Käyttö. Virtakytkin Näyttö ja painikkeet Kaukosäädin - PDF Ilmainen lataus\nDownload "Käyttö. Virtakytkin Näyttö ja painikkeet Kaukosäädin"\n2 . Tämä on sähköinen henkilökohtainen lämmitin loimuavalla liekkiefektillä. Lämmittimen toimintaperiaate on kierrättää ilma lämmityselementtien läpi ja puhaltaa ulos lämmintä ilmaa. Turvallisuusohjeet 1. Älä peitä lämmitintä ylikuumenemisen välttämiseksi. 2. Lämmitintä ei saa asettaa pistorasian välittömään läheisyyteen. 3. Älä käytä lämmitintä kylpyammeen, suihkun tai uima-altaan välittömässä läheisyydessä. 4. Laitetta ei ole tarkoitettu lasten käyttöön. 5. Alle 3-vuotiaat lapset eivät saa käsitellä laitetta ja heidän tulee olla jatkuvan valvonnan alaisena laitteen läheisyydessä. 6. TÄRKEÄÄ Jotkin laitteen osat voivat kuumentua ja aiheuttaa palovammoja. Erityistä huomiota tulee kiinnittää lasten ja helposti haavoittuvaisten ihmisten läsnä ollessa. 7. Laitetta ei saa kytkeä ajastettavaan pistorasiaan tai jatkojohtoon/liitäntärasiaan. 8. Vahingoittunut virtajohto tulee vaihtaa uuteen. Ota yhteyttä siihen yritykseen, josta tuote on ostettu. 9. Lämmitintä ei voi käyttää ulkona Kaikki esineet, jotka peittävät laitteen tai estävät laitteen toimintaa millään tavalla, ovat kiellettyjä. Lämmitin voi ylikuumentua. 11. Huonekalut, verhot tai syttyvät materiaalit on pidettävä metrin etäisyydellä laitteesta Sammuta lämmittimen virta välittömästi, jos epäilet oikosulkua. 13. Irrota virtajohto, jos laitetta ei käytetä pitkään aikaan. 14. Älä aseta virtajohtoa takan etuosaan. 15. Vaikka laite täyttää turvallisuusvaatimukset, sitä ei suositella käytettävän/sijoitettavan tekstiilien kuten mattojen ja peitteiden päälle. 16. Kierrätä laite huolellisesti toimittamalla se kierrätyspisteeseen. Muoviset pakkausmateriaalit voivat aiheuttaa ympäristön saastumista. 18. Laitetta on käytettävä oikealla käyttöjännitteellä. 19. Laite on tarkoitettu hyvin eristettyihin tiloihin tai tilapäiseen käyttöön. 20. Laite on varustettu termostaattisella lämpötilan säätimellä.\n3 Käyttö Virtakytkin Näyttö ja painikkeet Kaukosäädin Laitteen toiminnot Aseta pistoke pistorasiaan. Paina sitten virtakytkin I-asentoon käynnistääksesi sen (sijaitsee laitteen takana alhaalla) Painikkeiden käyttöohjeet (Sekä laitteen että kaukosäätimen) Virtakytkin: Paina "I" pohjaan käynnistääksesi lämmitin ja paina "O" pohjaan sammuttaaksesi se. Kaukosäädin: Paina kerran käynnistääksesi lämmitin ja paina uudelleen sammuttaaksesi se. Huom! Kaukosäädin toimii vain, jos laitteen virta on päällä. Paina yhden kerran ja näyttöön ilmestyy ympäristön lämpötila Paina toisen kerran LÄMPÖÄ SÄÄDELLÄKSESI: Näyttö vilkkuu ja näyttää esiasetetun lämpötilan, ja voit nyt asettaa lämpötilan painamalla +/- painikkeita välittömästi (tee toimenpide loppuun 3 sekunnin kuluessa, kun näyttö vielä vilkkuu ja näyttää edelleen numeroita, ja laite palaa sitten takaisin ympäristön lämpötilaan). Paina sitten vielä kerran asettaaksesi lämpötilan. Paina kolmannen kerran AJASTAAKSESI: Näyttö vilkkuu ja näyttää (0 h, 1 h, 2 h...), mitkä ovat ennalta-asetettuja aikoja. Aseta sitten ajastin painamalla +/- painikkeita välittömästi (3 sekunnin kuluessa näytön vielä vilkkuessa). Säädä lämpötilaa tai ajastinta Laske lämpötilaa tai ajastimen aikaa\n4 Liekkiefekti ON/OFF Kytke liekkiefekti päälle painamalla kerran ja kytke pois painamalla uudelleen. Huom! Voit käyttää liekkiefektiä silloin kun haluat. Lämpötilan asetusalue: C Ajastimen asetusalue: 0 ~ 8 tuntia. Lämmitin puhaltaa lämmintä ilmaa, kun lämpötila on asetettu ympäristön lämpötilaa korkeammalle, tällöin laite käynnistyy ja alkaa lämmittää ja puhaltaa lämmintä ilmaa. Kun lämpötila on asetettu näyttö osoittaa ympäristön lämpötilan. Lämmitin voidaan kytkeä päälle tai pois käytön aikana ympäristön lämpötilan ja asetetun lämpötilan välisen eron mukaisesti: Kun huoneen lämpötila nousee asetettua lämpötilaa korkeammalle, lämmitin pysähtyy automaattisesti (puhallin puhaltaa edelleen 15 sekuntia ja sitten pysähtyy) Kun ympäristön lämpötila laskee alle asetetun lämpötilan, lämmitin aloittaa automaattisesti lämmityksen ja puhaltaa jälleen lämmintä ilmaa. Kun kytket laitteen pois päältä kaukosäätimestä, laite lämpenee ja puhaltaa lämmintä ilmaa vielä 15 sekunnin ajan tämän jälkeen. Näyttöön ilmestyy ajanlaskenta, kunnes siinä lukee OFF. Jos kytket laitteen pois päältä virtakytkimestä, puhallin lakkaa puhaltamasta välittömästi. Ylikuumenemissuoja Laitteessa on suojajärjestelmä, joka sammuttaa lämmittimen sen ylikuumetessa. Jos lämmitin lopettaa toiminnan, sammuta lämmitin ja tarkista virtapistoke. Irrota pistoke verkkovirrasta ja odota vähintään 10 minuuttia ja anna suojajärjestelmän palautua ennen kuin yrität käynnistää lämmittimen uudelleen. Jos suojajärjestelmä sammuttaa edelleen lämmittimen eikä laite toimi, vie se lähimpään huoltoliikkeeseen tarkistettavaksi ja korjattavaksi. HUOM! Irrota pistoke vähintään 10 minuutin ajaksi ennen laitteen uudelleenkäynnistämistä. Jos laitetta ei käytetä pitkään aikaan, irrota aina pistoke pistorasiasta. Laite on varustettu turvakytkimellä, joka keskeyttää lämmityksen, kun laitetta nostetaan tai kallistetaan; puhallin kuitenkin jatkaa puhaltamista ja LED-liekkivalo palaa. Kun lämmitin asetetaan tukevasti takaisin pöydälle tai lattialle, lämmitys käynnistyy uudelleen. Puhdistus Irrota laite aina verkkovirrasta ennen puhdistusta. Ulkopinnan voi puhdistaa pyyhkimällä kostealla tai kuivalla liinalla. Älä käytä laitteen puhdistukseen öljyä, puhdistusaineita tai kemiallisia liuottimia. Kun laitetta ei käytetä pitkään aikaan, se on suojattava pölyltä ja säilytettävä puhtaassa kuivassa paikassa. Kierrätys Ympäristönsuojelu. Sähkölaitteita ei saa hävittää kotitalousjätteen seassa.\n5 Ole ystävällinen ja kierrätä laite, mikäli mahdollista. Saat kierrätysohjeita paikallisilta viranomaisilta tai jälleenmyyjältä.\nASENNUS- JA KÄYTTÖOHJEET Sisustustakka Malli: EF342B-E TÄRKEÄÄ: LUE NÄMÄ OHJEET HUOLELLISESTI, JA SÄILYTÄ NE TALLESSA MYÖHEMPÄÄ KÄYTTÖÄ VARTEN Kuvaus a. Kuuman ilman ulostulo b. Lasiruutu c. Mantteli d.\nASENNUS- JA KÄYTTÖOHJEET Sisustustakka Malli: EF461LB-E TÄRKEÄÄ: LUE NÄMÄ OHJEET HUOLELLISESTI, JA SÄILYTÄ NE TALLESSA MYÖHEMPÄÄ KÄYTTÖÄ VARTEN Tärkeät turvaohjeet Tätä sähkölaitetta käytettäessä tulee\nMSA MSA-09 MSA-12 MSA-18 MSA-24\nMSA MSA-09 MSA-12 MSA-18 MSA-24 Sisältö 1. Kaukosäätimen kuvaus... 1 2. Painikkeet... 2 3. Kaukosäätimen käsittely... 3 3.1 Paristot... 3 3.2 Kaukosäätimen pidike... 3 4. Näyttö... 4 5. Perustoiminnot...\nStraightener. Register your product and get support at HP8361/00. Käyttöopas\nRegister your product and get support at www.philips.com/welcome Straightener HP8361/00 FI Käyttöopas a b c d e + -- --- f g h i j k l Suomi Olet tehnyt erinomaisen valinnan ostaessasi Philipsin laitteen!


26.6.2020, 10:57 vastauksena käyttäjälle: Lex #6172\n25.6.2020, 21:16 vastauksena käyttäjälle: Laitumet 2020 #6166\nLex lähtisi laitumelle, olin mä sen päättänyt heti kun Eetu alkoi laitumesta höpöttämään. Kevään kisakausi oli ollut lyhyt mutta sitäkin raskaampi ja meidän kummankin olisi hyvä huilata. Ori katseli minua lempeästi pitkän, vaalean otsatukkansa alta kun puin sille riimua päähän. Silittelin sen pehmeää poskea ja kuiskasin hiljaa sille kauniin kiitoksen kevään puserruksesta.\n”Mennäänkö?” Sonja kysyi naapurikarsinasta. Nainen huomasi varmasti haikeuden mun kasvoilla, muttei päätynyt voivottelemaan vaan hymyili ainoastaan lämpimästi. Mä nyökkäsin vain vastaukseksi.\nJotenkin Lexistä huokui sama voipunut olotila kuin mikä mulla oli. Se ei steppaillut, se ei pärissyt eikä muljautellut silmiään. Se oli kuin ihmisen mieli ja seurasi Salierin varmaa askellusta laidunta kohti, melkein yhtä varmoin askelin itsekin. Jonkun matkan päässä näin Camillan tulevan Steffen kanssa sekä Eetun taluttavan kirjavaa Pasia.\n”Soolis sitte poikaan laitume porukka kasas, päästettöös irti sitte!” Eetu huudahti ja kaikki avasivat poikainsa riimut. Kun Eetu huudahti luvan, kaikki riisuivat riimut yhdellä kertaa.\nJa voi hemmetti se oli hieno hetki. Miten jokainen hevonen nautti vapaudesta. Ne tiesivät mitä tapahtui ja lähtivät kuin synkassa laukalle. Ne kiisivät kuin katrillimuodostelmassa ja heittelivät ilopukkeja. Ja me tönötettiin riimut kädessä katsomassa loittonevien poikien menoa.\nLex oli niin ansainnut tän, se pääsee relaamaan ja me aloitettaisiin treenit puhtaalta pöydältä syksyllä. Katselin miten mun suklaanruskea ori liimautui ensin tutun ja turvallisen Salierin kylkeen, mutta vapautui myöhemmin hirmuiseen kiitolaukkaan Steffen rinnalla. Se oli niin vauva vielä ja mä hölmö olin ajatellut sitä valmiina kisahevosena. Laitumellelasku avasi mun silmät ja sai kaikki möykyt häviämään mun sisuksista. Jos Lex oli noin onnellinen, niin olisin minäkin.\n16.6.2020, 11:38 vastauksena käyttäjälle: Laitumet 2020 #6075\nLex tulisi mielellään laitumelle kesäksi. Kisaa kyllä Kalla Cupissa 27.6., mutta loppuajan hengailkoon laitumella.\n16.6.2020, 11:29 vastauksena käyttäjälle: Lex #6074\n16.5.2020, 21:47 vastauksena käyttäjälle: Tie Tähtiin 2020 -erikoisalue #5859\nKiitos ja anteeks, nää tekstit on nyt väkisin kirjoitettu loppuun ja sen huomaa XD\n9. Kuvaile ratsukon kisavarusteita/vaatetusta (303 sanaa)\nMusta Sokan Royal-malliston kisatakki tuntui hyvältä päällä. Se istui loistavasti ja sen kultaiset yksityiskohdat sai mut tuntemaan itseni GP-tason ratsastajaksi. Ajatus nauratti, kun mun seuraavat kisat olisi niinkin mahtavat kuin TT-finaali. Riisuin kisatakin ja pyörin vaatekaapin edessä alusvaattesillani, minkä kisapaidan ottaisin sunnuntain finaaliin? Pyörittelin käsissäni valkoista ja beigeä paitaa, mutta kumpikaan ei tuntunut sopivalta. Beigessä oli se pieni reikäkin hihassa jonka olin unohtanut parsia.\nLopulta kaapista valikoitui tummanpunainen kisapaita, ei mikään uusin mutta se mulla oli ollut päällä Lexin ekoissa kisoissa Sjöholmassa. Ori oli silloin ylittänyt ensimmäistä kertaa kaikki mun odotukset ja mä toivoin että siihen punaiseen paitaan oli jäänyt hyvää karmaa finaalia varten. Puin paidan päälleni ja vedin uuden kisatakin niskaani. Ei huono kombo.\nMua olisi himottanut laittaa Provingan timanteilla koristellut kisahousut, mut timantit housuissa ja kultaa takissa oli munkinlaiselle harakalle liikaa. Revin ratsastushousuja alas hyllyiltä ja katselin aikaansaamaani housukasaa sängyllä. Nostin hiukset pois naamalta, sidoin ne nutturalle pään päälle ja aloin käymään housukasaa läpi. Kaipa valkoiset housut olisi sitten ainoa oikea valinta, en mä ees osaisi kisata muun värisissä pöksyissä.\nLex saisi tyytyä käyttämään samaa huopaa, joka sillä oli ollut jokaisessa osarissa. Se oli upea valkoinen Sokan kisahuopa, kultaisilla kanttauksilla. Huopa oli samaa sarjaa kuin mun kisatakki ja ne sopisi täydellisesti yhteen. Ja kirsikkana kakun päällä olisi Takakujan tallipuodista löytynyt otsapanta timanttikoristein. Kullanvärisiä timantteja ja pannan keskellä roikkui ihana timanttikoriste. Harakka much?\nKun lopulta peilailin itseäni vaatekaappien peiliovista, olin erittäin tyytyväinen asuuni. Tummanpunainen onnenpaita toisi kivasti väriä ja toivottavasti paljon onnea. Näytin siltä, että olin ennemminkin suuntaamassa kansainvälisiin kisoihin kuin Tie Tähtiin-finaaliin. Mutta finaali kuin finaali vaati sopivat kuteet, en mä alipukeutuneenakaan voisi ilmestyä Hallavaan. Mielummin överit, kuin vajarit. Ellei meidän kisasuoritus menisikään jostain kumman syystä nappiin, niin ainakin voisin olla kuuma puheenaihe överin varustuksen puolesta. Riisuin kisakamppeet pois, ripustin ne henkarille ja vein eteisen kaappiin roikkumaan etten vahingossakaan tahraisi niitä.\n20. Hahmosi saa apua toisen tallin hahmolta (331 sanaa)\nKisapäivien hektisyys harvemmin tarttui muhun. Mutta tänään Hallavassa vallitsi aivan hullu, kaoottinen joukkohysteria vaikka itse kisapäivä olisi vasta huomenna. Ihmiset puunasivat ratsujaan hikikarpalot otsallaan ja puunatut ratsut muljauttelivat silmiään kaiken hässäkän keskellä. Lex oli tietenkin yksi niistä silmiään muljauttelevista ratsuista. Se pärski ja korisi, steppaili ja viskoi häntäänsä kun yritin purkaa kuljetuskamppeita sen päällä lainakarsinassa. Ähisin turhautuneena ja sihisin kirosanoja hampaideni välistä.\n”Voinks mä auttaa?” hymyileväinen ääni kysyi karsinan ulkopuolelta. Se oli se sama tyttö, joka oli Tyrkkyluntin klinikalla. Sarah.\n”Öööömh.. Joo. Kiitti” vastasin lopulta. En mä tykännyt ottaa apua vastaan tuntemattomilta ja kyllä mä olisin venkoilevan Lexin kanssa pärjännyt. Mut tänään apu kyllä kelpasi.\n”Jos pidät tätä hetken paikallaan ni saan noi suojat veke” sanoin samalla kun ojensin riimunnarun Sarahin käteen. Nainen tarttui naruun itsevarmalla tavalla ja alkoi hyssytellä Lexiä. Se silitteli orin turpaa ja kuiskutteli sille lempeällä äänellä.\n”Sä tosiaan tiedät mistä naruista vetää, Lex on ku sulaa vahaa sun käsissä” huikkasin Lexin takajalkojen ääreltä. Ori viskoi letitettyä häntäänsä kuin piiskaa ja väistelin sitä parhaani mukaan\n”Effi on samanlainen herkkis. Ja Lefa. Tää Lexin pöhinä on vielä pientä noihin verrattuna” Sarah vastasi ja naurahti kevyesti.\n”Jätin Lefan hetkeksi Robertin murheeksi et pääsin hetkeks hengittelee”\n”Ja päädyitki tänne pitelemään hermoheikkoo oria”\n”No hei, tottakai mä autan. Muistin heti Lexin sieltä Tyrkkyluntin klinikalta ku näin sen ni aattelin et tuun kurkkaa miten teillä menee”\nOlin yllättynyt ja hämmentynyt kuinka reilu Sarah oli. Me oltiin naamatuttuja eikä ennen Ruunaankoskea oltu koskaan oltu missään tekemisissä ja tässä se nyt oli TT-finaalissa jeesaamassa mua.\n”Kiitti avusta Sarah. Törmätään majatalon avajaisissa jos ootte tulossa sinne!” kiittelin naista leveä hymy huulillani. Sarah vannoi ettei auttamisesta ollut vaivaa ja heilautti heipat lähtiessään Auburnille varattujen karsinoiden suuntaan. Nakkasin Lexille muutaman leivänpalasen ruokakippoon ennen kuin lähdin pihalle. Pyörin hetken ympäri tallipihaa etsien epätoivoisena röökipaikkaa. Toisaalta, en ollut yllättynyt ettei ratsastuskoulun pihassa ollut stögistä joten lähdin kävelemään pois päin tallista samalla kun sytytin tupakan. Hallavan henkilökunta oli luvannut huolehtia Lexistä tänään joten seuraava etappi oli päästä majatalolle ehostautumaan avajaisia varten.\n3. Ratsumajatalon avajaiset lauantai-iltana (369 sanaa)\nTunsin itseni törkeän upeaksi. Mulla oli päälläni korkeavyötäröiset, leveälahkeiset beiget housut ja valkoinen hyvinkin avonainen silkkitoppi. Hiukset oli suoristettu ja olin käyttänyt meikkaamiseenkin melkein tunnin. Hymyilin mun peilikuvalle samalla kun keikistelin peilin edessä. Hento koputus keskeytti peilikuvani ihailun.\n”Ooksä valmis?” Outi kysyi kun avasin oven. Nainen asusti viereisessä huoneessa ja olimme sopineet menevämme yhdessä alakertaan kun olimme valmiita.\n”Joo enköhän. Näytät ihan super hyvälle, tosi kaunis mekko” kehuin Outia, sen mekko istui sille kuin nyrkki silmään ja nainen näytti tyrmäävälle.\n”Ai, kiitos. Ja samat sanat!” nainen vastasi hämmentyneenä ja inan kiusaantuneena yhtäkkisestä kohteliaisuudesta.\nAulassa parveili ihmisiä minglaamassa skumppalasit käsissään. Otimme Outin kanssa omat lasit tarjoilijalta ja jatkoimme ihmismassan sekaan. Itse majatalo oli kaikessa maalaisromanttisuudessaan suloinen ja vastavalmistuneen remontin ansiosta melkoisen hulppeankin oloinen.\n”Tervetuloa, illallinen tarjoillaan puolen tunnin päästä ruokasalissa” sydämellinen ääni meidän viereltä opasti. Brunette nainen esitteli itsensä Elyssaksi, majatalon toiseksi omistajaksi.\n”Katos, tekin suvaitsitte saapua paikalle” Niklas huudahti ja heilutti holtittomasti kättään meille. Marshall ja Tiitus seisoskelivat Niklaksen vieressä tavanomaiseen tapaan suhteellisen kivikasvoisina. Tiitusta satavarmasti hermostutti ja Marshall oli, no Marshall. Niklas oli päässyt ilmaisen viinan makuun ja Marshallin sanoin veteli jo toista tervetulodrinkkiä.\nIloinen puheensorina täytti ruokasalin. Elyssa ja Naava pitivät puheen ja saivat valtaisat aplodit. Tarjoilijat alkoivat pörrätä lautasten kanssa ympäriinsä tuomassa etukäteen tilattuja ruokia pöytiin. Meidän pöydässä istui luonnollisesti koko Hopiavuoren porukka, ei yhtään sen enempää tai vähempää. Keskustelu liukui jossain kohtaa TT-cupiin ja jokainen pystyi huokaista helpotuksesta että finaali olisi huomenna ja koitos olisi ohi.\n”Onhan tää ollut kyllä hieno matka. En olisi ikinä uskonut menestyväni vaikka mulla onkin Jussi käytössä” Outi huokaisi.\n”Teillä on mennyt älyttömän hienosti, eikä se tosiaan ole kaikki Jussin ansiota” Tiitus puhahti hyväntahtoisesti.\n”Ja Chai, vau miten oot kehittynyt tän cupin aikana!” tokaisin miehelle joka oli yhtä hymyä kehujen ansiosta. Olin varma että se oli itsekin tajunnut ettei ole niin huono minä oli pitänyt itseään.\nIstuimme vielä illallisen jälkeen pitkään pöydän ääressä. Muutaman skumppalasin siivittämänä keskustelu kävi kuumana niin TT-cupin kuin monen muun aiheen ympärillä. Hopiavuoren porukan ryhmähenki oli tiivis ja oli ihana tuntea kuuluvansa mukaan porukkaan. Ilta venyi huomaamatta pitkälle ja huomasimme painua pehkuihin vasta kun suurin osa muista vieraista oli jo häipynyt. Skumppa kupli mun päässä ja en voinut kuin toivoa ettei se muuttuisi yön aikana krapulaksi.\n4. Ratsumajatalon avajaisten jälkeinen aamu (444 sanaa)\nEiliset avajaiset venyi ja mä heräsin päänsäryn kera. Hemmetti, finaali kisataan tänään ja mulla on hiipivä darra. Ei tässä auttanut muu kuin kulauttaa puoli litraa vettä kitusiin, Panadolin tonninen perään ja suunnata hampaiden pesulle. Pyyhin sormella eilisiä ripsarin jämiä silmien alta pois ja suin hiukset sotkuiselle nutturalle niskaan.\nMun oli päästävä ulos istumaan hetkeksi ennen aamupalaa. Suuntasin aulasta suoraan majatalon takapihalle, istuin uudenkarhean lankkupöydän ääreen. Nappasin viereiseltä pöydältä tuhkakupin omaan pöytääni ja sytytin tupakan. Oli ihana istua hetki rauhassa ja vain psyykata itseään finaalia varten, vaikkei mua edes sen enempää jännittänyt. Perhosia lepatteli vatsassa, tunne oli samanlainen kuin se joka minulla oli aina vatsassa ennen ekaa koulupäivää kesäloman jälkeen.\nAamiainen tarjoiltiin majatalon tyyliin uskollisesti runsaasta noutopöydästä. Oli perinteiset pekonit ja munat, oli kaurajugurttia ja mysliä sekä hedelmäsalaattia ja leivoksia. Mahani murisi samalla kun tuijottelin valtaisaa tarjontaa. Kaadoin itselleni ison kupin kahvia ja lappasin lautaselle hedelmiä. En ollut koskaan osannut syödä aamupalaa, etenkään pienessä krapulassa. Chai vilkutti perimmäisestä pöydästä, sen kanssa istui Reita, Jesse ja Tiitus.\n”Huomenta, mikä fiilis?” kysyin samalla kun laskin kahvikuppini tärisevin käsin pöytään.\n”Jännittää ihan tosi paljon!” Chai huudahti ennen kuin ehdin edes istua pöydän ääreen. Mä ihailin sen asennetta, sen tummat silmät loistivat kilpaa auringon kanssa aina kun se puhui.\nJesse ja Reita istuivat hiljaa ja söivät. Joko niitä painoi darra tai sitten eivät vaan olleet aamuihmisiä, mene ja tiedä. Tiitus pyöritteli pekonisiivua ympäri lautastaan.\n”Tänään se sitten vihdoin ratkeaa. Komioilla on mahollisuus voittaa tiimirankingkin” totesin ja vinkkasin silmää Chaille, se kun kisasi myös Komioiden tiimissä. Mies katsoi haltioituneena mua ja läväytti maailman leveimmän hymyn. Komiat oli jaetulla ensimmäisellä sijalla kahden muun tiimin kanssa joten tämän päivän sijoituksen ratkaisevat lopullisen sijoituksen.\nMulla ei montaa hetkeä mennyt syödä mun miniaamiasta. Kerroin meneväni kurkkaamaan Lexiä, vaikka tallin henkilökunta oli sen jo aamulla ruokkinut ja hoitanut. Mä tarvitsin omaa aikaa ennen kisastartteja ja hevosen hoito oli aina validi syy lähteä seurasta. Kävelin aamuauringon valaisemaa tietä pitkin kohti tallia. Vaikka kello ei vielä ollut edes kahdeksaa, oli tallissa kauhea tohina päällä. Moikkailin vastaantuleville ihmisille vaisulla moilla tai pelkällä pään nyökäytyksellä, väänsin naamalleni luonnottomalta tuntuvan hymyn ja jyräsin tieni Lexin karsinalle.\nOri katsoi mua säikähtäneenä. Se puhisi kuin Khaleesin lohikäärmeet ja ravisteli päätään. Kuiskailin sille lempeitä sanoja ja höpöttelin mukavia, ”ei sun tartte ressata”.\n”Onko se hermostunut?” tuttu ääni kysyi käytävän toiselta puolen. Käännyin huomatakseni että se oli Robert.\n”Joo. Tai no, tollanenhan se on aina” vastasin miehelle ja naurahdin. Käännyin takaisin Lexiä kohti ja avasin sen karsinan oven. En tosiaan ollut vielä sosiaalisella tuulella joten tuntui helpommalta paeta piiloon orin karsinaan.\n”Good luck” Robert huikkasi Harryn karsinasta samalla kun mä astuin sisään Lexin karsinaan.\n”Kiitti” vastasin kääntämättä katsettani miehen suuntaan. Nyt mä keskittyisin Lexiin.\n9.5.2020, 21:00 vastauksena käyttäjälle: Tie Tähtiin 2020 -erikoisalue #5793\nTehtävä 2. Sivuhahmon näkökulmasta. (324 sanaa, kirjoitettu Helanderin Karon näkökulmasta)\n”Ota ny kaik irti ko se haluu tehä hommia!” huudan Hopiavuoren kentän laidalta. Nessalla on ärsyttävä tyyli tehdä asiat puolivillaisesti ellei sitä just sillä hetkellä kiinnosta ja mua korpeaa se yli kaiken. Se oli nyt kolmesti sijoittunut neljänneksi siinä cupissa jossa ne kisaa, helkkarin hieno startti sen ja Lexin ekalle kaudelle.\n”Nessa hei” jatkan jo närkästyneenä. Kaivan taskusta punaisen Mallun askin, nostan yhden savukkeen huulille odottamaan. Nainen tietää tarkalleen mitä mun toteamus meinaa ja korjaa istuntaansa, mutta se korjaa sitä vain vähän eikä kokonaan.\n”Nyt saatana ryhtiä ja selkärankaa toho touhuu!” karjaisen ennen kuin sytytän savukkeen.\nLex liikkuu hienosti ja ori selkeästi haluaa tehdä töitä. Nessa nyrpistelee nenäänsä ja huokailee ylidramaattisesti liian kovaan ääneen, mutta skarppaa kuitenkin lopulta. Sen cupin finaali olisi reilun viikon päästä ja tahtotila on saada Nessa ja Lex kärkikolmikkoon. Mun silmään niiden meno näyttää siltä ettei siinä pitäisi olla mitään ongelmaa. Mutta Nessalla on jo mennyt maku koko cupiin. Ei se sitä ole ääneen myöntänyt, mut kyllä mä sen oikutteluista sen oon jo huomannut.\nOlin käskenyt Nessaa ratsastamaan hiomaan laukannostoja, halusin nähdä puhtaita nostoja ilman mitään sähläystä. Nessa tuppasi höseltämään istuntansa kanssa, etenkin laukannostoissa, niin että se pingotti itsensä ylös satulasta kun se puristi jaloillaan niin kovaa. Ja niin se teki nytkin.\n”Nonniii, ny alkaa näyttään hyväl! Myötääppä rennommin sitä laukkaa viel ni hyvä tulee” kehuin kun Nessa vihdoin sai puserrettua todella siistin, puhtaan noston. Lex teki töitä reippaasti ja sen työmoraali oli uskomattomalla tolalla niin nuoreksi hevoseksi. Ja kaiken lisäksi se oli ori. Mä en koskaan ollut oppinut pitämään oreista.\nKyllä mä sisimmässäni olin ylpeä Nessasta. Se treenasi tähän ratsastuskoulujen cupiinkin ihan tosissaan. Kunnianhimoinen se toki oli aina ollut, että ei tämä yllätyksenä tullut. Sillä oli nyt alla pitkästä aikaa todella lupaava nuori eikä niillä pitäisi olla mitään ongelmia kivuta inttiluokkiin. Jotain hyvää Peteristä, kun se oli tollasen orin mennyt Nessalle ostamaan.\n”Se ois siin. Mee kävelee lämmöt poies ton mettään. Mä meen tupaan, tul sinne ku oot valmis”\n8.5.2020, 18:10 vastauksena käyttäjälle: Lex #5786\n8.5.2020, 17:10 vastauksena käyttäjälle: All about Agnes #5785\nViiniä Ruunaankoskella (440 sanaa, tehtävä 7. Keskusteluja juoman/ruuan äärellä)\nKello oli jotain puolenyön tienoilla kun mä istuin Ruunaankosken loungessa, punkkulasi kourassa. Eka päivä Tyrkkyluntin klinikasta oli takana ja oltiin porukalla päätetty jäädä ”lasilliselle” loungeen. Kasilta syöty päivällinen oli jo alkanut haihtua mahasta ja vedin suolapähkinöitä nälkääni, pähkinät janotti ja janon sammutin tietenkin punkulla. Noidankehä oli valmis ja mä sopivasti pikkupäissäni.\nSiinä mun vieressä istui Robert. Se pyöritti sormeaan viinilasin reunalla kiusaantuneen oloisena eikä se varmaan huomannut että mun katse viipyili välillä keskustelun lomassa sen suuntaan. Olihan se söpö pisamineen ja surffitukkineen, mutta varmaan kymmenen vuotta mua nuorempi. Hymähdin ja käännyin takaisin Oskarin suuntaan.\nKeskustelu kävi kiivaana, melkein jokaisella oli omat oikeat mielipiteensä. Hevosihmisten oli harvinaisen hankalaa keskustella jos niitä oli enemmän kuin kaksi mukana keskustelussa. Oskari oli selvästi kokenut hevosmies, sitä ei naurattanut Kikan kuivakat vitsit eikä se muutenkaan hymyillyt. Mutta hevosista se tiesi. Ja kouluratsastuksesta. Paljonkin.\nLoungessa tuoksui jokin myskinen tuoksukynttilä, valaistus oli himmennetty tunnelmalliseksi ja taustalla soi hienosteleva hissimusiikki. Väistin hetkeksi pois keskustelun lomasta ja tutkiskelin muita klinikan osallistujia. Robert ja Sarah olivat mulle tuttuja TT-cupin myötä, Vilja ja Oskari olivat jääneet mieleen Hannaby Hanami Weekiin liittyneistä päivityksistä. Kikasta en ollut kuullutkaan, mutta mulle selvisikin että se oli vastikään palannut hevosten pariin.\n”Teillä on mennyt aika tasaisesti tähän mennessä. TT-cupissa siis” Sarah toteaa ystävälliseen sävyyn mulle. Se hymyili kauniisti punatuilla, nuden värisillä huulillaan ja heilautti hiukset selkänsä taa.\n”Lex on kyllä ollu vedossa, vähä meinas jännittää onks liian hoocee lähteä ekalla kaudella heti johonki cupiin” vastasin Sarahille neutraalilla äänensävyllä ja miedolla hymyllä.\n”Ootko sä ollut ulkomailla aiemmin? Vai onks sulta puuttunut hevonen?” Sarah kysyy lisää. Robert kohottaa katseensa viinilasistaan ja Oskari jää kuuntelemaan. Hymähdän ja juon lasini tyhjäksi ennen kuin nostan katseeni takaisin Sarahiin.\n”Joo, olin jenkeissä. Asuin siellä joku kymmenen vuotta. Jatkan Lexin kanssa siitä mihin jäin ennen jenkkejä” vastaan.\n”Sillon kisasin kansallisella tasolla koulua, Lexin kanssa tähdätään sinne. Tää TT-cup on vaa hauska startti sen kisauralle” jatkan vielä ja naurahdan kepeästi.\nMä en ollut enää toisen osakilpailun jälkeen pitänyt TT-cupia stressin arvoisena. Mä en pystynyt laskemaan mua ja Lexiä samaan porukkaan kun ratsastuskoulun oppilaat tuntihevosten kanssa. Mut siellä me kuitenkin samoissa luokissa kisattiin. Onneks mun edellä rankingissa oli vaan Outi ja Marshall.\nViini oli ottanut voiton ja porukka hajaantui huoneisiinsa nukkumaan. Mä olin tietenkin ottanut oman huoneen, pikkuhinnasta kun sellaisen sai itselleen buukattua. Jätin mun tyhjän viinilasin loungen tiskille ja suuntasin vielä tupakalle. Viileä toukokuinen yö iskeytyi heti ovelta mun kasvoille ja kaduin heti etten ottanut vilttiä sohvalta mukaan. Kääriydyin tiukasti mun villaneuleen sisään, imin röökin loppuun posket lommolla ja palasin sisään. Lounge oli jo tyhjä. Baarissa heilui yksinäinen työntekijä. Ne myskintuoksuiset kynttilät oli sammutettu ja hissimusa hiljennetty. Haukottelin ja suuntasin sumuisin silmin mun huoneeseen.\n30.4.2020, 07:15 vastauksena käyttäjälle: Tie Tähtiin 2020 3. osakilpailu 3.5.2020 #5632\nAgnes – Sinevan Balenciaga\nPohdintaa TT-cupin ympärillä\nNettishoppailua ja mietiskelyä\n30.4.2020, 07:10 vastauksena käyttäjälle: Tie Tähtiin 2020 -erikoisalue #5631\nVarusteiden huoltoa (336 sanaa)\nIstuin varustehuoneen lattialla risti-istunnassa Lexin varusteiden äärellä. Ei kiinnostanut treenata tänään, Lex saisi luvan kanssa ulkoilla pitkään ja nautiskella kevätauringosta. Viikonloppuna olisi tiedossa Tyrkkyluntin kouluklinikka Ruunaankoskella ja heti sen perään TT-cupin viimeinen osakilpailu ennen finaalia. Me keikuttiin Lexin kanssa rankingissa kolmansina, puolikkaan pisteen päässä Outista. Rehellisesti, mä olin yllättynyt että me oltiin pärjätty niin hyvin. Vaikka koko TT-cup tuntuu lähinnä ratsastuskoulujen mestaruuksilta kun keski-ikä on reippaasti alle parinkymmenen, niin mä olin ylpeä että me oltiin koulun hard-tason kolmosina.\nVieno hymy hiipi mun huulille, kun ajattelin koko kisarupeamaa. Mä olin käynyt sata ja yks eri tunnetilaa läpi aiempiin osakilpailuihin treenatessa ja kotona viiniä lipitellessä. Jonkun sisäisen rauhan mä olin kuitenkin asian suhteen löytänyt ja osasin suhtautua iisimmin koko TT-cupiin.\n”Moi, ooksä kauankin kököttänyt täällä?” heleä nuoren naisen ääni herätti mut ajatuksistani. Outi oli ilmestynyt varustehuoneeseen ja seisoskeli mun edessä Jussin satula sylissään. Heti sen jälkeen ovesta kurkkasi Tiitus kysyvällä katseella.\n”Mä ehkä vähän.. unohduin mun ajatuksiin” vastasin lyhyesti ja siirsin tumman hiussuortuvan pois naamalta ja laskin mun katseen Lexin satulaan joka kökötti mun jalkojen välissä lattialla.\nKeskustelu kääntyi nopeasti taas TT-cupin äärelle ja viimeisimpään osakilpailuun Lehtovaarassa. Sekä Tiitus että Outi onnitteli vuolaasti ja kehui mun ja Lexin suoritusta. Outi huokaisi että sitä harmitti oma sijoitus kun taas Tiitus keskittyi tuijottamaan varpaitaan. Miehen koko olemus oli hiirenharmaa ja apea.\n”Hei Tiitus” aloitin vähän turhan kovaan ääneen.\n”Tulkaa Ennin kanssa treenaa mun ja Lexin seuraks joku päivä. Kiva nähdä miten Susinevalaisten kemiat kohtaa”\n”Mmmh. Kyllä se varmaan sopis.”\n”Ens viikolla? Katotaan tää seuraava osis pois alta eka. Treenataan sit verenmaku suussa finaalii varten” letkautin ja iskin silmää suu auki, överi teatraalisin elein. Tiituksesta pääsi hassunkuuloinen, pieni naurahdus ja otin sen hyväksyvänä vastauksena mun kutsuun.\nOuti ja Tiitus olivat jo hetki sitten poistuneet takaisin tallin puolelle Jussin kamojen kanssa. Mä istuin edelleen varustehuoneen lattialla risti-istunnassa, Lexin kamat mun sylissä. Olin kerennyt vain irroitella suitsien kaikki remelit toisistaan ja ne olivat levällään mun vieressä. Huokasin ja poimin timanteilla koristellun otsapannan ensimmäisenä putsattavaksi. Tästä tulisi vielä pitkä iltapäivä jos jatkan varusteiden hinkkaamista tätä vauhtia.\n27.4.2020, 12:26 vastauksena käyttäjälle: Nelly Jokikannaksen kouluvalmennus 30.4 #5600\nRonskimpaa ratsastusta (389 sanaa)\n”Hei Chai, onnee sijoituksesta viime osarissa!” onnittelin nuorta miestä, aidosti onnellisena sen sijoituksesta Lehtovaaran osakilpailussa.\n”Ai, kiitos Agnes!” mies vastasi ja hymyili leveämmin kuin kukaan muu tapaamani ihminen. Chai oli kerännyt rutosti itsevarmuutta TT-cupin edetessä ja istui nytkin Pondin selässä ryhdikkäämmin kuin aiemmin. Tiitus pysytteli kentän toisessa päädyssä Ennin kanssa, tamma näytti olevan vähän sähäkällä päällä joten ymmärsin miehen päätöksen pysytellä omissa oloissaan.\n”Jaahas, se olis sitte alettava työntekoon! Agnes, alota sä!” Nelly huuteli kentän laidalta. Nainen keikkui kentän aidan päällä ja selosti ensimmäisen tehtävän kulun. Iisi, voltti-avotaivutus treeni. Suurimmat haasteet oli saada Lex kulkemaan kauniisti käynnissä, ori ei millään meinannut hiffata että käynnissäkin voidaan treenata vaan kulkisi aina ennemmin ravia tai laukkaa.\n”Ota vaan vähän ronskimmat pidätteet sille Lexille, toi on ihan kummallinen askellaji missä meette nyt” Nelly kommentoi tiukasti, mutta lempeällä äänensävyllä. Oikeassahan se oli, Lex kulki miten sattui eikä sitä saanut taipumaan avolle kauniisti. Mä olin vältellyt voimakkaampia apuja Lexin kanssa koska se oli niin herkkis, mutta ei se enää pitkään aikaan ollut mun avuista mitenkään lukkoon mennyt. Heti kun uskalsin ottaa vähän vahvemman pidätteen, kulki Lex hallitummin käynnissä ja taipui avoon paaaaljon helpommin. Tunsin itseni tyhmäksi, olishan tää pitänyt itsekin tajuta jo aikoja sitten.\nPienen hengähdystauon jälkeen jatkettiin samaa tehtävää mutta ravissa ja laukassa. Lexin vahvimpia puolia oli sen ravi ja mä meinasin haljeta ylpeydestä kun se veti niin uljaan näköisenä kiemurauraa pitkin. Chai näytti nauttivan laukkatehtävästä ja suoritti kiemurauran leveä hymy kasvoillaan. Tiitus taasen näytti edelleen epävarmalta, vaikka Ennikin liikkui moitteettomasti.\n”Noni, sitte Agnes, ravissa noi kolme volttia ja sitten toinen sivu laukassa. Ja muista ettei se Lex mee rikki kunnon avuista!” Nelly huudahti heti kun Chai oli päässyt kentän toiseen päähän.\nNapautin kantapääni Lexin kylkiin päättäväisellä otteella ja ori ponnahti suoraan raviin. Eka voltti meni taas plörinäksi mutta kunnon pidätteillä ori taipui kuin taipuikin kauniiseen avoon ja jatkoi maltillisemmin menoaan. Lyhyen sivun keskikohdassa nostin laukan ja käänsin kulman jälkeen orin suoraan voltille josta jatkoin kiemurauralle. Lexin laukka pyöri ja tunsin miten se keskittyi ihan uudella tavalla työntekoon. Olihan se oikea työmyyrä, mut ei se enää hetkeen ollut näin suurta keskittymistä omissa treeneissä tarjonnut. Viimeisen voltin jälkeen hidastin käyntiin ja taputin oria kaulalle molemmin käsin.\n”Ei yhtään huono suoritus, kyllä te vaativassa kisaatte viimeistään ens kaudella” Nelly kehui vuolaasti ja näytti peukkua. Kehut lämmittivät kovasti, tunne oli maaginen kun joku muukin huomasi Lexin potentiaalin.\n27.4.2020, 11:25 vastauksena käyttäjälle: All about Agnes #5599\nViiniä ja nettishoppailua (367 sanaa)\nSelasin soittolistojani Spotifystä ja laitoin jonkun vanhan lo-fi-listan soimaan. Kaiuttimista alkoi soljua pehmeitä sointuja, nojasin läppärin kanssa syvemmälle sohvatyynyjen sekaan nautiskellen täydellisesti fiiliksen kanssa yhteensopivasta musiikista. Kello näytti jo yli yhdentoista illalla, mutta mulla ei ollut kiire nukkumaan. Mulla oli lasi viiniä sohvapöydällä, puolikas pullo odotteli jääkaapissa ja Sokan nettikauppa auki läppärin näytöllä. Mä olin nyt kevään kynnyksellä innostunut vihreästä ja varsinkin Isabellan malliston tummanvihreät tuotteet sai mun materialistisielun hyppimään ilosta. Klikkailin ostoskoriin smaragdinvihreän kouluhuovan kultaisilla kanttauksilla. Samanväriset pintelitkin päätyivät lopulta ostoskoriin, vaikken muita kuin valkeita yleensä käyttänytkään. TT-cupin finaalia ajatellen ostin myös uuden kisatakin Royal-mallistosta, mustana tietenkin. Hörppäsin tyytyväisenä punkkulasin tyhjäksi ja klikkasin tilaukseni eteenpäin. Sisäinen materialisti oli taas hetkeksi tyydytetty.\nVaihdoin soittolistaa. Laitoin nostalgisia house-biisejä sisältävän listan toistoon, biisit veivät mut johonkin kymmenen vuoden taakse. Ajatukset harhaili Peteriin. Jenkkeihin. Näpyttelin puhelimella viestiä sille, mutta pyyhin kaiken pois. Perkeleen viini. Mä en rehellisesti enää kaivannut miestä lainkaan, vaikka se selkeästi kaipasi mua viestiensä perusteella. Meidän liitto oli viimeisten vuosien aikana ollut niin kylmä, ettei mulla ollut mitään kaipuuta siihen. Mä en ollut palkintovaimo, jonka rakkauden sai ostettua kalliilla tavaroilla. Mä olin, mut en ollut enää.\nViini sai mun ajatukset hortoilemaan. Pakotin fokuksen takaisin heppajuttuihin ja TT-cupiin. Siinä samalla tajusin ettei me oltu Lexin kanssa erityisemmin treenattu viimeaikoina. Oltiin molemmissa edeltävissä osareissa sijoituttu nelosiksi ja notkuttiin kokonaisrankingissa kolmansina. Olinko mä tuudittautunut noiden sijoitusten takia siihen, että kyllä ens kerrallakin onnistaa? Hitto! Kaivoin Facebookista auki ”Kouluvalmennukset Suomi”-ryhmän ja aloin vimmattuna etsimään avoimia kouluvalkkoja.\nTyra Tyrkkyluntin kouluklinikka 1.-2.5. Ruunaankosken tilalla. Aloittelevien ratsukoiden ryhmässä tilaa kolmelle. Sitovat ilmoittautumiset Ruunaankosken sähköpostiin tai messengerin kautta.\nNo nyt! Näpytin osallistumiseni valoakin nopeammin suoraan mesen kautta, nyt ei ollut aikaa availla sähköpostia. Sinne meni. Mun sisällä pyöri innostuksen ja jännityksen tunne heti viestin lähettämisen jälkeen. Tyrkkylunt oli elävä legenda ja naisella olisi varmasti sana jos toinenkin sanottavaa mun ja Lexin menosta. Samalla tajusin, että mähän olin ilmottanut itteni Nellyn valkkaan, päivää ennen tätä Ruunaankosken reissua. Eli hemmetin tiukka viikonloppu tiedossa. Kulautin viinilasin tyhjäksi ja suljin silmät. Spotify soitatti juuri sopivasti jotain super rauhallista biisiä ja musta tuntui että mä sulan sohvatyynyjen sekaan. Mua ei stressannut, ei ahdistanut eikä jännittänyt. Ei TT-cup eikä Tyrkkyluntin klinikka. Eikä Peter. Mun pitäisi juoda useemmin viiniä.\n22.4.2020, 16:53 vastauksena käyttäjälle: Nelly Jokikannaksen kouluvalmennus 30.4 #5551\nAgnes – Lex\n21.4.2020, 11:07 vastauksena käyttäjälle: Lex #5530\n16.4.2020, 17:47 vastauksena käyttäjälle: Lex #5472\n16.4.2020, 10:28 vastauksena käyttäjälle: Lex #5464\n14.4.2020, 08:29 vastauksena käyttäjälle: Saga Isbergin kouluvalmennus 11.4.2020 #5434\nPerkeleen muovipötköt (548 sanaa)\nKaunis, tummahipiäinen nainen hymyili leveästi maneesin keskellä. Saga oli kutsunut itsensä Hopiavuoreen valmentamaan ja mä olin tietenkin ilmoittanut mut ja Lexin mukaan. Mä olin kokoajan ollut siinä ymmärryksessä että olin ilmoittatunut istuntatunnille, mutta pikkuhiljaa mulle selvisi että ei tässä nyt pelkästään istuntaan keskitytä.\n”Ihan ekana, kuinka moni teistä venytteli ennen satulaan nousua? Rehellisesti sitten, yhtään ette valehtele. Käsi ylös se joka venytteli.” Saga huuteli samalla venytellen käsiään. Maneesissa oli hiljaista, joku myönsi tai valehteli venytelleensä nostamalla kätensä. Meitä oli mun lisäksi Outi, Marshall ja Chai tässä ryhmässä. Me oltiin Hopiavuoren tiimin kanssa dominoitu TT-cupin eka osakilpailu. Outi voitti hardin, sen perään sijottu Marshall ja Jesse. Me Lexin kanssa oltiin nelosina. Ei hullumpi startti cupiin.\n”Pyöritelkää molempiin suuntiin, ja hartiat kanssa” heräsin ajatuksistani Sagan pirteän kimeään ääneen. Kaikki muut pyörittelivät käsiään propellien lailla. Lex ei ollut yhtään varma koko hommasta ja pöhisi varuiksi. Nuoren miehen mielestä kaikki normaalista poikkeava oli aina vähintäänkin epäilyttävää, etenkin tämmöinen holtiton käsien pyörittely hevosten selässä. Ori kuitenkin jatkoi käynnissä uraa pitkin vaikka heiluttelin käsiäni miten sattuu. Perkele että mä olin jumissa. Outilla kädet pyöri kun käärmeihmisellä joka suuntaan ja Chai suoriutui melkein yhtä hyvin. Marshall oli sentään myös semi kankean näköinen, thank god.\nKesken venyttelyn Saga lähestyi mua kirjavat muovipötköt käsissään. Lex luonnollisesti pelkäsi niitä, joten otin ohjat käsiini ja katsoin kysyvänä naista pötköineen.\n”Laitas nää sun jalkojen ja satulan väliin. Älä anna niitten liikkua, mut älä myöskään purista niitä kasaan” nainen selitti edelleen aurinkoisesti hymyillen ja samalla asetteli muovipötköjä mun jalkojen alle. Nyökkäilin vain hämmästyneenä ja maiskutin Lexin liikkeelle kun Saga oli asetellut pötkylät. Huomasin nopeasti että olin tottunut puristamaan mun jalkoja satulaan ihan älyttömän kovaa. Ei mikään ihme että lonkat huusi hoosiannaa kunnon treenien jälkeen.\nYritin kovasti rentouttaa mun jalkoja, mutta se tuntui ihan mahdottomalta. Heti kun en keskittynyt koipiini huomasin puristavani pötkylät ihan kasaan. Huokailin ja katselin muiden menoa, ketään muuta ei oltu siunattu näille perkeleen pötköillä. Marshall ja Outi olivat vain joutuneet luopua jalustimista, Chai sai pitää nekin. Ja tässä mä menin kirkkaankeltaisen ja paloautonpunaisen muovipötkön kanssa. Joita Lex pelkäsi. Vittu jee. Kuitenkin yllätyin kuinka nopeasti pötköt auttoivat ja sain rentoutettua mun jalat. Saga huomasi tämän myös ja haki kirotut pötkylät pois.\n”Noniin, hyvin se meni! Nyt nosta kanssa jalustimet ylös ja ota pari kierrosta laukkaa. Rentoa laukkaa, älä mieti muotoa tai kokoamista” Saga ohjeisti ja nappasi pötköt jalkojeni alta pois. Nainen ohjasi kaikki muut uran sisäpuolelle jotta ura olisi tyhjä meitä varten. Lex nosti nätisti laukan pienillä avuilla, himmasin vähän sen vauhtia ja istuin syvälle satulaan. Saga huuteli ohjeita ja mä tottelin. Hengittelin Lexin laukan tahtiin ja olin rentona. Mä huomasin miten pääsin istumaan syvemmällä satulaan kun en puristanut itseäni jaloilla ylös. Aikamoinen ero pelkkien muovipötköjen ansiosta.\nHiki virtasi mun kypärän alta ja tunsin miten mun posket helotti punaisina. Katselin muita ratsukoita joilla selkeästi oli samat fiilikset. Mietin miten Marshall ei saanut lämpöhalvausta kun se oli sullonut sen rastat kypärän alle. Chai oli yhtä hymyä, Sagan rohkaiseva opetustyyli oli selkeästi omiaan nuorelle miehelle. Saga jakeli kotiläksyjä ja muistutti miljoonatta kertaa, kuinka tärkeää oli venytellä.\n”Agnes, sun täytyy ehdottomasti alkaa venytellä säännöllisesti. Etenkin rintarankaa avaavat liikkeet olis hyvä tehdä vaikka joka päivä” Saga ilmoitti jämptisti. Näytin naiselle vain peukkua vastaukseksi. Kaipa sitä tarvitsis vaan alkaa venytellä. Mä kun olin siinä uskossa että olin ihan notkea. Mut en ihan tainnutkaan olla.\n6.4.2020, 16:36 vastauksena käyttäjälle: Saga Isbergin kouluvalmennus 11.4.2020 #5338\nAgnes Svartbacka – Lex, HeA\nSuurimpana ongelmana varmasti se, että puristan jalkoja liikaa yhteen jolloin en pääse istumaan niin syvälle satulaan kuin pitäisi. Lihasten jännittäminen näkyy muuallakin kehossa, korkeina hartioina tai liian jäykkänä keskivartalona. Toinen on myös että katse haahuilee liian paljon Lexin korvissa ja alaspäin eikä niinkään eteenpäin.\n17.5.2020, 14:14 vastauksena käyttäjälle: Inka ja Surre #5876\nVoi jessus kuinka söpö varsa <3 Pakko kehua tuota kuvaa, se on niin kauniisti toteutettu että oksat pois. Inkan asento ei varmasti ole helpoin piirtää ja kuvasta välittyy todella hyvin tuo fiilis juuri varsan syntymän jälkeen.\n8.5.2020, 18:35 vastauksena käyttäjälle: Vakava Vanhaniemi #5787\nAi että mä tykkään tän tarinan arkisuudesta ja tollasesta riisutun rehellisestä ajatuksenjuoksusta. Se, miten yksi lappu saa toisen ajatukset laukalle ja ihan pois tolaltaan. Mut sitä se ihastuminen tekee. Camilla on hahmona ihan mun lemppareita, se on niin rehti ja suoraselkäinen. Ja aito! Jotenkin mä samaistun Camillaan ihan hulluna, osaat kuvailla sen ajatuksia ja oivalluksia niin aidosti. Tykkään myös ihan hulluna tosta jatkosta Hilman näkökulmasta, super kivoja tekstejä molemmat!\n5.5.2020, 09:18 vastauksena käyttäjälle: Tallipäiväkirja 2020 #5741\nMä tulen vaan komppailemaan Camillaa. Siis Sonja, sun tarinat on ihan todella kivaa luettavaa! Etenkin nämä jotka koostuvat keskusteluista. Miten saatkaan kirjoitettua näistä niin aitoja, kevyitä. Tämäkin voisi olla suoraan napattu ihan oikeasta elämästä. Niin luonnolliset vuorosanat ja hahmot kuulostaa itseltään.\nMulla on sama ”ongelma” kuin Camillalla, aina täytyy olla alku ja loppu, niin että tarina on aina yksi kokonainen stoori. Ja sitten sä kirjoitat tämmöisiä todella kivoja lyhyitä pätkiä, eihän nämä edes kaipaa sitä alkua ja loppua! Tämä keskustelu tämmöisenään on täydellinen ja juuri sopiva. Ehkä munkin täytyy rohkaistua ja koittaa tuottaa tämänlaista tekstiä.\nLisää näitä, kiitos <3\n21.4.2020, 21:16 vastauksena käyttäjälle: Flidais ja varsat #5537\nMä en allekirjoita ollenkaan tuota sun omaa kommenttia tarinan alussa, mä en saa tästä millään tasolla ennalta arvattavaa tai kliseetä. Musta tää oli erittäin hyvin kirjoitettu teksti, mulla meni ihan oikeasti kylmät väreet kun tätä luin. Teksti on intensiivinen ja vetää lukijan tiukkaan syleilyyn alusta loppuun, tunnelmaan uppoutuu ja se vie mukanaan. Noan hermostuneisuus tarttuu ja lukijana pystyy eläytymään tuohon hetkeen helposti. Nyt mä en muuta toivo kuin että toinenkin varsa on kunnossa ja että tänä kesänä Hopiavuoressa kirmaa kaksi mini-Flidaa <3 Jään jännityksellä venaamaan jatkoa tarinalle!\n16.4.2020, 10:39 vastauksena käyttäjälle: Tallipäiväkirja 2020 #5465\nAina yhtä ihana karvanlähtöaika <3 Oot kirjoittanut tosi kivan yhteisöllisen tarinan, tekstistä huokuu sellainen kaveruus ja lämminhenkisyys. Pystyn hyvin kuvittelemaan tämän tilanteen oikeaksi, toinen niska limassa koittaa puunata hevostaan ja kaverit vaan vinoilee vieressä 😀 Hirmusen kiva hyvänmielen stoori, tästä tuli itsekin hyvälle päälle kun tämän luki.\n14.4.2020, 09:15 vastauksena käyttäjälle: Typy #5437\nTulipa surullinen olo Hellon puolesta. Epäonnistumisen tunne on yksi pahimmista. Varmasti Hellolle ja Typylle liikenee apua ihan jo Hopiavuoren tyypeistä, kunhan tohtii pyytää ja samalla myöntää ettei kaikki ihan mennytkään kuin Strömsössä. Agnes ainakin on valmis auttamaan, vaikka voikin olla vähän vaikea lähestyttävä ja melkoisen erilainen kuin Hello 😀 Mä olen varma että Typystä kuoriutuu ihan fiksu nuori neito vielä joku päivä. Toivottavasti Hellon katumuksen tunteet hälvenevät ja Typy saadaan ruotuun.\n14.4.2020, 09:01 vastauksena käyttäjälle: Flidais ja varsat #5436\nIhan ekana pakko kehua tota kuvaa, vitsi miten symppis mama-Flida <3\nVoi miten jännää että Flida varsoo niin pian!! Fiilaan Noan tunteita varsan tuloon liittyen, onko nyt kaikki valmista varsalle ja miten sen kanssa sitten pärjää kun se tulee. Mä olen varma että Noa pärjää varsin hyvin ja koko Hopiavuoren porukka on auttamassa (vaikkei Noa edes pyytäisikään). Oot upottanut kivan arkisia nyansseja tarinaan jotka tekee tästä todentuntuisen tarinan. Äiti on varsin sympaattinen kun on huolissaan <3 Ja onhan Noa oikeassa, Hopiavuoren porukka on avuksi varmasti kyllästymiseen saakka 😀


Kuiskauksia: Maukas kana-sienipasta ja treenipohdintaa\nMaukas kana-sienipasta ja treenipohdintaa\nParhaat reseptit syntyy usein vahingossa. Niin kuin tämäkin. Jääkaapissa oli muun muassa smetanaa, jonka päiväys oli umpeutumassa, ihan muuhun tarkoitukseen ostettua kanaa, viime viikolta jääneitä kasviksia ja kaapissa kuivattuja suppilovahveroita. Näistä syntyi maukas pastakastike, kun kaikki vaan nyt piti käyttää pois. Tuore basilika olisi kruunannut tämän ruokalajin. Sitä ei nyt ollut, mutta ehkäpä ensi kerralla. ;)\nRuskista ja mausta broileri suolalla ja pippurilla. Lisää pannulle suppilovahverot ja paista, kunnes ylimääräinen neste on haihtunut. Lisää purjo ja kesäkurpitsa. Kypsyttele hetki. Lisää aurinkokuivattu tomaatti, timjami ja smetana. Kuumenna ja hauduttele tovi. Tarjoa spagetin kera.\nAurinko on hellinyt viime päivinä ja ollaan saatu nauttia lähes kesäkeleistä. On taas pukeuduttu kevyemmin ja touhuttu hiekkalaatikolla ilman pelkoa alkavasta rankkasateesta.\nTreenirintamallakin on tapahtunut mullistus: olen löytänyt ryhmäliikuntatunnit! Mistä olenkaan jäänyt paitsi? Viikon aikana on tullut tutuksi spinning, core, kahvakuula, keppijumppa ja energy. Olen ihan myyty. <3 Nyt vaan on pohdinnan alla, missä treenini jatkuu ja millaisella sopimuksella. Se on kuitenkin varmaa, että jatkuu jossain.\nLähettänyt Niina/ Kuiskauksia -Blogi klo 21.50\nTunnisteet: Liikunta, Reseptit, Ruoka, Sienet\nElisa Lpp 11. syyskuuta 2014 klo 13.38\nIhana blogi sinulla, jotenkin tuli huippukiva fiilis heti kun tuli tänne vierailulle :)\nPakko jäädä seurailemaan!\nNiina 11. syyskuuta 2014 klo 19.56\nKiitos kommentistasi! Ihana kuulla, että blogistani on ollut iloa. :) Tervetuloa mukaan! :)\nPuolivalmisteita ja kiusauksia\nTuotesuositus: Sävytetty huulivoide (ACO)\nPäivä kotieläinpihalla ja syyskuun uudet tuulet


Jäsenkirje 1 2021\nHyvät sukulaiset, kun Teille vuosi sitten jäsentiedotteen viimeksi kirjoitin elimme Corona pandemian alkuvaiheita suomessa ja silloin emme vielä osanneet aavistaa minne ja mihin kaikkeen tämä silloin alkuvaiheissaan oleva kurimus loppujen lopuksi saattaa meidät viedä tulevan ajanjakson aikana – no tänään meillä on asiasta jo parempi tuntuma, mutta loppua ei kuitenkaan vielä ole näkyvissä.\nTämä kulunut ajanjakso on ollut hiljaiseloa myös sukuyhdistyksen toiminnassa kuten monen muunkin yhdistyksen toiminnoissa olette huomanneet.\nEi olla liiemmalti pidetty yhdistysten kokouksia ja jos niitä sitten on pidetty ny ovat olleet sellaisia hiljaisia kokouksia ja niitäkin on siirretty tarpeen mukaan sopiviin ajankohtiin ja sellaisiin paikkoihin, että on pystytty varmantamaa riittävän suuret välimatkat naapuriin on kuitenkin olu sillai huutoetäisyyden tuntumassa kokouskaveriin.\nMeillähän oli tarkoitus olla normaali nelivuotiskauden sukukokous- ja sukujuhla, mutta sellaisella hiljaisella hyminällä tarkemmin määrittelemättä missä muodossa ja missä tuo tapaaminen sitten heinäkuun viimeisessä viikonvaihteessa vietetään niin olkoon kuitenkin nyt päätetty, että kokous- ja juhla vietetään vasta vuonna 2023 jolloin tulee kuluneeksi 25-vuotta Ojansivun sukuyhdistys ry:n perustamisesta ja näin ollen voitaneen samalla viettää jälleen sukuyhdistyksen juhlavuotta.\nTässä jäisi toivottavasti vielä sopivasti aikaa Coronakauden päättymisen jälkeen – mikäli se sitten jo silloin on sopivasti päättynyt tai edes hieman laantunut näistä huippihetkistä.\nTämä heitän Teille jäsenistö mietittäväksi josko näin tekisimme ja tulevan kokouksen ja juhlan tosiaan viettäisimme vasta kahden vuoden päästä silloin toivottavasti terveemällä pohjalla.\nSukututkimuksen puolelta on Teille sen verran lisää kerrottavaa, että Mathias Starckvik:n sukujuuret menevät Hämeenkyröön (Kyröön) Ja hän on oppinut mies hän on käynyt opiskelemassa Porin Triviaalikoulussa josta sitten valmistuttuaan pääsi ”Kruunun” leipiin Karkun ja ylä-Satakunnan veronkantokirjuriksi.\nHaluan Teille lopuksi toivottaa hallussa olevaa Corona-aikaa, hyvää pääsiäisen loppua, vapuksi ehkä jo pientä hulinaa ja juhannuksena on jo sitten toivottavasti kesä parhaimmillaan.\nElämme vaikeata aikaa jokainen – niin myös Ojansivun sukuyhdistys ry joka vallitsevassa tilanteessa joutuu siirtämään valtuuskunnan kokouksen tuonnemmaksi – ajankohtaan jota emme tässä hetkessä voi vielä vahvistaa.\nVoimme vain hartaasti toivoa, että tästä tilanteesta selviämme mahdollisimman pienin vaurioin tulevaan niin henkisesti kun ruumiillisestikin, mutta mehän olemme sitkeää sukujuurta kyllä me tämän kurjimuksenkin kestämme.\nPääsiäisen on parhaillaan menossa, olemme hyvää vauhtia etenemässä kevättä kohti ja sittenhän onkin jo kesä kukkeimmillaan jolloin varmaakin olemme jo tämän koroviruksenkin ainakin suuremmalta osin selättänyt.\nTämän jälkeen tulevaisuus luo omat haasteensa kaikkeen toimintaan, niin myös oman sukuyhdistyksemme toimintaa – toimintaan johon toivottavasti hallituksella on jotain ”kivaa” uutta keksittynä, sillä eihän tässä ole aikaa kuin noin kaksi vuosi seuraavaan sukujuhlaan – sukujuhlaa jonka valmistelua on syytä alkaa valmistelemaan.\nVietetään nyt tämä pääsiäinen koronan takia hiljaiselossa ja sen jälkeen varmaakin pääsemme tavalla tai toiselle puuhaamaan jo seuraavaa sukujuhlaa kaikkinen niine kuvioneen mitä siihen juhlaan ja sukutapaamiseen liittyykään.\nLopuksi haluan toivottaa tervetulleiksi sukuun avioliiton kautta liittyneet puolisot ja syntyneet lapset jotka osaltaan varmaakin ovat tuomassa uutta nuorekasta toimintaa sukuyhdistykseen.\nHyvää pääsiäistä ja kevään odotusta Teille kaikille.\nOlemme juuri viettäneet 102 Itsenäisyyspäivää ja Jouluaika on jo tuossa oven takana lasten odotuksin ja siitä vain hetki niin toivottavasti Onnellinen Uusi Vuosi 2020 on meillä käsillä uusine haasteineen ja toivomuksineen.\nMyös sukuyhdistystoiminnassa on aina jokaiselle uudelle vuodelle haasteita ja toivomuksia, niin myös meidän omalle Ojansivun sukuyhdistykselle jolla jälleen uuden vuoden alkaessa on uuden aikakauden haasteet ja toiveet edessään.\nMiten vastata uuden vuoden tuomiin haasteisiin ja ja ennen kaikkea jäsenistön toiminnan tuottamiin toiveisiin ja sitä kautta kasvaviin haasteisiin meidän tulee miettiä tulevaisuutta myös pidempään kuin vain yhden valtuustokauden ajanjakson verran.\nSiksi seuraavassa valtuuskunnan kokouksessa tulee toimintaa linjata jo useammalle kaudelle eteenpäin ja siinä samalla ajatella myös sitä tosiasiaa, että moni meistä nyt mukana olevista on kenties jo oman osuutensa antanut ja uusien voimien on oltava osaltaan valmiit antamaan oma panoksensa toimintamme hyväksi.\nJohtokunnan toivon alkavan aktiivisesti valmistelemaan tulevan kevään kokouksia uusin haastein valtuuskunnan käsiteltäväksi tuotavilla uusilla haasteilla joita sitten yhdessä voimme työstää ja lähteä toteuttamaan parhaaksi katsomallamme tavalla.\nHyvää Joulun ajan odotusta – Rauhallista Joulua ja Onnellista Uutta Vuotta 2020.\nJäsenten aktiivisuus ja yhdessä tekeminen lisäävät hyvinvointia. Suomalainen sukuyhdistys- ja kotiseutuliike on jo 125 vuotta ollut ajan hermolla ja tarjonnut jäsenilleen oivan mahdollisuuden itsensä ja omien kotikulmakuntiensa ja sukukunsa ja sukukuntansa ymmärtämiseen siksi niin Suomen Kotiseutuliitto kuin eri sukukuntien sukuyhdistykset jatkavat kehittymistään vaikuttamistyötään yhteiskunnan ja omien paikallisyhteisöjen kehittämiseksi.\nTämä alkuteksti olkoon avaus tälle sukuyhdistyksemme puheenjohtajalle avaus tämän vuoden ensimmäiselle jäsenkirjeelle ja kaikenkaikkiaan ensimmäiselle kirjeelle Teille jäsenistö edellisen vuosikokouksen jälkeen jossa yhteen kokoontumisen yhteydessä teimme määrättyjä päöätöksiä tulevaisuutta varten.\nAjatukset ja tehdyt päätökset kattavat hyvin sukujuhlan ja sukukokouksen hengen siitä mihin suuntaan olemme menossa ja mitä meidän valittujen pitää tehdä jäsenistön hyväksi, jotta pystymme olemaan sitä mihin meidän on seuraavaksi valtuuskuntakaudeksi valjastettu.\nOlen näinä yli kahtena vuosikymmenenä pyrkinyt olemaan se sukukunnan henkilö johon silloin heinäkuussa 1998 tulin valituksi – Ojansivun sukuyhdistys ry:n puheenjohtajaksi ja tätä tehtävää olen pyrkinyt ainakin kohtuudella omasta mielestäni eteenpäin viemään ja omaa sukuyhdistystämme luotsaamaan tulevaisuutta kohti tuulista ja tuiverruksista huolimatta.\nVujodet ovat vierineet omaa rataansa ja kukin meistä osaltaan näiden vuosien myötä on vanhentunut – ei kuitenkaan ikääntynyt pois se meistä, sillä se henki jonka olemme sieltä Piimäsjärvien kannaksella olevan Ojansivu piertaneilta ammentaneet vie meitä Ojansivulaisia eteenpäin kaikesta huolimatta.\nTämä edellinen olkoon avaus ajatuksilleni joita aika ajoin olen yön tunteina valvoessani miettinyt pitäisikö meidän avata sukuyhdistyksemme avoimeksi Ojansivu – Flinck – Marjamäki akselille, vaiko sittenkin käyttäen sitä Karkku – Kiikka akselia jota omissa sukututkimuksissani olen jo pidemmän aikaa käyttänyt – sillä todellisuudessa Ojansivun sukujuuret liikkuvat aika tarkalla jänteellä juuri tällä vyöhykkeellä.\nNo tämä jääköön jäsenistön harkinnan varaan – oma kantani kuitenkin on hieman laajempi kokonaisuus jolla emme Me kuitenkaan menetä mitään identiteetistämme vaan olemme sukukunnaltamme ja suvultamme entistä rikkaampaa sukukuntaa – sukukuntaa jolla on laajempi perspektiivi isompiin ympyröihin.\nMoni miettii varmaankin, että minua alkaa jo ikä painamaan, mutta se ei pidä paikkansa vaikka minulle on tehty pian 30 leikkausta jalkoihin 19 kertaa viety munuainen 60 senttiä paksuasulta, maksasta yli kolmannes, sappi, seuraavaksi vaarassa on kaksi kylkiluuta, kurkusta otettu koepala ja kääyn vähintään 3 kuukauden välein kokovaralokuvassa jotta syövän tilanne selviää juuri sillä hetkellä.\nNo nuo edelliset olvat sivuseikkoja – tästä eteenpäin meidän Ojansivun sukuyhdistyksessä pitää vakavasti alkaa miettimään miten tästä eteenpäin – toivon yhteydenottoja myös Teitä jotka jotka tämän puheenjohtajan palstan luette ja olette niin sanotusti sukukunnan ulkopuolella, mutta siitä jotain omaan sisikuntaanne kuitenkin jotain kätkette siitä Ojansivun sukukunnan hengestä joka Teitä kaikkia kuitenkin on vienyt ja edelleen vie eteenpäin.


Mielipide: Tilojen käytöstä ei pidä periä maksua – nykyinen käytäntö on kaikkien osapuolten ajan tuhlausta | Pääkirjoitus & mielipide | Itä-Häme\nPääkirjoitus & mielipide 17.12.2020 2:00\nSosiaalisen pääoman lisääminen kotikaupungissamme on erittäin tärkeää. Tätä tavoitetta tukeaksemme minä ja muut ryhmäämme edustavat päättäjät pyrimme myötävaikuttamaan siihen, että esimerkiksi koulurakennuksemme ovat monitoimitaloja ja ympäröivän yhteisönsä keskeisiä kokoontumistiloja.\nKun asukkailla on mahdollisuus kokoontua yhteisen mielenkiinnon tai harrastuksen pariin helposti ja edullisesti, luo se yhteisöön paljon hyvää. Seurat, yhdistykset ja muu kolmas sektori kotouttaa, kuntouttaa, liikuttaa ja ylläpitää mielen sekä kehon terveyttä. Näiden tahojen toimintaedellytysten parantaminen on meidän kaikkien etu.\nLukion, Sinilähde-talon ja Kailas-talon tiloja on suunniteltu yhdessä laajan käyttäjäkunnan ajatuksia ja tarpeita kuunnellen. Tällainen hankkeen toteutustapa luo hyvän pohjan sille, että rakennustemme käyttöaste on mahdollisimman korkea eivätkä tilat ole tyhjillään koulupäivän päätyttyä tai viikonloppuisin.\nTilojen käyttö tulee tehdä mahdollisimman helpoksi. Vakiovuoroja tarvitsevat voisivat tehdä sopimukset toimintakausille ja satunnaiset tilavaraukset voisi tehdä esimerkiksi Timmin kautta. Samaan tapaan kuin Spotista tai KahVillasta voi varata kokoustilan käyttöönsä. Ilmeisesti tämä on jo nyt mahdollista joiltain osin.\nTilojen käytöstä ei pidä periä maksua. Nykyinen käytäntö on, että yhdistykset ja seurat maksavat käyttövuoroista tai satunnaisesta käytöstä vuokraa kaupungille. Vuokra maksetaan jopa hiekkakentällä järjestetystä tapahtumasta.\nVuosittain nämä samaiset yhdistykset hakevat ja saavat kaupungilta tukea (kulttuuri- ym. tuet) toimintansa tai jonkun projektin rahoittamiseen. Nykyinen käytäntö on kaikkien osapuolten ajan tuhlausta ja rahojen siirtelyä tililtä toiselle. Verovaroin kustannetut tilat ovat veloituksetta koululaisten käytössä, miksi eivät myös muiden kuntalaisten? Samanlaisia veronmaksajia me kaikki olemme.\nVerovaroin kustannetut tilat ovat veloituksetta koululaisten käytössä, miksi eivät myös muiden kuntalaisten?\nKunta organisaationa pelkästään hyötyy vilkkaasta ja toimeliaasta kolmannesta sektorista. Yhdessä me tätä kaupunkia kehitämme ja pyrimme pitämään kaikki kuntalaiset menossa mukana. Tehdään siitä helpompaa!\nKirjoittaja on teknisen lautakunnan jäsen (PaHe).


Blogi • Sivu 2 11:stä • Animaahis\nInnostuin A New history of Animationin kautta varhaisista animaatiotuotannoista ja aloin välittömästi etsiä niitä käsiini. Monia löytyy Youtubesta ja netin arkistoista, mutta niiden…\nSamurai Jackin kausi on mennyt Jackin yrittäessä löytää keino päästä kotiin ja tuhota Aku. Tässä jaksossa Aku's Fairy Tales se vihdoin onnistuu! Tai…\nMonelle animaation historia alkaa Disneyn mustavalkoisista lyhytelokuvista. Näin itsekin ajattelin pitkään vaikka tiesin, että vuoden 1920 aikoihin pyöri muitakin suosittuja teoksia. Syksyllä 2019…\nJack and the Gangsters on jakso, joka esittelee monia niitä asioita jotka tekevät Samurai Jack -sarjasta niin hyvän. Jo pelkästään jakson alkuasetelma kertoo…\nJack and the Scotsman on jakso, joka on syöpynyt voimakkaasti mieleeni ensimmäisestä katselukerrasta, vaikka siitä on jo toistakymmentä vuotta aikaa. Jakson alun voimakas…\nSamurai Jack -sarjan konsepti toimii todella hyvin siksi, että siihen voidaan istuttaa todella vaihtelevia tarinoita. Yhdessä jaksossa voidaan lentää raketilla avaruuteen, toisessa jaksossa…\nEdellisessä jaksossa Jack vs. Mad Jack huomattiin millaista sisäistä kamppailua samurai Jack käy. Jaksossa Jack Under the Sea opimme jälleen sankaristamme uusia puolia.…


Pullat Archives | Sivu 3 4:stä | Annin Uunissa\nIhan kuin en olisi saanut tarpeekseni pullista ja muista herkuista taannoisen Rooman matkani aikana. Housuja kiristää ja ruokahalu vaatii jo…\nTämä pulla on taivaallista. Koska tällä hetkellä minulla ei tietyistä syistä ole aikaa suunnitella ja kuvata teille uusia ohjeita päätin…\nMehevät Kanelipullat – Cinnamon Rolls ohje lunastaa kaikki lupaukset! Tänään vietetään kansallista korvapuustipäivää. Tapa on lainattu Ruotsin Kanelbullen Dags -päivästä, jota…\nVoiko päivä ihanammin alkaa kuin tuorean pullan paistamisesta leijuvalla huumaavalla tuoksulla? Viime keskiviikkona pääsin koko päiväksi nauttimaan uunilämpimästä pullasta! Päivä…\nMeillä on perinne leipoa ja paistaa joka vappuaatto kotona munkkeja, munkkirinkilöitä tai donitseja. Olen kirjoitellut reseptiä ylös tänään aamulla…\nTänä vuonna laskiaispulla on saanut uuden muodon! Ihastelin näitä laskiaispullawrappeja jo viime vuonna Ruotsissa, kun paikallinen leipomo lanseerasi ”semmelwrap” -laskiaispullat….


Taisteluparit selvillä USA:n esivaaleissa\nkeskiviikko 30.01.2008 klo 18:21\nYhdysvaltain esivaalien loppukiriasetelmat alkavat olla selvillä.\nMcCainhan voitti Floridassa Romneyn luvuin 36–31. Giuliani sai vain 15 prosenttia republikaanien esivaaliäänistä. Voitto nosti samalla McCainin puolueen voittajasuosikiksi.\n– Tämä osoittaa yhden asian: minä voin yhdistää puolueen, julisti McCain voiton jälkeen.\nGiuliani ja Edwards heittivät leikin kesken\nFloridan esivaali selvensi loppukiriasetelmia entisestään, sillä kummankin puolueen kärkiehdokkaista kaksi on päättänyt jättää leikin sikseen. Sekä republikaanien Floridassa kitkerän tappion kärsinyt Rudy Giuliani, että demokraattien kolmonen John Edwards ovat jättämässä esivaalikentät.\nGiulianin lähdöstä ryhdyttiin puhumaan heti hänen Florida-tappionsa jälkeen. Tieto Edwardsin luopumisesta tuli varsin yllättäen keskiviikkona. Hänen oli oletettu jatkavan supertiistain yli.\nNew Yorkin ex-pormestarin Rudy Giulianin murskatappio Floridassa oli varsinainen malliesimerkki pieleen menneestä vaalitaktiikasta. Giuliani päätti jättää väliin häneen nurjasti suhtautuvat aikaisemmat esivaaliosavaltiot ja aloittaa reilulla voitolla Floridassa. Tosin kuitenkin kävi, ja Giulianin odotetaan nyt asettuvan senaattori McCainin taakse.\n– Olen ylpeä, että kävin positiivisen kampanjan, pettynyt Giuliani julisti kannattajilleen Floridassa. – Kävin innostavan kampanjan.\nSekä McCainin että Romneyn ongelmana on, että kumpikaan heistä ei kuulu republikaanienpuoluetta kannattavan uskonnollisen oikeiston suosikkeihin.\nMcCainia pidetään noissa piireissä liian radikaalina, Romney on puolestaan mormoni. Monet Yhdysvaltain kristityt piirit eivät pidä mormoneja kristinuskon piiriin kuuluvana.\nMolemmat taisteluparit ovat olleet esivaalien edetessä toisensa tukassa varsin rumasti ja taistelu jatkunee yhtä kiihkeänä.\nRepublikaanien puolella ehdokkaat ovat haukkuneet tosiaan pahimmalla tietämällään sanalla ”vapaamielinen”. Romney on myös maalannut McCainin Washingtonin sisäpiiriin kuuluvaksi.\n– Emme voi muuttaa Washingtonia vain lähettämällä sinne samoja ihmisiä istumaan eri tuoleilla, kitkerä Romney julisti.\nDemokraattien puolella on puolestaan kiistelty siitä, kumman lupaama muutos on todellisempi. Bill Clinton on myös keventänyt äänensävyjään vaimonsa Hillaryn kampanjassa. Bill Clintonia on moitittu siitä, että hän käyttää liian kovia otteita mustamaalatessaan demokraattiehdokas Barack Obamaa.


Kuusi systeemisen fasilitaattorin keskeistä tavoitetta | BoMentis Coaching House\nBlogit\tKuusi systeemisen fasilitaattorin keskeistä tavoitetta\nOrganisaation kyky uusiutua ja saada aikaan tavoiteltuja tuloksia riippuu pitkälti sen kyvystä oppia ja kehittyä. Kykyä tarvitaan erityisesti mutkikkaissa tilanteissa ja viheliäisten ongelmien parissa, jotka helposti lamaannuttavat ja jumittavat organisaation toimintaa. Uudistuminen edellyttää oppimista, mikä ei kuitenkaan tapahdu itsestään. Oppiminen tehostuu, kun oppimista fasilitoidaan tietoisesti. Tarvitaan systeemisiä fasilitaattoreita.\nMerkitykset luovat järkeä\nSysteeminen fasilitaattori houkuttelee ihmisiä uteliaisuuteen ja kiinnostumaan systeemistä eli käsiteltävästä asiasta, kokonaisuudesta tai tilanteesta. Hän auttaa heitä jäsentämään ja nimeämään systeemin osia ja puolia, jolloin se tulee ymmärrettävämmäksi. Tämän prosessin myötä he tulevat tietoisemmiksi\nasioiden ja ihmisten välillä yhteyksistä, suhteista ja niiden keskinäisistä vaikutuksista\nmahdollisten näkökulmien moneudesta käsiteltävään asiaan tai tilanteeseen sekä näiden näkökulmien vaikutuksista ihmisten käyttäytymiseen sekä asioiden ja tilanteiden kehitykseen\nsiitä, että käsiteltäviä asioita voidaan rajata eri tavoin ja että valitut rajaukset ohjaavat ajattelua ja toimintaa.\nEnglannin make sense kiteyttää tämän kauniisti. Asiat alkavat tuntua järkeviltä, kun alamme ymmärtää niiden välisiä merkityksiä!\nTavoitteena systeeminen toiminta\nSysteemisen fasilitaattorin tärkeimpänä tavoitteena on kuitenkin kutsua esiin toimintatapoja, jotka rakentuvat yllä mainittujen havainnointi- ja ajattelutaitojen varaan sekä tukevat oppimista, kehittymistä ja aikaansaamista. Parhaimmillaan se tarkoittaa, että ihmiset\nReflektoivat omaa toimintaansa. He havainnoivat itseään muiden silmin ja pyrkivät olemaan tietoisia oletuksistaan, sisäisistä malleistaan ja arvoistaan.\nLuottavat itseorganisoitumiseen. He eivät usko naiivisti, että se tapahtuu itsestään, vaan luovat edellytyksiä itseorganisoitumiselle.\nOlettavat, että kehitystä tapahtuu. He uskovat, että ihmisten vähittäinen oppiminen ja tilanteiden asteittainen muuntuminen kasvattaa ihmisten ja organisaatioiden kykyä vastata ympäristön muutoksiin.\nToimivat vastuullisesti. Jokainen kohtaaminen on sekä syy että seuraus. Vastuu ongelmista ja ratkaisuista on yhteinen.\nTunnustavat rajallisuutensa ja vaikutuksensa. He ymmärtävät, että heilläkin on sokeita pisteitä sekä että he eivät voi olla vaikuttamatta systeemiin, johon he kuuluvat.\nToimivat kehämäisesti. Hyväksyvät, ettei ihmisyhteisöjä saa muuttumaan pakottamalla vaan epäsuoran vaikuttamisen kautta.\nKohti systeemistä fasilitaattoria\nKuusi tavoitetta ohjaavat systeemisen fasilitaattorin ajattelu- ja toimintatapaa. Sen lisäksi hän tarvitsee toki fasilitoinnin menetelmäosaamista – mutta ennen kaikkea roppakaupalla uteliaisuutta, syvällistä itsetuntemusta, nöyryyttä ja rohkeutta kokeilla ja oppia.\nTaitava systeeminen fasilitaattori auttaa asiakkaansa ottamaan oppimisloikkia, jotka avartavat yhteistä ajattelua, kasvattavat kykyä käsitellä mutkikkaita asioita ja auttavat luomaan merkityksiä kaaoksen keskellä. Hän rakentaa kollektiivista itseluottamusta ja uskoa aikaansaavaan yhteistyöhön. Systeeminen fasilitaattori vaikuttaa!\nLonka, K. (2014) Oivaltava oppiminen\nWilliams B. & Hummelbrummer (2010) Systems Concepts in Action. A Practitioner’s Toolkit.


13. Kunnes kuolema meidät erottaa\nScooter & Pattie\n"Voi hyvä luoja, kunpa Justin ei vain tekisi mitään typerää." Nainen voihkaisi katsoen poikansa manageria, joka tuijotti ratin takaa vain suoraan eteensä murjottaen mistäpä muusta kuin autostaan.\n"Sopii toivoa, minun autoni jos hän kolaroi niin.." Mies aloitti puristaen rattia tiukemmin, mutta ei kerennyt lauseen loppuun kun toinen keskeytti hänet.\n"Minä vähät välitän sinun typerästä autostasi! Peltiä saa aina uutta, mutta toista Justinia ei saada tilalle!" Pattie kivahti ja silloin Scooterin ilme pehmeni hieman, tuon jarruttaessa punaisiin valoihin.\n"Anteeksi, Pattie. Oikeasti, minä vain jotenkaan en osaa ajatella, että Justinille voisi jotain tapahtua tai että tämä on edes totta.. Soititko sinä Alexandralle?" Tuo sanoi katsahtaen vieressään istuvaan ruskeatukkaan.\n"Soitin, mutta hän ei vastannut. Koitan uudestaan, eivät he vielä ole menneet koneeseen." Pattie sanoi ja kaivoi puhelimen käsistään. Hiljaisuus tuntui ikuisuudelta, ennen kuin luurin toisesta päästä kuului vastaus.\n" Onko Justin siellä? Ettehän ole vielä nousemassa koneeseen? Me ollaan Scooterin kanssa tulossa sinne, Justin varasti Scooterin auton ja lähti sillä teidän perään. Minä pyydän Alexandra, peru lento, koska nuorten on pakko puhua asia läpi. Ei ongelmia karkuun juokseminen ole hyvä ratkaisu, vaikka ajattelin minäkin, että pieni välimatka tekisi terää, mutta Justin sekosi." Nainen puhua papatti sellaisella vauhdilla, että hyvä jos selvää sai.\n"Kyllä, ymmärsit oikein. Justin otti Scooterin auton ja lähti teidän perään. " Pattie sanoi vilkaisten Scooteria nopeasti. " Minä lupaan korvata tämän lennon sinulle ja Lilylle. Oikeasti kiitos Alexandra! Me tulemme sinne ihan pian, nähdään kohta!" Nainen sulki puhelimen ja näytti hieman rauhoittuneen.\n"Alexandra ja Lily eivät lähde. He jäävät odottamaan meitä lentokentälle ja lupasivat soittaa heti jos Justin ilmaantuu sinne." Pattie sanoi yrittäen samalla vilkuilla näkyisikö Scooterin autosta vilahdustakaan, mutta turhaan.\n"Hyvä juttu. En kyllä osaa sanoa kauan meillä menee, täällä alkaa olla ruuhkaa." Scooter sanoi pysähtyen jälleen kerran pitkän jonon hännille punaisiin valoihin.\nKuulin sireenit takanani, mutta juuri nyt en välittänyt pysähtyä. Poliisit yrittivät epätoivoisesti saada minua kiinni moottoritiellä, mutta minä pujottelin autojen välistä hurjaa kyytiä. Halusin vain Lilyn luokse, selittäisin tämän kaiken myöhemmin ja kärsisin minkä tahansa rangaistuksen, kunhan vain saisin elämäni rakkauden vierelleni. En kestänyt itseäni ja sitä mitä olin tytölle tehnyt. Tiesin, että moottoritietä oli enään muutamia kilometrejä ja sitten olisin jo lähempänä. Vilkaisin hermostuneena kelloa, joka näytti aivan liian paljon ja silloin se tapahtui. Huomioni keskittyessä kelloon ja siihen paljon minulla olisi enää aikaa ohittamani auto ei ollutkaan jäänyt niin paljon taakse kuin luulin. Palatessani takaisin oikealle kaistalle autoni takapuskuri osui takana olevan keulaan aiheuttaen sen, että olin yhtäkkiä poikittain moottoritiellä. Takana oleva iskeytyi autoni kylkeen saaden sen pyörimään katon kautta ympäri kunnes se lopulta otti kimmokkeen kaiteesta lentäen vielä sen yli pysähtyen sitten ojaan. Kaikki tapahtui aivan liian nopeasti. Lasin sirut lensivät suoraan kasvoilleni ja heittelehdin sinne tänne auton sisällä, kunnes lopulta ajauduin kivuttomaan pimeyteen.\nVilkkuvat valot ja sireenit täyttivät moottoritien ja koko liikenne oli pysähtynyt. Ihmisiä nousi autoistaan auttamaan jaguarin kuskia.\n"Se on Justin Bieber!!" Joku huusi täysimittaisessa paniikissa, jolloin poliisi saapui rauhoittelemaan kyseistä henkilöä.\n"Kaikki pois, tämä on onnettomuuspaikka!" Poliisi sanoi virallisella päättäväisellä äänellä, jolloin ihmiset alkoivat poistua varovasti paikalta, tehden tilaa ambulansseille. Poliisit ohjasivat valkotakkiset ensihoitajat auton luokse, jolloin hekin henkäisivät kauhusta.\n"Oivoi, tämä ei näytä hyvältä.." Toinen hoitajista totesi. " En tunne pulssia, hänet pitää siirtää välittömästi!" Nainen jatkoi ja alkoi miespuolisen hoitajan kanssa kiskomaan poikaa pois autosta.\n"Nostetaan varovasti paareille"\nNiin hoitajat saivat elottoman Justinin nostettua paareille ja alkoivat kiireesti kuskaamaan poikaa ambulanssiin.\n"Soita sinä omaisille ja kerro uutiset. On varsinainen ihme, jos me tästä vielä poika saadaan.." Hoitaja sanoi poliisimiehelle, joka nyökkäsi hiljaisena.\n"Aloitetaan elvytys!" Toinen hoitaja huudahti sulkien ambulanssin ovet. Sen jälkeen se kaarsi pois paikalta sireenit ulvoen.\nPoliisi jäi hetkeksi seisoskelemaan täysin romuna olevan jaguarin vierelle. Tuo katseli hetken miten paikalle juuri tulleet palomiehet alkoivat raivaamaan tietä auton osista. Onneksi toinen kuski oli säilynyt kunnossa. Hänen autonsa oli vain ajautunut kaiteenseen ja kaatunut kyljelleen.\n"Anteeksi, herra.. " Vanha nainen sanoi vapisevalla äänellä. " Tapoinko minä Justin Bieberin?"\n"Ei ei, rouva vielä en menisi noin sanomaan. Sitäpaitsi se oli herra Bieber joka tässä ajoi huolimattomasti. Pääasia, että te olette kunnossa. Nyt suokaa anteeksi, minun täytyy jatkaa töitä." Poliisi vastasi ja kaivoi puhelimen taskustaan.\n"Konstaapeli Westwood tässä päivää. Voisitteko etsiä minulle Pattie Malletten yhteystiedot, kiitos."\nKatsoin äitiäni epäuskoinen ilme kasvoillani kun tuo sanoi, että Justin oli varastanut Scooterin auton päästäkseen perääni.\n"Eikä! Mä niin höyhennän sen kunhan se tänne pääsee.." Sanoin äitini pudistellessa päätään turhautuneena. Aloin miettiä mikä kesti niin kauan. Justinhan oli lähtenyt ennen Pattieta ja Scooteria, jotka kohta olivat jo täällä. Eli Justinin pitäisi tulla minä hetkenä hyvänsä. Ajattelin ja katselin lentokentän pääovia tiiviisti etsien merkkiä pojasta, jota ei kuitenkaan näkynyt. Ei vielä siihenkään mennessä kun näin Pattien ja Scooterin kävelevän lentokentän ovista sisään. Ehkä poika olikin jänistänyt ja lähtenyt takaisin tai ehkä poliisit olivat saaneet Justinin kiinni. Oli kuinka vain Pattien ilme oli erittäin vakava, samoin kuin Scooterin, mitä en ihmetellyt. Miehen tuntien tuo varmasti saarnaisi koko loppuelämänsä Justinille siitä kuinka tuo olisi voinut romuttaa hänen hienon kalliin autonsa ja kuinka huonolta tälläinen näyttäisi kun se tulisi julkisuuteen.\n"Justin ei ole tullut tänne.." Äiti sanoi hämmästyneenä, sillä hänkin oli varmasti luullut pojan tulevan ennen äitiään.\n"Ei ole.." Pattie henkäsi surullisesti. " Eikä tule.." Nainen jatkoi purskahtaen itkuun. Silmäni suurenivat kauhusta ja vielä enemmän vatsaani kouraisi ikävästi kun katsoin Scooteria jonka silmäkulmista valui kyyneleitä. Nyt oli sattunut jotain todella vakavaa, enkä tiennyt kestäisinkö kuulla sitä. Otin tukea pylväästä, joka sattui sopivasti olemaan vieressäni.\n"Pattie.. " Sanoin, vaikka oikeastaan sydämessäni tiesin sen jo. " Mitä on tapahtunut.." Kysyin silti.\n"Justin.. Justin kolaroi pahasti. Se on sairaalassa, mutta ei ole kovin hyvää ennustetta, oikeastaan lääkärit sanoivat, että poika todennäköisesti kuolee.. Minun oma poikani.." Pattie sai hädin tuskin sanottua. Äitini halasi naista ja he kumpikin nyyhkivät. Minä en pystynyt. En voinut edes itkeä, koska minuun sattui niin paljon. Koko sydämeni tuntui ratkeavan ja halusin vain palata ajassa taakse päin. Halusin pojan takaisin, ihan sama mitä tuo oli Jasminen kanssa tehnyt. En silti halunnut hänen olevan ikuisesti poissa ja tämä kaikki oli minun syytäni. Kiedoin käteni rintakehäni ympäri ja puristin niin lujaa kuin vain pystyin äänettömien kyynelien valuessa poskillani. Kaikki tuijottivat minua surullisena. Kaikki tiesivät jo mitä oli tapahtunut, koska uutinen oli levinnyt varmasti jo kulovalkean tavoin ympäri kaupunkia ja maailmaa. Justin Bieber oli kuollut ja Lily Bennet oli syyllinen siihen. Scooter nappasi käsivarrestani sopivasti kun jalkani pettivät altani. Mies nosti minut syliinsä ja kantoi autoon. Äitini sekä myös Pattie tulvat istumaan takapenkille kanssani ja he kummatkin silittelivät ja halailivat minua, mutta minä en voinut reagoida. Koko ruumiini hylki tätä tunnetta pois ja vajosinkin kiitollisena täydelliseen tunnottomuuteen.\nMinun elämäni rakkaus oli poissa enkä edes ehtinyt sanoa kuinka häntä rakastin. Hän joutui kuolemaan luullen, että vihasin häntä. Luullen, että kaikki meidän välillä oli ohi, vaikka niin ei ollut.\n" Justin.. minä rakastan sinua.."\nTämä on tarinan Finding You päätös jakso. Seuraavaksi alkaakin viimeinen osa Finding Us


Terrori-isku Norjassa - Mies puukotti naisasiakasta marketissa OslossaUusi MV-Lehti\nTerrori-isku Norjassa – Mies puukotti naisasiakasta marketissa Oslossa\nJulkaistu 18.01.2019 21:13, 11520 lukukertaa\nNorjan poliisi tutkii terrori-iskua, jossa mies kävi puukon kanssa naisen kimppuun oslolaisessa lähimarketissa.\nPoliisi tutkii torstaina 17. tammikuuta maan pääkaupungissa Oslossa tapahtunutta tekoa terrorismiin liittyvänä. 25-vuotias nainen oli marketin kassalla maksamassa ostoksiaan, kun hän joutui puukotuksen uhriksi.\nMies iski naista laukusta esiin ottamallaan puukolla selkään ja yritti lyödä vielä uudestaan, siinä onnistumatta.\nNorjan turvallisuuspoliisi piti lehdistötilaisuuden tapauksesta.\n”Kuulusteltavana oleva mies on kertonut halunneensa tappaa useita ihmisiä ja että tämä oli terroriteko”, kertoi turvallisuuspoliisin päällikkö Benedicte Bjørnland medialle.\nKuulustelussa mies oli kertonut valinneensa satunnaisen uhrin. Mies käyttäytyi uhkaavasti myös kaupan kassaa kohtaan, jolloin tämä alkoi heitellä miestä erilaisilla tavaroilla, jolloin mies poistui paikalta.\nTekijä, joka on 20-vuotias Venäjän kansalainen, pidätettiin hetkeä myöhemmin kadulta.\nUhri on kriittisessä tilassa hengityskoneessa sairaalassa. Uhrin veljen mukaan hänen sisarensa leikataan huomenna lauantaina.\nPoliisi selvittää kytköksiä ääri-islamismiin. Mies saapui Osloon eilen Ruotsin kautta.\nNorja: Transsukupuolisten haukkuminen saattaa johtaa vankilaan - Vaikka kotona lausuttuna\nPäivän twiitti: Poliisi lisää valvontaa ja valmiutta terrori-iskujen takia | Helsingin Poliisi


EDutu! -webinaarisarja | Turun yliopisto\nKasvatustieteiden EDutu! -webinaarisarjassa asiantuntijat esittelevät kasvatustieteiden ajankohtaisia aiheita. Webinaarit ovat interaktiivisia, joten yleisö pääsee esittämään asiantuntijoillemme kysymyksiä. Webinaareihin pääsee ilmoittautumaan tällä sivulla olevasta linkistä, tervetuloa kuuntelemaan ja keskustelemaan!\nTo 21.4. klo 17.00-18.00: Opettajan ammatillisen kehittymisen polku: pätkissä vai jatkumona?\nOpettajan ammatillisen kehittymisen polun keskeisimpänä vaiheena pidetään opettajankoulutusta. Opettajan ammatillisen kehittymisen polun tulisi kuitenkin olla pitkä katkeamaton polku, joka alkaa opettajankoulutukseen valintavaiheesta ja jatkuu opettajan viimeiseen työpäivään asti.\nEtsimme webinaarissa vastauksia seuraaviin kysymyksiin: Toteutuuko ajatus opettajan osaamisen kehittymisestä jatkumona? Onko kehittymisen polussa erityisen tärkeitä osuuksia? Miten voimme vahvistaa opettajan ammatillisen kehittymisen polkua? Mikä on yliopistojen rooli opettajan ammatillisen kehittymisen vahvistamisessa?\nAiheeseen johdattavat kasvatustieteiden tiedekuntapäällikkö Anu Warinowski ja kasvatustieteen professori Mirjamaija Mikkilä-Erdmann. Heidän kanssaan aiheeseen pureutuvat OAJ:n koulutuspolitiikan asiantuntija Risto-Matti Alanko, opettaja ja kirjailija Tommi Kinnunen ja kasvatustieteiden tiedekunnan koulutusvaradekaani Inkeri Ruokonen.\nAnu Warinowski on kasvatustieteiden tiedekunnan tiedekuntapäällikkö ja EDutu!-webinaaria järjestävän alumnitoimikunnan puheenjohtaja. Koulutukseltaan Anu on luokanopettaja sekä kasvatustieteen tohtori ja dosentti. Anulla on pitkä ja laaja-alainen kokemus opettamisesta ja opettajankoulutuksesta sekä niiden kehittämisestä. Hän toimi OVET-hankkeen (2017 - 2020) vastuullisena johtajana ja toimii tällä hetkellä Opettajankoulutuksen tietovarannon (FinTED) operatiivisena johtajana. Anu on ollut aktiivisesti mukana Opettajankoulutusfoorumin toiminnassa vuodesta 2017.\nKasvatustieteen professori Mirjamaija Mikkilä-Erdmann johtaa Suomen Akatemian rahoittamaa Opettajankoulutus ja osaamisen kehittymisen jatkumo opiskelijavalinnasta työelämään -tutkimushanketta, toimii varajohtajana Strategisen tutkimuksen neuvoston rahoittamassa Suomalainen tiedepääoma ja sen kasvattaminen (FINSCI) -hankkeessa sekä kehittää tutkimusperusteista opettajien ja rehtoreiden täydennyskoulutusta yhteistyössä Salon sivistystoimen kanssa. Lisäksi Mirjamaija toimii Oppimisen ja opetuksen tutkimuskeskuksen eli CERLIn johtajana.\nEnsimmäisen kommenttipuheenvuoron pitää Tommi Kinnunen, kuusamolainen kirjailija sekä turkulainen äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja, joka on työskennellyt yli 20 vuotta yläkoulussa ja lukiossa.\nToisessa kommenttipuheenvuorossa saamme kuulla Inkeri Ruokosta, joka toimii Turun yliopistossa varhaiskasvatuksen pedagogiikan professorina ja Kasvatustieteiden tiedekunnan koulutusvaradekaanina.\nWebinaarin juontaa Risto-Matti Alanko, joka toimii Opetusalan ammattijärjestö OAJ:n koulutuspoliittisena asiantuntijana. Risto-Matti on valmistunut luokanopettajaksi ja kasvatustieteen maisteriksi Turun yliopiston opettajankoulutuslaitoksen Turun yksiköstä.\nKatso aiempien webinaarien tallenteet\nHow digital learning environments enhance learning?\nHow digitalization and the integration of technology into learning can help us gain better understanding of learning and teaching were the topics discussed in the latest EDutu! Webinar on November 18th, 2021.\nThis topic was introduced to us by Jussi-Pekka Järvinen, who holds a Master’s Degree in Education from the University of Turku where he worked as an Educational Technologist and a University Teacher in the subject of Digital Pedagogies from 2016 - 2021. He has worked with both pre-service and in-service teachers and his favourite topics are learning analytics, the effects of AI on education and computational thinking. In 2019, he was elected as the University Teacher of The Year together with his colleague. Currently Jussi-Pekka works as a pedagogy expert at Eduten Oy to provide research-based EdTech solutions to teachers around the world.\nPeter Lehto is a senior software developer and CEO of BeanBakers Oy, a Turku-based enterprise software company with 30 talented experts. BeanBakers's profile ranges from web application consulting to EdTech products and co-operations with the University of Turku and Turku Business Region. The largest customer varies from publishing houses to public transport and insurance, all using modern web applications to drive their businesses. During the commentary speech, Peter Lehto discussed how EdTech applications are developed and how educational research is combined with software development at BeanBakers.\nKalypso Filippou, the host of this webinar, completed her Master’s Degree studies and Doctoral Degree at the Department of Education, University of Turku. Her research activities mainly focus in the field of higher education, international education, and university pedagogy. She is a university lecturer at UTUPEDA – Centre for University Pedagogy and Research in the Department of Teacher Education and co-leads the research project "EqualISM: International Students in Times of Crisis".\nKokemuksellisesti oppien, tekemällä tehden\nLindforsin mukaan Suomen kouluissa on moniin muihin maihin nähden pitkä, jo Cygnaeuksen 1860-luvulla aloittama traditio oppilaiden kokonaisvaltaisen kehittymisen tukemisessa. Tämä perustuu siihen, että koulussa on oppilaita monin tavoin kehittäviä oppiaineita. Taide- ja taitoaineet tarjoavat mahdollisuuden monipuoliseen, kokemukselliseen oppimiseen teorian kautta voi oppia, Lindfors sanoo.\nLindforsin johdolla opettajankoulutuslaitoksen Rauman kampuksella järjestettiin huhtikuun lopulla kansainvälinen PATT eli Pupils’ Attitudes Toward Technology -konferenssi. Sessioissa perehdyttiin muiden muassa käsityö- ja teknologiakasvatuksen merkitykseen, muotoiluun ja teknologiaan opetuksessa sekä arviointiin teknologia- ja muotoilukasvatuksessa.\nLindfors tuo webinaariin uusinta tutkimustietoa PATT38-klonferenssista. Sen yhteydessä julkaistiin tutkimusartikkeleita Techne series -sarjassa, mukana useita Turun yliopiston opettajankoulutuslaitoksen tutkijoiden kirjoittamia. Alustuksessaan Lindfors avaa muun muassa ulkona oppimisen etuja, tutkimusta koronapandemia aiheuttamasta muutoksesta peruskoulujen käsityökasvatuksen opetuksessa sekä muotoiluajattelun tulos osaksi käsityökasvatusta.\nKommenttipuheenvuoron käyttävät opettajankoulutuslaitoksen yliopisto-opettaja Maria Sula ja tohtorikoulutettava Kaisa Korpinen. Webinaarin juontaa tiedekuntamme alumni, Suomen Lukiolaisten Liiton järjestösuunnittelija Sanni Salmenoja.\n>> Eila Lindfors: Kokemuksesti oppien, tekemällä tehden diaesitys\nNäkökulmia oppimisen tukemiseen perusopetuksessa\nMitä tarkoittaa oppimisen tukeminen ja minkälainen prosessi se on? Kuka tarvitsee tukea ja kenelle sitä pitäisi tarjota? Aiheeseen pureudutaan huhtikuun EDutu!-webinaarissa torstaina to 22.4. klo 18 alkaen.\nTeemaan johdattaa apulaisprofessori Minna Kyttälä, joka tutkii oppimisen, erityisesti matematiikan oppimisen, haasteita sekä tiedonkäsittelyvalmiuksien roolia oppimisessa. Yksi Kyttälän tutkimusaiheista on opettajaksi opiskelevien ja opettajien arviointiosaaminen. Hän tutkii muun muassa tuen tarpeen arviointiin ja tuen vaikuttavuuden seurantaan liittyviä ilmiöitä\nTuen tarpeesta puhuttaessa ajatus liittyy usein tehostettuun ja erityiseen tukeen, mutta Kyttälä korostaa, että oppimisen tukeminen on tarpeen kaikilla tuen tasoilla.\n– Me kaikki olemme erilaisia tiedonkäsittelijöitä ja meillä on erilaiset valmiudet siihen. Oppimiseen vaikuttaa merkittävästi se, minkälaista opetusta ja tukea on tarjolla, Kyttälä sanoo.\nYleisö voi osallistua keskusteluun kysymällä ja kommentoida zoomin Q&A-toiminnon kautta. Keskustelussa voi myös jakaa tietoa omista, hyviksi koetuista työkaluista ja vinkeistä.\nPuheenvuoroa kommentoivat yliopistonlehtori Tiina Annevirta ja lukion erityisopettaja Heli Ketovuori.\nTiina Annevirta on valmistunut kasvatustieteiden tohtoriksi Turun yliopistosta. Tällä hetkellä hän toimii yliopistonlehtorina Turun yliopiston opettajankoulutuslaitoksella ja vastaa luokan-, aineen- ja erityisopettajan tutkinto-ohjelmien oppimisen edellytyksiä ja haasteita sekä oppimisen tukemisen mahdollisuuksia käsittelevistä opintojaksoista. Ennen opettajankoulutuslaitokselle siirtymistään hän toimi pitkään Turun yliopiston Oppimistutkimuksen keskuksen erilaisissa tutkimus-, kehittämis- ja koulutustehtävissä. Nykyisessä työtehtävässään hän on mukana myös kasvatustieteiden tiedekunnan jatkuvan oppimisen valmisteluryhmässä ja vastaa tiedekunnan Kouluhyvinvoinnin erikoistumiskoulutuksesta. Hän edustaa kasvatustieteellistä tiedekuntaa Turun yliopiston Sote-akatemian ohjausryhmässä ja on mukana Sote-akatemian koulutus- ja kehittämistyössä erityisesti lasten ja nuorten arjen hyvinvoinnin vahvistamisen näkökulmasta.\nKasvatustieteen lisensiaatti Heli Ketovuori on koulutukseltaan luokanopettaja, erityisopettaja ja rehtori. Uransa aikana hän on työskennellyt perusopetuksessa, toisella asteella ja yliopistossa sekä opettajana, opettajankouluttajana että erilaisissa sekä kansallisissa että kansainvälisissä kehittämistehtävissä. Hänen tutkimukselliset kiinnostuksen kohteensa liittyvät koulun kehittämiseen, opettajien hyvinvointiin ja inkluusioon.\nKeskustelun juontaa kasvatustieteiden tiedekunnan dekaani Jukka Husu.\nRuodittavana valtioneuvoston koulutuspoliittinen selonteko eduskunnalle\nTorstaina 25.3. kello 18 EDutu!-webinaarissa pureudutaan koulutuspoliittiseen selontekoon. Valtioneuvosto lähetti viime vuoden lopulla selonteon luonnoksen lausuntokierrokselle. Lausunnot on nyt annettu ja työstö jatkuu.\nWebinaarissa selontekoa avaa sen valmistelua koordinoinut opetus- ja kulttuuriministeriön neuvotteleva virkamies Petri Haltia. Kansliapäällikön esikunnassa työskentelevän Haltian tehtäviin kuuluu myös muun muassa tiedolla johtamisen tukeminen. Haltia on Turun yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnan alumni.\nSelonteossa valtioneuvosto antaa selonteossa linjat koulutuksen ja tutkimuksen kehittämiseksi niin, että ne palvelevat Suomea, suomalaisia ja ihmiskuntaa laadukkaasti ja vaikuttavasti. Siinä esitetään kohti 2040-lukua ulottuva koulutuksen ja tutkimuksen visio. Siinä myös linjataan tarvittavat voimavarojen, rakenteiden ja ohjauksen muutokset, joilla vastataan ja vaikutetaan kansallisen ja kansainvälisen toimintaympäristön muutostekijöihin sekä luodaan merkityksellisen elämän edellytykset kaikille.\nPuheenvuoroa kommentoivat kasvatustieteiden tiedekunnan neuvottelukunnan jäsen, kansanedustaja Eeva-Johanna Eloranta ja Opettajien Ammattijärjestön koulutuspoliittinen asiantuntija Risto-Matti Alanko. Tapahtuman juontaa varadekaani Piia Seppänen.\nEloranta on valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopiston kulttuurihistorian oppiaineesta ja valtiotieteen maisteriksi sosiaalipolitiikasta. Hän on toiminut kansanedustajana (sd) vuodesta 2011 ja ollut alusta saakka myös sivistysvaliokunnan jäsenenä, tällä hetkellä valiokunnan varapuheenjohtajana. Hän on myös lakivaliokunnan ja valtiovarainvaliokunnan sivistys- ja maatalousjaostojen jäsen. Hänen muita koulutukseen liittyviä tehtäviä ovat Opetushallituksen johtokunnan puheenjohtajuus, Jatkuvan oppimisen parlamentaarisen ryhmän jäsenyys, eduskunnan Takki-verkoston eli ammattikorkeakoulun kanssa toimivan verkoston puheenjohtajuus.\nRisto-Matti Alanko on valmistunut luokanopettajaksi ja kasvatustieteen maisteriksi Turun yliopiston opettajankoulutuslaitoksen Turun yksiköstä. Hän toimii Opetusalan ammattijärjestö OAJ:n koulutuspoliittisena asiantuntijana. Vastuualueenaan hänellä on erityisesti koulutuksen rahoitukseen liittyvät kysymykset. Ennen siirtymistään OAJ:n palvelukseen hän toimi seitsemän vuotta luokanopettajana pääosin Espoossa.\n>> Koulutuspoliittisen selonteon luonnos\nMitä me oikeastaan oppimisesta tiedämme?\nKaikki puhuvat oppimisesta, mutta mistä oppimisessa oikeastaan on kysymys? Tähän kysymykseen vastausta etsii emeritusprofessori Erno Lehtinen helmikuun EDUtu!-webinaarissa.\n– Kun puhumme oppimisesta, emme puhu yhdestä ilmiöstä vaan kyseessä on valtava perhe erilaisia tapahtumia. Tätä teemaa avaan EDutu!-webinaarissa, Lehtinen sanoo.\nPuheenvuorossaan Lehtinen tuo esille oppimisen monitahoisuutta. Hän avaa luennolla sitä, mitä me tutkimustiedon perusteella tiedämme oppimisprosessista, miten voimme edistää oppimista sekä siitä, miten voimme välttää ei-toivottua oppimista.\nLehtinen on keskittynyt omassa tutkimustyössään oppimisen ja motivaation tutkimiseen erilaisissa oppimisympäristöissä. Erityisesti hän on tutkinut matematiikan oppimista, tietotekniikan opetuskäyttöä sekä asiantuntijuuden kehittymistä verkostoituneissa toimintaympäristöissä.\nWebinaarin juontaa koulutuksesta vastaava varadekaani Inkeri Ruokonen. Kommenttipuheenvuoron pitävät kasvatustieteiden laitoksen yliopistotutkija Hanna Nori ja opiskelija Saana Ylikruuvi.\nHanna Nori toimii yliopistotutkijana Turun yliopiston Kasvatustieteiden laitoksella ja vastikään perustetussa Yliopistopedagogiikan UTUPEDA keskuksessa. Hän johtaa valtioneuvoston rahoittamaa GATE-hanketta, jossa kartoitetaan korkeakoulutuksen tasa-arvoa ja saavutettavuutta Suomessa ja verrokkimaissa. Lisäksi Nori on tutkinut tohtorikoulutukseen hakeutumista ja väitöskirjatutkijoiden kokemuksia.\nSaana Ylikruuvi on tuleva historian ja yhteiskuntaopin opettaja, joka on erityisesti kiinnostunut kestävästä kehityksestä osana kasvatusta ja koulutusta. Tällä hetkellä hän toimii Suomen Opettajaksi Opiskelevien Liitto SOOLin puheenjohtajana.\nYksin yhteisössä – työpaikkaostrakismi yhteisön hyvinvoinnin ja tuloksellisuuden esteenä\nYksi suurimmista työhyvinvoinnin syöpöistä on työpaikkaostrakismi, eli tapa, jossa joku työkavereista jätetään yhteisen toiminnan ulkopuolelle. Kahvihuoneessa ei istuta viereen, käytävällä ei tervehditä, palavereissa sanomiset jätetään huomiotta. Kollegasta tehdään näennäisen sivistynein ja sallituin keinoin näkymätön, kuulumaton ja ulkopuolinen. Ulossulkeminen on henkistä väkivaltaa, mutta siitä ei yleensä jää kiinni, koska kyse ei ole tekemisestä vaan tekemättä jättämisestä.\nSuomen johtava yksinäisyystutkija kasvatuspsykologian professori Niina Junttila on perehtynyt ostrakismiin myös työpaikkayhteisöissä ja kertoo siitä EDUtu! -webinaarissamme.\nPiia Järvinen valmistui maisteriksi vuonna 2004 Turun yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnasta. Valmistumisen jälkeen hän on työskennellyt erilaisissa henkilöstöhallinnon tehtävissä. Parhaillaan hän työskentelee asianajotoimisto Krogeruksella vastaten liiketoiminnan tukipalveluista eli henkilöstöhallinnosta, markkinoinnista, viestinnästä ja assistenttipalveluista.\nJunttilan, Neitolan ja Järvisen puheenvuorojen jälkeen keskustelemme asiasta yhdessä. Jokainen verkkotapahtumaan osallistuva pääsee kysymään, kommentoimaan ja keskustelemaan.\nVinkkejä korkeakoulu- ja aikuisopetuksen etäopetuksen suunnitteluun\nNäihin kysymyksiin johdattaa EDutu! -webinaarissa Turun yliopiston korkeakoulupedagogiikan professori Mari Murtonen. Pohjana on Murtosen ja hänen kollegoidensa keväällä tekemä, korkeakoulussa opettaville suunnattu tutkimus koronan vaikutuksista opetukseen. Hieman yllättäenkin suurin haaste ei ollut digiteknologia, mutta mikä, sen Mari Murtonen kertoo EDutu! -webinaarissa.\nKevään poikkeusajan etäopetus - miten se koettiin ja mitä opittiin\nProfessori Pasi Koski kertoo tutkimuksen tuloksia, jossa selvitettiin oppilaiden, opettajien ja huoltajien kokemuksia ja näkemyksiä etäopetuksesta. Tuloksia kommentoidaan ja niistä keskustellaan. Tervetuloa mukaan kuulemaan ja kysymään!\nOppilaiden, opettajien ja huoltajien kokemuksia ja näkemyksiä etäopetuksesta\nProfessori Pasi Koski, OKL\nYksikön johtaja, KT Hannele Seppälä, Kansallinen koulutuksen arviointikeskus\nKasvatustieteiden yo, Varhaiskasvatuksen maisteriohjelma Iida Aaltonen, OKL\nPäivitä omat yhteystietosi Turun yliopiston ja kasvatustieteiden tiedekunnan alumnirekisteriin ja kutsu kaverisi mukaan EDutu!-webinaarisarjaan:\nkonsta.utu.fi, palvelutunnus EDUTU!


Sähkö- ja kaapelinsuojaus / Kaapelinsuojaus (ulkona) /\nDVK-tuplaputkien korrugoitu ulkopinta takaa hyvän rengasjäykkyyden (B / 8kN/m² ja A / 16 kN/m²). Sileä sisäpinta taas mahdollistaa kaapelin vetämiseen putkeen helposti. Valikoimassamme on kattavasti eri halkaisijoita ja värejä.\nValikoimistamme löytyy halkaisijaltaan 50–160 mm DVK-tuplaputkia. Putkia on useita värejä, ja ne on varustettu jatkomuhvilla. Lisäksi tarjoamme vesitiiviit DVK-T kaapelinsuojaputket.\nWavin DVK -kaapelinsuojaputki soveltuu asennettavaksi kaikilla perinteisillä kaivuutekniikoilla. Usean putken asennusta voidaan helpottaa kannakkeilla, joiden avulla putkien välinen etäisyys saadaan varmistettua.\nWavinin kattavassa valikoimassa on kaapelinsuojaukseen tarvittavat muhvit, kulmat, kannakkeet ja muut lisätarvikkeet.\nSuunnanmuutokset helposti taivutuskulmilla\nDVK-putkijärjestelmän suunnanmuutokset on helppo toteuttaa Wavin taivutuskulmien avulla. Taivutuskulmat soveltuvat käytettäväksi sekä DVK- että DVR-putkien kanssa. Taivutuskulmien väri on musta, ja niitä on saatavana kokoluokissa 50–160mm. Tarvittaessa taivutuskulmat saa tiivisteellisinä.\nOta yhteyttä, jos haluat lisätietoa kaapelinsuojatuotteista. Kerromme mielellämme myös erikoisratkaisuistamme.


Saaristolainen on itsenäinen ja omavarainen — Lokari\n20.12.2016 10:28 Pekka Pihlanto\nItse en ole saaristolainen, mutta olen seurannut koko ikäni Turun saaristossa velkualaista elämänmenoa kesäisin ja muina koululaisen loma-aikoina. Siksi luulen saaristolaisuudesta jotakin tietäväni – ainakin siitä, mitä se on perinteisesti ollut. Uusi aika on tosin muuttanut saaristolaisuutta monellakin tavalla.\nJoskus 1950 -luvulla kesäänsä Velkuan Palvassa viettäneiden kaupunkilaispoikien mielestä Riihimäen talon yksinkertainen ruokahuolto ei aina tyydyttänyt. Kun veljeni ja minä sanoimme, että en mää tykkää tästä, Pappa-Hemming tokaisi: "En määkään tykkää, mut syön vaa ko reerattu o". – Aune-täti saattoi tähdentää paistettuja perunoita tarjotessaan: "Nämä on syötävä kaik' – niis on ainetta!" Aine oli kallisarvoista voita. Vaikka voita kirnuttiin itse, ei sitä mitenkään runsaasti käytetty, sillä se oli tärkeä myyntituote. Vaatteet ja työvälineet paikattiin niin pitkälle kuin mahdollista.\nOlosuhteiden karuus on luonut saaristolaisiin yhteishenkeä. Velkuanmaassa asunut Lauri Valtonen totesi, että täällä on syytä elää sovussa naapureiden kanssa, sillä oma henki voi joskus riippua naapureista. Naapuriapu onkin tyypillinen piirre saaristossa edelleen. Yhteishenkeä kuvastavat Velkuan kunnassa pidetyt sopuvaalit, joissa toimittiin ilman puoluetunnuksia. Valtuustoehdokkaita asetettiin sellainen määrä, että kaikki tulivat valituiksi. Vuodesta 2009 alkaen Velkua on kuulunut Naantalin kaupunkiin.\nKelirikko eli "säitttenriita" saattoi eristää saaren kokonaan mantereesta. Silloin jäät olivat liian heikkoja kestämään liikkumista, mutta kyllin vahvoja estämään veneliikenteen. Niinpä velkualaiset joutuivat varaamaan kotiin rautaisannoksen pilaantumattomia ruokatarvikkeita ja kaikkea muutakin tavaraa. Muistan hyvin Aune-tädin kuivamuonavaraston.\nOmavaraisuuspyrkimykseen liittyi myös tietynlainen itsenäisyys ja riippumattomuus. Saaristossa ei esimerkiksi oltu totuttu luottamaan manteren puolelta tulevaan apuun. Kerran "Kaupan Veikko" Suominen paheksui sitä, että kunta ei tullut toimeen omillaan, vaan otti vastaan joitakin valtionapuja. Luultavasti jo silloinkin oltiin mantereen kunnissa kärkkäitä käyttämään kaikki mahdolliset valtionavut.\n(Julkaistu Velkuan Sanomissa 12/2016, 16.12.2016)\nRuoka Makuja lautasellani: Suolat Patrik Selin\nKaatuuko hallituksen sote-uudistus kalkkiviivoille? 13.9.2018\nSuomi syytää rahaa Sambiaan holtittomasti 25.6.2018\nMilloin maahanmuuttajaa aletaan pitää suomalaisena? 8.6.2018


Sairastuminen EU:n ulkopuolella - Hoitopaikanvalinta.fi\nMuualla kuin EU- tai Eta-maassa, Sveitsissä tai Australiassa saat hoitoa kohdemaan lainsäädännön ja terveydenhuoltojärjestelmän perusteella. Yleensä joudut itse maksamaan hoidostasi aiheutuneet kustannukset, joten yksityisen vakuutuksen ottaminen on suositeltavaa.\nJos olet Suomessa sairausvakuutettu ja olet saanut hoitoa EU- tai Eta-maiden tai Sveitsin ulkopuolella äkillisen sairastumisen, pitkäaikaissairauden, raskauden tai synnytyksen vuoksi, voit hakea Kelasta korvausta jälkikäteen. Korvaus on vastaava kuin yksityisen terveydenhuollon korvaukset Suomessa.\nSuomen ja Australian kahdenvälisen sosiaaliturvasopimuksen perusteella voit saada tilapäisen Australiassa oleskelun aikana lääketieteellisesti välttämätöntä hoitoa maan julkisessa terveydenhuollossa. Saat hoidon samalla hinnalla kuin paikalliset asukkaat, kun esität Kela-kortin ja passin Australian julkisessa terveydenhuollossa.\nSosiaaliturvasopimus ei kuitenkaan koske Australiassa tilapäisesti oleskelevia opiskelijoita ja tutkijoita. Heidän on hankittava yksityinen vakuutus, joka kattaa sairaanhoidosta ja lääkeostoista aiheutuvat kustannukset.\nViimeksi päivitetty: 23.7.2019


Walter ry - Selvitys Walter ry:n KYTKE- projektista\nKartalla ja kommentit\nTilaa KYTKE -uutiskirje\nSelvitys Walter ry:n KYTKE- projektista\nHome/Yleinen/Selvitys Walter ry:n KYTKE- projektista\nHelsingin yliopiston koulutuksen arviointikeskus toteutti vuoden 2015 aikana selvityksen KYTKE-projektista. Selvityksen fokus oli KYTKE- työpajoissa ja niiden toimivuudessa. Pääkohderyhmänä toimi vuosiluokilla 7-9 olevat nuoret. Tutkimus aloitettiin keväällä 2015 aineiston keruulla. Mukaan valituista kouluista osa sijaitsi pienemmillä alle 30 000 asukkaan paikkakunnilla ja osa suuremmilla päälle 100 000 asukkaan paikkakunnilla. Kaiken kaikkiaan tutkimukseen osallistuneita kouluja oli 24, joista iso osa oli KYTKE:n vierailemia kouluja ja toinen osa kouluja joissa ei ole järjestetty KYTKE:n toimintaa.\nTutkimuksen aineisto kerättiin sähköisesti e-lomakekyselyillä. Tämän lisäksi arviointikeskuksen tutkijat vierailivat kevät lukukauden 2015 aikana yhteensä viidessä eri yläkoulussa, jossa järjestettiin KYTKE- työpajat. Näillä vierailuilla tietyissä kouluissa tutkijat myös haastattelivat oppilaita työpajatoiminnan seuraamisen lisäksi. Osaan vierailluista kouluista lähetettiin yksi kysely ennen työpajapäivää ja toinen heti työpajapäivän jälkeen. Muut kyselyt lähetettiin kouluihin joissa oli järjestetty KYTKE- työpaja lukuvuoden 2013-2014 aikana tai 2014-2015 aikana. Näiden lisäksi kyselyt lähetettiin vielä niihin kouluihin joissa KYTKE ei ollut vieraillut.\n“[T]utkimuksen tulosten valossa sen kaltaiselle, alussa proaktiiviseksi kuvatulle työlle, jota\nWalter ry Kytke‐työpajojen välityksellä tekee, näyttäisi olevan paikkansa sekä tarvetta ja\ntilausta koulumaailmassa. “ (Selvitys Walter ry:n KYTKE projektista, s. 44)\nLopullinen raportti valmistui lokakuussa 2015. KYTKE:n toiminnasta tuli selvityksen kautta esille useita poimintoja ja huomioita. Selvityksen avulla Walter ry on saanut vahvemman käsityksen siitä, miten oppilaat kokevat työpajan ja miten he ymmärtävät sen sanoman. Walter ry on äärimmäisen tyytyväinen tutkimuksen antiin, sekä siitä saatuihin tuloksiin joista voi tehdä johtopäätöksen mikä tukee Walter ry:n vuosien saatossa muodostunutta käsitystä. KYTKE- työpajat ovat toimivia sekä tarpeellisia koulumaailmassa.\nTahdomme siis kiittää Helsingin yliopiston koulutuksen arviointikeskusta sekä heidän kauttaan jokaista mukana ollutta tutkijaa mukavasta ja sujuvasta yhteistyöstä.\nKoko raportti KYTKE- projektin selvityksestä löytyy KYTKE:n “Materiaali” sivulta nimellä “KYTKE-projektin selvitys”. Tässä suora linkki sivuille: www.walter.fi/materiaalipankki\nRaportin ruotsin- ja englanninkieliset käännökset ovat juuri tekeillä ja ne tulevat myös löytymään KYTKE:n materiaalipankista.\nCopyright 2013 Walter ry • Kaikki oikeudet pidätetään