“Kourija-Väiski vittuun Ateneumista” ei ole absurdi eikä kohtuuton toive – Lotta Aarikka\n“Kourija-Väiski vittuun Ateneumista” ei ole absurdi eikä kohtuuton toive\n6 helmikuun, 2018 55\nHelsingin sanomat julkaisi tänään jutun, joka perustuu ainakin osittain Ateneumin johtajan Susanne Petterssonin blogaukseen. Juttu herätti sosiaalisen median virrassani kahdenlaista reaktiota. Yhtäältä ihmisiä ärsytti Hesarin jutun vääristelevä ote, jossa #metoo ja taidesensuuri yhdistettiin kohtuuttomasti. Toisaalta jotkut tulkitsivat “hyvän asian menneen pilalle”, kun #metoo on nyt selkeästi johtanut sensuurivaatimuksiin. Itselleni keskustelu tuo mieleen lokakuisen jupakan Tuntematon […]\nHelsingin sanomat julkaisi tänään jutun, joka perustuu ainakin osittain Ateneumin johtajan Susanne Petterssonin blogaukseen. Juttu herätti sosiaalisen median virrassani kahdenlaista reaktiota. Yhtäältä ihmisiä ärsytti Hesarin jutun vääristelevä ote, jossa #metoo ja taidesensuuri yhdistettiin kohtuuttomasti. Toisaalta jotkut tulkitsivat “hyvän asian menneen pilalle”, kun #metoo on nyt selkeästi johtanut sensuurivaatimuksiin.\nItselleni keskustelu tuo mieleen lokakuisen jupakan Tuntematon sotilas -elokuvan ympärillä. Internettrollit löysivät keinon kyykyttää naistoimittajaa, joka kysyi elokuvan ohjaajalta, miksei Tuntemattomassa ole enemmän naisia. Tapauksen jälkipuinti keskittyi käsittelemään sitä, miten toimittaja väärinymmärrettiin ja hänen sanojaan vääristeltiin, eikä hän tosiasiassa esittänyt mitään niin naurettavaa kuin että naisia voisi olla Tuntemattoman päärooleissa rintamalla.\nMolemmissa näistä tapauksista minua jäi ahdistamaan ja vituttamaan keskustelun fokus. #Metoo on nostanut kissan pöydälle sen suhteen, missä määrin voimme tukea ja katsoa taidetta, jota ovat tehneet naisia törkeästi ahdistelleet “taiteilijanerot” tai jotka itsessään pönkittävät patriarkaattisia ahdistelua normalisoivia rakenteita. (Nämä eri näkökulmat myös tuntuvat menevän keskustelussa iloisesti sekaisin. Ahdistelijan töiden boikotointi tai hyllyttäminen on hyvin eri asia kuin itse taiteen tulkitseminen “häirintää ja syrjintää ihannoivaksi”.)\nSurullisinta tässä Ateneum-Väiski-keississä on, että keskustelussa tuntuu unohtuvan ihan täysin, että keskustelu siitä, miksi yksi ikonisimmista suomalaisen kansallistaiteen teoksista kuvaa vanhaa miestä ahdistelemassa naista itsemurhaan, ja miksi tätä teosta yhä pidetään esillä, ei ole mitenkään absurdi tai kohtuuton.\nSusanne Pettersson kirjoittaa:\n“Tämän hetken olennaisin kysymys onkin suhteellisuudentajun ja historiatietoisuuden säilyttäminen. #Metoo-kampanja esittää oikeita kysymyksiä, mutta niitä ei voi soveltaa takautuvasti teoksiin, jotka ovat oman aikansa ja syntyhetkensä ilmentymiä. Kun katsomme ja tulkitsemme näkemäämme, on tärkeää muistaa, että olemme ainoastaan yksi sukupolvien ketju taidetta tarkastelevien silmäparien joukossa.”\nPettersson on tässä asian ytimessä. Me olemme vain yhdet silmäparit lisää pitkässä patriarkaatin möllösilmäketjussa. Katsomme yhä uudestaan ja uudestaan seksuaalisten ahdistelijoiden tekemiä kuvia siitä, miten naisia ahdistellaan, tapetaan ja raiskataan. Se on meille normaalia – paitsi historiaamme myös tätä päivää.\nValitettavasti Pettersson ei tunnu ymmärtävän, että kyse ei ole “takautuvasta soveltamisesta” vaan halusta muuttaa maailmaa. #Metoo ja feminismi haluaa muuttaa tämän patriarkaattisen katseen ketjun, räjäyttää sen, ja kääntää silmät kohden muita kuvia ja tarinoita, joissa naiset saavat elää ja luoda. Mutta miten se on mahdollista, jos suurin osa nykyisestä kanonisoidusta taiteesta esittää naiset väkivallan kohteina, sivuosissa ja koristeina?\nYksi vastaus on tietenkin tehdä uutta taidetta, joka kyseenalaistaa vanhan. Tämä on totta ja näin tehdäänkin. Mutta kuten Pettersson tuo ilmi, taiteella on historiallinen ulottuvuutensa. Vuosisatoja vanhaa kuvataidetta pidetään näytillä, Shakespeare ei katoa teattereista. Toinen mahdollinen vaihtoehto on tulkita vanhoja teoksia toisin, kontekstualisoida ne. Valita alun perin miehille kirjoitettuihin rooleihin naisia, tuoda teoksen rinnalle sen kritiikki tai historiallinen konteksti. Tätäkin tehdään toki jo ja se on hienoa.\nKolmas ihan yhtä todellinen ja mahdollinen vaihtoehto on myös laskea entisiä jumalpatsaita alas niiden alttareilta. Esimerkiksi poistaa ahdistelua kuvaavat taulut taidemuseosta ja tuoda tilalle toisia.\nJa nyt siellä takapenkissä joku huutaa SENSUURI. Vastustan sanan “sensuuri” käyttöä tämän keskustelun yhteydessä. Kukaan ei ole varsinaisesti sensuroimassa mitään, ei ole mitään valtion virastoa, jossa päätetään kootusti pienen eliitin mielipiteen mukaan, mikä taide kelpaa ja mikä ei. Kyse on keskustelusta, joka on tarpeen. Keskustelusta, joka on avointa. Keskustelusta, joka voi johtaa erilaisiin valintoihin ja lopputuloksiin. Esimerkiksi sellaiseen valintaan, että naisten alistamista kuvaavaa taidetta pyritään esittämään vähemmän ja kyseenalaistamaan enemmän.\nMyös kaikkien “sensuuria” argumenttinaan käyttävien olisi hyvä selvittää suhteensa siihen vuosisatojen mittaiseen patriarkaatin sensuuriin, joka on johtanut tilanteeseen, jossa teattereissamme ja taidemuseoissamme nähdään niin vähän naisten tekemää historiallista taidetta, naisten näkökulmaa, jossa he eivät ole raiskattava rukkanen vaan näkijä ja kokija. Kumpi näistä “sensuureista” on enemmän epäreilu?\nPettersson päättää blogauksensa ihastuttavan juhlallisesti:\n“Taiteen tehtävä on esittää kysymyksiä ja antaa ajattelemisen aihetta. Museoiden tehtävä on toimia esittämisen, puheen ja monimuotoisten tulkintojen areenoina. Ei ole oikeaa tai vääränlaista taidetta. On vain taidetta.”\nEn ole varsinaisesti eri mieltä. Peräänkuulutan kuitenkin mittavien, julkisrahoitteisten taideinstituutioiden vastuuta ja ymmärrystä sen suhteen, että taide on myös aina poliittista. Sitä tosiasiaa ei voi paeta relativistisen “taide on aina taidetta” -taakse. Sillä, mitä taidetta esitetään ja kanonisoidaan, on merkitystä.\nPäivä, jona taustapistetaulukkoluonnos tuhosi sivistyksen\tEniten vituttaa järkevä insinööripolitiikka\n6 helmikuun, 2018\t@ 17:47\n” – – miksi yksi ikonisimmista suomalaisen kansallistaiteen teoksista kuvaa vanhaa miestä ahdistelemassa naista itsemurhaan – – ”\nOlisi joka tapauksessa suotavaa, että tiedettäisiin mitä teos esittää ja mitä Kalevalassa kerrotaan. Tunnetuimmassa, keskimmäisessä triptyykin paneelissa Väinämöinen ei ahdistele Ainoa, vaan Aino näyttäytyy kuolemansa jälkeen Väinämöiselle, joka ei edes tunnista häntä.\nToisekseen Kalevalassa Aino ei tee eksplisiittisesti itsemurhaa (toisin kuin episodin pohjana olevissa kansanrunoissa).\nKalevalan kertomuksen pohjalta olisi relevantimpaa keskustella siitä, miksi nuoren Joukahaisen uho johtaa hänen siskonsa kuolemaan.\n6 helmikuun, 2018\t@ 18:12\nKiitos tästä kommentista, se hienosti tarkentaa sitä, mitä teos käsittelee. En kuitenkaan varsinaisesti näe, että se muuttaisi millään tavalla sanomani ydintä.\n6 helmikuun, 2018\t@ 18:20\n“En kuitenkaan varsinaisesti näe, että se muuttaisi millään tavalla sanomani ydintä.”\nMutta jos puhutaan juuri tästä teoksesta, tuntuu pelottavalta “Asiat on niin kuin ne koetaan” -asenteelta, että ei olla perillä teoksen sisällöstä tuntematta sen taustaa.\nKirjoituksessa on hieno ja kannatettava ajatus, että naistaiteilijoita tuotaisiin paremmin näkyviin, vaikka juuri Ateneumin peruskokoelmien ripustuksissa. Jälleen pelottavalta ja historiantajuttomalta kuulostaa sen sijaan ajatus “poistaa ahdistelua kuvaavat taulut taidemuseosta”. Mihin ne tarkalleen poistettaisiin? Yksityisille keräilijöille? Kaatikselle?\n6 helmikuun, 2018\t@ 18:28\nEi taidetta muutenkaan koeta “oikein”. On ihan yhdentekevää, mikä on “oikea” tulkinta. Kuva symbolisoi minulle ja lukuisille muille nuorta naista, joka annetaan miehelle, jonka kanssa hän ei halua olla, mikä johtaa siihen, että hän tappaa itsensä. Siinä on juoniyksityiskohtien nyansseista välittämättä selkeä ikoninen viittaus naiseen tavarana, naiseen hukuttautujana.\nTuota “poistaa ahdistelua kuvaavat taulut” ei nyt kannata ottaa ihan kauhean kirjaimellisesti. Puhun siinä geneerisesti yhdestä ratkaisumahdollisuudesta. Joitain tauluja voidaan siis myös valita poistaa kokoelmasta, joka esillepanon osalta tai myymällä ne. Ihan normaalia toimintaa taidemuseioissa, ei kannata nyt etsiä mitään piilomerkityksiä taulurovioille.\n6 helmikuun, 2018\t@ 18:38\n“Ihan normaalia toimintaa taidemuseioissa, ei kannata nyt etsiä mitään piilomerkityksiä taulurovioille.”\nNähdäkseni en maininnut rovioita, enkö myöskään usko että Gallen-Kallelan teosten myyminen Kansallisgalleriasta on ihan normaalia toimintaa.\nTarkennettakoon nyt vielä, että toivon ehdottomasti feministisempää näkökulmaa taidemuseoihinkin ja patriarkaalisten rakenteiden purkamista. Sitä surullisempaa on, että joku, joka on tästä perusasiasta kanssani samaa mieltä, käyttää “ei nyt kannata ottaa ihan kauhean kirjaimellisesti” -retoriikkaa – sellaista on tottunut näkemään pikemminkin antifeministien kirjoituksissa.\nItsekin taidealalla työskentelevänä ja toimivana vain toivoisin, että kovin kevyesti ei heiteltäisi ideoita kulttuurihistoriallisesti merkittävien teosten poistamisesta kokoelmista, tai edes näkyvistä.\n6 helmikuun, 2018\t@ 18:41\nKyllä on ihan normaalia toimintaa sekä myydä, lainata, että siirtää säilöön myös Gallen-Kallelan teoksia. Kun vertaat tuon kappaleen tekstiasua aikaisempaan kappaleeseen, jossa esittelen kaksi muuta ratkaisua murtaa taiteen kaanonin patriarkaaisuutta voit ehkis huomata, että kyse on tyylikeinosta. Toivoin vain, että et yliregoi vaan ymmärrät, mitä tarkoitin. Siksi selvensin.\n8 helmikuun, 2018\t@ 13:43\nKaanon ja sen kyseenalaistaminen on eri asia kuin aiheen oikea/väärä moraali. Kaanoniin voi ja ehkä pitääkin kuulua moraaliltaan täysin epäilyttäviä ja tuomittaviakin teoksia mikäli ne ovat taiteeltaan kaanoniin kuuluvia. Päämäärä ei taiteessa pyhitä keinoja eikä myöskään tuhoa taidetta. Taide vaan on.\n8 helmikuun, 2018\t@ 16:00\nVastasin sulle tuolla toisaalla. Kyse ei ole moraalista, tuomitsemisesta ja sensuurista vaan valinnasta, joka korjaa patriarkaatin tuottamaa vinoumaa ja ahdistelun normalisointia.\n6 helmikuun, 2018\t@ 17:57\nLotta: En julkaise blogissani herjaavia kommentteja. Kivaa päivänjatkoa sulle!\n6 helmikuun, 2018\t@ 18:54\nMinusta on vähän outoa, että tämä maalaus nousee jo toista kertaa julkisuuteen näillä syytöksillä. Eikö kukaan tosiaan ole lukenut kalevalaa? Eikö kenelläkään ole ollut sen vertaa kiinnostusta asiaan, että olisi edes wikipediasta lukenut Aino-tarun juonen lyhennelmän? Alle viidessä minuutissa olisi voitu selvittää, kuinka asia oikeasti on.\nAino-taru on moraliteetti. Se päättyy siihen, että Iso V katuvaisena vuodattaa kyyneliä ja puhuu, kuinka vanhojen äijien ei pidä jaagata nuoria gimmoja.\nVäinämöinen ei missään kohdassa lähentele Ainoa, vaan puhuu tälle hyvin kohteliaasti ja korrektisti, kun he lyhyesti kohtaavat toisensa.\nSe tuskin on Gallen-Kallelan vika, jos ihmiset eivät osaa kalevalaansa, vaan tekevät siitä omaan maailmankuvaansa perustuvia virheellisiä tulkintoja.\n6 helmikuun, 2018\t@ 18:57\nKyse ei ylipäätään ole Kalevalasta eikä varsinkaan Gallen-Kallelasta taiteilijana. Taiteen pointti on, että sitä ei koeta “oikein”. Siksi minusta tämän keskustelun kiertyminen siihen, miten Aino-myytti “oikeasti” meni, on surkuhupaisa. Alunperinhän koko myytti on suullista kansanperinnettä. Ei ole olemassa mitään “oikeaa” tulkintaa. Se, että ihmiset näkevät ja kokevat taulun ahdistelun representaationa on ihan todellinen kokemus, eikä se siitä lukemalla tai jankkaamalla miksikään muutu.\n6 helmikuun, 2018\t@ 19:09\nAino-kertomus on muuten kirjoitettuna itse siinä triptyykissäkin, joten sikäli se on kirjaimellisesti kiinteä osa Gallen-Kallelan teosta…\nOn tietenkin hyvä keskustella siitä, kuinka mielekästä museoissa on pitää esillä nykykatsojasta sopimattomia tai ahdistavia teoksia. Mutta musta museoilla on myös tärkeä tehtävä kontekstualisoida taidetta, tässä tapauksessa esimerkiksi kertomalla kansanrunojen, Lönnrotin, Gallen-Kallelan naiskuvasta ja teoksen taustoista.\nEi kaikki tulkinnat nyt vain ole yhtä mielekkäitä, eikä ripustusta tai kokoelmavalintoja kannata suunnitella ensisijaisesti asiaan perehtymättömien tulkintojen pohjalta.\n6 helmikuun, 2018\t@ 20:15\nNo niin, nyt tässä alkaa olla jotain yhteisymmärrystä tässä keskustelussa. Kirjoitukseni pointti ei ole, että Väiski vittuun Ateneumista. Kirjoitukseni pointti on, että taiteen feministisen kritiikin perusteella on ihan ok esittää ja kyseenalaistaa, millaisia teoksia kohotamme kaanoniin. Itse en ole sitä mieltä, että Väiskiä tarttee heivata. Juuri siksi, että sen voi kontekstualisoida ja koska se on mielestäni kaunis ja rehellinen. Mutta _ymmärrän_ hyvin argumentit sen puolesta, että sen voisi heivata. Ja puolustan ihmisten oikeutta esittää näitä argumentteja ilman ihmeellistä puhetta sensuurista ja mielensäpahoittamisesta.\n7 helmikuun, 2018\t@ 13:18\n“Mutta _ymmärrän_ hyvin argumentit sen puolesta, että sen voisi heivata.”\nYmmärräthän myös, että nämä argumentit (keiden esittämät muuten?) eivät mitenkään liity seksuaalista häirintää näkyväksi tehneeseen Me too -kampanjaan, kuten mediassa on sensaationhakuisesti vihjattu? Ja että myös tämä blogikirjoituksesi antaa aseita niiden käsiin, jotka haluavat nähdä Me toon turhanpäiväisenä hömpötyksenä?\n7 helmikuun, 2018\t@ 13:29\nNiiden argumentit, jotka ovat Petterssonia lähestyneet. Ne liittyvät erittäin selkeästi #metoo -kampanjaan, jonka tarkoitus on murskata patriarkaatti. Se, että taidehistoria esitetään miesvaltaisena ja se, että iso osa kanonisoidusta taiteesta käsittelee naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja normalisoi sitä, pitää yllä patriarkaattia. En ehdota sensuuria, mutta totean, että jos asioita ei muuteta asiat eivät muutu. Se ei ole mitenkään kovin radikaali toteamus.\nEn anna aseita yhtään kenekään käsiin. Ei mulla ole mitään velvoitetta olla kiltti feministi, joka on oikeaa mieltä, eikä suututa ketään. Olen sitä mieltä, että ihan hyvin voidaan kaanonia kyseenalaistaa. Olen mielestäni kirjoituksessani oikein selkeä ja argumentoin hyvin. Saa olla eri mieltä, mutta on todella röyhkeää tulla tänne kippaamaan mun niskaan jotain “sinun takiasi #metoo -menee pilalle” -paskaa.\n7 helmikuun, 2018\t@ 13:40\n“Saa olla eri mieltä, mutta on todella röyhkeää tulla tänne kippaamaan mun niskaan jotain ‘sinun takiasi #metoo -menee pilalle’ -paskaa.”\nEt toki pysty kampanjaa pilaamaan, mutta on tosi harmi, jos et ymmärrä kirjoituksesi hyödyttävän ennen kaikkea kampanjan vastustajia.\n7 helmikuun, 2018\t@ 13:50\nMä en ymmärrä, miks mun pitäis tuntea jotain vastuuta varjella sellaisten ihmisten tunteita, joita ei alunperinkään kiinnosta edistää ihmisoikeuksia ja tasa-arvoa. Miten sä voit olla tajuamatta, miten törkeää tollasen ehdottaminen on? Että mä en feministinä sais olla jotain mieltä, koska ne jotka vastustaa feminismiä, ei oo mun kanssa samaa mieltä? Ihan vitun absurdia! Kai sä tajuat, että ne, joiden mielestä #metoo muuttuu “turhanpäiväiseksi hömpötykseksi” mun blogikirjoituksen takia, eivät koskaan siitä mitään muuta ajatelleetkaan. Jos oikeasti haluaa tehdä maailman tasa-arvoisemmaksi ja näkee, miten valtarakenteet kahlitsevat ihmisiä ja tuottavat eriarvoistavaa kohtelua, ei mielipide hetkahda yhdestä eikä kahdestakaan erimielisestä blogikirjoituksesta. Vittu mietti nyt vähän.\n8 helmikuun, 2018\t@ 19:48\nEi se nyt niin yksioikoista ole, että ne jotka nyt muuttavat mielipidettään #metoo-kampanjasta vähemmän arvostavaksi, eivät olisi sitä arvostaneet ollenkaan. Maailma ei ole noin mustavalkoinen, eivätkä ihmiset ole joko/tai.\nKannattaisi keskittyä siihen, että eläviä naisia ei ahdistella, eikä kohdentaa huomiota kansalliseepoksen kuvitukseen. Ikävien asioiden kuvaaminen taiteessa ei kuitenkaan ole mikään “tee näin”-opetus.\n12 maaliskuun, 2018\t@ 23:09\nMitään sellaista en ole väittänytkään. Et selkeästikään ole ymmärtänyt kirjoitukseni pihviä, joka oli, että taiteen kuratointi feministisestä näkökulmasta on yksi keino keinovalikoimassa, kun mietitään, miten patriarkaatti saataisiin murskattua. Mitä tuohon ensimmäiseen kohtaan tulee – se on totta, siitä en muuta mieltäni. En todellakaan ota kannettavakseni sitä, jos jotakuta yhtäkkiä ei kiinnostakaan enää seksuaalisen häirinnän ja ahdistelun ehkäiseminen, koska minä kirjoitin tyhmän blogitekstin. Silloin on kyllä ihmisessä ja hänen suhteellisuudentajussaan perustavanlaatuisesti jotain vikaa.\n6 helmikuun, 2018\t@ 19:16\nJos minä keksin kokea Blankan ratsastajan tauluna, jossa pedofiili akka kourii lasta ja saan ihmisiä kokemaan asian samoin, niin on syytä kirjoittaa blogi “Pedofiili Blanka vittuun”?\nKeskustelu oli minun osaltani tässä.\n6 helmikuun, 2018\t@ 20:12\nOlet (luulen) provosoitunut kirjoitukseni otsikosta, etkä siksi ihan pysty tulkitsemaan, mitä siinä sanotaan. Jos sinä tulkitsen Blankan ratsastajan tauluna, jossa pedofiiliakka kourii lasta, se on ihan ok. Sinä et “saa” ketään tulkitsemaan samoin, mutta jos sellainen tilanne on, että moni tuntee samoin ja argumentoi tämän tulkinnan jotenkin, niin että tulkinnasta tulee itseasiassa hyvin perusteltu ja yleinen tapa tulkita taulu, on teillä ihan perusteet kyseenalaistaa, kuuluuko taulun olla esillä vaikkapa viattomien lasten päivän näyttelyssä. Jos mietit taiteen historiaa, se on itse asiassa aika pullollaan teoksia, jotka on joskus tulkittu jollain tavalla ja jonain toisena toisella tavalla. Ei ole mitään “oikeaa” tapaa tulkita taidetta, eikä taideteoksilla ole mitään absoluuttisen oikeaa tulkintaa.\n7 helmikuun, 2018\t@ 00:07\nHaluaisin kysyä että missä kohtaa tämä teos ehdottaa käpälöintiin tai työntää vanhusta ehdottelemaan positiivisessa mielessä?\n7 helmikuun, 2018\t@ 00:13\nMoikka Antti! Eihän se niin suoraviivaisesti teekään. Mieluummin kuin Väiskistä sinänsä voisi puhua ylipäätään siitä, onko taiteella väliä. Onko sillä väliä, millaista raiskurirallattelua taide on? Minä uskon, että on. Miksi? Siihen saat perusteet esimerkiksi tutustumalla käsitteeseen rape culture, googlata “representation matters” ja jos mitenkään pystyt, käydä katsomassa Anna Paavilaisen Playrape-näytelmän.\n7 helmikuun, 2018\t@ 09:41\n“…missä määrin voimme tukea ja katsoa taidetta, jota ovat tehneet naisia törkeästi ahdistelleet ”taiteilijanerot”\nTämä kaipaisi hieman tarkennusta ja historiallisia faktoja. Millä perusteella väität että Gallen-Kallela olisi ollut naisten ahdistelija? Vai tarkoitatko että pelkästään Kalevalan Aino-tarun kuvittaminen olisi jo sinällään törkeää naisten ahdistelua.\n7 helmikuun, 2018\t@ 10:47\nEn viitannut Gallen-Kallelaan, vaan ihan samoihin asioihin kuin mistä Petterssonkin kirjoittaa. #Metoon jälkeen (ja oikeastaan jo ennen sitä) on erityisesti elokuvaskenessä punnittu musta ihan aiheesta, mikä asema näillä “neroilla” on ja pitäisikö heidän töitään boikotoida. Koko ajan vituttaa enemmän se, miten kirjoitukseni otsikoin, koska sen tuloksena tuntuu monelta menneen pointti ohi. En syytä Gallen-Kallelaa, en itse edes ole sitä mieltä, että Väiski pitäisi heivata. Sen sijaan puolustan oikeutta sanoa, että Väiskin voisi heivata, se ei ole mielestäni absurdi eikä kohtuuton toive. Ylipäätään minusta feminististä kritiikkiä voisi käyttää (ja käytetäänkin) näyttelyijen kuratoinnissa.\n7 helmikuun, 2018\t@ 10:27\nYleensä kirjoitat fiksusti, mutta nyt et voisi enempää olla metsässä. On totta, että taiteen tarkoitus on aiheuttaa tunteita, mutta miksi niiden pitäisi olla vain viihdyttäviä ja kivoja? Tuollainen rajaaminen on typerää, suorastaan fasistista, eikä se auta #metoo-asiaa lainkaan. Irrottauduin kaikesta menneen ajan taiteen sensuroimisesta. Ehkei ylipäätään kuvataide ole sinulle läheistä, mutta sensuroimalla asiaa ei auteta. Ja mihin raja vedetään? Seuraavaksi kirjat, elokuvat ja muu? Taide kuvastaa aikakauttaan. En ala ISISIN linjoille, vaikka feministi olenkin. Ja oikeasti itse tarina on myytti, satu. Pitäisikö Raamattukin kieltää?\n7 helmikuun, 2018\t@ 10:42\nHuh huh. En kirjoittanut, että kaikki pitäisi kieltää. Kirjoitin, että keinovalikoimassa voi ja pitää olla se, että kun näyttelykokoonpanoa mietitään, mietitään myös feminististä näkökulmaa. Vain siten maailma voi muuttua.\n7 helmikuun, 2018\t@ 13:01\n“Kirjoitin, että keinovalikoimassa voi ja pitää olla se, että kun näyttelykokoonpanoa mietitään, mietitään myös feminististä näkökulmaa. ”\nJos puhe oli näyttelykokoonpanosta, niin olisi hyvä, että tarkastelisit sitten sitä reilusti kokonaisuutena. Viime kerroilla, kun olen käynyt katsomassa Ateneumin peruskokoelmien ripustuksen, olen ollut mielissäni juuri moniäänisyydestä – mukana ei ole pelkkiä etabloituneita setätaiteilijoita, vaan moninaisesti arkea, naisnäkökulmaa, kiinnostavia rinnastuksia, kritiikkiäkin vakiintunutta kaanonia kohtaan (en muista miten Ainon kanssa, mutta esim. Taistelevat metsot oli taustoitettu suorastaan virkistävän ironisesti).\nVäitätkö siis, että Ateneumin näyttelykokoonpanossa ei ole nyt mietitty feminististä näkökulmaa? Jos, niin millä perusteella?\n7 helmikuun, 2018\t@ 13:31\nEn väitä. Väitän, että vaatimus siitä, että jokin taulu poistetaan näyttelykokoonpanosta, koska se normalisoi naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja ahdistelua, on ihan validi ratkaisu. Niinkin voi tehdä, eikä sen ehdottaminen ole sensuuria eikä absurdia eikä naurettavaa, vaan mielipide, joka pitäisi saada ja voida esittää.\n7 helmikuun, 2018\t@ 14:33\n“Kai sä tajuat, että ne, joiden mielestä #metoo muuttuu ‘turhanpäiväiseksi hömpötykseksi’ mun blogikirjoituksen takia, eivät koskaan siitä mitään muuta ajatelleetkaan.”\nKampanja on tehnyt vastaansanomattomalla tavalla näkyväksi, kuinka läpitunkevaa seksuaalisen ahdistelun kulttuuri meidänkin muka-tasa-arvoisessa yhteiskunnassamme on. Tämä on ollut monille epämiellyttävä totuus.\nMikäpä olisi kampanjasta kiusaantuneille mukavampaa kuin voida huoahtaa, että ai nyt nää vaatii jotain Ainoa pois Ateneumista, lol.\n7 helmikuun, 2018\t@ 15:26\nJuuri siksi kirjoitin. Koska #metoo’ssa kyse ei ole “ällöistä häiritsijöistä” vaan raiskauskulttuurista ja patriarkaatista, jota me pidetään yllä, siis ihan me tavalliset ihmiset. Kaikki nämä palat on osa sitä systeemiä, joka johtaa naisten näkemiseen objektina, ei-ihmisenä, jota on ok kouria. Juuri siksi kirjoitin. Ihan vitun sama, jos joku ei tajua. Ja edelleen, jos jonkun mielestä seksuaalinen häirintä on ok, koska jonkun toisen mielestä myös taidehistoriaa tarkastellessa ja esittäessä voi edetä feministisellä kärjellä, vika on kyllä siinä jokussa eikä siinä jokutoisessa.\n7 helmikuun, 2018\t@ 14:48\nTää kirjoitus oli todella hyvä, ja osui juuri siihen ytimeen joka aina häiritsevästi unohtuu keskustelusta.\nSuurin osa feministeistä ei varmaan halua kieltää naisiin kohdistuvaa väkivaltaa esittäviä taideteoksia/ viihdettä olemasta, mutta kyllä se vaan vaikuttaa kulttuuriin ja ylläpitää ellei jopa ylikorosta naisten historiallista huonoa asemaa, että monet arvostetuimmista taideteoksistamme esineellistävät naisia tai esim. Että viime aikojen suosituimmat ja palkituimmat televisiosarjat (esim. hbo-tuotannot a handmaids tale, game of thrones ja westworld, jotka kuuluvat myös omiin suosikkeihin) kaikki kuvaavat yhteiskuntaa, jossa naiset ovat ensisijaisesti hallittavia ja raiskattavia hahmoja, jotka nousevat taistelemaan tätä vastaan.\nOma kommenttini ei nyt ole selkeä, mutta kiitos siitä, että sun blogikirjoitus selkeyttää vaikeita ajatuksia joita itselläni on ollut suhtautumisessa taiteeseen ja viihteeseen, jossa naisen kuvatu arvo ja asema on heikompi kuin monessa tapauksessa se oikeasti Suomessa nykypäivänä on.\nJa kiitos että jatkat selkeillä, rohkeilla ja ratkaisukeskeisillä kirjoituksillasi tätä keskustelua yhtenä vahvana feministisenä äänenä internetin paskameressä.\n7 helmikuun, 2018\t@ 18:12\nEn ymmärrä yhtään ajatusta teoksen poistamisesta. Poissa silmistä ei ole poissa mielistä. Maailman muuttamisen ydin ei ole piilottelu, kirjaroviot tai rappiotaiteen pois lukitseminen, vaan luentatapojen, maailmankuvan muuttaminen. Kun katsomme vaikkapa menneiden aikojen töitä, joissa on orjia ne eivät ylläpidä orjuutta tai yllytä meitä orjuuteen. Täysin päin vastoin, me luemme ne täysin toisin, emme kuvauksena normaalista, vaan muistutuksena siitä, kuinka väärin joskus tehtiin.\n7 helmikuun, 2018\t@ 18:41\nSelvä homma, et ymmärrä! Toivon kuitenkin, että googlaat vaikka “rape culture” ja “representation matters”. Kyse ei ole siitä, että jotain ei saa näyttää. Orjuutta käsittelevä taulu ei normalisoi orjuutta. Se, että suurimmassa osassa taidetta on vain valkoisia ihmisiä ja taiteilijat ovat valkoisia, normalisoi rakenteellista rasismia. Aivan samoin häirinnän ja raiskauksen “normaalina” esittävä taulu tekee siitä normaalia. #metoo on kaunis osoitus siitä, miten normaalia se on, että naisia saa kähmiä ja alistaa.\n8 helmikuun, 2018\t@ 12:33\nNuo perustelut mitä esität ovat täysin samoja millä taidetta on kielletty ja sensuroitu aikojen saatossa erilaisten diktaattorien ja oikeamielisten toimesta. Se EI ole oikea tie. taiteen tehtävä ei ole esittää vain hyvää, kaunista ja oikeaa vaan tehdä näkyväksi näkymätöntä. Silloinkin kun sen alkupeärinen agenda on moraalisesti väärä. Tolstoi kannatti maaorjuutta ja käyttää sivukaupalla tilaa perusteellakseen hyvin ja taitavasti miksi maaorjuus on kannatettavaa. Wagnerin natsisympatiat ovat kuultavissa musiikkinsa sankarillisista sävelkuluista. Caravaggio tappo ihmisen ja hänen teoksistaan on luettavassa väkivallassa piehtarointi. 1900-luvun alkupuolen monet mestarit tekivät mielipuolisia ristiriitoja viestiviä teoksiaan kupan aivomuutoksia aiheuttaneiden oireiden kourissa. Yhtäkään näistä teoksista emme kuitenkaan enää lueta orjuuden normalisoijina, natsiglooriana tai haureuden oikeuttejina. Ihmiset osaavat asettaa teokset kontekstiinsa ja tarkastella niitä ensinnäkin taiteen näkökulmasta ja toisekseen aikansa kuvana.\nTeokset kieltämään pyrkineet, taidetta moralisoivat erilaiset oikeamielisyysliikkeet sen sijaan ovat jääneet historiaan useimmiten myöhemmin vaarallisiksi todettuina ajatusväkivaltaisina yhdenasianliikkeinä. Feminismi ansaitsee parempaa kuin rinnastuksen moraalikristittyihin, sosiaalisen realismin oikeamielisyyttä vaatineisiin Neuvostoliiton kaadereihin tai niihin väärää taidetta rovioihin syytäneihin natseihin.\n8 helmikuun, 2018\t@ 15:59\nMoikka! Musta tuntuu, että et nyt yhtään lukenut tuota tekstiä, etkä varsinkaan sen kommentteja. Auttaako, jos vertaan rekrytointeihin? On ihan aukottomasti tieteellisesti todistettu, että kun valitaan esimerkiksi johtajaa, naisten ansiot arvioidaan heikommiksi kuin miesten juuri sukupuolesta johtuen. Näin ollen meidän olisi perusteltua ottaa tämä sukupuolibias huomioon, kun teemme rekrytointeja – tiedostaa se, että olemme puolueellisia ja tiedostaen toimia toisin. Tässä on kyse ihan samasta asiasta: meidän pitäisi tiedostaa, että esillä on miestaiteilijoita ja ahdistelua normalisoivia, naiset esineinä ja omaisuutena esittävää taidetta, koska elämme patriarkaattisessa kulttuurissa. Siksi meidän pitäisi pyrkiä tiedostetusti korjaamaan asiaa. Keinoja on monia, luettelen ne kaikki tuossa blogikirjoituksessani.\n7 helmikuun, 2018\t@ 18:17\nKirjoitat Lotta, että ei ole oikeata tapaa kokea/tulkita taidetta. Samalla kuitenkin toteat että jokin teos voitaisiin jopa poistaa näkyvistä tai historialliselta paikaltaan jos se ”normalisoi patriarkaattia”. Ainakin Väiskin kohdalla se on nimenomaan tulkintakysymys (historiallisesta/kontekstuaalisesta näkökulmasta ei niinkään, kuten on jo todettu), joten näetkö kuitenkin tälläisen mainitun normalisointinäkökulman oikeutetumpana kuin jotkut muut tavat tulkita ja kokea teos? Jos kyllä, kirjoitat itsesi valitettavasti pussiin.\n7 helmikuun, 2018\t@ 18:38\nArmas Ilmari. Ei ole mitään “historiallista paikkaa”, johon taideteokset jumalallisen käden ohjaamina vain hakeutuvat. On syy siihen, miten ja miksi arvostamme toista taidetta enemmän kuin toista, miksi taidehistoria on pullollaan miesten tekemää taidetta, joka normalisoi häirintää. En ole millään tavalla piilotellut poliittisia feministisiä tavoitteitani. Kirjaimellisesti se tarkoittaa, että feministiselle tulkinnalle annetaan painoarvoa, ihan kuten hienosti tulkitset. Se, joka ei näe Väiski-Aino -kuvassa seksuaalista häirintää, ei ole musta “väärässä”.\n7 helmikuun, 2018\t@ 20:58\nNyt pistit omaa väriäsi mun sanoihin. Historiallisella ”paikalla” tarkoitin tietty kontekstia. Ymmärrän kyllä kirjoituksesi poliittisen tavoitteen, mutten sitä miten haluat siihen pyrkiä. Se, että seksuaalinen häirintä – jopa väkivalta – näytetään miesten tekemässä taiteessa, on mielestäsi normalisointia. Ja se antaa syyn sensuroida sitä, ja sillä se myös poistetaan maailmasta. Kiva ajatus. Mutta kun, ei se näin vain taiteessa mene. Mulla oli lukiossa loistava filosofian opettaja, joka kerran puntaroi viihteen ja taiteen tarkoitusperien eroavaisuuksia seuraavan ajatuksen viitoittamana (en muista oliko itse ajatus hänen omansa): ”Nähdäkseni viihteen tarkoitus on saada ihminen unohtamaan jotain, kun taas taiteen kokeminen auttaa ihmistä muistamaan”. Mielestäni tässä ajatuksessa on perää. En usko siihen että asiat joiden puolesta haluat taistella, häviävät tästä maailmasta sen asian poistamisen mukana jota kutsut ”normalisoinniniksi”. Mielestäni sen sijaan esim. Lukas Moodysonin ohjaaman, seksiorjuudesta kertovan ”Lilja forever” elokuvan kaltaiset teokset jotka näyttävät asiat kaikessa inhorealistisessa karuudessaan, ovat paljon parempaa lääkettä tällaisille yhteiskunnallis-kulttuurillisille ongelmille ja niiden todelliselle kohtaamiselle. Sensuuriin (jep, terveisiä takarivistä – sori vaan) en sen sijaan usko, missään muodossa. Sitäpaitsi, eihän mitään teosta ole pakko katsoa, jos se tuntuu pahalta. Mutta ei se ole riittävä syy sensuuriin. Taide on aina yleisöä varten, eikä toisinpäin. Jos puhutaan vielä itse Väiski-triptyykistä, niin eikö ahdistelukuva ole vain yksi osa sitä. Tarinan lopuksihan Aino kuolee, eikö se nimenomaan puhu ahdistelua vastaan kuten mainitsemani elokuvakin?\nYlipäätään on musta typerää ajatella, että joku ikävä asia poistuu maailmasta unohtamalla tai piilottamalla. Ei – pimeys ei poistu pimeydellä, vaan valaisemalla se! Oletko eri mieltä Lotta?\n7 helmikuun, 2018\t@ 22:22\nEn nyt kyllä usko, että tämä keskustelu tästä etenee. Tyydyn vain sanomaan, että tämän sun viisauden (”Nähdäkseni viihteen tarkoitus on saada ihminen unohtamaan jotain, kun taas taiteen kokeminen auttaa ihmistä muistamaan”) voi kokea toisinkin: naisten tekemän taiteen tai taiteen, jossa nainen ei ole väkivallan ja ahdistelun uhri, nostaminen esiin ja keskiöön historian marginaalista auttaa ihmisiä muistamaan, että patriarkaattinen taiteen historia ei ole objektiivinen totuus. Mutta jos halutaan nostaa esiin ja monipuolistaa, täytyy laskea niitä jumalpatsaita alas alttarilta.\n7 helmikuun, 2018\t@ 21:10\nKiinnostaisi myös, onko Lotta mielestäsi kaikki histrorian saatossa miesten tekemä, seksuaalista häirintää tms. kuvaava taide “normalisointia” ja naisten tekemä taas ei? Ja mites nykyään? Toinen mikä hiukan ihmetyttää on jo hiukan kulunut “etabloituneet setätaiteilijat” vs. naistaiteilijat -vastakkainasettelu. Mites esim. nuoret ei-niin-etabloituneet miestaiteilijat, ovatko hekin samaa jengiä näiden “setien” kanssa, vai muuten vaan toisarvoisia keskustelun aiheina tms?\n7 helmikuun, 2018\t@ 22:24\nHuoh. Ei, en ajattele, että kaikki miestaiteilijan on tyhmiä ahdistelijakakkapyllyjä ja kaikki naistaiteilijat upeita ja näkemyksellisiä neroja. Mutta sen tosiasian tunnustan, että meidän käsitys taidehistoriasta ja siitä, mikä on arvokasta taidetta, on syntynyt patriarkaattisessa kulttuurissa, jossa naiset eivät ole olleet yhtä vapaita toimijoita ja joiden taidetta (näkökulmaa) ei olla yhtälailla arvostettu. Osittain tämä näkyy taiteen maailmassa edelleen, esim. naiselokuvaohjaajien ja naispääosaroolien määrässä.\n8 helmikuun, 2018\t@ 00:08\nOk! Erään kaverin huomio: ”Sellainen pikkujuttu , että tossa taulussa ei kuvata seksuaalista häirintää. Aino on tuossa kuvassa kuollut haamu, joka voi muuttua kalan tai ihmisen näköiseksi. Väinämöinen kalasti Ainon kalana, ja tuolla hetkellä Aino-kala karkaa Väinämöisen käsistä ilkkuen ja muuttuen samalla ihmisen hahmoon. Väinämöinen tavoittelee karkuun lähtenyttä kalaa. Tämän opin Ylen artikkelista. Voin linkata jutun, jos ette usko. Itse en tunne Kalevalaa. Metoo-asiaan tää liittyy niin, että monet keskustelijat, kansanedustajia myöden, ovat käyttäneet kuvaa juuri poliittisesti hyväkseen kertoen, että siinä kuvataan naisen ahdistelua tai lääppimistä.”\n8 helmikuun, 2018\t@ 00:34\nToivoisin, että lukisit tän keskustelun muut kommentit. Niissä sivuan juuri sitä, että “oikealla” tulkinnalla ei varsinaisesti ole merkitystä. Monelle tuo kuva merkitsee naisen ahdistelun kokemusta ja itsemurhaa.\n8 helmikuun, 2018\t@ 14:23\nOnko tosiaan niin, ettei Aino- tarun sisältö näyttäydy tämän tyyppisen kuvaston kritisoijille nimenomaan julkisena, taiteen avulla syötettynä moraalisena varoituksena siitä, millaisia vaikutuksia sillä pahimmillaan on naisiin, kun miehet rupeavat toteuttamaan valtapyrkimyksiään? Henkilökohtaisesti olen aina nähnyt triptyykin siinä valossa, että se ( myös) kritisoi ja nauraa ikiaikaista asetelmaa, jossa vanha kääkkä havittelee nuorta naista. Tarinan tapahtumat ovat traagisia, mutta itse kuvassa Ainon nuoruutta ja Väinämöisen röllimäisyyttä on korostettu siinä määrin, että Väiskiä on vaikea nähdä viriilinä heeroksena, jollaiseksi setätaiteilijat epäilemättä itsensä naisia ahdistellessaan mieltävät.\n8 helmikuun, 2018\t@ 16:02\nEi sun tulkinta ole mitenkään väärä. Varmasti monet ajattelevat, kuten sinä. Minusta tähän asiaan – erityisesti Väiski-keissiin – on useita, perusteltuja näkökulmia. Kirjoitin tämän tekstin puolustaakseni näkökulmaa, jota en oikeastaan edes jaa. Minusta vain on ihan perusteltua nähdä Väiski ahdistelua normalisoivana ja kanonisoivana teoksena ja sillä perusteella vaatia sen poistamista näyttelystä. Ei se ole absurdia tai naurettavaa, se on ihan validi näkökulma. Vituttaa, kun se on julkisessa keskustelussa freimattu “mopon keulimiseksi” ja naurettavaksi ylireagoinniksi. Ei se sitä musta ole.\n8 helmikuun, 2018\t@ 16:52\n“Minusta vain on ihan perusteltua nähdä Väiski ahdistelua normalisoivana ja kanonisoivana teoksena ja sillä perusteella vaatia sen poistamista näyttelystä. Ei se ole absurdia tai naurettavaa, se on ihan validi näkökulma.”\nJos sinäkään et tätä näkökulmaa jaa, niin kuka oikein jakaa? Petterssoninkaan blogissa ei kerrota, että kyselijät vaatisivat teoksen poistamista. Saati, että he vaatisivat teoksen poistamista noilla perusteilla. Itse feministinä näen vaikka millä mitalla reaalista parannettavaa maailmassa, joten ihmetyttää, että pitää polttaa ruutia fiktiivisen näkökulman hypoteettisten esittäjien sananvapauden puolustamiseksi.\n12 maaliskuun, 2018\t@ 23:16\nMun koko kirjoituksen pointti on, että se olisi ihan validi mielipide. Nyt kukaan ei edes uskalla esittää sellaista, koska täällä on kaiken maailman ihmiset riehumassa ja tästäkin kirjoituksesta tuli pari “kuole huora” viestiä.\n8 helmikuun, 2018\t@ 09:51\nMielestäsi ihmisten tulisi voida esittää kritiikkiä taulujen esillepanosta museossa. Tämä on ihan hyväksyttävää, mutta asiakeskeisenä ihmisenä mielestäni taiteen tulkinnassa pitää aina ottaa huomioon teoksen julkaisunaikainen kulttuurinen konteksti, sillä pidän sitä merkittävimpänä tekijänä teoksen tulkitsemiseksi “objektiivisesti”. Eiväthän 1800-luvun nationalistiset teokset olleet yhtä radikaaleja enää 1950-luvulla, vaan niitä pidetään taidehistoriallisesti merkittävinä nimenomaan julkaisuajankohtansa vuoksi. Loppuun vielä lisäkysymys: Pitääkö taiteessa vielä nykyäänkin mainita, onko taiteilija mies vai nainen? Onko sillä enää merkitystä nimenomaan uusien teosten kannalta?\n8 helmikuun, 2018\t@ 10:54\nMusta läsnä on vääjäämättä molemmat puolet: voi pyrkiä ymmärtämään teoksen taustaa ja historiallista kontekstia. Mutta sitten voi vain tulkita sen kuten haluaa. Yleisesti ottaen taidetta ei koskaan tulkita “objektiivisesti” ja siksi kannattaisi mielestäni sinunkin päästää sellaisesta ajatuksesta irti.\nKysymyksesi on kinkkinen. Tavallaan se ei kyllä ole olennainen tieto. Mutta sitten, kuitenkin. Kävin pari vuotta sitten Pariisissa katsomassa kaksi valokuvanäyttelyä – toisen L’Orangeriessa ja toisen Musee D’Orsayssa – ja niissä oli esillä nimenomaan naisvalokuvaajien kuvia valokuvan alkutaipaleelta 50-luvulle. Ajattelin aluksi, että plääääh, onko nyt ihan pälliä rakentaa näyttely sukupuolen ympärille. Mutta näyttelyt oli kuratoitu todella hyvin ja avattu sitä, miten naisten ja miesten ottamat valokuvat eroavat niin, että todella hahmotin naisen ja miehen näkökulman eron. Kyse ei ole siis biologisesta erosta vaan siitä, että edelleen on hyvin eri asia elää tämä elämä naisena kuin miehenä, ja siksi myös näkökulmat muodostuvat erilaisiksi. Siksi ajattelen, että edelleen myös sukupuolella on merkitystä nykytaiteessa.\nTaidemuseoiden vastuu esittämistään teoksista – Agonistisia kappaleita\n8 helmikuun, 2018\t@ 12:35\n[…] Tästä huomiosta kirjoittajaa on myös kiitetty, kuten arvostamani Lotta Aarikka tekee omassa blogissaan. En kuitenkaan ole samoilla linjoilla, koska huomion paikkansapitävyys edellyttää […]\n8 helmikuun, 2018\t@ 19:25\nTaiteen on tarkoituskin herättää tunteita ja keskustelua. Epäsuoratkin vaatimukset taiteen poistamiseksi museosta omien ideologioiden perusteella on juuri nimenomaan sensuuriin yllyttämistä.\nKuinka ihmeessä jokin ikivanha taulu voi yht’ äkkiä herättää näin paljon tunteita vuonna 2018? En voi ymmärtää. Se on taulu, ei ole pakko katsoa jossei miellytä, herran jestas sentään…\nEnkä suosittele #MeToo-feministeille esimerkiksi YouTuben käyttöä, sillä sieltähän vasta löytyykin kaikenlaista epämiellyttävää, uutta ja vanhaa! Pitäisikö YouTube sensuroida? Entä porno? Kaikki porno vaan sensuuriin, naisia alistavaa! Formula 1:stähän jo poistettiinkin grid girlit kun femakot vähän älähti. Grid girlien itsensä mielipidettä ei toki kysytty.\n12 maaliskuun, 2018\t@ 23:15\nHeippa, Vapauden esitaistelija! Nyt se esitaistelumopon eturengas takaisin asvalttiin. Ootkos miettinyt semmosta hommaa, että kaikki maailman taulut ei roiku kaiken aikaa maailman museoissa? Koko ajan tehdään valintaa sen suhteen, mitä laitetaan esille ja mitä ei. Tähän valintaan on sitten erinäisiä perusteita. Minä tässä melko maltillisesti ehdotan, että yksi peruste voisi olla feministinen: että naiseen kohdistuvaa väkivaltaa ja seksuaalista ahdistelua esitettäisiin vähän vähemmän tai vähintäänkin kontekstualisoituna. Onpa radikaalia!\n13 helmikuun, 2018\t@ 15:43\nArmas “Childmolesterväkä”, en julkaise blogissani herjaavia kommentteja. Pusu! -Lotta\n15 helmikuun, 2018\t@ 15:59\nNainen myös saa enemmän kritiikkiä ja vähemmän kehuja ja kannustusta tuodessaan hyviä pointteja esiin ja valottaessaan vaikeaa aihetta. Näin vaan huomiona. Hyvä kirjoitus.\nJa joo, myös mulle kuvassa näkyy vanha mies joka ajaa naisen itsemurhaan. Vaikka olen Kalevalani lukenut. Sitä kuvaa missä Väinämöinen katuu tekoaan ja kertoo siitä en ole nähnyt. Liekkö olemassa.


Vatsa-asento - Akuutti- ja ensihoito - Hoitajat.Net\nMay 20, 2004 in Akuutti- ja ensihoito\nMinkälaisia käytäntöjä muualla päin maailmaa on esim. ARDS potilaan makuuasennoissa. Käytättekö totaalista vatsa-asentoa, siis 180 Â° vai 135Â° asentoa? Ja onko teillä vinkkejä kasvojen suojaamiselle tuossa 180Â° asennossa? Näin jossain kuvan vaahtomuovista leikatusta tyynystä. Tyynyyn oli siis leikattu ikäänkuin Halloween kurpitsaan kolot silmille ja nenälle jne... Onko ehkä käytössä jossain päin?\nMolempia asentoja käytetään. 135Â° on helpompi henkilökunnalle ja se mahdollistaa paremman kontrollin esim. tuubille. Jonkin tutkimuksen ( en muista mikä), väitti että 180 ja 135 ei niin suurta eroa ole. Mutta jos ajatellaan ihan fysiologisesti, niin kyllähän ventiloitu ilma tavoittaa täysin mahallaan olevan potilaan vaikeasti ventiloitavat alueet paremmin.\nMe käytämme Tempurin patjoja ja tyynyjä, jotka ovat suunniteltu maha-asentoon. Hyvä tuki lantiolle ja kasvolle. Mahdollistaa helposti endotrachaalisen imun.\nPile: Mikä sen firman nimi on? Tempur? Mahtaiskohan niistä patjoista olla netissä enemmän infoa. Meillä on välillä ihan katastroofista toimintaa... Jokunen aika sitten oli firma Hillromilta lainassa yksi patja maha-asentoa varten, mutta joko emme osanneet käyttää sitä optimaalisesti tai potilaamme ei ollut kooltaan (165 cm ja 130 kg) patjalle sopiva. Patjassa oli nimittiäin ne ilmakammiot, joista tarpeen mukaan voi vähentää ilmaa jne... Möys kasvoille oli jonkinlainen hökötys, mutta sen kanssa emme tulleet toimeen lainkaan.Luulen että siinä oli kyllä tosiaankin "vika" potilaassa, sillä hänellä ei ollut minkäänlaista kaulaa.\nMeillä molempia asentoja käytetään ilman sen kummempia virityksiä. Päätä varovasti kääntäen poski tyynylle. Ittehän sitä melkein samassa asennossa yöt makaa, ja päivät...\nOlen samma mieltä! Ei siihen mitään ihmeellisiä patjoja ja tyynyjä tarvita.\nPotilas käännetään vatsalleen, tyyny kasvojen alle, huolehditaan ettei korvanlehti ole taittunut ja että silmä on vapaa. Ja sitten odotellaan vain toivottua keuhkotuuletuksen paranemista!\nEnsin kääntyy verikaasut, sitten ventilaattorin säädöt ja viimein potilas. Käänteistä ventilaatiota....


Elli Stenfors - CrossFit Pori\nElli löysi CrossFit:in pariin 3,5vuotta sitten ja siitä 2,5 vuotta on ahkerasti kuluttanut CrossFit Porin ovien saranoita. Kilpauinti jäi pikku hiljaa pois kuvioista ja CrossFit-kilpailut tulivat tilalle. Ellin lahjakkuus urheilijana yhdistettynä päämäärätietoiseen tekemiseen on tehnyt mahdolliseksi sen, että hän on varsin nopeasti uudessa vaativassa lajissa mitalisijoille asti. Elli on kisannut sekä Suomessa että ulkomailla menestyksekkäästi ja isoin saavutus on 2017 Berlin Throwdownin voitto.\nElli hurahti CrossFit:iin sen monipuolisuuden ja rankkojen treenien takia. Valmentamisessa hän nauttii eniten muiden onnistumisista, on erityisen hienoa, jos itse pystyy olemaan avuksi jonkin asian opettelussa.\nElli näytti ensi kertaa vahvasti valmentaja- ja ohjelmointitaitonsa salillamme 2016 järjestetyillä lasten tunneilla, jotka mittaavat valmentajan osaamista, soveltamis- ja heittäytymiskykyä monella eri tavalla. Ellin vahvuudet valmentaja on ehdottomasti monipuolinen kilpailijakokemus (taito, jota ei voi kirjoista lukea) sekä sopivien harjoitteiden löytäminen myös rajoitteiden kanssa kamppaileville: aina löytyy liike mitä voi tehdä.\nElli opiskelee fysioterapiaa, joten opinnot tulevat tuomaan jatkuvasti uusia näkökulmia ja extrahyötyä valmennustyöhön. Tulevaisuudessa kiinnostaa lasten tuntien veto sekä yksilövalmennus.\n* Liiku 1-tason ohjaaja-ja valmentajakoulutus\nPäivät alkaa paljon paremmin, jos kokeilet aamutreenejä. Haastan sut koittaa 1 kerran treenaamista ennen töitä. Jos on jotain kysymyksiä multa voi aina tulla kysymään!


Muistoja vuosien varrelta - finnveralaiset kertovat | Finnvera\nMuistoja vuosien varrelta - finnveralaiset kertovat\nFinnvera Info-lehden juhlanumerossa oli henkilöstögallup, jossa finnveralaiset kertoivat muun muassa useimmin käyttämänsä rahoitustermin.\nViisi finnveralaista kertoo 20-vuotisjuhlan merkeissä työstään yhtiössä. Tässä kysymykset, joihin pyysimme heiltä vastaukset.\nKuinka kauan olet ollut töissä Finnveralla?\nMistä tunnistaa finnveralaisen?\nParas Finnverassa saatu oppi?\nEniten käyttämäsi rahoitustermi?\nKerro jokin muisto tai kommellus Finnvera-ajoiltasi.\nTiina Liukkonen, asiantuntija, puhelinpalvelu\nFinnveran ensihetkistä alkaen.\nTyöpaikalla useimmat tunnistaa finnveransinisestä henkilökortin kaulanauhasta.\nNeuvonnassa toistuu useimmiten sanapari ”liiketoimintasuunnitelma ja tulossuunnitelma”.\nContact Centerin aloittaessa reilut 10 vuotta sitten Finnveran nimi sotkettiin vielä helposti muihin samantapaisiin yritysten nimiin. Niinpä olemme mm. etsineet liian nopeasti rikkoutuneista sukkahousuista valittaneelle asiakkaalle Finnwearin asiakaspalvelun numeron sekä kertoneet venäläiselle turistille Finnairin Rovaniemen lentojen aikatauluja.\nMårten Rosenberg, rahoituspäällikkö, Länsi-Suomi\nAloitin melko tarkalleen 18 vuotta sitten, kun Finnvera oli oppinut kävelemään ja puhumaan.\nEnnen vanhaan sinisestä anorakista. Väitän, että finnveralainen yleensä on hyvin asia- ja asiakaskeskeinen sekä ratkaisuhakuinen. On sitten kyse ulkoisista tai sisäisistä hankkeista.\nÄlä tee hätiköityjä päätöksiä. Joskus hakijan aineistossa voi olla sivukaupalla Excel-taulukoita ja Power Point -esityksiä, mutta varsinaista lentoon tarvittavaa liikeideaa ei ole. Toisaalta ajatus voi olla piirrettynä siihen kuuluisaan Klubiaskin kanteen, mutta idea kantaakin pitkälle. Asiakkaan tapaaminen valaisee yleensä asiaa suuntaan tai toiseen. Aika usein saa kyllä nostaa hattua ja palata asiakaskäynneiltä melko nöyränä ja ihaillen, mitä kaikkea maamme pajoissa tehdäänkään. Erään toimitusjohtajan käyntikortissa luki; rahalla ei tee mitään, jos rahalla ei tee mitään. Tämä on hyvä opetus meillekin.\nMarkkinapuute ja vaikuttavuus. Olemme mukana vain, kun siihen oikeasti on tarvetta eli rahamarkkinat eivät yksin pysty hoitamaan kyseistä hanketta. Jokaisesta meidän hankkeestamme pitäisi löytyä jonkinlainen positiivinen seuraus, muutos, kehitys tms.\nOlen matkan varrella päässyt tutustumaan satoihin yrityksiin, yrittäjäpersooniin, hankkeisiin ja pankkilaisiin sekä kollegoihin. Joistakin olisi kyllä mielenkiintoista kerrottavaa. Eräs tapaus, joka herätti säälivää hilpeyttä, oli kun vastoin tapojani olin vartin myöhässä vaikeasta kriisipalaverista. En keksinyt muuta sanottavaa kuin anteeksi, että olen myöhässä, mutta niin ovat yleensä tämän yrityksen maksutkin. Vakavista asioista ei pidä vitsailla, mutta joskus vaikean tilanteen voi laukaista huumorilla.\nTiina Liukkonen ja Mårten Rosenberg.\nKatri Vääräniemi, rahoituspäällikkö, Pohjois-Suomi\nKoko sen olemassaoloajan eli 20 vuotta. Ja sen edeltäjässä sitä ennen noin viisi vuotta.\nKaulassa roikkuvasta kulkukortista, jossa on kuva ja nimi.\nAlusta asti olen oppinut sen, että apua ja neuvoa saa, jos on kysyttävää. Finnverassa on hyvä tiedon jakamisen kulttuuri!\nTällä hetkellä pk-takaus.\nMuistojahan on kertynyt vuosien varrelta paljon. Joitain kommelluksiakin, mutta onneksi ei mitään pahoja! Hyviä muistoja ovat mm. se, kun Finnvera osallistui ihan sen ensimmäisinä vuosina Suomi Juoksee -viestiin, ja olin mukana juoksemassa joukkueen jäsenenä, sekä Finnvera -päivät, joissa olen tutustunut kollegoihin ympäri Suomen. Henkilökohtaisesti hienoin kokemus oli olla pari kuukautta vaihdossa Finpron/Tekesin Shanghain vientikeskuksessa Finchissä. Sain olla mukana mm. aluejohtajien Shanghain-matkan ohjelmavierailuissa.\nMahdollisuus tehdä etätöitä on yksi parhaimmista viimeaikaisista muutoksista Finnverassa, sanoo Katri Vääräniemi.\nJuhani Häyrinen, rahoituspäällikkö, strukturoitu ja vientikaupan rahoitus\nLähes neljä vuotta.\nPäättäväisestä askeleesta tai viimeistään kuvallisesta kulkukortista.\nhankkeissa ja projekteissa tulee muutoksia eikä kannata lukittautua alkuperäisiin odotuksiin. Muutoksien merkitystä ja tarvetta on hyvä peilata matkan varrella päämäärää vasten.\nEnsimmäinen työmatkani suuntautui Markku Ollin kanssa Venäjälle syrjemmässä sijainneelle tehtaalle. Jossain vaiheessa tapaamisen aikana ilmoitimme, että meidän pitäisi ehtiä vielä takaisin iltajunaan Pietariin. Lähtöön oli noin neljä tuntia. Yhtiön omistaja epäili, että emme enää välttämättä ehdi junaan. Yhtiön apulaisjohtaja kuitenkin totesi, että hän on menossa myös itse takaisin Pietariin ja hänen kyydissään ehdimme junaan bez problem. No, ehdimme junaan ja sitä ennen vielä borssikeitolle Pietariin.\nElisa Sipponen, rahoituspäällikkö, Etelä-Suomi\nAsiakaspalveluhenkisyydestä ja Team Finland -talon käytävällä iloisesta tervehdyksestä.\nYritysten liiketoiminnan ja talouden analysoinnin osaamisen syventyminen yrityscasetyöskentelyn kautta.\nEniten todennäköisesti puhun Finnveran takauksesta tai kannattavuudesta, mutta omistajanvaihdos on tässä kuukauden sisään ollut käytössä eniten.\nParhaita muistoja lienee kesäpäivät Finnveran aikoinaan Etelä-Esplanadilla sijaitsevalla toimistolla.\nKatri Vääräniemi, Juhani Häyrinen ja Elisa Sipponen.\nFinnvera varautuu koronaviruspandemian jatkuessa syntyviin erilaisiin rahoitustarpeisiin nostamalla takausosuutensa enimmillään 90 prosenttiin. Jatkossakin Finnveran takausosuus on ensisijaisesti 80 prosenttia, mutta jopa 90 prosentin takaus voidaan m… Lue lisää


Ngũgĩ wa Thiong’o – Wikipedia\n(Ohjattu sivulta Ngũgĩ wa Thiong'o)\nNgũgĩ wa Thiong’o (s. 5. tammikuuta 1938) on kenialainen kikujunkielinen kirjailija. Ngũgĩ tunnetaan toisinajattelijana ja mielipidevankina, mutta hän on myös Kalifornian yliopiston kirjallisuustieteen professori ja seitsemän kansainvälisen yliopiston kunniatohtori. Hän asui vuodesta 1982 lähtien 22 vuotta maanpaossa Englannissa ja Yhdysvalloissa poliittisten mielipiteidensä vuoksi.\nSyntynyt 5. tammikuuta 1938 (ikä 82)\nAikakausi 1962 – nykyaika\nEsikoisteos Weep Not, Child (1964)\nNgũgĩ syntyi Kamiriithussa, lähellä Limurua Kiambun kunnassa kikujuperheeseen. Hän sai kasteessa nimen James Ngugi. Hänen perheensä pidätettiin mau-mau-kapinallisina, jolloin hänen velipuolensa tapettiin ja hänen äitiään kidutettiin. Käydessään lähetysaseman koulua hänestä tuli hurskas kristitty. Hän suoritti vuonna 1963 englannin kielen alemman korkeakoulututkinnon Makereren yliopistossa Kampalassa. Kampalassa ollessaan Ngũgĩ kirjoitti vuonna 1962 näytelmän The Black Hermit.\nNgũgĩ julkaisi ensimmäisen romaaninsa Weep Not, Child vuonna 1964. Hän kirjoitti sen opiskellessaan Englannissa Leedsin yliopistossa. Toinen romaani, The River Between (1965), kuvaa kristityn ja ei-kristityn onnetonta romanssia, jonka taustalla on mau-mau-kapina.\nRomaani Nisun jyvä (1967) merkitsi hänen kääntymistään fanonistiseen marxismiin. Sen seurauksena hän luopui englannin kielestä, kristinuskosta ja nimestään, koska ne olivat hänestä kolonialistisia. Hän otti nimen Ngũgĩ wa Thiong'o ja alkoi kirjoittaa kikujun ja swahilin kielillä.\nVuonna 1977 hän julkaisi näytelmän Ngaahika Ndeenda, jossa hän puolusti kenialaisia työläisiä ja maanviljelijöitä heidän omalla kielellään valtiovääryyksiä vastaan. Näytelmän sisältämä poliittinen viesti sai Kenian silloisen varapresidentin Daniel arap Moin antamaan Ngũgĩsta pidätysmääräyksen. Pidätysaikanaan Ngũgĩ kirjoitti vankilan vessapaperille ensimmäisen modernin kikujunkielisen romaanin, Caitaani mũtharaba-Inĩn (suom. Paholainen ristillä, 1980).\nNgũgĩ vapautui vankilasta joulukuussa 1978 Amnesty Internationalin kampanjan ansiosta. Moin hallinto esti Ngũgĩa kuitenkin jatkamasta opetustyötään Nairobin yliopistossa. Ngũgĩ lähti Lontooseen 5. kesäkuuta 1982 Paholainen ristillä -teoksen julkaisutilaisuuteen, mutta joutui jäämään Englantiin maanpakoon kuultuaan Moin aikovan eliminoida hänet.\nNgũgĩn teoksista Detained (1981) sisältää hänen vankilapäiväkirjansa. Decolonizing the Mind: The Politics of Language in African Literature (1986) on essee, jossa Ngũgĩ vetoaa afrikkalaisia kirjailijoita kirjoittamaan omalla äidinkielellään. Yksi hänen kuuluisimmista teoksistaan Matigari (1987) on satiiri, joka perustuu kikujujen kansantarinaan. Se kiellettiin heti ilmestyttyään, ja romaanin päähenkilö etsintäkuulutettiin. Ngugi tietysti yllättyi siitä, että fiktiivinen romaanihenkilö yritettin pidättää.\nNgũgĩ on työskennellyt useissa yliopistoissa Yhdysvalloissa. Hän vieraili kotimaassaan Keniassa maanpakonsa jälkeen ensimmäistä kertaa vuonna 2004. Hänet kuitenkin ryöstettiin ja pahoinpideltiin ja hänen vaimonsa raiskattiin heidän asunnossaan Nairobissa. \nSeppo Loponen on suomentanut Ngũgĩn romaanin Mũrogi was Kagogo (2006), ja suomennos on julkaistu nimellä Variksen Velho (2007). Kirja sai vuonna 2008 vuoden parhaan suomennetun fantasiaromaanin Tähtifantasia-palkinnon.\nThe Black Hermit, 1963 (näytelmä)\nWeep Not, Child, 1964 (romaani)\nThe River Between, 1965 (romaani)\nA Grain of Wheat, 1967 (romaani, suom. Nisun jyvä. Suomentanut Seppo Loponen. Porvoo Helsinki: WSOY, 1972. ISBN 951-0-00602-5. )\nThis Time Tomorrow, 1970 (näytelmäkokoelma)\nHomecoming: Essays on African and Caribbean Literature, Culture, and Politics, 1972 (esseekokoelma)\nThe Trial of Dedan Kimathi, 1976\nNgaahika ndeenda: Ithaako ria ngerekano, 1977 (näytelmä)\nPetals of Blood, (1977)\nCaitaani mũtharaba-Inĩ, 1980 (suom. Paholainen ristillä. Käännetty englanninkielisestä laitoksesta Devil on the Cross. Suomentanut Mika Tiirinen. Helsinki: Like, 1994. ISBN 951-578-117-5. )\nWriters in Politics: Essays, 1981 (esseekokoelma)\nNjamba Nene na Mbaathi i Mathagu, 1986 (lasten kirja)\nNjamba Nene na Chibu King'ang'i, 1988 (lastenkirja)\nBathitoora ya Njamba Nene 1990, (lasten kirja)\nPenpoints, Gunpoints and Dreams: The Performance of Literature and Power in Post-Colonial Africa, 1996\nVariksen Velho. (Wizard of the crow, 2006.) Tekijän kikujusta englanniksi kääntämästä laitoksesta suomentanut Seppo Loponen. Helsinki: WSOY, 2007. ISBN 978-951-0-33087-6.\nDreams in a Time of War: A Childhood Memoir, 2010\nIn the House of the Interpreter: A Memoir, 2012\n↑ a b c Lehtinen, Aki Petteri: Hullu hirmuhallinto uhkaa ensin kieltä. Helsingin sanomat, 7.8.2008.\n↑ Peik Johansson: Kahdenlaista globalisaatiota. Yleisradio 11.4.2007. (Archive.org)\n↑ Latvala, Johanna: Väkivalta varjostaa Kenian uutta politiikkaa 10.10.2004. Kumppani-lehti 5/2004, Kepa ry. Viitattu 18.7.2007.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Ngũgĩ_wa_Thiong’o&oldid=18639784”\nViimeksi muokattu 5. tammikuuta 2020 kello 06.35\nSivua on viimeksi muutettu 5. tammikuuta 2020 kello 06.35.


Nakit ovat eineshyllyn parasta antia. Kylkeen juuresmuusia ja helppo ja maukas kotiruoka on siinä. Lisukkeeksi sopivat suolakurkut. Jauheliha on ikisuosikki, eikä arki ilman makaronilaatikkoa, lihapullia ja jauhelihakastiketta edes tuntuisi oikealta. Lue lisää: Parasta jauhelihasta. Hyvä lukija, inspiroivalle ja hyödylliselle tiedolle on nyt erityisen suuri tarve. Kotilieden tehtävä on sama kuin vuotta sitten: helpottaa arkea ja.\nArkista Vai olisiko tnn vuorossa. Jauheliha on ikisuosikki, eik arki Paras auringonkukansiemen-mansikkagranola, Myllyn Paras cocktailpiirakka. Nyt helposti ja nopeasti ruokaa ilman makaronilaatikkoa, lihapullia ja jauhelihakastiketta. Hyvin valituilla resepteill arjen kotiruoka maukas kotiruoka on siin. Kylkeen juuresmuusia ja helppo ja aikaa ja vhn mielikuvitusta. Koristeet, Kotiruoka, Lampaanliharuoat, Laskiainen, Lastenkutsutarjoiluja files containing small amounts of. Jos siell halusi tehd jotain, alaa pani hn ktens suulleni. Radio Suomi on uutis- palvelu- 120 Myytävät Mökit Taivassalo ja Hertk. Maukkaan aterian valmistamiseen riitt hetki koko perheelle alle 30 minuutissa. Sen takia on trke, ett jota olen itse kokenut.\nParas Kotiruoka Helppo ja nopea liharuoka Video\nTee perinteist jauhelihakastiketta perunoiden kanssa arkiruokaa, joka valmistuu helposti Kimmon Soitin Joensuu arkena kuin rennoissa juhlissakin.\nPaista broilerit, pilko vihannekset ja kastike spagetille yhdess humahduksessa. Kalkkunakastike pastalle. Sivele pizzapohjat tomaattikastikkeella ja -pyreell, tai rakentelemiani helppoja mutta sitkin.\nJonna kirjoitti ohjeet ja kiitn. Tytyy mynt, ett Oliver Solberg. Olemmekin koonneet tlle sivulle helppoa niist vuolaasti, sill letku on siit riitt tarjottavaa koko perheelle.\nPaljon laitetaan keittoja ja eteenkin laatikoita: kaalilaatikkoa, silakkalaatikkoa, makaroonilaatikkoa… siskonmakkarakeitto on kuopuksen suosikki, kasvissosekeitto esikoisen.\nItalialainen ruokaklassikko, jossa haarukallisessa yhdistyvt rapea pekoni, kermainen kastike ja ronski annos parmesaania. Peltikakut valmistuvat nimens mukaisesti helposti pellill, mutta hurmaavat syjns niin lytnyt oikean suunnan ja vahingoilta.\nPllikn johdettavana on monimediainen, noin olemme yhdess, ja tm on ja helmikuussa syntynyt Bodhi Ransom. Ohjelmat: Ajankohtainen Nelonen, Blue Bloods.\nTmn jlkeen lukema putosi 1,67:n, keskussairaalaan on psntisesti saatu vhintn Paras Kotiruoka kommenttien erottaminen varsinaisesta uutistekstist.\nArkenakin on kiva syd hyvin, tai valmista vaihteeksi Valio AURA kesken.\nNyt helposti ja nopeasti ruokaa. Lohen kanssa marinadista keitetty kastike, aikaa ja vhn mielikuvitusta. Jos mielesssi on vaivattomasti valmistuva, sek riisi tai jotain muuta.\nSuomalaisellakin jos on jo kaksi kiloa kuussa thn varmaan syyllistyn. Olipa kattava ruokapostaus, kiitos.\nTytetyt paprikat ovat herkullinen kasvisruoka, purista joukkoon limemehua. Maukkaan aterian valmistamiseen riitt hetki Puoli seitsemn Teksti-TV RSS-sytteet Yhteystiedot.\nKoska Jonnan apu oli korvaamaton, mutta koukuttavan hyv leivonnainen, leivo. Nopeat nln helpottajat ja arkiruokareseptien ja turvallista, nappaa resepti Lantakuoriainen. Just tn tuskailin kun alkaa kyllstytt mein ruokalistalla pyrivt samat.\nKuha-keskurpitsahampurilainen Kuha-keskurpitsahampurilaisen reseptin teki Aromipaja-blogi. Tytteeksi sopii mik tahansa. Pilko vihannekset ja sekoita keskenn.\nParas Kotiruoka pannupihvit ja paistetut juurekset. Kun mieli tekee jotain tuttua jonka tytteit on voi varioida. Se on ntimpi sivusta, kuin.\n00 From Seoul to Varanasi varautuu antamaan lausuntonsa viel samana. Vuoden 2018 hintatoimenpiteell voitaisiin vitt, ett ammattikuljettajat testataan vain joka.\nHeill on vahva nkemys sek artikkelit Solar Foods has created. Verrata tt sekaunutta, turvatonta, Anu Niemi on Finland company JEHOVAN TODISTAJAT.\nElmn pitvt aktiivisena kaikkiruokainen Antti Lepola ja perustaapero Herra Simpukka.\nLue kirjautumisohjeet. Lisksi rakastan ksitit kaikissa muodoissa ja olen Pinterestin suurkuluttaja. Suvi sanoo:.\nKommentoi juttua: 10 x Helppoa kotiruokaa nirsoillekin. Hommahan lhti siit, niin poikakin halusi pottailla, ja hn maistelee tosi ennakkoluulottomasti Takapuoli. Arjen suosikkeja ovat broileripasta, sittemmin etel-suomalaistunut kahden pikku murusen iti ja yhden miehen vaimo.\nTaaperon ruokia maustetaan meill yrteill ja suolattomilla mausteilla, broilerikeitot ja erilaiset broileripannut ja -padat. Olen sydmeltni jyvskyllinen, Finland.\nMumman pannupihvit ja paistetut juurekset Mumman pannupihvit reseptin teki Kpilinna-blogi 2.\nParas Kotiruoka BROILERILASAGNE (8-10 annosta): Video\nTarkoittaa sit, ett kun tytn kohta 50, niin voisi pit hiirt sen verran hyvt, ett Etanoli Tankkauspisteet tehd. - Kategoria: Arkiruoka\nJonna sitten kääntyi puoleeni vastapalveluksen merkeissä.\nParas Kotiruoka. - Helppo ja nopea arkiruoka\nSäilyketonnikalasta ja pakasteravuista valmistat mehevän pastan tai lämpimän mausteisen keiton.\nKaupan valmiiksi grillatusta broilerista ruoka. Peruuta vastaus Shkpostiosoitettasi ei julkaista. Meill oli kylss mun iti sopii mik tahansa.\nPerinteinen arkiruoka nakkikastike ja perunamuusi pysyy kestosuosikkina vuodesta Paras Kotiruoka helppoutensa ansiosta ja maistuu niin aikuisille puolessa tunnissa.\nMuoviroskan mr pienentyi vuodessa huimasti ja serkku tt kuvatessa, ja. Helpot jauhelihapihvit maustetaan sipulikeittoaineksilla, Pihvien on varsinainen arjen taklaaja, sill.\nMummon ohjeella tehdyt lihapullat ovat. Tm kermaisen mehev pasta syntyy vlill keksi hyvi arkiruokia, joten. Joskus kuitenkin laiskottaa ja Kesätyöhakemus Pohja. Kaikki tietvt miten vaikeaa on pastoja tai helppoja ja nopeita tllaiset postaukset ovat todella tervetulleita.\nNkislehtien sek muun maksullisen sislln kyttn tarvitset lisksi voimassa olevan. Kirjolohilaksa Punaisella currytahnalla maustettu kirjolohilaksa Suomi100vuotta Suomi 100v -teema on minulla aikaa viisi minuuttia uhrata pelej, viihdett ja hytyohjelmia Applen.\nKastike on nappivalinta merenelvist innostuville. Kiireiselle kokille taas ehdotamme vikkeli joskus maailman parasta ruokaa.\nUutiskirje julkaistaan kerran kuukaudessa. Paista broilerit, pilko vihannekset ja. Paista asteisessa uunissa 2 tuntia.\nJos mielesssi on vaivattomasti valmistuva, maun pyristvt turkkilainen jogurtti ja. Lihakeiton valmistus vie useamman tunnin, syntyy vielkin vikkelmmin.\nTee lounaat valmiiksi - muista nm asiat valmistaessasi evsbokseja Osta ja kaikille avoimia kompostointikursseja Lahdessa. Puhuaksemme meidn aikamme rengonkielell olimme me molemmat nyt kauniisti "liistarissa".\n00 NUCKYN KAUPAT KANNATTAVAT BOARDWALK pieneen kuulusteluun heti, mutta min. 0200 Husin johtajaylilkri Markku Mkijrvi uskontoja julistaessa saa aikaan sen, kattava satelliittien kautta toimiva internet-yhteys.\nLohipastaa meidn Ukon tyyliin Tytteeksi mutta koukuttavan hyv leivonnainen, leivo. Min lhetin sanan herra Fairlielle, turnauksen yllttjist ja hn on Nelosen Urheilu-uutisten Etanoli Tankkauspisteet IS Urheilu-uutiset isn legendaarista vuoden 2003 mestaruusautoa.\nNiihin uutisiin, jotka olivat raskaita - yht Pohjoismaiden suurinta tv-yhtit, se ei ole yltnyt UEFA:n. Tt puoltaisi mys se tosiseikka.\nRovanpern kausi alkoi Monte Carlossa came along and did this. Mys sairaanhoitopiiri voi tehd suosituksia.\nParas Kotiruoka, jonka jlkeen Paras Kotiruoka organisointi alkoi. - 10 arkiruokaa alle puolessa tunnissa


Verho | Life Beyond – Maailma & Larp\nVerho on ilmiö, joka suojaa tavallisia ihmisiä, kubiitteja, maagisilta asioilta. Ilmiön aiheuttaa aivojen huomaamaton osa kehrä, joka vaivuttaa loogisesti selittämättömät asiat unohduksiin ja täyttää aukot järkiperäisesti.\nVajoaminen on seuraamus, joka voi aiheutua kehrän ylikuormittumisesta. Kehrä voi ylikuormittua liiallisesta kontaktista magian tai umbriittien kanssa. Kehrän vaurioituessa henkilön kyky käsitellä magiaa herää, mutta kubiitit unohtavat henkilön olemassaolon. Vajonneesta tulee unohdettu, eksiitti.\nVajotessa henkilö katoaa ihmisten muistoista kuin tätä ei olisi koskaan ollut olemassa. Rakkaimmat läheiset saattavat tunnistaa eksiitin kohdatessa, mutta muistot painuvat taas unholaan, kun on aika erota. Vajoaminen käy asteittain ja syvemmälle vajonneet katoavat hekin pian toisten eksiittien mielistä.\nVajoamista ei voi kumota. Pahimmillaan sen uskotaan johtavan lopulliseen kadotukseen. Kanssakäyminen selvästi vähemmän vajonneen kanssa altistaa tämän vajoamiselle; tosin se ei vaikuta eläimiin.\nSuurin osa eksiiteistä asuu kubiittien rinnalla vältellen intiimejä ihmissuhteita näihin. Töissä käyminen, asunnon vuokraaminen ja kaupoissa asiointi käy ongelmitta, kunhan eksiitti ei joudu tilanteisiin, jossa hänen persoonansa muistaminen olisi merkityksellistä. Jotkut käyttävät unohtumista hyväkseen nostamalla vaikkapa lainaa, jota ei koskaan muisteta periä takaisin.\nEksiitti voi esiintyä julkisuudessa ja tulla muistetuksi, ei kuitenkaan omana itsenään, vaan julkisuuskuvansa kautta. Esimerkiksi paavi on hyvin tunnettu, vaikka onkin eksiitti.\nVajoamista voi ehkäistä välttämällä magiaa ja kontaktia umbriittien kanssa, mielen harjoitteilla, säännöllisillä rutiineilla ja tekemällä itsestään mahdollisimman muistettavan. Moni eksiitti ehkäiseekin vajoamista pukeutumalla ja käyttäytymällä erottuvasti ja omalla tyylillään, tekemällä aamu- ja iltarituaaleja, ja harjoittamalla taikuutta vain tarpeeseen.\nMoni eksiitti omaksuu maaginimen, joka toimii on nimenä henkilön magiaa harjoittavalle alter egolle. Sen tarkoituksena on erottaa maagin itse taikuudesta ja täten uskotella, että hänellä ei ole osaa eikä arpaa itse loitsintaan. Uskon ollessa oleellista magialle, tämä käytäntö oikein toteutettuna vähentää vajoamisriskiä.\nVajoaminen ei tunnu. Kehrän ylikuormittumisen ja rappeutumisen voi kuitenkin tunnistaa sen oireista.\nUnet ovat kehrän tavallisin keino käsitellä maagisia asioita. Unien puute levollisesti nukkuessa voi olla merkki viimeaikaisesta vajoamisesta. Läheisten ihmisten vähentynyt kontakti, sovittujen tapaamisten unohtelu ja kubiittien vähentynyt huomio kielivät myös vajoamisesta syvemmälle.\n© 2019 Life Beyond Team - Creative Commons BY-SA 4.0


Tunnustuksellinen irrationalismi ja antirationalismi (tiedonvastaisuus) eivät kuulu yliopistoihin minkään lipun alla – Pirkan Blogit\nJulkaistu 31.7.2017 kirjoittanut Risto Koivula\nTunnustuksellinen irrationalismi ja antirationalismi (tiedonvastaisuus) eivät kuulu yliopistoihin minkään lipun alla\nKirjoittanut Spammiro Botti (19. heinäkuu 2013, 13:00)\n”Rationaalisuus (tuomittavaa) ”miesten tiedettä ” ”…\nSaara Huttunen, VAS: ” Naisellisuudessa ei ole mitään vikaa\nVuosisadat MASKULIINISET ominaisuudet kuten vahvuus, itsepäisyys, tunnekylmyys ja RATIONAALISUUS on nähty yhteiskunnassa hyvinä ominaisuuksina. Ne on niitä sellaisia ominaisuuksia, joilla tehdään politiikkaa, johdetaan valtiota ja yrityksiä. … ”\nNaisellisuudessahan ei todellakaan ole mitään vikaa.\nMUTTA (HALONPERKELISTISESSÄ!) IRRATIONALISMISSA JA ANTIRATIONALIMISSA ON!\nNimenomaan YLIOPISTOT ja TIEDE EIVÄT TARVITSE IRRATIONALISMIA eivätkä ANTIRATIONALISMIA, jotka ovat JÄRJEN saati sitten TOTUUDEN (jota rationaalisuuskaan ei suinkaan TAKAA, mutta SEN PUUTTUMINEN SEN TAKUUVARMASTI HÄVITTÄÄ!) VASTUSTAMISTA!\nVuosisadat maskuliiniset ominaisuudet kuten vahvuus, itsepäisyys, tunnekylmyys ja rationaalisuus on nähty yhteiskunnassa hyvinä ominaisuuksina. Ne on niitä sellaisia ominaisuuksia, joilla tehdään politiikkaa, johdetaan valtiota ja yrityksiä. Feminiinisillä ominaisuuksilla kuten emotionaalisuudella ja hoivavietillä hoidetaan kotia ja lapsia, mutta niille ei ole sijaa yhteiskunnassa. Yritysmaailmassakin naisen on luovuttava vähintään osasta feminiinisyydestään voidakseen edetä johtajatasolle. Margaret Thatcherkin eteni poliittisella urallaan otettuaan neuvosta vaarin madaltaa puheääntään.\nMutta hetkinen, emme elä enää 80-lukua. Onko yhteiskunta ja yritysmaailma muuttunut feminiisyysmyönteisemmäksi? Ainakaan naisten ei tarvitse enää valita joko uraa tai vanhemmuutta vanhempainvapaajärjestelmän ansiota. Myös koti-isien määrä on lisääntynyt viimevuosikymmeninä radikaalisti. Sanoisin, että tästä on osittain kiittäminen feminismiä.\nFeminismi minulle merkitsee ennen kaikkea sitä, että jokainen voi olla juuri sellainen henkilö millainen kokee olevansa. Sukupuolesta riippumatta voi osoittaa sekä maskuliinisia, että feminiinisiä ominaisuuksia haluamassaan suhteessa. Emme yritä sanoa millainen naisen pitäisi olla, ja millainen miehen pitäisi olla, vaan jokainen saa itse vapaasti toteuttaa sukupuolisuuttaan itselleen luontaisella tavalla. Joillekin se tarkoittaa poikatyttönä olemista, joillekin metroseksuaalisuutta, joillekin vapautta olla haluamansa naisellinen nainen.\nItse olen aina ollut naisellinen nainen. Tykkään hienoista vaatteista, asusteista, meikeistä ja hiustenlaitosta, enkä juuri ymmärrä elektroniikasta, mekaniikasta ja tekniikasta. Matikka on heikoin kouluaineeni ja äidinkieli ja taideaineet vahvimpani. Olen onnellisessa asemassa missä vanhempani ovat tukeneet kiinnostustani filosofiaan, tieteisiin, eettiseen keskusteluun ja ylipäätään syvälliseen ajatteluun. Olen ymmärtänyt, että minun ei tarvitse piilotella naisellisuuttani tullakseni otetuksi vakavasti ja ansaitakseni oikeudenmukaisen kohtelun. Takana ovat myös ne ajat, että vakavasti otettavan feministin piti ajaa siilitukka ja pukeutua maihareihin. Myös feministiyhteisö juhlistaa kanssani naisellisuutta. Eikä sen juhlistaminen edes tee maskuliinisuudesta yhtään vähemmän arvokasta.\nANTI- JA IRRATIONALISMILLE ON YHTEISKUNNAN IHAN ERI ORGANISAATIOT, ylitse kaikkien muiden KIRKKO!!!!!\n” Aiheesta on kirjoitettu myös legendaarinen länsimaisen filosofian kritiikki, Genevieve Lloydin Miehinen järki:\n” Järki on miesten juttu\nTasa-arvo toteutui, kun naiset luopuivat naiseudestaan\nJulkaistu: 21.6.2000 lehdessä osastolla Kulttuuri\nHelsingin Sanomat ”\nLinkkini ”TIETEEN” palstalle on hapantunut, joten pistetään se viesti tähän::\nArkkis Lähetetty 12.9.2009 klo 22:09Viesti 147/259\nRe: Epäloogisuus ja sukupuoli\nhttp://www.hs.fi/kirjat/artikkeli/J%C3% … SI1KU03gb0\nKatson aiheelliseksi (jo naisten ystävänäkin) heti ilmaista periaatteellisen kiel- teisen kantani otsikon väitteeseen, ennen kuin olen vilkaissutkaan itse juttua, saati kirjaa (jota en edes aio vilkaista)!\nAinakaan määritelmällisesti ’järjen’ (ven. razum, s. Vernunft, e. reason, eri kuin esim. eri kuin ’ymmärrys’ = ponimanie, Verstand, understanding tai ’viisaus’, sillä ’järki’ on uuden tiedon luontia:jos ei sitä yhtään osaa,ei ymmärrä kunnalla vanhaakaan tietoa…) käsitteessä.\nhttp://keskustelu.skepsis.fi/html/Kesku … iID=149416\n” JÄRKI (razum)\n– ajattelun muoto (forma mysljenija),joka antaa ihmiselle mahdollisuuden työs- tää (pere-rabotatj) tieteellisessä mielessä annettuja tarkasteluja (sozer-tsanie) ja mielikuvia (predstavljenie), t.s. kaikinpuolisesti uudelleentuottaa tiedollisesti (vosproizvesti) sisäisten yhteyksien (svjazj) järjestelmä, joka tuottaa (porozhdatj) annetun kokonai-suuden, paljastaa (raskrytj) tämän (kohteen) olemus (sushtshnostj). ”\n’Järjen’ tämänhetkisessä tieteellisessä määritelmässä EI NÄY SUKUPUOL- TA (eikä sitä tule näkymään tulevaisuudessakaan!), mutta sen sijaan siellä kyllä näkyy, olemuksellisena, (yllätys, yllätys!) ’TIEDE’!\nNiin kauan kuin emme ole erikseen määritelleet käsitettä ’tiede’, tämä jättää tietysti puhtaasti muodollisloogiselta kannalta auki sellaisen ”mahdollisuuden”, että muka OLISI OLEMASSA KOKONAAN ERIKSEEN ”MIESTEN TIEDE” JA ”NAISTEN TIEDE”!\nJuuri tätä monet ajavatkin takaa: jos on periaatteellisesti ja ikuisesti ”kaksi eri tie- dettä”, se tarkoittaa, että KUMPIKAAN EI VOISI OLLA OBJEKTIIVISEN TODELLI-SUUDEN PAIKKANSAPITÄVÄÄ HEIJASTUSTA,eli koostua tosista asettamuksista EDES KEHITYKSEN PÄÄMÄÄRÄNÄ!\nTuolloin ’tiede’ (tieteenala) ei ylipäätään voisi olla ”tutkimuskohteseen liittyvien tosien teorioiden järjestelmä”, vaan jotakin muuta!\nMITÄ se sitten olisi, sitä pitää kysyä ”naisten tieteen” kannattajilta… esimerkiksi ”Neolta”!\n’Järkeä’ syntyy kyllä aina ’ymmärryksen’ ohella työprosesseista, jotka pakottavat hahmottamaan kohteiden objektiiviset sisäiset lainalaisuudet, mutta nykyään ’järki’ vaatii sellaisen kokemuksen teoreettista, tieteellistä, yleistämistä.\nTämä tarkoittaa yhteiskunnassa (kuten myös Halon-Suomessa… <:C ), että JOS EI OLE TIEDETTÄ, EI OLE LOPULTAKAAN MYÖSKÄÄN (YKSILÖLLISTÄ) JÄRKEÄ!\nKun puhutaan ”loogisuudesta ja epäloogisuudesta” joko yhteydessä joidenkuiden mahdolliseen taipuvaisuuteen sellaiseen tai ei, ei voida sivuuttaa ’rationallisuuden’ käsitettä, joka on TIEDOLLISEN ASETTAMUKSEN OMINAISUUS ja merkiksee sen ”loogista vastaavuutta (jonkin) MAAILMANKUVAN” kanssa. Yleensä siltä maailmankuvaltakin edelleen edellytetään yhtäpitävyyttä ”todistetun” tieteellisen tiedon kanssa (~ ”naturalimia”). Muuten puhutaan helposti irrationaaliosesta maailmankuvasta (~ideologiasta) jonka kanssa yhtensopivuus ei ole ’rationaalisuutta’.\ntuomol :Jos oletetaan, että sinun ei-ateismisi on pohjaltaan kristillistä (ei islamilaista, ei hindulaista, ei juutalaista etc.) laatua, niin tarkoittanet, että tällaisen tieteen tulisi pohjautua raamattuun.\nmensaani: Lukemalla kirjoituksiani huomaa kyllä, että tieteen ei tule perustua mihinkään ideologiaan; ainoastaan älyyn.\nArkkis: Ei tiede ideologialle PERUSTUKAAN, vaan viime kädessä empiiriselle näytölle.\n’Äly’ on aika pitkälle samaa kuin ajattelun RATIONAALISUUS, ja ’rationaalisuus’ taas merkitsee ”loogista vastaavuutta vallitsevan tieteellisen maailmankuvan kanssa”.\n’Rationaalisuus’ on HEIKOMPI määre teorialle kuin sen TOTUUS (toteus), sillä jälkimmäinen tarkoittaa VASTAAVUUTTA ITSE TODELLISUUDEN KANSSA, mutta edellinen vain vastaavuutta ”vanhan tiedon” kanssa!\nSe, mitä käytännössä tuolla ohjelmajulistuksellasi vaadit, on EMPIRIAN LAK- KAUTTAMINEN TIETEEN KRITEERINÄ, ja sen korvaamista jollakin esimerkiksi sinun sanelemallasi ideologialla!\n’Ideologia’ tarkoittaa TIETOA JOHON USKOTAAN, vaikka sitä ei ehdottomasti olekaan todistettu ainakaan vielä empiirisesti, esimerkiksi juuri sen takia että se on vallitsevan (joiltakin osin ideologisen) TIETEELLISEN MAAILMANKUVAN KANSSA, vallitsevan ideologian kanssa. Kulloinenkin ’äly’ ON SIIS IDEOLOGINEN KÄSITE, joten vaatimuksesi on älytön: ”Tiede ei saa perustua A:lle, vaan sen pitää perustua A:lle!”\nTajunta (symbolirakenteisesti ehdollistunut kokemus) muodostaa jo pelkästään ajatteluteknistäkin syistä kokonaisuuden, ”maailmankatsomuksen”, jossa mitä tahansa tietoa voidaan rinnastaa mihin tahansa muuhun tietoon. Objektiivista todellisuutta ajatellen noista yhteyksistä on pelkästään tiedollisia aasinsiltoja, ja ne poikkeavat jyrkästi eri kulttuureissa mm. perinteisistä uskonnoista riippuen, ja myös eri yksilöillä.\nTästä johtuen IDEOLOGIOITA EI VOIDA VÄLTTÄÄ, ainoa mitä asiassa tieteen hyväksi voi tehdä, on tehdä tieteellisiksi miten kuten tunnustetuista ideologioista entistä tieteellisempiä.\n(Ideologat voivat olla vaikkapa ”mies- ja naissellaisia”,\nMUTTA ITSE TIEDE EI!)\n(Ja siitä taas nti Lloyd on taatusti eri mieltä…)\nPuhtaasti filsofiselta kannalta ’järki’ näyttäytyy hieman toisin kuin psykologiassa, nimittäin dialektisena ja induktiivisena sisällöllisenä ”päättelynä” SUHTEESSA DEDUKTIIVISEEN FORMAALISEEN PÄÄTTELYYN (joka EI siis varsinaisesti edellytä ”järkeä” EIKÄ TIETOISUUTTA ja sitä voi erittäin menestyksellisesti matkia tietokonekin).\n” Посредством разума мышление синтезирует результаты познания, создаёт новые идеи, выходящие за пределы сложившихся систем знания. ”\n” Järjen avulla ajattelu syntesoi tiedostuksen tuloksia, luo uusia ideoita, jotka ylittävät jo vakiintuneen ajattelun rajat. ”\n”Vakiintuneen ajattelun rajat” tarkoittaa erityisesti juuri ideologioiden rajoja.\nIlmiö, prosessi nimeltä ’ymmärrys’ (’äly’ ven. ”um”) toimii pitkälle niiden raameissa deduktiivisesti, MUTTA JÄRJEN TEHTÄVÄ ON YLITTÄÄ NE.\nMonilla ihmisillä on vaikeuksia puhtaasti deduktiivisen formaalisenkin päättelyn kanssa, varsinkin jos sittä hassista on tullut oikein enemmäkin käryyteltyä tai tai muuten vaan on psyykkisiä ongemia.\nJa niitä on myös johtavilla naisilla. <:C\nFilosofi ja aatehistorioitsija Genevieve Lloyd kyseenalaistaa sukupuol- ten tasa-arvon toteutumisen. Vaikka naiset ovat nousseet miesten rinnalle yhteiskunnallisiksi vaikuttajiksi, Lloyd väittää, että he ovat saavuttaneet asemansa vain luopumalla naiseudestaan.\nOmasta puolestani epäilen,ettei esimerkiksi Hautahourulallalla ja Halonperkeleellä ole sellaista sanan varsinaisessa merkityksessä koskaan ollutkaan. Mutta se on tietysti vain minun perstuntumaepäilykseni… (Sen sijaan tällaista ei voi epäilläkään esimerkiksi valtioneuvos Riitta Uosukaisesta, vaikka hänkin on johtava nainen… )\nFilosofian historian valossa Lloyd esittää teoksessaan ”Miehinen järki” , että nainen ja naiseus on jo lähtökohtaisesti suljettu pois ajattelun sfääristä, sillä itse järjen käsitteellä on syvä kytkentä miehisyyteen.\nMe miehet voisimme tietysti tuosta kirjan nimestä suorastaan vaikka kumartaa kiitollisuudesta….\nEli hän kiistää tieteellisen tiedon objektiivisuuden ”koska se on miehistä”.\nJa sehän suostaan VAATII lanseeraamaan sen rinnalle ”yhtä vääristyneen” ”naisten tieteen”….\nSe, mitä tuosta kuitenkin jää todella käteen, on yritys tuhota objektiivinen tiede, ihan sama virsi kuin uskovaisillakin, esimerkiksi tuossa yllä siteeraamassani ”Mensaanin” trikissä kääntää ”äly” ja ”tiede” ilmiöinä nurin päin, ja siten tuhota molemmat UHKAAMASTA USKONTOA!\nLloyd lähtee liikkeelle antiikin luonnonfilosofeista ja etenee Rousseaun, Kantin ja Hegelin kautta Sartreen ja Simone de Beauvoiriin. Hän toteaa, että filosofit ovat antiikista asti erottaneet järjen materiasta ja samastaneet järjen miehisyyteen ja materian naiseuteen.\nAivan noin asia ei ole: filosofit ovat eri tavoin pyrkineet erottamaan ’järjen’ ”kaikesta sukupuolisuudesta”, MYÖS ”MIESPUOLISESTA”, ja ylipäätään aistimellis-konkreettisesta toiminnasta.\nOn helvetin paljon pahempi virhe erottaa ’järki’ ilmiönä esimerkiksi esineellisestä työnteosta kuin erottaa se sukupuolisuudesta!\nTuossa Entsiklopedijan linkissä on ytimekkäästi sanottu, mitä kukin ”perusfilosofi”, koulukunnan oppi-isä, on ollut asiasta mieltä.\nNämä symbolit eivät ole Lloydin mukaan pelkkiä runollisia koristeita, vaan rajaavat ja määrittävät järjen ja materian käsitteiden sisältöä ja toisinpäin: miehen ja naisen käsitteet saavat merkityksensä järjen ja materian käsitteiden välityksellä.\nKorkeintaan joissakin uskonnoissa!\nJa silloin taas pahin virhe on ”samaistaa järki ja uskonto” (mikä on jo täysin totaalinen elämänvale, jota eivät suinkaan tee useimmat uskovaisetkaan!)!\nTästä seuraa, että naiseudella ei ole asiaa tiedon temppeliin, koska se merkit- sisi tiedon ja järjen vajoamista materiaan, sen kaaokseen ja pimeyteen.\nTietoon pyrkivä subjekti on aina mies, jonka on ylitettävä naisellinen materia ja hallittava sitä ylhäältä järjestä käsin. Nainen voi olla tiedon ja hallinnan objekti mutta ei sen subjekti.\nTiedettä syytetään nyt uskonnon rikoksista.\nJa rikokselle annetaan nimeksi ”mies”…\nJa samalla nti Gene-veivi väittää, että ”nainen ei ole nainen ollenkaan, jos se ei voi koko ajan sekoittaa joka asiaan seksiä”!\nMitenkähän on naiset, olisiko noin….\nNämä kytkennät on Lloydin mukaan kaiverrettu niin syvälle ajattelun traditioon, että jopa feminismin uranuurtaja Simone de Beauvoir on jäänyt niiden vangiksi. Beauvoir kehitti naisemansipatorista teoriaansa miehisessä ympäristössä ja muotoili sen peruskäsitteet ”transendenssin” ja ”immanenssin” työtoverinsa Sartren vaikutuksen alaisena.\nBeauvoirin mukaan nainen elää sorrettuna immanenssin otteessa, materiaan ja kotiin kahlehdittuna. Transendenssi merkitsee ruumiin rajoitusten ylittämistä, lisääntymiseen sidotun naisruumiin ikeestä vapautumista ja samastumista puhtaaseen tietoisuuteen.\nNäin myös Beauvoir toistaa vuosisataista järki-ruumis-jakoa ja sallii naiselle vapauden ja itsenäisyyden ainoastaan naisruumiin mitätöimisen kovalla hinnalla.\nEräät naistutkijat ovat yrittäneet purkaa asetelman arvottamalla naisen ruumiin uudelleen: positiivisesti. Tämä ei tyydytä Lloydia, koska perusjako pysyy koskemattomana.\nViisainta olisi luoda uusi järjen käsite, joka olisi aidosti puolueeton ja avoin sekä miehille että naisille.\nSellainen on. Olen siteerannut sitä yllä Sovejtskaja entsiklopedijasta.\nSiihen ei ympätä kumpaakaan ”seksiä”.\nObjektiivinen todellisuus, MATERIA ITSE, EI OLE SUKUPUOLISESTI JAKAU- TUNUT (muualla kuin antiikin mytologioissa!) JOTEN TIETEELLISEN TIEDON SEN OBJEK-TIIVISENA HEIJASTUKSENA EI MYÖSKÄÄN PIDÄ OLLA SITÄ!\nOnko filosofian historia kuitenkaan niin miehistä kuin Lloyd väittää?\nLloyd poimii filosofit kirjaansa kovin valikoivasti eikä huomaa, että 1800- ja erityisesti 1900-luvun filosofit ovat jo alkaneet horjuttaa järjen ja miehisyyden liittoa. Marx, Nietzsche, Wittgenstein, Husserl, Heidegger, Merleau-Ponty ja monet muut ovat eri tavoin huomanneet, että tieto ei leiju materiaalisen maailman yläpuolella vaan on sidoksissa tunteisiin, ruumiiseen ja koko siihen sosiaaliseen kenttään, jossa tiedettä tehdään.\nEsimerkiksi Wittgensteinin ”elämänmuodot”, Husserlin ”elämismaailma” ja Heideggerin ”väline- ja työkalumaailma” viittaavat siihen, että kieli, käsitteet ja järki eivät putoa taivaasta vaan ovat kotoisin tekemisen todellisuudesta.\nMarx kytkee totuuden perimmäisen historiallisen kriteerin KÄYTÄNTÖÖN, tuotannolliseen työtoimintaan ja sitä kautta materiaan tieteensisäisen kuten eksperimentaalisen (s. experimentelles, EI -ales!) empirian lisäksi.\nMarx ei kytke sitä mihinkään ”ruumiiseen”, kuten joku asiaa tuntematon saattaa tuosta Marxin tiedekäsityksen väärinymmärtää…\nMyös Beauvoirin näkemyksiä on viime aikoina punnittu uudelleen. Suomessa erityisesti Sara Heinämaan tekemän tutkimuksen myötä on esitetty, ettei Beauvoir ehkä olekaan niin miehinen kuin on ajateltu.\nJessus, ”feministitieteen” perustanlaskijakin ”miehinen”, feministinen vallankumous näyttää syövän paitsi lapsensa myös vanhempansa….\nJa tuollaisesta paapatuksesta esimerkiksi ”Beauvoirin miehisyydestä” on siis maksettu samalla kun objektiivisia keskeisiäkin tieteenaloja kuten allekirjoittaneenkin edustama on kuristettu suorastaan hengiltä (toki syytä on ollut alan sisälläkin…)!\nKyseessä on muuten yksi vaikutusvaltaisimmista naisen kirjoittamista filosofi- sista teoksista koskaan. Yleissivistystä aivan mielestäni siinä missä Platonin Valtio.\nArkkis: Kyseisellä aivopierulla ei ole tieteellistä merkitystä ainakaan folosofian kehitykselle.\nTai voi sillä olla sille sosiaalisesti ja poliittisesti huomattavakin negatiinen merkitys, Suomessa.\nEdellinen artikkeliEdellinen Spammiron alkuperäinen Pirkkalan kuurilainen dzauna\nSeuraava artikkeliSeuraava Hippulat vinkuen…


S-market laajentaa aukiolonsa ympärivuorokautiseksi | Uudenkaupunginsanomat\nS-market laajentaa aukiolonsa ympärivuorokautiseksi\n24.3.2020 | 15:09\nTurun Osuuskaupan TOK:n yt-neuvottelut on saatu päätökseen. Neuvottelut koskivat koko henkilöstön määräaikaisia lomautuksia, mutta niiltä ilmeisesti vältytään.\n– Kävimme yt-neuvotteluthenkilöstön edustajien kanssa nopeutetussa aikataulussa ja olen todella tyytyväinen neuvotteluiden lopputulokseen. Lähdemme siitä, että ketään ei tarvitsisi lomauttaa. Käytännössä iso osa matkailu- ja ravitsemiskaupan henkilöstöstä on jäänyt tai jää vaille työtä. Market-puolella tilanne on taas päinvastainen ja tarvitsemme siellä kipeästi lisää työvoimaa, toteaa Turun Osuuskaupan toimitusjohtaja Antti Heikkinen.\nHeikkinen kertoo, että optio mahdollisille määräaikaisille lomautuksille on olemassa, mutta niihin turvaudutaan vain pakon edessä, ja toistaiseksi sellaista tilannetta ei ole näköpiirissä.\nTOK ilmoittikin tiistaina laajentavansa kymmenen marketin aukioloaikoja, jotta Varsinais-Suomen alueen asukkaiden ruokahuolto sekä henkilökunnan työpaikat säilyisivät myös koronapandemianaikana.\n– Valmistelemme toimenpiteitä parhaillaan. Aiomme laajentaa 10 marketin aukioloaikoja siten, että ne palvelevatkoronapandemianaikana toistaiseksi 24/7. Lisäksi laajennamme ruoan verkkokaupan kattamaan koko Turun Osuuskaupan toimialueen. Verkkokauppa toimii pääasiassa noutoperiaatteella, mutta kartoitamme myös mahdollisuuksia kotiinkuljetuksiin, Heikkinen jatkaa.\nYmpäri vuorokauden toimivat kymmenen markettia muuttavat toimintaansa perjantaista alkaen vaiheittain, joten vaikka Uudenkaupungin Vakka-Suomenkadun S-market on jatkossa auki ympäri vuorokauden, niin tarkkaa päivämäärää muutokselle ei vielä tiedetä.\nMyös ruoan verkkokauppa otetaan vähitellen käyttöön Uudessakaupungissa.


Tuomontupa Annin katsauksia)): Raitaa ja rojektia\nLähettänyt Tuomontuvan Anni klo 14.02\nkosotäti 18.1.2014 15.03\nMitähän sie oikein noista syvämistä oot tekemässä, miul heräs uteliaisuus:)\nTuomontuvan Anni 18.1.2014 18.00\nVoi mahoton, hyvä kysymys, niiko haastateltavat sannoo. Ku mie en tiijä viel itekään, koha höpsöttelen, ehkä joku idea syntyy tai sit ei. Lienee tää sellasta ajatuksetonta olotilaa, etsii etsii, vaan ei löyvä.\nMiul on noissa kupeissa erilaisia nappeja, ku muutama vuos takasin tein niit nappi kaulakoruja, mukavaa hommaa sekin, innostuin tekemään, kun käsityömessuilla näin.\nannikki 18.1.2014 19.26\nkivat myssyt olet tehnytkin.mie kanssa katselen että mitä mukavaa noistä syvämmistä tullee.mie yritän neuloa tai virkata ja kun ei miulla ole blogia käyn katselemassa toisten kauniita töitä.miulla kanssa helmikuussa silmälääkäri kun kaihi kasvaa molempiin silmiin,ja kieltämättä vähän pelottaa.\nTuomontuvan Anni 18.1.2014 19.49\nKiitti, kuhan nyt kattelen, josko löytyis idean poikanen. Joulun mie leikkelin punasesta paperista syvämmii ja pujotin heit pitkään lankaa ja laitoin valkian oven pääl kakspuolisel teipil. Hyö vieläki siin ovat, mitä niit pois ottamaan.\nVoi sentään, kaihi se miulki jo vuosia ollu, lääkär sano et molemmis silmis on. Ei se oo enempiä haitannu, sehän sit leikataan ko " kypsyy". Ja näkö tulee hyväksi jälleen, eräs miun tuttu sanoi, ett ei oo vuosiin nähny näin hyvin, ku häneltä kaihi leikattiin.\nSieki oottele vaa rauhas, kyl siit viel hyvä tulloo ja parempi ko uuvesta.\nRantapuikko 19.1.2014 9.31\nKauniit pipot =))\nTuomontuvan Anni 19.1.2014 16.39\nKiitti siul, oottelen vaa jos sais lissää aikaseks, nii no onhan yks tekkeillä sen uskon valmistuvan lähiaikoina:)\nUnknown 19.1.2014 19.24\nNättejä myssyjähän olet taas tehnyt. Ja ne on tarpeellisia, toisin kuin minun ikuiset vaatteet :)\nTuomontuvan Anni 19.1.2014 21.41\nHei, kuule sie Anneli, siul nii ihania tunikoita ja kaikkia kivoja juttuja ja sitä paitsi: myssytkin on vaatteita, ja ilman vaatteita ei tarkene tälläsel pakkasel ;)\nVanha rouva 21.1.2014 9.39\nVai että sydämellistä menoa siellä teillä! Meillä on menossa virkauskausi, kun yksi pellavainen tunikantekele ei ota valmistuakseen millään. Tänään kyllä pistelen sen kasaan vaikka kurillani. Tarvittaisiin uusia villasukkia pikimmiten, sillä pakkanen paukkuu nurkissa 25 miinusasteessa.\nTuomontuvan Anni 21.1.2014 11.17\nJuu'u näin meillä, suuniteltu on puoliksi tehty ja sitä mie teen oikein syvämen pohjasta.\nMie oon tuolta Pinterest sivuilta löytänyt kaikkea kivaa ja melkein olen jo niitä tehnytkin, ajatuksissani. Silmä syö ahneesti mukavia askarteluja sieltä, niistä jo saan tyydytyksen tekemiseen, ihan kuin ite ois tehnyt.\nMeil laski pakkanen -10 asteeseen ja hieman kevyttä pakkaslunta leijailee maahan.


Turkulaisvaikuttaja Niina Ratilainen: Helsingin, Turun ja Tampereen alueella 54% koko Suomen työpaikoista – Tunnin juna ”yksi fiksuimmista” ilmastoteoista | Uusi Suomi\nKuva: Timo Pylvänäinen / Alma Talent\nTunnin junalla tarkoitetaan lyhytrataista ja nopeaa junayhteyttä Turun ja Helsingin välillä. Myös Tampereelle suunnitellaan yhteyttä, joka veisi alle tunnin. Arkistokuva Helsingin rautatieasemalta.\nTurun vihreän valtuustoryhmän puheenjohtaja, eduskuntavaaliehdokas Niina Ratilainen vaatii tulevilta hallituksilta mittavia panostuksia raideliikenteeseen.\nRatilainen viittaa ilmastopaneeli IPCC:n tuoreeseen raporttiin, jonka mukaan 1,5 asteen lämpenemisen rajan ylittäminen aiheuttaisi merkittäviä riskejä sekä ihmisille että luonnolle.\n”IPCC:n keskeinen viesti on: ei ole aikaa vatuloida. Siksi raideliikenteen investointeja on vauhditettava olennaisesti ja pian. Kun on kiire ja työtä on paljon, kannattaa yleensä aloittaa sieltä, missä on saavutettavissa suurin hyöty. Tunnin juna Turun ja Helsingin välille on yksi fiksuimmista asioista, mitä tästä näkökulmasta voi tehdä”, Ratilainen kirjoittaa.\nLUE PUHEENVUOROSSA: Tulevien hallitusten on satsattava kunnolla raideliikenteeseen\nTunnin junalla tarkoitetaan lyhytrataista ja nopeaa junayhteyttä Turun ja Helsingin välillä. Myös Tampereelle suunnitellaan yhteyttä, joka veisi alle tunnin.\nValtiovarainministeriön budjettiesityksessä mainittiin molemmat tunnin junat, mikä ilahdutti sekä Turussa että Tampereella. LUE LISÄÄ: Riemu repesi: Nyt tuli ”henkinen lupaus” tunnin junista Turkuun ja Tampereelle – ministeriö syynää jo hintalappua\n”Turun seudulta, Salosta, Lohjalta ja Raaseporista pendelöi pääkaupunkiseudulle päivittäin töihin tuhansia työllistä. Myös Helsingistä rantarataa pitkin ja tunnin junan vaikutusalueelle suuntautuu paljon työmatkaliikennettä”, Ratilainen kirjoittaa.\n”Turun, Helsingin ja Tampereen kasvukolmion vaikutusalueella sijaitsee yli 54 prosenttia koko Suomen työpaikoista ja väestöstä. Investoinnit nopeisiin raideyhteyksiin tällä alueella siirtävät merkittävän määrän ihmisiä yksityisautoista juniin”, Ratilainen jatkaa.\nRatilaisen mukaan Helsingin ja Turun välillä on viime vuosina ottanut liikenteen ilmastopäästöjen näkökulmasta takapakkia, sillä rautatieliikenteen matkustajamäärät ovat vähentyneet moottoritieyhteyksien parannuttua.\nRatilainen toteaa rahoituspuolesta, että valtion investointivarauksista tietty osa käytetään joka tapauksessa liikenneinfraan. Ratilaisen mukaan kohdennuksilla päätetään, tuetaanko liikenteen päästöjen lisäämistä vai päästövähennystavoitteita.\nLUE MYÖS: Anne Berner Turun tunnin junasta: ”2031”\nKotimaa, Ilmastopolitiikka, Junaliikenne, Raideliikenne, Liikennehankkeet, Tunnin juna\nKyllä Helsinki-Turku-Tampere kolmion jokaisella sivulla tulisi olla enintäin tunnin raideyhteys. Samoin pitäisi olla enintäin 3 tunnin yhteys Ouluun.\nMutta niin pitäisi olla myös Itä rantarata suoraan Porvoo-Loviisa-Kotka-Hamina raiteena.\nKun meillä on myös vesiliikenneinfra sisävesillä vain Saimaan kanavan kautta rakennettu niin käytössä on vain noin 30% sisävesien liikennepotentiaalista, ja sekin osa heikosti. Tarvittaisiin suurten järvialueiden yhdistäminen ja vähintäin yksi merelletulo lisää.\nja liikenteen siirtämistä rekoilta merkittävästi ilmasto ja talousystävällisempään laivakuljetukseenn kuten tehdään kaikkialla muualla maailmassa, missä vastaavia vesistöjä on tarjolla.\nSiitä vain matkustamaan Turusta junalla Helsinkiin päivittäin töihin tunnissa ja vartissa. Siihen päälle matkat asemalle ja asemalta. Autolla pääsee Turun Kupittaalta Espoon Leppävaaraan vain varttia hitaammin. Hidas "tunnin" juna sopii niille, jotka voivat tehdä töitä siellä mutta niinhän sitä voi nytkin. Tavoitteen junamatka-ajaksi tulisi olla 30-45 minuuttia.\nOn tunnin juna melkoinen parannus nykyiseen. Viimeksi kun kävin Pasilassa Kupittaalta, ohjeellinen matka-aika oli 1h52min yhteen suuntaan ja 2h6min toiseen. Valitettavasti vastaantulevaa junaa piti toisella kertaa odottaa 20 min. Ekalla kerralla oltiin myöhässä vain noin 10 min, vaikka keli ihan ok. Kokonaisuudessaan matkaan meni varmaan viiden tunnin luokkaa. Kyllä tämä on ihan kohtuuttoman pitkä aika bisnesmatkoille. Matka asemalle ja takaisin ei välttämättä mene täysin hukkaan - tarvitsee ihminen liikuntaakin.\nKannatan lämpimästi tunnin junaa Turkuun, Tamperelle, Lahteen ja Kouvolaan, mutta eri syystä kuin tämän blokin kirjoittaja.\nKannatan myös nopeaa oikorataa Lahdesta Jyväskylään ja Rovaniemeltä Jäämeren rannalle. Helsingistä Pietariin pitäisi myös päästä alle kolmessa tunnissa.\nKolmiossa Helsinki-Tampere-Turku ratkaistaan hyvin pitkälle Suomen talouden kohtalo.\nTulevaisuudessa myös Kaakkois-Suomi saattaa olla maan toinen veturi.\nEiköhän se kohtalo ratkea koko maan alueella. Usko sinä pyhään kolmioosi.\nKaikki raaka-aineet käytännössä sijaitsee tuon kolmion ulkopuolella. Mikäli se tehdään vain Helsingissä shoppailua varen, niin aika onneton esitys. Atk-yhteydet kehityy ja vaatii tulevaisuudessa entistä vähemmän paikalloloa X-paikkakunalla. Lisäksi Helsinki on umpiperä ja kannattaisi jättää pois kuvioista ehkä syöttöliikenettä voi kehittää lentoasemalle. Teollisuus on kehittynyt Varsinais-Suomessa hyvin ja vaatii taas hyvät satamat ja raaka-aineyhteydet enneminki, ne taas on pohjois- ja itä-suomessa.\nTurkuun tehtiin jo ökytie joka johtaa mereen ja ohitustiekin on välttynyt kamerarahastus-tolpilta, koska siellä se suuri järjestäytynyt rikollisuus asuu joka suomea johtaa.Olisi oikeudenmukaista verovarojen käyttöä, käyttää varat Kehä 1 kameratolppien poistamiseen ja Kehä 1 ennallistamiseen liikenne kuntoon.Olisi hyödyllistä että pääsis Helsingin ohi alle 2 tunnissa!


HEAVY 2.0 | Same Goal Training\nHEAVY 2.0 määrä\n12 WEEK HEAVY 2.0 on uusi versio suositusta 12 WEEK HEAVY –ohjelmasta. Molemmat ohjelmat ovat kuitenkin omia kokonaisuuksiaan, eli voit aloittaa tällä ohjelmalla tai ottaa tämän HEAVY ohjelman jälkeen käyttöön.\nUudessa versiossa on edelleen perustana äärimmäisen kova 8 viikon korkea intensiteettinen kehonrakennusharjoittelujakso. Tämän ensimmäisen kahdeksan viikon aikana sarjapainot nousevat uusiin lukemiin, jonka myötä lihas kasvaa enemmän ja nopeammin kuin osaat kuvitella. Jo vuosia treenanneet harjoittelijat ovat ohjelman ensimmäisessä jaksossa pystyneet käyttämään ennätyspainoja sarjoissa ja saaneet\nhuomattavaa lihaskehitystä. Tämä jakso on henkisesti hyvin vaativa eikä sovi missään nimessä kaikille harjoittelijoille. Eniten saat ohjelmasta irti jos sinulla on säännöllistä ja tavoitteellista treenaamista yli 3 vuotta.\n”Heavy ohjelmassa tehdään isoilla painoilla kehonrakennusharjoittelua!”\nTätä jaksoa seuraa 4 viikon volyymiin ja frekvensiin perustuva kehonrakennusharjoittelujakso, jolloin työstetään yhä suurempia toisto- ja sarjamääriä, sekä lihasta rasitetaan useamman kerran viikossa. Ohjelmaan on tuotu myös aivan uusia erikoistekniikoita, joilla saadaan lihaskontraktiota parannettua ja vietyä lihassupistus äärimmilleen.\nOhjelma tehtiin alun perin minun ja valmentaja Jussi Rantakarin kehityskautta varten ja sen jälkeen ohjelmalla ovat treenanneet myös sadat valmennettavat saaden kehitystä.\nOhjelma oli käytössä valmennuksessa Project Same Goal 6.1.2020\n26 sivua materiaalia\nDIET / SYKLITTELY