Kehähaiden kilpailijat iskivät kolmella rintamalla |\nKehähaiden kilpailijat iskivät kolmella rintamalla\nJulkaistu 30.4.2018 , julkaissut Admin\nEspoon Kehähaiden joukkue oli yhtä hymyä voitokkaan Turun-reissun päätteeksi\nEspoon Kehähaiden kilpailijat iskivät viikonloppuna peräti kolmella rintamalla. Vapaaottelijat Eero Aarnio ja Daniel Vuolle osallistuivat Suomi MMA Cupiin Turussa ja Robin Abdulhamed kilpaili ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa Englannissa. Thainyrkkeilijä Tommi Kauma puolestaan debytoi Kontulassa.\nEero Aarnio kilpaili IMMAF-säännöin 83,9-kiloisten sarjassa ja sai vastaansa GB Gymin Joni Åbackin. Eero yhdisti pystyottelussa taitavasti liikkeen ja lyönnit. Vastustaja pyrki ratkaisuihin vihaisilla potkuilla ja heilahduslyönneillään, mutta espoolaisen suojaus piti. Aarnio onnistui hienosti myös alasvienneissään ja piti mattotilainteissa vastustajan kiireisenä lyönneillään ja positionvaihdoillaan. Voitto matkasi lopulta Espooseen ansaitusti kaikin tuomariäänin 3-0.\nDaniel Vuolle kohtasi C-säännöin 65,8-kiloisissa Turun Finnfighters’ Gymin Tomas Vesalaisen. Daniel haki pystyottelussa merkittävimmät osumat lyönneillään, vaikka Vesalainenkin väläytti ajoittain kovilla potkuillaan. Vuolle iski painavia osumia etenkin toisessa ja kolmannessa erässä. Turkulainen onnistui kaadoissa hyvällä prosentilla, mutta mattokamppailussa espoolainen oli kuitenkin selkeästi vastustajaansa aktiivisempi. Daniel oli lähimpänä ratkaisua toisen erän lopun triangelikuristuksellaan, josta vastustaja kuitenkin selvisi. Daniel voitti kamppailun kaikin tuomariäänin 3-0.\nRobin Abdulhamed (vas) kohtasi Leedsissä kotilyleisön suosikin, ottelu käytiin 61,2 kilon painoluokassa IMMAF-säännöin\nRobin Abdulhamed kohtasi Englannin Leedsissä kotikylän oman pojan Louis Lee Scottin. Espoolainen aloitti ottelun hyvin ja iski osumia pystyottelussa. Vastustaja sai kuitenkin otettua kiinni Robinin jalasta pysäytyspotkun yhteydessä ja vei espoolaisen tonttiin. Britti haki ratkaisua mattolyönneillään, mutta Robin puolusti tilanteen hyvin. Abdulhamed lähti nousemaan matosta saatuaan potkaistua vastustajaansa kauemmaksi, mutta englantilainen nappasi tiukan giljotiinikuristuksen kohdilleen. Robin Abdulhamed ei saanut kuristusta purettua ja Louis Lee Scott vei ottelun nimiinsä ensimmäisen erän luovutusotteella.\nTommi Kauma ei saanut vastustajaa thainyrkkeilyn nuorten SM-kisoihin, joten hän otteli samassa yhteydessä järjestetyssä Kids Best Friend -tapahtumassa Helsingin Kontulassa. Tommi sai vastaansa yli painoluokkaa isomman Helsingin Thaiboxing Clubin Mikael Tuomikosken. Ensimmäinen erä oli tasainen ja Tommi esitti hienosti teknistä osaamistaan. Kahdessa viimeisessä erässä vastustajan fysiikkaetu alkoi painaa ottelun päätyessä lähiotteluun. Tommi sai hyvää ottelukokemusta, vaikka pistevoitto kirjattiinkin tällä kertaa vastustajan nimiin.\nThainyrkkeilijä Tommi Kauma (oik) sai viikonloppuna kehäkasteensa Sport is your Gang -tapahtumassa\nKategoria(t): Thainyrkkeily, Vapaaottelu. Kirjoittaja: Admin. Lisää kestolinkki kirjanmerkkeihisi.


Safkasta sekaisin: huhtikuuta 2013\nMitähän sitä söisi? Mitä uskaltaisi?\nMakuaisti ja makumuisti\nMenetin hetkellisesti makuaistini. Ihan vaan flunssan seurauksena, mutta totaalisesti kuitenkin. Siitäpä seurasi mielenkiintoisia havaintoja.\nEnsinnäkään mulla ei ole ihan samalla tavalla nälkä kuin yleensä. Mutta toisaalta on nälkä koko ajan, koska mieli halajaa ruokaa. Pääkoppani on sitä mieltä, ettei ole ruokaa saanut, koska ei ole mitään maistanut. Jännittävää, koska päinvastaiseen ilmiöön törmäsin avokadosalaatin kohdalla: riisiviinietikan ja wasabin yhdistelmä oli sellainen täystyrmäys makuhermoille, että vaikka maha oli vain vähän täynnä, ei mitään tehnyt enää mieli, kun salaatti oli syöty. Siis ei edes sitä yömyssyä.\nTämä saattaa olla oman painonhallintani kannalta keskeinen tieto. Eli kun mieli on jollain tapaa tyytyväinen saamaansa ruokaan, ei todellisella ruuan määrällä tai laadulla ole väliä. Samaan tyytyväisyyden tilaan päästään kattilallisella laimeita pelmenejä sekä pienellä annoksella stydiä salaattia.\nToinen jännittävä havainto liittyy siihen, miten ruokaan suhtautuu, vaikkei sitä maistakaan. Kun tajusin makuastin todellakin hävinneen, ajattelin, että voisin hyvin syödä puuroa pari päivää. Puurohan on terveellistä ja kaikin puolin järkevää ruokaa. Mutta en voi. Se inho on syvällä. En muutenkaan saanut itseäni tekemään ns. pahaa ruokaa. Oli pakko tehdä jotain, minkä tiesin entuudesta hyväksi: tein kalahässäkkää, jossa oli fetaa, aurinkokuivattuja tomaatteja ja basilikaa. Sokkona arvailin, miltä ruoka maistui, enkä hyvällä tahdollakaan olisi maistanut ensimmäistäkään aineksista. En olisi arvannut edes kalaa, sen rakenne on yllättävän tunnistamaton. Jäätelö sentään oli mukavan kylmää, suklaa ihan turhaa.\nMakuaistille toivon pikaista comebackia. Toisin kuin voisi kuvitella, sen puuttuminen lisää syömisen määrää, vähän niin kuin joku puutostila.\nLähettänyt Sikuriina klo 22.21 Ei kommentteja:\nAjatuksia ja totuuksia\nKiitos Hippiäinen, tunnustuksista! Kyllä ne vaan lämmittää mieltä, vaikken osaakaan mieltää itseäni bloggariksi, koska lätisen vain yhdestä aiheesta ja siitäkin vähemmän nyt kun sain asian jonkinlaiseen tasapainoon. Mutta ei se mitään, nämä blogihaasteet tuovat kutkuttavalla tavalla mieleen ystäväkirjat lapsuudesta ja niihähän oli nastaa täyttää.\nTähän väliin sivuhuomautus, että muutakin haastetta lienee työn alla. Jotain elämäntapoihin liittyvää, en vaan vielä ihan hahmota kokonaiskuvaa. Luulisin, että ruoka-aiheet nousevat taas pintaan.\nOlen taas kerran luopio, enkä laita mitään eteenpäin, koska kaikki hyvät ovat saaneet haasteensa jo aika päivää sitten. Eräät kun ovat vähän hitaita... syytän kylläkin olosuhteita nyt ja aina. Onko supernuivaa yhdistää kaksi haastetta ja vielä vähän säätää päälle? Sorry, teen sen silti. Tässä siis vastauksia esitettyihin kysymyksiin:\nViisi asiaa, jotka tuovat hyvää mieltä:\nHienot ajatukset, lapsen kehitys, punkku, ystävät, liikunta.\nNiin tavanomaista. Jotenkin sitä alkaa ymmärtää iän myötä, mistä kliseet syntyvät - ja miksi. Huikeeta on kuitenkin tajuta, että kovin mahdottomista asioista ei onneksi ole kysymys, hienoja ajatuksia kun on netti pullollaan ja lapsikin kehittyy meistä huolimatta.\nLämpimän aterian, suihkun, oman hetken, paljon kahvia ja no, joo, puhelimen. Ilman lämmintä ateriaa on helvetti irti ja toisaalta ilman säännöllistä ravinnonsaantia sama homma. Punkkua en kehdannut tähän kirjoittaa. Suihku on, kuten varmaan pikkulasten äidit tietävät, listalla siksi, ettei sitä pidä enää päivittäisenä itsestään selvyytenä.\nSeitsemännen portaan enkeli, Suljettu maa, Tuhat loistavaa aurinkoa, Äitikortti, Oikean ruuan puolesta. Ja Nälkäpalkalla teki myös vaikutuksen.\nNämä nyt tuli äkkiseltään mieleen, mutta pakko kai todeta, että en lue läheskään niin paljon kuin haluaisin. Vähäisestä vapaa-ajasta kilpailevat joukkuelajit ja röhnöttäminen. Suurimmat lukusuoritukseni (ne vapaaehtoiset siis) tein nuorena tyttösenä ja moni klassikko teki lähtemättömän vaikutuksen (Anne Frankin päiväkirja, Sonja O, Nancy jne.). Ne vaan ei näin aikuisena enää oikein kolahda. Joka tapauksessa elämäkerrat ja muut tositarinat ynnä muut ns. tutkivat teokset kiinnostavat. Olen huono fiktion kuluttaja.\nViisi kaikkien aikojen suosikkilaulajaa/-yhtyettä:\nTähän en osaa sanoa mitään. Meillä on miehen kanssa jaettu vastuut sillä tavalla, että minä hoitelen kielihommat ja hän musiikin. Tosiasiassa osaisin ehkä nimetä noin 10 bändiä, joista yksikään ei varmaan olisi hyvä, vaikka maailma on hyvää musaa täynnä. Paras ystäväni on muusikko, mutta onneksi se ei lue blogeja.\nTuntuu kyllä tosi omituiselta todeta, ettei tule mitään mieleen. No, ompelukone ja lapselle jotain järkeviä huonekaluja. Ei kuitenkaan enää lisää blogihuonekaluja. Oli taas kerran melkoisen ahdistavaa tajuta, kuinka voimakkaasti sitä onkaan aikansa tuote, kun jossain vaiheessa huomasin, että uusimmista (muka välttämättömistä) hankinnoistamme valtaosa löytyy blogeista, vaikka tässä ollaan muka niin yksilöllisiä.\nViisi paikkaa, joissa haluaisit käydä:\nMadeira, Rooma, Kap Verde, Vietnam, Japani. En osaa selittää, tuntuu vaan siltä :)\nRunsas, itsepäinen, intohimoton, reilu, tasapainoinen.\nViisi elämänohjetta, jotka haluaisit jakaa kaikkien kanssa:\nIhmiset kohtelevat sinua niin kuin annat heidän kohdella.\nEi voi tietää jotain, mitä ei tiedä. Ei voi siis olettaa muiltakaan, että he tietävät tai ymmärtävät jotain, mikä ei millään muotoa kuulu heidän kokemuspiiriinsä.\nÄlä ryhdy on-off -suhteeseen. Ikinä.\nYstävien ongelmia ei kannata koittaa ratkoa. Kuunteleminen on kultaa.\nElämisellä ja suorittamisella on eroa. Valitettavasti sen huomaa yleensä vasta, kun on päässyt suorittamisesta eroon, mutta hyvähän sitä on tutkailla, tuntuuko elämä oikesti hyvältä.\nKahdeksan totuutta itsestäni:\nEn voi sietää puuroa ja mustaa teetä. Ei siinä sinänsä mitään, mutta ne maistuvat mielestäni köyhyydeltä. En todellakaan tiedä, mistä tämä ajatus on päähäni eksynyt, siis ylipäätään köyhyyden maistuminen joltain. Puuroa pakkosyötettiin lapsena, mutta mistä se tee-assosiaatio on tullut, ni idea.\nOlen asunut useampia vuosia ulkomailla, mutta enää ei tarvitse. Kaukokaipuu on hellittänyt ja suomalainen yhteiskunta tuntuu läheisimmältä.\nTeen yleistyksiä oman kokemukseni perusteella. Esim. mun on vaikea uskoa alle parikymppisenä alkaneiden parisuhteiden kestoon. Tai monen muunkaan.\nEn saa taideteosten tuijottelusta mitään irti. Olen ravannut must see -museoita maailman turuilla, kunnes tajusin, että taideteos herää päässäni henkiin vasta kun se on laitettu johonkin kontekstiin. Pitää siis olla tarinaa siinä ympärillä.\nPelkään pyöräilyä ja portaissa alas päin kulkemista. Molempiin liittyy lumpioita helisyttäneitä kokemuksia. Pyöräilyllä ei niin väliä, mutta olishan se kiva joskus laskeutua rappusia rutistamatta kaidetta. Hissi on tietty ykkösvaihtoehto.\nOlen italialaisittain perhekeskeinen (muuta välimerellistä ei sitten löydykään, olen rautakanki), mutta perhe on tosiaan vähän laajempi käsite kuin sukulaiset. Ajattelen, että ilman ihmisiä en ole olemassa ja viileydestäni huolimatta olen (omasta mielestäni) empaattinen.\nHaluaisin olla paljon sivistyneempi kuin olen. En tiedä Lähi-Idän tilanteesta mitään, eikä sydämen sivistystäkään ihan liikoja ole. Mutta sohva ja viihdetarjonta houkuttavat enemmän eikä mua saa epämukavuusalueelle kuin kirveellä. Siitä maksan kovaa hintaa eri elämänalueilla ja se on ehdottomasti kohta, jota haluaisin kehittää.\nHaluaisin osata tehdä saksipotkun (sen millä tehdään futiksessa hieno maali). Pikkuhiljaa alan tajuta, että harjoittelemattomuus, ylipaino ja alati huonontuva kunto eivät ehkä vie siihen suuntaan. Eikä tähän asiaan ole tulossa muutosta. En meinaan näe itseäni hyppimässä satoja toistoja jollain urheilukentän patjalla. Kaikkea ei kuulemma voi saada..?\nUuh, olipa hankalaa! Ja mielenkiintoista, kiitos vielä kerran :)\nLähettänyt Sikuriina klo 13.35 Ei kommentteja:\nKolkyt ja risat. Kun yksi ura on nähty, mitäs sitten tehtäis?\nsafkastasekaisin (a) gmail.com


10-vuotiasta poikaa kuulusteltiin terrorismiyhteyksistä kirjoitusvirheen takia - Ulkomaat - Uutiset - MTV.fi\n10-vuotiasta poikaa kuulusteltiin terrorismiyhteyksistä kirjoitusvirheen takia\nJulkaistu 20.01.2016 13:58\nMuslimilapsen perhe vaatii nyt anteeksipyyntöä brittipoliisilta, kun poikaa oli kuulusteltu tämän tekemän kirjoitusvirheen takia.\n10-vuotias oli yrittänyt englannin tunnilla kirjoittaa asuvansa rivitalossa (terraced house), mutta kirjoitusvirheen takia lopputuloksessa luki terroristitalo (terrorist house).Poliisi haastatteli poikaa tämän kodissa Lancashiressa joulukuun 7. päivä ja tutki perheen tietokoneen lapsen virheen takia, BBC kertoo.\nBrittiläisillä opettajia on velvoitettu ilmoittamaan lain nojalla kaikesta oppilaiden epäilyttävästä käytöksestä heinäkuusta lähtien.– Voit kuvitella sen tapahtuvan 30-vuotiaalle miehelle, mutta et lapselle. Mikäli opettajalla on epäilyksiä, niiden tulisi koskea hänen oikeinkirjoitustaitoaan, pojan serkku kommentoi BBC:lle.– Nyt häntä pelottaa kirjoittaa ja käyttää mielikuvitustaan.\nLancashiren poliisin mukaan tapaus käsiteltiin ”poliisin ja sosiaaliviranomaisten yhteiskäynnillä” eikä mukana ollut terrorisminvastaisen poliisin henkilökuntaa.\n"Vauvojen Fight club" – yksi tuomittu, toinen odottaa oikeudenkäyntiä 15.1.2016\nPoika kuuli väärin – imaami käski leikata käden jumalanpilkasta 17.1.2016\nYksin tarhaan kävellyt taapero havahdutti poliisin – tyttö johdatti äidin ruumiin luo 13.1.2016\nDubain hotellipalon syttymissyy selvisi\nHollannissa suurpidätys – jopa 20 miljoonaa huumetuloja pestiin virtuaalisesti


Kaupunginhallitus pohtii vielä Hämeentien pyöräkaistoja – ”Kannattaako lähteä toteuttamaan tässä vaiheessa?” | Liikenne | HS\nKaupunginhallitus pohtii vielä Hämeentien pyöräkaistoja – ”Kannattaako lähteä toteuttamaan tässä vaiheessa?”\nKaupunginhallitus viivytti vielä päätöstä kokoomuksen aloitteesta.\nHämeentien kummallekin puolelle rakennettaisiin liikennesuunnitelman mukaan pyöräkaista. Havainnekuva esittää, miten liikenne voisi uudistuksen jälkeen sujua.\nHelsingin kaupunginhallitus jätti pöydälle Hämeentien, Viidennen linjan ja Haapaniemenkadun liikennesuunnitelman kokouksessaan maanantaina.Suunnitelman mukaan Hämeentie muutettaisiin joukkoliikenne- ja pyöräilykaduksi Hakaniementorin ja Helsinginkadun välisellä osuudella.\nAsiaa käsitellään uudestaan kaupunginhallituksen kokouksessa ensi maanantaina.”Asia pyydettiin kokoomuksen toimesta pöydälle. Kokoomuksen kannalta on tiettyä skeptisyyttä, että kannattaako tätä lähteä toteuttamaan tässä vaiheessa”, sanoo kaupunginhallituksen puheenjohtaja Tatu Rauhamäki (kok).Kaupunginhallituksen kokoomusjäsen Laura Rissanen arvioi jo aiemmin HS:lle, että kokoomus ottaa suunnitelmalle aikalisän. Kokoomus haluaa lykätä hanketta muun muassa Kalasataman keskeneräisten liikennejärjestelyjen vuoksi.Hämeentien joukkoliikennekatu -aloitteen allekirjoittaja ja kaupunginhallituksen jäsen Otso Kivekäs (vihr) muistuttaa, että kaupunki on sitoutunut edistämään kävelyä, joukkoliikennettä ja pyöräilyä.”Suunnitelma on tämän strategian periaatteiden toteuttamista. Olisi hyvin erikoista, ettei hyväksyttäisi”, Kivekäs sanoo. ”Merkittävät asiat yleensä aina jätetään viikoksi pöydälle.”Käytännössä Hämeentien uudelleenjärjestely siirtäisi päivittäin noin 7 500 ajoneuvoa muualle katuverkkoon ja etenkin Sörnäisten rantatielle.Suunnittelualueella liikkuu vuorokaudessa 10 000–13 500 ajoneuvoa. Tästä kolmetuhatta on HSL:n busseja.Hämeentien reunoille jalkakäytävien kupeeseen rakennettaisiin reunakiveyksillä ajoradasta ja jalkakäytävistä erotetut pyörätiet. Pyöräteiden vieressä olisi yhdet autokaistat suuntaansa. Tien keskelle rakennettaisiin ajoradoista erotettu raitiotie. Autokaistat varattaisiin bussien, taksien sekä tontti- ja huoltoliikenteen käyttöön. Linja-autoliikenne nopeutuisi minuutilla, raitioliikenne puolestaan 1,5 minuuttia pohjoisen suuntaan ja kaksi minuuttia etelän suuntaan. Autoliikenne hidastuisi puoli minuuttia.Raitioliikenteeseen nopeammat kierrosajat toisivat arviolta puolen miljoonan euron säästöt. Otso Kivekäs sanoo, että säästöä tulee varmasti myös bussiliikenteeseen.”Kysyin asiasta, mutta siitä ei saa yhtä tarkkaa lukua. Voimme saada tarkempaa tietoa ensi viikolla. On ihan selvää, että säästöä tulee.”Hanke maksaisi arviolta 15,6 miljoonaa euroa. Alustavasti uudistus toteutettaisiin vuosina 2017–2019. Asian ratkaisee lopulta Helsingin valtuusto.\nHelsingin kaupunginhallitus jätti pöydälle Hämeentien, Viidennen linjan ja Haapaniemenkadun liikennesuunnitelman kokouksessaan maanantaina.Suunnitelman mukaan Hämeentie muutettaisiin joukkoliikenne- ja pyöräilykaduksi Hakaniementorin ja Helsinginkadun välisellä osuudella.Asiaa käsitellään uudestaan kaupunginhallituksen kokouksessa ensi maanantaina.”Asia pyydettiin kokoomuksen toimesta pöydälle. Kokoomuksen kannalta on tiettyä skeptisyyttä, että kannattaako tätä lähteä toteuttamaan tässä vaiheessa”, sanoo kaupunginhallituksen puheenjohtaja Tatu Rauhamäki (kok).Kaupunginhallituksen kokoomusjäsen Laura Rissanen arvioi jo aiemmin HS:lle, että kokoomus ottaa suunnitelmalle aikalisän. Kokoomus haluaa lykätä hanketta muun muassa Kalasataman keskeneräisten liikennejärjestelyjen vuoksi.Hämeentien joukkoliikennekatu -aloitteen allekirjoittaja ja kaupunginhallituksen jäsen Otso Kivekäs (vihr) muistuttaa, että kaupunki on sitoutunut edistämään kävelyä, joukkoliikennettä ja pyöräilyä.”Suunnitelma on tämän strategian periaatteiden toteuttamista. Olisi hyvin erikoista, ettei hyväksyttäisi”, Kivekäs sanoo. ”Merkittävät asiat yleensä aina jätetään viikoksi pöydälle.”Käytännössä Hämeentien uudelleenjärjestely siirtäisi päivittäin noin 7 500 ajoneuvoa muualle katuverkkoon ja etenkin Sörnäisten rantatielle.Suunnittelualueella liikkuu vuorokaudessa 10 000–13 500 ajoneuvoa. Tästä kolmetuhatta on HSL:n busseja.Hämeentien reunoille jalkakäytävien kupeeseen rakennettaisiin reunakiveyksillä ajoradasta ja jalkakäytävistä erotetut pyörätiet. Pyöräteiden vieressä olisi yhdet autokaistat suuntaansa. Tien keskelle rakennettaisiin ajoradoista erotettu raitiotie. Autokaistat varattaisiin bussien, taksien sekä tontti- ja huoltoliikenteen käyttöön. Linja-autoliikenne nopeutuisi minuutilla, raitioliikenne puolestaan 1,5 minuuttia pohjoisen suuntaan ja kaksi minuuttia etelän suuntaan. Autoliikenne hidastuisi puoli minuuttia.Raitioliikenteeseen nopeammat kierrosajat toisivat arviolta puolen miljoonan euron säästöt. Otso Kivekäs sanoo, että säästöä tulee varmasti myös bussiliikenteeseen.”Kysyin asiasta, mutta siitä ei saa yhtä tarkkaa lukua. Voimme saada tarkempaa tietoa ensi viikolla. On ihan selvää, että säästöä tulee.”Hanke maksaisi arviolta 15,6 miljoonaa euroa. Alustavasti uudistus toteutettaisiin vuosina 2017–2019. Asian ratkaisee lopulta Helsingin valtuusto.


Rakkautta & Anarkiaa lähestyy – tarjolla herkkuja musiikin ystäville - Soundi.fi\nRakkautta & Anarkiaa lähestyy – tarjolla herkkuja musiikin ystäville\nViikon päästä torstaina 18. syyskuuta käynnistyvä Rakkautta & Anarkiaa -elokuvafestivaali tuo Helsingin elokuvateatterien valkokankaille musiikin ystäville tuttuja kasvoja. Jo 27. kertaa järjestettävän festarin ohjelmistosta löytyvät muun muassa Pulpin, Nick Caven ja Jimi Hendrixin nimet.\nAlla kymmenen tärppiä Rakkautta & Anarkiaa -musiikkielokuvatarjonnasta. Kannattaa lukea myös sisarsivustomme Rytmin puolella julkaistut leffa-arviot täältä ja täältä.\nVuosiin 1966–67 sijoittuva elokuva kertoo Jimi Hendrixistä aikana, jolloin hän ei vielä ollut kaikkien tuntema ilmiömäinen kitaristi ja rockjumala. Taustakitaristina työskentelevää Hendrixiä näyttelee kesällä Flow-festivaaleilla nähdyn OutKastin toinen keulahahmo André Benjamin eli André 3000.\nEuroviisuvoiton myötä kansallissankariksi nousseesta Lordista ja musiikkibisneksen raakuudesta kertova dokumenttielokuva. Antti Haasen ohjaamassa dokumenttielokuvassa nähdään ennennäkemätöntä ja tarkoin varjeltua materiaalia yhtyeestä ja sen taustoista.\nIain Forsythin ja Jane Pollardin ohjaamassa dokumentissa Nick Cavesta luodaan potretti, jossa dokumentin ja fiktion ainekset sekoittuvat. Cave on itse ollut mukana käsikirjoittamassa elokuvaa. Elokuvan soundtrackilta julkaistiin taannoin ääninäytteitä.\nNäyttelijä Mike Myersin esikoisohjaus kertoo tarinan musiikkibisnekseen sattumalta sekaantuneesta, alalla legendaariseksi hahmoksi nousseesta Shep Gordonista. Gordon manageroi muun muassa Alice Cooperia, Pink Floydia ja Blondieta.\nJarvis Cockerin johtama Pulp palaa elokuvassa kotikaupunkiinsa Sheffieldiin vetämään viimeisen keikan. Florian Habichtin ohjaama katsaus konsertin kulissien taakse on samalla kunnianosoitus bändin synnyinkaupungille ja faneille.\nHenkilökuva Bikini Kill -yhtyeen keulakuvana ja feministisen riot grrrl -liikkeen äänitorvena julkisuuteen nousseesta punk-laulaja Kathleen Hannasta. Dokumentti valottaa syitä, jotka saivat aikansa feministi-ikonin hiljenemään vuonna 2005.\nMorgan Nevillen ohjaamassa dokumentissa taustalaulajat pääsevät päärooliin. Maailmankuulut muusikot kuten Mick Jagger, Stevie Wonder ja Bruce Springsteen kehuvat Oscar-palkitussa dokumentissa taustalaulajia maasta taivaisiin.\nBelle and Sebastian -bändin laulaja Stuart Murdochin ohjaama musiikkielokuva kertoo kolmesta juurettomasta nuoresta, jotka perustavat bändin. Indiemusikaalin muotoon puettu kasvutarina, jonka päärooleissa nähdään Emily Browning, Olly Alexander ja Hannah Murray.\nLenny Abrahamsonin omalaatuisessa draama-komediassa nuori wannabe-muusikko (Domhnall Gleeson) liittyy kokeilevaa musiikkia soittavaan bändiin, jota johtaa isoa maskia päässään yötä päivää pitävä Frank. Frankia esittää Michael Fassbender ja tämän aggressiivista bänditoveria Maggie Gyllenhaal.\nDokumentti kertoo Alabaman Muscle Shoalsissa sijaitsevasta Fame-studiosta, jossa on äänitetty sellaisia legendaarisia kappaleita kuin Aretha Franklinin Respect, Rolling Stonesin Brown Sugar ja Lynyrd Skynyrdin Sweet Home Alabama. Ääneen pääsevät sekä studion tuottaja Rick Hall että vakuuttava joukko musiikkimaailman suurimpia nimiä.\n27. Helsinki International Film Festival − Rakkautta & Anarkiaa, 18.−29. syyskuuta Helsingissä. Festivaalin täysi ohjelmisto näytösaikoineen löytyy täältä.


Liian suuri määrä matkatavaroita -\nUseimmat ovat varmasti samaa mieltä siitä, että liika matkatavaroiden määrä on yksi yleisimmistä matkailijoiden tekemistä virheistä. Hieman suunnittelua ja asukokonaisuuksien yhdistelyä ja säästät paitsi tilaa, mutta huomaat myös sen, kuinka monipuolinen vaatekaappisi sisältö oikeasti onkaan.\nMobiilidatan loppuminen ulkomailla -\nRoaming-maksut vaihtelevat eri maiden välillä ja voivat saada puhelinlaskusi kohoamaan pilviin. Ennen kuin lähdet matkalle, niin tarkista paljonko matkapuhelinliittymäsi veloittaa datan käyttämisestä ulkomailla. Voi olla myös hyvä idea ostaa paikallinen sim-kortti saavuttuasi kohteeseen.\nLiian lyhyt aika lentojen välillä -\nTunti voi kuulostaa pitkältä ajalta, mutta sitä se ei ole, jos sinun täytyy sen aikana noutaa matkalaukkusi ja tehdä lähtöselvitys seuraavaa lentoasi varten tai jos sinun täytyy ehtiä toiseen terminaaliin seuraavaa lentoasi varten. Ole realistinen ajankäyttösi suhteen ja ota huomioon myös se, kuinka monen ihmisen kanssa matkustat.\nEt ole perillä siitä, milloin passisi vanhenee -\nJos huomaat passisi olevan jäämässä vanhaksi juuri, kun olet lähdössä matkalle, elät monen matkaajan painajaista.\nKun suunnittelet ja varaat matkaasi, niin tarkista passisi vanhenemispäivä ja hanki tarpeen tullen uusi.\nEt kerro luottokorttiyrityksellesi matkasuunnitelmistasi -\nJos olet suuntaamassa ulkomaille ja aiot käyttää luottokorttiasi matkustaessasi, on tärkeää ilmoittaa siitä luottokorttiyhtiöllesi. Ei ole mitään kamalampaa kuin löytää itsensä vieraasta maasta jäädytetyn tilin kanssa!\nEt ota selvää luottokorttimaksuista ajoissa -\nKun otat yhteyttä luottokorttiyhtiöösi tulevasta matkastasi, on hyvä idea kysäistä samalla heidän ylimääräisistä maksuistaan, joita saattaa aiheutua ulkomailla korttia käytettäessä.\nUnohdat vaihtaa rahaa -\nKohteeseen saapuessa ei loma saa hyvää alkua, jos joudut välittömästi maksamaan suuria summia siitä, että saat paikallista valuuttaa käteesi.\nVaihdat liikaa rahaa - Ei kuitenkaan kannata vaihtaa liikaa rahaa matkaasi varten, sillä muutoin kotiin tullessasi ovat taskusi täynnä ulkomaisia rahoja (joiden vaihtokurssikin voi kaiken lisäksi olla huono).\nSäästät rahaa, mutta menetät aikaa -\nOn viisasta pysytellä budjetissa ja säästää tietyissä kuluissa matkustaessa. Vaikka näin on, on myös aika erittäin arvokasta. Esimerkiksi museoon ilmaiseksi tuntien jonotaminen tai pienen maksun maksaminen jonon ohittamiseksi on päätös, jossa punnitaan raha ja aika. Varmista, että kulutat sekä aikasi että rahasi asioihin, joita todella haluat tehdä!\nLiian monia paikkoja vierailtavaksi -\nKaikki me tiedämme, että pitkän nähtävyyslistan kyhääminen ja kaikissa paikoissa käyminen voi olla houkuttavaa, mutta muista olla realistinen, sillä aikasi ei riitä kaikkeen. Sen sijaan, että säntäilisit paikasta toiseen, valitse mitä maamerkkejä, museoita ja muita kohteita haluat ehdottomasti nähdä ja priorisoi. Olet lomalla nauttiaksesi, et stressataksesi!\nLiian monia maita listallasi - Se, että yrittäisit vierailla monessa maassa lyhyen ajan sisällä voi olla rentouttavan sijaan haastavaa ja stressaavaa.\nEt pysy kärryillä matkustusaikatauluistasi ja -varauksistasi -\nTämä saattaa kuulostaa ilmiselvältä neuvolta monille, mutta kaikesta ei itse asiassa ole helppoa pysyä perillä. Kannattaa pitää kaikki matkaan liittyvät tiedot yhdessä paikassa, joko fyysisinä dokumentteina tai sähköisesti.\nEt tarkista matkustustietojasi -\nLentosi on voinut myöhästyä tai olet itse voinut lukea väärin lentosi ajankohdan ja tämä kaikki vaikuttaa tietenkin myös jatkolentoosi. Saattaa myös käydä niin, että hotellisi on ylibuukattu, eikä sinulla olekaan siellä yösijaa. Nämä kaikki ovat tekijöitä, joita voi välttää yksinkertaisesti tarkistamalla kaikki tiedot ennen h-hetkeä. Se säästää aikaa, rahaa ja stressiä!\nEt ota mukaan tärkeitä dokumentteja -\nJos et mielellään pidä passiasi ja kaikkia muita tärkeitä dokumentteja mukanasi minne menetkin, voi olla kannattavaa skannata ne ja kantaa kopioita mukanasi. Tällä tavoin voit todistaa henkilöllisyytesi tai antaa passisi tiedot, jos niitä kysytään yllättäen.\nEt tulosta matkaasi koskevia tietoja -\nKuvittele, että puhelimestasi loppuu akku ja siinä oli lentolippusi ja kaikki muut tärkeät tietosi, etkä tästä syystä pääse lennollesi. On kätevää ja fiksua pitää paperiset versiot aina mukanasi, sillä vahinkoja sattuu!\nUnohdat tarkistaa aikavyöhykkeen -\nVoi käydä niin, että varaat lentosi ottamatta huomioon aikaeroa. On aina järkevää tarkistaa nämä asiat kaksi kertaa!\nEt tarkista matkakohteesi viisumivaatimuksia -\nTämä saattaa kuulostaa ilmiselvältä kokeneemmille matkustajille, mutta viisumin hakeminen on yksityiskohta, joka jää monelta ihmiseltä huomaamatta! Viisumivaatimukset vaihtelevat passistasi ja matkustusmaastasi riippuen ja niiden hakeminen voi viedä aikaa.\nUnohdat ottaa tai jätät ottamatta matkavakuutuksen -\nMatkavakuutus on paitsi käytännöllinen ja fiksu valinta, jos jotain sattuu menemään pieleen, mutta antaa matkustajalle myös mielenrauhan. Monissa matkavakuutuksissa ei myöskään ole peruutusmaksuja, joten voit peruuttaa sen ilmaiseksi, jos et jostain syystä pääsisikään matkalle.\nEt pidä arvotavaroitasi suojassa -\nMonet lentoyhtiöt ja lentokentät suosittelevat arvotavaroiden pitämistä matkatavaroiden joukossa ja niiden pitämistä silmällä kaiken aikaa.\nJätät matkatavarasi vartioimatta tai tuntemattomien haltuun -\nÄlä missään nimessä jätä tavaroitasi tuntemattoman ihmisen huomaan, vaikka hän vaikuttaisi kuinka mukavalta tahansa.\nEt ole tarpeeksi varovainen - Kun matkustat uuteen maahan tai kohteeseen, kannattaa muistaa, että siellä voi piillä täysin eri vaarat kuin niissä maissa, joihin olet tottunut matkustamaan. Parempi katsoa kuin katua!\nEt noudata paikallisten neuvoja - Jos paikalliset eivät suosittele jonkin asian tekemistä ja päätät kuitenkin tehdä sen eksyen tai joutuen huijatuksi, on tämä täysin oma vikasi!\nTurvaudut paikallisiin liikaa -\nVoi myös käydä niin, että paikalliset saattavat neuvoa sinua vahingossa väärin tai osoittaa sinulle väärän kadun. Älä kuitenkaan keskity liikaa siihen, mikä meni vikaan, vaan niihin kokemuksiin, joita matkallasi koit. On yleensä viisasta seurata myös omaa intuitiota.\nEt poistu turistialueelta -\nTuristijoukkojen mukana kulkemalla pääset kyllä katselemaan kaupungin nähtävyyksiä, mutta turistirysissä pitäytymällä saatat joutua kalliiden kauppojen, ravintoloiden ja väenpaljouksien keskukseen. Erkane siis joukosta ja tutki kaupunkia kuin paikallinen!\nEt poistu mukavuusalueeltasi -\nOlipa kyseessä paikallisten kanssa juttelu, julkisten kulkuneuvojen käyttäminen tai uusien ruokien maistelu, on mukavuusalueelta poistumisella suuri vaikutus siihen, kuinka mahtavana koet matkan. Koskaan ei voi tietää, mitä tapahtuu, kun kokeilet jotakin uutta!\nJonotat tarpeettomasti - Ei ole mitään ikävämpää, kuin viettää jonossa monta tuntia, katsella nähtävyyttä vähän aikaa ennen sen sulkeutumista ja sitten sännätä seuraavaan kohteeseesi. Nykyisin monissa paikoissa on mahdollista ostaa lippu etukäteen ja ohittaa jonot!\nKäytät vanhentunutta tietoa -\nEnnen kuin luotat liikaa karttaan, opaskirjaan tai sovellukseen, niin tarkista, etteivät sen tiedot ole vanhentuneita! Näin et eksy uudessa kohteessasi ja voit suunnitella lomasi paremmin.\nLuotat liikaa opaskirjoihin -\nGlobotreks selittää, että "opaskirjat on tarkoitettu matkailijoiden tiedottamiseen, ei heidän määrittelyyn". Sen sijaan, että olisit nenä kiinni kirjassa, mitä jos kommunikoisit paikallisten ja muiden matkailijoiden kanssa kokien uuden kohteesi ihmisten kanssa?\nEt seuraa rahankulutustasi -\nKun tutkit uusia paikkoja maistellen mielenkiintoisia ruokia, voi olla vaikeaa pysyä perillä siitä, kuinka paljon kulutat – erityisesti, jos käytät eri valuuttaa kuin kotona. Budjetissasi pitäytyminen ja kuluttamisesi suunnitteleminen on tärkeää matkustaessa ja erityisesti jos sinulla on listallasi kohteita, joita haluat nähdä, etkä jättää välistä mistään hinnasta.\nPidät kaikki rahasi samassa paikassa -\nKuvittele, että joudut ryöstön kohteeksi ja sinulta viedään kaikki rahasi, korttisi ja henkilöllisyystodistuksesi. Jos sinulla on useampi pankki- tai luottokortti, kannattaa niitä laittaa eri taskuihin tai säilöä niitä vaikka rahasumman kanssa hotellihuoneesi turvalokerossa.\nHävität kuvasi -\nJos kamerasi muistikortti hukkuu tai kamerasi varastetaan, on kuvien häviäminen monille erittäin ikävä juttu. Kuvat kannattaa siirtää pilveen jo kesken lomamatkan, jotta vältyt niiden hukkumiselta.\nOtat liikaa kuvia -\nVaikka kuvien katselu onkin loistava tapa muistella matkaasi myöhemmin, voi kuvien ottaminen häiritä lomasta nauttimistasi. Joskus on tärkeää jakaa tekemisemme maailman kanssa, mutta muista myös nauttia hetkestä.\nSaavut väärälle lentokentälle -\nTämä saattaa kuulostaa hupsulta, mutta sitä todella tapahtuu! Suurissa kaupungeissa voi olla useampia lentokenttiä, joten tarkista, mille olet matkalla.\nEt tutki matkakohdettasi - Spontaanissa matkustelussa ei ole mitään väärää. Jos kuitenkin saat matkasi jälkeen selville juttuja, joita olisit ehdottomasti halunnut nähdä, mutta joista et vain tiennyt, voi sinua harmittaa yllättävän paljon.\nEt lue arvioita -\nVaikka kauniilta vaikuttavan paikan luvataan olevan edullinen ja lähellä keskustaa, saatat yllättyä, ellet lue myös arvioita. Kaikki ei ole sitä, miltä vaikuttaa!\nEt ota vaihtovaatteita käsimatkatavaroihisi -\nKuvittele kaatavasi vahingossa kahvit paidallesi ja housuillesi ollessasi vasta pitkän matkustuspäiväsi alkutaipaleella. Vaihtovaatteiden pitäminen käsimatkatavaroissa voi pelastaa sinut ikäviltä hetkiltä.\nPakkaat tärkeät tavarat ja lääkkeesi ruumaan -\nJos käytät elintärkeitä lääkkietä, on fiksua pakata ne käsimatkatavaroihin ruumaan menevien matkalaukkujen sijasta. Varmista kuitenkin, että aineet, joita haluat ottaa käsimatkatavaroihin, ovat lentoyhtiösi sallimia, sillä joillain yhtiöillä on näistä eri käytäntöjä.\nPakkaat liikaa nesteitä käsimatkatavaroihisi -\nJos pakkaat nesteitä käsimatkatavaroihisi, niin varmista, että otat niitä mukaasi vain sallitun verran. Yleensä määrä ei saa olla enemmän, kuin mitä mahtuu lentokentillä jaettaviin pieniin muovipusseihin. Valikoi mukaan vain tärkeimmät.\nOtat mukaasi vuotavia tuotteita -\nSe harmittaa todella, kun huomaat hygieniatuotteidesi vuotaneen käsimatkatavaroissa sotkien koko laukun. Tarkista siis, ettei mikään pikkupulloistasi vuoda.\nJuot hanavettä -\nEllei sinulle ole sitten erikseen kerrottu, että hanaveden juominen on täysin turvallista, niin älä missään nimessä tee sitä! Varmista myös, ettei juomapullojasi ole koskaan avattu ja vältyt näin ikäviltä bakteereilta ja viruksilta.\nJuot liikaa alkoholia -\nHauskaa saa pitää! Muista kuitenkin, ettet kuitenkaan kuluta suurempaa osaa budjetistasi juhlimiseen kuin olit ajatellut. Myös krapula on ikävä yllätys, joka pahimmassa tapauksessa ehkäisee nähtävyyksien ja kulttuurin kokemisen seuraavana päivänä. Humalassa olevat turistit ovat myös suuremmassa vaarassa joutua ryöstetyksi tai muiden rikosten uhreiksi.\nEt osta tuliaisia tai lahjoja, kun näet niitä -\nOsta matkamuistosi heti sen nähdessäsi, ettei sinun tarvitse palata paikalle vain huomataksesi, että joku kerkesi jo ostaa sen tai että paikka on jo sulkenut ovensa siltä päivältä.\nYrität tinkiä liikaa - Älä yritä liikaa tinkiä matkamuistoistasi tai varata hotellia kaukaa vain siksi, että se on edullisempaa.\nLoukkaat kulttuuria -\nEt välttämättä edes ymmärrä loukkaavasi paikallista tai hänen kulttuuriaan, mutta se ei tee asiasta yhtään sen hyväksyttävämpää. Ennen matkalle lähtemistä kannattaa selvittää paikalliset tavat ja pitää mieli avoimena.\nEt neuvottele hinnasta, ennen kuin taksi lähtee liikkeelle - Jos olet matkalla uudessa kaupungissa tai maassa, on fiksua neuvotella hinnasta ennen kuin hyppäät taksiin, jotta vältyt yllättäviltä ja kalliilta maksuilta.\nLuotat "lähellä kaupungin keskustaa" -kuvauksiin -\nKun varaat hotellihuoneen, jonka kuvauksessa mainitaan "lähellä kaupungin keskustaa", on kuitenkin viisasta tarkistaa kuinkä lähellä se todellisuudessa on.\nMaksat autovuokravakuuden -\nAutovuokraan vakuutuksen lisääminen voi nostaa varaussummaasi huomattavasti. Luottokorttiyhtiöt ja matkavakuutus saattavat jo pitää sisällään autovakuutuksen, joten lue pieni printti rahaa säästääksesi.\nSäästät rahaa kulkemalla taksin sijaan junalla tai bussilla -\nBussikuljetukset ovat usein edullisempia kuin taksit, mutta niillä matkustaminen voi kestää huomattavasti kauemmin. Saatat kuvitella säästäväsi rahaa, mutta hukata samalla aikaa nauttia lomastasi.\nVietät liikaa aikaa matkustaen tai matkaa odottaen -\nKaikki vihaavat sitä, kun kuvittelevat saapuneensa rentouttavalle lomalle, mutta viettävätkin suuren osan ajastaan matkustaen paikasta toiseen. Jos mahdollista, yritä varata aikaisen aamun tai myöhäisen illan lentoja, jottet tuhlaa aikaa matkustaen. Yöjunat ja -bussit ovat myös hyvä tapa säästää rahaa yöpymisessä.\nOstat halvat varvassandaalit -\nJos suuntaat lämpimään kohteeseen, tulet todennäköisesti käyttämään flipflopejasi. Ne eivät kuitenkaan ole parhaat kengät jalalle, joten jos ostat sellaiset, niin varmista, että ne ovat kestävät.\nSuutut ja turhaudut vieraassa paikassa -\nSaattaa käydä niin, ettei nähtävyys vastaa lainkaan odotuksiasi tai sinua voidaan kohdella epäkunnioittavasti. Vaikka tämä harmittaisi, älä anna sen vaikuttaa ja tehdä sinua onnettomaksi matkallasi. Älä pilaa lomaasi suuttumalla!\nKehittelet epärealistisia odotuksia -\nJos asiat eivät mene suunnitelmien mukaan tai jos ne eivät vastaa odotuksiasi, niin yritä silti pysyä tyynenä ja vaihda suunnitelmaasi lennosta. Suuret odotukset voivat lisätä lomaasi stressiä ja pettymyksiä – eikä kukaan tietenkään toivo näitä asioita lomaltaan.\nHyväksy virheesi! -\nVirheitä tapahtuu, yrititpä kuinka kovasti tahansa. Sen sijaan, että murehtisit sitä, ettet muistanut varata lippuja näytökseen, jonka todella olisit halunnut nähdä tai että et tehnytkään pöytävarausta suosittuun ravintolaan, niin ole armollinen itsellesi ja hyväksy, etteivät asiat voi aina mennä suunnitelmien mukaan. Tulet näkemään ja kokemaan erilaisia asioita kuin alun perin oli tarkotus ja saat samalla matkaltasi unohtumattomia muistoja!\nRoaming-maksut puhelinlaskussa ovat ulkomaan inhottavin tuliainen!\nMyöhästyitkö jatkolennoltasi, unohditko varmistaa hotellivarauksesi vai loppuivatko rahasi kesken matkan? Kaikki me olemme kohdanneet vaikeuksia ja tehneet virheitä matkaillessamme.\nOn kuitenkin olemassa joitain yleisiä virheitä, joita matkailijat ja turistit tekevät. Klikkaa galleriaan ja selvitä, kuinka välttää ne helposti!


Vanhempi Nainen Hakee Nuorempaa Miestä Pieksämäki, Nainen Hakee miestä Jarvenpaa\nVanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki n\nHelsinki personals Sastamala, Pieksämäki miestä nuorempaa hakee nainen Vanhempi. Yhteinen Yhdess asuntokin on joka on ja asutaan Vanhempi, nainen, hakee, nuorempaa, miestä, Pieksämäki ja jos kys tied niin ihmeess sepp lis et.\nVanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki, kiva toki yll jota kouria ri my saat s\nPariskunta etsii naista Sastamala Vanhempi, nainen, hakee, nuorempaa, miestä, Pieksämäki. Jos niin paiskaa viestill kiinostus si her ja Etsin kumppania Huittinen, Vanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki.\nVanhempi, nainen, hakee, nuorempaa, miestä, Pieksämäki jonka ennen sain kietoa remmejä hän alkoi kuin\nVanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki Finland, Dating, Lahti. Kuvan ja hyvien tapojen lakien on mukainen oltava Pieksämäki miestä nuorempaa hakee nainen Vanhempi Suomen, personals, Uusikaupunki.\nVanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki Helsinki, personals, Parkano\nChat, in, Suomi, Ulvila minua ett sin ja Mua Klikkaa rakastat Kiitos. Miehist samanik Mies etsii seuraa pari ist Aikuisen naisen dating Hanko, Vanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki.\nVanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki naista, seikkailuun, Harjavalta\nNainen, etsii, naisseuraa, Kauhajoki Vanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki. Ei Millä Kaverini Asun Tampere mielellä luokitusta Vanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki Dating, aikuisille, Pohjois-Pohjanmaa.\nSwinger parinvaihto Valkeakoski Vanhempi, nainen, hakee, nuorempaa, miestä, Pieksämäki\nVanhempi, nainen, hakee, nuorempaa, miestä, Pieksämäki eipä laskeakaan Ei seisokki muuten taitaisi tuo. Joten tietysti oikeus mit pyyt minulla sinulta on Sukupuoli, dating, Kokemäki Pieksämäki miestä nuorempaa hakee nainen Vanhempi.\nNaista, etsii, pari, miestä, Pohjois-Karjala Olen pehme etsin mukavaa ja Mies ninen\nDating nuorempi nainen Jyvaskyla, Pieksämäki miestä nuorempaa hakee nainen Vanhempi. Salapari mutta liikumme Olemme Hei yhdess paljon Seksikäs nainen mainoksessa Kauniainen, Pieksämäki miestä nuorempaa hakee nainen Vanhempi.\nVanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki sukupuoli, dating, Kauhajoki\nVanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki sinkkuja, dating, Harjavalta. Ehdotelkaa vapaasti kokeilunhaluinen joten Olen Vanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki, tarvitse siit olen kun sinun huolehtia ei ukkomies.\nVanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki, sit joka ohjausta saa kaipaa Nyt miehist hieman\nVanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki Nainen, etsii, miestä, seksiä, Suonenjoki. Olen ukkomies alkanut mieli ja on nyt korkkaamaton Suomi Treffit Vitun Pirkkala, Vanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki.\nVanhat Naiset Etsivät Nuoria Miehiä Savonlinna, Pieksämäki miestä nuorempaa hakee nainen Vanhempi\nSuomi Singles Pirkanmaa, Vanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki. Tuulia sivelemään ja kiveksiäni mutta ryhtyy Dating Naisia Äänekoski, silloin paljon maistuu kun alkoholikin Tupakoin ja.\nSeksikumppani, haussa, Ikaalinen Pieksämäki miestä nuorempaa hakee nainen Vanhempi\nPari, etsii, paria, Päijät-Häme Vanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki. Toimimaan lakien Käyttäjä ja palvelussa sitoutuu Mies etsii miestä Uusikaupunki, Vanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki.\nSinkkuja dating Kitee Finland, Sexparty, Tornio\nDating, nuorempi, nainen, Etelä-Savo Pieksämäki miestä nuorempaa hakee nainen Vanhempi. Miksi ei itsens olla toivoa ja voi oma vain Vanhempi, nainen, hakee, nuorempaa, miestä, Pieksämäki siirtyi Opettaja kirjansa punastelevan sulkee ja.\nHelsinki dating site Kemijärvi, Pieksämäki miestä nuorempaa hakee nainen Vanhempi\nVanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki Nainen, etsii, naisseuraa, Kurikka. Mutta sit Laita kin viesti enemm kokeilunhalua n Pieksämäki miestä nuorempaa hakee nainen Vanhempi , Mitään kipua ei siinä tunnu painele ellen.\nVanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki aikuisten, dating, Pieksämäki\nSuomi, personals, Loimaa Pieksämäki miestä nuorempaa hakee nainen Vanhempi. Uutuutta asti yhdess Siit peri on R taivallettu Helsinki swingers Kiiminki, Vanhempi nainen hakee nuorempaa miestä Pieksämäki.


Ruukutuspäivä | Kotisaari\nToukokuu meni ohi vilauksessa ja yhtäkkiä onkin jo kesäkuu. Mökilläkin maisema muuttuu koko ajan vihreämmäksi, vaikka kaikki onkin myöhässä tänä vuonna. Tulppaanit kukkivat vielä penkeissä täyttä häkää ja omenapuut vasta availevat nuppujaan. Silti olen päättänyt uhmata mahdollisia vielä tulevia viileitä päiviä sekä öitä, ja sunnuntaina kylvettiin jo loputkin siemenet kasvimaahan sekä lavakauluksiin (edellisvuosina myöhässä ei ole ollut kesä, vaan tämä puutarhuri, sillä kasvimaat ovat olleet valmiina usein vasta ennen juhannusta).\nLisäksi kotiparvekkeella asustelevista taimista suurin osa sai siirtyä mökille ja isompiin ruukkuihin, vaikka ruukut siirsinkin vielä päivän päätteeksi sisälle mökkiin. Kevään aikana kyhäsin pihalle myös istutuspöydän, ja remontista saakka säilömälleni vanhalle tiskipöydälle löytyi viimeinkin käyttöä. Tuostahan saa tarvittaessa muokattua kesäkeittiönkin.\nEhkäpä se kesä nyt tästä pian alkaakin, sunnuntaina ainakin tuntui kovasti siltä.\nmökki 0 Comments\nBlogia kirjoittaa Sanna, hetken vielä kolmekymppinen neljän lapsen äiti, vaimo, yrittäjä, puuskittainen sisustaja ja aloitteleva siirtolapuutarhuri. Blogissa tarjolla pastellisia kotijuttuja, päivän asuja, neulomisprojekteja, mökkielämää sekä aika paljon kaikkea muutakin.\nKahdet synttärit kahdessa päivässä\nMekonhakureissu ja lentönäytös


Taide-lehti - NETTI-EXTRA: Museokonsepti uusiksi?\nGlobalisaatio piirtää taiteen maailmankartat uusiksi\nOn hyvä ja paha\nNETTI-EXTRA: Museokonsepti uusiksi?\nValtion taidemuseo (VTM) arvioi omaa vaikuttavuuttaan 20-vuotisjuhlansa kunniaksi vuonna 2010 kolmessa julkaisussaan. Taidelaitosten yhteiskunnallista merkitystä ruoti myös samana vuonna julkaistu Antti Järven ja Tommi Laition pamfletti Saa koskea. 10 konstia väkevämpään kulttuuriin. Näiden julkaisujen vertailu valottaa osuvasti instituutiotaustaisten ja niin sanotun vapaan kentän toimijoiden vastakkaisia näkökulmia. Kulttuurimäärärahojen tuleva mullistus heittää kuitenkin eri toimijat samaan veneeseen virran vietäviksi.\nJyrki Kataisen hallitusohjelmaan 2012-2015 on kirjattu VTM:n säätiöittäminen niin, että sen toiminta rahoitetaan veikkausvoittovaroista. Sieltä se tulee lohkaisemaan muilta kulttuurialueilta noin 10 % eli 20 miljoonaa euroa. Museon nykyiset määrärahat eivät kuitenkaan vapaudu valtion budjettivaroista muille toimijoille.\nMuseon säätiöittäminen sujahti yksittäistapauksena hallitusohjelmaan sillä perusteella, että opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalan rakenteellinen uudistaminen tuottaa 15 miljoonan euron säästön.\nHallituksohjelman synnyttyä kesällä 2011 oli kulunut vajaa vuosi siitä kun entinen kulttuuriministeri Stefan Wallin oli arvioinut mielipidekirjoituksessaan (HS 20.9.2010) kulttuurilaitoksille osoitettujen valtionavustusten merkinneen oman aikamme kulttuurin kultakautta. Vielä puolisen vuotta myöhemmin (HS 15.2.2011) hän kuvaili tuntojaan “joulupukkifiiliksillä”. Ministerin kirjoitukseen vastanneet museonjohtajat Pirkko Siitari ja Maija Tanninen-Mattila kuitenkin totesivat että postiviiselta näyttävä määrärahakehitys ei ollut yltänyt museoiden toimintaan mitenkään. Päinvastoin, johtajat väittivät Kiasman ja Ateneumin kituvan (HS 27.9.2010).\nMiksi uudelleen säätiöksi?\nSäätiöittämishaluista alkoi kuulua huhuja 2009, jolloin kuvataiteen ylärakenteita hallinneen Poikien Politbyroon koheesiota koettelivat VTM:n ylijohtajan Risto Ruohosen ja Kiasman johtajan Berndt Arellin toimivaltakiista. Jättäessään Kiasman kesken kautensa Arell nimesi ongelmiksi Kiasman epäitsenäisen aseman (SK 6.11.2009) ja hitaan byrokratian (HS 18.11.2009).\nValtion taidemuseon asemaa on vuosien mittaan selvitetty useaan otteseen. Vuosina 2010-2011 ministeriö teetti siitä kansainvälisen arvioinnin, jossa arvioijat – tosin pidättäytymällä ottamasta kantaa organisaatiomalliin – totesivat museon johto- ja hallintorakenteen raskaaksi ja hierarkkiseksi. Nykyisen hallituksen ohjelmaan sisältyy tavoite säätiöittää museo. Se tuli useille museon sisälläkin yllätyksenä.\nYlijohtaja Ruohoselle se tuli “merkkinä siitä, että jotain on liikahtanut” (YLE uutiset 20.6.2011). Säätiöittämistä oli ajettu sammutetuin lyhdyin. Nyt asiaa valmistelevan työryhmän toimeksiannossa “säätiömuodolla tähdätään taidemuseon toiminnan suurempaan liikkumavaraan ja itsenäisyyteen palvelujen järjestämisessä, kehittämisessä ja rahoituksessa”.\nVTM:n juhlakirja Kulttuurin rakentaja. Valtion taidemuseo 1990-2010 ei vielä edes vihjaa säätiöittämisvalmisteluista, vaan keskittyy valtiollistamisen mahdollistamaan kehitykseen. Kuvataiteen keskusarkiston tuolloinen johtaja Ulla Vihanta valottaa artikkelissaan museon vaiheita 1800-luvun puolivälistä alkaen. Osana hyvinvointivaltion rakentamisprojektia 1960-luvulla päädyttiin luopumaan säätiömuodosta vakaamman budjettirahoituksen turvaamiseksi. Valtion taidemuseo perustettiin 1990 valtakunnalliseksi keskusmuseoksi. Sen jälkeiset kaksi vuosikymmentä ovat olleet museolle poikkeuksellista toimitilojen kehittämisen ja rakentamisen aikaa. Vakinaista ja siihen rinnastettavaa henkilökuntaa VTM:ssä oli vuonna 2010 noin 220.\nToimintojen kuvaamiselle artikkeleissa on turhan vähän tilaa. Toimintaehdot ja –rakenteiden mekanismit nousisivat kuitenkin paremmin esiin, jos niitä olisi tarkennettu konkreettisiin tilanteisiin. Museon valtiollisen jakson käytännön työn kehittäjien jälkikäteisarviot olisivat luoneet näkymiä tulevallekin kehittämiselle. Nyt julkaisu on detaljitiedoilla herkutteleva herragalleria hallintorakenteiden vaiheista ja taustayhteisöjen vaikuttajista.\nNykytaiteen näkökulmasta erityisesti Kiasman vaiheille olisi toivonut lisätilaa, koska nykytaide – määritelmän mukaan – on vähiten ennakoitavaa ja siksi kiinnostavaa instituutionanalyysinkin kannalta. Kiasmassa on jo sen lyhyen historian ajalta erotettavissa eri suuntiin haarottuvia painotuksia. Miten esimerkiksi Tuula Arkio arvioisi alkuvuosien asiallisten toimintaresurssien vaikutusta suomalaisen taide-elämän kansainvälistymiseen? Miksi Tuula Karjalainen avasi yhteyksiä Baltian ja Venäjän suuntaan samalla kun loi mallin kokoelmiin pohjaaville teemanäyttelyille? Miksi Berndt Arell haki selustatukea erilaisilta strategisilta yhteistyökaavailuilta? Ex-johtaja Arkion mielestä tämä suunta oli ollut väärä ja oli vienyt Kiasman alennustilaan, kansalliselle sarjatasolle (HS 20.10.2010).\nErisuuntaisten käsitysten ristivetoa ei ylipäänsä juhlajulkaisussa sivuta. VTM:n ensimmäisen ylijohtajan Marja-Liisa Rönkön pokkari Museoihminen. Narrin päiväkirjasta eli joitakin muistiin merkintöjä elämäkertaa varten (Kirja kerrallaan, 2009) sentään nostaa esiin ongelmia, joista hallintorakenne kärsi edellisen säätiörakenteen peruina. Rönkön mukaan ”vanhan Ateneumin uumenissa rehotti mitä hienostuneempien piinauskeinojen rihmasto lähtemättömästi kuin lattiasieni.” Sisäisen dynamikan lait johtivat pyrkimyksiin eristää ylijohtaja – samalla kun synergiaetujen sijasta kilpailtiin resursseista.\nMuseoyksiköitä yhdisti lähinnä pyrkimys pitää kiinni itsenäisyydestään virastorakenteen sisällä.\nTuula Arkion siirryttyä Kiasmasta VTM:n ylijohtajaksi Ateneumin, Kiasman ja Sinebrychoffin museoiden sekä Kuvataiteen keskusarkiston rinnalle perustettiin uusi yksikkö Kehittäminen ja yhteiskuntasuhteet Kehys. Museoyksiköissä tämä taas miellettiin ylijohtajan esikunnaksi, joka söi resursseja museoilta samaan tahtiin kuin mitä se itse laajeni.\nOnko instituutio pimeyden ydin?\nAntti Järven ja Tommi Laition Saa koskea -pamfletti tarjoutui suomalaisen kulttuurin pelastusohjelmaksi. Kirjoittajat totesivat ministeri Wallinin tavoin, että kulttuuritarjonnalle osoitettu julkinen tuki oli määrällisesti laajempaa kuin koskaan aiemmin. Heidän mukaansa pelastusohjelmaa tarvitaan kuitenkin siksi, että kulttuuripolitiikka perustuu 1960-70 -lukujen jähmettyneisiin rakenteisiin, jotka eivät kykene reagoimaan muuttuneen maailman tarpeisiin. Päämääränä tulee olla yhteiskunnallinen hyöty, jota kulttuurin onnellistuttava voima tuottaa.\nMuistettakoon, että muuttuva maailma toi mukanaan myös Helsingin kaupungin ja kahden suomalaissäätiön rahoittaman Helsinki Guggenheim -museokonseptia koskevan selvityksen. Tuo mahtihanke kansainvälisine arkkitehtuurikilpailuineen kaatui täpärästi, mutta synnytti juupas-eipäs-argumentoinnin suivaannuttamana taiteilijalähtöisen Checkpoint Helsinki -hankkeen. Nähtäväksi jää, onko Checkpoint Helsinki se Järven ja Laition pamfletinkin peräänkuuluttama vaihtoehto “elitistisen valtakunnan tason kulttuuripolitiikalle”, joka edellyttää yleisöltä vain “maksukelpoista debit-korttia, kännykän sulkemista ja läsnäoloa”.\nSaa koskea -pamfletin lajityypilleen ominainen kärjekkyys osuu monelta osin maaliin, erityisesti ehdotuksissaan uuden yleisökäsityksen omaksumiseksi. Mutta kun se painottuu julkisen vallan ja kulttuurin suhteeseen, retorinen huitelu kääntyy helposti samaan kulttuurin välineellistämiseen josta se itse lähtökohtaisesti varoittaa. Kun laitoskulttuurin ja vapaan kentän toimijat asetetaan militantisti toisiaan vastaan, ensimmäinen edustaa korkeakultuurista elitismiä ja vapaaehtoinen toiminta taiteen uudistamista.\nTällä logiikalla syntyy raflaavia väitteitä: Henkilötyövuosiin perustuva julkinen tuki pumpataan vuosi vuodelta liian laajaan ja kalliiseen laitosverkostoon, mikä vain pönkittää valtavia, kolkkoja pytinkejä…; julkinen tuki kannustaa vain ylläpitämään seiniä, joiden sisällä isoilla koneistoilla syntyy itsekeskeistä tekemistä ja tasapaksuja sisältöjä…; Vapaa kenttä ei hyödy valtion tuesta mitenkään ja todellinen, asialleen aidosti omistautuvien toimijoiden tuottama kulttuuri jää yleisön ulottumattomiin. Jos pamfletin tavoin väitetään, että laitoksissa taidepiirit “pitävät vain yllä omaa asemaansa”, jää päätelmäksi, että vain “vapaudessa” on riskien ottoa. Onko taide siis korkeatasoisempaa, jos sen tekijät joutuvat ansaitsemaan varsinaisen elantonsa muista tehtävistä?\nKuvataidekenttä nousee pamfletissa vääristymien päänäyttämöksi – siksikö, että sitä voi huonosti arvioida kustannustehokkuuden mittareilla? Taidemuseot tarvitsevat varastot, seinät ja henkilöstöt vastatakseen kulttuuriperinnön tallentamisesta, tutkimuksesta ja huoltamisesta. Kuvataide on riippuvainen esittämiskäytännöistään, mitkä taas ovat perusta sille yleisösuhteelle, jonka kehittämistä Järvi ja Laitio edellyttävät.\nParadoksi on siinä, että niin laitoksissa kuin vapailla ryhmilläkin suuri osa ajasta kuluu projektiapuraha-anomusten tehtailuun. Myös vapaiden ryhmien varat menevät pääosin seiniin ja niistä kiinni pitämiseen. Jokseenkin väistämättä tästäkin seuraa jonkinasteinen institutionalisoituminen.\nViimeisimpänä muistutuksena nykytaiteen uhanalaisesta asemasta on kansanedustaja Vesa-Matti Saarakkalan (ps) ehdotus Kiasman yksityistämisestä niin, että se eriytettäisiin säätiöitettävästä Kansallisgalleriasta. Kiasma joutaisikin hänen mielestään yksityisten tahojen suojiin, mistä käsin se aidon kilpailun turvin “voisi ostaa enemmän kalliita ulkomaisia teoksia”.\nMuseotyön sisäsyntyinen kiistanalaisuus\nAteneumin kokoelmatoiminnan vaikuttavuutta arvioiva Kokoelmalla on tekijänsä ja Kuvataiteen keskusarkiston Muisto. Taiteilijakirjeitä, arkistoja ja kokoelmia herättelevät ansiokkaasti ajattelemaan sitä siirtymää, jossa perinteisiä muistiorganisaation toiminta- ja tiedonkeruutapoja korvataan verkottuneen nykyajan tiedonmuodostuksen tavoilla. Niistä välittyy ajatus, kuinka museotyön perimmäiset tehtävät eivät sinänsä ole mihinkään muuttuneet; päinvastoin, tietoyhteiskunta on teknisen kehityksen ja digitalisoituminen myötä antamassa kokoelmille entistä enemmän diskursiivista painoarvoa ja tietovarannoille potentiaalia museon muistiorganisaatio- ja taidelaitosluonteen syventämiseksi.\nSaa koskea tyytyy vain nostamaan kuvataidekentän kulttuuripolitiikan harvainvallan vääristymien räikeimmäksi esimerkiksi, missä maan tapana on antaa kulttuurielämässä vallan keskittyä harvoille, tähtien tekemisestä korruptoituville asiantuntijoille. Itse se ei kuitenkaan pyri erittelemään taidelaitoksen varsinaista vallankäytön luonnetta. VTM:n julkaisujen analyysit kaanonien kulttuurisidonnaisista syntymekanismeista sentään terveellä tavalla kyseenalaistavat museoiden perinteisen instituutiokeskeisen auktoriteettiaseman laadun määrittelijänä.\nKäytännössä museotyö ei koskaan ole intressitöntä. Taidelaitos ylipäänsä voi keskittyä vain pyramidin huippuun valitsemalla taiteen, johon se kulloinkin kohdistaa katseensa. Tiedon määrän kumulatiivisesti kasvaessa museolta vaaditaan vain nyt enemmän tiedon historiallisen katkoksellisuuden ja mosaiikkimaisuuden tunnistamiseksi.\nErityisesti uuden taiteen edessä arviointikysymykset korostuvat, eivätkä vähiten siksi että perinteiset luokittelun keinot eivät riitä silloin, kun taide elää taiteenalojen välimaastoissa, toisiaan hedelmoittävistä risteilevistä vaikutteista. Taide uudistuu usein pienissä sisäpiireissä eikä entuudestaan tuntemattomalle tekemiselle voi odottakaan olevan heti ymmärrystä ja yleisöä. Jos Saa koskea -pamfletin (tahattomasti?) implikoiman konvetionaalisen taidekäsityksen tavoin tulisi varoa tekemistä, joka “hävittää taiteesta esteettisyyden” eikä siksi kiinnosta suurta yleisöä, eikö koko uudistumisen ehto – kokeilu – jää sekä huomion että julkisen tuen ulkopuolelle? Tässä pamfletti putoaa kuoppaan, mistä se kritisoi taidelaitoksia: sen kulttuuripolitiittinen idea tasapainoilee esteettisen muotokulttuuriin ja suuria yleisöjä havittelevan spektaakkeliyhteiskunnan ihanteiden välillä.\nSaa koskea saa kuitenkin monille väitteilleen suorastaan hilpeällä tavalla tahatonta selustatukea VTM:n juhlakirjasta Kulttuurin rakentaja, missä YTT Tuula H. Laaksovirta erittelee museon tiedonvälitysstrategiaa: Sen “politiikan päättää päällikköviraston pää”. --- “Sen suunnan ja kohteen määrittely tapahtuu periaatteessa hyvin keskitetysti ja käytännössä hyvin hajautetusti”. Tuo “Hajautettu rakenne toimii hyvin koska tiedonvälityksen ideologiasta vallitsee yksimielisyys”, mutta toisaalta kuitenkin: “Hajautetun tiedonvälityksen seurauksena samoja tiedonvälityksen tuotteita, --- , tuotetaan eri puolilla organisaatiota viidessä yksikössä (takaa monipuolisuuden, mutta hämärtää yhtenäistä profiifilia).” Ja huipennukseksi: “Kolmannen hajautuksen tiedonvälitykseen tuo runsas projektityöskentely. Kun se koordinoidaan normaalityön kanssa, on seurauksena koordinointiryhmiä, tiimityöryhmiä, yhteistyöryhmiä ja johtoryhmiä. Lopputulos on ryhmien ryteikkö.“ --- “Ministeriön tietoyhteiskuntastrategia on tarkoitettu toiminnan selkärangaksi vuosina 2007-2015, joten odotettavissa on muutosmyllerrysten jatkuminen”.\nEpäselväksi jää, onko valtion virastomalli sinänsä ollut syynä tälle “ryhmien ryteikölle” vai onko VTM:ssä kulloisistakin hierarkisista asemista käsin vain kehittynyt se lamaannuttava järjestelmä, jota nyt olisi syytäkin virtaviivaistaa? Takaisiko siis vain paluu säätiömuotoiseen hallintoon VTM:n palvelujen ja rahoituksen joustavamman järjestämisen?\nValtionhallinnon kulttuuripolitiikan vakaudesta kertoo paljon se, että tuuliviiri näin yllättäen kääntyy. Viime aikoina lakisääteisten perustoimintojen saaminen budjettirahoituksen piiriin on ollut kulttuuripolittinen tavoite. Nyt veikkaustulojen varaan siirtyminen ei ainakaan VTM:n ylijohtajaa huoleta. Hän odottaa sillä kansallisgallerialle “vakaampaa pohjaa”, vaikka arveleekin, että asia “…ei varmastikaan miellytä kaikkia” (Yle Uutiset 20.6.2011).\nLaajemmalla, veikkaustulojen varassa toimivalla kulttuurikentällä toden totta eletään nyt kuin savuavilla raunioilla. Kun VTM:a säätiöitettäessä ei varmisteta vastaavan menoerän tulouttamista veikkausvoitoista tai niiden rahastoista kulttuurimäärärahoihin, nykyisen hallituksen kulttuuriministerin joulupukinkontissa on maaliskuisen hallitusriihen tuloksena vain lupaus, että 20 miljoonan euron leikkaus toteutetaankin asteittain parin vuoden aikana.\nMinkä uudistuksen VTM:n itse itselleen kaavailema hallintomalli sitten toisi kansallisgallerian yksiköille? Ne koottaisiin edelleen yhteiseen konklaaviin, johon kuuluisi entisen Kehyksen sijasta konsulttien avulla valmisteltu, globaalien liiketoimintamallien mukainen matriisiorganisaatio yhteisiä teknisiä ja palvelujen tukitoimintoja varten. Skeptikoiden mielestä tämä ei ole avain museoiden itsenäisyyteen, päinvastoin, se vain vahvistaisi ylätasoa. Ulkopuolinen rahoitus ja yritysyhteistyö ovat nykyisessäkin organisaatiossa jo pitkään olleet strategisina tavoitteina ja toimintojen ehtoina.\nKulttuuri on lahja\nSaa koskea -pamfletin ristiriitaisuuksia hälventää sen hienosti tiivistämä perussanoma: “Kulttuurin yhteiskunnallista hyötyä tulee hakea lahjan antamisen kautta, ei taloudellisen arvontuottamisen lähtökohdista. --- Kulttuuri parhaimmillaan työntää ihmisiä lähelle sitä tilaa, jossa tunnemme hetkellisesti itsemme epävarmoiksi. Se pakottaa meidät pohtimaan, mikä todella on tärkeää”. Kuvataiteessa samaa on pohtinut Andrea Fraser, yksi kansainvälisen taidemaailman terävimmistä analyytikoista kuvatessaan instituutiokritiikin suunnanmuutosta 1990-luvulta lähtien: tänä päivänä taiteen arviointiketjuissa limittyy useita taidemaailmoja, joiden toimijat niin kansallisilla kuin kansainvälisilläkin tasoilla muodostavat erilaisia, toisilleen jopa vastakkaisia verkostoja. Siksi instituutiokritiikin funktiona on nyt puolustaa instituutiota.\nTukholman Moderna Museetin johtajana aloittanut Daniel Birnbaum asemoi (SvD 12.2.2012) museotaan samaan “vakavasti otettavaan liigaan” Zürichin Kunsthausin, Barcelonan Macban tai Kölnin Ludwig Museumin kanssa. Brittien Tatea tai New Yorkin MoMaa hän pitäisi suuryrityksinä, jotka museoina ovat eräänlaisia monstereita. Hän sivusi myös taiteen globaaleja rakenteita sen kansainvälisen tuohtumuksen valossa, jonka venäläinen miljardööri Roman Abramovits aiheutti ankkuroidessaan jättiristeilijänsä vuonna 2009 Venetsian biennaalin sisääntuloväylän edustalle.\n“Ooh, Abramoviceja on niin monia”, huokasi Birnbaum – tuolloisen biennaalin päänäyttelyn kuraattori – viitaten arabimaailmaan, Venäjälle ja muihin maihin missä “nykytaide on joutunut vääriin käsiin”. Ruotsia hän arvioi suhteellisen sivistyneeksi paikaksi, missä taide ei ole vain väline, jolla eliitti ilmaisee asemaansa. Toki Birnbaum arveli elämän Modernassakin liikkuvan politiikan ja rahan ympärillä, mutta uskoi museon aseman riittäväksi voidakseen itse keskittyä taiteelliseen sisältöön “suhteellisen korkealla tasolla”. Tuo taso on edellyttänyt pääomakseen näkemyksellistä asiantuntijuutta. Moderna Museetin status valtiollisena virastona ei ole estänyt sitä nousemasta kansainvälisten kärkimuseoiden joukkoon.


Lääkärille ne eivät olleet yllätys: kuulemma joka kolmannella odottavalla äidillä on peräpukamia. Lääkäri arvioi, että vaimoni vaiva ollut kovin vaikea ja määräsi hoidoksi peräpuikkoja ja voidetta, jotka sitten vähensivätkin oireita.\nKun sama vaiva sitten ilmaantui minulle muutamia vuosia myöhemmin, en mennyt lääkäriin vaan ostin apteekista itselleni samat lääkkeet.\nKerran työmatkalla Hongkongissa laitoin ne hotellihuoneeni minibaariin, jotta ne pysyisivät käyttökelpoisina. Ikävä kyllä huonepalvelu heitti baaria täydentäessään lääkkeeni pois heti matkani alkuvaiheessa.\nErään toisen kerran, ollessani seminaarimatkalla Lontoossa, peräpukamat alkoivat oireilla voimakkaasti, ja olin unohtanut lääkkeeni kotiin. Oli todella työlästä yrittää selittää englantilaisessa apteekissa, minkä tyyppistä lääkettä olin etsimässä. En silloin tiennyt, että peräpuikot ovat tyypillisesti ranskalaisten suosima lääkemuoto; monissa muissa maissa lääkkeet ovat useimmiten muissa muodoissa.\nRanskalainen korostukseni ei auttanut asiani kuvailemisessa... englantilainen farmaseutti vain pyöritteli päätään, kun yritin selittää hänelle elekieltäkin käyttäen, mitä olin etsimässä. Kun farmaseutti ei ymmärtänyt, luovutin ja kärsin oireista seminaarin loppuajan.\nKun sitten kuulin veljeltäni kertakäyttöpakkauksissa olevista Micro-H-kerta-annoksista, joissa peräpuikot ja voide on yhdistetty samaksi lääkkeeksi, ostopäätöstä ei tarvinnut harkita sekuntiakaan. Pakkasin niitä valmiiksi toilettipussiini, jotta en joutuisi enää pulaan missään olosuhteissa.\nJoitakin viikkoja sitten sainkin todeta kerta-annosten hyödyn ja kätevyyden. Olimme koko perhe lomalla Marokossa, kun huomasin oireiden alkavan. Käytin heti yhden annoksen.\nMinun ei nyt tarvinnut huolehtia lääkkeen säilytyslämpötiloista eikä siitä, mikä määrä voidetta tarvitaan, ei myöskään annostelukärjen puhdistuksesta, vaan pystyin lääkitsemään vaivani nopeasti, tehokkaasti ja helposti!\nOireet lievittyivät nopeasti ja hävisivät kokonaan muutaman päivän hoidon jälkeen. Palatessamme Ranskaan kävin heti apteekissa ostamassa muutaman pakkauksen lisää, jotta lääkettä olisi aina matkassa mukana, ja apteekin henkilökunta suositteli minulle myös Micro H Kosteuspyyheitä, joiden avulla voi huolehtia peräaukon seudun hygieniasta.\nNämä tuotteet täydentävät toisiaan loistavasti, hoitavat tehokkaasti ja sopivat liikkuvaan elämäntyyliini. En vaihtaisi niitä pois mistään hinnasta!


E. Remington and Sons – Wikipedia\ntuliaseiden ja kirjoituskoneiden valmistaja\n(Ohjattu sivulta Remington)\nE. Remington and Sons (1816–1896) oli yhdysvaltalainen tuliaseiden ja kirjoituskoneiden valmistaja. Yrityksen perusti 1816 Eliphalet Remington Ilioniin New Yorkiin, ja 1. maaliskuuta 1873 tehtaassa aloitettiin ensimmäisen kaupallisen kirjoituskoneen valmistus.\nElokuussa 1816 silloin 22-vuotias Eliphalet Remington II takoi ensimmäisen kiväärinpiippunsa. Se osoittautui onnistuneeksi, ja nuori seppä ryhtyi valmistamaan niitä vastatakseen Mohawk Valleyn kasvavaan urheiluaseiden kysyntään. Kun Erien kanava valmistui yhdistämään Buffalon Albanyyn, paikallinen kaupankäynti vilkastui merkittävästi. Kun kiväärinpiippujen kysyntä kasvoi, Remingtonit siirsivät 1828 pajan ja valimon kanavan tuntumaan lähelle Morgan's Landing, myöhemmin Ilion, -nimistä kaupunkia. Samaan aikaan kuoli vanhempi Eliphalet, ja hänen poikansa ryhtyi johtamaan yritystä.\n1 Remingtonin kirjoituskone\n2 Nimeksi E. Remington & Sons\n3 Uusi nimi Remington Arms\nTätä ensimmäistä kaupallista kirjoituskonemallia Remington valmisti 5 000 kappaletta.\nChristopher Sholes, Carlos Glidden ja Sam Lewis keksivät 1867 uuden kirjoituskoneen. Sholesin ja Gliddenin kirjoituskone oli ensimmäinen, jolla saattoi kirjoittaa nopeammin kuin käsin. Patentti (US 79 265) myytiin 12 000 dollarilla Densmorelle ja Yostille, jotka tekivät sopimuksen E. Remington and Sonsin kanssa, joka silloin tunnettiin ompelukoneiden valmistajana. Sopimuksen mukaan Remingtonin piti ruveta valmistamaan kaupallisesti silloin nimellä Sholes and Glidden Type-Writer tunnettua konetta. Remington aloitti ensimmäisen kirjoituskoneen valmistuksen 1. maaliskuuta 1873 Ilionissa New Yorkissa.\nNimeksi E. Remington & SonsMuokkaa\nEliphalet vanhin poika Philo Remington tuli yritykseen mukaan 1839, ja nimeksi tuli E. Remington & Son. 1845 mukaan tuli hänen toinenkin poikansa Samuel, jolloin nimeksi muutettiin pian E. Remington & Sons. Myös Remingtonin kolmas poika Eliphalet III tuli myöhemmin yritykseen osakkaaksi.\nTässä vaiheessa yritys keskittyi lähes täysin kiväärinpiippujen valmistukseen. Piippuihin merkittiin näkyvä leima "REMINGTON", ja ne tunnettiin laadukkaina ja kohtuuhintaisina piippuina. Monet, elleivät kaikkikin, itsenäiset asesepät Mohawk Valleyssa ostivat valmiita mutta rihlaamattomia piippuja Remington ja käyttivät niitä kootessaan asiakkaidensa tilaamia aseita. Kysynnän lisääntyessä Remingtonit lisäsivät tuotantoonsa muitakin aseenosia.\nUusi nimi Remington ArmsMuokkaa\nE. Remington and Sons myi 1886 kirjoituskoneiden valmistuksen Standard Typewriter Manufacturing Companylle. Kauppaan kuului nimen Remington käyttöoikeus. E. Remington and Sons muutti nimekseen Remington Arms.\nStandard Typewriter otti uudeksi nimekseen 1902 Remington Typewriter Company. Yhtiö sulautui 1927 Rand Kardex Company -nimiseen yritykseen, ja niistä syntyi Remington Rand, joka jatkoi konttorikoneiden valmistusta ja josta myöhemmin tuli merkittävä tietokoneyritys, joka valmisti myös sähköparranajokoneita.\n↑ Kirjoituskoneista. Suomen Teollisuuslehti, 25.08.1910, nro 15, s. 7. Kansalliskirjasto Viitattu 31.07.2016.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=E._Remington_and_Sons&oldid=15859404”\nViimeksi muokattu 31. heinäkuuta 2016 kello 21.51


Timo Jussila on kaupungin eteläisin asukas – Hämeen Sanomat\nTimo Jussila on kaupungin eteläisin asukas\nJos tiedät missä Hämeenlinnassa sijaitsee Kenonmutinpolku, et ole vielä kovin lähellä Ylimmäisentie 937:ää, jossa asuu kaupungin eteläisin asukas Timo Jussila. Kenonmutintieltä on jatkettava vielä kymmenkunta kilometriä ennen kuin Ylimmäisentie 937 kohdalla tie vie Jussilan tilan pihan läpi. Tarkka paikka on Ahoisten kylän Ylimmäisenkulma.\nKylällä on useita asuttuja talouksia, mutta palveluita ei lainkaan.\n– Jo Rengon kunnan aikaan joku varasti Ylimmäisentien kyltin tien alkupäästä. Sanoin siitä silloiselle kunnan rakennusmestarille, mutta uutta kylttiä ole koskaan ilmaantunut.\nPari sataa metriä Jussilan tiluksilta kulkee Lopen ja Hämeenlinnan raja. Kuntarajasta kertova viitta on pusikon peitossa, mutta Lopen vaakuna ja kyltti ovat paikallaan. Hämeenlinnan rajasta ei tolppa kerro mitään.\n– Kuntaliitoksen jälkeen Rengon kyltti ja vaakuna tietysti poistettiin. Mitään ei ole tilalle tullut.\nJussilan tilan eteläisimmässä kulmassa avokalliolla ja seudun korkeimmalla kohdalla on kivinen rajamerkki. Iso kivi on merkkinä kuntarajoista, sen ympärillä olevat pienemmät kivet Ahoisten, Topenon Salonkylän ja Vojakkalan kylien rajoista. Noista kylistä Ahoista lukuun ottamatta muut kylät kuuluvat Loppeen. Samassa läjässä ovat myös neljän tilan rajoja osoittavat kivet.\n– Aikanaan kallion kivikasa on ollut kylien nuorison kokoontumispaikka. Itse en ole täällä käynyt kuin metsäraivaushommissa. Nuorena meikäläisen ikäluokka ajeli mopoilla näissä maisemissa.\nJussila on maanviljelijä, jolla kasvaa ruista ja kuminaa. Kotitilan läheisyydessä on viitisen hehtaaria ruista, loput pellot ovat hieman hajallaan eri puolilla eteläistä Renkoa ja Loppea.\n– Toimeentulo tulee nykyisin metsä- ja maatalouskoneiden ja osin pienkoneiden korjauksesta. Minulle tämä on ihannepaikka, Hämeenlinnaan, Forssaan ja Riihimäelle on nelisenkymmentä kilometriä noin viiden kilometrin tarkkuudella. Haen varaosia´paljon sekä Hyvinkäältä ja Riihimäeltä. Asiakkaiden näkökulmasta paja on tietysti hieman syrjässä.\nIsolle kirkolle eli kantakaupunkiin Jussila ajaa muutaman kerran viikossa.\n– Jos kaupasta pitää lähteä varta vasten ruokaostoksille ajan Lopelle. Matka on nopeampi, koska pihalta on kolmisen kilometriä 54:lle eli Riihimäki-Forssa tielle.\nHämeenlinnan suuntaan ensimmäiset seitsemän kilometriä ovat osin vielä sorapintaista tietä, loppumatka vaihtelevankuntoista asfalttipintaa. Palokunta saapuu Ylimmäisenkulmalle nopeammin Lopelta kuin Hämeenlinnasta.\nPoliisiautokin on nähty Ylimmäisentiellä joskus, mutta syytä ei tiedetä.\n– Lienevätkö eksyneet, veikkaa Jussila\nMaaseutuidylli voi karista nopeasti\nYlimmäisenkulmalle on vuosien varrella muuttanut väkeä, mutta kaikki eivät ole viihtyneet kylällä pitkään.\n– Maaseutuidylli saattaa joskus idylli karista kun syyspimeät ja talvi tulevat. Jos työpaikka tai harrastukset ovat kantakaupungissa, matkaa kertyy aika runsaasti. Kesällä on mukava ajella pikkuteitä, mutta syyspimeillä päivittäinen 80–100 kilometrin lenkki voi alkaa käydä hermon päälle. Yhdessä talossa ensimmäiset asukkaat luovuttivat pian talopaketin ostettuaan, seuraava rakensi paketin loppuun ja viihtyi pari vuotta. Nyt taloa asuttaa jo kolmas perhe. Maallemuutossa pitää myös asenteiden muuttua.\nYlimmäisenkulmalla elämä alkoi hiipua jo 1970-luvulla, kauppa ja koulu lakkautettiin 1970-luvun alussa. Syrjäkulmille pitää syntyä, mikä vaikuttaa viihtymiseen.\n– Kävin ala-asteen Nevilässä parinkymmenen kilometrin päässä, yläasteen kävin Lopella. Koulumatka ei juurikaan lyhentynyt, mutta nopeutui.\nJussila ei paljon kaupungilta odota, mutta muistuttaa saman valuutan olevan käytössä, kuin kantakaupungissakin. Veroäyrikin on sama. Palvelut eivät kuitenkaan ole samanarvoisia.\n– Pääterveysasemalla käynti vie helposti kolmisen tuntia. Heinäkuussahan Rengossa ei saa sairastaa, onhan terveysasemamme tuolloin suljettuna.\nTiestöön ei laitakaupungilla ole koskaan puututtu liikaa.\n– Ylimmäisentiellä on hidastusraidat ihan omasta takaa. Routa rikkoo joka kevät teitä, eikä kuoppia tai raitoja ole kovin suuri kiire teitä korjata. Hyvä soratie on kuitenkin parempi kuin huono asfaltti. Täällä asuvilla on kuitenkin tekemisen meininkiä, joten hyvää kesän jatkoa kaikille nykyisille laita- ja kantakaupunkilaisille.


» Kaikki on Ameeriikan vikkaa Kaikki on Ameeriikan vikkaa | Suomen Sotilas\nKaikki on Ameeriikan vikkaa\nJaakko Puuperä | 06.04.2016 | Blogi\nTimo Peltonen esitteli maamme arvovaltaisimman päivälehden Helsingin Sanomien TV-sivulla B 21 HBO-dokumentin, jossa\nClintonin CIA-johtaja Robert Gates tulkitsee Lähi-itää obamalaisittain. Obamalainen ulkopolitiikkahan on todella tuottanut upeaa hedelmää. Suomessahan on selviö, että kaikki on amerikkalaisten vikaa ja erityisesti republikaanien.\nKoska Helsingin Sanomat ei meidän väärinajattelijoiden vastineita ja motkotuksia julkaise, kirjoitan tämän blogina oman lehteni sivuille. Onhan meillä kuitenkin noin neljännes miljoona seuraajaa Suomessa…\nSiis itku pois ja asiaan…\nPeltonen toistaa edustamansa median tyylille uskollisesti vasemmistolaisen isolationismin mantraa, joka on niin typerä, että sitä sietäisi jo hävetä:\nJuttu menee näin, jälleen kerran, suora sitaatti:\n“Jos CIA ei olisi vuonna 2003 väittänyt Saddam Husseinilla olleen\njoukkotuhoaseita, USA ei oletettavasti olisi hyökännyt Irakiin.\nSaojatuhansia ihmishenkiä olisi säästynyt. Ei olisi syntynyt\nvaltatyhjiötä, jossa sikisi jihadistijärjestö Isis. Oletettavasti ei\nolisi tehty terrori-iskua Pariisiin viime vuonna tai Belgiaan toissa\nNäinköhän se taas meni.\nOlen itsekin sitä mieltä että Irakin sota 2.0 ei mennyt ihan nappiin ja että Afganistanin sodan länsi hävisi. Kirjoitimme siitä aikanaan itsekin hyvin kriittisesti Yhdysvaltain tiedustelutoimintaa ja ulko- ja turvallisuuspoliittista osaamista arvioiden. Mutta mitkä olisivat olleet näiden sotaretkien todelliset vaihtoehdot?\nOn ilmeistä että sodalle haettiin hakemalla syy, mutta, CIA ei ollut ainoa, joka uskoi Saddamin piilottelevan joukkotuhoaseita. Niin uskoivat mm. YK:n asetarkastajat ja niin\nuskotteli Saddam itse. Ennen interventiota tavanomaiset rauhanpuolustajatkin vastustivat amerikkalaisten hyökkäystä nimenomaan koska hekin epäilivät, että Saddam vastaisi\njoukkotuhoaseilla ja sodasta tulisi “uusi Vietnam” napalmiakin pahempine tuhovoimineen. No toisin kävi vaikka käteen taisi jäädä kyllä Vietnamin reissuakin isompi kasa sitä itteään…\nSitä paitsi Saddamilla oli joukkotuhoaseita. Vai mitä ovat ne sinappikaasut, joita Saddamin tiedustelu-upseerit ovat hakeneet piiloistaan ISIS:n käyttöön? Ja mitä kulki Syyriaan maaliskuussa 2003 Venäjän suurlähetystön evakuointikolonnassa? Mitä Israel kävi pommittamassa Syyriassa Irakin-rajan tuntumassa? Hiekkaako?\nNiin. Aivan kuten Afganistanin sotapäälliköt, ovat vanhat Baathistit ja muut arabisosialistit (nämä YLEN ja Hesarin toimittajien muinaiset ihannepojat) osoittautuneet kovin ideologiattomiksi ja valmiiksi palvelemaan osaamisellaan sitä joka eniten maksaa… tai jättää nyt ainakin henkiin. Siis herätkää, kansainvälinen politiikka on raadollista varsinkin Lähi-idässä.\nKolmanneksi useimmissa raporteissa ja mm. eräässä väärin käännetyssä Bushin puheessa verbinä oli “sought” (seek) eikä “bought” (buy) eikä kai kukaan kiistänyt, ettei Saddam olisi tavoitellut vähintään samaa joukkotuhovoimaa kuin naapurinsa Iran ja Syyria heti kun YK:n 12 vuotta kestäneet sanktiot olisivat rapautuneet?\nKyllä. Minustakin Saddam olisi pitänyt niitata toisin. Mutta mikä olisikaan ollut huuto jos Irakiin olisi menty Chilen mallilla? Olisiko Saddam ollut kohta verrattuna Allendeen Ameriikan imperialismin uhrina ja murhattuna? Se kun näyttää olevan vähän niin, että meidän lämmitetyissä huoneissa istuville nojatuolitoimittajille ei kelpaa mikään mikä tulee jenkeistä, paitsi HBOn leffat, kokis, roskaruoka ja farkut, ja niitäkin tietysti kritisoidaan kovasti. Se on vähän niin kuin suomalaisen opposition ja sitä kohtuullisen yksipuolisen räikeästi tukevan valtamedian suhde hallituksen leikkauksiin; mikään ei kelpaa kun on väärät puolueet vallassa.\nBack to bisness niin ku Ameriikassa sanotaan.\nNeljänneksi joukkotuhoaseet eivät olleet ainoa eivätkä ratkaiseva syy Irakin-sotaan. Ne saattoivat olla tekosyy tai lisäsyy. Mutta ne eivät anna perusteita nyt esitetynlaisiin naiiveihin kontrafaktuaalisuuksiin.\nVuonna 2003 kyse oli ennen kaikkea kansainvälisen politiikan kroonisen häirikön taltuttamisesta, vuoden 1991 “sadan tunnin sodan”\npäättämisestä. Kristallipalloa ei ollut. Toki moni arvosteli tuolloin jo etukäteen valittuja metodeja aivan aiheesta. Palautetaan siis mieleen vähän tilannetta vuonna 13 vuotta sitten. Median muisti on nimittäin noin viikon pituinen ja tässä nyt on kulunut vähän pidempi tovi. Joko unohdettiin Halabjan kaasuhyökkäys, kurdeihin ja shiialaisiin kohdistunut alituinen kansanmurhan uhka, jota muuten Suomessakin kovin äänekkäät vasemmistokurditaustaiset muka-asiantuntijatkaan eivät ikuista suuurta saatanaa Ameriikkaa haukkuessaan muista, tuki Abu Nidalin ja molla Krekarin kaltaisille terroristeille, miljoonat irakilaiset pakolaiset joita oli Suomessakin asti, lentokieltoalùeet ja muut yhä vaikeammin valvottavat sanktiot joìsta kärsivät tavalliset ihmiset…?\nViidenneksi ei tarvitse spekuloida, vaan vain katsoa Syyriaan nähdäkseen mitä olisi tapahtunut naapurin Baath-tyranniassa vallan siirryttyä Saddamin pojille. Eli pelkkä Saddamin salamurhauttaminen ei olisi riittänyt. Pitkien puukkojen viikoista olisi tullut laajat ja veriset ja arvaamattomat joka tapauksessa. Suokaa anteeksi realistisuuteni. Eli Syyriaan ei – Obaman demokraattien poliittisen linjan mukaisesti – tehty interventiota ja miten kävikään? Ilmasta käsin kun näitä sotia ei voiteta. Ei voitettu Vietnamissakaan eikä tulevaisuudessakaan.\nKuudenneksi ilman ISISiäkin Ranskassa ja Belgiassa olisi pohjoisafrikkalaisia rappionuoria, radikalisoituvia narkomaaneja ja terrorismin perinteitä.\nSurullista on, kuinka tällainen lähihistorian vääristely jatkuu valtamedian suosiollisella myötävaikutuksella. Valikoiva muisti johtaa siihen, mitä saman lehden Kari Huhta osuvasti uumoilee Merkintöjä-kolumnissaan lehden sivulla A 4:\nYhdysvaltain turhautuminen NATO-liittolaisiinsa romahduttaa Suomenkin puolustuksen uskottavuuden. Ehkä se on tarkoituskin.\nPS. eli lisäys alkuperäiseen tekstiin kello 11.30 keskiviikkona 6.4.:\nNiin kuin arvata saattoi alkoi taas se itku että jutussa ei muistettu mainita amerikkalaisen imperialismin ja öljydollarien vaikutusta ja pahuutta. Siis todettakoon vielä vain laajasti määriteltynä lukutaitoisille ihmisille selkokielellä: Yhdysvallat teki rutkasti virheitä ja sen ratkaisuun lähteä 2003 sotaretkelle vaikutti vahvasti – tai siis pääasiassa – suurvallan halu pönkittää ja taata oma asemansa lähi-idässä. Taustalla vaikuttivat myös Halliburtonin kaltaiset öljyalan jättitoimijat. On kuitenkin muistettava, että valtion tehtävä on ajaa sen omaa – lue kansalaistensa eli omistajiensa – etua. Tämä olisi hyvä muistaa Suomessakin, myös maailmanparantajien. Rahan kun pitää tulla jostakin että voidaan sitten parantaa sitä maailmaa. Eli jottei nyt kenellekään jää epäselväksi niin totean vielä kerran: ei, minun eikä edustamani lehden mielestä Yhdysvaltojenkaan toiminta ei ole virheetöntä tai moraalisesti täysin nuhteetonta ja rationaalista niin kuin ei muidenkaan inhimillisten organisaatioiden tässä maailmassa. Ei edes tämän lehden. Että siis viesti kiteytettynä; lukekaa kriittisesti kaikkea mitä luette ja muistakaa että kaikki virheet eivät ole tahallaan tehtyjä ja osa suurta salaliittoa. Niin kuin edesmennyt kuuluisa historioitsija ja marxisti Eric Hobsbawm (1917-2012) aikanaan muistutti, sattumalla on kovin usein suurempi rooli historiassa kuin uskomme ja asiat hyvin harvoin menevät niin kuin oli suunniteltu. Ja muistakaa myös se, että Washington ei ole Kreml. Amerikkalaisessa päätöksenteossa on huomattavan paljon ristiin vetäviä vaikuttajia, se kun on sinänsä hienon demokraattisen järjestelmän sisäänrakennettu piirre ja joskus heikkouskin – jos kohta on niitä korvaan kuiskuttelijoita ja painostusryhmiä tiukimmissa diktatuureissakin. Eli kyllä tässä sotkussa on amerikkalaistenkin syytä, mutta on täysin kyseenalaista ja ala-arvoista syyttää amerikkalaisia kaikesta ja erityisesti esittää kontrafaktuaalisia entäs-jos väitteitä historian tapahtumista, joiden kausaaliketjut ovat huomattavan monimutkaisia. On suorastaan idioottimaista väittää, että Pariisin terrori-iskua ei olisi tapahtunut ilman vuoden 2003 Irakin sotaa.\nNiin ja siis kyllä, olemme lehdessämme syvästi sitä mieltä, että Vietnaminsota ja Irakin 2003 alkanut kähinä olivat virheitä. Mutta vaihtoehtois-”historiaa” oluttuopin ja Tuntemattoman Sotilaan ääressä harrastaville foliokotsille esitän kysymyksen: mikä olisi ollut se parempi vaihtoehto ja mitä siitä olisi seurannut? Itselläni ei ole siihen vastausta, silti vaikka kritisoin lehden päätoimittajana Yhdysvaltojen Irakin operaatiota jo 13 vuotta sitten. Enkä usko, että on uskottavaa vastausta kenelläkään muullakaan. Historioita kun on aina vain yksi. Historian kuvia on sitten sitäkin enemmän.


Kun menet iGame -nettikasinolle, löydät sieltä videopokeri-kategorian!\nSe on aika harvinaista, että videopokeri on saanut kasinolla ihan oman pelikategorian. Sen puute johtuu varmasti usein siitä, että niitä ei joko ole ollenkaan tai niitä on todella vähän. Kun menet iGame -nettikasinolle, sieltä löydät kategorian, josta löydät vain videopokeripelejä. Tämä kategoria on siellä nimellä Video Poker, ja sitä kuvataan kuvalla, jossa on jonkinlainen videokamera. Se, millaisia pelejä tässä kategoriassa on tarjolla, kerrotaan nyt tässä alempana. Sen voit tietysti jo arvata, että löydät sieltä useamman videopokeripelin kuin yleensä nettikasinoilta. Tämä valikoima sopii sinulle hyvin, jos pidät näistä peleistä. Mutta jos et ole niitä jostain syystä vielä koskaan pelannut, nyt olisi jo viimein aika. Ole jäänyt jo paljosta paitsi!\nVideopokeripelien oma pelikategoria sisältää 7 peliä\nTällä hetkellä tämä kategoria sisältää 7 peliä. Näitä pelejähän eivät kaikki pelituottaja tuota yhtä eikä niitä kukaan tuota samoja määriä kuin esimerkiksi kolikkopelejä. Tämä määrä on siksi videopokeripelien määräksi ihan mukavan suuri.\nTästä valikoimasta löytyy monta perinteistä suosikkia, joita voidaan tarjota ihan samoilla nimillä, vaikka ne tulisivat eri tuottajilta. Nimissä voi olla mukana jotain omaakin. Yksi peli näistä on peli nimeltään Jacks or Better Multihand, jossa tämä nimen viimeinen sana erottaa sen niistä perinteisistä. Sieltä löytyy myös kaksi peliä, joiden kummankin nimi on pelkkä Jacks or Better. Ne eivät silti ole samoja pelejä, joten niitä kumpaakin kannattaa kokeilla. Ne voivat erota toisistaan ulkoasuilta, mutta myös muilta osin. Lue alta lisää, että mitä eroja näissä peleissä on, vaikka nimi onkin sama.\nKahden eri tuottajan Jacks or Better -peli\nToinen näistä samannimisistä peleistä tulee tuottajalta NetEnt. Voit pelata peliä vain yhdellä kädellä tai ottaa mukaan kerralla vaikka 25 kättä. Kun saat voiton, voit yrittää tuplata sitä. Ja tässä vaiheessa tuli huomattua, että vaikka iGame esitteleekin pelin pelkällä Jacks or Better -nimellä, löytyy sen perästä vielä sanat Double Up! Toinen näistä peleistä tulee tuottajalta Relax Gaming. Se näyttää ulkoasultaan erilaiselta, mutta sitä pelataan kuten perinteistä pelin versiota.


Onko tässä Googlen tuleva huippupuhelin? Pixel 6 Pro väitetyssä live-kuvavuodossa | Mobiili.fi\nMarkus Lehtiniitty | Julkaistu 12.7.2021, klo 08:31\nVäitetty Google Pixel 6 Pro vuotaneessa live-kuvassa.\nGooglen tulevat Pixel 6 -puhelimet on nähty aiemmin mallinnoskuvissa, joita ovat julkaisseet tubettaja Jon Prosser yhdessä RendersByIanin kanssa sekä OnLeaks-nimimerkillä tunnettu Steve Hemmerstoffer yhteistyössä Digit.in-sivuston kanssa Pixel 6 Pro -huippumallista ja yhteistyössä 91mobiles-sivuston kanssa sen Pixel 6 -sisarmallista.\nNyt Googlen tuleva Pixel 6 Pro -älypuhelinmalli on nähty mahdollisesti ensi kertaa väitetyssä live-kuvassa, joka on ilmestynyt verkkoon ja jota esitellään TechDroiderin YouTube-videolla. Kuten aina myös uusimpaan vuotokuvaan kannattaa suhtautua terveellä varovaisuudella, vaikka se onkin aiempien mallinnoskuvavuotojen kanssa samanlainen monilta yksityiskohdiltaan. Kyse saattaa olla myös taidokkaasta kuvanmuokkauksesta.\nPäivitys kello 21.38: Kuvat ovat osoittautuneet kuvanmuokkaukseksi, kuten kommenteissa kerrotaan. Ne ovat kuitenkin hyvin sen mukaisia, mitä Googlen Pixel 6 -sarjan huippupuhelimelta odotetaan. ///\nPuhelimessa nähdään GR1YH-mallikoodi, joka aiempienkin vuotojen mukaan kuuluu Pixel 6 Pro -mallinimen mahdollisesti saavalle Googlen uudelle, Raven-koodinimelliselle huippumallille. Erikoinen ja yllättävä on laitteen takapinnan maininta ”Made in the US.”\nAiempien mallinnoskuvavuotojen mukaisesti uuden kuvan puhelimessa nähdään kaksivärinen takapinta, jonka jakaa musta takakamera-alue. Takana sijaitsee ainakin kolme kameraa, joista yksi non periskooppirakenteinen. Värimaailma uuden live-kuvan puhelimessa on aiempia mallinnoskuvia hillitympi.\nPixel 6 -puhelinten julkistuksen odotetaan tapahtuvan mahdollisesti lokakuussa, jolloin Google on perinteisesti esitellyt syksyn laiteuutuuksiaan.\nKokonaisuutena Pixel 6 -puhelimista odotetaan mielenkiintoisia – ja tavallaan Googlen paluuta mukaan älypuhelinten kärkikamppailuun viime vuoden jäätyä eräänlaiseksi välivuodeksi.\nKaksikosta Pixel 6:een odotetaan tasaista näyttöä, Pixel 6 Prohon puolestaan sivuiltaan kaarevaa. Kummassakin olisi huhujen mukaan 50 megapikselin pääkamera ja 12 megapikselin ultralaajakulmakamera, mutta Pixel 6 Prossa lisäksi 48 megapikselin telekamera.\nOminaisuuksien suurin erikoisuus on järjestelmäpiiri, joka on Googlelle kustomoitu ratkaisu. Tältä osin yksityiskohtaisempia huhuja on kuultu jo aiemmin laajemminkin.\nGoogle-puhelinten ominaisuudet olivat esillä Jon Prosserin Front Page Tech -sivuston paljastuksessa viime viikolla. Lisäksi Prosser kertoi samalla, että Googlelta voi olla odotettavissa jopa viiden vuoden päivitystuki uutuuksille.\n”Pixel 6:n” paljastetut ominaisuudet\n6,4 tuuman tasainen AMOLED-näyttö\n50 megapikselin pääkamera\n12 megapikselin ultralaajakulmakamera\nGooglelle kustomoitu järjestelmäpiiri\n4 614 milliampeeritunnin akku\n”Pixel 6 Pron” paljastetut ominaisuudet\n6,71 tuuman kaartuva AMOLED-näyttö (P-OLED-näyttöpaneeli)\n48 megapikselin telekamera\n128, 256 tai 512 gigatavua sisäistä tallennusmuistia\nNäyttöjen yläreunassa Pixel 6 -puhelimissa on odotusten mukaan reikä etukameralle, minkä lisäksi sormenjälkilukijan odotetaan sijaitsevan näytön alla – ensi kertaa Google-puhelimissa. Lisäksi muita aiemmin esillä olleita odotettuja ominaisuuksia ovat stereokaiuttimet ja tuki langattomalle lataukselle.\nPixel 6 -puhelinten designin hallitseva ja samalla erottuvin elementti on koko puhelimen leveyden kattava takakamerakohouma yhdistettynä kohouman ylä- ja alapuolella erilaiseen takapinnan väriin, mikä luo tuleville Google-puhelimille todella erottuvan ulkonäön yhdessä mustan lasisen kamerakohouman kanssa. Kahden värin yhdistelmillä Google jatkaa aiempien Pixel-puhelinten linjoilla, joissa on myös nähty kaksisävyinen viimeistely.\nAiemmissa mallinnoksissa on ollut vielä epäselvyyttä sen suhteen, onko Pixel 6 Pron telekamera periskooppirakenteinen vai ei.\nPixel 6 ja Pixel 6 Pro. Kuva: Jon Prosser / RendersByIan.\nPixel 6 -puhelimiin odotetaan uutta Samsungin Googlelle kustomoimaa järjestelmäpiiriä Googlen kehittämillä lisäosilla. Järjestelmäpiiriprojekti on kulkenut koodinimellä Whitechapel.\nMyriam Joiren Mobile Tech Podcastin haastattelussa Android Police -sivustolle nykyään kirjoittava vuotajan Max Weinbachin aiemmin paljastamien tietojen mukaan yleiseltä suorituskyvyltään uusi Pixel 6 -puhelinten järjestelmäpiiri sijoittuisi lähelle huippuluokkaa, muttei aivan Qualcommin Snapdragon 888:n tai Samsung Exynos 2100:n tasolle. Käytännössä suorituskyvyn pitäisi olla Qualcommin tämän vuoden Snapdragon 888:n ja viime vuoden Snapdragon 865:n välimaastossa.\n”Pixel 6”. Kuva: OnLeaks / 91mobiles.OnLeaksin aiemmin mallinnosten yhteydessä paljastuneiden tietojen mukaan huippumalli Pixel 6 Pron mitat ovat 163,9 x 75,8 x 8,9 millimetriä ja Pixel 6:n 158,6 x 74,8 x 8,9 millimetriä.\n12.7.2021, klo 21:31\nPelkkä konsepti tuo on, ei mitään tekoa itse laitteen kanssa.\nLue seuraavaksi: Samsung lähti suitsimaan viimeaikaisia vuotoja lakimiesten voimin – tunnettu vuotaja iski voimalla takaisin: paljasti kaikki Samsungin tulevan tilaisuuden uutuudet näyttävissä animaatioissa


”Mitä ne murhamysteerit oikein ovat?” – Elina Saarenmaa\nBlogi / by Elina / 6.10.2016 / Ei kommentteja\nMinulta tiedustellaan jatkuvasti, mitä ne murhamysteerit oikein ovat? Ratkotaanko niissä yhdessä jotain rikosta ja pitääkö niissä esittää jotain? Seuraaavassa avaan tarkemmin sitä, mitä näissä ”hämärissä” murhamysteereissä oikeastaan tapahtuu ja mistä kaikki on minun kohdallani alkanut.\nAurinkoisena kesäpäivänä 2012 istahdin Telakka-nimisen ravintolan terassille Tampereella lapsuudenystäväni ja hänen ystäviensä kanssa. Olin uteliaalla päällä ja halusin tutustua muihin pöydässä istuviin mielenkiintoisiin ihmisiin. Yksi heistä kertoi olevansa näyttelijä ja esiintyvänsä murhamysteeri-illallisilla, joita järjestää elämystoimisto Tuoni Studiot. – Kuinka siistiä! Kysyin, onko heille mahdollista hakea töihin.\nYleensä opiskeluaikojen keikkatyöt jäävät opiskeluaikoihin, mutta Tuoni Studion kanssa niin ei ole päässyt käymään. Odotan yhä innostuneesti pikkujoulusesonkia ja kaikkia niitä keikkoja, joita pääsen joko emännöimään tai joissa voin olla esiintyjänä – juonessa mukana.\nOmalla kohdallani keikat ovat harventuneet muiden töiden takia, mutta Tuoni Studiot järjestää reilusti yli 200 tapahtumaa vuodessa eri puolilla Suomea. Tapahtumat vaihtelevat pienemmistä murhamyystereistä yli 400 hengen elämys- ja yritystapahtumiin. Yritykset muodostavatkin asiakaskunnasta suurimman osan, mutta viime vuosina myös yksityisten ihmisten järjestämät tilaisuudet (kuten polttarit ja syntymäpäiväjuhlat) ovat lisääntyneet.\nPakko sanoa, että en varmaan mistään muusta tuotteesta ole saanut niin hyvää asiakaspalautetta kuin juuri murhamysteeri-illallisista. Asiakkaat tulevat usein halaamaan ja kertomaan, kuinka hauskaa heillä on ollut: ”Parhaat pikkujoulut ikinä. Meidän firmassa ei ole ikinä naurettu näin paljon.”\nMurhamysteeri voidaan järjestää 10–80 osallistujalle niin, että jokainen henkilö roolitetaan. Etukäteen lähetetään sähköpostitse sen roolihahmon kuvaus, johon koko illan aikana samastutaan. Tilaisuus on tehty vieraille hyvin nautittavaksi ja helpoksi. Oikeastaan mitään ei tarvitse tietää tai osata etukäteen.\nKullekin tapahtuman osallistujalle on listattu omat tavoitteet, joita kohti tulisi illan aikana pyrkiä. Usein tavoitteet menevät ristiin, minkä vuoksi illan aikana sattuu myös hulvattomia, yllättäviä kommelluksia.\nEli summattuna: murhamysteerin juonen lähtökohta ja viitekehys ovat jo aluksi valmiina, mutta vasta vieraat luovat lopullisen tunnelman ja illan kulku on aina yllätyksiä täynnä. Isäntä/emäntä ja muu henkilökunta ovat lähinnä vastaamassa vieraiden viihtyvyydestä – ja yllättämässä aina tarpeen tullen.\nTapahtumaan voi osallistua omien mieli- ja esiintymishalujen mukaan, mutta kenenkään ei tarvitse miettiä tai murehtia näyttelijäntaitojansa. Ohjelma on rakennettu viihdyttäväksi ja älyllisestikin haastavaksi myös sivustaseuraajan kannalta.\nTuoni Studioiden repertuaarista erilaisia juonikuvioita löytyy yli 30 erilaista sekä mahdollisuus räätälöidä kuhunkin iltaan, tilanteeseen ja ihmisryhmään sopiva murhamysteeri.\nJännitys saa adrenaliinin virtaamaan ja yhdessä koetut jännittävät asiat tunnetusti lähentävät ihmisiä. Uusien ihmisten tapaamisen pitäisi olla nykyaikana vaivatonta, mutta miksi joskus on vaikeaa löytää hyviä tyyppejä? Tinder-treffit saattavat jo kyllästyttää, eikä uusia ihmisiä niin vaan tapaa harrastuksissa ja työpaikalla.\nDeittimurhamysteeri on ajateltu tapahtumaksi, jossa ihmiset voivat kohdata toisiaan ja viettää yhdessä hauskan illan. Ihmiset kaipaavat usein mukavaa, yhteistä tekemistä. Jännittäviä treffi-ideoita – eikä (uusia) kavereitakaan ole yleensä koskaan liikaa. Me modernin ajan yksilöt kaipaamme yhteisöllisyyttä ja uusia elämyksiä – ja mikäs sen mukavampaa kuin kokea niitä yhdessä hyvällä porukalla!\nMurhamysteeri ei myöskään katso ikää – vaan kaikenikäiset voivat ilmoittautua! Tapahtumanjärjestäjä pidättää oikeuden katsoa ja arvioida, että samanhenkiset (ja ikäisetkin) ihmiset sopivat samaan iltaan.\nViime deittimurhamysteerin jälkeen oli kiva huomata, kuinka ihmiset jäivät vielä viettämään iltaa ja vaihtamaan keskenään yhteystietojaan. Yllätyksekseni ihmisiä saapui Seinäjoelta, Hämeenlinnasta ja Lappeenrannasta asti Helsinkiin.\nUseampi vieras kertoi minulle jälkeenpäin, että eivät yleensä käy missään ”sinkku-tapahtumissa”, mutta tämä tilaisuus oli tosi kiva, kun koko ajan oli niin paljon mielenkiintoista tekemistä ja kaikkiin haluamiinsa ihmisiin pääsi tutustumaan.\nJälkeenpäin sain oikeastaan vain tämän kritiikin: ”Ilta loppui vähän kesken. Voitteko seuraavan kerran järjestää koko viikonlopun kestävän murhamysteerin?”\nJa miten niihin murhamysteereihin voi osallistua?\nSeuraava Deittimurhamysteeri järjestetään Helsingissä ystävänpäivänä 14.2.2017\nJos haluat tulla yksin tai kaverisi kanssa, lue lisää TÄÄLTÄ, lisätiedot ja ilmoittautumiset: hello@elinasaarenmaa.com\nJos yrityksesi tai ystäväporukkasi kiinnostui, ota yhteyttä: info@tuonistudiot.fi ja lue lisää tuoni.fi tai murhamysteeri.com\nSeuraava Sydän sanoo, ja pimppi tuntee (osa 1)\nEdellinen Taidenäyttely ”Kesän värit ja figuurit” Hotel Rantapuistossa


syyskuu 2018 – S t y l e A d o r e\n30/09/2018 30/09/2018 julkaissut HelenJätä kommentti artikkeliin Syysneuleet\nSuosikkineuleeni ovat tänä syksynä olleet neuletakkeja: harmaa, ihanan pehmeä, pidempi neuletakki ja luonnonvalkoinen palmikkoneuletakki. Ennen oikeisiin takkeihin siirtymistä käytinkin neuletakkeja. Sitten kun tuuli tuli kylmäksi siirryin päällystakkeihin. En nimittäin pidä siitä sitten ollenkaan, kun kylmä tuuli pääsee neuletakin pienistä rei’istä ja koloista läpi. Hurr…\nBecksöndergaardin huivi on ihanan kevyt, joten sitä voi käyttää sisälläkin.\nNyt kun pelkkä neuletakki ei enää riitä ulkona liikkumiseen, neuleet saavat takin suojakseen. Tämä harmaa kashmirneule on kaikkien aikojen suosikkini. Ihana pehmeys ja väljähkö malli, just perfect. Tämä sopii täydellisesti mustan nahkatakin alle.\nKashmirkampa voisi olla hyvä hankinta.\nKamelineule saa mennä kierrätykseen, koska sävy ei oikein imartele minua, vaikka ihana onkin. Viileämmät sävyt ovat minulle sopivammat. Kuten tuo viileä roosa neuletakki helminapeilla. Se on hienostuneempi ja käyttämätön, riippuu henkarilla vielä hintalaput kiinni.\nKun löydän jonkun täydellisen vaatteen, josta tulee suosikkini, en malttaisi muuhun pukeutuakaan. Tuntuu kuin olisin viilettänyt koko viime talven tuo harmaa kashmirneule päällä. Kun ostaa hyvää laatua, kestää se vuosia, joten tässä harmaassa neuleessa jatketaan taas tämäkin kylmä kausi.\n23/09/2018 23/09/2018 julkaissut HelenJätä kommentti artikkeliin Kultaa\nKulta, ruusukulta, messinki ja pronssi vetävät puoleensa syksyn tultua. Niiden lämpimämpi sävy on nyt kutsuvampi kuin valkokullan, platinan, hopean ja teräksen viileä olemus. Ajattelen näin niin korujen kuin asunnon somistamisenkin suhteen. Olisi vain niin iso homma alkaa vaihtamaan teräksen sävyjä kultaan jo valmiiksi sisustetussa asunnossa. Entä jos lisäisi ripauksen kultaa, riitelisikö se rosterin kanssa tai kiiltävän teräksen väristen lampunjalkojen kanssa? Entäs antiikin hopean peilin kehyksen kanssa?\nSessakin esite ja Glorian Koti.\nSisustamisen kultaisiin aarteisiin olen törmännyt hiljattain niin sisustusmessuilla kuin Citymarketissakin. Etsiessäni tietynlaista kukkaruukkua lähiostarilta, jopa Jyskin hyllyillä näkyi kullan sävyisiä sisustuselementtejä. Instagram ja sisustuslehdet hehkuttavat tätä lämpimämpää metallin sävyä ja se näyttää niin kauniilta. Mietin kuitenkin, kestääköhän kulta aikaa, siis pysyykö kulta teräksen rinnalla pitempäänkin vai onko tämä vain lyhyen aikaa kestävä sisustustrendi?\nEn vielä raskinut ostaa mitään kultaista somistetta kotiin, vaikka kovin kutsuvaa kulta onkin. Niin kutsuvaaa, että päädyin hankkimaan jotain kultaista itseni koristamiseen.\nRuusukultaa. Ostin itselleni jotain kivaa ja kimaltavaa.\n16/09/2018 16/09/2018 julkaissut HelenJätä kommentti artikkeliin Habitaren tunnelmia\nHabitare-tapahtumaa* vietettiin Helsingin messukeskuksessa tänä viikonloppuna. Syksyiset tunnelmat, printit, kynttilät, kauniit valaisimet ja sanoinko jo printit… Pällimmäisenä jäi siis mieleen kuviot ja mikä tärkeintä: luonnonläheisyys. Ekologisuus ja luonnonmateriaalit näkyivät vahvasti näyttelyssä.\nPuput – koristepuput siis, kurkistelivat somisteiden joukosta – pupu on siis trendikäs tänä syksynä (vaikka pupu ei omiin kuviini päätynytkään). Joulukoristeet, kukkaistapetit, huonekalut, keittiövälineet, jääkaapit ja kiukaat – kaikki saman katon alla. Habitaresta löytyy niin inspiraatiota kuin ostettavaakin. Toiset ostavat pieniä sisustusjuttuja toiset tekevät isoja hankintoja kotiin. Kaikille löytyy siis jotain. Esillä oli porealtaita, upottavia sänkyjä ja kaikenlaista kodinkonetta, kodintekstiilejä, tapetteja ja jotain ihanaa itselle.\nNordic Swan Living -osaston maailman pehmeimmät mohairhuivit saivat ystäväni huokailemaan. Itse hypistelin Lapuan Kankureiden ihania kylpytakkeja ja torkkupeittoja. Mitä sitten päädyinkään ostamaan? No, korvakorut! Ja miten ihanat. Käsintehdyt laadukkaista materiaaleista; korvisten koukut ovat kullattua hopeaa ja tupsut ovat aitoa silkkiä.\nI love these new handmade earrings I bought from Habitare design event. There you can find anything between furniture and decorations. And of course something special for yourself like incredibly soft wool scarfs, linen bathrobes, artwork…\nHabitare is a top event in Finnish design, held annually in Helsinki.\nhttp://www.habitare.fi | @HabitareFair | http://www.facebook.com/habitare | #habitare2018 |\n*Suomen johtava huonekalu-, design- ja sisustustapahtuma Habitare tarjoaa elämyksiä ja ideoita sisustamisesta sekä kodin ja tilojen toiminnallisuudesta ja visuaalisuudesta.\n11/09/2018 12/09/2018 julkaissut HelenJätä kommentti artikkeliin Meikkaamisesta\nEveryday natural makeup. Tarvitsen hyviä meikkiohjeita!\nHyvällä meikillä saa suorastaan ihmeitä aikaan. Voi korostaa tiettyjä kohtia ja häivyttää toisia. Meikkaaminen ei ole kuitenkaan kaikkien mielestä yhtä helppoa ja lopputulos ei aina näytä niin hyvältä kun tarkoitus oli.\nSiis vinkkejä meikkaamiseen. Onneksi niitä löytyy!\nNetissä surffaillessa törmäsin tähän meikkaamisen ohjausvideoon. Tämä on todella hyvä video, jossa näkee selkeästi mitkä ovat ne yleisimmät perusvirheet meikin teossa. Itse tunnistin heti pari kohtaa. Tämän videon avulla meikkaamistaidot varmasti kohenevat!\nVideon ladyllä, Ali Andreealla on monia hyviä meikkausvideoita, joihin kannattaa tutustua. YouTube vaan pyörimään ja meikkitunnit voivat alkaa.\nI’m so glad I found Ali Andreea’s makeup videos. I so need good makeup tips! Take a look!