Improbatur 3/2015 by Improbatur - Issuu\nTiedätkö, kuka on Henrietta Kekäläinen?\nKannattaisi, sillä hän pelastaa maailman. s.16\nClassPad ja ClassWiz\nEnemmän aikaa matematiikan opiskeluun vähemmän aikaa laskimen opetteluun.\nCASIOn laskimet tekevät matikasta lempiaineen. Tarkat näytöt\nClassPadissa on värillinen kosketusnäyttö sekä suomenkielinen, selkeä valikko. Laskin toimii sormella tai kosketuskynällä - kuten puhelimesi. ClassWiz-sarjan malleissa uudistettu näyttö on 4-kertaa aiempaa tarkempi, mikä mahdollistaa ikonipohjaisen valikon ja lähes lyhenteettömän kielen käytön.\nCASIO kehittää jatkuvasti laskimia opiskelijoiden tarpeet huomioiden. ClassPadissa on mm. sovellukset kaikkiin lukion laskuihin, liukupalkit graafien tutkimiseen ja sormizoomi kuvaajille. ClassWiz fx-991EX tuo ensimmäisenä QR-koodin ja taulukkolaskennan funktiolaskimiiin. Casion pilvipalvelu Keisan näyttää grafiikan graafisten laskinten tavoin.\nCASIOn laskimet ovat tunnettuja helposta ja miellyttävästä käyttöliittymästä. Meidän mielestämme laskimen pitää olla opiskelun apuväline, ei opettelun kohde.\nParas valinta niille, jotka eivät hanki CAS-laskinta. Laskin sopii hyvin myös jatko-opiskeluun ja läppärin rinnalle.\nCAS-laskinten ykkönen. Helppokäyttöinen ja paras valinta sekä lyhyen että pitkän matikan opiskeluun. Sisältää ohjelmistolisenssin vuodeksi.\nOminaisuuksina mm. yhtälönratkaisu, taulukkolaskenta, tilastoaineiston tunnusluvut, yksikkömuunnokset, vektorilaskut ja jakaumat. Katso lisää\nbit.ly/1FC5sL3 Laskimen QR-koodin skannaus kännykällä tai tabletilla näyttää kuvaajat, diagrammit, jakaumat ja käyttöohjeet ruudullasi. Kokeile!\nKäyttöjärjestelmä kannattaa päivittää ennen syksyn ylkkäreitä ilmaiseksi sivulta edu.casio.com. Näin saat laskimestasi parhaan hyödyn kokeisiin. Paristokäyttöisessä ClassPadissa virta riittää varmasti tärkeissä tilanteissa. Tutustu YouTube-kanavaamme\nja päivitettyihin nettisivuihimme\nMITÄ YHTEISTÄ on miehiä koskevalla yleisellä asevelvolli-\nsuudella ja itsetyydytyksellä? Ainakin kaksi asiaa: 1) Ne ovat molemmat hieman vaikeita aiheita. Moni meistä vemputtaa tai lirputtelee jopa päivittäin, mutta kokee asian jotenkin häpeällisenä ja kiusallisena. Miksi? Ehkä siksi, että harva muistaa runkkaamisen olevan oikeasti täysin harmitonta, jopa terveellistä ajanvietettä. Jotkut tietysti saattavat elää siinäkin valheellisessa uskossa, että itsensä hyväileminen olisi jotenkin vaarallista tai syntistä. Toisaalta armeijaan meneminen tuntuu monesta nuoresta miehestä epäreilulta, koska naisten ei tarvitse käyttää aikaansa lukion jälkeen rymyten metsässä pyssy kainalossa. Silti harvoin oikeasti keskustelemme aiheesta ja pohdimme, voisiko isänmaan puolustamista hoitaa kenties tasa-arvoisemmalla tavalla. Kun aiheet ovat vaikeita eikä niistä haluta puhua, ne ovat tabuja. Jonkin tasoinen tabun asema liittyy siis sekä asevelvollisuuteen että masturboimiseen. Yhdistävä tekijä numero 2) onkin, että tästä huolimatta käsittelimme molempia aiheita edellisessä, huhtikuussa ilmestyneessä Improssa. Jutut ovat\nedelleen luettavissa osoitteessa www.improbatur.fi. Vastaanotimme tavallista enemmän lukijapalautetta liittyen juuri näihin kahteen juttuun. Suurin osa palautteesta oli positiivista ja kannustavaa. Lukijat kiittelivät, että lehdellämme oli kanttia käydä kiinni myös herkkiin aiheisiin. Jotkut tuntuivat kuitenkin ihmettelevän, miksi lukiolaisten lehdessä käsitellään tällaisia kysymyksiä. Nehän eivät kuulemma varsinaisesti liity lukioon tai lukiossa opiskelemiseen. Silloin muistutin, että Improbatur on lehti lukiolaisille – ei siis lehti lukio-opiskelusta. Haluamme käsitellä kaikkia lukiolaisten elämään liittyviä aiheita maan ja taivaan välillä. Eikä kai kukaan kehtaa pokkana väittää, etteivät asevelvollisuus (koskee kaikkia miespuolisia lukiolaisia, jotka ovat Suomen kansalaisia) tai itsetyydytys (todennäköisesti suurin osa lukiolaisista harrastaa sitä) koskettaisi mitenkään lukiolaisia? Improbatur ei tule tuntemaan tabuja myöskään alkavana lukuvuonna. Jos mielestäsi meidän olisi ehdottomasti käytävä jonkun vaikean teeman kimppuun, ota ihmeessä yhteyttä. Toteutamme toiveenne mielellämme!\nP.S. Monelle teistä tämä on ensimmäinen kotiin kolahtanut Improbatur ikinä. Tervetuloa laajaan lukijajoukkoomme! Improbatur on Suomen toiseksi suurin nuorten lehti ja ainoa lukiolaisten oma aviisi. Saat sen kotiisi neljästi vuodessa liittymällä lukiolaisten oman opiskelijajärjestön, Suomen Lukiolaisten Liiton jäseneksi esimerkiksi osoitteessa www.lukio.fi. Tilaaminen onnistuu myös osoitteessa www.improbatur.fi/tilaa. Seuraavalta aukeamalta löydät Opetushallituksen pääjohtajan ja Suomen Lukiolaisten Liiton puheenjohtajan terveiset sinulle, uusi lukiolainen!\nTervemenoa lukioon! EI KOULUA, VAAN ELÄMÄÄ VARTEN\nHYVÄ UUSI LUKIO-OPISKELIJA!\nEdessäsi ovat lukio-opinnot. Menestystä ja intoa opintoihisi. Kun nyt siirryt peruskoulusta lukioon, sinun opiskelusi muuttuu melkoisesti. Lukiossa sinulta odotetaan vastuullisuutta ja itsenäisyyttä, koulupäiväsi ovat pidempiä ja kotitehtäviä on enemmän. Hyviin tuloksiin pääsemiseksi tarvitset myönteisen asenteen ja perustietojen lisäksi oma-aloitteisuutta, sosiaalisia taitoja, itseluottamusta, luovuutta, kykyä tehdä valintoja sekä tavoitteellisuutta ja rohkeutta. Lukioaika kannattaa käyttää hyödyksi: pohdiskele, ihmettele, syvenny, innostu, kyseenalaista, ota selvää, väitä vastaan ja etsi aina uusia näkökulmia. Niin pysyt hereillä ja kiinnostut uusista asioista. Ja kotityönkin määrä pienenee. Opiskelu lukiossa on pitkälti oppitunteja, kotitehtäviä, esseitä ja koeviikkoja, mutta koulutyöhön kuuluu myös paljon muuta: opintoretkiä, vierailuluentoja, teemapäiviä, opiskelijakuntatoimintaa, koulun juhlia, vanhojen tansseja ja penkkareita. Sinäkin voit vaikuttaa siihen, millainen ilmapiiri teidän koulussanne on. Myönteinen asenteesi opiskeluun, opiskelutovereihin, opettajiin, rehtoriin ja koulun muuhun henkilökuntaan lisää myös muiden viihtyvyyttä. Muista myös, että apua on aina saatavilla. Käänny tarvittaessa ryhmänohjaajan, opinto-ohjaajan tai rehtorin puoleen. He ovat koulussa sinua varten. Sanotaan, ettei tule opiskella koulua, vaan elämää varten. Se on hyvä pitää mielessä, vaikkakin lukiovuodet rytmittävät kolmen vuoden ajan elämääsi. Sinun opintosi jatkuvat lukion jälkeen jatko-opinnoissa ja niiden jälkeen on edessä työelämä monine mielenkiintoisine haasteineen. Opiskelu, harrastukset, ystävät ja työelämä aikanaan ovat tärkeä osa elämää – nyt edessäsi on lukio-opintojen vaihe. Aurinkoista alkusyksyä!\nLUKIOSSA ON VAPAUS VALITA\nOLET MUUTTUNUT yhdessä yössä oppilaasta opiskelijaksi. Kyseessä on iso muutos, sillä\nlukiossa kaikki on toisin. Tajusin itse jo ensimmäisellä viikolla uudessa koulussa, ettei lukio ole mikään yläaste – moni asia oli muuttunut positiiviseen suuntaan. Ensinnäkin lukion opettajat olivat erilaisia: heidän työnsä ei ollut enää valvoa opiskelijoita ja pitää huolta, ettei kukaan pidä pipoa päässä sisällä. Sen sijaan he olivat koulussa opettamassa meille tärkeitä valmiuksia, joilla selviämme tulevaisuuden pääsykokeista ja opiskeluista. Opettajien lisäksi myös opiskelijat olivat muuttuneet: tunneilla keskityttiin oikeasti opiskeluun eikä metelöintiin. Kaikki olivat saaneet itse valita opiskelemansa aineet, joten tunneilla istuttiin omasta tahdosta. Jos jotakuta ei kiinnostanut opiskella, hänellä oli oikeus lähteä tunnilta pois. Ihmisillä oli vapaus valita. Tätä valinnanvapautta myös Suomen Lukiolaisten Liitto on ollut aikanaan ajamassa. Opiskelijoiden oikeus valita itse kurssinsa on Lukiolaisten Liiton pitkäaikainen tavoite. Vaikka tavoite onkin toteutunut lukioissa pääosin hyvin, työtä sen eteen on kuitenkin jatkettava. Meidän on varmistettava, että kaikilla lukiolaisilla – riippumatta asuinkunnasta tai lukiosta – on kattavat mahdollisuudet valita juuri ne kurssit, joista itse kokee hyötyvänsä. Tähän tavoitteeseen Suomen Lukiolaisten Liitto pyrkii puhumalla sähköisten kurssien ja digitalisaation paremman hyödyntämisen puolesta. Lukiolaisten Liitto on lukiolaisten oma etujärjestö, joka ajaa lukiolaisten asiaa ympäri Suomea. Liittymällä Suomen Lukiolaisten Liiton jäseneksi edistät siis kaikkien lukiolaisten parasta. Samalla saat käyttöösi virallisen opiskelijakortin sekä etupalvelu Frankin alennukset, jotka toimivat niin netissä kuin livenäkin. Opiskelijakorttia näyttämällä pääset myös esimerkiksi kulkemaan junalla ja Matkahuollon busseilla puoleen hintaan, joten jäsenyys on taloudellisestikin kannattavaa. Onnea vielä kerran lukiolaisuudestasi! En tiedä kuinka hyviä neuvoja osaan antaa tulevalle lukiotaipaleellesi, mutta miettiessäni, mitä tekisin itse eri tavalla, tulee mieleeni kaksi asiaa: opiskelisin enemmän matematiikkaa ja lähtisin jo ykkösellä mukaan mukaan SLL:n toimintaan.\nTatu Koivisto puheenjohtaja Suomen Lukiolaisten Liitto\n15\t|\tKOLUMNI: Siskoille\n|\tPROFIILIKUVAPALVELU: Unelmatalot\n24\t|\tToivot\n10\t|\tAJANKOHTAISTA\n|\tPALUU LUKIOON: James Nikander\n|\tHenrietta pelastaa maailman\n|\tFleur is French for Flower\nImprobatur tapasi eduskunnan nuorimmat kansanedustajat.\nHenrietta pelastaa 16\tmaailman |\nHenrietta Kekäläinen on nyt Nasan kouluttama maailmanparantaja, joka järjestää robotiikan ja ohjelmoinnin kursseja ympäri Suomea. Vielä muutama vuosi sitten hän ei ollut pätkääkään kiinnostunut teknologiasta.\nSääntömääräisen kutsun SUOMEN LUKIOLAISTEN LIITTO ry:n XXXI liittokokoukseen Tampereelle löydät lehden sivulta 58.\n59\t|\tKOLUMNI: Kamala, ihana ihastuminen 60\t|\tKULTTUURITENTISSÄ: Henrik Illikainen 62\t|\tESSEE: Mikä vitseissä naurattaa? 64\t|\tMUISTIKUVA: Konsta Leppänen\nAikuistuvien ihmisten asialla Lehti lukiolaisille 3/2015 Improbatur on neljästi vuodessa ilmestyvä, rohkeita aiheita pelkäämätön lukiolaisten aikakauslehti. Se on journalistisesti itsenäinen julkaisu, joka käsittelee yhteiskunnallisia ilmiöitä sekä kulttuuria lukiolaisia kiinnostavasta näkökulmasta. Improbatur on Aikakauslehtien Liiton sekä Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:n jäsenlehti. Päätoimittaja Robert Sundman Ulkoasu Tuomas Järvenpää Toimitussihteeri Rosa Kettumäki Avustajina tässä numerossa Meri Björn, Anne Flink, Anne Hietaharju, Sami Järvinen, Miisa Kaartinen, Sini Korpinen, Annaleena Kuronen, Annika Leppäaho, Konsta Leppänen, Melissa Mäntylä, Jose Riikonen, Eetu Sihvonen, Nick Tulinen Kustantaja Suomen Lukiolaisten Liitto ry Ilmoitusmyynti: Lauri Puustinen, lauri.puustinen@lukio.fi Mediatiedot: www.improbatur.fi/mediatiedot Paino: Lönnberg Painot Oy Sisäsivujen paperi: Galerie Fine Silk 80 g/m2 Kannen paperi: Galerie Art Silk 200 g/m2 Improbatur Töölönkatu 35 B, 1. krs., 00260 Helsinki improbatur@lukio.fi, etunimi.sukunimi@lukio.fi +358 9 5842 1500 (SLL:n vaihde) www.improbatur.fi www.facebook.com/improbatur @Lukiolaiset\nMais oui! Hyppäsimme jälleen muodin maailmaan – tällä kertaa Pariisissa. Kannessa: Meri Björn kuvasi vuoden kolmannen (ja syksyn ensimmäisen!) Improbaturin kanteen Mehackitin perustaneen Pia Henrietta Kekäläisen. Kuvat otettiin toukokuun alkupuolella Helsingin Ullanlinnassa. Juttu alkaa sivulta 16.\nISSN-L 0784-705X ISSN 0784-705X ISSN 2341-8923 (Improbatur.fi) Tilaukset, peruutukset ja muutokset tilauksiin: www.improbatur.fi/tilaa 29. vuosikerta. Improbatur ilmestyy neljä kertaa vuonna 2015. Seuraava lehti ilmestyy marraskuussa. Toimitus ei vastaa tilaamatta lähetetystä aineistosta. Lehti postitetaan jäsenetuna kaikille Suomen Lukiolaisten Liitto ry:n jäsenille. Mikäli olet liiton jäsen, ota yhteyttä Suomen Lukiolaisten Liiton jäsenpalveluun (toimisto@lukio.fi, tai puhelimitse +358 9 5842 1500) osoitteenmuutoksiin ja muihin tilauksiin liittyvissä asioissa. Mikäli et ole liiton jäsen, voit olla vastaavissa asioissa suoraan yhteydessä lehden toimitukseen (improbatur@lukio.fi).\n”Kun muutamia vuosia sitten Tampereen Ratinaan rakennettiin uudet kerrostalot, innostuin heti niiden sijainnista. Puhuin silloin mun frendeille, että tuolla mä haluaisin asua. Myöhemmin vuokria katsellessa tajusin, ettei mulla yksinkertaisesti oo rahaa asua asunnossa, joka sijaitsee Tampereella, mutta jonka vuokra on samaa tasoa kuin Stadissa. Käyn silti välillä jätskillä, lenkillä tai ihan vaan istuskelemassa talojen lähellä. Silloin saan edes pienen palan noista asunnoista ja unelmasta itselleni. Ehkä tulevaisuudessa haluan asua jossain muualla. Helsingissä tai Keski-Euroopassa. Tällä hetkellä kuitenkin juuri nuo asunnot ovat osa unelmaani. Unelmat tietenkin vaihtuvat. Mutta haaveita on (ja pitääkin olla) aina.” – Emilia Joensuu, ylioppilas, Tampereen normaalikoulun lukio\nMUUALLA KUULTUA Mistä tämän lehden jutusta tykkäsit eniten? Mikä jätti kylmäksi? Lähetä postia osoitteeseen improbatur@lukio.fi tai vastaa kysymyksiin verkossa, osoitteessa www.improbatur.fi/lukijoilta. Voit myös seurata meitä Instagramissa (@Lukiolaiset), ottaa kuvan suosikkijutustasi ja jakaa sen tunnisteella #Improbatur. Palautetta antaneiden kesken arvotaan kirjapalkintoja ja leffalippupaketteja. Edellisen numeron osalta kirjapalkinto lähtee Miikalle Joensuuhun!\n”Tämä kohta hallitusohjelmassa kuulostaa äkkiseltään hyvältä: ’Opintorahan, asumislisän ja lainan taso on oltava vähintään 1100 euroa.’ Opintotuki siis nousee noin 900 eurosta 1100 euroon. Jes! Suomen ylioppilaskuntien liiton mukaan ilo on ennenaikaista. Samalla opintotukea nimittäin leikataan. Säästötavoitteena on 70 miljoonaa euroa vuoteen 2019 mennessä ja pitkällä aikavälillä 150 miljonaa euroa. Miten tämä on mahdollista? Esimerkiksi nostamalla lainan osuutta opintotuessa. Opiskelijat eivät kuitenkaan -- uskalla ottaa lainaa, koska töistä ei ole takuuta. Jos vanhemmat ovat matalasti koulutettuja tai matalasta työmarkkina-asemasta, he voivat kokea pitkän koulutuksen kustannukseksi. -- Erityisesti lainanottoa kaihtavat tutkimusten mukaan alemmista sosiaaliluokista tulevat.” – Yle Kioski, 11.6.2015 ”Suomen Lukiolaissäätiö myönsi lakkiaispäivänä 2000 euron arvoisen stipendin Pielaveden lukion abiturientille Topi Remekselle. Yhteiskunnallisesti aktiivista Remestä oli ehdottanut stipendin saajaksi opiskelijatoveri. Erityisen hieno osoitus Remeksen aktiivisuudesta oli hänen käynnistämänsä sosiaalisen median kampanja #pientenlukioidenpuolesta, jolla hän puolusti pieniä lakkautusuhan alla olevia lukioita. Stipendi myönnetään erityistä yhteiskunnallista aktiivisuutta osoittaneelle lukiolaiselle, ja se on yksi arvokkaimmista Suomessa jaettavista lukiolaisstipendeistä. Stipendin Remekselle luovuttivat Suomen Lukiolaissäätiön puheenjohtaja Tatu Koivisto sekä Pielaveden kunnanjohtaja Mika Sivula.” – Maaseudun Tulevaisuus, 31.5.2015\nMEISTÄ PUHUTTUA @vihanneskaappi: ”Viola Wallenius kyllä inspiroi omalla ahkeruudellaan ja loistavalla asenteella #improbatur” @hshry14: ”#Improbatur lehden juttu on herättänyt mahtavaa säpinää! Jos et vielä ole tsekannut niin: http://improbatur.fi/ koti-keniaan/” @OhionFi: ”Vapaaehtoismalli ratkaisisi kaikki Improbaturlehdessä mainitut asevelvollisuusjärjestelmän ongelmat: https:// www.facebook.com/Kansalaisaloit… #asevelv” @Hannaino: ”Välillä elämässä täytyy ottaa riskejä, kiitos #Improbatur että puhutte runkkaamisesta avoimesti. #vedäkäteen http://improbatur.fi/veda-kateen-runkkari/” @mikamatikainen: ”Jänniä polkuja sitä on kepsuteltu: ’Hyvän designin puolesta’ http://improbatur.fi/hyvan-designin-puolesta/ cc @mehackit @woltapp #cats” ”Selailin tässä nettiä ja tajusin että improbatur.fi on ihan mielettömän hieno! Kaunis ja erilainen. Se inspiroi. Halusin vaan kertoa :)” ”Huomattuani lehden itsetyydytysjutun, jossa kerrotaan, kuinka normaalia itsetyydytys, porno yms. on, olin tyrmistynyt. Kuinka näin yleinen ja laajalevikkinen lehti voi julkaista tällaista?”\n”Lukiolaisten liiton mukaan ylioppilaiden lakkiaisjuhlia varjostaa tänä vuonna poikkeuksellisen suuri huoli koulutuksen tulevaisuudesta. Uuteen hallitusohjelmaan kirjatut, noin 600 miljoonan euron koulutusleikkaukset olivat järkytys, liitto toteaa tiedotteessaan. Liiton mukaan valtavat säästöt tulevat koulutusjärjestelmän lisäksi jättämään jälkensä jokaisen opiskelijan opintopolkuun. -- Lukiolaisten liitto ei hyväksy myöskään opintotuen leikkauksia. Liiton mukaan toimeentulon heikentäminen on kevään ylioppilaille isku vasten kasvoja.” – Kymen Sanomat, 30.5.2015\nMusta Barbaari oppi lukiossa, mitä ei halua elämältään teksti:\nLaiha poika James Nikander kärsi lukiossa jääkiekkoilijoiden kukkoilusta, kunnes meni salille.\nuntuuko tutulta: Ahdistaa, kun ei tiedä, mitä alkaisi isona tehdä. Ei kiinnosta käydä koulussa eikä oikein mitään tartu päähän. Omaa roolia ei oikein löydy. Tuntuu, ettei pysty puhkeamaan kukkaansa. Että jokin ihmeellinen muuri estää olemasta täysillä sitä, mitä itse haluaisi olla. Tällaista oli James ”Musta Barbaari” Nikanderin lukioaika, ennen kuin tapahtui jotain.\nisään vaan!”, Nikander huikkaa. Olemme Mäkelänrinteen urheilulukiossa. Täällä Nikander opiskeli 2,5 vuotta. Samalla hän suoritti merkonomitutkintoa. Kumpaakaan koulua hän ei tosin vienyt maaliin asti. Palataan syihin myöhemmin.\nKoulu ei maistunut. ”En ole tyhmä. Opin kyllä, jos opetus tehdään kiinnostavaksi. Mutta se oli sellaista passiivista meininkiä, että kuunnellaan vaan siellä luokassa. Ei se sopinut minulle. Kirjoittelin tunneilla aika usein riimejä.” Hän ei ollut kovis eikä nyhverö, ei kiusaaja eikä kiusattu. ”Olin sellainen hangaround.” Jalkapallo häntä kiinnosti ja siihen hän halusi panostaa. Siitä hän olisi halunnut uran itselleen. Mutta se ei onnistunut.\nKUKA? James Nikander (s. 1990) on parhaiten Mustana Barbaarina tunnettu suomalainen rap-artisti ja kehonrakentaja. Hän nousi kansan tietoisuuteen syksyllä 2013 musiikkivideollaan ”Salil eka salil vika”.\nikander esittelee aulassa pöytiä. ”Tuossa istuivat jalkapalloilijat. Tuossa oli jääkiekkoilijoiden pöytä. Täällä on eri urheilulajeihin painottuneita opiskelijoita. Saman lajin tyypit jakaantuivat omiin kasteihinsa”, Nikander sanoo. ”Tuossa istuivat muodostelmaluistelijat”, Nikander sanoo ja hymyilee. Hän nostaa käden pystyyn ja muodostaa ympyrän peukalolla ja etusormella: ”Just jees! Sellaisia tiimalasityttöjä.” Ketkä olivat kovimpia tyyppejä? ”Jääkiekkoilijat ainakin luulivat olevansa. Kun tulin ensimmäistä päivää kouluun, en tiennyt, että tietyissä pöydissä – myös ruokalassa – istuu tietyn lajin tyypit. Menin pöytään, ja neljä aika skrodea tyyppiä tuli sanomaan tyyliin ’painu vittuun siitä’. Pistin ensin vähän hanttiin, ’että mitä sä oikein selität?’ Mutta laihana poikana tajusin sitten luikkia tieheni.”\naiha poika” ei ole sellainen kuvailu, joka Nikanderista nykyään tulee ensimmäisenä mieleen, mutta sellainen hän lukioaikoina oli. Se laiha poika ei kuulunut oikein mihinkään porukkaan. Hän sai ”ansaittua respektiä” jalkapalloilijoiden keskuudessa hyvistä jalkapallosuorituksistaan, mutta oli lopulta vain kaksoistutkintoa suorittava väliinputoaja.\nikander loukkaantui pahasti 18-vuotiaana. Hän ei voinut enää pelata jalkapalloa. ”Masennuin. Voit kuvitella, miten paljon sen jälkeen kiinnosti enää käydä koulua, kun ei se ollut ennenkään juuri kiinnostanut. Ahdisti todella paljon, kun ei tiennyt, mitä sitä oikein isona olisi ryhtynyt tekemään.” Nikander oli aloittanut kuntosaliharjoittelun Mäkelänrinteen lukion vieressä olevan uimahallin kuntosalilla jo ennen loukkaantumista, jotta olisi pärjännyt jalkapallokentällä paremmin. Loukkaantumisen jälkeen hän alkoi panostaa kuntosaliin vielä enemmän. Nikander jättäytyi yhä enemmän pois koulusta ja alkoi käydä varastolla hanttihommissa. Sieltä saaduilla rahoilla Nikander läksi pian kahdeksi kuukaudeksi Aasiaan kavereiden kanssa. Mukana kaveriporukassa oli muuan Ruudolf.\neissun ja armeijan jälkeen Nikander yritti vielä käydä iltalukiossa, koska lukiota ei olisi ollut paljoa jäljellä, mutta ei siitä mitään tullut. Sen sijaan hän lyöttäytyi Ruudolfin, Karri Koiran ja muiden matkaan keikkareissuille paitamyyjäksi. ”Aina välillä menin lavallekin repimään sen paidan päältäni. Oli jo sen verran fysiikkaa kuntosalilta. Kun ei ollutkaan päässyt 50 000 ihmisen eteen pelaamaan jalkapalloa, niin parin sadan tyypin hurratessa paidan repiminen oli ihan hyvä korvike”, Nikander sanoo ja nauraa. Hän alkoi myös tehdä Youtubeen videosarjaa nimeltään Taru painojen herrasta. Eräänä päivänä Ruudolf kysyi porukkaan jo vakiintuneelta Nikanderilta, osaisiko tämä räpätä. Hän vastasi: ”Mä olen 2-pacin tasoa.” Nikander oli pikkuhiljaa päässyt mukaan viihdebisnekseen ja löytänyt sellaisen maailman, johon hän sopii. Vanhaa kliseetä mukaillen: loppu on historiaa.\narmittaa, että lukiossa jengi ei päässyt kokemaan minua sellaisena, kuin oikeasti olen”, Nikander sanoo. Sillä tavalla varmaan moni lukiolainen tuntee. Mutta tässä on esimerkki, että sellaisen tunteen ei ole pakko kestää kauaa. ”Minä pääsin kehittymään perhoseksi. Eikä lukioaikakaan hyödytöntä ollut. Sieltä opin, mitä en ainakaan halua tehdä.” Juttusarjassa tutut kasvot palaavat vanhaan opinahjoonsa.\nKAIKKI HYVÄT TEKSTIT alkavat fraasilla kun minä olin nuori.\npidettyjen piirteiden, kuten tunteellisuuden, on katsottu haitSiispä: taavan esimerkiksi liiketoimintaa. Todellisuudessa tutkimusten Kun minä olin nuori, elettiin maailmassa huikeaa girl powerin mukaan ne yritykset, joissa on naisia johdossa, menestyvät nousuaikaa. Populaarikulttuurissa oli valtavan raivokkaita paremmin kuin ne, joissa naiset loistavat poissaolollaan. nuoria naisia, jotka nousivat ennen näkemättömään suosioon. Elämme ihmeellistä taantuman aikaa. Kahdeksan eduskunGwen Stefani lauloi No Doubtin riveissä olevansa vain tyttö, tapuolueen puheenjohtajista yksi on nainen. Valtakunnan koska maailma ei anna hänen olla muuta. Alanis Morissette johtavista poliitikoista yhtä harvempi on nainen. Talousvaikutkirjoitti mielettömiä lyriikoita itsensä piilottamaan pyrkivästä tajista edelleen hyvin pieni osa on naisia. Entäpä pörssiyhtiöiden Mary Janesta. Spice Girls teki hyvin selväksi, että tyttökaverit hallituksissa? No, hiljaista on. tulivat paljon ennen poikia. Meillä on edelleen poliittisia nuorisoAmmensin aivan valtavasti noiden järjestöjä, jotka ovat saaneet ensimmäisen naisten sanomasta. Samoihin aikoihin naispuolisen puheenjohtajansa vasta hil”Jos sanon sinulle, että nainen nousi ensimmäistä kertaa Suomen jattain. Kun olin mukana itse sellaisen tasavallan presidentiksi. Kasvoin siihen, toiminnassa, pojat hoitivat puheenjoh’Marko työnsi kuulaa kuin tamisen ja tytöt hoitivat hommat – piiriettä minusta voi tulla ihan mitä vain. tyttö’, niin miten Marko mieOlen edelleen samaa mieltä – tytöistä järjestöjen puheenjohtajista suurin osa voi ja pitää tulla ihan mitä vain. Mutta oli poikia, mutta piirisihteereistä tyttöjä. lestäsi kuulaa työnsi?” mitä vanhemmaksi olen kasvanut, sitä Suomen Lukiolaisten Liitto on melkoisen enemmän olen kiinnittänyt huomiota edistyksellinen järjestö, mutta pääsihteeodotuksiin, joita meillä on poikia ja tyttöjä rikauteni toisena vuonna puheenjohtajissekä miehiä ja naisia kohtaan. tossa oli pelkkiä poikia. Miksi näin? Eräs toinen järjestömaailmassa kohtaamani tyttöihin ja Nyt sinä, parinkympin korvilla oleva nuori nainen tai mies, saatat ajatella, että sinä et ole koskaan huomannut sitä. Mutta naisiin liittyvä ilmiö oli se, että hyvän ja huolettoman jätkän pohdipa hetki. Seuraa viikon ajan vaikkapa lööppejä. Miten maineen hankkimisessa käytettiin mielellään omaa vartaloa. naisista uutisoidaan? Entä miehistä? Ja antakaapa, kun kerron teille: Se ei tee sinusta tiukkista, jos Kuuntele sanontoja – kuinka monta kertaa joku liittää tyttösuhtaudut itseesi arvostaen. Kenenkään asema ei ole kiinni mäisen tekemisen positiiviseen? Entä millaisiin asioihin? Tai siitä, kuka saa ja kenelle annetaan. Asioita pitää tehdä tai jättää tekemättä siksi, että haluaa itse tehdä niin. Ei siksi, että joku kuuntele ihan vain itseäsi. Jos sanon sinulle, että ”Marko työnsi kuulaa kuin tyttö”, niin ihminen tai yhteisö painostaa. miten Marko mielestäsi kuulaa työnsi? Lopuksi haluan sanoa, että harva asia ärsyttää minua yhtä paljon kuin toistensa tielle asettuvat naiset. Se ei tarkoita sitä, Niinpä. On ikävä tosiasia, että joskus sukupuoli voi estää etenemisen. etteikö siskon kanssa saisi olla eri mieltä. Se ei sido ketään Ehkä herättävin hetki itselleni oli se, kun ystäväni totesi minulle äänestämään aina naista. Mutta se tarkoittaa sitä, että toisen yhden hävityn nuorisojärjestövaalin jälkeen: mustamaalaaminen ja kamppaaminen on kiellettyä. Jokaisen menestyvän ihmisen on tehtävä töitä edistymisensä puolesta, ”Jos olisit mies, sinut olisi valittu.” Silloin voimakas luonteeni, vahvat sanani ja anteeksipyymutta meidän tyttöjen ja naisten pitää monesti tehdä vielä vähän telemättömyys olisivat olleet hyveitä, eikä paheita. Toisaalta enemmän noustaksemme samalle tasolle kuin pojat ja miehet. jännittävää on sekin, että monesti naisten täytyy häivyttää Tsempatkaamme siis toisiamme tällä reissulla. omaa sukupuoltaan ollakseen uskottavia. Monien naisellisina\nSini Korpinen on viestinnän ammattilainen, Suomen Lukiolaisten Liiton entinen pääsihteeri ja pahamaineinen ”#koffgate-femakko”.\nEetu Sihvonen 15\nHenrietta pelastaa maailman teksti:\nAnnaleena Kuronen – kuvat: Meri Björn\nO ON KAKSI ASIAA , jotka paljastavat heti kättelyssä, että Henrietta Kekäläinen, 26, on poikkeuksellisen sujut teknologian kanssa. Yksi: Kun Kekäläinen ei löydä ajoissa haastattelupaikalle, hän twiittaa toimittajalle. Kaksi: Kun Kekäläinen lopulta kurvaa pyörällään kahvilan pihaan 35 minuuttia myöhässä, hänen päässään ei ole tavallista styroksikypärää. Sen sijaan kaulan ympärillä on aerodynaamiselta kaulurilta näyttävä pääsuojain, joka auton turvatyynyn tapaan aktivoituu vasta törmäyksessä. ”Vähän kuin pään pelastusrengas”, Kekäläinen nauraa. Näitä kahta asiaa lukuun ottamatta Kekäläinen ei vastaa tavallista mielikuvaa teknologiaintoilijasta. Silti hänen nimensä tulee esiin yhä useammin, kun puhe on alan tulevaisuudesta tai koulutuksesta. Kaksi vuotta sitten Kekäläinen perusti Mehackit-nimisen yrityksen, joka järjestää lapsille ja nuorille alkeistason työpajoja ja kursseja teknologiasta, joilla voi oppia koodauksen perusteet tai rakentamaan yksinkertaisen robotin. Tänä syksynä Mehackit levittäytyy yli 30 suomalaislukioon ympäri maata. Käytännössä tämä tarkoittaa vapaavalintaista kurssia, joka kestää seitsemän viikkoa normaalin lukiokurssin tapaan. Kursseja vetävät korkeakouluopiskelijat. ”Tarkoituksena ei ole tehdä kenestäkään valmista koodaajaa, vaan tarjota tilaisuus tutustua teknologiaan”, Kekäläinen kertoo. Vielä kymmenen vuotta sitten Kekäläinen ei ollut lainkaan kiinnostunut luonnontieteistä. Nyt hän luennoi maailman pelastamisesta teknologian avulla. Miten tässä näin kävi?\nLAPSENA KEKÄLÄISEN HAAVEAMMATTI vaihtui viikoittain: ammattiurheilija, maatilan emäntä, ravintoloitsija, purjehtija… ”Kun katsoin Ally McBealia, mietin, että vitsi kun lakimiehet on makeita. En osannut valita yksittäisiä kiinnostuksen kohteita. Olin innostunut kaikesta.” Kekäläisen vanhemmat olivat yrittäjiä. Kotona puhuttiin suomen lisäksi myös englantia, sillä isä oli puoliksi kanadalainen. Lukiossa Kekäläinen pänttäsi lähinnä kieliä ja oli aktiivinen partiossa, oppilaskunnan hallituksessa ja Suomen Lukiolaisten Liitossa. Kirjoitusten jälkeen hän lähti Intiaan. Kekäläinen möi matkoja turisteille ja järjesti tapahtumia aina Bacardi Blast -bileistä intialaisiin häihin. ”Olin rämäpää, eikä mikään pelottanut minua. Intia oli silmiä avaava kokemus, mutta puolentoista vuoden jälkeen aloin haaveilla opiskelusta.” Kekäläinen lähti Wieniin opiskelemaan kauppatieteitä, vaikka oli lukenut lukiossa vain yhden kurssin saksaa. Hän elätti itsensä baarimikon töillä eikä päässyt saksankielisiä tenttejään läpi. Kekäläinen haaveili diplomaatin urasta ja pääsi lopulta Suomen ulkoministeriöön kesätöihin. Samaan aikaan näköpiiriin ilmestyi kuitenkin vielä jotain paljon kiinnostavampaa: yrittäjyyspiirit. Koska Kekäläisellä oli aiempaa kokemusta tapahtumien järjestämisestä, kaverit pyysivät häntä mukaan yrityshautomo Aalto Entrepreneurship Societyn toimintaan. Sitten alkoi tapahtua.\n”Tuli huijariolo. Että kohta ne hoksaa, etten kuulu tänne.”\nKekäläinen toi AaltoES:n kanssa amerikkalaisen sarjayrittäjä Steve Blankin Suomeen, alkoi auttaa Linda Liukasta tyttöjen koodauskoulun eli Rails Girlsin levittämisessä ulkomaille ja oli mukana perustamassa Wieniin Pioneers-nimistä teknologiafestivaalia. ”Kaikki vähän niin kuin räjähti. Se porukka tempaisi minut mukaansa. Siihen aikaan mahtuu aivan sumea määrä meilejä ja Skype-puheluja.” Kekäläinen tajusi, että tällaisessa porukassa hän oppii ja saa aikaan hetkessä paljon enemmän kuin ministeriössä olisi koskaan mahdollista. Hän innostui teknologiayrittäjyydestä niin paljon, että diplomaattihaaveet ja opinnot Wienissä saivat jäädä. ”On outo ajattelutapa, että jos ei ole konsultti, lakimies tai uraputkessa ennen kuin täyttää 25, olisi jotenkin epäonnistunut. Se ajattelutapa pitäisi unohtaa. Maailma on ihanan täynnä mahdollisuuksia joka suuntaan.” Kekäläinen ei ole vieläkään valmistunut – paitsi yhdestä hyvin erityisestä koulusta.\nKEKÄLÄINEN EI OLLUT KOSKAAN kuullutkaan Singularity University -nimisestä opinahjosta, kunnes vuonna 2013 eräs Pioneers-festivaalin puhuja vinkkasi, että Kekäläinen sopisi sinne. Singularity University on Yhdysvaltain avaruusjärjestö Nasan järjestämä kesäkoulu, jonne valitaan 80 osallistujaa ympäri maailman. Kymmenen viikon ohjelman päämääränä on etsiä ratkaisuja maailman suurimpiin ongelmiin, kuten nälänhätään, köyhyyteen tai ympäristön tuhoutumiseen. Kekäläinen pääsi ensimmäisenä suomalaisena mukaan ohjelmaan. Ainoa ongelma oli koulun hintalappu: 30 000 dollaria. ”Olin ihan peeaa, ja sain kaksi päivää aikaa saada rahat kasaan.” Kekäläinen marssi Aalto-yliopiston rehtorin kansliaan, pyysi apua ja sai kehotuksen soitella teknologia-alan säätiöihin. Kesällä yhteydenotot kaikuivat kuuroille korville. Kun kahden päivän takaraja umpeutui, Kekäläinen vakuutti Nasalle saaneensa rahat kasaan. Todellisuudessa kipeästi tarvitut rahat olivat kasassa vasta muutamia päiviä myöhemmin.\n”Yksikään osallistuja ei paranna syöpää vielä huomenna tai ylihuomenna, mutta moni voi avartaa näkemystä omasta tulevaisuudestaan.”\n”Oli vain pakko uskoa itseensä, vaikka yksikään suomalainen säätiö ei ollut aikaisemmin kuullut ohjelmasta. Kaikkiin asioihin pätee sama sääntö: joku on joskus aloittanut. Ei se ole sen kummempaa.” Nasan kesäkoulussa koulukavereina oli tutkijoita, yrittäjiä ja eri alojen ammattilaisia 36 eri maasta. Ainoa yhdistävä tekijä oli palava halu pelastaa maailma. Eräs intialainen astrobiologi suunnitteli, mitä Marsissa voisi syödä, ja toinen tiedenainen tutki aivokudoksen uusiutumista. Ratkottiin ongelmia kyberhyökkäyksistä mehiläisten katoamiseen. Kekäläinen ei ollut opiskellut päivääkään mitään teknologiaan liittyvää. ”Tuli huijariolo. Että kohta ne hoksaa, etten kuulu tänne”, Kekäläinen kertoo. Sitten hän ymmärsi oman tehtävänsä. Jos on huone täynnä tekniikan tohtoreita kehittämässä uutta teknologiaa, tarvitaan myös joku pitämään huolta siitä, että tekniikka on helppokäyttöistä ja ihmisläheistä. Näin keksinnöt saadaan huoneesta ulos maailmalle. Toisin sanoen: kun kotimaa on täynnä insinöörejä, tarvitaan henriettakekäläisiä selittämään muille, miten heidän keksinnöillään voidaan pelastaa maailma. ”Edustin Singularityssa tekijää. Olin se tyyppi, joka raahasi tiedemiehet ja -naiset ulos laboratorioistaan ja pakotin heidät kokeilemaan löydöksiään käyttäjien parissa.”\nKEKÄLÄISEN MIELESTÄ monet lokeroivat itsensä ei-teknologiaihmisiksi ihan turhaan: en osaa, en tajua, ei kiinnosta. ”Aiemmin teknologia oli minustakin pelottava asia. Sitten tajusin, että se onkin mieletön maailma, josta voi oppia koko ajan lisää. Kaikki osaavat käyttää kännyköitä ja läppäreitä, mutta harva uskaltaa omin päin ryhtyä kurkkimaan laitteiden sisään.” Siksi Mehackit-kursseilla käydään käsiksi myös piuhamereen ja opitaan käytännön harjoitusten kautta, miten laitteet toimivat. Osallistujat oppivat ymmärtämään, mitä kaikkea esimerkiksi 3D-tulostus tai koodaaminen mahdollistavat. ”Kun alkaa soittaa pianoa, tajuaa nopeasti, kuinka siistejä ovat klassisen musiikin huippusävellykset. Sama pätee teknologiaan. Vaikkei itse osaisikaan kaikkea, pitää ymmärtää perusteet, jotta näkee mahdollisuuksia ja uskaltaa tarttua niihin.” Aluksi Mehackit järjesti kokeiluluontoisia työpajoja lähinnä 6–12-vuotiaille lapsille. Näiden lasten vanhemmat olivat kuitenkin jo valmiiksi kiinnostuneita aiheesta ja puskemassa jälkikasvuaan teknologian pariin. Kekäläinen halusi saada aikaan jotakin suurempaa. Siksi Mehackit leviää tänä syksynä lukioihin.\nVIIDEN VUODEN PÄÄSTÄ yhä useampi ammatti syntyy uusien teknologioiden ympärille. Kaikkia ammatteja ei ole vielä edes keksitty. Se tarkoittaa, että jonkun on oltava ensimmäinen. Jos en minä, kuka sitten? Kysymys tiivistää, miksi Kekäläisellä on pokkaa luennoida Slush-konferenssin lavalla tai pommittaa teknologiasäätiöitä puheluilla. Kekäläinen ei usko, että teknologia yksinään tulee ratkaisemaan maailman isoimpia ongelmia. Tarvitaan ihmisiä, jotka ovat riittävän optimistisia ja pelottomia tarttuakseen toimeen. ”Mitä enemmän seuraan, mitä tällä planeetalla tapahtuu, sitä vaikeampaa on olla sivustakatsojana.” Eikä loppujen lopuksi omalla asuinpaikkakunnallakaan ole sen suurempaa merkitystä. ”Aiemmin ajattelin, että pitää lähteä ulkomaille, jos haluaa tehdä siistejä juttuja. Se ei pidä paikkaansa. Niitä voi tehdä juuri siellä missä itse on.” Siksi Kekäläinen keskittyy nyt innostamaan suomalaisnuoria teknologian pariin. Toisin kuin Amerikassa, Suomessa kukaan ei valmistu koulusta 300 000 dollarin opintolaina taakkanaan. Lisäksi suomalainen koulujärjestelmä on yksi maailman parhaista. Kekäläisen mielestä jo se velvoittaa toimimaan paremman maapallon puolesta. Kekäläiselle maailman pelastaminen ei tarkoita hippeilyä ja downshiftausta, vaan kovaa työtä ja kestävän liiketoiminnan rakentamista. Hän muistuttaa, että maailman isoimmissa haasteissa on myös maailman isoimmat liiketoimintamahdollisuudet. ”Jokainen luo tulevaisuutta joka päivä. Ne asiat, joita joku tekee tai ei tee nyt, vaikuttavat ihan kaikkeen. Tulevaisuus ei ole mikään valmis paikka, jonne mennäkseen pitää olla skarppi tai täyttää muiden vaatimuksia.” Niin. Miksi edes mukautua toisten odotuksiin tulevaisuudesta, kun tulevaisuutensa voi rakentaa ihan itsekin? ”On outoa ajatella, että pitäisi pysyä samanlaisena ihmisenä parikymppisestä eläkeikään. En usko, että on koskaan sellaista yhtä juttua, joka minusta tulee. Maailmasta voi lohkoa asioita palanen kerrallaan.”\nAI TO J A ALK UPERÄI N EN VALMEN N US K URSS I J ÄRJ ES TÄJ Ä V UOD ES TA 19 75.\nValmennuskeskus on 40 vuoden kokemuksellaan Suomen luotetuin valmennuskurssijärjestäjä; joka vuosi noin 2 000 pyrkijää saa haluamansa opiskelupaikan kurssiemme avulla.\n“PARAS opetuksen taso, opettajat, kokemus ja hinta-laatusuhde. Kokenein, luotettavin ja monipuolisin kurssijärjestäjä”. (Tutkimustoimisto 15/30 Research Oy)\n8.–22.9.2015 k.fi/ Seam\n• Sairaanhoitaja (AMK) • Sosionomi (AMK) • Terveydenhoitaja (AMK)\nMonimuotototeutus • • • • •\nAgrologi (AMK) Restonomi (AMK), Ravitsemispalvelut Tradenomi (AMK), Pk-yrittäjyys, Kauhava Sosionomi (AMK) Rakennusmestari (AMK), Rakennustekniikka, Jyväskylä\ntwitter.com/seamk facebook.com/seamk instagram.com/SeAMK_official\nEi hätää. Vielä ehdit hakea.\nElokuva | Ilmaisu- ja mediataidot | Kasvatus- ja opetusala Kuvataide | Sarjakuva ja animaatio | Valokuvaus\nFrankneljan ̈ nessivuRiina.indd 1\nTOIVOT TEKSTI: Robert Sundman – KUVAT: Nick Tulinen\nSuomen perustuslain mukaan valtiovalta kuuluu kansalle. Kansaa edustaa valtiopäiville kokoontunut eduskunta. Eduskunnan jäseniä ovat ne 200 kansanedustajaa, jotka valitaan neljän vuoden välein eduskuntavaaleilla. Edelliset vaalit toimitettiin huhtikuussa, vajaa neljä kuukautta sitten. 18–29-vuotiaita Suomen kansalaisia oli vuodenvaihteessa 760 798. Se on 13,9 prosenttia väestöstä. Mikäli eduskunnan ikärakenne vastaisi suomalaisten ikärakennetta, tälle kansanosalle kuuluisi siis lähes 28 paikkaa. Vastavalitussa eduskunnassa alle kolmekymppisillä on kuitenkin vain 14 paikkaa.\nKetkä näillä paikoilla sitten istuvat? Halusimme saada tuohon kysymykseen vastauksen. Siksi päätimme jututtaa nuoria kansanedustajia. Ehdot olivat seuraavat: haastattelisimme jokaisesta puolueesta yhtä kansanedustajaa, jonka ikä oli vaalipäivänä korkeintaan 28 vuotta*. Mikäli samassa puolueessa olisi useampia alle 29-vuotiaita kansanedustajia, valittaisiin heistä kaikista nuorin. Löysimme kuudesta eduskuntaryhmästä sopivan henkilön. Kristillisdemokraateista ja Rkp:sta nuoria ei löytynyt. Juttuun valitut edustajat esitellään sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä.\n* Nuorisolain mukaan nuorella tarkoitetaan alle 29-vuotiasta.\nTIINA ELOVAARA Suorapuheisuus veti perussuomalaisiin\nTiina Elovaara myöntää sen suoraan. Hän olisi nauranut, jos joku oli ennustanut perussuomalaisille yli 10 prosentin kannatusta vuonna 2007. Silloin Elovaara itse liittyi ”peeässään”, kuten hän puoluettaan kutsuu. ”Mä ajattelin, että en liity mihinkään valtapuolueeseen. Ja perussuomalaiset viehätti mua”, hän kertoo. ”Vertailin eri puolueiden nuorisojärjestöjen nettisivuja, ja kävin parissakin eri kokouksessa paikan päällä. Mietin perussuomalaisten lisäksi myös demarinuoria, koska sosiaalisen oikeudenmukaisuuden teemat ovat mulle itselleni tosi tärkeitä.” Kiinnostus näihin teemoihin syntyi jo lapsena Tampereen Kaukajärven lähiössä, jossa asiat eivät Elovaaran mielestä aina olleet hyvin. Ympärillä oli työttömyyttä, mielenterveysongelmia ja koulukiusaamista. Yksinhuoltajaisän lapsi halusi muuttaa ympäristöään vaikuttamalla tilanteeseen ja auttamalla muita. Lopulta oman puoluevalinnan ratkaisi se, että perussuomalaisista häntä pyydettiin mukaan. Elovaara liittyi puolueeseen lähtiessään sen eduskuntavaaliehdokkaaksi vain 21-vuotiaana. Viime kevään vaaleissa perussuomalaisten kannatus oli lähes 18 prosenttia. Se on nyt eduskunnan toiseksi suurin puolue, ja muodostaa hallituksen yhdessä keskustan ja kokoomuksen kanssa. Muutamassa vuodessa perussuomalaisista on tullut yksi suomalaisen politiikan vaikutusvaltaisimmista toimijoista. Elovaaraa viehättävät kuitenkin edelleen samat tekijät. ”Se on se suorapuheisuus. Me ollaan elävöitetty ja virkistetty poliittista keskustelua. Perussuomalaiset ovat pystyneet nostamaan keskusteluun kipeitä ja vaikeita aiheita, joista ei ole rohjettu puhua suoraan”, hän pohtii.\n”Esimerkiksi monet EU-asiat ovat sellaisia.” EU-asiat nousevat keskusteluun vielä hallituksessakin, sillä monet puolueen kannat ovat hyvin erilaisia kuin keskustan tai kokoomuksen. Tämä nähtiin heti yhteisen taipaleen alussa, kun perussuomalaiset vastustivat muista poiketen Välimeren alueen turvapaikanhakijoiden jakamista EU-maiden kesken. Elovaara myöntää, että perussuomalaisten roolin on muututtava, kun oppositiossa räksyttävän kriitikon tehtävä on vaihtunut hallitusvastuuseen. ”Sen on myös näyttävä, että ei olla enää oppositiossa. Tärkeintä on kantaa hallitusvastuu kunniallisesti eli rohkeasti toteuttaa ne vaaditut uudistukset, joita nyt tarvitaan.” Hallitusohjelma perustuu tavoitteelle hidastaa Suomen valtion velkaantumista. Se näkyy verohelpotuksina, joiden tavoitteena on edistää kuluttamista, ja toisaalta isoina leikkauksina esimerkiksi koulutuksesta. Kaikki ratkaisut eivät välttämättä miellytä. Monet edustajat joutuvat hallituksessa puolustamaan samoja asioita, joita aikanaan oppositiossa vastustivat. Sen Elovaarakin myöntää. ”Mutta se on pelin henki”, hän toteaa. Työnsarkaa riittäisi myös julkisuuskuvassa. Kun perussuomalaisia ajattelee, mieleen putkahtaa kuva Timo Soinista kumppaneineen. Elovaara muistuttaa, etteivät kaikki perussuomalaiset ole keski-ikäisiä miehiä. ”Me ei olla keski-ikäisten, konservatiivisten miesten armeija. Tuore sosiaali- ja terveysministeri Hanna Mäntylä on siitä hyvä esimerkki.”\n”Perussuomalaiset ovat pystyneet nostamaan keskusteluun kipeitä ja vaikeita aiheita, joista ei ole rohjettu puhua suoraan.”\nKUKA? Tiina Elovaara (s. 1986) on perussuomalaisten kansanedustaja Tampereelta. Hän opiskelee kasvatustieteitä Tampereen yliopistossa. Veimme Elovaaran kokikselle Helsingin Bottalle, jossa perussuomalaiset juhlivat jytkyä ensimmäisen kerran vuonna 2011 ja uudelleen viime keväänä.\nKATRI KULMUNI Keskusta ei ole vain jyväjemmareiden puolue\nJoskus opettaja voi muuttaa kaiken. Niin kävi esimerkiksi Katri Kulmunille, jonka kohdalle sattui yläasteella erityisen hyvä yhteiskuntaopin lehtori. Hän sai nuoren torniolaisen kiinnostumaan siitä, miten systeemimme oikein toimiikaan. Ja nopeasti kiinnostuttuaan Kulmuni tajusi, että puolueet ovat melko luonteva paikka vaikuttaa yhteiskunnan toimintaan. ”Kävin puolueiden nettisivuilla ja lueskelin ohjelmia. Sieltä valikoitui sitten keskusta, ja siitä se oikeastaan lähti. Kun on kerran ehdolla joissain edustajistovaaleissa tai kunnallisvaaleissa, niin aika nopeasti tullaan kysymään taas uusiin vaaleihin”, hän kertoo. Keskustassa Kulmuniin vetosi yrittäjien asioiden puolustaminen ja toisaalta inhimillinen, sosiaalinen oikeudenmukaisuus. Siis se, että samaan aikaan täytyy itse yrittää, mutta toisaalta huolehtia myös siitä, että kaikki pysyvät matkassa. Kaikissa isoissa puolueissa on omat valtajännitteensä, eikä keskusta tee tässä asiassa poikkeusta. Puolueen sisällä on erilaisia ihmisiä, jotka pitävät tärkeinä eri asioita. Tällä hetkellä keskustelua käydään – ei niin yllättäen – Juha Sipilän hallituksen ohjelmasta. Kulmuni toistaa useasti, että hänen mielestään keskustan hienous on juuri siinä, ettei se ole osa oikeistoa eikä vasemmistoa. Mutta puoluehan päätti muodostaa kokoomuksen ja perussuomalaisten kanssa hallituksen, joka ajaa suuria leikkauksia? ”Talouden tasapainottamista on tehtävä. Ja samalla on mietittävä, miten se tehdään mahdollisimman oikeudenmukaisesti. Keskustalainen retoriikkahan pohjaa voimakkaasti Santeri Alkion perintöön eli köyhän asian puolustamiseen ja sivistyksen henkeen”, Kulmuni kertoo.\n”Mie en niele sitä porvarileimaa, ja haluaisin kyllä nähdä sen keskustalaisen joka pitää itseään porvarina.” Eikä puolue Kulmunin mukaan ole valmis, vaan elää ja muuttuu jatkuvasti. ”Siinä vaiheessa kun alkaa tuntumaan siltä, että kaikki on hyvin, niin ollaan tiputtu kelkasta lopullisesti.” Porvarileiman lisäksi Kulmunia tökkii ajatus keskustasta maaseudun puolueena. Se olisi hänen mukaansa jo väestörakenteenkin vuoksi mahdotonta. ”Ei me pelkästään maatalousväestön äänillä oltaisi pääministeripuolue. Mutta toki on helppo sanoa, että te olette vaan jyväjemmareiden asialla. Vähän niin kuin demareille sanotaan, että te olette ammattiyhdistysliikkeen asialla. Tai kokoomus suurpääoman asialla.” Kulmunin mukaan keskustan äänestäjäkunta on hyvinkin moninaista. Mukana on niin yrittäjiä, pienituloisia, maanviljelijöitä kuin palkansaajiakin. Toisaalta se tekee politiikan tekemisestä hankalaa. ”Kun jonnekin kumartaa, niin toisaalle pyllistää. Mutta sitten pitää miettiä, että mitkä on niitä yhdistäviä tekijöitä”, hän pohtii. Sama ongelma on toki kaikilla puolueilla. Keskustalaisille yhdistävä tekijä on löytynyt tavoitteesta pitää maaseutu asumiskelpoisena ja palvelut toimivina myös syrjäisemmillä seuduilla. Juuri alueellisen tasa-arvon tavoitteleminen on myös Kulmunille hyvin tärkeää. ”Välillä tuntuu, että elämisen oikeutusta joutuu jatkuvasti perustelemaan, kun tulee pohjoisesta.”\n”Siinä vaiheessa kun alkaa tuntumaan siltä, että kaikki on hyvin, niin ollaan tiputtu kelkasta lopullisesti.”\nKUKA? Katri Kulmuni (s. 1987) on keskustan kansanedustaja Torniosta. Hän on opiskellut kansainvälisiä suhteita Lapin yliopistossa sekä Pietarin Eurooppalaisessa yliopistossa. Veimme Kulmunin kahville Puu-Vallilassa sijaitsevaan Kahvila Suvantoon. Sen lähemmäs keskustalaista maaseutuidylliä oli mielestämme vaikea päästä Helsingin kantakaupunkialueella.\nILMARI NURMINEN Sdp:n ei pidä pelätä gallupeja\nIlmari Nurminen on eduskunnan ensimmäinen 1990-luvulla syntynyt kansanedustaja. Juuri siksi on hieman huvittavaa, että hänen on sanottu päässeen parlamenttiin vanhusten äänillä. Väite voi hyvin pitää paikkansa, sillä Nurmisen kampanjan kärkiteemana oli muun muassa ikäihmisten hyvinvointi. Miksi ihmeessä eduskunnan nuorin kansanedustaja haluaa profiloitua vanhusten ongelmien ratkojana? Nurmista naurattaa. ”Tästä on kyllä kysytty niin paljon”, hän aloittaa. ”Mä oon itse kokenut asian niin, että pystyn esimerkiksi opiskelijana puolustamaan omia oikeuksiani, mutta monet ikäihmiset eivät enää pysty ajamaan omia asioitaan. Siksi on tärkeää, että myös me nuoret kannetaan huolta vanhemmista sukupolvista.” Toki Nurminen tiesi myös, ettei eduskuntaan pääse vain yhden kansanosan äänillä – varsinkin jos kyseessä on nuoret, jotka äänestävät melko laiskasti suhteessa eläkeläisiin. Vaaliteemaa voisi siis pitää taktisena vetona. Tämän Nurminen kiistää. Hänen mukaansa kyse on heikompiosaisten puolustamisesta eli juuri siitä asiasta, joka hänet alunperin veti mukaan politiikkaan ja demareihin. ”Kyllä mä mietin myös vihreitä jonkin aikaa, mutta mulle oli kuitenkin vielä tärkeämpiä sosiaalipoliittiset kysymykset. Siksi sosiaalidemokraatit oli mun vaihtoehto”, hän kertoo. Kun valinta oli selvä, Nurminen käveli Vammalan demareiden kokoukseen ja ilmoitti halustaan olla aktiivinen. Kovin moni niin ei tee.\nNuorista on pulaa varsinkin demareiden joukossa – niin puolueen toiminnassa kuin äänestäjäkunnassakin. Sdp onkin tällä hetkellä kovassa kriisissä. Kannatus on niin matalla, että jopa Hakaniemessä sijaitseva perinteikäs puoluetalo piti laittaa myyntiin. ”Ongelma on siinä, ettei me pystytä kertomaan, keitä me ollaan ja mitä me ajetaan. Jos ympäristöasiat on sulle tärkeitä, niin sä lähdet vihreisiin etkä ajattele demareita. Tai jos puhut vaikka sosiaaliturvasta ja oot kiinnostunut perustulosta, liityt mieluummin Vasemmistoliittoon.” Nurmisen mukaan Sdp on arvopuolue, joka ei halua leimautua ainoastaan tiettyjen kysymysten puolueeksi. Sen vuoksi sanoma ei aina näyttäydy kovin kirkkaana. ”Ja jos nuoria ajattelee, niin sen sanoman täytyisi olla kirkkaampi. Mä uskon toisaalta, että aika monessa puolueessa on tällä hetkellä sama tilanne”, Nurminen pohtii Hänen mielestään nuorten demareiden pitäisi siis pitää ääntä itsestään. Kertoa, mitä halutaan muuttaa ja mihin suuntaan puoluetta viedä. Gallupien liika tuijottelu ja turha miellyttäminen eivät Nurmista sytytä. ”Kannattaa vaan tehdä rohkeasti sitä omaa politiikkaa ja puolustaa omaa näkemystään. Ja jos gallupit näyttää, että nyt mennään huonoon suuntaan, niin sitten tehdään vaan vielä rohkeammin”, hän sanoo ja naurahtaa. ”Ei gallupeja pidä pelätä, eikä niiden vuoksi pidä tehdä kompromisseja.”\n”Kannattaa tehdä rohkeasti omaa politiikkaa ja puolustaa omaa näkemystään.”\nKUKA? Ilmari Nurminen (s. 1991) on Sdp:n kansanedustaja Sastamalasta. Hän on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa 1990-luvulla syntynyt kansanedustaja. Nurminen opiskelee kunta- ja aluejohtamista Tampereen yliopistossa. Veimme hänet kokikselle ravintola Juttutupaan. Se sijaitsee aivan Sdp:n puoluetoimiston vieressä ja on tunnettu demareiden kohtauspaikka. Haastattelumme aikana Nurminen törmäsi ainakin neljään puoluetoveriinsa.\nHANNA SARKKINEN Vasemmistoliiton sukupolvenvaihdos on jo tehty\n”Tajusin, että eihän mulla ois monissa maissa ollut tällaisella perhetaustalla mitään mahdollisuuksia kouluttautua. Eikä se ole mikään luonnonlaki, vaan siitä on kiittäminen poliittisia päätöksiä, joita Suomessa on tehty. Eikä näin ole aina ollut, eikä esimerkiksi maksuton koulutus säily itsestään”, Hanna Sarkkinen kertoo. Tavallisen duunariperheen kasvatille se oli yksi niistä käänteentekevistä ajatuksista, jotka vahvistivat omaa poliittista identiteettiä ja ajatusta siitä, että juuri vasemmistoon hän haluaa kuulua. ”Kyllä mä itseni punavihreäksi mielsin jo ennen kun lähdin Vasemmistonuorten toimintaan mukaan. Ja sitten kun lukioikäisenä lähdin, niin tuli heti sellainen tunne, että oon löytänyt ihmisiä, jotka ajattelee samalla tavalla ja joiden kanssa viihdyn.” Vasemmistonuorista Sarkkista pyydettiin Oulun kunnallispolitiikkaan mukaan, ja siitä edelleen eduskuntavaaliehdokkaaksi ensimmäisen kerran vuonna 2011. ”Takana ovat nyt kahdet kuntavaalit, kahdet eduskuntavaalit ja yhdet europarlamenttivaalitkin. Ja ylioppilaskunnan vaaleissakin olen ollut ehdolla kaksi kertaa”, hän luettelee. Nuoren kansanedustajan poliittinen CV on melko pitkä. Sarkkinen muistuttaakin, että kovin harva nuori poliitikko tai ensimmäisen kauden kansanedustaja on mitenkään kokematon: eduskuntaan tultaessa monella on jo useamman vuoden ura takana. ”Mulla on itsellänikin. Oon ollut kaupunginvaltuutettuna ja yhdyskuntalautakunnan puheenjohtajana Oulussa.\nSitten kaupunginhallituksessa ja nyt kaks vuotta Vasemmistoliiton puoluehallituksen puheenjohtajana. Monilla vanhemmilla poliitikoilla, jotka valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan, voi olla paljon vähemmän kokemusta. Ikä ei kerro mitään.” Vaikka Sarkkista onnisti ja paikka eduskunnasta irtosi nyt toisella yrittämällä, ei omalla puolueella mene kuitenkaan kovin hyvin. Vasemmistoliitto menetti kaksi paikkaa eduskunnassa ja joutui irtisanomaan omaa henkilöstöään vaikean tilanteensa vuoksi. ”Suurin syy tappioon oli varmaan talouskeskustelu. Me ei puolustettu leikkauksia vaan elvyttävää talouspolitiikkaa, ja oltiin aika yksin linjamme kanssa. Eikä oikein osattu konkretisoida tarpeeksi hyvin, että mitä se oikeasti tarkottaa”, Sarkkinen pohtii. Häviöön on kuitenkin turha jäädä vellomaan. Sarkkisen mielestä nyt pitää katsoa, mitä voidaan tehdä paremmin, ja lähteä eteenpäin. Yhdeksi kehittämisen kohteeksi hän nostaa viestinnän. Politiikan tekeminen kun on pitkälti juuri viestintää, eikä nykyajan yhteiskunnallisessa keskustelussa pärjää ilman kunnollista viestintäosaamista. Helpotusta tuo se, että oman puolueen sisällä on kuitenkin paljon nuorta, aktiivista porukkaa. ”Toiminnassa on mukana tosi paljon nuoria eri puolilla Suomea. Sukupolvenvaihdos on ikään kuin jo tehty. Puoluetta on uudistettu tosi paljon viimeisen viiden vuoden aikana.”\n”Monilla vanhemmilla poliitikoilla voi olla paljon vähemmän kokemusta. Ikä ei kerro mitään.”\nKUKA? Hanna Sarkkinen (s. 1988) on Vasemmistoliiton kansanedustaja Oulusta. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi Oulun yliopistosta, pääaineenaan aate- ja oppihistoria. Veimme Sarkkisen kahville Helsingin yliopiston Kumpulan kampukselle. Vasemmistoliittoa äänestetään Helsingissä eniten juuri Kumpulassa, ja nimenomaan opiskelijoiden keskuudessa.\nSAARA-SOFIA SIRÉN Kokoomuksen uudistumisen aika on nyt\nSaara-Sofia Sirénin suunnitelmiin politiikka tai ura kansanedustajana ei kuulunut. Poliittisten nuorisojärjestöjen sijaan hän oli pitkään aktiivinen omassa urheiluseurassaan ja erilaisissa liikuntajärjestöissä. ”Voimistelu-urani katkesi selkävammaan aika nuorena. Siirryin sitten valmentajaksi ja aluksi oman seurani johtokuntaan. Siellä mulla heräsi sellainen taistelutahto, että asiat on täällä pielessä ja nuoria olisi kuultava enemmän.” Lopulta Sirén nousikin voimisteluseuransa puheenjohtajaksi ja pääsi sitä kautta tekemisiin myös Turun kaupungin liikuntalautakunnan kanssa. Politiikkaa hän ei vieläkään ajatellut tekevänsä – kysehän oli vain oman seuran asioiden hoitamista ja rakkaasta harrastuksesta. ”Vuonna 2007 mua sitten kysyttiin useampaan otteeseen ehdolle kunnallisvaaleihin. Kerkesin aika monta kertaa kieltäytymään, kunnes havahduin miettimään, että itse asiassa mähän teen jo liikunnan parissa politiikkaa. Ehkä se ei olisikaan niin iso hyppy siirtyä kaupunginvaltuustoon”, Sirén muistelee. Kunnallispolitiikassa tie vei jo tutuksi tulleen liikuntalautakunnan puheenjohtajan paikalle. Kun oma urapolku vielä vei avustajaksi eduskuntaan, tempaisi politiikka Sirénin lopulta kokonaan mukaansa. Oman puolueensa kokoomuksen Sirén valitsi ensimmäisten kunnalisvaaliensa aikaan. ”Tein valinnan vihreiden ja kokoomuksen välillä. Kokoomuksessa viehätti se, että puolueeseen mahtuu hyvin paljon erilaisia näkemyksiä”, hän kertoo.\nSe, että puolueen seinät ovat leveät ja katto korkealla, on siis Sirénille tärkeää. Puolueen jäsenten joskus keskenäänkin poikkeavia näkemyksiä kunnioitetaan yhtälailla. Kaikilla on kuitenkin taustalla samankaltainen arvopohja, jossa yhdistyvät ajatukset yksilön vapaudesta ja toisaalta omasta vastuusta elämänsä suhteen. Siréniä itseään kiinnostavat liikunta- ja nuorisoasioiden lisäksi ympäristöasiat. Hän istuukin eduskunnan ympäristövaliokunnassa. ”Oon puhunut paljon kestävästä kehityksestä ja myös opiskellut esimerkiksi vastuullista liiketoimintaa sekä yritysvastuuta. Näitä asioita mulla on hyvä mahdollisuus edistää myös kokoomuksen sisällä.” Sirén näkee kokoomuksen tulevaisuuden nimenomaan keskusta-oikeistolaisena puolueena, ei siis jyrkän oikeistolaisena likeenä. Omaa poliittista vakaumustaan hän luonnehtii liberaaliksi. ”Koen olevani sekä arvo- että markkinaliberaali. Ja oon aika toiveikas sen suhteen, että tämä on myös sellainen sukupolvikysymys. Tähän suuntaan ollaan toivottavasti tulevaisuudessa menossa puoluekannasta riippumatta”, Sirén pohtii. Puolueen uudistumisen aika olisi hänen mielestään nyt. Vaikka kokoomus onkin hallituksessa, se hävisi vaaleissa seitsemän paikkaa. Vaaleja edeltävät gallupit ennustivat vieläkin huonompaa tulosta. ”Mä pidän tärkeänä sitä, että puolue uudistuu, ja osaa katsoa itseään kriittisesti.”\n”Kokoomuksessa viehätti se, että puolueeseen mahtuu hyvin paljon erilaisia näkemyksiä.”\nKUKA? Saara-Sofia Sirén (s. 1986) on kokoomuksen kansanedustaja Turusta. Hän on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Turun yliopistosta. Veimme Sirénin vissylle Helsingin Mattolaiturille. Saamiemme tietojen mukaan Mattolaituri on kokoomuslaisten suosima, juuri sopivan porvarillinen paikka Kaivopuiston rannassa. Sirén ei kuitenkaan ollut aiemmin siellä käynyt.\nOZAN YANAR Vihreät on ympäristöasioiden ykköspuolue\nJos eduskunnan alla lepäävä Arkadianmäki olisi Ankkalinna, Ozan Yanar saattaisi olla sen Hannu Hanhi. Hän ei ole ärsyttävän nenäkäs menestyjä, mutta monelle tuoreelle kansanedustajalle parlamenttiin pääseminen on vaatinut vuosien työn. Yanarin nousukiito sen sijaan on tapahtunut poikkeuksellisen nopeasti. Hän myöntää sen itsekin. ”Mä liityin puolueeseen vuoden 2013 loppupuolella. Kahden päivän päästä liittymisestä mut valittiin Helsingin vihreiden hallitukseen”, Yanar naurahtaa. Pian tämän jälkeen kaverit kysyivät, koska pääsisivät jakamaan Yanarin flaikkuja. Siksi hän päätti ottaa riskin. ”Tulin baarista kotiin, ja rupesin miettimään, että kohta on eurovaalit. Soitin vihreiden puoluesihteeri Lasse Miettiselle ja kysyin, että oisko ihan hullu idea, jos lähtisin ehdolle. Lasse sanoi, että hei, mietitään asiaa. Ja sitten puoluehallitus nimesi mut ehdokkaaksi.” Ja kun oli saanut epämediaseksikkäissä eurovaaleissa tuoreena kasvona hieman reilu pari tuhatta ääntä, oli syyhy seuraavan vuoden eduskuntavaaleihin jo kova. Niissä onnisti. Vaikka olisi tietysti huijausta väittää, ettei Yanar olisi ajatellutkaan politiikkaa ennen vuotta 2013. Vuoden verran piti kuitenkin pohtia sitä, kumpaan puolueeseen taloustieteilijä lähtisi: vihreisiin vai demareihin.\n”Lopulta mä koin, että juuri vihreät ottaa huomioon parhaiten myös ne ryhmät, joita nykyjärjestelmä ei ehkä ota. Me puhutaan paljon uusista työn muodoista ja esimerkiks freelance-yrittäjyydestä. Lisäksi vähemmistöjen asiat on meille tosi tärkeitä”, Yanar kertoo. Hänen mielestään vihreät on myös ehdottomasti ykköspuolue, jos haluaa vaikuttaa ympäristöasioihin. ”Se on meillä läpileikkaava teema. Kun tehdään kompromisseja, puolueet saavat yleensä vain pari juttua läpi. Vaikka monet puolueet sanoo olevansa vihreitä, niin ympäristöasiat saattaa jäädä kuitenkin muiden asioiden jalkoihin. Vihreissä näin ei ole.” Yanar innostuu, kun hän puhuu taloudesta tai kun häntä pyytää arvioimaan tuoretta hallitusohjelmaa. Silti hänen kanssaan harvemmin keskustellaan näistä teemoista. Useimmin ihmisiä tuntuu kiinnostavan nuoren kansanedustajan maahanmuuttajatausta. ”Ensimmäisen parin kolmen viikon aikana valintani jälkeen annoin aika paljon haastatteluja, joissa puhuttiin tosi paljon mun maahanmuuttajataustasta. Mutta kun on ollut tutkijana töissä työja elinkeinoministeriössä ja uskon tietäväni aika paljon talousasioista, niin mä koen, että mulla on paljon enemmän annettavaa just niissä asioissa. Mä haluan olla asiaosaaja”, Yanar toteaa. No, mitä mieltä Yanar sitten on tuoreesta hallitusohjelmasta? ”Eipä tätä voi kovin ozanmaiseksi hallitukseksi kutsua”, hän nauraa.\n”Vihreät ottaa huomioon parhaiten myös ne ryhmät, joita nykyjärjestelmä ei ehkä ota.”\nKUKA? Ozan Yanar (s. 1987) on vihreiden kansanedustaja Helsingistä. Hän opiskelee taloustiedettä Helsingin yliopistossa. Veimme Yanarin kahville Ravintola Rytmiin. Sitä pidetään Helsingin vihreiden kohtaamispaikkana aivan Kallion ja punavihreän kuplan ytimessä.\nfleur is french for flower kuvat: Meri Björn — tyyli: Sami Järvinen meikki ja hiukset: Anne Flink — malli: Ira Sunbaeva / Major Models Paris\nPariisissa kesäkuussa kuvattu Improbaturin muotijuttu on stailattu käyttäen secondhand-vaatteita. Vaatteita on ostettu niin Lohjan kierrätyskeskuksesta, Tuusulan Euroset-kirpputorilta kuin Berliinin maineikkaasta Coloursvintagekaupastakin.\nSyksynku ha yhteis 2.9. 8. – 2 uss a\nu ammik Haku t16 alkaviin 20 uksiin koulut\nA ITO JA A L KU PE RÄ IN E N VA L M E N N U SKU RSSIJÄ RJE STÄ JÄ V U ODE STA 1 97 5 .\nOPISKELEMAAN YLIOPISTOON TAI KORKEAKOULUUN! Paras opetuksen taso, opettajat, kokemus ja hinta-laatusuhde. Kokenein, luotettavin ja monipuolisin kurssijärjestäjä! (Tutkimustoimisto 15/30 Research Oy:n tekemä tutkimus valmennuskurssijärjestäjistä). Yliopisto-opintojen suosio kasvaa joka vuosi. Yliopistojen sekä tiede- ja taidekorkeakoulujen pääainevalintojen koulutuksiin haki keväällä yhteensä 89.000 hakijaa, eli 6 % enemmän kuin edellisvuoden haussa. Opiskelupaikan sai vain 27 % hakijoista. Koko korkeakoulusektorin hakijamäärä nousi vuonna 168.000 hakijaan, kun se vuotta aiemmin oli ollut 158.000. Kilpailun kiristyessä pyrkijä tarvitsee onnistuakseen kaiken mahdollisen tiedon ja tuen. Tästä esitteestä löydät tiedot valmennuskursseista, kotikursseista, abikursseista, opiskelutekniikkakursseista sekä itseopiskelumateriaaleista. Olemme järjestäneet valmennuskursseja jo 40 vuoden ajan. Tämän ylivoimaisen kokemuksen perusteella olemme suunnitelleet syksyksi 2015 ja kevääksi 2016 valmennuskurssit, joiden opetussuunnitelmissa otetaan huomioon kaikki pyrkimisen kannalta tärkeät asiat: laadukkain mahdollinen opetus, monipuolinen harjoittelu, henkinen tuki, kattavat materiaalit ja optimoidut kurssiaikataulut. Sinun tyytyväisyytesi ja onnistumisesi valintakokeessa on meille kaikkein tärkeintä. Siksi kysymmekin vuosittain kurssilaistemme mielipidettä jokaisen opetuskokonaisuuden\n% e 98 m m . ista een ilais vereill s s r a u ta k an k ikis urssia a k 015 an k 4-2 elema 1 0 2 en tt iete den s suosi t u e a k i K ä alm ta lä oli v ” ikis almis a k 5 v leen 201 % on vereil 3 n ka 200 e 99 ien tamm rssiaa s o s ”Vu ilaisi aan ku ss kur ittelem s suo\nTutkimus Valmennuskeskus uusi paikkansa laadukkaimpien valmennuskurssien järjestäjänä Suomessa tutkimustoimisto 15/30 Research Oy:n tekemässä tutkimuksessa valmennuskurssijärjestäjistä. Tutkimukset toteutettiin Tilastokeskuksen sattumanvaraiselle otokselle 18-25 -vuotiaita henkilöitä.\nus kem n ja o k , o at avi ttaj uotett toimist e p l o s , , u in m so ene utki n ta kse de. Kok täjä. (T imus u t ope tusuh järjes ä tutk i ras ”Pa ta-laa kurss tekem )” i n n i i s y h li jistä sas O :n ja ues mat ipuo search järjestä t n u o i e m tta olem urss moi 30 R e: Il aatte m ta 10 % 15/ ennusk m us as sem valm nuk i kanss a alenn n e l sa dia eris fren lle kav orukka 15 %!” n a i p th ka ss men ista ruk kur ”Mu ennus %. Kol an po m valm nusta 5 useam i n a e al nt eljä ja n\nOikea valmistautumistekniikka Oppiminen on taito, jota voit harjaannuttaa. Hallitessasi oikean opiskelutekniikan voit moninkertaistaa oppimistuloksesi. Oikea opiskelutekniikka on keskeisessä roolissa kaikilla valmennuskursseillamme.\nJos haluat varmistaa paikkasi Suomen suosituimmilla valmennuskursseilla, ilmoittaudu ajoissa. Kurssipaikat täytetään ilmoittautumisjärjestyksessä. Julkaisemme myös itseopiskelumateriaaleja useimmille aloille. Kysy lisää!\n”Paras opetuksen taso, opettajat, kokemus ja hinta-laatusuhde. Kokenein, luotettavin ja monipuolisin kurssinjärjestäjä” (15/30 Research)\nMikäli olet Allianssin, Suomen Lukiolaisten liiton jäsen tai Nordea Check-in asiakas, saat abikursseista ja abi-itseopiskelumateriaaleista 50 %:n alennuksen. AMMATTIKORKEAKOULUT TEKNIIKKA JA LIIKENNE: Kaikkiin AMK Tekniikka ja liikenne lähiopetuskursseihimme kuuluu lisäksi AMK Tekniikka ja liikenne KOTI –kurssin opetusvideot 50 oppituntia, joihin on rajaton katseluoikeus heti ilmoittautumisen jälkeen pääsykokeeseen asti. AMK, Tekniikka ja liikenne LOKAKUU, Helsinki\n560 € 740 €\n1100 e 1100 e 140 € / aine\n*Yhteishinta VAKAVA kurssille ja luokanopettajakoulutuksen soveltuvuusharjoituksille: Helsinki 690 euroa, Tampere ja Turku 580 euroa sekä Oulu ja Jyväskylä 540 euroa. Kurssitakuu: Mikäli VAKAVA–kokeen pisteesi eivät riitä minkään hakemasi kohteen soveltuvuusosuuteen, saat ensi vuonna VAKAVA–kirjallisuuskurssin puoleen hintaan. KAUPPATIEDE: Kaikkiin kauppatieteiden lähiopetuskursseihimme kuuluu lisäksi Kauppatiede Koti –kurssin opetusvideot 117 ot, joihin on rajaton katseluoikeus pääsykokeeseen asti. Kauppatiede SuperTakuu, Helsinki\nKauppatiede SuperTakuu, Tampere\nKauppatiede SuperTakuu, Turku\n1 290 € 1 050 €\nLääketiede TAKUU MARRASKUU, Oulu Lääketiede TAKUU HUHTIKUU, Oulu Lääketiede TAKUU HUHTIKUU, Kuopio\nLääketiede TAKUU TAMMIKUU, Lahti Lääketiede TAKUU KOTI, Lääketiede Matemaattiset apuneuvot KOTI Lääketiede Itseopiskelumateriaalit\nOikeustiede Johdantokurssi, koko Suomi Oikeustiede Vastaustekniikkakurssi kuuluu Oikeustiede Super-Takuu ja VIP–kurssin hintaan. Mikäli osallistut Oikeustiede 1, 2 tai Intensiivi –kurssille, saat vastaustekniikkakurssin 340 euron hintaan! Oikeustiede Takuu, Tampere\nMikäli olet Allianssin tai Suomen Lukiolaisten liiton jäsen, Nordea Check-in asiakas tai osallistut muulle kurssillemme saat opiskelutekniikkakurssista 50 %:n alennuksen. PSYKOLOGIA: Kaikkiin tilastotieteen kursseihimme kuuluu lisäksi Tilastotiede TAKUU –kurssin opetusvideot 90 ot, joihin on rajaton katseluoikeus pääsykokeeseen asti. Psykologia, matemaattiset apuneuvot, Helsinki Tilastotiede TAKUU marraskuu, Helsinki\nArtikkelikurssi TAKUU, Helsinki Artikkelikurssi TAKUU, Tampere\nHaku-lehti Haku-lehti on yliopistoon ja korkeakouluun pyrkijän oma lehti. Haku ilmestyy joulukuussa. Lehti sisältää yli 140 sivua faktaa ja ihmisten omakohtaisia kokemuksia opiskelemaan pyrkimisestä, opiskelusta, valmennuskursseista ja akateemisista ammateista. Haku-lehti käsittelee perusteellisesti pyrkimiseen ja valintakoevaatimuksiin liittyvät asiat. Mukana on mm. eri alojen valintakoevaatimukset, valintakoeanalyysit, valmistautumisvinkit sekä lähtöpistetaulukot. Akateemisten alojen edustajat kuvailevat työnsä hyviä ja huonoja puolia. Opiskelijat kertovat, millaista on opiskelijan arki ja juhla. Haku-lehti on maksuton ja voit tilata sen suoraan kotiisi numerosta 0207 280 340, kotisivujemme www.valmennuskeskus.fi kautta tai sähköpostilla vkinfo@valmennuskeskus.fi.\nAlakohtaiset infotilaisuudet Järjestämme alakohtaisia infotilaisuuksia Helsingissä, Lahdessa, Jyväskylässä, Tampereella, Turussa, Oulussa, Kuopiossa, Lappeenrannassa ja Porissa. Tilaisuuksissa analysoidaan edellisvuosien valintakokeet ja niiden kysymystyypit sekä käydään läpi tehokkaimmat valmistautumis- ja vastaustekniikat. Lisäksi opettajat ja kurssipäälliköt käsittelevät uudet valintakoevaatimukset ja esittelevät valmennuskursseja. Infotilaisuuksissa ovat mukana myös tutorit, jotka kertovat omat tuoreet kokemuksensa onnistu-\nneesti toteutetusta pääsykoeprosessista. Lisätietoa alakohtaisista infotilaisuuksista saat osoitteesta www.valmennuskeskus.fi, tai soittamalla Valmennuskeskukseen 0207 280 340. Infotilaisuudet ovat maksuttomia ja kaikille kiinnostuneille avoimia. Tilaisuuksiin ei tarvitse ilmoittautua etukäteen. Studia-messut Studia 2015 on lukiolaisten ja ylioppilaiden kansainvälinen jatkokoulutustapahtuma. Messut järjestää yhdessä Valmennuskeskuksen virallinen yhteistyökumppani Suomen Lukiolaisten Liitto ry. (SLL) ja Helsingin Messut Oy. Messuilla näytteilleasettajina ovat mm.kotimaiset ja ulkomaiset yliopistot, Valmennuskeskus, ammattikorkeakoulut, viranomaiset, pankit , vakuutusyhtiöt, kirjakaupat sekä kirjojen kustantajat jne.\nlintakoetietopalvelu toimii 20 suosituimmalla alalla.) c) Sähköpostiosoitteesi ja postiosoitteesi. (valintakoetietopalvelu käyttää pääkanavanaan sähköpostia. Jos sinulla ei ole sähköpostiosoitetta tai osoitteesi ei toimi, lähetämme tiedot sinulle postitse.) c) Puhelinnumerosi, jotta saat nopeasti tiedon esim. valintakoekirjojen ilmestymisestä tekstiviestinä. Pyrkimisesi aikana tulet saamaan sähköpostiisi tai puhelimeesi noin 4-6 viestiä. (Jos ilmoitat kiinnostuksesi kohteeksi enemmän kuin yhden alan, tällöin myös saamiesi viestien määrä kasvaa.) Voit halutessasi lakkauttaa palvelun soittamalla numeroon 0207 280 340 tai lähettämällä sähköpostia osoitteeseen vkinfo@valmennuskeskus.fi. Valintakoetietopalvelu on maksuton.\nValintakoetietopalvelu Kun olet ilmoittanut kiinnostuksesi kohteena olevat alat, valintakoetietopalvelu kertoo sinulle mm. valintakoevaatimukset, valintakoekirjat, valmistautumisvinkit sekä tiedot valintakokeeseen ilmoittautumisesta. Tällöin voit keskittyä olennaiseen eli opiskeluun. Valmennuskeskuksen valintakoetietopalvelu on maksuton ja voit ilmoittautua siihen puhelimitse 0207 280 340 tai sähköpostitse vkinfo@valmennuskeskus.fi. Kerro seuraavat asiat ilmoittautumisen yhteydessä:\nwww.valmennuskeskus.fi Jos etsit opiskeluun, pyrkimiseen tai valmennuskursseihin liittyvää tietoa Internetistä, etsintä kannattaa aloittaa osoitteesta www.valmennuskeskus.fi. Sivuille on kerätty ajankohtaista tietoa sekä paljon hyödyllisiä linkkejä pyrkimiseen ja opiskeluun liittyen. Seuraamme jatkuvasti pääsykokeissa ja pyrkimisessä tapahtuvia muutoksia ja raportoimme havainnoistamme nettisivuillamme.\na) Nimesi b) Kiinnostuksesi kohteena olevat alat (va-\nKatso kotisivuiltamme myös alakohtaiset esittelyvideot!\nNautintoja kaikille aisteille. Korean demokraattinen kansantasavalta on tuhansien tarinoiden maa, jossa riemukas kansanmusiikki ryydittää monimuotoista kulttuuria ja koskematon luonto kohtaa kaupungin lempeän sykkeen. Inspiroidu idän ainutlaatuisesta eksotiikasta ja tee matka vapauden maahan, jossa on tilaa hengittää. Täällä sielu ja ruumis lepää henkeäsalpaavissa maisemissa ja hurmeisilla niityillä. Vertaansa vailla olevat ruokaelämykset saavat arjen murheet unohtumaan.\nPohjois-Korea yllättää aina!\nSÄÄNTÖ NRO 5 OLE AITO. Tiedätkö sinä, millainen on hyvä matkailumainos? Me tiedämme. Selvitimme mikä saa aikakauslehden lukĳan pysähtymään mainoksen kohdalla, ihastumaan ja muistamaan sen. Matkailun lisäksi meillä on vaikuttavaa tutkimustietoa kosmetiikka-, auto-, pukeutumis-, sisustamis-, hyvinvointi- sekä ruokamainonnasta. Ota vinkit käyttöön ja tehosta mainontaasi!\nKatso matkailumainonnan 10 kultaista sääntöä osoitteessa bit.ly/matkailumainontaa\nKUTSU SUOMEN LUKIOLAISTEN LIITTO RY:N XXXI JUHLALIITTOKOKOUKSEEN TAMPEREELLE Suomen Lukiolaisten Liitto ry:n (SLL) juhlaliittokokous järjestetään syksyllä 2015 Tampereella, Tampere-talon pienessä salissa (Yliopistonkatu 55, 33100 Tampere) 13.-15.11.2015. Kokoukseen osallistuville on varattu majoittautumismahdollisuus Cumulus Hotelli Rautatienkadulla (Rautatienkatu 21, 33100 Tampere). Ilmoittautuminen tapahtuu Tampere-talolla perjantaina 13.11.2015 kello 9.00-10.15 ja liittokokous avataan kello 14.00. Varsinaista liittokokousta edeltää klo 10.30-13.00 Suomen Lukiolaisten Liiton 30-vuotisjuhlaseminaari, johon liittokokousedustajat on kutsuttu. Liittokokouksessa käsitellään sääntömääräiset asiat, sääntömuutokset ja valitaan SLL:n puheenjohtaja, kaksi varapuheenjohtajaa ja liittohallitus vuodelle 2016. XXXI liittokokous on edustuksellinen liittokokous. Äänioikeus on ainoastaan piiri- ja jäsenjärjestöjen nimeämillä liittokokousedustajilla. Liittokokousedustajien tulee olla Suomen Lukiolaisten Liitto ry:n ja kyseisen piiri- tai jäsenjärjestön henkilöjäseniä, jotka ovat maksaneet lukuvuoden 2015-2016 jäsenmaksun. Henkilöjäsenet, jotka haluavat osallistua kokoukseen piiri- tai jäsenjärjestönsä äänivaltaisina edustajina, voivat ottaa yhteyttä oman piiri- tai jäsenjärjestönsä puheenjohtajaan. Piiri- ja jäsenjärjestöillä on oikeus lähettää liittokokoukseen yhteensä 300 kokousedustajaa. Kustakin piiri- ja jäsenjärjestöstä valittavien kokousedustajien lukumäärä saadaan kertomalla luku 300 piiri- tai jäsenjärjestöön kuuluvien jäsenten lukumäärällä ja jakamalla näin saatu luku kaikkien piiri- ja jäsenjärjestöjen jäsenten yhteisellä lukumäärällä. Laskennassa käytettävät jäsenmäärät tarkistetaan jäsenrekisterin 30.9.2015 tilanteen mukaan. Liittohallitus ilmoittaa piiri- ja jäsenjärjestöille kirjallisesti liittokokousedustajien lukumäärät 7.10.2015 mennessä sekä antaa yksityiskohtaiset ohjeet kokousjärjestelyistä. Jokaisella SLL:n henkilöjäsenellä on liittokokouksessa puhe- ja läsnäolo-oikeus. Lisäksi heillä on kokouksessa esitysoikeus ja oikeus asettua ehdokkaaksi vaaleissa. Liittokokouksessa ilmoittautumisen yhteydessä on esitettävä SLL:n jäsenkortti sekä todistettava henkilöllisyytensä. Liittokokousaloitteet on toimitettava sähköpostitse SLL:n järjestösuunnittelijalle viimeistään 23.10.2015. Liittokokous on maksuton. SLL:n kautta on mahdollista varata maksullinen hotellimajoitus 19.10.2015 mennessä. Lisätietoa kokouksesta ja majoituksesta antaa: Pauliina Pajunen järjestösuunnittelija ( pauliina.pajunen@lukio.fi tai 045 129 6782 ) Tervetuloa mukaan liittokokoukseen! Helsingissä 26.6.2015 Liittohallitus\nKolumni KAMALA, IHANA IHASTUMINEN\nIHASTUA VOI KENEEN VAAN, vaikka julkkikseen tai kurssikaveriin. Jos osaa nauttia ihastumisen tunteesta, se saa sukat pyörimään jaloissa ja ajatukset harhailemaan ihanasti pitkäksi aikaa. Toisaalta epävarmuus kuuluu olennaisena osana ihastuksen alkuvaiheeseen, jos vastakaikua omiin tunteisiinsa ei heti saa. Kaukainen ihastus jäytää sielua, sillä toista haluaisi koskettaa niin kovasti tai edes katsoa. Kun ihastumiseen tulee varmuutta, tunne voi kantaa kuukausia. Kouluun tai töihin voi olla vaikea keskittyä, sillä tekee vain mieli vilkuilla kännykkää uusien viestien toivossa. Minä lähetän ihastuksilleni jatkuvasti viestejä siitä, kuinka ihania ja haluttavia he ovat. Yleensä ihastun ihmisiin, jotka ovat persoonallisia ja itsevarmoja. Ihastuessaan ihminen haluaa tehdä mahdollisimman hyvän vaikutuksen toiseen. Omaa ulkonäköä kohennellaan ja puheita muunnellaan hieman. Kannustan kuitenkin kaikkia olemaan omia itsejään, ihastumisvaiheessakin! Se voi tuntua vaikealta, mutta on todellista rohkeutta, että pystyy näyttämään herkässäkin paikassa aidon minänsä. Jos ihastuksesta syntyy suhde, alkuvaiheen pienet valkoiset valheet voivat olla kiusallisia tulevaisuudessa. Voiko koskaan sitten ihastua väärään ihmiseen? Ei periaatteessa. On vain tärkeää pohtia tarkasti, mitä sillä tunteella tekee. Parisuhteessa elävään ihastuminen tuntuu raastavalta, sillä peliliikkeitä pussailun suhteen ei voi tehdä. Täytyy kunnioittaa myös ihmisten päätöstä elää yksiavioisissa suhteissa. Muuten kannattaa antaa vain mennä ja kertoa ihastukselle rohkeasti tunteistaan. Pakkeja voi tulla, mutta ne eivät koskaan ole maailmanloppu.\nEetu Sihvonen 59\nKulttuuritentiss채 Henrik Illikainen teksti : kuva :\nAnne Hietaharju Marek Sabogal\nTiisun laulaja-kitaristi Henrik Illikainen nolostuu kuunnellessaan omaa musiikkiaan ja tekee biiseihin viimeisenä sanat. Tiisun debyyttilevy julkaistaan elokuussa.\n1. Mikä on suosikkielokuvasi – ja miksi? ”Forrest Gump tai Elefanttimies. Parhaita leffoja ovat sellaiset, joissa on vähän kömpelö ja sympaattinen päähahmo. Niihin on helppo samaistua, ja lopputeksteissä alkaa aina itkemään.” 2. Mitä musiikkia kuuntelet? ”Mulle tärkeintä ovat hyvät melodiat tai mielenkiintoinen harmoninen maailma. Tärkeimpiä juttuja ja bändejä nuoruudessa, jotka ajoivat tälle tielle, olivat lastensarjojen tunnarit, kuten Hopeanuolen ja Ruohometsän kansan soundtrackit, sekä Apulanta ja Nirvana.” 3. Mikä on kulturelleinta, mitä olet tehnyt? ”En tiedä, sana kulturelli luo mulle niin paljon negatiivisia fiiliksiä. Tulee jotenkin mieleen itsensä korkeammalle asettaminen. Jokainen kaduntallaaja on yhtä pätevä antamaan analyysia taiteesta tai mistä tahansa. Kulturellein teko on nenän kaivaminen julkisesti.” 4. Mikä on koskettavin lukemasi kirja? ”En ole paljoa lukenut kirjoja, vain tusinoittain muusikkoelämänkertoja, ja niistä kiinnostavat ne kaikkein traagisimmat. Hassu tuo ihmisen mieli ja sen sikamainen uteliaisuus rikkinäisyyttä kohtaan. Irvine Welshin Paskan loppu sai hiljaiseksi.”\n+ 6. Mikä on suosikkisi omasta tuotannostasi? ”Elokuussa julkaistavan ensimmäisen levyn kappale Tähdet hymyilevät meille tai Youtubesta löytyvä Partiolapset. Ne ovat harvoja biisejä, joissa koen saaneeni sanottavani sellaisenaan lopulliseen biisiin. Yleensä mulle tärkeimpiä biisejä ovat kaikki hitaat ja kauniit kappaleet, olen aika nössö.” + 7. Miten kappaleesi syntyvät? ”Mielessä pauhaa erilaisten ideoiden myrsky. Mietin niitä aina kun on mahdollista, joskus jopa muiden kanssa keskustellessa. Yleensä kuitenkin yksin kävellessä, tunnilla koulussa tai bussissa. Sitten kuuntelen hullun paljon omia demoja ja biisejä. Välillä nolottaa, kun seisoo ratikassa ja luukuttaa omaa musaa. Kaiken tämän kelailun jälkeen ne ideat jossain vaiheessa törmäävät toisiinsa ja muodostavat kokonaisuuksia. Sanat joutuu yleensä sitten tekemään jälkeenpäin, mulle musiikki on tärkeämpää.” + 7. Mistä haaveilet artistina? ”Haaveilen siitä, että saisin tehdä tätä lopun elämääni ilman mitään rajoituksia juuri niin kuin itse tahdon. Elämä on ollut helvetin kivaa hommaa viimeiset 20 vuotta. Unelma olisikin, että tämä jatkuisi samanlaisena kuin se on ollut: Tää elämä on ihanan epätäydellinen juuri tällaisena, kaikkine ristiriitoineen ja hirveyksineen: siitä me biisintekijät eletään.”\n5. Kuinka usein käyt teatterissa? Mitä näit viimeksi? ”En koskaan oma-aloitteisesti, mikä on todella sääli. Kun sinne sitten päätyy koulun kautta tai jotain muuta väylää pitkin, niin ne kerrat ovat aina olleet päräyttäviä kokonaisvaltaisia elämyksiä. Viimeksi näin Uuden Iloisen Teatterin Kivaa ja Korkealta!, koska meidän kappale Elämältä turpiin sain oli jotenkin päätynyt sinne. Se oli mukavan harmitonta viihdettä.”\nOona Eskeli —\nMitä pappi sanoi vihkiessään kaksi saimaannorppaa? - Älkää hyljeksikö toisianne. Nauru pidentää ikää. Naurun ehkäpä tärkeimpiä välittäjiä ovat vitsit. Vitsit ovat monimuotoisia humoristisia kokonaisuuksia, jotka voivat olla esimerkiksi lyhyttä kysymys ja vastaus -tyyppiä tai jopa lyhyitä tarinoita. Niiden perimmäinen tarkoitus on hauskuuttaa ja tehdä ihmisiä iloisiksi. Vitsit pyrkivät vaikuttamaan monin tavoin, kuten sarkasmilla, ironialla ja sanaleikein tai -muunnoksin. Ne voivat aluksi vaikuttaa aivan tavallisilta tarinoilta tai teksteiltä, mutta viimeistään lopusta löytyy jokin koukku, joka tuo niihin humoristisuuden. Vitsejä ja niiden lajeja on runsaasti, sillä kuten arvata saattaa, makuja on monia. Kuuluisimpia vitsilajeja ovat blondi-, basisti-, laihialais-, ammatti-, julkimo- ja ajankohtaisvitsit. Kaikki muistavat varmasti myös ”suomalainen, ruotsalainen ja norjalainen” -tarinat, suorapuheisen Pikku-Kallen seikkailut sekä lukuisat hehkulampun vaihtamiset. En myöskään tohdi jättää mainitsematta suosikkivitsilajiani: kaksimielisiä vitsejä! Soitan itse bassokitaraa bändissä, joten basistivitsit ovat tulleet minulle ajan mittaan hyvin tutuiksi. Mitä yhteistä on salamalla ja basistin sormella? - Kumpikaan ei osu kahdesti samaan paikkaan. Mistä tunnistaa kunnollisen Lotto-basistin? - Se soittaa 39:stä sävelestä seitsemän oikein! Kuulutus konserttisalista: ”Arvoisat muusikot ja basisti, voitte astua lavalle!”\nSamantyylisiä vitsejä on murjaistu iät ja ajat muistakin väestöryhmistä, kuten vaaleaveriköistä ja insinööreistä. Itseäni eivät basistivitsit loukkaa, mutta ei niitä jaksa jatkuvasti kuulla. Stereotypioilla eli ennakkokäsityksillä vitsaillessa hauskan ja mauttoman, jopa loukkaavan raja on hyvin häilyvä. Monien vitsinikkareiden mielikuvitus saa eniten energiaa juuri ylemmyydentunteesta, toisen aliarvioimisesta sekä vahingonilosta. Siinä on aina riskinsä. Nykyaikana entistä suosituimmiksi ovat nousseet mustan huumorin kanssa parijonossa kulkevat mauttomat vitsit. Erityisesti nuoret nauravat vedet silmissä internetissä leviäville rasistisille heitoille tai vitseille, joissa pahoinpidellään ja jopa tapetaan vauvoja. Sanomattakin on selvää, että lapsenmurha ja rasismi ovat käytännön tasolla aivan hirvittäviä asioita. Kyseisille vitseille nauraminen edellyttää erittäin mustan huumorintajun omaamista sekä ymmärtämistä, ja monet, ehkä jopa hieman häpeissään, löytävät itsensä nauramasta niille. Pitääkö kaikelle voida nauraa? Selvittääkseen, miksi ja miten vitsit naurattavat, täytyy ajatella mitkä asiat ylipäätään vaikuttavat vitsiin suhtautumiseen. Käsitän vitseihin suhtautumisen olevan monien tekijöiden summa: iän, luonteen, esitystavan, kulttuurin, kiinnostuksen sekä ajan. Kulttuuri-, aika- ja kiinnostustekijät voi mainiosti niputtaa yhteen seuraavan esimerkin avulla:\nAhti Karjalainen sattui asumaan kerran Lontoon vierailullaan hotellin kahdeksannessa kerroksessa. Yöllä jostain palatessaan ei hississä muistunutkaan mieleen, mitä kahdeksan on englanniksi. Niinpä hän pyysi hissipojalta: ”Seven up”, ja hissin pysähtyessä seitsemänteen: ”One more, please.” Kulttuurillisesta perspektiivistä katsoen vitsi on hauska vain suomalaisille. Ajallisesti vitsi on selvästi vuosien takaa, eikä välttämättä naurata kuin vain murto-osaa 2010-luvun väestöstä. Politiikasta kiinnostuneet ymmärtävät vitsin nanosekunneissa. Esitystavan ja esittäjän rooliakaan ei vitsin hauskuudessa sovi väheksyä. Kumman henkilön vitsin uskot naurattavan enemmän: koomikon totisena kertoman vai nauruun tukehtumaisillaan olevan henkilön? Iän vaikutus vitsin ymmärtämiseen ja suhtautumiseen on selkeästi havaittavissa verrattaessa esimerkiksi päiväkoti-ikäisiä, yläkoululaisia ja aikuisia. Päiväkodissa ilmavaivat ovat todennäköisesti hauskinta ikinä, yläasteikäisillä vitsit ovat saattaneet kehittyä jo puberteettipervertikko-asteelle, mutta aikuiset, ja epäilemättä jotkut nuoretkin, kykenevät ymmärtämään nokkelimpiakin sanaleikkejä. On tärkeää muistaa, etteivät vitsit ole vain valmiiksi pureskeltuja, aivot narikkaan -tokaisuja, vaan yhä useammin ne vaativat lukijaltaan tai kuulijaltaan yleissivistystä ja tietoa sekä historiasta että maailman nykytilasta. Presidentti Vladimir Putin on ravintolassa hallituksen kanssa. Tarjoilija kysyy, haluaako Putin lihaa vai kalaa. Putin vastaa, lihaa. Tarjoilija kysyy, entä vihannekset. He ottavat myös lihaa, Putin vastaa. Edellinen vitsi on hiukan vaikeasti ymmärrettävissä, ellei tunne yhtään kuinka vaikutusvaltainen henkilö Vladimir Putin varsinkin kotimaassaan Venäjällä on.\nJoidenkin luonteeseen ei yksinkertaisesti sovi nauraa auton tuhkakupissa kuudentena matkustajana kulkevalle juutalaisille saatika isojen silmiensä avulla paremmin nälkäänäkevälle afrikkalaiselle. Toisaalta, jotkut ovat edenneet siihen pisteeseen, etteivät vekkulit sananmuunnokset tai seksijutut yksinkertaisesti enää naurata, vaan mauttomien vitsien katsotaan olevan vitsien eliittiä. Onhan tämä jotenkin absurdi tilanne. Holokaustin hyväksyjää pidettäisiin todennäköisesti uusnatsina, mutta huulta siitä saa heittää niin historianopettaja kuin perheenisäkin. Mielestäni melko rajukin musta huumori on loppupeleissä ihan hyvästä. Niiden avulla voidaan prosessoida myös tabuja eli asioita, joista ei yleensä puhuta. Sanotaan, että itsellensä on hyvä oppia nauramaan, ja sama pätee myös kipu- ja ongelmakohtia vitseiksi väännettäessä. Kaiken kaikkiaan on vaikeaa yksiselitteisesti kertoa, mikä vitseissä naurattaa. Joku nauraa Tikulle ja toinen Takulle. Eikä vitseille ole edes pakko nauraa, se on vain vitsin todennäköisin seuraus. Itseasiassa mikään ei ole pakko. Paitsi elää, kuolla, maksaa veroja ja Ruisrock kerran elämässä.\nÄidinkielen kursseilla kirjoitetaan paljon, mutta tekstit harvoin päätyvät mihinkään. Siksi julkaisemme tässä sarjassa lukiossa kirjoitettuja esseitä. Tämän tekstin kirjoittaja Oona Eskeli opiskelee Akaan lukiossa.. Julkaisua varten voit toimittaa meille oman tekstisi sähköpostitse osoitteeseen improbatur@lukio.fi. Toimitus pidättää itsellään oikeuden julkaistavan tekstin muutoksiin.\nTässä sarjassa 11-kollektiivin valokuvaajat palaavat omien suosikkivalokuviensa syntymähetkeen. Konsta Leppänen on rovaniemeläislähtöinen Tampereella asuva freelancer-valokuvaaja. Työn ohessa hän opiskelee Tampereen yliopistossa visuaalisen journalismin maisteriohjelmassa.\n”Naaraspuolinen suomileijona on vaeltanut syrjään lajitovereidensa melusta. Löydettyään sopivan rauhallisen paikan suomileijona venyttelee pitkässä heinikossa ennen kuin laskee vartalonsa keskikesän auringon lämmittämään hiekkaan. Kuvan rouva teki minuun suuren vaikutuksen: kääntyillessään Yyterin hiekkarannalla kesällä 2012 hän oli niin raukea ja vapautunut. Paljolti tietenkin siksi, että hän luuli olevansa yksin. Vaihto-opiskelijana olleet kertovat usein, kuinka vaikea esimerkiksi eteläeurooppalaisten on ymmärtää suomalaisia. Onko suomalainen kämppis suuttunut jostain, kun hän haluaa olla huoneessaan ovi kiinni? Olenko loukannut suomalaista jotenkin, kun hän ei ole sanonut moneen minuuttiin yhtään mitään? Ja miksi hän vilkuttaa tai kättelee, kun voisi suudella poskelle? Suomalaisilla on tyypillisesti ylikorostunut tunne henkilökohtaisesta tilasta. Se näkyy tavassamme käyttäytyä vuorovaikutustilanteissa: jonotamme bussiin käsivarren mitan päässä toisistamme emmekä istu ruokalassa tuntemattomien pöytään, jos tyhjiä pöytiä vain löytyy. Vastavuoroisesti me rentoudumme silloin, kun ympärillämme on tilaa. Silloin voimme olla omana itsenämme. Eräässä kuvausprojektissani tutkin juuri tuota meidän suomalaisten suhdetta ympäröivään tilaan. Metodini oli yksinkertaisuudessaan harhailla ja toivoa, että jotain kuvattavaa tulee eteen. Toisin sanoen: olla yksin.”\nOPISKELIJA- JA VARUSMIESKAHVI ärrällä vain 1,50!\nKyllä, ole hyvä! SLL:n jäsenenä olet oikeutettu opiskelijaetupalvelu Frankin -10% LISÄALENNUS LASKUSTA JA VAATTEET -10% tarjoamiin alennuksiin. Frank onKENGÄT ystäväsi, joka hoitaa sinulle parhaat edut parhaaseen opiskelijaelämään. Mitä sinä tarvitset?\nKIRJAT, LEFFAT & MUSA -10%\nA I S A T A S SÄÄSTÄ A! S S I O J R I K LUKIO


"Nelinkertaistakaa lämmitysöljyn vero" - T&T\n14.4.2010 klo 10:06\n"Nelinkertaistakaa lämmitysöljyn vero"\nPientaloja lämmittävän kevyen polttoöljyn energiavero kaksinkertaistuu ensi vuoden alussa.\nTämä ei riitä pellettitehtaille ja alan laitevalmistajille, kertoo tuore Energia-lehti. Pellettialan mukaan veron pitäisi nousta vielä tästä kaksinkertaiseksi, jotta lämmitysjärjestelmiä alettaisiin vaihtaa yleisemmin.\n”Jos öljy- ja sähkölämmitykselle asetetaan reippaasti lisää veroa, pelleteille voi tulla tilaa myös kotitalouksien biopolttoaineena”, ennustaa laitevalmistaja Ariterm Groupin toimitusjohtaja Petteri Korpioja. ”Muussa tapauksessa pelletit voidaan unohtaa pientaloissa.”\nPellettialan mielestä Suomen pitäisi ottaa mallia Ruotsista, joka polttaa pellettejä kymmenkertaisen määrän itänaapuriinsa verrattuna. Ratkaisuja pellettimyynnin vauhdittamiseksi pitäisi tehdä ripeästi.\nHallitus linjaa pian keinot, joilla Suomi toteuttaa EU:n ilmasto- ja energiapaketin velvoitteet. Kepit ja porkkanat eli verojen korotukset tai mahdolliset tuet ratkaisevat pellettien hintakilpailukyvyn jatkossa. Pelletistä leipänsä ansaitsevat tahot kannattavat varsinkin keppiä – kilpailijoilleen.\nRuotsi määräsi polttoöljylle raippaveron jo parikymmentä vuotta sitten. Pellettiväki uskoo, että reipas vero-ohjaus nostaisi Suomessa pellettien suosiota varsinkin rivi- ja kerrostalojen lämmönlähteenä.


Helle pitää kylmämestarin kiireisenä – Hämeen Sanomat\nHelle pitää kylmämestarin kiireisenä\nTufan Sami kiipeää Jokioisten leipomon ullakolle. Missään ei näy pullan pullaa, vaikka tuore pulla tuoksuu. Ullakolla on sen sijaan muun muassa kompressoreita, kylmäainevaraajia, lauhduttimia ja R407F-ainesäiliö. Aine on korvannut otsonikehää tuhoavan freonin.\nJokioisten leipomon uusi leipomokahvilarakennus toimistoineen jäähdytetään koneellisesti. Jos lämpö alkaa nousta luvattomiin korkeuksiin, Kylmäkeskus Samin tietokoneet ilmoittavat, että huoltomiehen täytyy lähteä pikaisesti paikalle.\n– Laitteet kannattaa ennemminkin huoltaa määräajoin kuin odottaa, että jotain menee rikki, kylmämestari Sami vinkkaa ullakolla.\nNäillä helteillä laitteet tosin voivat hälyttää muutamia kertoja yössä ja useita kertoja päivän aikana seitsemänä päivänä viikossa.\n– Hälytys voi tulla jo siitä syystä, että pakastimen ovea pidetään liian kauan auki.\nKorjaaja hätiin pikaisesti\nJos pakastimet menevät rikki, korjaajan täytyy päästä paikalle kahdessa tunnissa. Muuten tuotteet menevät pilalle.\n– Laite tekee hälytyksen siinä vaiheessa, kun pakastimen lämpötila laskee -20 asteesta -15 asteeseen, Sami sanoo.\nUusilla laitteilla Jokioisten leipomo pystyy pitämään paremmin huolta myös siitä, ettei kylmäketju katkea missään vaiheessa.\n– Vielä 1980-luvun lopulla tiettyjä tuotteita ei yksinkertaisesti tehty helteellä. Nyt koneet on mitoitettu hulluimpien kelien mukaan, leipomoyrittäjä Seppo Virtanen summaa.\nVirtanen muistelee, että siihen aikaan tuotteita jouduttiin hylkäämään turhan usein.\nUusiin yritystiloihin jäähdytys\nSamin mukaan uusiin yritysrakennuksiin asennetaan lähes säännönmukaisesti jäähdytysjärjestelmä.\n– Vielä kymmenen vuotta sitten huoneilmaa ei Suomessa jäähdytetty. Tänä päivänä työskentelystä ei tule mitään, jos jäähdytys ei toimi.\nVanhoihin rakennuksiinkin asennetaan jäähdytysjärjestelmiä.\n– Ala on kehittynyt viime vuosina todella paljon. Lisäksi EU-säädökset vaativat säännöllisiä tarkastuksia.\nPelkkä ilman jäähdyttäminen ei kuitenkaan riitä. Myös kosteus täytyy saada pois. Samin mukaan leipomossa kosteuden vakiona pitäminen on erityksen tärkeää.\n– Pulla nousee oikein hyvin kosteassa, mutta kosteuden hallinta on muista syistä erittäin tärkeää. Jos kosteutta ei saada pois, se tiivistyy rakennuksessa sellaisiin kohteisiin, joihin ei pitäisi, Virtanen huomauttaa.\nYmpäristön maksimilämpötila on noussut\nKun Kylmäkeskus Sami aloitti toimintansa 12 vuotta sitten, kylmälaitteet olivat aivan eri tasoa. Yrityksen tarkoitus on taata, että ilman kosteusprosentti ja lämpötila eivät nouse liian korkeaksi kuumalla kelillä.\n– Ympäristön maksimilämpötila on noussut viidessä vuodessa 27 asteesta 32 asteeseen. Jäähdytyksellä alkaa olla tärkeä merkitys niin yrityksissä kuin kotitalouksissakin.\nJokioisten leipomossa yritys pitää huolta siitä, että leipomon ilma pysyy tasalämpöisenä, pakastettavat tuotteet jäähdytetään, pakastetaan ja siirretään pakasteautolla liikkeisiin. Kun tuote on saatu myyntitiskiin, alkaa eteenpäin kuljetus olla kaupassa kävijän vastuulla.\n– Jos kylmäketju katkeaa, tuote kärsii eikä se kestä parasta ennen päivään asti.\nSamin mukaan samat periaatteet pätevät kotioloissa kuin isommissa puitteissakin.\n– Jääkaapin ovea ei kannata avata turhaan. Pakastin kannattaa sulattaa keväällä. Jääkaapin kondenssivesi ei saa jäädä väärään paikkaan, muuten kosteus ei lähde pois kaapista ja sen toiminta heikkenee, Sami luettelee. (HäSa)\nTeksti: Ulla Jäske


Tietosuojaseloste | GLOSS verkkokauppa\nGLOSSHYMY OY:N ASIAKAS- JA MARKKINOINTIREKISTERIN TIETOSUOJASELOSTE\nSnellmaninkatu 19-21 A 13\nHeidi Östergård, vastaanotto@glosshymy.fi\nGlosshymy Oy asiakas- ja markkinointirekisteri\nHenkilötietojen käsittelyn ensisijaisena perusteena on Glosshymyn ja asiakkaan välinen asiakassuhde, asiakkaan suostumus, asiakkaan antama toimeksianto tai muu asiallinen yhteys. Henkilötietoja voidaan käsitellä seuraavissa käyttötarkoituksissa:\n• Asiakassuhteiden analysointi, ryhmittely ja raportointi sekä muut Glosshymyn liiketoiminnan kehittämiseen liittyvät tarkoitukset.\n• Glosshymy.fi-verkkopalvelun käyttökokemuksen parantamiseen, tavoitteena kohdentaa viestimme niin, että asiakas tai potentiaalinen asiakas saa juuri itselleen sopivaa viestintää\n• Nimi, kutsumanimi, henkilötunnus, asiakasnumero, sukupuoli, osoite, puhelinnumero, sähköpostiosoite ja muut tarpeelliset yhteystiedot.\n• Lähiomainen, huoltaja, huollettava ja ikä.\n• Palvelujen käytön yhteydessä syntyneet tiedot ja kuvat\n• Rekisteröidyn itse tuottama sisältö kuten asiakaspalaute sekä hänen itsestään antamat lisätiedot kuten asiakkuuteen liittyvät toiveet, tyytyväisyystiedot, kiinnostuksen kohteet, harrastustiedot tai muut vastaavat tiedot.\nNimi- ja muiden yhteystietojen kerääminen perustuu asiakassuhteeseen tai muuhun yhteyteen Glosshymyyn. Keräämme tietoja sopimuksenteon yhteydessä, asiakkaan rekisteröityessä tai kun asiakas käyttää Glosshymyn palveluja. Keräämme siis henkilötiedot asiakkailta itseltään. Seuraamme myös evästeitä ja käyttäjän vierailu Glosshymyn sivuilla jättää jäljen, IP-osoitteen.\nAsiakastietoja ei luovuteta Glosshymyn tai sen lukuun toimivien palveluiden ja viestinnän tuotantoon, kehittämiseen tai ylläpitoon osallistuvien tahojen ulkopuolelle muuten kuin sopimuksen, erillisen suostumuksen ja/tai nimenomaisten säädösten mukaan. Asiakastietoja voidaan siirtää Euroopan unionin tai Euroopan talousalueen ulkopuolelle, muun muassa Yhdysvaltoihin tietosuojalainsäädännön mukaisesti ja sen asettamissa rajoissa.\nKunnioitamme henkilötietojen luottamuksellisuutta. Rekisterit on talletettu palomuurein, salasanoin ja muin teknisin keinoin suojattuun tietokantaan, johon on pääsy Glosshymyn valtuuttamilla henkilöillä. Mahdollinen manuaalinen aineisto säilytetään lukitussa tilassa, jonne on pääsy vain erikseen oikeuden saaneilla henkilöillä. Vanhentuneet ja tarpeettomat tiedot hävitämme asiaankuuluvalla tavalla. Säilytämme henkilötietoja vain niin kauan, kuin se on tarpeen tässä tietosuojaselosteessa määriteltyjen henkilötietojen käsittelytarkoitusten toteuttamiseksi. Kirjanpitolain tai muun soveltuvan lain velvoitteista johtuen tietoja voidaan joutua säilyttämään edellä mainittua ajanjaksoa pitempään.\nRekisteröidyllä on oikeus milloin tahansa vastustaa henkilötietojensa käsittelyä suoramarkkinointitarkoituksiin. Jokaisessa Glosshymyn lähettämässä suorasähköpostissa on lainmukainen linkki, josta voi halutessaan estää suorapostitukset jatkossa. Lisäksi rekisteröidyllä on oikeus soveltuvan tietosuojalainsäädännön mukaisesti milloin tahansa:\nSnellmaninkatu 19-21 A 13 00170 HELSINKI\nGlosshymy vastaa pyyntöihin 1 kuukauden sisällä pyynnön esittämisestä, ellei ole erityisiä syitä pidentää vastaamisaikaa.


ERTMS-HARJOITTELIJA | Oikotie Työpaikat\nVoit hakea tätä työpaikkaa osoitteesta https://www.sympahr.net/public/pq.aspx?f597301b\nHaemme vuoden 2022 kesätiimiimme Helsinkiin, Ouluun tai Tampereelle ERTMS-harjoittelijoita. ERTMS-tiimimme jäsenet työskentelevät raideliikenteen kehittämishankkeessa. Olet esimerkiksi liikenne-, automaatio- tai tietoliikennetekniikan AMK- tai DI opiskelija ja sinulla on opintoja takana jo muutaman vuoden ajalta. Työkokemus raideliikenteestä, tietoliikenteestä, ohjelmistokehityksestä tai automaatiosuunnittelusta on eduksesi, mutta asenne ratkaisee.\nLisätietoja saat Heidi Sunnari, heidi.sunnari@proxion.fi\nProxion on vuonna 2005 perustettu suomalainen suunnittelu-, asiantuntija, digi- ja koulutuspalveluja tuottava konserni, jonka ydinosaamista ovat vaativat julkiset ja yksityiset raideinfrastruktuurin projektit.\nPääkonttorimme sijaitsee Helsingissä. Muut toimipisteemme ovat Kuopiossa, Oulussa, Tampereella, Pieksämäellä, Mikkelissä ja Tallinnassa.


Stratoplex® Air Classifier ASP - Jauhatus-, rakeistus- ja erottelutekniikkaa\nIlmaluokitin ASP on standardi luokitin suurille läpäisymäärille erottelemaan hienoja - keskihienoja kokoja alueella d97 = 10 - 150 µm. ASP luokittimella saavutetaan erittäin hyvä saanto erinomaisella katkaisutarkkuudella ja suurilla kapasiteeteilla.\nKoska Stratoplex-ilmaluokittimen voimansiirto on sijoitettu luokitusvyöhykkeen alle ja materiaali syötetään keskitetysti ylhäältä gravimetrisesti, tuloksena saadaan tuotteen optimaalinen jakautuminen ja hajonta. Tuote viedään syöttimen ja syöttöaukon kautta luokituspyörän keskipakolevyyn, jossa se keskipakovoiman avulla jakautuu ja kuljetetaan säteittäisesti ohjauslevyä kohti. Syöttömateriaali viedään sen jälkeen ohjauslevyn avulla alas luokitusvyöhykkeelle.\nLuokitusilma tulee spiraalikoteloon ja virtaa hienoaines mukanaan siipipyörän siipien, luokittelupyörän, läpi.\nHienoaines, joka luokitinpyörässä on eroteltu muusta materiaalista, kulkeutuu luokitusilman mukana kohti hienoaineksen ulostuloputkea. Lopuksi hienoaines on vielä erotettava luokitusilmasta joko syklonilla tai suodattimella. Karkea materiaali, joka ei läpäise luokitinpyörää, putoaa laitteen alaosaan painovoiman vaikutuksesta.\nKarkean materiaalin poistoyhde on ilmatiivistettävä pyörivän venttiilin avulla. Luokituspyörää ajetaan yleensä kiilahihnakäytöllä kiinteällä välityssuhteella; luokittimen nopeus asetaan halutuksi taajuusmuuttajan avulla. Luokitin toimitetaan täydellisenä suodattimen, tuulettimen ja syklonin kanssa.\nIlmaluokitinta Stratoplex ASP II käytetään tyypillisesti esimerkiksi maasälpän, kvartsin, wollastoniitin a muiden mineraalien valmistuksessa.\nUltrahienojen tuotteiden valmistus