas ja kohtuuhintainen kuljetusketju logistiikkakeskuksesta tai myymälästä kuluttajalle muodostunee selkeäksi kilpailueduksi. Kun kilpaillaan asiakaskokemuksen helppoudella, hinnalla ja nopeudella, on huolehdittava työn teettämisen inhimillisyydestä ja työehdoista. Kaupan alan rakennemurroksen ei tule tarkoittaa työsopimusten ulkopuolella toimivan alustatyön tai pakkoyrittäjyyden kasvua.\nOn nähtävissä, että kaupan toimialasta tulee yhä suurempi kuljetusten järjestäjä tai hankkija myös loppuasiakkaisiin päin. Kaupan toimitusketjujen muuttuessa on kiinnitettävä yhä enemmän huomiota kuljetusten turvallisuuteen ja ilmastovaikutuksiin. Liikenteen sähköistyminen ja uudet kuljetusteknologiat tulevat yhä enemmän kaupan toimialan asialistalle.


Liki 500 000 euroa EU-rahoitusta pelastustoimien tehostamiseen | Kajaanin kaupunki\nEtusivu » Ajankohtaista » Tiedote » Liki 500 000 euroa EU-rahoitusta pelastustoimien tehostamiseen\n12.8.2019 - 13:29\nKajaanin kaupunki ja Kajaanin ammattikorkeakoulu (KAMK) ovat saaneet Horisontti 2020 -hankerahoitusta visuaalisen 3D-sovelluksen toteuttamiseksi pelastustoimien tehostamiseen.\nKAMK ja Kajaanin kaupunki ovat osa hankerahoitusta hakenutta konsortiota, jossa on mukana yli kaksikymmentä eri organisaatiota ympäri Eurooppaa. Kokonaisuudessa on kyseessä 6,9 miljoonan euron suuruinen hankekokonaisuus, josta KAMK ja Kajaanin kaupunki ovat saaneet liki 500 000 euron osuuden.\nKainuuseen on annettu merkittävä vastuu hankkeessa: hanke sisältää kolme käytännön toteutusta, pilottia, joista yksi hoidetaan täysin Kajaanissa. Pilotissa luodaan prototyyppi visuaalisesta 3D-sovelluksesta, joka toimii apuna pelastustoimien tehostamisessa. Projekti toteutetaan KAMK:n Tietojärjestelmät-osaamisalueen, Kajaanin kaupungin Ympäristöteknisen toimialan sekä Kainuun Pelastuslaitoksen yhteistyöllä. Erittäin tärkeää on, että projektiin osallistuu myös yrityksiä sekä viranomaisia, jotka tarjoavat asiantuntijuuttaan projektin hyödynnettäväksi.\nHankkeen lähtökohtana on toiminnan kehittäminen automaattisissa palohälytystilanteissa. Automatiikan antamia palohälytyksiä Kainuun pelastuslaitoksella on vuosittain noin 200–270 kappaletta, joka on noin 12 % kaikista pelastustoimen tehtävistä. Ensimmäisen pelastusyksikön tehtävänä automaattisessa palohälytystehtävässä on mennä ensimmäisenä paloilmoitinkeskukselle, josta saadaan tarvittavat tiedot hälytyksen antaneesta ilmaisimesta. Tämän jälkeen pelastusyksikön tehtävänä on paikantaa rakennuksesta hälyttänyt ilmaisin ja ryhtyä tarvittaviin toimiin kuten esimerkiksi sammuttamiseen, evakuointiin tai todeta tilanteen olleen vikahälytys ja palauttaa ilmoitinlaite takaisin toimintakuntoon. Riippuen rakennuksen koosta ja paloilmoittimen rakenteellisis-ta seikoista, paikantamiseen ja hälyttäneen tilan saavuttamiseen voi kulua aikaa useita minuutteja.\nHanke vastaa tähän haasteeseen ja nykyteknologian avulla luodaan pelastushenkilökunnalle reaaliaikainen tilannekuva hälytyksen tarkasta sijainnista, olosuhteista sekä mahdollisten pelastettavien sijainnista ja määrästä jo ennen kohteelle saapumista. Hankkeessa luodaan prototyyppi järjestelmästä, joka heti palohälytyksen käynnistyttyä opastaa pelastushenkilöstön optimaalisinta reittiä kohteen hälyttävään tilaan ja samalla antaa tietoa kohteella oleskelevista henkilöistä. Tämä toteutetaan luomalla digitaaliselle alustalle 3D- tai 2D-pohjakuva rakennuksista sekä tietoa sensorijärjestelmästä ja rakennusautomaatiosta. Järjestelmän avulla pelastushenkilöstöllä on jo liikkeelle lähtiessä nykyistä kattavampi tilannekuva, jota he voivat tarkastella esimerkiksi tietokoneella tai älylaitteella.\n”Tämän kaltaisella järjestelmällä mahdollistetaan entistä nopeampi ja tarkempi pelastusoperaation aloitus heti kun saavutaan kohteeseen”, kertoo riskienhallintapäällikkö Janne Heikkinen Kainuun pelastuslaitokselta.\nPrototyypin kehitys ei vaikuta hälytyskeskuksen kautta kulkeviin hälytysviesteihin vaan toimii jo olemassa olevien järjestelmien rinnalla.\n”Mikäli prototyyppi osoittautuu toimivaksi ja hyödynnettäväksi myös vanhempien järjestelmien kanssa, se on mahdollista levittää myös muillekin pelastustoimialueille”, kertoo Janne Heikkinen.\nPilottikohteena Lehtikankaan monitoimitalo\nHankkeen pilottikohteena on Lehtikankaan monitoimitalo Kajaanissa. Monitoimitalossa sijaitsee peruskoulu, päiväkoti, liikuntatilat ja kirjasto. Siellä oleskelee päivän aikana enimmillään 1000 ihmistä, joista suurin osa on lapsia. Monitoimitalo valikoitui pilottikohteeksi, sillä siitä on jo tehty 3D-tietomalli ja se on uusi rakennus, jonka tekniikka mahdollistaa usean eri sensoritekniikan testaamista.\nToteutuksessa kiinnitetään suurta huomiota tietoturvaan ja järjestelmän fyysinen sijainti sekä viestintäkanavat suojataan nykyaikasilla menetelmillä. Hankkeessa tuotetaan myös video, jota käytetään apuna koululaisten pelastautumisharjoituksissa ja paloturvallisuuskasvatuksessa.Horisontti 2020 (Horizon 2020) on EU:n tutkimusta ja innovaatioita rahoittava lähes 80 miljardin kokoinen ohjelma vuosille 2014-2020. Horisontti2020 – ohjelman avulla mm. luodaan kasvua ja uusia työpaikkoja Eurooppaan. H2020 koostuu kolmesta eri osa-alueesta: huipputason tiede, teollisuuden johtoasema ja yhteiskunnalli-set haasteet. Horisontti 2020 -ohjelmasta rahoitetaan hankkeita, joilla on eurooppalaista lisäarvoa ja vaikuttavuutta. Hankkeet toteutetaan pääsääntöisesti kansainvälisenä yhteistyönä.\nFASTER - First responder Advanced technologies for Safe and efficient Emergency Response


Punk'n Roll - levynjulkaisujuhlat @Bar Noste, Mäntyharju - Mäntyharju, Finland\nPunk'n Roll - levynjulkaisujuhlat @Bar Noste, Mäntyharju\nEvent organized by Bar Noste\nEvents - Finland, Mäntyharju\nPuolan Lakkojen toisen pitkäsoiton "Ajat ne on muuttumassa" - levynjukaisubileet Bar Nosteessa. Mukana juhlissa myös Himanes!\nVapaa pääsy - tervetuloa mukaan Punk'n Roll meininkiin!\nToisen tulemisensa (vuodesta 2012) jälkeen Puolan Lakot on äänittänyt yli 50 biisiä, joista uusimmat ovat tulossa vuoden 2018 alussa julkaistavalle toiselle pitkäsoitolle. Mukana on cd-versiolla 14 kappaletta ja c-kasettiversiolla 15. Vinyylinä levy on tulossa mahdollisesti myöhemmin.\nPuolan Lakot luottaa soinnissaan niihin kolmeen perinteiseen sointuun, joskus toki lainataan neljättäkin. Bändin musiikillisen tyylisuunnan juuret löytyvät vuosilta 1977-79, unohtamatta tietenkään sangen mainiota musiikkivuotta 1982. Tällä ei viitata Duran Duraniin tai Totoon.\n2004 jälkeen yhtye on julkaissut 4 pitkäsoittoa, yhden mini-CD:n, vinyyli-EP:n ja muutamia sinkkuja. Keikkoja on tehty ympäri Suomenniemen tasaiseen tahtiin. Myös akustiset esiintymiset mm. häissä ja muissa juhlissa ovat tulleet mukaan repertuaariin.\nSavontie 2, Mäntyharju, 52700, Finland


Villasukat kukkajoustinneulevarrella – Tänkimäätein\nmennessä Lankakauppa Tänkimäätein | 29.11.2018 | sukat ja tossut, tilaustyöt | 0 Kommenttia\nVillasukat kukkajoustinneulevarrella – neulottu varpaasta varteen Novitan 7 veljestä -langasta.\nNämä villasukat on neulottu tilauksesta mittojen mukaan, ohjetta sukkiin ei ollut vaan kehittelin sen itse. Serkkuni vinkkasi minulle Hääräämön sivulta löytyvän kukkajoustinneuleen ohjeesta, ja neule näytti niin kivalta, että halusin kokeilla (ohje ja ohjevideo löytyy täältä: https://www.haaraamo.fi/2018/03/kukkakuvioinen-joustinneule-syntyy-helposti-ilman-apupuikkoa-ohjevideo.html). Siskoni, joka sukat tilasi, hyväksyi sukkiin hieman erilaisen joustinneulevarren (alkuperäinen toive oli sileä jalkaosa ja lyhyt varsi joustinneuletta), joten pääsin taas opettelemaan uuden neulemallin!\nNoin 38-39 koon sukat on neulottu Novitan 7 veljestä -langasta, sileäneuleinen osuus 4 mm ja varsi 3 mm sukkapuikoilla. Jalkaterän keskiosassa on 40 silmukkaa, varressa 50. Sukat on aloitettu varpaista 6 silmukalla. Kantapäätä varten lisäsin molemmilla sivuilla 1 x 3 silmukkaa, ja vielä kantapään pidennettyjen kerrosten jälkeen yhden silmukan molemmille puolille. Kukkajoustinneuleen mallikuvio tehdään viidellä silmukalla, joten varteen piti lisätä vielä kaksi silmukkaa. Jos olisin tehnyt sukat itselleni, olisin luultavasti tehnyt varren 45 silmukalla, mutta tuo 50 silmukalla tehty varsi oli hyvä tilaajan mielestä. Varren kukkajoustinneuleen pituus on noin 10 cm. Sukkiin meni lankaa noin 100 grammaa, 50 g / sukka.\nValmis kukkajoustinneule on kaunista, ja näyttää vaikeammalta tehdä kuin mitä se todellisuudessa on. Haastavinta siinä oli tehdä terälehtien lenkit riittävän löysällä, varsinkin kuvion vasemmanpuoleinen lenkki piti muistaa erikseen vetää löysäksi (laitoin peukalon väliin, ettei lenkki pääse kiristymään seuraavaa nurjaa silmukkaa neuloessa). Huomasin myös, että lenkit tahtoivat löysentää koko kerroksen silmukat kuviota neuloessa, mutta tämä ongelma oli helposti ratkaistavissa – kuviokerroksen valmistuttua vedin irrallisen sukkapuikon avulla lenkit löysemmiksi, jolloin ympäröivät silmukat palautuivat normaaleiksi eivätkä ainakaan neuloessa enää löystyneet. Kukkajoustinneule sopisi varmasti todella hyvin myös paksummasta langasta tehtyihin asusteisiin, esimerkiksi paksusta villalangasta (Drops Eskimo tai vastaava) neulottuun pipoon…\nKukkien viimeistelyssä oli hyvä käyttää sukkapuikkoa apuna.\nTässä kuvassa sukan väri taitaa olla aika lähellä todellista.\nValmiit sukat, väri ei ole todellisuudessa noin kirkas.\nKukkajoustinneuleella sai kivasti ilmettä perussukkiin.\nKuvat saa aukemaan todellisessa koossa klikkaamalla kuvaa!


Mistä nämä bimbot sikiävät? - Sulhanen - Suomi24 Keskustelut\nMistä nämä bimbot sikiävät?\nTäällä Seiska mainostaa Matti Nykäsen häitä, suorana kirkosta.\nMattihan on vähä-älyinen ADHD, mutta mistä nämä bimbot morsiamet oikein sikiävät? Pitäisi ymmärtää, ettei tässä oikein ole jatkuvuutta ja turvallisuutta.\nSeiskan päätoimittaja on vanha taistolainen. Tätäkö on luokkataistelu nykyään, vanhan juopon ruumiin riistämistä???


Miksi psykologinen turvallisuus on tärkeää? - WasaTalent\nBlogi\t 12.11.2019 Wasa Talent\nTämän päivän työelämä asettaa korkeita vaatimuksia niin työntekijöille kuin johdollekin. Muutostahti on kova ja tulostakin pitäisi jatkuvasti parantaa. Tässä tilanteessa työyhteisön ilmapiirin vaikutus työntekoon voi olla ratkaisevaa. Onko teidän tiimissänne psykologisen turvallisuuden ilmapiiri, mikä johtaa hyviin tuloksiin?\nHuomaatko näitä merkkejä tai oireita organisaatiossasi?\nTyöntekijät esittävät vähän kysymyksiä kokousten aikana.\nTyöntekijät eivät kykene myöntämään omia virheitään tai syyttävät muita niistä.\nTiimi välttää vaikeita keskusteluja ja arkoja aiheita.\nJohto ja esimiehet hallitsevat kokousten keskusteluja.\nPalautetta annetaan harvoin eikä sitä myöskään pyydetä.\nTyöntekijät panostavat vain heidän työkuvauksensa tehtäviin eivätkä tue muita tiimikavereita sen ulkopuolella.\nTyöntekijät eivät pyydä apua toisilta, kun he tarvitsevat sitä.\nErimielisyyksiä tai erilaisia näkökulmia ei juurikaan ole.\nTyöntekijät eivät tunne toisiaan henkilökohtaisesti, vain ammatillisesti.\nPsykologisen turvallisuuden puute vaikuttaa organisaation henkilöstön hyvinvointiin ja suoraan yrityksen tulokseen!\nMikä psykologinen turvallisuus sitten on?\nViimeisinä viikkoina moni keskustelu on liittynyt ilmiöön ”Psykologinen turvallisuus työpaikoilla”. Eihän Psykologinen turvallisuus sinänsä mikään uusi asia ole. Jo 1965 professorit E. Schein ja W. Bennis toivat esiin käsitettä välttämättömyytenä, jotta ihmiset organisaatiomuutoksissa tuntisivat olonsa turvallisiksi sekä kykenisivät muuttumaan.\nMyöhemmin kiinnostukseen on vaikuttanut Googlen Projekti Aristotle 2012. Heidän tavoitteensa oli oppia siitä, mikä tekee Googlen tiimeistä niin tehokkaita. Tulokset näyttivät selvästi, että vaikuttavin osatekijä oli psykologinen turvallisuus. Psykologinen turvallisuus vaikutti siihen, että tiimiläiset uskalsivat ottaa riskejä ja heillä oli tilaa ilmaista itseään tiimissään. Heidän ei tarvinnut olla epävarmoja tai tuntea häpeää esimerkiksi siitä, että saisivat itsensä ilmaisemisesta oppimattoman tai hankalan henkilön leiman.\nMyös tämän päivän muutos kohti tulevaisuuden johtajuutta nostaa esille psykologisen turvallisuuden merkityksen työpaikoilla yhä useammin. Edmondson ja Lein 2014 mukaan jatkuva kiinnostus psykologiseen turvallisuuteen johtuu oppimisen ja innovaation suuresta merkityksestä nykyisissä organisaatioissa. Psykologinen turvallisuus on tärkeä osa modernia johtajuutta, missä fokusoidaan henkilöstön ja toiminnan kehitys. Suuri tehtävä ja haaste tulevaisuuden johtajille on löytää ja sitouttaa osaavaa henkilöstöä. Tällöin psykologinen turvallisuus on avainasemassa monellakin tasolla.\nPsykologinen turvallisuus on kilpailuvaltti!\nKun psykologinen turvallisuus on riittämätön, ei se vaikuta vain työntekijöihin henkilökohtaisesti, vaan koko tiimiin ja sen toimintaan. Tällöin emme esimerkiksi uskalla kyseenalaistaa tehtyjä päätöksiä tai käytäntöjä. Monia esimerkkejä löytyy myös vakavista ja haitallisista seurauksista, kun kanssatyöntekijät eivät ole uskaltaneet ilmoittaa virheistä johtajilleen. Johtajat ovat myös tehneet vakavia virhepäätöksiä ilman, että kukaan on vastustanut tai edes kyseenalaistanut tehtyjä päätöksiä. Henkilöt, jotka tekevät työtä sellaisessa tilanteessa, jossa vallitsee riittämätön psykologinen turvallisuus, reagoivat usein alhaisella työhyvinvoinnilla, jatkuvalla epävarmuudella ja virheiden tekemisen pelolla. Voimme vain kuvitella, miten tällainen toiminta vaikuttaa jaksamiseen, suorittamiseen ja kehittämisen haluun.\nTällaisessa tilanteessa moni päättää äänestää jaloillaan ja jättää työpaikan. Tämä tulos on yritykselle aivovuotoa ja menetettyjä tärkeitä osaamisresursseja, joita on haastavaa korvata. Erityisesti asiantuntijat, joilla on suuret mahdollisuudet työllistyä muualla, päättävät usein suunnata esimerkiksi paremmin psykologisen turvallisuuden huomioineelle kilpailijalle.\nPsykologinen turvallisuus on siis vanha käsite, mutta sen huomioimisesta on tullut yrityksille uusi valttikortti. Tämän päivän työelämä vaatii jatkuvaa kehitystä muun muassa osaamisessa ja uusien prosessien luomisessa. Se taas vaatii, että yritys hyödyntää toisinajattelun ja moniosaamisen resursseja entistä paremmin.\nYritys hyödyntää resurssejaan täydellisesti vain silloin, kun kaikki tiimissä saavat riittävästi tilaa puhua ja tuntevat riittävästi turvallisuutta uskaltaakseen ilmaista mielipiteitään – myös silloin, kun ne eivät vastaa muiden tiimiläisten tai johtajan mielipiteitä. Toisten ideoiden haastaminen ja mahdollisuuksien antaminen testata uusia ideoita lisää pätevyyden kehittymistä ja uusajattelua yrityksen eri prosesseissa. Tämä työtapa miellyttää korkeasti suorittavia sekä osaavia kanssatyöntekijöitä ja vastaa tulevien sukupolvien ennakoituihin työelämän toivomuksiin.\nJo nyt voidaan nähdä psykologinen turvallisuus varteenotettavana osatekijänä, kun haemme ja houkuttelemme hyviä työntekijöitä. Psykologisen turvallisuuden merkitystä ei sovi kuitenkaan unohtaa myös silloin, kun tahdotaan pitää kiinni jo olevista, tärkeistä avainresursseista.\nAjankohtaista\t 9.6.2022 Mirella Torkko


Kahden viikon päästä uusi yritys - Mobiili - Ilta-Sanomat\nJulkaistu: 30.5.2006 16:02\nKännykkä-tv-toimijoiden keskusteluissa tekijänoikeuskorvauksista ei löytynyt yhteistä säveltä. Koolle kutsujana toimineen Satu ry:n mukaan keskusteluja käytiin hyvässä hengessä.\nYdinkysymys tämän päivän tapaamisessa oli nykyisten valtakunnallisten tv-ja radiokanavien ohjelmiston samanaikainen jakelu dvb-h-kännykkä-tv-verkossa.\nSopuun tekijänoikeuskorvauksista ei päästy, mutta tuottajajärjestö Satu ry:n toiminnanjohtajan Marit Hohtokarin mielestä keskusteluja käytiin hyvässä hengessä. Hohtokarin mukana seuraavan kerran osapuolet kokoontuvat kahden viikon päästä.\nYleisradion hallintojohtaja Jussi Tunturi totesi tuoreeltaan tapaamisen jälkeen, ettei Yleisradio ole valmis joustamaan perusohjelmiston samanaikaisen jakelun kohdalla.\n- Yleisradio ei tule sopimaan eikä neuvottelemaan korvauksista, mutta lähiaikoina varmaan keskustellaan, että miten nämä nykyiset sopimukset kattavat dvb-h-lähetykset.\n- Ihan selkeää kuvaa ei syntynyt siitä, halutaanko niitä korvauksia, ja jos halutaan niin miten.\nTunturin mukaan osapuolet olivat yhtä mieltä siitä, että perusohjelmistojen lähetysoikeudet täytyy selvittää ensin ja sitten vasta keskustella muista mahdollisista kännykkä-tv-palveluista.\n- Maksullisista palveluista sopiminen on mielestäni kovin yksinkertaista. Osapuolet istuvat pöydän ääreen ja sopivat tulonjaosta.\nNeuvottelupöydän ääressä tänään olivat tekijänoikeusjärjestöt Tuotos, Teosto, Gramex, Kopiosto; kolme päätelevisiokanavaa eli Yle, MTV ja Nelonen; dvb-h-verkkotoimiluvan haltija Digita; telealan keskusliitto Ficom sekä operaattorit TeliaSonera ja Elisa. Tuottajapuolta edusti Satu ry:n lisäksi Elokuvatuottajien keskusliitto.\n(Päivitetty 31.5. klo 10.20, lisätty tieto Kopioston osallistumisesta keskusteluihin)\nSuomen audiovisuaalisen alan tuottajat ry Satu on kutsunut kännykkä-tv:n tekijänoikeusmaksuista kinastelevat osapuolet keskustelemaan asiasta toukokuun lopulla. Toiminnanjohtaja Marit Hohtokarin mukaan kahdenkeskiset keskustelut ovat antaneet toivoa sovun löytymisestä, vaikka julkisuudessa asiasta saakin riitaisan kuvan. 9.5.2006 11:16 Lue lisää ›\nMTV3:n, Nelosen ja Ylen lähtökohta neuvotteluihin kännykkä-tv:n tekijänoikeuskorvauksista on selkeä ja yksimielinen: samasta sisällöstä ei toisia korvauksia makseta. Tekijänoikeusjärjestöt ja tuottajat painottavat, ettei oikeuksista sopiminen tarkoita vielä maksamista. 10.5.2006 13:58 Lue lisää ›


Ecuadorin intiaanit vaativat hallitusta tilille | Maailma.net\nKirsi Salonen Maailma.net 19.2.2004\nMaanantaina 16.2. alkaneet hallituksen talouspolitiikkaa vastustavien intiaanien mielenosoitukset tukkivat teitä Ecuadorissa ja halvaannuttivat useat kaupungit vielä tiistaina. Pitkään kytenyt tyytymättömyys puhkesi mielenosoituksiksi pian sen jälkeen, kun maan suurimman intiaanijärjestön puheenjohtaja joutui salamurhayrityksen kohteeksi helmikuun alussa.\nMaan vahvimman intiaanien kattojärjestön CONAIE:n johtajien mukaan rauhanomaisten mielenosoitusten tavoitteena on ensisijaisesti dialogin avaaminen hallituksen ja alkuperäisväestön välillä talouspolitiikan linjauksista. Järjestö vastustaa hallituksen suunnittelemaa vapaakauppasopimusta Yhdysvaltain kanssa sekä Amerikkojen vapaakauppa-aluetta. Ellei keskusteluyhteyttä saada aikaiseksi ja hallituksen linjaa käännettyä, liike vaatii presidentin eroa.\nVuosi sitten pitkälti intiaanien tuella valtaan nousseen presidentti Lucio Gutierrezin onkin nyt syytä harkita siirtonsa huolellisesti. Gutierrezin pyörrettyä vaalilupauksensa hallitusyhteistyö katkesi kesällä ja tyytymättömyys presidentin tiukkaan talouspolitiikkaan ja kykenemättömyyteen parantaa maaseudun oloja on nyt saavuttanut kansallisen kipukynnyksen.\nEcuadorin intiaanit maanosan alkuperäiskansojen edelläkävijä\nEcuadorin alkuperäiskansat ovat saavuttaneet maanosassa harvinaisen poliittisen aseman. Vuoden 1990 kansannousun jälkeen maa julistettiin ”monietniseksi ja monikulttuuriseksi” tasavallaksi. Jo 90-luvun alussa maahan nimitettiin maanosan ensimmäinen alkuperäiskansoja edustava ministeri johtamaan jotakin muuta kuin intiaaniasioita hoitavaa ministeriötä.\nEtenkin maakunnissa alkuperäiskansoja edustavan liittouman poliittinen käsivärsi, Pachakutik-puolue on menestynyt vaaleissa tasaisen hyvin. Sen edustajat istuivat hallituksessa vielä viime kesänä, kunnes koalitio hajosi poliittisiin näkemyseroihin. Vuoden lopussa Gutierrez antoi lopullekin hallitukselle lähtöpassit.\nViimeisimmillä mielenosoituksilla ei ole kuitenkaan kaikkien liikkeeseen kuuluvien järjestöjen tukea. Eri järjestöjen keskinäisestä kinastelusta huolimatta ne muodostavat silti edelleen maan tärkeimmän vaihtoehtoisen poliittisen ja sosiaalisen voiman. Sen jäsenistölle on yhteistä neoliberaalin talouspolitiikan vastustus, yhteisöllisyys ja vaatimus valtion demokratisoinnista. Liikkeen keskeisiin tavoitteisiin kuuluu myös perustuslain muuttaminen niin, että se tunnustaa maan koostuvan useista kansoista.\nEcuadorin intiaaniliikkeellä on ollut tärkeä rooli maan poliittisessa lähihistoriassa. Se oli kantava voima kansannousuissa, joilla kaadettiin presidentti Abdalá Bucaram vuonna 1997 sekä maan talouskriisin alkaessa hallinnut presidentti Mahud vuonna 2000.\nVuoden 2002 vaaleissa kenraali Lucio Gutierrez sai alkuperäiskansojen tuen lupauksillaan sosiaalisesta tasa-arvosta ja korruption kitkemisestä. Kansannousussa kannuksensa ansainnut Gutierrez kuitenkin on sivuuttanut vaalilupauksensa vähin äänin. Opettajat ja lääkärit lakkoilevat edelleen saadakseen maksamattomat palkkansa. Syytökset sukulaisten nostamisesta johtaville paikoille, ongelmat kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa ja epäselvyydet kansallisen öljy-yhtiön johdossa ovat saaneet Gutierrezin politiikan näyttämään nuorallatanssimiselta.\nKuten hallituksen kaataneiden kansannousujen edellä, tyytymättömyyden syiden lista on nytkin pitkä. Kiistat vapaakaupasta Yhdysvaltojen kanssa, sosiaalimenojen osuus valtion budjetista, ulkomaanvelan maksut, osallistuminen Yhdysvaltain johtamaan huumeiden vastaiseen operaatioon Kolumbiassa ja valtionyhtiöiden yksityistäminen ovat aiheita, joiden hoidossa hallituksen ja intiaaniliikkeen mielipiteet eriävät.\nUuden käänteen maan poliittinen tilanne sai helmikuun alussa, kun CONAIE:n puheenjohtaja selvisi säikähdyksellä murhayrityksestä. Useat sormet osoittavat hallitukseen ja presidentti Gutierreziin. Maassa ollaan nyt huolissaan yhä kasvavasta epävarmuudesta ja turvattomuudesta, joista tämänviikkoiset mielenosoitukset ovat hyvä esimerkki. Protestien odotetaan saavan jatkoa jos neuvotteluita hallituksen kanssa ei saada käyntiin.


sakuras18 profiili | pornchat.stream\nAjeltuja pilluja (1429 Live)\nLatinoja (956 Live)\nRuskeaveriköitä (1364 Live)\n19, Kauris, zing chao\nViimeisin kirjautuminen: 23.6.2021 11.16.39\nKlikkaamalla painiketta, tulee nostamaan sakuras18 mallin etusivun ensimmäiselle paikalle 60 sekunniksi. Tänä aikana mallin chat huone on paljon paremmin esillä ja uskomattoman suosittu! Ilmoitus toiminnastasi näkyy chatissa, ja se näkevät malli itse sekä muut chatin käyttäjät. sakuras18 arvostaa tätä elettä varmasti ja on mittaamattoman kiitollinen sinulle!\nSakura 3 valokuvaa 3 photos\nProfiilin sakuras18 tärkeät tiedot\nHenkilön sakuras18 työskentelyajat


Viimeinen päivä vapaudessa | K-11 | kaverihömppä & huumori | Eeli, Tino, Heikki & Kalevi\nKirjoittaja Aihe: Viimeinen päivä vapaudessa | K-11 | kaverihömppä & huumori | Eeli, Tino, Heikki & Kalevi (Luettu 290 kertaa)\n« : 06.07.2021 23:05:22 »\nTyylilaji: kaverihömppä & huumori\nHahmot: Eeli, Tino, Heikki & Kalevi\nYhteenveto: On kesän viimeinen päivä ennen koulun alkua ja siitä, miten sitä kuuluisi viettää, syntyy monia erimielisyyksiä.\nHaasteet: Originaalikiipeily (9. viimeinen) ja Spotify Wrapped (Robin - Chillaillaan)\nA/N: Tuosta kappaleesta tuli heti mieleen mun pojat ja aika ennen mitään romanttista. Tässä siis eletään loppukesää 2012 ja toinen vuosi lukiossa on juuri alkamassa. Näiden jätkien kanssa on aina niin hauskaa ja niin oli nytkin. Lukuiloa!\nViimeinen päivä vapaudessa\nMe oltiin kokoonnuttu Heikin luokse, omaan rauhaan talon kellarikerrokseen, mutta meillä ei ollut aikomustakaan jäädä tänään sisätiloihin. Oli meidän viimeinen päivä vapaudessa ja sää oli vitun loistava. Meidän täytyi päästä ulos sitä juhlistamaan. Kalevi olisi halunnut bailata sanan varsinaisessa merkityksessä eli rällätä ja kännätä, mutta me äänestettiin se vaihtoehto veks ihan ensimmäiseksi. Mua ei todellakaan huvittanut istua koulun penkillä täysin paskana ja krapulaisena.\n”Vittu te ootte tylsiä nyssyköitä!” Kalevi valitti laiskanlinnastaan, kun oli kuullut, mitä me haluttiin tehdä. Ehdotus oli ollut Eelin, totta kai. Mä ja Heikki oltiin innostuttu välittömästi. Ainoastaan Kalevi ei ollut täysillä messissä, ainakaan vielä.\n”Sä tässä tylsä oot, jos et osaa pitää hauskaa muuten ku jallupullon kanssa”, Eeli napautti samalla, kun pelasi virtuaalitennistä Wii-kapulalla varsin laiskalla ranneotteella. Jätkä loikkasi sukkelasti syrjään, kun Kalevi yritti kampittaa sen pitkillä jaloillaan.\n”Niinpä!” säestin sohvan käsinojalta. Kalevi ojentautui töytäisemään mua vatsaan. Se oli keljusti tehty. Menetin heti tasapainoni. Olisin mätkähtänyt lattialle, ellei Heikki olisi kahmaissut mua paidan rinnuksista. Se veti mut pois vaaravyöhykkeeltä. Tömähdin Heikin viereen siivosti sohvalle ja koetin olla provosoitumatta Kalevin härnäävistä virnistyksistä. Kun mä en tarttunut syöttiin, Kalevi katsahti Heikkiin, viimeiseen toivoonsa. Sen ilmeestä kuitenkin näki jo varman tappion, koska Heikille maistui väkevä kaikista vähiten. Heikin kasvoilla näkyi ainoastaan tuikeaa ärtymystä.\n”Ei sun tarvii ees osallistua”, se täräytti Kaleville. Heikillä meni aina kaikista nopeimmin hermo, kun Kalevi valittaessaan mollasi meitä. Mä kyllä tiesin, ettei Kalevi ikinä pahalla. Joo, se vittuili, mutta rakkaudella, ja kaikesta nurinasta huolimatta se ei ikinä jäänyt mistään meidän meiningeistä pois.\n”Osallistun mä”, Kalevi ilmoitti ja iski silmää. ”Ihan vaan sun kiusaksi, herra Eloharju.”\nHeikki tiesi, että Kalevi yritti ärsyttää sitä – ja siinä Kalevi onnistuikin usein erittäin lahjakkaasti – mutta jätkä ei halunnut näyttää sitä. Niinpä Heikki päätti hymyillä.\n”Ei se oiskaan samanlaista ilman sua.”\nVaikka Heikkiä selvästi pänni, se onnistui kuitenkin kuulostamaan niin vilpittömältä, että jopa Kalevi häkeltyi hetkeksi. Hetkessä oli jotakin erityistä. Eeli missasi syötön, kun se kääntyi katsomaan meitä iloisesti hymyillen. Mä olin varma, että halkeaisin riemusta. Hymykään hädin tuskin mahtui mun kasvoille. Heikki oli oikeassa. Parasta oli ehdottomasti silloin, kun me oltiin yhdessä kaikki neljä eikä sitä aikaa tuntunut olevan ikinä tarpeeksi. Olin ihan helvetin onnellinen siitä, että nää tyypit oli mun parhaita kavereita.\nHeikki ja minä oltiin tunnettu ekalta luokalta asti. Se oli mun vanhin ja paras kaveri. Me oltiin ehditty näkemään ja kokemaan paljon kymmenen vuoden aikana. Eeli oli tullut mukaan kuvioihin yläasteen puolivälissä. Silloin musta oli kuitenkin tuntunut, että meidän kolmikko oli vajaa eikä toiminut sellaisenaan. Mä olin ollut se liima, joka oli pitänyt meidät yhdessä. Eeli ja Heikki eivät esimerkiksi ikinä hengailleet koulun ulkopuolella, ellen mä ollut mukana. Ne olivat olleet lähinnä vaan mun kavereita, mutta vierastaneet toisiaan. Ei ne kaksi olleet ikäviä toisilleen tai mitään semmosta, mutta ne eivät vaan... natsanneet yhteen niinku olisi pitänyt. Lukion ekan vuoden aikana kaikki tää oli muuttunut, kun me oltiin tutustuttu Kaleviin. En tiennyt, miten, mutta Kalevi oli korjannut sen, mikä meissä oli jätättänyt. Eeli ja Heikki olivat nyt paljon parempia ja läheisempiä kavereita kuin vuosi sitten. Se oli Kalevin ansiota. Jätkä ei itse edes tiennyt, kuinka paljon hyvää se oli saanut aikaan ystävystymällä meidän kanssa. Vaikka ei sekään ollut sujunut siististi tai ongelmitta.\nMä ja Eeli oltiin ystävystytty Kalevin kanssa välittömästi, vaikkakin eri syistä. Eelillä ja Kalevilla oli yhtä kiero, toisiaan yllyttävä huumorintaju. Ne kaksi naljailivat jatkuvasti keskenään. Ne tönivät toisiaan nähdäkseen, kuinka pitkälle toinen kehtaisi mennä vitsin takia. Aika vitun pitkälle, se oli käynyt vuoden aikana selväksi. Eeli ja Kalevi tajusivat toisiaan vaistomaisesti. Niiden välinen kemia oli niin luontevaa ja vaivatonta, että munkin oli välillä vaikeaa muistaa, etteivät ne olleet tunteneet toisiaan aina.\nMua Kalevissa oli kiehtonut sen taito hurmata tyttöjä. Mä olin sillä saralla yks vitun katastrofi. Onnistuin aina sanomaan just ne väärät asiat, jotka saivat tytöt katsomaan mua kuin olisin ollut linnunpaskaklöntti niiden tennareilla. Kalevi oli tosi hyvännäköinen ja sillä oli tietysti aina se etunaan meihin muihin nähden, mutta ei se ollut ainoa syy, miksi tytöt tykkäsivät siitä. Kalevin tavassa olla ja puhua oli jotakin niin huoletonta ja sujuvaa, että sitä katseli ja kuunteli mielellään. Kalevi oli rento, hauska ja just sopivan röyhkeä. Ihailin jätkää sen takia, miten sinut se näytti olevan itsensä ja maailman kanssa. 16-vuotiaat eivät tavallisesti olleet niin itsevarmoja. Siks mä olin halunnut ottaa Kalevista oppia. Pidin itseäni edelleen onnekkaana siitä, että Kalevi oli päättänyt istua just mun viereen ekana koulupäivänä. Lounastuntiin mennessä meistä oli jo tullut kavereita. Kalevi oli auttanut mua löytämään omat vahvuuteni – kuinka olla häslä hurmaavalla tavalla – ja ollut kunnon koutsina, kun olin kokeillut siipiäni tyttöjen kanssa. Se oli tehnyt sen enemmän kuin mielellään. En vieläkään tiennyt, miksi Kalevi oli valinnut hengailla just mun kanssa, koska mä en ollut erityisen cool tai suosittu, mutta en viittinyt miettiä sitä liikaa. Olin vaan iloinen siitä, että me oltiin kavereita.\nHeikki oli ollut kaikista kovin pala, mitä Kaleviin tuli. Jätkä ei ollut meinannut lämmetä Kaleville sitten millään. Mä ja Eeli oltiin ihmetelty sitä, koska meistä Kalevi oli ihan vitun hauska ja hyvä tyyppi. Me ei oltu nähty siinä mitään vikaa. Heikki ei ollut järkähtänyt. Olin eka ajatellut, että ehkä se oli mustis, kun mä ja Eelin intoiltiin Kalevista niin, mutta ongelma oli ollut paljon ilmeistä syvemmällä. Koko jätkä on yhtä kusetusta, Heikki oli täräyttänyt mulle, kun olin kysynyt, että mikä Kalevissa sitä oikein hiersi. Oon tarkkaillut sitä. Se on joka porukassa erilainen. Mahtaakohan Kalevilla olla omaa persoonaa ollenkaan?\nMua edelleen järkytti muistella sitä, koska se oli ollut niin häijysti sanottu ja vieläpä Heikin suusta. Se oli reiluin ja mukavin tyyppi, jonka tunsin. Mut Heikillä oli tiukka arvomaailma, mitä kavereihin tuli. Rehellisyys ja vilpittömyys merkkasivat Heikille hauskanpitoa enemmän. Se ei halunnut hengailla sellaisten tyyppien kanssa, jotka olivat kaikkea muuta. Kalevi oli ens alkuun teeskennellyt, ettei se piitannut vittuakaan siitä, mitä Heikki ajatteli siitä. Oli se kuitenkin piitannut, paljonkin, koska Heikki oli hyvä tyyppi. Se oikeasti satuttaa, kun joku, josta ajattelee hyvää, ei tunne samoin. Heikki ja Kalevi olivat sillä tavalla samanlaisia, että ne kumpikin keräsivät ihmisiä ympärilleen. Ne johtivat ja muut seurasivat. Musta tuntui, että juuri siksi Kalevi halusikin ansaita Heikin kunnioituksen, koska se koki jätkän vertaisekseen.\n”Heikki arvostaa rehellisyyttä ja aitoutta”, olin vinkannut Kaleville, kun sillä ei joulukuuhunkaan mennessä ollut käynyt flaksi Heikin kanssa. Olin huomannut, miten paljon se Kalevia painoi ja olin halunnut auttaa. Munkin unelma oli se, että me neljä voitaisiin hengailla yhdessä ilman kitkaa tai kireitä välejä. Olin saanut sellaisesta ihan tarpeeksi jo yläasteella.\n”Sanoks mua feikiksi, vai?” Kalevi oli ollut heti takajaloillaan ja silloin mä olin miettinyt, että ehkä Heikin puheissa oli sittenkin jotain perää.\n”En!” olin toppuutellut. ”Mut sä voisit kokeilla puhua Heikille jostain henkilökohtaisesta.”\n”Näh, en mä jaksa enää”, Kalevi oli torjunut koko ajatuksen. ”Ei meistä oo frendeiksi. Turha sitä on pakottaa vaan siksi, että meillä on yhteisiä kavereita.”\nOis voinut luulla, että se olisi ollut siinä, mutta Patrikin pikkujouluissa oli tapahtunut ihmeistä suurin: Heikki ja Kalevi olivat jutelleet – rehellisesti, oletan – ja jää niiden välillä oli murtunut. Ei niistä ollut heti kavereita tullut, mutta kumpikin oli selvästi antanut toiselle mahdollisuuden ja se oli kannattanut.\nVaikka ne olivat nyt kavereita, Heikki ja Kalevi ottivat silti usein yhteen ja ajautuivat kiivaisiinkin väittelyihin, koska kummallakin oli vahvat mielipiteet kaikesta mahdollisesta. Olin varma siitä, että ne nauttivat toistensa kanssa rähinöimisestä, vaikka muuta esittävätkin. Kukaan harvemmin vastusti Heikkiä ja Kalevia, joten niistä taisi olla hauskaa, kun joku uskalsi haastaa ne. Vaikka tappelusta olisi tullut miten ruma, aina ne sopivat ja olivat taas parempia kavereita. Kalevi oppi luottamaan siihen, että Heikille sai aukoa päätään eikä se ollut vaarallista ja Heikki oli hyvillään, että Kalevi oli meidän kanssa rehellinen. Me oltiin hyvä nelikko, kaikista parhain.\n”Jep. Mähän olisin sydämetön mulkku, jos riistäisin teiltä elämyksen olla mun seurassa”, Kalevi sanoi yliampuvan itserakkaasti ja katseli meitä nojatuolista kuin kuningas vähäisimpiä alamaisiaan. Panin käteni puuskaan ja tuhahdin. Eeli pudisteli päätään ja palasi tennikseen. Kalevi ei tarvinnut yhtään ylimääräistä huomiota. Se oli jo tarpeeksi paha tuollaisena.\n”Nimenomaan, joten keskitypä vaikka siihen valittamisen sijaan”, Heikki napautti. ”Rannalle siis.”\nEeli sammutti heti pelin ja kääntyi meitä kohti harmaat silmän intohimosta säihkyen. En voinut olla hymyilemättä. Jätkä näytti aina tuolta, kun se ajatteli vettä.\nOnneks me oltiin uitu tänä kesänä spontaanisti niin monta kertaa, että mä puin automaattisesti uimashortsit päälle, kun olin lähdössä jonnekin. Jätkät olivat ottaneet musta esimerkkiä, Eeliä lukuun ottamatta. Sillä oli vaatteidensa alla tiukemmat uikkarit. Jätkä oli kilpauimari, joten se ymmärrettävästi suhtautui uimiseen ja siihen käytettäviin varusteisiin meitä vakavammin.\n”Okei, lähdetään!” Kalevi sanoi ja oli jo menossa portaisiin, mutta Heikki tarttui sitä t-paidan kauluksesta. ”Hei, mitä vittua?”\n”Me tarvitaan pyyhkeet, vesipullot ja aurinkorasvaa”, Heikki sanoi lujasti. ”Jotain suolastakin varmaan. On kuuma päivä.”\nMua hymyilytti Heikin huolehtivaisuus ja Kalevin ilmiselvä närkästys tällaisista turhuuksista. Kalevi ei ollut vielä aivan tottunut siihen, miten vastuullinen ja aikuismainen Heikki oli. Mä ja Eeli virnistettiin toisillemme. Heikin kanaemoilu oli meille niin tuttua, että se oli oikeastaan jo lohdullista.\n”Mä hoidan ne vesipullot”, Eeli ilmoitti ja lähti portaisiin keittiötä kohti. Totta kai. Vesi kaikissa olomuodoissaan oli jätkälle pakkomiel- siis intohimo.\n”Poistatko sä ikinä tota rautakankia perseestäs?” Kalevi valitti, kun Heikki heitti sille valtavan rantakassin, joka kukkakoristeista päätellen oli sen äidin omaisuutta. ”Luulis sen aiheuttavan jo vakavia terveysongelmia.”\n”Mä otan paljon mieluummin sen kangen kuin oman pääni, Harjula. Tossa kaapissa on pyyhkeitä. Help yourself. Kokoonnutaan olohuoneessa”, Heikki tokaisi ja meni hakemaan aurinkorasvaa. Mulle vissiin sit jäi ruoan etsiminen. Harmi, ettei me voitu syödä Kalevin päätä, koska sen ilme oli ainakin tarpeeksi suolainen. Hyppelin naureskellen Eelin perään keittiöön, jossa se ryysti hanasta niin ahnaasti, että se näytti ja kuulosti erittäin härskiltä.\n”Onks sun pakko ottaa hanalta suihin täällä kaikkien silmien alla? Sä teet mun olon epämukavaksi”, huikkasin Eelille samalla, kun aloin ratsata keittiön kaappeja ruoan toivossa. Eeli suoristautui ja pyyhki veden virnuilevasta suupielestään.\n”Ei oo kyse vehkeestä vaan siitä, mitä sieltä ruiskuaa”, Eeli sanoi ja iski hävyttömästi silmää. En mahtanut itselleni mitään vaan purskahdin nauruun. Oishan mun pitänyt oottaa Eeliltä jotain tällaista, mutta jotenkin jätkä pääsi aina yllättämään sanavalmiudellaan. Kun mä nyt oikein ajattelin, niin oikeastaan Eelillä oli paljon purevampi huumorintaju kuin Kalevilla. Eeli kävi kiinni epäröimättä, kun taas Kalevi halusi usein tehdä vitseillään vaikutuksen johonkuhun. Eeli nojasi tiskialtaaseen kädet puuskassa ja omahyväinen hymy huulillaan.\n”Yäk, oot pahempi kuin Kalevi”, syytin.\n”Toivottavasti”, Eeli hymähti harmaat silmät pahankurisuudesta kiiluen. ”Sehän ei vie mun kunniaa porukan hauskimpana jätkänä.”\n”Hei”, älähdin loukkaantunutta esittäen. ”Enkö mä ole edes ehdolla?”\n”Voi Tino”, Eeli naureskeli ja pudisteli päätään. ”You got nothing against us.”\nSe taisi olla ihan totta, koska mulla ei yksinkertaisesti ollut yhtä rikas ja roisi mielikuvitus kuin niillä kahdella, mitä tuli erilaisiin läppiin ja sketseihin. Mutristin suutani ja kurtistin kulmiani surkeimpaan ja lohduttomimpaan ilmeeseen, mitä osasin. Osasin koiranpentukatseen hyvin, tiesin, koska mulla oli pyöreät, erittäin ilmeikkäät kasvot.\n”Oothan sä söpö, mut mun sydän on kiveä”, Eeli sanoi iloisesti. ”Sut on diskattu kisasta, Hirvonen.”\n”Fine!” puhahdin ja palasin etsimään ruokaa. Löysin suolatikkuja ja ballerina- ja dominokeksejä. Ihan hyvä saalis. Ne saisivat luvan riittää. Kahmaisin herkut syliini. Eeli otti vesipullot ja me suunnattiin olohuoneeseen, jossa Kalevi murjotti kukkakassinsa kanssa. Että se jätkä oli seurankipeä. Muutama minuutti yksin ja se meni ihan romuksi.\n”Ah, rouva Eloharju, hyvää päivää!” Eeli vittuili ja nosti kuvitteellista hattuaan ja kumarsi vielä päälle. En voinut olla nauramatta.\n”Minne te unohditte Heikin?” Kalevi kysyi ignooraten täydellisesti koko heiton. Sillä taisi olla jo palava halu päästä lähtemään.\n”Se varmaan tekstaa Katalle jossain komerossa ja hihittää, se rakastunut ääliö”, Eeli sanoi ja ojensi vesipulloja Kaleville. ”Täti on nyt hyvä ja ottaa vähän nesteytystä, ettette pökerry ensivilkaisullanne aurinkoon.”\n”En huolis risuakaan noin rumalta munapäältä”, Kalevi vastasi. Eeli ilveili sille häijysti. Kalevi työnsi rantakassin jätkälle. ”Mä haen sen urpon ja takavarikoin sen kännykänkin. Vitun naiset, tuppautuu aina miesten asioihin, osaa hetkeäkään olla yksin...”\nKalevi jupisi vihaisia ja nousi mennäkseen hakemaan Heikin.\n”Sanoo jätkä, joka painaa tyttöjä useammin kuin käy paskalla”, Eeli kommentoi. ”Yritit iskee mun siskonkin, saatana...”\n”Yhä suolainen siitä?” Kalevi nauroi. ”Hei, mä sain Nellalta pakit. Ootsä varma, ettei se oo lesbo?”\n”Turpa kiinni!” Eeli hermostui niin yllättäen, että mä säpsähdin. Kalevin kulmat kohosivat kiinnostuneina, kun huoneessa vallitseva tunnelma muuttui niin äkisti. ”Et puhu mun siskosta tommosia.”\n”Hei, hei, ihan iisisti”, Kalevi sanoi säyseästi ja nosti kätensä, mutta selvästi se tahtoi ärsyttää Eeliä nyt, kun oli päässyt sen ihon alle. ”Ei siinä ois mitään pahaa. Lesbothan on kuumia.”\nEeli näytti siltä, että se olisi tahtonut vetää rantakassin Kalevin päähän ja kumauttaa sitä sitten turpaan. Tahdoin kiireesti ohjata meidät takaisin lempeille ja turvallisille vesille.\n”Kalevi”, sanoin tilannetta toppuutellen. ”Hae Heikki, niin päästään lähtemään.”\n”Hm”, Kalevi hymähti ja silmäili yhä suuttunutta Eeliä samalla tavalla kuin näytepalaa petrimaljassa, jota se ei vain kyennyt olemaan tökkimättä. Katsoin Kalevia silmiin ja vaadin äänettömästi sitä perääntymään. Oli nimittäin ihan eri asia kiusoitella kuin kiusata jotakuta, varsinkin kavereita. Kalevin pitäisi tietää se. Jännite huoneessa kiristyi, kunnes Kalevin ilme äkisti pehmeni. Olin tavoittanut sen. Jätkä kääntyi ja alkoi mylviä: ”Eloharju!”\nKalevi meni. Eeli tuijotti sen perään kädet nyrkissä kasvoillaan harvinaisen tiukka ilme. Harkitsin hetken, antaisinko sen vain olla, mutta halusin kuitenkin tietää, oliko Eeli kunnossa.\n”Kaikki ookoo?” kysyin epävarmasti. Eelillä ei ollut tapana hermostua tällä tavoin. En tiennyt, miten toimia.\n”Joo”, jätkä mutisi ja rentoutti kätensä. ”Joskus toi idiootti vaan laukoo niin törkeitä juttuja...”\n”Mä luulin, että se oli teidän... hmm, juttu”, sanoin, koska törkeydet olivat suunnilleen Eelin ja Kalevin ystävyyden perusta.\n”Ei silloin, kun on kyse mun perheestä”, Eeli sanoi teräksinen katse harmaissa silmissään. Nyökkäsin sympaattisesti. Nyt ymmärsin tilannetta paremmin. Ei kai kukaan tykännyt, kun perhettä nälvittiin, mutta Eeli erityisesti piti tarkkaan huolta perheensä kunniasta. Mietin, olisinkohan itse reagoinut samalla tavalla, jos Kalevi olisi ottanut mun siskon hampaisiinsa. Todennäköisesti.\n”Millä oikeudella sä viet mun puhelimen!” Heikin tuohtunut ääni kuului jostain yläkerran tienoilta.\n”Bros before hoes, man!” Kalevi jyrisi takaisin. ”Nyt otat ne putelit ja vittu mennään. Ollaan jumitettu täällä teidän mörskässä jo ihan tarpeeks kauan.”\nMörskä just juu. Heikin perheellä oli isompi ja hienompi talo kuin kaikkien meidän porukoilla yhteensä, mutta ne olivatkin rikkaita. Heikin äiti oli lastenlääkäri ja isä suuren sukufirmansa toimitusjohtaja. Kalevi heitti jatkuvaa läppää Heikin porukoiden paksuista kukkaroista ja siksi se aina herroitteli Heikkiä kuin jotain perintöprinssiä. Se ajoi Heikin hulluksi. Aihe oli sille herkkä ja vaikea. Heikki ei halunnut, että sitä kohdeltaisiin eri tavalla sen vanhempien varallisuuden vuoksi ja jokainen ylimääräinen muistutus asiasta hieroi suolaa haavoihin. Musta Kalevin vittuilussa oli kuitenkin enemmän hyvää kuin pahaa. Raha nyt vain herätti ihmisissä erilaisia tunteita eikä siltä voinut välttyä. Kalevi teki Heikille palveluksen totuttaessaan sitä asiaan. Olisihan Kalevi voinut tehdä sen nätimminkin, mutta se nyt oli Kalevi.\n”Lähetin muutaman tekstarin”, Heikki jupisi Kalevia kiivaasti mulkoillen. Kännykkä Kalevin kädessä helisi ja paukutti viestejä. Muutama tekstari vaan, juupa juu.\n”Tää pysyy mulla loppupäivän”, Kalevi ilmoitti.\n”Mitä!” Heikki älähti. ”Et sä noin voi tehdä. Kata vielä huolestuu!”\n”Tää tekee teille molemmille hyvää. Te kaks ootte läheisyysriippuvaisia. Asiasta ei voi neuvotella.” Kalevi sujautti Heikin kännykän taskuunsa. Haistoin Heikistä halun taistella, mutta menin kirjaimellisesti niiden väliin. Kalevi ihan tosissaan paukutteli kaikkien rumpuja tänään. Heikki asettui heti, kun mulkaisin sitä, että älä ala. Kalevi ei edes huomannut. Pakkasin rantakassin ja aloin paimentaa kavereitani ovesta ulos. Lähtöä oli viivytelty jo ihan tarpeeks kauan.\n”Tino, missä sun kypärä on?” Heikki kysyi haukkana, kun me hypättiin pyöriemme satulaan. Jännityin kuin kiinnijäänyt. Oh shit fuck.\n”Eh”, äännähdin vaivautuneena ja välttelin Heikin katsetta. Oli totta, että mä olin ennen käyttänyt aina kypärää, kun olin pyöräillyt Heikin kanssa, mutta tänä kesänä olin hiljalleen luopunut siitä tavasta. Eeli ja Kalevi nojasivat pyöriensä ohjaustankoon ja virnuilivat vahingoniloisesti haistaessaan ongelmia. Helvetin hyeenat. ”Unohdin sen kotiin?”\n”Haen sulle meiltä”, Heikki päätti ja kääntyi takaisin taloa kohti. Sen kummempia ajattelematta mä asetuin pyörälläni sen eteen. Kalevi vihelsi ylistävästi. Heikki tuijotti mua silmät pöyristyksestä suurina. ”Tino!”\n”Lähdetään nyt vaan, jooko?” pyysin. Heikin ilme kiristyi paheksuvasta pettyneeseen. Tunsin nipistävää syyllisyyttä vatsassani. Inhosin sitä, kun tuotin Heikille pahaa mieltä, oli syy kuinka pieni tahansa.\n”Selvä”, Heikki sanoi ja kiristi kypäränsä tiukemmin päätään vasten. Sen ilme oli äkäinen. Mä tuijotin maahan ja tunsin itseni kamalaksi petturiksi. ”Mennään.”\nEeli ei vaivautunut edes lukitsemaan pyöräänsä, kun se oli jo vedessä. Vaatteetkin se jätti lojumaan hujan hajan rantahietikolle.\n”Hienoa. Me ei saada sitä ylös tuolta enää loppupäivänä”, Kalevi äksyili. ”Kenen valopään idea oli viettää loman vika päivä rannalla?”\n”Sulla on verensokerit alhaalla”, Heikki holhosi noukkiessaan Eelin vaatteita syliinsä. ”Etitään hyvä paikka ja syödään vähän.”\n”Selvä on, äitsykkä”, Kalevi vinoili, mutta Heikki ei ollut moksiskaan. Se asetti lippiksen päähänsä suojaksi auringolta ja lähti etsimään hyvää paikkaa kukikas rantakassi olallaan. Heikillä ei ollut huoltakaan siitä, että se olisi tuntenut itsensä noloksi tai naurettavaksi. Kalevi seurasi perässä ja mä kolmantena. Tunnustelin ilmaa ja mietin, olikohan Heikki yhä kyrpiintynyt muhun, kun olin sanonut piutpaut perusturvallisuudelle. Heikki kuitenkin vaikutti hyväntuuliselta levittäessään pyyhkeitä rannalle. Eelin vaatteet se laski – siististi viikattuna tietenkin – reunimmaiselle pyyhkeelle. Kalevi kävi kiinni eväisiin. Heikki heitti mulle aurinkorasvan. Tahtomatta haastaa jätkää yhtään sen enempää, mä riisuin paitani ja aloin kiireesti suojata ihoani.\n”Surkea tarjonta”, Kalevi täräytti tuomionsa rannan väestöstä. Se puhui tytöistä, totta kai. ”Täällä on vaan lapsiperheitä ja kolmekymppisiä mammoja.”\n”Mä luulin, että tää päivä oli omistettu meille”, Heikki sanoi levittäessään rasvaa mun selkään. ”Jätkä järjesti ihan hirveän metelin muutamasta tekstiviestistä. Et sä voi sanoo sellasta ja karata sit itse jonkun pillupirkon perään.”\nMä ja Kalevi hämmästyttiin yhtä paljon, kun me kuultiin Heikin käyttävän niin siivotonta kieltä. Kalevi nauroi letkautuksesta riemuissaan.\n”Asiaa, Eloharju!” se ylisti. ”Joo, tää päivä on meidän. Vittuun kaikki naiset.”\nOlin samaa mieltä Kalevin kanssa. Mulla ei ollut nyt yhtään energiaa siihen, että yrittäisin tehdä vaikutusta kehenkään.\n”Onkohan noi lelut jonkun?” kysyin äkätessäni muutaman muovilapion ja ämpärin yksinään hiekalla.\n”Mitä, aatteliks rakentaa hiekkalinnan, vai?” Kalevi irvaili.\n”Joo”, sanoin tippaakaan häkeltymättä. Ei mua hävettänyt. Hiekkalinnathan olivat eeppisiä. Kalevin ilme muuttui heti ja iva suli poikamaiseksi innoksi.\n”Tietty”, nauroin. ”Mennään.”\nKalevi riisui paitansa. Heikki rykäisi ja heilutti aurinkorasvapurkkia.\n”Sori, kun välitän”, Heikki sanoi sievästi hymyillen silmissään selvää vittuilua. ”Ei siinä mee kuin hetki.”\n”Perkele, miks sun pitää olla tommonen nolo Muumimamma”, Kalevi murisi. ”Oot yks tiukkapipo. Ei sun kanssa voi lähteä yhtään minnekään.”\n”Mitä kauemmin sä valitat ja morkkaat, sitä vaikeampaa tää on”, Heikki huokaisi ja heitti purkin. Kalevi harrasti jalkapalloa, joten se sai moitteettoman kopin. ”Ala levittää.”\nKalevi silmäili Heikkiä tulenkatkuinen katse ruskeissa silmissään, mutta ehkä se tajusi, että tätä taistelua se ei voittaisi millään. Kalevi alkoi levittää aurinkorasvaa, ensin hyvin huolimattomasti, mutta Heikki osoitti heti suojattoman niskan ja olkapäät. Kalevi päätti tehdä homman kunnolla kerralla säästyäkseen Heikin valitukselta. Se oli jätkän fiksuin päätös tänään.\n”Ääk, mitä sä teet!” Kalevi säikähti, kun Heikki otti rasvaa ja alkoi levittää sitä jätkän selkään.\n”Suojaan sun selän, neropatti.”\n”Älä – joku vielä luulee –”\n”Sä imartelet itseäsi, Harjula”, Heikki sanoi hermostumatta, ääni tasaisena ja tympeänä, koska Kalevi oli yksi ylidramaattinen hanhi. ”Koita nyt pliis olla saamatta stondista, jooko?”\nYllättynyt nauru pärskähti Kalevin suusta. Heikki ehkä oli meistä vakavin, mutta kyllä siltäkin löytyi runsain mitoin pilkettä ja huumoria. Kalevia riemastutti aivan erityisesti, kun Heikki alkoi soittaa suutaan. Se ei ikinä arvannut, millaista settiä sieltä voisi tulla. Heikki oli yllätyksiä täynnä. Mä tiesin sen paremmin kuin kukaan. Koska Kalevi tahtoi olla cool, se seisoi kiltisti paikoillaan, kunnes Heikki oli valmis.\n”Pitäkää hauskaa, rakkaat lapset”, Heikki toivotteli makeilevalla äänellä. Kalevi näytti sille keskisormea, mutta hölkkäsi kuitenkin varsin innoissaan mun kanssa rannan tuntumaan. Me alettiin rakennushommiin. Halusin vallihaudan ja torneja, mitä korkeampi, sen parempi. Pian mulle kuitenkin kävi selväksi, että Kalevi oli surkein hiekkakakkukaveri, mitä oli. Sen piti koko ajan päteä fysiikasta ja toimivuudesta, kun mä taas olisin halunnut vain pitää hauskaa. Kyllästyin nopeasti jätkän jatkuvaan mäkätykseen ja piikikkäisiin huomautuksiin. Heitin lapioni suuttuneena sen jalkoihin.\n”Tee ite, kun oot olevinasi jokin saatanan arkkitehti”, ärähdin. ”Mä meen uimaan.”\nMun kiukku hälveni heti, kun pääsin järveen. Viihdyin vesistöissä ja pidin uimisesta. Mietin yhä haikeana lapsuuden kesiä, jolloin järvessä oltiin koko päivä, aamusta iltaan ja keksittiin vaikka mitä kivaa. Vesi tuntui aluksi liian viileältä, mutta kun mä sukelsin, lämpötila tuntuikin juuri sopivalta. Heikkikin oli vedessä ja ilmeisesti se yritti pidättää hengitystä pidempään kuin Eeli, mutta sillä ei ollut mitään mahdollisuuksia. Kun Heikki nousi vedestä henkeään haukkoen, mä hyppäsin sen selkään ja kaadoin uudestaan veteen. En hämmästynyt, kun näin pintaan pärskähtäessäni Kalevin. Se ei tietenkään kestänyt jäädä paitsi mistään. Jätkä kaatoi sekin Heikin heti, kun sen pää rikkoi vedenpinnan.\n”Yritättekö te idiootit hukuttaa mut!” Heikki rähjäsi haukkoessaan ilmaa jo kolmatta kertaa. Mä ja Kalevi naurettiin.\n”Sä oot vaan niin ihana, Heikki”, Eeli sanoi naurua äänessään. ”Siks noi kaks ei malta millään pitää näppejään erossa susta.”\nHeikki ei näyttänyt erityisen imarrellulta yskiessään vettä ulos keuhkoistaan.\n”Helvetti, kun tekee häijyä”, se ähki nenäontelot epäilemättä tulessa. Kalevi oli saanut jo uuden metkun mieleensä. Näin sen jätkän ilmeestä.\n”Jokinen, mä ja sä, nyt”, Kalevi ilmoitti ja venytteli valmiina mihin vain.\n”Aiotteks te vihdoin panna? Hieno paikka kyllä, ei siinä”, virnistin, mutta en saanut heitolle kaipaamaani arvostusta. Eeli läväytti vesitärskyn mun naamalle. Uintikisoista se ei vitsaillut koskaan. Mittailin niitä kahta katseellani ja mietin, saisiko Eeli vihdoin kunnon vastuksen. Kalevi oli toki tosi skarpissa kunnossa vatsalihaksineen kaikkineen, mutta se oli myös leveäharteinen, kun taas Eeli oli solakka. Plus se oli voittanut kisoja. Eelillä oli tekniikka huipussaan ja kai se ruumiinrakenteeltaankin oli Kalevia vahvemmassa asemassa. Pienempi vastustus tarkoitti vedessä nopeutta. Tilanne vaikutti aika huonolta Kalevin kannalta, mutta tosiasiat harvemmin jätkää jarruttelivat, kun se oli päättänyt haastaa jonkun.\n”Heikki”, Eeli sanoi tarkoittaen, että sen piti toimia tuomarina. Puhahdin harmissani. Miksei mua ikinä pyydetty siihen hommaan!\n”Uh, okei”, Heikki urahti ja mittaili vettä ja rantaa katseellaan. ”Okei, siirtykää vähän kauemmas, ton lentopallotolpan kohdalle. Joo, just siihen ja mä –”\nHeikki sukelsi vesi pärskähtäen. Jätkä ui kauemmas, rannan puoliväliin.\n”Eka joka kähmii tätä komistusta, voittaa!” se huikkasi. ”Tino, sä saat toimia lähtölaskijana.”\n”Kiitos!” huikkasin mielissäni ja otettuna. Näin Heikin hymyilevän ja tiesin, että me oltiin okei. Mun ei tarvinnut stressata asiasta.\n”Tää on itsemurhatehtävä, Harjula”, Eeli naureskeli olkapäitään pyöritellen. ”Mä kisaan tässä lajissa.”\n”Toi ylimielisyys koituu sun kohtaloksi, Jokinen”, Kalevi vastasi samanlaista itsevarmuutta uhkuen.\n”Mä sanon än yy tee ja nyt ja sit te menette, okei?” sanoin aivan tohkeissani tärkeästä tehtävästäni.\n”Laske mieluummin kolmeen. Se on selkeämpää”, Kalevi sanoi. Pahastuin, kun se arvosteli mun menetelmiä.\n”Enkä”, vastustin. ”Ehkä sun pitäis vetäytyä kisasta, jos sulla on vaikeuksia ymmärtää tällaista lähtölaskentaa!”\n”Burn, Harjula!” Eeli riemuitsi ja nosti nyrkkiään mulle. Kopautin sitä tyytyväisenä jätkän tuesta. ”Sä oot super, Tino. Älä kuuntele tota huuhkajaa.”\n”Thanks, man”, sanoin hyvilläni. ”Okei, ootteks te valmiita?”\n”Aina”, Eeli hymähti.\n”Jep”, Kalevi murahti.\n”Än – yy – tee”, sanoin ja näin, miten kumpikin jännitti lihaksiaan eikä irrottanut silmiään Heikistä. ”NYT!”\nValtavat pärskähdykset kastelivat mut, kun ne ampaisivat matkaan. Heikki chillaili paikoillaan kädet lanteillaan ja odotti, kumpi niistä vesipedoista kävisi ensimmäisenä käsiksi. Kalevi oli hyvä uimari ja nopeampi kuin mitä olin ajatellut sen olevan, mutta ei se pärjännyt Eelille. Se oli Heikin sylissä, kun Kalevi oli vasta metrin verran takana.\n”HAA, VOITINPA, SENKIN LUUSERI!” Eeli karjui ja hakkasi Heikin olkapäitä aivan innosta sekaisin. Näin näinkin kaukaa, ettei Kalevi niellyt häviötä helpolla. Heikki joko ei pitänyt mätkittävänä olemisesta tai sitten se piti Eelin voitonhuutoja asiattomina – tai ehkä molempia – koska se otti Eelistä kiinni ja painoi uppeluksiin. Huutavasta pojasta tulikin sitten yskivä poika. Uin kolmikon luokse. Kalevi näytti vihaiselta ja pettyneeltä itseensä. Heikki puristi sen olkapäätä ja puhui rohkaisevia, mutta en tiennyt, kuunteliko Kalevi. Häviäminen oli sille aina kova paikka, sen mä olin huomannut. Saatuaan veden ulos sisuksistaan Eeli jatkoi tuulettamista ja häviäjän pilkkaamista. Mun teki mieli kuolla myötähäpeästä. Eikö Eeli muka tajunnut, miten kusipäinen se oli?\n”Hei, tuolla on jätskikiska”, Heikki sanoi reippaasti. ”Koska Eelille voitossa oli varmasti ihan tarpeeksi iloa loppupäiväksi, niin tuskin sä mitään jäätelöä tarttet?”\n”Hei!” Eeli närkästyi ja sille Kalevikin vihdoin taas hymyili. Heikki oli selvästi hyvillään. Se taputti Kalevia selkään ja ne kääntyivät uimaan takaisin rantaan.\n”Kuulitko tota!” Eeli päivitteli mulle aivan tuhannen tuohtuneena.\n”Ihan oikein sulle, senkin mäntti”, huokaisin. ”Ei kukaan tykkää kilpailla ketään ylivoimaista vastaan.”\n”Kisailu oli Kalevin idea!” Eeli huomautti.\n”Joo, mut kaiken lesoilun ja mollaamisen sijaan sä oisit voinut kehaista sitä ja kiittää kisaseurasta. Oikeesti, Eeli, säkö kutsut itseäsi urheilijaksi? Mätäpää idiootti sä oot”, tuhahdin ja lähdin kavereideni perään. Eeli jäi uimaan. Se oli selvästi pahastunut mun sanoista, mutta kyllä sen nyt pitikin mennä vähän itseensä.\nHeikki ja Kalevi olivat jo jonottamassa, kun pääsin niiden luokse ja Kalevi jutteli kuin ei olisi koskaan mistään loukkaantunutkaan. Sillä oli sitten ihmeellinen kyky palautua pahimmistakin sosiaalisista hämmingeistä.\n”Aitoa vohvelia sen pitää olla”, Kalevi sanoi tärkeänä. ”Se toinen maistuu ihan paperilta.”\n”Nautitko sitä useinkin?” Heikki virnisti. ”Se selittää paljon.”\nKalevi tönäisi sitä, mutta hymyili. Mä tilasin kesän uutuutta, vesimeloniananasta. Heikki otti lakritsaa ja Kalevi mansikkaa. Me tuijotettiin sitä, koska se oli aivan liian tavanomainen valinta Kalevi Harjulalle.\n”Mitä vikaa klassikossa?” Kalevi älähti.\n”Ei se edes maistu mansikalta”, huomautin, vaikka no, sama fakta päti kyllä munkin jäätelöön.\n”Moukka”, Kalevi tuhahti. Näytin sille kieltä. Heikki katseli kiskaa mietteissään, kunnes näytti tekevän jonkinlaisen päätöksen.\n”Tino, pitele sä tätä mun. Mä ostan Eelillekin”, Heikki sanoi ja osti pallon Eelin suosikkia eli minttusuklaata.\n”Sä olet liian kiltti, Heikki”, Kalevi huokaisi, mutta hymyili sanoessaan niin.\n”Ketään ei jätetä ulkopuolelle, okei?” Heikki sanoi totisena vastarahoja ottaessaan. Me hymyiltiin yhtä mielissämme siitä, että Heikki oli niin reilu ja huomaavainen. Oli kivaa olla sellaisen ihmisen lähipiirissä. Mulla oli aina turvallinen ja rento olo, kun Heikki oli paikalla. Sain nojata siihen varmuuteen, että joku pitäisi aina mun puolia, tuli, mitä tuli.\nHeikki kävi huutamassa nyreän Eelin rantaan, mutta se näytti vilpittömän ilahtuneelta, kun Heikki ojensi sille ostamansa tuutin. Me käytiin istumaan pyyhkeillemme ja syötiin onnellisina jäätelöä. Tiesin, että rauha oli väliaikaista, mutta tässä hetkessä ei muuta ollutkaan kuin sopua ja autuutta.\n”Mun elämän parhain kesä”, Kalevi sanoi kerrankin vilpittömästi vailla hippuakaan ivaa tai huumoria.\n”Sama”, me kolme vastattiin yhtä aikaa ja virnistettiin leveästi.\nSyytä ei tarvinnut lausua ääneen, koska se oli itsestään selvää meille kaikille.\nA/N2: Kiitos, kun luit! ♥\nVs: Viimeinen päivä vapaudessa | K-11 | kaverihömppä & huumori | Eeli, Tino, Heikki & Kalevi\n« Vastaus #1 : 20.07.2021 01:27:18 »\nMistäs lähtisin liikkeelle? No ensinnäkin, tää oli niin tätä nelikkoa! Kunnon kaverihömppää ja perseilyä, vielä kesäistä sellaista! Mie tykkään :3 Ja ihanaa, että tässä on kertojana Tino, se mussu.\nTietenkin Kalevi tahtoisi vain rälläämään, mutta onneksi se ei tahdo myöskään jäädä hänen mielestään tylsemmistä puuhista pois. Kyllä Kaleville sen frendien seura kelpaa, vaikka ne vaan tyyliin neuloisi. Kai Ja oi mikä nostalgia, kun Eeli pelaa Wiillä tennistä! Best.\nTykkäsin hirveästi, kun tässä käytiin läpi porukan dynamiikkaa ja sen muodostumista. Ettei se ole noin vain muodostunut, vaan Heikillä ja Kalevilla on aluksi ollut hankaluuksia (no milloinka niillä ei olisi, lol!). Ja kuinka Eeli on ollut vain Tinon kaveri eikä varsinaisesti myös Heikin tuolloin. Voi. Nyt nuo ovat kyllä niin ihana ja tiivis porukka!\nHeikki on niin ihana Muumimamma ja tässä sen huolehtivaisuus tulee niin hyvin esiin. Huolehtii juomasta ja ruoasta, aurinkorasvasta ja ties mistä. Nii ja Tinon kypärästä! Voi Tino, kun on ihan nolona :< olisi se pää hyvä suojata! Ihana kun Heikki olisi niiltä hakenut. Ihme ettei se tuputtanut muillekin :'D no ei, Heikki tietää ettei ne ottaisi vastaan.\nTässä oli myös monia hauskoja kohtia, jotka nauratti ja naurattaa edelleen! Eeliltä tulee hyvää läppää, samoin Kalevilta ja Heikiltäkin irtoaa. Ja tietty Tinoo! Parasta oli Eelin ja Kalevin välinen huumori :3 Mutta myös Kalevi ihan shokissa, kun Heikki levittää aurinkorasvaa sen selkään :'D dude, se suojaa sut ettet sä pala! Ja kyllä, Kalevi on yksi ylidramaattinen hanhi!\nEeli on tietty heti vedessä, mokoma saukko. Pff Kalevilta tsekkailla rannalla tytsytarjontaa, kun se Heikkiä ripitti Katalle viestimisestä. No, onneksi Kalekin lopulta toteaa, että päivä on vain heidän porukalle. Tietty sen täytyy haastaa Eeli uintikisaan. Mitä voi odottaa, kun haastaa kilpauimarin? No, ainakaan Kalelta ei itseluottamusta puutu. Ihanaa kun Heikki selvästi lohdutti sitä häviön jälkeen, baww :3 mutta Eelin käytös oli kyllä niin epäurheilijamainen. Onneksi Tino antoi sen kuulla siitä.\nNaww tuo loppu jäätelöineen kaikkineen. Ihanaa. Tässä oli sellaista hyvää mieltä, joka välittyi ruudun tälle puolen. Niin paljon huumoria, hömppää ja hauskaa. Oli aivan ihana kokonaisuudessaan. Näistä lukee kavereina mielellään :3 best friend group ever.\nUnohdin varmaan jotain, mutta on jo myöhä (pff). Kiitos tästä ❤


Rengasfirmat ja rengasmerkit - kuka valmistaa mitä\nRengasfirmat ja -merkit: kuka valmistaa mitä\nMaailman rengasmarkkinoita hallitsee 5 suurta: Michelin, Goodyear, Bridgestone, Continental ja Pirelli. Kolme ensin mainittua kilpailevat varsin tasaisesti kärkitilasta. Suuret yritykset valmistavat merkkirenkaiden ohella myös useita halpamerkkejä. Omistajan nimeä käytetään hyväksi halparenkaiden myynnissä, vaikka se ei olekaan todiste laadusta. Halpamerkeille on ominaista vähäisemmät tuotekehityspanokset ja rajoitettu tuote/kokovalikoima.\nPower King on Good Year Indian 4x4-rengasmerkki.\nPro Comp on Cooperin valmistama 4x4-rengas.\nAmerikkalainen Cooper on vahva kotimantereensa jälkiasennusmarkkinoilla ja "light truck"-renkaissa. Cooperille renkaita valmistaa myös Hangzhou Zhongce Rubber Kiinassa. Cooper oli vuonna 2015 maailman 11. suurin rengasvalmistaja.\nEurogrip-merkkisiä renkaita valmistaa Intiassa TVS Srichakra. Pääpaino on teollisuus- ja maatalousrenkaissa, mutta ainakin 4x4-renkaita löytyy autoihinkin.\nMyös Lee on amerikkalainen rengasliike, joka teettää 4x4-renkaita Aasiassa.\nHollantilainen, useissa maissa toimiva rengasliikeketju Euro-Tyre B.V. valmistuttaa omaa rengasmallistoa "eurooppalaisessa rengastehtaassa"\nGoldlinet ovat halparenkaita, joita hollantilainen Van den Ban Group valmistuttaa "tunnetulla aasialaisella tehtaalla"\nMickey Thompson -rengasmerkin perusti nimen antanut autourheilija vuonna 1963. Vuonna 1993 se siirtyi Cooperin omistukseen. Merkki keskittyy 4x4-renkaisiin ja -vanteisiin. Renkaita valmistetaan ainakin Kiinassa.\nNovexit ovat halparenkaita, joita hollantilainen Van den Ban Group valmistuttaa "tunnetulla aasialaisella tehtaalla"\nSingaporelainen Omni United on perustettu vuonna 2003. Se valmistuttaa Radar- ja Timberland-renkaita "aasialaisissa halpatuotantomaissa"


Sääolosuhdetestaus UV-valolla -\nVarmista Test Centerissämme tuotteesi kestävyys eri sääolosuhteissa ja UV-säteilyssä!\nUV-sääkapilla voidaan toistaa auringonvalon, sateen ja kasteen tuottamia vaurioita tuotteelleenne. Muutamien päivien aikana UV-sääkaappi voi tuottaa kuukausien ulkokäyttöä vastaavat vauriot.\nUV-sääkaappimme säädettävät lämpötila-alueet ovat -25°C ..+70°C ja kosteusalueet 10% .. 98% r.h.\n❄ Se on joulukuu! Onkos teidän pakkaukset testattu niin, että ne kestävät matkasta maailmalle? Meiltä saat erinomaiset pakkaustestausratkaisut maailman johtavilta toimittajilta! Ja jos laitehankinta ei ole juuri nyt ajankohtaista, Test Centerimme palvelee 🎁\n❗Pakkaus on tärkeä osa ympäristökestävää kokonaisuutta 🌱 Vaikka pakkaus itsessään olisikin ympäristöystävällinen, mutta jos se ei kestä ja sisällä oleva tuote hajoaa, ympäristövaikutus on iso. Tämän takia pakkaustestaus kannattaa aina.\n🔥 Olipa mahtavaa olla pitkästä aikaa livetapahtumassa ja vieläpä näin erinomaisessa sellaisessa! Päivä viuhahti vauhdilla pakkausalan asiantuntijapuheenvuoroja kuunnellessa, sekä jutustellessa ja ajatuksia pakkaustestauksesta ja pakkausalan tulevaisuudesta vaihtaen. Toki myös kettukarkkeja popsittiin samalla, kun tutkimme kaasutesterillä sipsipussien sisältöarvoja (CO₂, N₂, O₂ ja kPa). Lahden Sibelius-talon tyylikkäissä puitteissa todellakin viihtyi. Kiitos kaikille pop up -ständillämme vierailleille! Kiitos Suomen Pakkausyhdistys ry - Finnish Packaging Association hienosta tapahtumasta! #pakkaus #packsummit2021 #pakkaustestaus #laatu #kvalitestontheroad\nOnko laitteesi kalibrointi ajankohtainen? Ota yhteyttä meihin! Tarjoamme jäljitettävää kalibrointia 13 vuoden kokemuksella mm. seuraavantyyppisille laitteille:\nJonsered ei pelkästään tee kestäviä laitteita, vaan myös tuotepakkaukset tuntuvat olevan lujaa laatua. Pakkausta oli haastavaa saada ihmisvoimin nippuun, mutta Mörkö-puristustesterillemme se oli piece of cake.\n👋 Tarvitsetko tarvikkeita metallografisten näytteiden valmisteluun? Ja kilpailukykyiseen hintaan? Nyt saat meiltä Akaselin ratkaisut näytteiden katkaisuun, hiontaan ja kiillotukseen sekä erilaisia valuaineita.


Nanowrimo 2013! Tässä valmistelujani: teetä, lopultakin ostettu teesiivilä, paperia ja kyniä. Ajattelin piirtää nanolleni kannen omaksi inspiraatiokseni ja ehkä nanon sivuille syötettäväksi. Tänä vuonna olen huomattavasti paremmin valmistautunut kuin viime vuonna. Ei ole juonikaavioita tai synopsiksia, mutta idea on ja jotain mistä lähteä liikkeelle. Viime vuonna lähdin ihan tyhjästä.\nKuinka moni muu on messissä tänä vuonna nanossa?\nKirjahumua ja suklaalohikäärmeitä\nTakana on niin aktiivinen viikonloppu, että kun eilen lopulta tulin kotiin, kaaduin saman tien sänkyyn. Kirjamessut, sukulaisvieraat ja PMMP:n viimeinen keikka kaikki samana viikonloppuna sai aikaan aika hektistä menoa, mutta hengissä selvittiin.\nPerjantaina 25.10. suuntasin kirjamessuille hyvissä ajoin ja tapasin kirjoittajabloggarikaverini Ahmun,Suden ja Vaarnan. Kiitos ihanasta messuseurasta kaikille! Perjantai jäi minun osaltani ikävän lyhyeksi, sillä jouduin lähtemään jo kahdentoista jälkeen. Ensin ohjelmassa oli yhdeltätoista Ruusua, piiskaa ja homoseksiä, mutta koska seurasimme paneelia kahvilasta käsin, emme saaneet siitä oikeastaan mitään tolkkua, ja aika kuluikin lähinnä kuulumisia vaihtaen ja jutellen. En kyllä oikeastaan ole yhtään kiinnostunut eroottisesta kirjallisuudesta, joten sinänsä ei haittaa vaikka paneelista ei jäänytkään mieleen kuin joitakin irrallisia lauseita.\nSeuraavana vuorossa oli Siiri Enorannan haastattelu Louhi-lavalla. Olen lukenut Enorannalta Omenmean…\nSyksy on odottavaa aikaa. Olen kissavahtina, kissa on ihana, tahdon sellaisen itsellenikin. Vaikka en pakannut mukaan juuri mitään, tavarani ovat salakavalasti levittäytyneet ympäriinsä aivan kuin olisivat kotonaan.\nVoisinkin jakaa tähän kuulemani kaaosteorian: Muistaakseni perustelu meni niin, että asiat pyrkivät kohti kaaosta, koska alkuräjähdyksessä atomit alkoivat laajentua ja levitä ympäriinsä. Joten siksi tavarat sun muutkin pyrkivät kaaokseen ja järjestystä on niin vaikea ylläpitää. Joidenkin mukaan maailmanloppu tulee, kun asiat alkavat pyrkiä takaisin keskipisteeseen. Sitten tulee uusi bum ja ne alkavat taas levitä. Voi olla, että muistan teorian väärin, mutta minusta se on aika hieno.\nOlen lukenut ja hiukan naputellut (SL:ssä on 27 000 sanaa, se on vähän yli puolessa välissä), ja olen tehnyt Suunnitelman ensi kuuta varten. Se on ennenkuulumatonta, koska suunnitelmat jostain syystä yleensä ovat allergisia minulle. Varo vain Nano, minä tulen ja olen tällä kertaa valmist…\nEilen herätyskello pirisi kuudelta aamulla. Äkkiä vaatteet niskaan ja jotakin aamiaisen kaltaista suuhun ja matkaan kohti linja-autoasemaa. Sieltä Turkuun menevän bussin kyytiin ja unisena ihailemaan maisemia - ne nimittäin olivat uskomattoman usvaiset! Runsaan kahden tunnin kuluttua olin perillä Turussa.\nKirjamessuperjantai oli oikein kiva kokemus, vaikka ihmistungoksessa puikkelehtiminen onkin aina vähän ahdistavaa, niin mielenkiintoinen ohjelma kuitenkin korvasi sen. Köyhdyin vain yhden kirjan verran, vaikka enemmänkin olisi tehnyt mieli ostaa, mutta ehkä sitten seuraavilta messuilta. Erityiskiitos Sudelle ja Ahmulle kivasta seurasta!\nEnsimmäiseksi kävimme kuuntelemassa Suomen nuorisokirjailijoiden osastolla Fiilaten ja höyläten -aiheista keskustelua, jossa osallisina olivat Anu Holopainen ja Kirsti Kuronen. Kirsti Kuroselta olinkin vähän aikaa sitten sattunut lukemaan hänen uusimman nuortenkirjansa, joten oli kiinnostavaa kuulla kirjoitusprosessista. Mieleen jäi se, kun Kuron…\nMinusta tuntuu, etten ole lukenut tänä vuonna yhtään todella vaikuttavaa kirjaa, sellaista joka osuisi ja uppoaisi ja saisi haukkomaan henkeä. No, selittävä tekijä voi tietysti olla se, että olen lukenut etanan vauhtia, ja tämä blogikin on enemmän keskittynyt muuhun.\nNyt kuitenkin on tullut luettua kirja, joka oli melkeinpä lamaannuttava kokemus. Mitä tästä edes voi sanoa? Ainakin sen, että J. K. Rowling osaa kirjoittaa.\nPaikka vapaana on synkkää realismia, täynnä häiritseviä ihmisiä ja vaikeita ihmissuhteita ja pikkusieluista Pagfordin kaupunkia. On huumeita, seksiä, väkivaltaa, hyväksikäyttöä ja onnettomia avioliittoja. Sillä ei ole mitään tekemistä Harry Potterin maailman kanssa, eikä sillä pidäkään olla, vaikka monet näyttävät pettyneen siihen, että J. K. Rowling ei kirjoittanut uutta fantasiakirjaa. Rowling on halunnut kirjoittaa toisenlaisen ja sellaisen hän on totta tosiaan onnistunut kirjoittamaan.\nPaikka vapaana kietoutuu Barry Fairbrotherin ympärille, joka menee kuolla kupsaht…