109 viestiä • Sivu 5/5 • 1, 2, 3, 4, 5\nRe: Akvaario harrastus sillon ennen vanhaa\nKirjoittaja konjamiini » 18:56, 12.04.2018\nIt[list]selläni oli nuoruudessa lasimalja, siellä pari koristekiveä ja neljä miljoonakalaa. Ilmastin oli ja joskus muistin laittaa pulputtamaan ehkä 15min ajaksi. Siivous:kerran viikossa kalat mukiin, kivien pesu,maljan pesu ja kalat takaisin.\nNyt: 600l ja viikottain vedenvaihdot yms\nKirjoittaja Karim » 21:58, 12.04.2018\nTässä postaukseni Old school topikissa joitain vuosia sitten. Osattiin sitä silloinkin ilman alkukypsytysbakuja ym\nHeh, tämä old school juttu on hauska mutta mielestäni myös tärkeä. 60/70 luvun tienoilla "akvaario" oli 5 litran ilves-purkki. Siellä oli joku tilli kasvismaailmaa edustamaan ja pari miekkapyrstöä. Siihen aikaan kukaan ei puhunut eläinrääkkäyksestä. Helsingin hanavesi oli taatusti puhdasta...paitsi kloorista Ihmeesti ne kalat elivät. Joskus 70-luvun puolivälissä tapahtui happaus seuraavaan kokoluokkaan ja kalat, toki eri, pääsivät n. 10 litran vihreään ämpäriin. Siellä oli soraakin pohjalla. Vähän tylsiä ne seeprakalat olivat ylhäältä katsottuna Sanomattakin on selvää, ettei mitään käsitystä jampalla ollut koko touhusta. Jossain vaiheessa ämpäri katosi huoneesta enkä edes huomannut.\nVierähti jokunen vuosi ja sisälukutaitokin parani. Kirjahyllystä löytyi E. Siltamaa: Akvaario värikuvina 1958. Löytyy muuten edelleen. Olin näköjään oppinut myös alleviivaamisen tärkeiden kohtien muistamiseksi. Päätin, että nyt sitten saavat ämpärit jäädä ja pannaan lasista tilalle. Oltiin siis tultu 80 luvulle. Jostain minulle oli muuten ilmaantunut vihreä kahden hehkulampun valaisin. En muista oliko se ämpärin päällä mutta ei ainakaan ilves-purkinpäällä. No, lasista kaupasta hakemaan. Pohjalle soraa ja nopeasti kasvavia kasviksia. Sitä sitten kypsyteltiin kädet ristissä ja ihan pikkusen kärsimättömänä. Suodattimena pörisi sellainen ilmapumppuvehje. Se kuulemmä toimii alle 160 litraisissa Vettä vaihdettiin muistaakseni korkeintaan 25% kahden viikon välein. Ja nyt tuli mukaan hign tech: Vettä seisotettiin ämpäreissä. Itse asiassa niin taisin toimia 90 luvun loppupuolelle asti. Kasvilannoitteita en silloin käyttänyt enkä muista, että niistä olisi ollut puhettakaan. Akvaariota tarkkailtiin silmä kovana ja jos levää ilmeni syy oli liika ruokinta. Ei silloin puhuttu mistään ravintotasapainoista tahi muusta hömpötyksestä. Tosin ei ollut nettiäkään josta olisi tietoa saanut. Sitten vuonna 1987 totesin, että koolla on väliä. Pirttiin pinkaisi 160 lirtainen kylpyamme. Oli sisäsuodatinta, lämmitintä, vedenparannusaineita, vesitestejä ja akvan pohjalla edelleen sitä samaa soraa. No testejä en tehnyt enkä vettä parannellut. Kultaako aika muistot mutta kasvit kasvoivat hyvin ilman lannoitteita ja levää ei ollut. Siitähän tuolla leväongelma-keskustelussa mainitsinkin. Pohjaa lapottiin ja vettä vaihdeltiin n. 25%/2vko. Sitten erehdyin antamaan kaloille kirjolohen poikasrehua. Ilmaiseksi kun sain 5 kg:n säkin. Aiheutti muuten melkoisen kuhinan pytyssä ja kalat voivat paksusti Mutta se jäi mieleen, että parin viikon jälkeen allas ei ollut lasten katseltavaa. Silloin rupesin vaihtamaan puolet kerralla. Olisko ollut -89. Rehut jäi käyttämättä mutta vedenvaihtotyyli jäi, koska kalat eivät olleet moksiskaan. Siten homma karkasi käsistä ja piti ruveta oikein viljelemään. Pyttyä tuli ja meni. Perhoskirjoahven oli silloin vaikea kala noin niin kuin yleisesti. Hetken pähkäiltyäni sain ne kutemaan\nSittenpä ei ole tapahtunut akvan hoidossa mitään erityisempiä muutoksia. Netin avulla olen tajunnut, että kasveja pitää lannoittaa (hullutuksia) ja biolan puikko löytää tiensä miekan juurille. Tietenkin orastava teknokratti halusi myös painehiiltä. Eihän ilman sitä voi kukaan olla vakavasti otetava akvaristi. Vai olenkohan sittenkin muuttunut\nNo, mitä jäi niistä kultaisista ajoista jäi käteen. Akvaa tuijotan kuin "mokki suolia". Jos jotain negatiivitä tapahtuu aloita välittömät vastatoimet. Päätän surkean monologin tähän\nKirjoittaja rimppis » 22:40, 12.04.2018\nTämä oli hauska juttu ja palautti itseni sinne -70 luvun puolelle. En ehkä lohirehua koskaan tarjonnut mutta muutenhan harrastus oli juurikin tuollaista. Isäukko kertoi kuinka -50 luvulla tekivät pyörän sisäkumista ilmastimen. Rengas täyteen ilmaa ja sitten venttiilistä letku altaaseen jonka päässä oli rottinkisesta tamppauspiiskasta pätkästy pätkä toimittamassa ilmastinkiven virkaa. Akvaarion puolella ei mennyt enää letkua vaan apteekista ostettu lasiputki jonka sai akvaarion nurkkaan huomaamattomasti. Muistan itsekkin käyttäneeni näitä lasiputkia. Letkua sitten kuristettiin sopivasti että ilman tulo oli tasaista. Kun rengas oli tyhjentynyt, pumpattiin rengas jälleen täyteen. Se on käynnyt tuo harrastus silloin jo ihan urheilusta.\nKirjoittaja Kalaxy » 18:25, 23.04.2018\nOlen tässä vähän ihmetellyt, kuinka kasvit rehottivat silloin ennen vanhaan niin hyvin ilman mitään lisättyä lannoitusta. Valonakin oli pari hehkulamppua. Ainakin vesisaniaista ja vedensuosikkia muistan karsineeni. Mahtoi olla aika väkevää lientä . Nyt ei ole tietoakaan sellaisesta rehevyydestä, mielummin saa keräillä niitä "sulavia" tai muuten näivettyviä ja leväisiä kasveja pois . No, kalat voivat taatusti paremmin ja ovat pitkäikäisempiä. Muistan kun kävimme ostamassa kaloja tyyliin "kaksi noita ja noitakin otetaan kaksi". Hoh-hoijaa. Toivoisin tässä tapauksessa pikaista muistinmenetystä .\nKirjoittaja Tiinalikka » 07:08, 24.04.2018\nKalaxy kirjoitti: Olen tässä vähän ihmetellyt, kuinka kasvit rehottivat silloin ennen vanhaan niin hyvin ilman mitään lisättyä lannoitusta. Valonakin oli pari hehkulamppua. Ainakin vesisaniaista ja vedensuosikkia muistan karsineeni. Mahtoi olla aika väkevää lientä . Nyt ei ole tietoakaan sellaisesta rehevyydestä, mielummin saa keräillä niitä "sulavia" tai muuten näivettyviä ja leväisiä kasveja pois . No, kalat voivat taatusti paremmin ja ovat pitkäikäisempiä. Muistan kun kävimme ostamassa kaloja tyyliin "kaksi noita ja noitakin otetaan kaksi". Hoh-hoijaa. Toivoisin tässä tapauksessa pikaista muistinmenetystä .\nTämä! Ihan uskomatonta miten se systeemi kuitenkin toimi! Juttelin akvaarioliikkeessä asiasta, ja todettiin että 70-luvulla akvaariot olivat yleensäkin paljon pienempiä kuin nykyään; jo 150 litraa oli käsittämättömän suuri, 50 litraa se normaalikoko. Silti niihin myytiin kultakaloja, hopeabarbeja ! Myöhemmin tamperelaiseen akvaarioliikkeeseen tuli aivan uusi kalalaji, haimonni, jonka vähän tulitikkua suurempia poikasia myytiin aivan minkäkokoiseen altaaseen tahansa Minäkin ostin kaksi....\nEikä kasvien kanssa todellakaan ollut mitään ongelmia, hyvin mullakin voi miekkakasvit ja vallisneriat. Myöhempinä vuosina opin, että tieto lisää tuskaa....\nKirjoittaja Koomikko » 12:42, 24.04.2018\nRehottiko ne kasvit todella ja oliko akvaariot oikeasti toimivia. Ettei vaan nyt olisi käynyt niin että aika kultaa muistot. Oma muistikuva lapsuuden akvaarioista on aivan kamala. Akvaariothan olivat silloin ihan järkyttäviä. Olisko kenelläkään kuvaa esim. 70-luvun upeasta akvaariosta.\nKirjoittaja Norhie » 20:32, 24.04.2018\n70/80-luvulla taisi kasvivalikoima olla pitkälti anubiasta, melalehteä ja jaavansaniaista. Laitat sellasen viiden sentin pohjan soraa/hiekkaa ja unohdat kaikki vedenvaihdot ja ruokit reippaasti, niin kyllähän ne kasvaa. Kasvaa tosin yleensä leväkin. Partalevä nimittäin. Muu levä sellaisessa tankissa ei selviä.\nIte olen todistanu useampaakin akvaa ihan nykyisinkin mihin ei juuri koskaan vaihdeta vettä ja lopputulos on yleensä että tietyt kasvit kasvaa ok ja loput kuolee. Levä on tosiaan partalevää niin pitkään kun valaistus pysyy suhkot inhimillisenä.\nVielä jos vaihdat vähän vettä parin viikon välein niin aina parempi ja pääset siitä partalevästäkin suhkot hyvin eroon ja kalat saattaa jopa alkaa viihtymään.\nEihän tuossa oikeastaan ole mistään muusta kysymys kuin että ravinteet kertyy sapuskan ja kakan mukana akvaan ja hidaskasvuiset kasvit saa siitä kaiken tarvitsemansa.\nVarjopuoli näissä akvoissa on että ne kalat ei ole yleensä kovin pitkäikäisiä - paitsi sitkeämmät.\nKirjoittaja Tiinalikka » 07:02, 25.04.2018\nNorhie kirjoitti: 70/80-luvulla taisi kasvivalikoima olla pitkälti anubiasta, melalehteä ja jaavansaniaista. Laitat sellasen viiden sentin pohjan soraa/hiekkaa ja unohdat kaikki vedenvaihdot ja ruokit reippaasti, niin kyllähän ne kasvaa. Kasvaa tosin yleensä leväkin. Partalevä nimittäin. Muu levä sellaisessa tankissa ei selviä.\nMinä en muista Anubiaksesta vielä silloin kuulleenikaan, miekkakasvit ja Vallisneria olivat yleisimmät, ainakin ennen akvaarioliikkeen tuloa. Muistan myös vaihdelleeni vettä (taajuudesta ei muistikuvaa..), koska kerran kun sitä letkulla poistin, ui mulkosilmäinen kultakalaraukka liian lähelle, ja menetti toisen silmämunansa Toisaalta, kalat olivat myös kestävämpiä, vrt nykyiset miljoonakalat, jotka silloin olivat pehmeän veden kaloja. ToruMin oli ainoa "vedenparannusaine" jota käytin, tiedä sitten olisiko muuta ollutkaan. Tämä siis 70-luvun loppupuolella.\nKirjoittaja Norhie » 14:31, 25.04.2018\nAnubiasta myytiin ainakin 80-luvulla nimellä keihäslehti. 70-luvusta en ossoo sanoa.


PTK 14/2017/3 vp\nEduskunta.fi > FI > Vaski > Pöytäkirjan asiakohta > PTK 14/2017/3 vp\n14.04 Elinkeinoministeri Mika Lintilä\n14.08 Olavi Ala-Nissilä kesk\n14.09 Satu Hassi vihr\n14.11 Markus Mustajärvi vas\n14.13 Leena Meri ps\n14.15 Anne Kalmari kesk\n14.17 Katri Kulmuni kesk\n14.18 Hannu Hoskonen kesk\n14.25 Jari Myllykoski vas\n14.29 Sinuhe Wallinheimo kok\n14.31 Johanna Ojala-Niemelä sd\n14.33 Markus Lohi kesk\n14.35 Hannu Hoskonen kesk\n14.40 Jutta Urpilainen sd\n14.42 Elinkeinoministeri Mika Lintilä\n14.45 Jari Myllykoski vas\n14.47 Leena Meri ps\n14.49 Jutta Urpilainen sd\n14.49 Markku Pakkanen kesk\n14.50 Markus Lohi kesk\n14.52 Pia Viitanen sd\n14.54 Markus Lohi kesk\n14.55 Satu Hassi vihr\n14.57 Leena Meri ps\n14.57 Päivi Räsänen kd\n14.59 Pia Viitanen sd\nViimeksi julkaistu 5.6.2021 10.22\nPöytäkirjan asiakohta PTK 14/2017 vp Täysistunto Tiistai 28.2.2017 klo 14.02—15.45\n3. Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi kaivoslain muuttamisesta\nLähetekeskustelua varten esitellään päiväjärjestyksen 3. asia. Puhemiesneuvosto ehdottaa, että asia lähetetään talousvaliokuntaan.\nArvoisa herra puhemies! Nykyisen kaivoslain kokonaisuudistus toteutettiin perusteellisen valmistelun jälkeen 2011. Lain keskeisenä tavoitteena on kaivostoiminnan ja malminetsinnän edellytysten turvaaminen kestävän kehityksen periaatteitten mukaisesti. Laissa on huomioitu kansalaisvaikuttamista koskevat vaatimukset, kuntien vaikutusmahdollisuudet ja oikeusturvan toteutuminen. Saatu kokemus on kuitenkin osoittanut jotkin lupamenettelyt ylimitoitetuiksi ja tarpeettoman raskaiksi.\nEsityksen keskeiset muutokset koskevat kaivosturvallisuuslupaa, malminetsintälupaa ja tarvittavien selvitysten ajoitusta. Esityksellä ei kuitenkaan olla muuttamassa lupa-arvioinnin sisältöä tai hakemuksen sisällöllisiä vaatimuksia. Kaivosturvallisuusluvan tarve on ilmeinen uutta kaivosta luvitettaessa. Jos toimivaan kaivokseen tarvitaan lisäalueita, ei alueen käyttötarkoitus välttämättä aiheuta uuden kaivosturvallisuuslupamenettelyn tarvetta. Kaivosturvallisuusluvan tarve voitaisiin siis tapauskohtaisesti arvioida kaivoslupaa myönnettäessä. Kaivosturvallisuuslupamenettelyn osalta lakia esitetään muutettavaksi myös siten, että kaivosviranomainen pyytäisi tarpeelliset lausunnot toimialallaan yleistä etua valvovilta viranomaisilta, eli laissa ei lueteltaisi lausujatahoja. Tällä vältettäisiin turhat lausuntopyynnöt, jotka rasittavat viranomaisia, ja laki olisi joustava ajatellen valtionhallinnon ja viranomaiskentän tulevia muutoksia.\nMalminetsintäluvan luopumishakemuksen menettely on nykyisessä laissa vastaava menettely kuin uuden malminetsintäluvan anominen. Esitämme luopumismenettelyn muuttamista ilmoitusmenettelyksi. Tämä selkeyttäisi juridisesti ajankohtaa, jolloin luopuminen tulee voimaan. Luopumisilmoituksen käsittelystä ei tehtäisi kuulemista, millä olisi vaikutusta yritykselle aiheutuviin kustannuksiin sekä viranomaisten työtaakkaan. Ilmoitusmenettelyyn siirtyminen ei muuttaisi luvanhaltijan vastuuta korvata aiheutetut vahingot ja haitat. Luvan raukeamisesta tehtäisiin edelleenkin kaivosviranomaisessa valituskelpoinen viranomaispäätös ja siitä tiedotettaisiin asianmukaisesti.\nVaadittavien selvitysten osalta lakimuutos toisi mahdollisuuden toimittaa hakemukseen liittyvä Natura 2000 ‑arviointi tai yva-selostus myöhemmin täydennykseksi. Dokumentit tulisi toimittaa kuitenkin ennen hakemuksen kuulemismenettelyä. Tämä parantaisi näiden dokumenttien laatua ja kattavuutta ja edistäisi ympäristövaikutusten huomiointia hankesuunnittelussa.\nMuutoksilla ei ole vaikutusta toimintaan, toiminnan ympäristövaikutuksiin, eikä esityksellä heikennetä asianomaisten vaikuttamismahdollisuuksia tai osallistumista hankkeiden lupamenettelyihin. Esityksessä on tehty yksi yhdestä ‑arviointi eli arvioitu yrityksille koituvia säästöjä hallinnollisen taakan keventyessä. Esitetyillä muutoksilla puretaan yrityksiin kohdistuvaa sääntelytaakkaa. Muutosten merkitys on pk-yrityksille suhteessa merkittävämpi kuin suuremmille toimijoille. Muutoksilla vähennetään myös viranomaisten työtaakkaa: resursseja uudelleenkohdistamalla voidaan kehittää ja parantaa viranomaispalveluja. Se on varmasti meidän kaikkien yhteinen tahtotila.\nArvoisa puhemies! Tässä esityksessä ja myöskin seuraavassa esityksessä listalla on kyse myöskin normien sujuvoittamisesta kaiken muun ohella. Tässä jo aikaisemmin kullanhuuhdonnan byrokratiaa purettiin aivan oikein. Tässä on kysymys siitä, että kaivoslakia uudistetaan nyt toisessa osassa ja sujuvoitetaan malminetsintää ja kaivostoimintaa tarpeettomalta byrokratialta silti lain oleellista sisältöä muuttamatta. Normien sujuvoittaminen ja byrokratian purkaminen — siitä on aina puhuttu, viime vaalikaudellakin paljon, mutta ei syntynyt tuloksia. Nyt me näemme, että jo 300 normia on purettu tai sujuvoitettu, ja tämä tie nyt jatkuu. Se on konkreettista työtä, mitä ministeri Lintilä ja hänen edeltäjänsä ovat tässä tekemässä, ja annan täyden tunnustuksen.\nArvoisa puhemies! On hyvä asia, jos menettelyjä sujuvoitetaan, mutta on toisaalta oltava sitten hyvin tarkkana, ettei heitetä lasta pesuveden mukana. Otan esille kaksi asiaa tästä hallituksen esityksestä.\n121 §:ssä, johon ministeri Lintiläkin viittasi, annetaan kaivosviranomaiselle harkintavaltaa, edellyttääkö kaivoksen laajentaminen uutta kaivosturvallisuuslupaa tai voimassa olevan luvan tarkentamista. Jotta tästä seuraisi todellisuutta, joka kunnioittaa oikeusvaltion periaatteita, laissa pitäisi kuitenkin määritellä ehdot, millä ehdoin tätä harkintaa voidaan suorittaa, koska kaivosten laajennukset saattavat olla suuriakin. Mielestäni sen ei pitäisi olla pelkästään viranomaisen yksilöllisen harkinnan varassa.\nToinen asia, josta kansalaispalautteessa itselleni on esitetty huolta, on tämä, että Natura 2000- ja yva-selvitykset voisi palauttaa vasta lupahakemuksen jälkeen mutta ennen luvan myöntämistä. On mielestäni varmistettava se, että ne, jotka haluavat tehdä muistutuksia, saavat kuitenkin tarvittavat tiedot ajoissa, jotta ei kävisi niin, että siinä vaiheessa, kun lupahakemukseen ei voi enää tehdä muistutuksia, tulisi tätä tietoa Natura 2000- ja yva-selvityksistä ja näin ollen se tieto jäisi kansalaisilta käyttämättä, kun he yrittävät siihen hankkeeseen vaikuttaa.\nMarkus Mustajärvi vas :\nArvoisa puhemies! Edellisen kerran, kun kaivoslakia uudistettiin oikein reilummin, vasemmistoliitolla oli siihen liittyen rinnakkaislakialoite. Kyllähän tätä kaivostoimintaa, malmin etsintää, malmioitten hyödyntämistä pitää ajatella nimenomaan pitkänä prosessina siitä hetkestä, kun se lähtee liikkeelle, siihen asti, kun kaikki jälkityöt on hoidettu. Ja jos ajatellaan, mitä kunnalle näistä lupaprosesseista aiheutuvia töitä on, niin siellä on asiakirjojen näytteillä pitäminen, kaavalliset tarkastukset, kunnan lausuntojen valmistelu, päätösten perustelu ja itse päätöksenteko. Ja kunnassa voi olla liikkeellä useita malminetsintälupahakemuksia ja myöskin yva-prosesseja. Kuitenkaan lainsäädännössä ei ole määrätty mitään korvausta kunnille maksettavaksi näistä kaikista töistä. Totta kai kunta saa omansa työntekijöitten verojen maksusta, mutta näistä asioista ei makseta mitään. Siinä kohtaa me esitimme kyllä, että sekä malmin etsinnästä että louhinnasta myöskin kaivoksen sijaintikunnalle pitäisi maksaa korvausta kaikesta siitä työstä, mitä se on tehnyt, jotta asianmukaisesti kaivos voitaisiin avata. Kyllä minä olen myöskin näitä lupaprosesseja eteenpäin vievien viranomaisten suusta kuullut, että jopa kansainväliset kaivosfirmat ihmettelevät sitä, että Suomessa ei tällaista kaivosveroa ole olemassa, ja kuitenkin me kaikki tiedämme sen, että ne maaperän rikkaudet voidaan hyödyntää vain yhden kerran.\nArvoisa puhemies! Ilahdun tässä, että olen edellisen puhujan kanssa hyvinkin paljon samoilla linjoilla. Jätin viime viikolla kirjallisen kysymyksenkin tästä aiheesta, nimenomaan kaivosverosta, juuri siitä, että aika harvat maat sallivat näin helpon hyödyntämisen ilman selkeitä korvauksia. Löysinkin tästä sitten vuodelta 2012 kansanedustajan kysymyksen, ja silloin valtiovarainministeri Urpilainen vastasi, että tätä selvitetään mahdollisia jatkotoimia varten valtiovarainministeriössä ja kartoitetaan asiaa ja etsitään alustavia veromalleja. Tällaista ei kuitenkaan ole nyt näkynyt. Olisinkin kysynyt ministeriltä, onko teillä tiedossa, miten asia etenee. Tämä on näköjään sinne hautautunut, vaikka valtiovarainministeri Urpilainen näin silloin kertoi vastauksessaan.\nJa toinen on tämä edustaja Mustajärven esille tuoma ongelma kunnissa. Siellä on hyvin paljon myös pölyä, melua, omaisuuden arvonalennusta. Kunnille tosiaan tulee lupamaksut, ja siinäpä se sitten on — ja tietysti työllistäminen. Kaikki muut haitat ja rasitteet, kuten infran rakentaminen ja turvallisuuden miettiminen, jäävät kuntaan. Itsekin olen meidän kiinteistötoimen kanssa jutellut, ja on toivottu, että joitakin korvauksia saataisiin.\nYmmärrän, että normeja sujuvoitetaan ja työtä halutaan tehdä, mutta ne pitää tehdä tasapainossa siten, että myös kuntaan ja valtiolle tulee niistä riittävät korvaukset. Näissä on kuitenkin myös ympäristöllisiä kysymyksiä, jotka tulee huomioida, ja asukkaiden asumisviihtyvyys.\nSiis summa summarun: onko näitä korvauksia mietitty, vai onko se vain aina puheen helinää?\nArvoisa herra puhemies! Mitä tulee kaivosveroon, niin siinä mielessä se tietysti olisi hyvä asia, että tiedämme lukuisia tapauksia, joissa kaivokset eivät ole pystyneet selvittämään sitten lopullista tilaa. Kun kaivostoiminta on lopetettu, siellä on myyty yrityksiä edelleen ja varsinaisilla omistajilla ei rahaa sitten asioitten kuntoon laittamiseen ole ollut ja näin valtio siitä joutuu huolehtimaan. Mutta sinänsä verotulojahan myöskin kuntaan tulee toki valtionosuuksina ja kiinteistöverotuloina, ettei tämä kunnille hyödytöntä ole. Luulenpa, että lähes joka ainut kunta Suomessa olisi riemusta kiljuen ottamassa kaivoshanketta omaan kotipitäjäänsä.\nMutta mitä tulee tähän normienpurkuehdotukseen, minusta on erittäin hyvä asia, että näitä kautta linjan kaikissa ministeriöissä viedään eteenpäin. Tässäkin norminpurussa on laskettu 95 000 euron arvosta vuosisäästöä yrityksiin kohdistuvassa sääntelytaakassa vuositasolla, mutta tämä turha työ on rasittanut myös viranomaisia, ja nyt siellä taholla voidaan keskittyä tuottavampiin ja järkevämpiin toimiin, esimerkiksi ympäristön tilan tarkkailuun ja siihen, että myös ennakkotarkistukset olisivat sitä luokkaa, ettei Talvivaaran kaltaisia ilmiöitä jatkossa enää tulisi.\nOn hienoa, että vuosittaisten kaivoskarttojen toimittamisvelvollisuus poistuu ja Natura-tilanne ei heikkene. Vaikka selostuksen toimittamisajankohta joustavoitetaan, niin ympäristönsuojelun taso tässäkään tilanteessa ei heikkene.\nArvoisa puhemies! On tärkeää muistaa, kun keskustellaan kaivoksista, että vaikka viime vuosina onkin ehkä ollut negatiivisempia esityksiä julkisuudessa, niin silti Suomessa toimii kymmeniä varsin tuottavia ja hyvin asiansa hoitavia kaivoksia ja niille seuduille varsin tärkeitä elinkeinotoimijoita. Toki lainsäädännön täytyy olla tiukka ja korkeatasoinen ja ympäristönormien oltava aina kärkeä.\nOn hyvä muistaa, että tässä esityksessä, kuten täällä on jo mainittu, nyt ei ympäristövaikutuksiin tai lupa-arviointeihinkaan puututa vaan koetetaan enemmänkin sitten sitä sujuvoittamista saada sinne normibyrokratian purun tasolle: kaivoskarttakysymyksiin, kaivosturvallisuusasiaan tai ilmoitusmenettelyihin, miten vaikkapa malminetsintäluvat raukeavat.\nOn kuitenkin selvä asia, että me olemme samankaltaisella mineraalivyöhykkeellä naapurimaidemme kanssa, erityisesti Ruotsi on meille tärkeä kilpakumppani. Kuinka ministeri nyt ajattelee: riittääkö tämä sujuvoittaminen saamaan meitä samalle viivalle Ruotsin kanssa? Siellä on huomattavasti nopeammin saatu kaivoshankkeita liikkeelle.\nEhkäpä tähän kaivosverokeskusteluun: Muutama vuosi sitten puhuttiin myös rahaston merkityksestä. Onko tätä harkittu työ- ja elinkeinoministeriössä? Mutta varsinainen kysymys on siis siitä, riittääkö tämä saattamaan meidät samalle tasolle Ruotsin kanssa vai onko olemassa joitakin muitakin suunnitelmia vielä, millä sitten myös sitä lupamenettelyä saataisiin nopeutettua.\nArvoisa herra puhemies! Kaivoslain muuttaminen sinänsä on positiivinen asia ja on linjassa hallitusohjelman kanssa, eli byrokratiaa puretaan, turhia papereita vähennetään, mikä on erittäin tervetullut ilmiö. Kaivoslain kyseessä ollen nostan kuitenkin esille sen, että meillähän on Suomessa semmoinen järjestelmä nyt, että, kuten kaikki tiedämme, kaivostoiminta on valtavan pääomavaltaista toimintaa. Elikkä tarvitaan suuri tukku rahaa ennen kuin pystyy yleensä edes tutkimuslupaa hakemaan ja sen jälkeen tutkimaan ja sitten mahdollisesti saamaan vielä kaivospiirin perustetuksi ja kaivostoiminnan aloitetuksi.\nTähän liittyy se ongelma, mikä minun mielestäni Suomen kansantalouden kannalta on jättiläismäinen virhe, että kaikki suomalaiset isot kaivostoimijat ovat lopettaneet kaivostoiminnan. Muutamia pieniä junioriyhtiöitä toimii toki, ja Keminmaassa kaivos, joka louhii siihen viereiseen rosteriterästehtaaseen raaka-ainetta. Mutta iso kuva on se, että meillä Suomen kallioperä on äärimmäisen rikas, sisältää paljon malmeja, mutta kaikki se malmista tuleva hyöty liukuu ulkomaisten sijoittajien käsiin, esimerkkinä vaikka Sodankylän lähellä oleva Sakatin malmiesiintymä, jonka amerikkalainen Anglo American, yksi suurimpia kaivosyhtiöitä, on varannut itselleen, ja sehän on Natura-alueella. Kuten tiedämme, Suomessa on Natura-alueita, jotka perustettiin nimenomaan sellaisille alueille, joissa saattaisi potentiaalisia esiintymiä löytyä. Tässä on esimerkki siitä, mihin se johtaa. No, sehän johtaa siihen, että kun on paljon tällaisia suojelualueita ja valtavan rikkaita esiintymiä, ainoastaan suurilla ja kansainvälisillä toimijoilla on mahdollisuus perustaa sinne kaivos ja lähteä sitä tutkimaan, hankkia sinne luvat, jotka maksavat maltaita, ja sen jälkeen saada sinne se toimintalupa. Se voi kestää vuosikymmeniä, mutta ainoastaan suurilla kaivosyhtiöillä on siihen varaa, suomalaisilla eri toimijoilla ei kenelläkään. Eli kaikki se kansantalouden lisäarvo, mikä malmista olisi saatavissa, valuu armotta... [Puhemies koputtaa] — Minä tulen puhujapönttöön.\nJoo, edustaja voisi tulla jatkamaan, 2 minuuttia on kulunut umpeen.\nKiitoksia, arvoisa puhemies! — Suojelualueiden problematiikasta en jaksa olla puhumatta. Asia on nimittäin niin, että esimerkiksi Sakatin esiintymä on minusta aivan kansallinen häpeä. Valtavan rikas malmio, jonka reunaa, äärtä ja rajaa emme edes tänä päivänä tiedä. Aikanaan Outokumpu Osakeyhtiön löytämästä kaivosesiintymästä Rääkkylän Kivisalmesta kuparimalmipalanen geologisissa tutkimuksissa paikannettiin nykyisen Outokummun alueelle, ja sinne perustettiin kuparikaivos, joka on Suomen kansantalouden nostanut lamasta ylös silloin 1900-luvun alusta näihin päiviin. Outokumpu Osakeyhtiön arvo Suomen kansantaloudelle on asiantuntija-arvioiden mukaan vähintään 100 miljardia euroa nykyrahassa — vähintään. Se on paljon enemmän, kun siihen liittyy paljon innovaatioita, teknologiaa ja patentteja, jotka muuten edelleen ovat voimassa, muun muassa Outokumpu Osakeyhtiön perustama, keksimä ja kehittämä liekkisulatusmenetelmä.\nTätä innovaatiota ja tätä talouden moottoria me suomalaiset emme ole osanneet käyttää. Kuten Sakatissa teimme: annoimme sen koko valtavan esiintymän amerikkalaisille. Joku suojeluintoilija sitten sanoi täällä, että sehän on Natura-alueella. Niinhän se on Natura-alueella, mutta meillähän on EU-säännöt, joiden mukaan Natura-alue voidaan siirtää uuteen paikkaan, korvata toisella alueella ja alkaa louhia malmia, jos kansassa löytyy viisautta aloittaa kaivostoiminta uudestaan ja tehdä hyötyä Suomen kansakunnalle. Mutta nyt nämä annetaan amerikkalaisille ja ulkomaisille toimijoille, joilla on rahaa ja ennen kaikkea aikaa odottaa vaikka maailman tappiin. Ja jos sitten tutkimuslupa on tullut, niin niillähän on niin valtava juristiarmeija, että kansainvälisen oikeuden mukaan he pystyvät sitten kyllä odottamaan, ja jonain päivänä se aarre sieltä kaivetaan ylös ja se hyödyttää vain ylikansallisia sijoittajia, ei Suomen kansaa.\nJoku puhui täällä kaivosverosta. Eikö olisi parempi jonain päivänä kuvitella asia toisin päin? Me kuvittelemme, että verottamalla ja rajoittamalla yritystoimintaa me luomme tälle kansakunnalle jotakin hyvää. En koskaan ole vielä keksinyt sitä, että jos veroja korotetaan, mitä hyötyä siitä kansakunnalle on. Byrokratia kasvaa ja menetykset kasvavat ja työn tekeminen vaikeutuu. Eikö meidän pitäisi aloittaa oma kaivostoiminta itse uudestaan, laittaa maan asioita kuntoon sitä kautta, että luomme uutta kasvua kansantaloudelle? Esimerkkihän meillä on lännessä: Ruotsissa LKAB toimii niin, että se omistaa malmit, louhii ne kansakunnan hyödyksi, ja mikä onkaan Ruotsin kansakunnan talouden tila tänä päivänä — erittäin hyvinvoiva, kasvava valtio. Siellä louhitaan muun muassa Jällivaarassa, Kiirunassa rautaa, ja se kaikki hyöty, mikä tulee, menee Ruotsin kansalle. Mutta meillä Suomessa kaikki naturoidaan, suojellaan ja tehdään niin vaikeaksi, että tavan suomalaiset yhtiöt eivät lähde siihen oravanpyörään juoksemaan, koska niillä ei ole varaa.\nToivon, että tähän problematiikkaan eduskunta joskus puuttuisi. Tiedän, että ministeri Lintilä on 95-prosenttisesti tästä asiasta samaa mieltä kanssani. Tiedän, että hallitusohjelma toki meitä sitoo, mutta jonain päivänä tälle kansakunnalle on ruvettava löytymään järkeä enemmän. Meidän on saatava tämän maaperän rikkaudet käytettyä hyödyksi.\nVanhan, korkeasti arvostamani geologin sanoihin päätän tämän puheenvuoron. Muutamassa seminaarissa, kun joku epäili, onko kaivostoiminta tärkeää, hän päätti puheenvuoronsa erinomaiseen fraasiin, joka on joka sana totta: "Se, mitä emme voi kasvattaa, se meidän on kaivettava. Se, mikä ei yhtiöittämällä tässä maailmassa kasva, on menevä maanpinnan alle ja kaivettava sieltä ylös." Näinhän se asia on, mutta sen kun me ymmärtäisimme. Niiltä, jotka puhuvat, että veroja kiristetään, perustetaan kaivosvero ja sitten ruvetaan elämään herroiksi, toivon, että tähän sanontaan sisältyisi hieman enemmän harkintaa, koska se lienee todistettu maailmassa, että veroja korottamalla ei ole kovin paljon mitään hyvää tässä maailmassa tehty.\nArvoisa herra puhemies! En rupea väittämään, kuinka moni prosenttisesti ministeri Lintilä on kanssani samaa mieltä. On hyvä, että jossain on hyvät ohjurit ja niin edelleen, voidaan suunnata poliittisesti tätä keskustelua. Mielestäni on hyviä edellytyksiä ja hyvä tahtotila.\nOlisin kuitenkin toivonut, että tässä yhteydessä, kun nyt puhutaan kaivosverosta tai jostakin muusta, olisi pystytty tuomaan kaivostoimintaan jälkihoito huomattavasti keskeisemmin. Tällä hetkellä osa kaivostoimijoista sanoo, että laki edellyttää jälkihoitoon vähemmän rahaa kuin he ovat varanneet rahaa. Silloin tässä on selvä gäppi, kun meillä tässä omassa lainsäädännössä liittyen siihen, mitä kaivostoiminnan lopettamisen jälkeen tapahtuu kaivosalueella, varataan liian vähän rahaa.\nKaivostoiminta on erittäin pääomasidonnaista, edustaja Hoskosella oli erittäin hyvä näkemys tästä, että meidän pitää ottaa tämä omiin käsiin, (Hannu Hoskinen: Totta kai!) mutta Suomessa, joka on tällä hetkellä edelleen rikkaampi kuin koskaan, ei semmoisia pääomia vain näytä olevan, että niin riskipitoiseen bisnekseen olisi halukkuutta sijoittaa. Jo ennen kuin nähdään, onko kyseessä malmio, kaivosyhtiöt varaavat kymmeniä miljoonia euroja siihen pelkkään tutkimiseen.\nNyt pitää nähdä metsä puilta. Me — varmasti täällä nykyiset hallituspuolueet, edellinen oppositio ja niin edelleen — olemme olleet ajamassa sitä, että Suomeen olisi pitänyt perustaa kaivosrahasto, mikä olisi ollut tie siihen, että Suomi Oy olisi ollut mahdollinen kaivostoiminnan käynnistäjä. Tätä kuitenkaan ei edellisessä hallituksessa eikä tässä hallituksessa ole pystytty edistämään. Uskoisin, että tätä kautta tämä erittäin riskipitoinen liiketoiminta ja erittäin isoilla kustannuksilla jo etsinnässä oleva toiminta olisi voitu saada ehkä lähemmäksi kansaa. Onko se kaivosvero sitten ratkaisu, en tiedä, mutta edustaja Mustajärvi ja edustaja Meri toivat kyllä hyviä asioita ja argumentteja esille koskien kuntien omia mahdollisuuksia. Me rakennamme kunnissa infraa kaivoksille. Se infran rakentaminen, koulujen perustaminen ja niin edelleen on kuntien kontolla, ja siinä mielessä kaivosyhtiöiltä pitäisi ehkä enemmän edellyttää sitä, että tämä perusinfran kustantaminen ei olisi kunnille niin raskasta vaan että kaivosyhtiöt osallistuisivat aktiivisemmin siihen.\nMutta erityisen tärkeänä, arvoisa puhemies, pidän sitä, että tämä jälkihoito olisi niin hyvin hallinnassa, että ne varat riittävät, jolloin se tarkoittaa, että vaikka kaivosyhtiö ei ehkä kulukustannusrakenteensa vuoksi vuosikausiin saa viivan alle positiivista tulosta, vaan ne poistot, jotka ovat tulleet siitä toiminnan aloittamisesta, rasittavat tulosta, niin jopa siitä pitäisi jo pystyä ottamaan niin, että kuntien infrarakentamiseen tulisi tuloutusta. On täysin kestämätöntä, että meille tulee kaivoksia, joilla eivät ole nämä kaikki asiat kunnossa.\nArvoisa puhemies! Haluan myös olla kiittämässä hallitusta tästä esityksestä. Käsittelyssä oleva kaivoslain muutos on jälleen yksi esitys, jolla lunastetaan hallitusohjelman lupausta normitalkoista ja järkevämmästä sääntelystä.\nTämä on tarpeen, sillä muutama vuosi sitten tapasin australialais-kanadalaisen kaivosalan yhtiön edustajan, joka sanoi, että hän hankki Suomesta ja Ruotsista yhtä aikaa maata, minkä jälkeen prosessi lähti käyntiin, ja siinä vaiheessa kun Suomessa oli vasta poraukset käynnissä, tämä tehdas oli tuottanut jo pitkään voittoa Ruotsissa. Hän sanoi kahdeksi suurimmaksi syyksi seuraavat: Suomessa kaavoitus- ja lupaprosessit ovat äärimmäisen kankeita ja hitaita, ja toinen, itse asiassa mielenkiintoinen, huomio oli se, että siinä suhteessa, kun Ruotsissa kysytään, kuinka voisitte tulla tänne alueelle toimimaan, ja ollaan palvelulähtöisiä, Suomessa tätä viranomaiset eivät vielä ymmärrä.\nJa tästä syystä haluaisinkin ministeriltä kysellä sen hallitusohjelman kirjauksenkin perään, jossa nimenomaan toivotaan enemmän asiakaspalvelulähtöisyyttä meidän viranomaisilta: miten tämä prosessi kaiken kaikkiaan on etenemässä?\nArvoisa herra puhemies! Hyvä, että tämän esityksen myötä näitä prosesseja sujuvoitetaan. Meillä kaivannaisteollisuus elää nyt ihan hyvää kautta ainakin tuolla Lapissa: Suurikuusikon kultakaivos, Euroopan suurin kultakaivos, voi hyvin, samoin kuin Sodankylän Kevitsa.\nOlisin kiinnittänyt samaan huomiota, mihin edustaja Mustajärvi edellä, eli siihen tulokertymään, mitä kunnille jää tästä, eli tähän kaivosveron puutteellisuuteen. On totta, että kunnat joutuvat satsaamaan asuntoihin, liikenneinfraan, kaavoitukseen ja moniin muihin seikkoihin tämän kaivosteollisuuden myötä. Ja olisi ihan kohtuullista, että kunnalle tulisi oma osuus. Tämä kaivostoiminta on yli rajan tapahtuvaa toimintaa, ja silloin ei minusta auta vain se, että on kotimainen kaivannaisvero, vaan pitäisi suunnitella ihan yhteistä pohjoismaista veroa. Mutta tietenkään tämä vero ei saa olla niin raskas, että nämä investoinnit jäävät tekemättä, koska kyllä nämä ovat tärkeitä työpaikkoja meille. Ja onneksi monia lupaavia esiintymiä on myös nyt löytymässä.\nToisen asian ottaisin esiin: Kullankaivajien osalta päädyttiin yhdeksän vuoden siirtymäsäännökseen, mutta toivoisin kyllä, että sitä voitaisiin pidentää tuonne 15 vuoteen. Tällä ratkaisulla aikanaan eduskunnan tahdon mukaisesti puututtiin voimakkaasti omaisuudensuojaan — nämä kaivajat ovat kuitenkin tehneet investointeja, ja niitten kuolettamiseen menee oma aikansa. Samoin kuin sitten tietenkin näitä löytöjä pitäisi hallitusti hyödyntää, ettei tule tämmöistä ryöstöviljelyn makua, koska siellä ovat sitten nämä aikataulut tai deadline niin sanotusti paukkumassa jossakin kohtaa. Ettei mene sitten siihen hallitsemattomaan tilanteeseen.\nJa ympäristönäkökohdat ovat luonnollisesti tärkeitä myös: että entisöidään sitten nämä, missä on kaivettu.\nArvoisa puhemies! On erittäin harmittavaa, että huonosti toimineet kaivokset ovat paitsi saastuttaneet ympäristöä myös saastuttaneet koko tätä kaivostoimialaa. Samaan aikaan meillä kuitenkin on lukuisia erittäin hyvin ja vastuullisesti toimivia kaivoksia ja kaivosyhtiöitä ympäri Suomea. Meillä on myös Kestävän kaivostoiminnan verkosto, joka tekee erittäin tärkeää ja hyvää työtä, ja uskon, että tulevaisuudessa, kun hyödynnetään aina paras käytettävissä oleva teknologia ja tekniikka, pystytään yhdistämään kyllä puhdas ympäristö ja kaivostoiminta, ja tämä on minusta välttämätöntä. Pitää puhua vihreästä kaivostoiminnasta, green mining, ja uskon, että se on mahdollista.\nTämä esitys, mikä nyt meillä on käsittelyssä, on erittäin hyvä. Sitä pitää kiittää. Se on osa byrokratian purkamista ja tuo joustavuutta tänne ja jouhevuutta säännöksiin. Mutta tässä keskustelussahan on monta muuta tähän toimialaan liittyvää asiaa nostettu esille. Muun muassa edustajat Mustajärvi ja Ojala-Niemelä ovat ottaneet esiin tämän kaivosveron tai vastaavan, ihan ymmärrettävistä syistä, koska kaivostoiminta on niin suhdanneherkkää, että kun jollekin pienelle paikkakunnalle tulee kaivos ja kunta joutuu satsaamaan infraan, päiväkoteihin, teihin ja muihin, niin sillä on valtavan suuri riski, koska voi olla, että yhtäkkiä kaivos lähteekin pois, kun maailmanmarkkinahinnat romahtavat. Kunnalle jää kuitenkin tämä investointi jäljelle. Sen takia varmasti on syytä — ei ole tämän lain kohta miettiä sitä — pitkällä tähtäimellä miettiä, voisimmeko me tätä tilannetta parantaa. Ja jos tämmöinen kaivosvero tai esimerkiksi se malmin maailmanmarkkinahintaan sidottu maksu tulisi, joka ei kuitenkaan olisi liian kova, niin että se estäisi kaivostoiminnan harjoittamisen Suomessa, niin tämä maksu pitäisi suunnata nimenomaan kunnalle, ei valtiolle niinkään kerätä, koska kunta kantaa tässä sen suurimman riskin.\nArvoisa herra puhemies! Kaivosasia on Suomelle todella suuri talouskysymys, ehdottomasti suurimpia. Mitä tulee tähän lakiesitykseen, mikä on nyt keskustelussa, niin tämä on hyvä esitys, linjassa hallitusohjelman kanssa, niin kuin sanoin, mutta se on myös merkki siitä, että meillä kaivoksien lainsäädännöstä pidetään huolta. Mitään semmoista villiä tilannettahan ei ole, mutta se, mitä minä toivon, on se, että edelleen oltaisiin tällä byrokratianpurkulinjalla ja aidosti vähennettäisiin kaivoksiin liittyvää paperisotaa, koska se on Suomen kansantalouden kannalta aivan tuhoisaa, että meillä käytännössä tällä valtavalla byrokratialla ja turhalla paperisodalla on tuhottu tästä maasta yksi elinkeino, kaivostoiminta. Käytännössä Suomessa ei ole isoja kaivosyhtiöitä yhtään. Muutama junioriyhtiö toimii, ja niille kyllä pitää hattua nostaa, ne ovat todella sitkeitä. Suurin osa niidenkin pääomasta muuten tulee ulkomailta, niin että en nyt ihan äkkiä osaa sanoa, onko yhtään täysin suomalaisella rahalla toimivaa, mutta niitä on todella vähän, jos ollenkaan.\nMitä edustaja Myllykosken puheenvuoroon tulee, hän puhui ansiokkaasti jälkihoitamisesta, kun kaivostoiminta aikanaan loppuu. Jos nykyisin louhitaan niin sanotusti tunnelien kautta malmia sieltä maan uumenista, niin käytännössähän kivikasoja ei jää, koska kaikki se raakakivi ja ylijäämäinen kivi ajetaan takaisin sinne tunneleihin ja se ei jää maan pinnalle näkösälle ollenkaan. Esimerkiksi kotikuntani kultakaivoksessa Pampalossa Ilomantsissa ei kyllä kivikasoja näe. Kun kaikki kivet, mitä sieltä prosessista yli jää, ajetaan takaisin sinne tunneleihin, niin ne häviävät sinne. Sitten siihen avolouhokseen, mikä on, tulee joskus maailmassa, kun kaivostoiminta loppuu, erittäin hyvä lampi, ja siellä sorsamiehet ja -naiset voivat käydä sorsametsällä tai uimassa tai mitä vain. Elikkä ei siellä mitään maailmaa kaadu, eikä siellä maailma pilaannu. Se vain palaa sitten luonnontilaan, ja sillä sipuli.\nSitten Suomen kannalta tässä kaivoslainsäädännössä yleensä on se valtava ongelma, että on lainsäädännöllä, erilaisilla ympäristömääräyksillä ja muilla lainsäädännön pykälillä tehty suomalaisten yhtiöiden toiminta kannattamattomaksi valtavan byrokratian ja hirvittävän kalleuden takia. Onhan se kummallinen paradoksi, suorastaan valtava ihmetyksen aihe. Suomen kallioperä tunnetaan parhaiten maailmassa. Geologian tutkimuskeskuksella on toista sataa vuotta, varmaan 150 vuotta, vanha perinne. Suomen kallioperää on tutkittu 100—200 vuotta, en ihan tarkkaa vuosimäärää tiedä, mutta veikkaan, että noin 150 vuotta, ja Suomen kallioperä tunnetaan maailman valtioista kaikista parhaiten, ylivoimaisesti parhaiten. Meillä on hyvin tarkka tuntemus Suomen kallioperästä, ja se on Geologian tutkimuskeskuksen ansiota. Tälle pohjalle on näitä kaivoksia sitten ruvennut syntymään, kun tunnemme geologian meidän maassamme erittäin hyvin. Totta kai siellä on vielä tutkimattomia alueita, tarvitaan syvätutkimusta, syvämalmiota löytyy todennäköisesti paljon helpommin kuin me tiedämmekään ja erittäin arvokkaita metalleja. Mutta se, mikä tässä on ongelma, on se, että erilaisilla toimenpiteillä on aiheutettu se, että kaikki se malmiosta menevä jättiläismäinen hyöty valuu ulkomaille.\nNo, mitä tapahtuisi sitten, jos edustaja Myllykosken ja monen muun käyttämissä puheenvuoroissa mainittu kaivosvero säädettäisiin? Sehän aiheuttaisi sen, että ne kaivostoimijat ulkomailta, joilla on sitä rahaa tulla Suomeen yrittämään ja ottamaan riskejä, kun itse olemme itsemme ajaneet ulos markkinoilta, harkitsisivat vielä tiukempaan, tulevatko ollenkaan. Kaikki köyhemmät malmiot jäisivät louhimatta, ja vain ne parhaat aarteet, mitä löytyy, poimittaisiin sieltä, parhaimmat malmiot arvokkaimmista metalleista — kaikki muu jäisi hyödyntämättä.\nElikkä kaivosvero aiheuttaisi sen, että työpalkat, investointipalkat ja monet muut investointituotot, verot, sosiaaliturvamaksut, joita palkkojen yhteydessä maksetaan, jäisivät täysin tulematta. Ja muistakaa, hyvät ystävät, arvoisat edustajakollegat, että Suomeen on kaivostoiminnan ansiosta luotu erittäin korkeatasoinen kaivosteknologian, metallurgian tuotanto, teollinen toiminta. Meillä on porausautomaatteja tuottavia firmoja, kehitetty erilaista kaivoksen kalustoa, kuljetuskalustoa, kaivostunnelissa louhintaa varten olevaa kalustoa, joka on maailmankuulua, erittäin korkeatasoista. Sitten meillä on vedenpuhdistustekniikkaa, meillä on kivien käsittelytekniikkaa, meillä on malmien jalostustekniikkaa. Kaikki tämä on syntynyt kaivostoiminnan sivutuotteena. Jos me 30 vuotta tätä prinsessa ruususen unta vielä nukumme, niin kaikki tämä tästä maasta häviää. Millä me sitten elämme? Luulen, että EU-projekteja sitten ei kannata enää lähteä hakemaan, kun semmoista tuskin enää tällä menolla onkaan.\nElikkä kyllä minä olen, arvoisa puhemies, erittäin huolissani tästä suomalaisesta mentaliteetista, että kaikki ne suuret rikkaudet, mitä meillä on, annamme ulkomaille tai sitten kotimaassa teemme niiden käytön mahdottomaksi. Jos puhemies sallii, niin teen rinnastuksen, että kun kaivostoiminta on tällä äsken mainitulla toiminnalla tehty näin vaikeaksi, niin samaahan me olemme koko ajan tehneet maataloudelle, ja koko ajan me puhumme puhtaasta ruuantuotannosta ja erinomaisista olosuhteista Suomessa, mutta eipä taida olla tässä maassa karmeammin hallinnoitua ja byrokratialla melkein tapettua elinkeinoa kuin maatalous.\nJutta Urpilainen sd :\nArvoisa puhemies! Edustaja Leena Meri viittasi viime vaalikaudella tehtyyn kirjalliseen kysymykseen ja siitä annettuun vastaukseen, ja hän omassa puheenvuorossaan veti mutkia hieman suoriksi, joten lienee syytä täsmentää.\nEli todella viime vaalikaudella kartoitettiin erilaisia kaivosveron malleja, mutta silloin poliittinen johtopäätös, joka tehtiin sekä valtiovarainministeriössä että työ- ja elinkeinoministeriössä mutta myöskin koko hallituksen keskuudessa, oli se, että mikäli kaivosvero otettaisiin käyttöön, sillä arvioitaisiin olevan negatiivisia vaikutuksia kaivannaisteollisuudelle, kaivostoiminnalle ja ennen kaikkea mahdollisuudelle saada uusia investointeja Suomeen. Tästä syystä vastasin kirjallisessa kysymyksessä, että päätöksiä veron käyttöönotosta tai varsinaisen valmistelun käynnistämisestä ei ole tehty.\nOn hyvä myöskin muistaa, että kaivostoiminnan harjoittaja maksaa louhintakorvausta maanomistajalle, hän maksaa kiinteistöveroa ja myöskin veroa elinkeinotoiminnasta saaduista tuloista. Eli ilman veroja ei myöskään kaivosteollisuus tai kaivannaisteollisuus Suomessa toimi. Sehän, halutaanko sitten tällä vaalikaudella ottaa käyttöön kaivosvero, on täysin poliittinen päätös. Ja ehkä edustaja Meri vaikuttaa siihen, että perussuomalaiset hallituksessa sitten aktiivisesti ajavat kaivosveron käyttöönottoa. Tästä olisi tietenkin mielenkiintoista kuulla ministeri Lintilän näkemys: eli onko teidän arvionne se, että kaivosveron käyttöönotto olisi tässä tilanteessa oikea ratkaisu?\nMinisteri on pyytänyt puheenvuoron, ja kun tässä mennään toista kierrosta, niin ehkä nyt myönnän hänelle tässä 3 minuuttia, ja sen jälkeen jatketaan näillä muutamilla pyydetyillä puheenvuoroilla.\nPuhemies! Pyrin lähinnä vastaamaan niihin kysymyksiin, joita minulle tässä esitettiin.\nEnsinnä edustaja Hassille, tuo 121 § eli laajentaminen: Kyllä minä uskon suomalaisiin viranomaisiin ja heidän harkintakykyynsä. Koska yleensä nämä laajennukset, mitä siellä tapahtuu, ovat hyvin pieniä eivätkä yleensä vaadi uutta kaivosturvallisuuslupaa, niin uskon, että viranomaisharkinnalla ne pystytään tekemään.\nMitä tulee sitten Natura 2000:n ja yvan täydentämisiin, niin siinä on haettu sitä, että parannetaan dokumenttien laatua. Nyt on tullut esille, että kun aikataulu on tiukka, niin ne dokumentit eivät ole laadullisesti niin hyviä kuin niiltä ja niitten kattavuudelta toivottaisiin ja edellytettäisiin.\nSitten tämä, mikä on tullut täällä useammassakin puheenvuorossa esille, eli tämä kaivosverohomma: Aivan kuten edustaja Lohi sanoi, niin se ei sinällänsä ole tämän lain asia. Minun mielestäni tässä pitää muistaa tämä kokonaisuus. 2011 tehtiin erittäin iso kaivoslain uudistus, se oli pitkäaikainen työ, joka tehtiin. Ja tämä laki on, sanotaanko, niiden kokemusten, niiden kommenttien, joita on tullut viranomaisilta, alan toimijoilta, pohjalta tehtyjä nimenomaan normien purkuja, joilla puretaan ylimääräisiä normeja ja saadaan taloudellisia huojennuksia aikaiseksi.\nSitä, saammeko me Ruotsia näillä kiinni, en uskalla luvata, mutta tämä on ehdottomasti askel oikeaan suuntaan. Me olemme valitettavasti hitaita, niin kuin tässä tuli myös edustaja Wallinheimon puheenvuorossa esille. Me olemme hitaita tässä. Tämä on kuitenkin asiakaslähtöisyyttä, kun parannetaan näitä edellytyksiä, mitä täällä on.\nEdustaja Hoskonen peräsi sitä, että meiltä menevät ulos nämä kaivokset. Tämä on erittäin pääomavaltainen ala, erittäin pääomavaltainen, jossa rahalla ei kovinkaan äkkiä tule edes tuottoa. Ja hallituksella ei ole sellaista linjausta, että hallitus siirtyisi omistajaksi vahvasti kaivostoiminnan puolelle, kuten ei myöskään kaivosverosta, mistä edustaja Urpilainen tässä kysyi. Meillä ei ole sellaista tässä tulossa.\nMutta mielestäni tämä kuitenkin kokonaisuutena on hyvä suuntaus normien purkamiseen, selkeästi taloudellisia säästöjä saadaan ja saadaan sujuvoitettua toimintaa vaarantamatta kuitenkaan ympäristöllisiä tekijöitä.\nArvoisa herra puhemies! Erään kaivosyhtiön suusta viime kaudella tuolla talousvaliokunnassa kuultuna: sanoivat, että seitsemän vuoden lupaodotusprosessia parempi olisi sekin, että tulisi kuuden kuukauden jälkeen kielteinen päätös. Eli kun pidetään näitä investoijia näin pitkässä hirressä, niin on varmasti ihan oikein, että tässä hallituksessa ryhdytään päämäärätietoisesti sujuvoittamaan tätä lupaprosessia, ja se ei tarkoita, että se olisi huonompaa valmistelua, vaan kyllä meidän pitää nähdä tässäkin tapauksessa se, että nämä ulkolaiset investoijat sitten voivat tänne tulla.\nEdustaja Hoskoselle: jos emme nyt aivan kotimaista ole täällä, niin kyllä meillä Outokummulla on Kemin kromikaivos vielä, josta nyt kuitenkin katsotaan, että meillä valtion omistusta siellä merkittävässä määrin on.\nEdustaja Urpilainen toi tämän kaivosveron toisessa kulmassa, ja siihen ministeri jo vastasikin. Nyt pitäisi olla oikeastaan valtiovarainministeri Orpon tämä kommentti kuulemassa, sillä tärkeintä on se, että kun meillä kaivoksia Suomessa verotetaan, niin tukkisimme ne porsaanreiät, joita tällä hetkellä on. Me voimme siirtää: emme suoraan täältä kaivoksesta Kanadaan tulevaa tuloutusta, mutta voimme tehdä sen reitin siten, että tuloja siirretään Ruotsissa olevaan tytäryhtiöön, jonka kautta sitten ilman veroja on mahdollista siirtää näitä tuloja sinne kanadalaiselle kaivosyhtiölle. Ja tässä olisi tärkeä pointti, joka pitäisi nähdä, että tämä reitti voitaisiin sulkea ja se verotus tapahtuisi täältä — kaikki varanto, mikä täältä siirretään, verotettaisiin Suomessa.\nArvoisa puhemies! Hyvä, että tulee laaja-alaista keskustelua. Edustaja Urpilainen totesi, että vedän mutkat suoraksi. No, ehkäpä hän itsekin hieman syyllistyi siihen, koska hän luki tästä kirjallisesta vastauksestaan vain tämän viimeisen lauseen, mutta jätti kuitenkin mainitsematta tämän, että hallituksen mahdollisia jatkotoimenpiteitä varten valtiovarainministeriössä kuitenkin kartoitetaan kaivostoimintaan kohdistuvan mahdollisen veron osalta alustavia veromalleja. Elikkä kuitenkin kartoitusta siellä on tehty, ja olisi ollut kiva kuulla vähän laajemmin, mitä ne ovat, eikä vain sitä, ettei ole tehty. Lisäksi minulle jäi nyt sitten epäselväksi, mikä SDP:n oma kanta tähän kaivosveroon on.\nMutta mukavaa oli kuulla, että ainakin edustaja Lohi oli sillä kannalla, että tätä asiaa voisi selvitellä, ja erityisesti kuntaanhan nämä ongelmat monesti tulevat, niin kuin täällä esitettiin, päivähoidon, infran ja monen muun merkeissä. Toisaalta taas edustaja Hoskonen keskustasta tuntui olevan sillä kannalla, että tätä ei olisi järkevää tehdä. Mutta kuitenkin maailmalla näitä erilaisia rojalteja ja kaivosveroja on, ja minusta meidän pitäisi tätä selvittää. Täällä todettiin, että silloin aikaisemmin tämmöinen lopputulema on ollut, mutta maailma muuttuu, ja tästä voisi uudestaan keskustella. Tämä kuitenkin herättää paljon keskustelua, ja minusta se ei ole vastaus, että päätöksiä ei ole tehty veron käyttöönotosta. Tästä olisi hyvä keskustella laajemminkin, mutta itsekin olen samaa mieltä, että täällä pitäisi olla paikalla valtiovarainministerin itse.\nArvoisa puhemies! Kannustan ystävällisesti kollegaa tarkkuuteen, koska omassa puheenvuorossani mainitsin erityisesti sen, että näitä kaivosveromalleja on tutkittu, mutta tehtiin poliittinen päätös, että ei kaivosveroa valmistella, koska silloin arvio hyvin laajasti oli se, että sillä olisi kielteisiä vaikutuksia. Eli kannustan tarkkuuteen ja myöskin oikeaan siteeraukseen. [Leena Meri: Mutta mikä se kanta oli?]\nArvoisa puhemies! Kaivosteollisuus, kaivannaisteollisuus, on kaiken kaikkiaan Suomelle elintärkeä. Suomalainen maaperä mahdollistaa erityyppistä kaivannaisuutta, ja tätä raaka-ainetta käytetään muun muassa kemianteollisuuden ja metsäteollisuudenkin liitännäisenä, ja pidän sillä lailla sitä tärkeänä.\nLouhinta-ala kaiken kaikkiaan työllistää Suomessa merkittävän määrän ihmisiä, ja itse haluaisin painottaa tätä teollisuutta. Louhintalaitteitten valmistusteollisuus on Suomessa erittäin korkealla tasolla ja kansainvälistä vientituotetta, joten tältäkin osalta kaivoslain Suomessa täytyy olla päivitettynä, jotta säilytämme kilpailukyvyn tällä sektorilla.\nArvoisa puhemies! Aivan kuten edustaja Urpilainen täällä aikaisemmin totesi, kyllähän kaivosala maksaa veroja, aivan samalla tavalla kuin mikä yritystoiminta tahansa Suomessa. Maksetaan kiinteistöveroja ja maksetaan myös yhteisöveroa aivan samalla tavalla kuin mikä tahansa yritystoiminta, vaikka monesti julkisuuteen annetaan myös väärä mielikuva siitä, että kaivokset eivät maksa mitään veroa tänne Suomeen.\nMinusta oli varmasti ihan perusteltua silloin tehdä tämä selvitys ja poliittinen linjaus, ettei kaivosveroa tullut, mutta varmasti sitä jatkuvasti joudutaan miettimään, pitääkö tehdä uudelleenarviointia. Mutta tämä toimiala on hyvin herkkä, niin kuin me olemme huomanneet, ja kun valtiotakin ymmärrettävistä syistä pyydetään vähän niin kuin apuun tälle toimialalle, että pitäisi olla suomalaista omistusta, joka on minusta kannatettava ajatus, niin tässäkin voi ehkä vähän todeta, että meillä on siitä myös toisenlaisia esimerkkejä. Onhan meillä tällä hetkellä valtion pääomisteinen kaivostoiminta, tuo Terrafame ja Talvivaaran kaivos, eikä se ole paras esimerkki kaivostoiminnasta.\nKun niitä malmiesiintymiä on — vaikka niitä on ympäri Suomea — ennen muuta Pohjois-Suomessa ja Lapin alueella, niin täytyy todeta, että me Lapissa uskomme siihen, että meidän tulevaisuuden mahdollisuutemme, yksi mahdollisuus, on myös kaivostoiminta, malmitoiminta, matkailun ja metsäteollisuuden ja muitten elinkeinojen ohessa. Me pystymme yhteensovittamaan nämä, mutta ympäristön pilaamiselle pitää olla tiukka nollatoleranssi. Kukaan ei halua sellaisia kaivoksia, jotka pilaavat luontoa. Kaivoksilla on aina siinä alueella, mihin se perustetaan, ympäristövaikutuksia — se on selvä. Mutta sille, että laajemmin lähdettäisiin pilaamaan meidän ympäristöämme, pitää olla nollatoleranssi, ja kukaan ei sitä halua. [Puhemies koputtaa] Me uskomme, että kuitenkin tämä on mahdollista tulevaisuudessa, ja näitä mineraaleja pitää meillä kestävällä tavalla hyödyntää.\nArvoisa herra puhemies! Tuohon puheenvuoron loppuun on hyvä yhtyä, kaivostoiminta on merkittävä ala meillä. Tietenkin tärkeitä ovat sen työllisyysvaikutukset, mutta samaan aikaan on aina muistettava tietenkin se, että ympäristön kannalta täytyy olla nollatoleranssi sen suhteen, että ympäristöä ei voi pilata.\nPuhemies! Pyysin tämän puheenvuoron siksi, kun minua rupesi askarruttamaan tämä käyty keskustelu ja mielipiteiden vaihto nimenomaan siitä näkökulmasta, mikä on hallituksen kanta tähän asiaan. Nimittäin nythän käymme kevättä, jossa esimerkiksi kehysriihet koittavat ja pitää tehdä aika isoja talouslinjauksia. Varmaan keskustelussa on niin menopuoli kuin tulopuolikin, verot, kaikki tämä kokonaisuus. Tässä on nyt tullut hieman ristiriitaista näkemystä sen suhteen, että ministeri Lintilä totesi, että kaivosveroa ei ole suunnitteilla, ja toisaalta puheenvuoroja tulee myös keskustasta, että voisi selvitellä. Sitten edustaja Meri perussuomalaisena aika vahvasti otti kantaa sen puolesta, että tämä kaivosvero tulisi ottaa käyttöön.\nNyt minä haluaisin, puhemies, että hallitus tässä tilanteessa voisi selkeyttää omaa linjaansa ja tulla ulos sen kanssa, mikä on hallituksen näkemys tällä hetkellä tässä poliittisessa tilanteessa, tässä taloustilanteessa kaiken kaikkiaan tämän kaivosveron suhteen, koska tässähän väistämättä jää kuulijalle hieman hämmentynyt olo ja epäselvä vaikutelma siitä, mitä hallitus kaiken kaikkiaan aikoo tämän asian suhteen tehdä, koska kuitenkin näitä puheenvuoroja on puolesta ja vastaan. Tietenkin, jos voisi sanoa kauniisti, sehän on meillä aika tuttua, että hallituksella on saattanut olla tällä kaudella myös muita esimerkkitilanteita, missä sisäisesti ollaan hieman eriäviä mielipiteitä esitelty puolin ja toisin, mutta tietenkin tässä tapauksessa olisi hyvä saada selvennystä. En minäkään, puhemies, olisi pahaksi pistänyt, että ministeri Orpo olisi erityisesti tässä tilanteessa ollut tässä salissa paikalla.\nArvoisa puhemies! Kun tässä hallituksen linjaa kysyttiin, niin täällä nyt ei satu olemaan ministeriä enää paikalla, mutta täytyy todeta, että vaikka tässä ovat hallituspuolueitten edustajat varmasti omia näkemyksiään tuoneet eriasteisesti, niin kyllähän ministeri Lintilä kertoi yksiselitteisesti, mikä on hallituksen linja, eli hallitus ei valmistele kaivosveroa eikä sitä ole suunnitteilla ottaa käyttöön tällä hetkellä.\nArvoisa puhemies! Todella, mitä tulee kaivosveroon, kiinnostavintahan on, mikä on hallituksen ja hallituspuolueiden kanta. Kun edustaja Meri sitä peräänkuuluttaa, niin mikä on perussuomalaisten kanta, onko tästä asiasta yritetty neuvotella hallituksessa, se olisi kiinnostavaa.\nViime hallituksen päätökset tiedetään. Itse olen hiukan pahoillani siitä, että kaivosveroa ei tullut. Siinähän ei ole kysymys siitä, että luultaisiin, etteivät kaivokset mitään veroja maksa, vaan siitä, tulisiko maksaa veroa siitä uusiutumattomasta luonnonvarasta, jota kaivokset Suomen maaperästä kaivavat.\nMutta varsinaisesti pyysin puheenvuoroa kommentoidakseni ministeri Lintilän vastausta ensimmäiseen puheenvuorooni ensinnäkin tästä viranomaisen harkintavallasta silloin, kun kaivosta laajennetaan. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että silloin kun on kyse pienistä laajennuksista, niin harkintavalta on ihan ok. Kuitenkaan mielestäni ei merkitsisi mitään epäluottamusta suomalaisten viranomaisten kykyyn ja kansalaiskuntoon, jos laissa tai asetuksessa olisi kriteerejä sille, minkä tyyppisissä tapauksissa näitä menettelyjä voidaan oikaista.\nMitä tulee Natura- ja yva-asiakirjoihin ja niiden jättämiseen sen lupahakemuksen jälkeen, on hyvä tavoite, että ne paperit ovat kunnossa, mutta ei se voi olla tärkeämpi tavoite kuin se, että kansalaiset voivat vaikuttaa ja että kansalaisilla huomautuksiaan esittäessään on kaikki relevantti tieto. Toivon, että talousvaliokunnassa tämä kysymys otetaan huolellisesti käsittelyyn.\nArvoisa puhemies! Täällä kyseltiin perussuomalaisten kantaa. Tuossa kun nyt äkkiä katsoin, niin ainakin internetissä vuoden 2013 vaihtoehtobudjetissa me olemme ehdottaneet kaivosveroa, joskin olemme toivoneet, että se olisi sen tyyppinen, että sillä ei tietysti yritystoimintaa tukahdutettaisi. En itse ole hallitusneuvotteluissa ollut, niin että en tiedä, mitä kaikkea siellä on keskusteltu, mutta yksittäisenä kansanedustajana haluan nostaa erilaisia asioita esille, ja tämä on ollut myös perussuomalaisilla keskustelussa, ja näin.\nArvoisa herra puhemies! Viime vaalikaudella tehtiin selvityksiä erilaisista mahdollisista malleista kaivosveroon liittyen, ja kyllä niiden kohdalla todettiin, että enemmän tulisi ongelmia ja haittoja ainakin niillä ehdotetuilla malleilla, joten hyvin tarkasti mahdollista kaivosveroa tulisi sitten tutkia ja harkita.\nMutta kyllä itsekin pidän ihan perusteltuna sitä huolta ja kysymystä, mikä täällä on esitetty, että Suomen maaperän rikkauksien voitot menevät ulkomaisten yritysten kautta ulkomaille. Siinä mielessä tietenkin toivoisin sitä, että suomalaiset yritykset voisivat tässä menestyä.\nKaivosteollisuuden toimintaedellytyksistä on todellakin syytä pitää huolta. Kaivosteollisuus on, valitettavasti, viime vuosina kärsinyt maineensa puolesta, ja on todella tärkeää, että ympäristönäkökohdat huomioidaan ja ympäristöstä pidetään hyvää huolta.\nToivon, että tätä lakiesitystä huolellisesti valiokunnassa tutkitaan ja pohditaan. Sinänsä ne perustelut, jotka tälle esitykselle on esitetty tarpeettoman sääntelyn purkamiseksi ja niiden käytännön tilanteiden torjumiseksi, joissa kaivoslakiin kirjatut menettelyt ja velvoitteet ovat tarpeettoman raskaita, mielestäni kyllä vaikuttavat ihan perustelluilta. Eli tietyissä tilanteissa viranomaisten tarveharkintaa ja harkintavaltaa on syytä lisätä.\nArvoisa herra puhemies! Vielä tähän kaivosveroon: Me äsken kuulimme, että perussuomalaisilla on ollut vaihtoehtobudjetissa tästä kirjaus ja he ovat olleet tätä halukkaasti edistämässä. Nyt tietenkin tulen siihen kysymykseen, minkä edustaja Hassi tuossa aiemmin kysyi, mikä tietenkin on mielestäni tärkeä kysymys, että olennaisiahan tässä tilanteessa ovat nimenomaan nyt sitten hallituspuolueiden näkemykset ja hallituspuolueiden käsitykset siitä, miten asian suhteen tulee edetä. Edustaja Hassi kysyi tuossa, että onko sitten tuotu tämä asia, jota on ikään kuin ajettu, esiin näissä neuvotteluissa. Sehän on hyvin tärkeää, että siinä vaiheessa, kun hallitus sitten kantojaan ratkaisee, tuodaan ainakin esille ja neuvotteluun niitä asioita, joista ollaan puhuttu. Yksi, mikä tulee mieleen ja mistä olemme aika usein täällä puhuneet, oli se, kun perussuomalaiset lupasivat ennen vaaleja, että tulisi tällainen verovähennys kehitysyhteistyölahjoituksille, ja vieläkään emme ole saaneet vastausta siihen, onko tämä malli tuotu neuvotteluun siellä hallituksessa, kun siitä kovasti puhuttiin. Sillä lailla yleisesti tietenkin olisi hyvä tietää, mikä on keskustelu- ja neuvottelutilanne hallituksessa sisäisesti ollut tämän suhteen.


8-osainen Genius Roto Champ Genius | klingel.fi\nOlet täällä: Etusivu Koti & sisustus Kodinhoito & keittiö Keittiötarvikkeet 8-osainen Genius Roto Champ\n8-osainen Genius Roto Champ\nRaaka-aineet voidaan leikata suoraan paistinpannuun\nGenius®-merkkinen 8-osainen Roto Champ -setti. Raastaa, hienontaa, leikkaa – tämän kätevän keittiöapurin avulla loihdit herkkuja pöytään käden käänteessä. Jo pelkkä ainesten esivalmistelu on todella mukavaa. Tällä keittiölaitteella valmistat erilaiset raaka-aineet helposti ja vaivatta, ja lopputulos on aina täydellinen. Nopea, helppokäyttöinen ja toimii ilman sähköä. Jaloteräksestä valmistetut terät, raastin- ja hienonnusraudat ovat niin teräviä, että raaka-aineiden ravintoaineet ja niiden luonnolliset aromit jäävät talteen. Verrattuna muihin vastaaviin laitteisiin on Roto Champ ainoa keittiölaite, joka mahdollistaa raaka-aineiden leikkaamisen suoraan kulhoon, paistinpannulle tai lautaselle tai levylle. Taitettavien jalkojen ansiosta Roto Champia voidaan käyttää myös pöytämallisena. Toimitukseen sisältyy 1 monitoimikansi, 1 kansi, 1 suuri kulho (vetoisuus 2,4 litraa), 1 liilanvärinen terä paksuille raasteille tai Julienne-suikaleille, 1 punainen terä keskipaksuille siivuille, 1 oranssinvärinen terä keskivahvalle raasteelle, 1 vihreä terä paksuille suikaleille, 1 turkoosinvärinen terä aaltoreunaisille suikaleille, 1 kannellinen säilytysrasia. Voidaan puhdistaa astianpesukoneessa.\n8-osainen Genius Roto Champ is rated 4.0 out of 5 by 1.\nRated 4 out of 5 by Ellu49 from Hyvä En ole kokeillut koska lähetän tämän heti takaisin,Tilasin toisen tuotteen tämän tilalle.Tiedän että tämä on hyvä, koska minulla on ollut tälläinen aikaisemmin noin 15 vuotta sitten.\nloc_fi_FI, sid_781524, prod, sort_[SortEntry(order=SUBMISSION_TIME, direction=DESCENDING)]


Tietääkö kukaan mitään kivaa ohjelmaa pikkujouluihin?...\nlahjaideoita http://www.dogtag.fi/idkoruidkoru-p-797.html Koru omalla valokuvalla kaiverrettuna...\nhei, Tarvitaan pikaisesti juhlatila noin 40 hlölle. Kyseessä siis pikkujoulut ja päivä 24.10. Tilaan olisi hyvä saada tuoda omia juotavia ja bändi. J...\nVuorataan tila juhliin\nJos tarvitset pikkujouluun vuokratiloja, meillä on tarjolla alle sadalle henkilölle mukava tila Helsingin Kulosaaressa ,lähellä metroa, Il Canto sali,...\nTaikuri Jussi Jalkanen stand up-taikashow juhliin,tapahtumiin,häihin ja merkkipäiville. http://www.mrblues.net/jussi.htm...\ntaas on pikkujoulun aika. Täytyykeksiä joku veruke kun ei halua lähteä ja tulla vaatteiden perusteeella haukutuksi; toisilla liian klimeet,,,Pöydän al...\nPianisti / trubaduuri / duo juhliin!\nOlen 23-vuotias pianisti/laulaja/kitaristi Helsingistä. Opiskelen pop/jazz-musiikkia ammatiksi Metropolia-ammattikorkeakoulussa, ja keikkailen sekä yk...\nPikkujoulut Jyväskylä -toimintaa\nHei Gamex Oy toivottaa kaikki pikkujouluasiakkaat tervetulleeksi uusiutuneisiin tiloihin Kanavuoreen. Luolastoihin kätketty sisäpaintball-luolamme ...\nHauskaa ohjelmaa pikkujouluihin\nhttp://www.neljässeinä.fi/ Takuuvarma naurattaja tämä improvisaatioryhmä!...\nÄlä myöhästy bändin buukkamisesta, tilaa kunnon menopumppu pikkujouluja vauhdittamaan. Tarjolla energiset bilebändit C-Tape, JUMP! ja Trebles. Bände...\nnyt jo hirvittää mitä tulee taas toilailtua....\nTäältä löytyy ohjelmaa pikkujouluihin. www.elenoora.fi...\nIronwire, loistava pikkujoulubändi\nSoitamme 60 -luvun henkeen rautalankaa, iskelmää, poppia ja rockia, pukeutumista myöten vintage -hengessä. Yhteystiedot ja demoja nettisivuiltamme:...\nPikkujoulut, yritysjuhlat ym tilaisuudet! mm. Sydänkuu orkesteri The General Rockers Ääni ja valotekniikka DJ-palvelu ohjelmapalvelu@gmail...\nMonenlaista kivaa löytyy pikkujouluun ja muihinkin juhliin osoitteesta http://www.juhlaparatiisi.fi....\nKuopiolainen bilebändi Duck Janielsson\nAmmattitaitoinen ja vauhdikas bilebändi Kuopiosta tulee tekemään pikkujouluistasi ratkiriemukkaat. Kalenterissa on vielä jonkin verran tilaa marras-jo...\nOululainen bile/tanssibändi Mas Concort\nMas Concort on Oululainen Madetojan musiikkilukion oppilaista koostuva viisihenkinen orkesteri, joka soittaa kaikenlaista bileisiin ja juhliin sopivaa...\nPikkujoulubändi Happy Hour / Keski-Suomi\nMoro! Tarjolla olisi menevää bilemusiikkia soittava nuorekas bilebändi Jyväskylästä. Käyhän tutustumassa sivuihimme osoitteessa: http://www.happ...


Kävin vilkaisemassa ohimennen läpi Kansallismuseon perusnäyttelyt. Tämä on just niitä museokortin ihanuuksia, kun voi vain käydä pikaisesti ja sitten jatkaa joku toinen kerta lisää.\nKuvasin tähän postaukseen tuollaisen 1700-luvun kartan sieltä, kun tällä kertaa katselin karttaosion vähän tarkemmin läpi. Vanhoista kartoista on aina niin kiva tutkailla koristeellisia yksityiskohtia, maailmankuvan muuttumista ja kartoituksen kehittymistä.\nIhan kaikkea ei päässyt nyt näkemään museossa, kun juhlavuoden vuoksi perusnäyttely uudistetaan. Odotan jo innolla, että pistetäänkö koko hoito uusiksi vai vaihtuuko vaan vähän tavarat vitriineissä. Olin jo edellisellä käynnillä sitä mieltä, että nää nykyiset jutut on jo nähty liian monta kertaa ja omasta puolesta uudistukset on siis tervetulleita.\nThis entry was posted in kotimaanmatkailu, museot on 19.12.2016 by Veera.\n← Satavuotias joka karkasi ikkunasta ja katosi Kurjen siivillä Itä-Aasiaan →


Mökki Petäjävesi | Aidoissa maalaismaisemissa\nKotiranta – Upea mökki järven rannalla Petäjävedellä\nLoma-Ässä vuokraa upeita mökkejä idyllisissä järvimaisemissa Petäjävedellä. Yksi neljästä vuokraamastamme mökistä on Kotiranta. Kotirannassa yöpyy kotoisasti korkeintaan kuusi henkilöä. Mökistä löytyy kaksi makuuhuonetta ja nukkumaparvi. Mökki on varusteltu kaikilla moderneilla mukavuuksilla, ja käytössäsi on viihtyisä ulkoterassi, sauna sekä takka.\nTule viettämään rentouttava loma Kotirannassa, Petäjäveden kauniissa maisemissa luonnon äärellä. Mökkimme sopii erinomaisesti perheille sekä esimerkiksi kaveri- ja työporukoille. Kattavat palvelut löytyvät läheltä, ja ympäristö tarjoaa mahdollisuudet monenlaisille aktiviteeteille. Ota yhteyttä ja varaa mökki käyttöösi! Tavoitat meidät puhelimitse, sähköpostitse tai yhteystietosivulta löytyvällä lomakkeella.\nViikko: 385–613 €\nViikonloppu: alkaen 190 €\nMökissä on tupakeittiö, 2 makuuhuonetta (2 vuodetta kummassakin), parvi (jossa 2 patjaa), pesuhuone, sauna, avokuisti.\nKohteessa on sähkövalot, sähköliesi, sähköjääkaappi, sähkölämmitys, varaava takka, kylmä ja lämmin vesijohto, suihku, WC, mikroaaltouuni, TV ja grillikatos ulkona.\nKotiranta sopii myös pidempiaikaiseen majoitukseen. Erityisesti sesonkiaikojen ulkopuolella, syksyisin ja keväisin tämä mökki on erinomainen kohde esimerkiksi rentouttavaan etätyöskentelyyn kaupungin vilinän ulkopuolella.\nKoronapandemian ja edenneen digitalisoitumisen myötä yhä useampi tekee töitä täysin etänä. Miksi et siis hyödyntäisi mahdollisuutta hengähtää luonnon helmassa vähän pidemmänkin aikaa? Ota yhteyttä ja tiedustele meiltä saatavuutta pidempiaikaiseen majoittumiseen. Saat meiltä erinomaisen tarjouksen.\nOta yhteyttä ja varaa tämä upea mökki käyttöösi järven rannalta Petäjävedellä!


Netflix, HBO Nordic, Disney+, Viaplay, C More, Elisa Viihde Aitio... Nämä 25 klassikkoelokuvaa kaikkien pitäisi katsoa - TV & elokuvat - Ilta-Sanomat\nNämä 25 klassikkoelokuvaa kaikkien pitäisi katsoa – katso lista!\nTodellisia klassikkoelokuvia on maksullisissa suoratoistopalveluissa hyvin vähän – ja osa niistäkin on hankalasti löydettävissä. IS Tv-lehti poimi netti-tv-palvelujen tarjonnasta 25 elokuvahistorian merkkiteosta.\nSuoratoistopalveluista voi löytää myös muutamia todellisia klassikkoelokuvia. Montako olet jo nähnyt? Kuva: MVPhotos, Filmnoir, Zuma / MVPhotos, Yle Kuvapalvelu\n1. Lumikki ja seitsemän kääpiötä (1937), Disney+\nEnsimmäinen Disneyn pitkistä klassikkoanimaatioista oli veikeä tarina omaperäisten työläisten luo eksyvästä, kotoaan karkotetusta nuoresta naisesta.\nLumikki ja seitsemän kääpiötä (1937) on rakastettu animaatioklassikko. Kuva: Walt Disney Productions / MVPhotos\n2. Meidän vastaeronneitten kesken (1940), Viaplay & Elisa Viihde Aitio\nCary Grant ja Rosalind Russell sanailevat screwball-komedian mestariteoksessa toimittajina ja ex-parina, jotka tekevät yhteistä lehtijuttua.\n3. Citizen Kane (1941), Elisa Viihde Aitio\nOrson Wellesin ohjaamaa draamaa häikäilemättömästä sanomalehtikeisarista on usein kutsuttu maailman parhaaksi elokuvaksi.\n4. Casablanca (1942), C More\nKaikkien aikojen rakkauselokuvassa Humphrey Bogartin ja Indrid Bergmanin näyttelemät entiset rakastavaiset kohtaavat Ranskan Marokossa.\nCasablanca (1942). Kuva: SNAP / Zuma / MVPhotos\n5. Paholaisnainen Martha (1946), Viaplay\nRobert Rossenin melodraamassa menneet synnit ovat kyynistäneet sekä kohtalokkaan naisen (Barbara Stanwyck) että syyttäjäksi pyrkivän alkoholistin (Kirk Douglas).\n6. Neiti Julie (1951), C More\nAnita Björk sädehtii Alf Sjöbergin ohjauksessa August Strindbergin näytelmässä. Draama voitti Cannesin elokuvajuhlien pääpalkinnon.\n7. Kesäinen leikki (1951), C More\nRuotsin mestariohjaajan Ingmar Bergmanin varhainen draama kuvaa rinnakkain muistoja ja nuoruuden rakkaustarinaa.\n8. Arabian Lawrence (1962), Netflix\nBrittiupseeri (Peter O’Toole) sekaantuu arabien kapinaan. David Leanin ohjaama spektaakkeli voitti 7 Oscaria.\n9. The Sound of Music (1965), Disney+\nPerhemusikaali teki Julie Andrewsista supertähden: nuori lastenhoitaja lumoaa avarakatseisuudellaan yrmyn lesken (Christopher Plummer) ja tämän seitsemän lasta.\nJulie Andrews lauloi The Sound of Musicin (1965) Mariana itsensä katsojien sydämiin. Kuva: FOX Broadcasting / Zuma / MVPhotos\n10. Elävien kuolleiden yö (1968), Viaplay\nGeorge A. Romeron kauhuhalpis loi modernit elokuvazombit – ja otti samalla voimakkaasti kantaa rasismia vastaan.\n11. Funny Girl (1968), Netflix\nBarbra Streisand voitti Oscarin musikaaliroolistaan koomikko Fanny Bricena: elokuva kuvaa stand up -tähden arkea ja työtä New Yorkin juutalaiskortteleissa.\n12. Täällä Pohjantähden alla (1968), Elisa Viihde Aitio\nVäinö Linnan romaanitrilogian kahteen ensimmäiseen osaan perustuva Edvin Laineen elokuva seuraa Koskelan sukua sisällissodan loppuun. Tuloksena oli kolme Jussia.\nTäällä Pohjantähden alla (1968): Koskelan Jussi eli Risto Taulo ja vaimonsa Alma eli Anja Pohjola. Kuva: Yle Kuvapalvelu\n13. Easy Rider – Matkalla (1969), Netflix\nTie-elokuvan klassikko toi 1960-luvun murroksen ja USA-kritiikin näkyviin Peter Fondan, Dennis Hopperin ja Jack Nicholsonin kera.\n14. Love Story (1970), Netflix\nYläluokkainen Oliver (Ryan O’Neil) ja työväkeen kuuluva Jenny (Ali MacGraw) rakastuvat aikansa jättimenestyksessä, joka toi säveltäjä Francis Laille Oscarin.\n15. Kummisetä, osat 1–2 (1972–1974), Viaplay & Amazon Prime Video\nFrancis Coppolan mafiasaaga rinnasti rikoksen ja amerikkalaisen yritteliäisyyden – sekä nosti Al Pacinon ja Robert De Niron tähdiksi Marlon Brandon rinnalle.\nKummisetä-trilogian ensimmäinen osa palkittiin kolmella Oscarilla, toinen osa kuudella. Don Corleonena vakuutti Marlon Brando. Kuva: Zuma / MVPhotos\n16. Maa on syntinen laulu (1973), Elisa Viihde Aitio\nRauni Mollbergin naturalistinen draama lappilaisen kylän 1940-luvun elämästä oli kohuelokuva, 1970-luvun katsotuin valkokangasfilmi ja kolmen Jussin voittaja.\n17. Tappajahai (1975), Amazon Prime Video\nSteven Spielbergin jännitysdraama pikkukaupunkia terrorisoivan valkohain metsästyksestä muutti koko Hollywoodin suunnan: kaikki isot elokuvastudiot alkoivat vastaisuudessa jahdata jättimenestystä.\n18. Taksikuski (1976), Viaplay\nKyyninen taksikuski (Robert De Niro) kommentoi sodan jälkeisen maan henkistä pahoinvointia Martin Scorsesen väkevässä New York -klassikossa.\n19. Jäniksen vuosi (1977), Elisa Viihde Aitio\nRisto Jarvan rakastettu komedia kertoo Suomea jäniksen kanssa kiertävästä mainosmiehestä (Antti Litja). Pohjana oli Arto Paasilinnan romaani.\nJäniksen vuosi -elokuvan (1977) pääosassa nähdään Antti Litja. Kuva: Filminor\n20. Kauriinmetsästäjä (1978), Viaplay\nMichael Ciminon ohjaamassa, viisi Oscaria voittaneessa hurjassa sotadraamassa kolmen työläisen (Robert De Niro, Christopher Walken ja John Savage) elämä suistuu raiteiltaan Vietnamin sodan takia.\n21. Star Wars (1977), Disney+\nGeorge Lucasin avaruusseikkailu vei kaukaiseen galaksiin keskelle pahan Imperiumin ja oikeudenmukaisuutta puolustavien kapinallisten jediritarien taistelua. Tuloksena oli lähtölaukaus kokonaiselle universumille.\nStar Wars -elokuvat kiehtovat katsojia vuosikymmenestä toiseen. Kuva: Lucas Films / Zuma / MVPhotos\n22. Brianin elämä (1979), Netflix\nBrittikoomikkoryhmä Monty Pythonin satiiri kritisoi fanaattista uskonnollisuutta: Brian (Graham Chapman) on Jeesuksen aikalainen, jota luullaan Messiaaksi.\n23. Kramer vs. Kramer (1979), Viaplay\nIsien oikeuksia ja sukupuolirooleja käsitellyt lakidraama toi Oscarit sekä Dustin Hoffmanille että Meryl Streepille.\n24. American Gigolo (1980), Viaplay\nRichard Gere esittää läpimurtoroolissaan varakkaiden naisten ammattiseuralaista, jota epäillään murhasta. Paul Schraderin sliipatun rikosdraaman menestys toi julkisuutta myös Armanin puvuille.\nRichard Gere ja Lauren Hutton elokuvassa American Gigolo (1980). Kuva: Paramount Pictures / MVPhotos\n25. The Blues Brothers (1980), Netflix\nDan Aykroydin ja John Belushin Saturday Night Live -ohjelman sketsihahmot saivat jatkaa menestystään valkokankailla John Landisin letkeässä musiikkikomediassa.\nLista on koottu Suomessa toimivien kuukausimaksullisten suoratoistopalveluiden suomeksi tekstitetyistä, viimeistään vuonna 1980 ensi-iltansa saaneista elokuvista. Listasta puuttuu ilmaispalveluiden kuten Yle Areenan ja Elonetin tarjonta.\nYoda-vauva ampaisi jätti-ilmiöksi Star Warsin tv-sarjasta – The Mandalorianin tekijä kertoo syyn\nTV & elokuvat 27.10.2020 7:01\nMe Naiset|Heittäydy Halloween-tunnelmaan! Listasimme suoratoistopalvelujen 13 parasta jännitys- ja kauhusarjaa\nVapaalla 24.10.2020 19:00\nKommentti: Boratin röyhkeä jatko-osa yllättää Giulianin käsi housuissa – viiltävä satiiri ruotii rasismia, seksismiä ja ääriasenteita\nTV & elokuvat 23.10.2020 7:32


OXYGENOL MUUMI 50ML HAMMASTAHNA 0-2 VUOTIAILLE - FinnishFoodStore\nPatukat ja tikkarit\nKastikkeet ja salaatinkastikkeet\nKaura- ja soijavalmisteet\nKeitot ja keittosäilykkeet\nKuivaruoka- ja pata ainekset\nMehukeitot, kiisselit, hedelmäsoseet\nSipsit, snacksit, pähkinät\nKauramaidot ja -kermat\nMehut, mehutiivisteet ja glögit\nSuodatin- ja papukahvit\nLasten maidot ja puurot\nLasten välipala- ja snackstuotteet\nPitkään säilyvät leivät\nPullat, pikkuleivät, piirakat\nEtusivu / Muut / Hygieniatuotteet / Saippuat, hammastahnat / OXYGENOL MUUMI 50ML HAMMASTAHNA 0-2 VUOTIAILLE\nOXYGENOL MUUMI 50ML HAMMASTAHNA 0-2 VUOTIAILLE\nFluorihammastahna, joka sopii alle 3-vuotiaille lapsille kerran päivässä käytettäväksi. Päivän toisella pesukerralla alle 3-vuotiaiden lasten hampaat suositellaan pestäväksi fluorittomalla hammastahnalla tai pelkällä vedellä. Sisältää 10 % ksylitolia.\nHankaavuudeltaan erittäin alhainen lasten fluorihammastahna sopii jo ensimmäisten maitohampaiden puhdistukseen. Hammastahna sisältää myös kymmenen prosenttia ksylitolia. Hammastahnan sisältämä fluori vahvistaa hammaskiillettä ja suojaa hampaita reikiintymiseltä, ja ksylitoli auttaa ehkäisemään plakin muodostumista. Mieto ja miellyttävä maku on lasten itsensä valitsema. Tuote valmistetaan Heinävedellä, ja sille on myönnetty Avainlippu-tunnus.\nOXYGENOL MUUMI 50ML HAMMASTAHNA 0-2 VUOTIAILLE määrä\nTuotetunnus (SKU): 6414504310574 Osastot: Hygieniatuotteet, Saippuat, hammastahnat\nAinesosat: Aqua, Hydrated Silica, Sorbitol, Glycerin, Sodium Lauryl Sulfate, Aroma, Titanium Dioxide, Xanthan Gum,Sodium Fluoride, Sodium Benzoate, Sodium Saccharin, Potassium Sorbate, Sodium Fluorosilicate, Limonene, Linalool\nKirjoita ensimmäinen arvio tuotteelle “OXYGENOL MUUMI 50ML HAMMASTAHNA 0-2 VUOTIAILLE” Peruuta vastaus\nSAVETT 10KPL FRESH & CLEAN KOSTEUSPYYHE\n2,69 € Lisää ostoskoriin\nKLÖVER 40G VASELIINI\nTilaa FinnishFoodStoren säännöllinen suomalaisen kulttuurin kirje! Jätä vain sähköpostiosoitteesi!\nKyselyt tilauksista ja maksuista Sarille:\n+358 40 839 5747\n+358 50 410 1968\nSuklaalevyt ja rasiat\n© FinnishFoodStore 2021\nKatselet: OXYGENOL MUUMI 50ML HAMMASTAHNA 0-2 VUOTIAILLE 2,69 €\nHuomio! Verkkokauppa on väliaikaisesti suljettu. Tilauksia ei oteta vastaan. Piilota tämä ilmoitus


09-03-2018 Hilla Haapala Y\nJeesus on suuri merkitys opetuksia Yhdistymiskirkkoon, vaikka sen mielestä hänestä eroaa valtavirran kristinuskon. Yhdistymiskirkkoon uskomuksia ilmaistaan kirjan Divine periaate, kirjoittanut varhainen opetuslapsi pastori Dr. Sun Myung Moon, pastori tohtori Hyo Won Eu. Pastori Moon johdatti hänet ja antoi erityisiä ohjeita luoda systemaattinen versio hänen opetuksiaan. Näyttely jumalaisen Periaate valmistui vuonna 1966.\nJumalallinen periaate perustuu Raamattuun ja sisältää uusia tulkintoja ei löydy juutalaisen ja kristillisen perinteen. Keskeistä Yhdistymiskirkkoon opetukset on käsite, joka laskenut ihmiskunta voidaan palauttaa Jumalalle vain Kristuksen kautta, joka tulee uutena Adam tulla uusi johtaja ihmiskunnan, jonka kautta ihmiskunta voi syntyä uudelleen Jumalan perheeseen. Mukaan Divine periaate, Jeesus Nasaretilainen on Kristus.\nDivine periaate opettaa, että Jeesus piti mennä naimisiin ja perustaa ihanteellinen perheen. Messiaan rooli on lähinnä täyttämään roolin Adam. Periaate siis vahvistetaan, että Jeesuksen alkuperäinen tehtävä oli palauttaa käsitys Aadamin tehtävän, täydellinen itsensä, naimisiin, perustaa Jumala-keskeinen perhe, ja laajentaa tämä perusta klaani, Israelin kansa, ja lopulta koko maailman. Jumalallinen Periaate pitää Johannes Kastaja pitkälti vastuussa hylkäämisen Jeesuksen Messiaaksi elinaikanaan. Siksi Divine periaate opettaa, että Jeesuksen kuolema ristillä ei ollut ennalta määrättyjä välttämättömyys. Pikemminkin se oli keskiasteen koulutuksen tarpeellisista epäuskoa hänen opetuksensa ja hylkääminen hänen roolinsa Messias, kun hän oli elossa maan päällä. Kuten perinteinen kristinusko kuitenkin Divine periaate opettaa, että Jeesuksen kuolema tarjoillaan suorittaa lunastuksen ihmiskunnan synnit niille, jotka uskovat häneen. Toisin kuin perinteinen kristinusko kuitenkin Divine periaate opettaa, että Jeesuksen ylösnousemus oli henkinen, ei fyysistä.\nVuonna 1980 Yhdistymiskirkkoon teologi Nuori Oon Kim kirjoitti:\nYhdistymiskirkkoon näkemys Jeesuksen ovat arvostelleet valtavirran Christian kirjailijoiden ja teologit. Heidän vaikutusvaltainen kirja kuningaskunnan kulttien Walter Ralston Martin ja Ravi K. Zacharias eri mieltä Divine periaatepäätöshakemuksen kysymyksistä Kristuksen jumaluudesta, Jeesuksen neitseellinen syntymä, yhtenäistämisestä kirkon usko, että Jeesus olisi pitänyt naimisissa, välttämättömyys ja Jeesuksen ristiinnaulitsemisen, ja kirjaimellinen Jeesuksen ylösnousemus sekä kirjaimellisesti toinen tuleminen Jeesus. He lisäävät: "Kuu tekee kaikki miesten tasa-arvoisia" jumaluus "Jeesukselle, mikä silmiinpistävää isku Kristuksen ainutlaatuisuutta."\nDivine periaate vastaa tähän kritiikkiin sanomalla:\nEdellinen artikkeli Yuri Knorozov\nSeuraava artikkeli Yakub\nYou Know Olen No Good\nYhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1623\nYksityinen High School Kolhapur\nYksi Cleveland Centerin\nYhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1164\nYksi Flea Spare


kuukauden kirjat Arkistot - Page 3 of 10 - Lapsen Maailma\nLasten- ja nuortenkirjoissa on muutettu maaseudulta isoihin taajamiin samaan tahtiin suomalaisten kanssa. Ja muodikasta paluumuuttoakin on tehty. Nyt on löydetty…\nLastenkirjallisuudessa eletään arvojen ja yhteiskunnallisuuden aikaa. Rauhasta puhutaan enemmän kuin vuosiin, mutta maahanmuuttajien kotoutumisen pulmia käsitellään ujostellen. Kuvakirjasta on tulossa…\nArkikertomukseenkin mahtuu lapsuuden taikaa ja ihmeellisyyttä. Vahvojen fantasiavuosien jälkeen arki on taas muotia – ainakin lastenkirjoissa. Dekkareissa sen sijaan versoo…\nVahva luonnontunne ei katoa suomalaisesta lastenkirjallisuudesta. Luonnosta haetaan edelleen rauhaa, ja pikkulapset viedään sukupolvesta toiseen satumetsään. Luonnon kauneudesta puhuminen ei…\nKokkikulttuuri on nyt muotia lasten ja nuorten tietokirjoissa. Kaunokirjallisuudessa uskalletaan puhua myös ongelmista: nälästä, syömishäiriöistä, tuhlaamisesta... Klassikkokirjoissa herkuttelu liittyy aistikkaaseen…\nKirjailijat varjelevat nuorten poliittista viattomuutta, mutta onneksi lastenkirjoissa uskalletaan ottaa kantaa kotoisiin asioihin. Yhdessä lapset ja aikuiset taistelevat mm. lähikoulujen…\nLasten ja nuorten terveyskirjoja julkaistaan edelleen, mutta nyt huomio on kääntymässä henkiseen hyvinvointiin ja mielenterveyteen. Vaikutus tuntuu niin tieto- kuin…\nSuomalainen lasten- ja nuortenkirjallisuus kansainvälistyy pikkuhiljaa. Pakolaiset ovat päässeet kirjoihin, vaikka kotiuttamisen nurjista puolista ei mielellään vielä kerrotakaan. Politiikka pelottaa,…


Liikunta & ravinto Archives - Page 24 of 73 - Sara Tickle\nJÄNNITTÄÄ 30 September, Sep 2016 - 12:47\nOloni ei juuri nyt ole yhtä energinen, kuin mitä se näitä kuvia otettaessa oli (näin jälkeenpäin ajateltuna, voivat nämä kuvat olla se syy tämän hetkiseen olooni). Saakelin syysflunssa, saavutithan sinä minut lopulta kuitenkin.\nMiksei flunssa ikinä iske silloin kun sen toivoisi iskevän? Sillon kun laiskottaa pahemman kerran, ja ulkona on harmaata ja sateista ja ällöä? Sillon kun on superkoukussa johonkin Netflix-sarjaan, jota haluaisi vaan katsoa viisi vuorokautta putkeen?\nFlunssasta viis, tänään lähdetään vanhojen koulukavereiden kanssa mökkeilemään. Tai näin ainakin oletin. Itseasiassa, minähän en tiedä yhtään mitä tulee tapahtumaan seuraavan 48 tunnin aikana. Viikonlopun ohjelma kun on järjestäjää lukuunottamatta yllätys meille kaikille. Mennäänköhän me edes mökille? Makuupussit piti ainakin varata mukaan. Ja lämmintä päälle. Pipo ja hanskatkin lukivat eilen toimitetussa pakkauslistassa. Shit, ei kai me olla teltassa yötä?! 😀 Noh, viideltä minut tullaan noukkimaan toimistolta, eiköhän homma sen jälkeen pikku hiljaa ala aukeamaan. Kääk, jännää!\nMukavaa (ja jännittävää) viikonloppua kaikille!\nsweater Björn Borg (here*)\nsneakers Zalando (here*)\nPosted at 12:47h in Uncategorized by Sara 7 Comments\nhyvinvointim treeni, liikunta, Liikunta & ravinto\nKlassikkotreenini: vahva kroppa & litteä vatsa 28 September, Sep 2016 - 04:00\nTreeni, johon et tarvitse juuri muuta kuin päättäväisyyttä ja hyvää musiikkia. Kyseessä on todella tehokas ja nopea setti, jota tulee tehtyä erityisesti reissuilla, sekä niinä päivinä kun salikäynti ei millään mahdu kalenteriin. Treeni on superhelppo toteuttaa kotona (tai hotellihuoneessa…). Vedä kierros täysiä, pidä lyhyt tauko, ja hyökkää seuraavan kimppuun. Varaa treeniin taukoineen noin puoli tuntia, selviät kyllä aivan varmasti nopeamminkin 😉\nI-osa: Rasvanpoltto & Lihaskunto\n– 4-5 kierrosta\nII-osa: Litteä vatsa\n20 sivukurotus varpaisiin\n10 yhden jalan linkkuveitsi\n10 kurotus varpaisiin, jalat suorana ilmassa\nPosted at 04:00h in Uncategorized by Sara 2 Comments\nREADY FOR SURFCAMP 27 September, Sep 2016 - 04:00\nAlkuvuodesta tuli tuttavien kanssa puheeksi, että olisi mahtavaa oppia surffaamaan kunnolla. Surffikertoja kasaantuu kyllä useampi vuodessa, mutta koska ne ovat niin satunnaisia, ei kehitystä juuri tapahdu. Tuntuu, että aina joutuu aloittamaan alusta. Tämä keissi on jällleen kerran todiste siitä, että asiat kannattaa sanoa ääneen. Sana lähti nimittäin eteenpäin ja kohta tuttujeni tutut heittivät meille tarjouksen: ostakaa lennot Balille, niin me tarjotaan teille surfcamppi. And so we did!!\nKahden viikon Asenne surfcamp häämöttää enää kuukauden päässä. Vitsi, että tätä on venattu!! Reissuun lähtee Asenteen lisäksi Halla x Halla, joten surffaamaan päästään Annikan kanssa hyvinkin makeissa vetimissä! Ollaan käyty fiilistelemässä tulevaa jo Suomen päässä. Lautojen vahaamisen ja evien kiinnittelyn osalta homma hallussa. Enää ei tarvitse kun opetella surffaamaan, haha.\nPs. Jokunen paikka on vielä vapaana, eli kurssille voi ilmeisesti vielä osallistua. Mikäli kiinnostelee, niin ei muuta kun messiin vaan! 😀\nPictures: Oscar & Salla\npants Halla x Halla\n// So we’re ready for Asenne surf camp in Bali. One month to go! CAN’T WAIT!!!\nPosted at 04:00h in Uncategorized by Sara 8 Comments\nliikunta, Liikunta & ravinto, matkat


Moninaisuus riehuu Myyrmäessä\n31.7.2017 Juha 6 Comments moninaisuus, Myyrmäki, rikokset, uussuomalaiset\nVantaan Myyrmäen julkinen Facebook-ryhmä on alkanut täyttyä keskusteluista kaupunginosan turvallisuuteen liittyen.\nSari Hakala kertoo, että ”somalipojat” ovat kivittäneet ”kantasuomalaisia poikia Kivikirveenkujan leikkipaikalla”.\nHakala on ilmoittanut kieltäneensä poikiaan palaamasta tuolle leikkipaikalle. Kantasuomalaislasten elintila siis kapenee.\nNuorisotyöntekijä Aydaruus Wehliye ilmoittaa, ettei asialle voi mitään, koska tapauksiin ei törmää katupartiotoiminnassa.\nTeemu Tirkkonen kertoo olevansa hyvin tuohtunut uussuomalaisten somalialaistaustaisten toiminnasta Myyrmäessä.\nHänen mukaansa uussuomalaiset ”räkivät” koirien päälle, jotka on jätetty kiinni kauppojen ulkopuolelle odottamaan omistajansa kauppareissua.\nTeemu kertoo myös estäneensä muutaman ”pystyryöstön” ja sanoo ”kansanryhmän” olevan ongelma alueella jyrkin sanankääntein.\nMyös Kari Vihavainen valittaa Myyrmäen tilanteen menneen ”tosi huonoksi”. Hän näki Isomyyrin edessä tilanteen, jossa ”somalijengi pieksi ja potki maassa makaavaa noin 10-12v poikaa päähän, varastivat mahdollisesti samalla hänen pyöränsä”.\nVihavaisen mukaan tekijät pakenivat ennenkuin poliisi ehti paikalle. Kari sanoo, että vanhempien partioita tarvittaisiin iltaisin.\nLähde: Myyrmäen julkinen Facebook-ryhmä\n← Ulkoasiainministeriö: Suomi vaatii siepatun välitöntä vapauttamista\nMv-Lehti sai rahoituksen kuntoon toistaiseksi – Lue Ilja Janitskinin terveiset →\n6 thoughts on “Moninaisuus riehuu Myyrmäessä”\n31.7.2017 at 15:33\nHyyssärien järjestämät ”katupartiot” ovat täysin hyödyttömiä koska ne eivät mene sinne missä ongelmat on -tarvitaan kunnon ryhmiä kansallismielisiä jotka ovat tarvittaessa valmiita myös fyysiseen kontaktiin. Dialogien aika on nyt ohi ja suomea terrorisoiville kehitysmaalaisille on osoitettava selkeästi miten täällä tulee käyttäytyä -ei pyytämällä vaan VAATIMALLA ILMAN MINKÄÄNLAISTA NEUVOTTELUVARAA!\nMeidän maa -meidän säännöt. Jos ei kelpaa niin maastapoisto. Hyvin yksinkertaista ja järkeenkäypää.\n31.7.2017 at 16:25\nMikään ei ole yksinkertaista ja järkeenkäypää näitten opetuksessa.\n31.7.2017 at 18:42\nEi riitä että partiointia lisätään. Ne pitää poistaa maasta.\n31.7.2017 at 19:32\nSomalit ovat olleet täällä 90-luvulta lähtien sopeutumatta. Kuinka voisivatkaan kun vanhemmat eivät sitä hyväksy. ..somalien olisi aika palata kotimaahansa. …mitään syytä ei enää ole täällä ilmaisen elämän jatkamiseen. He ovat ryhmä joka aiheuttaa ongelmia kaikilla alueilla joihin heitä on asutettu. Maan sisäisen turvallisuuden kannalta on parasta ratkaista asia nyt ennenkuin tilanne pahenee entisestään.\n31.7.2017 at 19:42\nSomalialaiset… Nuo Afrikan helmi (kansana). ~90-luvulta ollut Suomessa ja heidän integroiminen yhteiskuntaan on epäonnistunut täysin, elävä todiste ”monikulttuurisuuden” toimimattomuudesta (ainakaan ”kehisten” kanssa).\n1.8.2017 at 08:10\nJotenkin ei yllätä.Näillä somalin apinoilla on tosiaan ollut melkein 30 vuotta aikaa sopeutua yhteiskuntaan.Nämä eivät tule eivätkä halua tulla sopeuta.Monikulttuurillisuus on sairaus joka leviää ja tuhoaa kaiken hyvän ja hienon tieltään minkä edelliset polvet niin Suomessa kuin muuallakin euroopassa ovat rakentaneet.Hullut poliitikot vielä edes auttavat tämän sairauden leviämistä kaikin mahdollisin keinoin!


pseudojournalismi | aksucom\nToivon keskusammattijärjestöni puuttuvan keskusteluun\nJulkaistu 29.1.2016| Jätä kommentti\nLähetin palautetta Akavalle:\nHyvä Akava. Ammatillisena keskusjärjestönä toivon teiltä juuri nyt vahvaa roolia julkisessa keskustelussa. Esimerkiksi toivoisin teidän kommentoivan tätä pöyristyttävää kirjoitusta, jonka luin juuri aamulla: ”Kommentti: Suomen yliopistoissa riittää kirveelle töitä” http://www.iltasanomat.fi/kotimaa/art-1453951167387.html\nMinua pöyristytti se, että tässä kirjoituksessa Helsingin yliopistoon kohdistuneita typeriä leikkauksia legitimoidaan oletuksenomaisilla, perustelemattomilla heitoilla, jotka itse asiassa lienevät pikemminkin valheellisia kuin tosiasiatietoa eli faktoja. Esimerkiksi ”On liikaa liian pieniä yksiköitä, jotka tekevät päällekkäistä työtä niin opetuksessa, tutkimuksessa kuin hallinnossakin.” – totta että on pieniä yksiköitä, mutta missä tehdään päällekäistä työtä? Missä on todiste tästä? ”Useiden tutkimusten mukaan tieteen ja opetuksen taso on sitä huonompi, mitä pienemmässä yksikössä sitä tehdään.” – mitä nämä ”useat tutkimukset” ovat? Itse olen nähnyt vain tutkimuksia, joissa todetaan pienten yksiköiden olevan tehokkaampia ja laadukkaampia kuin isot. ”Esimerkiksi kauppatieteiden kandidaatin tutkinnon voi opiskella kymmenessä yliopistossa 11 eri paikkakunnalla” – kirjoittaja ei selvästikään ymmärrä, että kauppatieteiden kandidaatti voi työskennellä lukemattomissa eri ammateissa eri ammattinimikkeillä.\nItse olen juuri nyt liian kiireinen asiaan tarkemmin perehtyäkseni ja toimittajiin yhteyttä ottaakseni, mutta ajattelin, että Akavan erityisalojen eli Viesti ry:n jäsenenä Akava ajaa minunkin asiaani ja osana edunvalvontaa ottaa aktiivisesti kantaa julkiseen keskusteluun – toivon myös, että usein.\nKategoria(t): Viestinnän ammattilaisten asiantuntijuus\nAvainsanat: Akava, Helsingin yliopisto, Iltasanomat, kannanotto, leikkaukset, pseudojournalismi, Viesti ry


Kvaernerin johtaja eroaa - MTVuutiset.fi\nJulkaistu 19.09.2001 13:55 (Päivitetty 21.09.2001 10:19 )\nRahoitusvaikeuksissa ponnistelevan, Masa-Yardsin omistavan monialayhtiö Kvaernerin pääjohtaja Kjell Almskog eroaa.\nYhtiön suurosakkaat ovat eilisestä lähtien neuvotelleet yrityksen ongelmista. Rahoituspohjaa aiotaan lujittaa miljardin Norjan kruunun pankkilainalla sekä suurosakkaiden tekemällä noin kahden miljardin kruunun lisäsatsauksella.\nKvaernerin osakkeen arvo putosi uutisen jälkeen 44 prosenttia.\nAftenposten: Kvaernerin hallitus vaakalaudalla\nNorjalaislehti Aftenposten kirjoitti tänään Kvaernerin hallituksen olevan vaakalaudalla. Lehti sanoi osan yhtiön suuromistajista vaativan, että sen kuudesta hallituspaikasta neljä vaihdettaisiin uusiin. Tilanteen taustalla ovat lehden mukaan yhtiön rahoituksesta syntyneet erimielisyydet.\nNorjalais-englantilainen Kvaerner omistaa myös telakkayhtiö Kvaerner-Masa Yardsin. Kvaerner yritti irrottautua laivanrakennuksesta, mutta jäädytti hankkeen keväällä 2000, kun kauppoja ei saatu aikaan.


Toukokuu 28, 2020, 10:41:02\nScrambler « edellinen seuraava »\nKirjoittaja Aihe: Scrambler (Luettu 7471 kertaa)\n« Vastaus #15 : Maaliskuu 23, 2011, 21:07:54 »\n« Vastaus #16 : Maaliskuu 24, 2011, 14:26:39 »\nMyös täältä positiivinen palaute !!\nHyvällä silmällä duunattu.\n« Vastaus #17 : Huhtikuu 22, 2011, 20:46:29 »\nNyt tää ois ns. valmis. Kohtalaisen hyvin tuntuis toimivan, mitä nyt joutokäynti on hivenen epävarmaa. Ensin jää kierrokset turhan korkeiksi ja hetken päästä laskee liikaakin tai jopa sammuu. En mä oikein osaa mitään tuolle vaivalle tehdä. Potkua tuntuu olevan mukavasti heti tyhjäkäynniltä ylöspäin, ainakin kun vertaa nelipyttyiseen 750 Kawasakiin jolla viime kesän ajelin, siinä kun tehoa alkoi esiintyä vasta jossain 3000 -4000 kierroksen kohdalla. Sikäli kun muistan, niin edelliseen Jytäriin verrattunakin tuntuu potkua olevan reilusti enemmän vaikka VM-kaasareita ja vapaasti hengittäviä putkia ja ilmanputsareita lukuun ottamatta ei ole perimätiedon mukaan viilailtu. Meteliä pitää sen verran, että hävettää.\nValmis.jpg (496.87 kB, 1166x736 - tarkasteltu 514 kertaa.)\n« Viimeksi muokattu: Huhtikuu 22, 2011, 20:49:45 kirjoittanut Rockmaple » tallennettu\n« Vastaus #18 : Huhtikuu 22, 2011, 21:51:50 »\n« Vastaus #19 : Huhtikuu 23, 2011, 09:18:17 »\nTokoinrantaan näytille kesäkuussa\n« Vastaus #20 : Huhtikuu 23, 2011, 14:07:47 »\nQuote from: Rockmaple on Huhtikuu 22, 2011, 20:46:29\nKohtalaisen hyvin tuntuis toimivan, mitä nyt joutokäynti on hivenen epävarmaa. Ensin jää kierrokset turhan korkeiksi ja hetken päästä laskee liikaakin tai jopa sammuu. En mä oikein osaa mitään tuolle vaivalle tehdä.\nOnko koneessa alkuperäinen kärkisytkä?\nTakerteleva sytytysennakon säädin voi aiheuttaa kuvaamasi oireet. Tilanteen voi korjata purkamalla säätimen, puhdistamalla ja voitelemalla sen nokka-akselin läpi menevän akselin. Sen jäkeen tarvii vielä säätää sytytys, työläs homma, sen takia Jyträrin kärjetön sytkä on suosittu...


Googlen yhtiö tilasi Venäjältä poliittista trollaamista – olisiko niin saanut tehdä? | Tivi\nSuvi Korhonen, 14.6.2019 19:43 TrollausTietoturvaDark web\nValeuutisoinnin ja muun maksetun trollaamisen aikakaudella väärää tietoa voi ostaa palveluna. Googlen emoyhtiön Alphabetin omistaman Jigsaw-yhtiön tutkimuspäällikkö Andrew Gully kertoi Wired-lehdelle, että kampanja irtoaa netistä jo 250 dollarilla.\nJigsaw tutki vuonna 2018 valtioiden sponsoroimia valheellista tietoa levittäviä kampanjoita. Yhtiö halusi myös saada selville, kuinka paljon sellaisen ostaminen maksaa verkon vähemmän eettisesti toimivilla kauppapaikoilla. Jigsaw palkkasi tietoturvayrityksen selvittämään, millä hinnalla palveluja myydään venäjänkielisillä foorumeilla. Näitä ovat muun muassa Exploit, Club2Crd, WWH ja Zloy.\nTarkoitusta varten Jigsaw loi ensin itse Down With Stalin -kohdesivuston. Siellä oli blogikirjoituksia diktaattori Josif Stalinin Venäjällä nauttimaa sankariasemaa vastaan ja muuta poliittiselta aktivismilta näyttävää sisältöä.\nSitten Jigsaw esiintyi tämän sivuston vastustajana ja osti kahden viikon kampanja SEOTweet-palvelua. Hyökkäyspalvelun myyjä ehdotti 500 dollaria maksavaa hyökkäystä, jolla se hankkisi koko verkkosivun pois verkosta väittäen että sieltä on löydetty laitonta materiaalia. Jigsaw kieltäytyi ja sen sijaan osti 250 dollarin hintaan some-lokakampanjan.\nKahden viikon päästä SEOTweet ilmoitti julkaisseensa 25:ltä eri Twitter-tililtä yhteensä 730 venäjänkielistä tviittiä Down With Stalin -sivustoa vastaan. Lisäksi oli tehtailtu 100 kommenttia aiheesta eri foorumeille ja blogeihin.\nIlman tarkempaa lisätietoa tehtävän motiiveista SEOTweet oletti, että kyse on Venäjän nykypolitiikkaan liittyvistä syistä ja maan tulevista presidentinvaaleista. Trollien kommenteissa oli paitsi Stalinia niin myös presidentti Vladimir Putinia tukevia viittauksia.\nWired-lehti piti hiukan outona, että Jigsaw tai tietoturvayhtiö eivät kumpikaan pystyneet näyttämään kuin muutamia todisteita kampanjasta. Twitter on poistanut tilit, joita iskussa käytettiin.\nJigsaw’n toimintaa on kritisoitu siitä, että yhtiö todella maksoi poliittisille trolleille, jotka lähettelivät Putinia komppaavia viestejä verkkoon. Yhtiö puolustautui sanoen, että kyseiset viestit ovat vain pieni pisara sosiaalisen median koko laajuudessa.


Hamlet,Tanskan prinssi, Benedict Cumberbatch, jonka monet tunnistavat TV:n yhtenä Sherlock Holmesina, pomppasi pintaan National Theatren Hamlet-teatterielokuvassa (ohjaus Lyndsey Turner) niin heti alussa kuin pitkin kolmituntista esitystäkin. Paikka paikoin hiukan irrallisenakin, Cumberbatch oli niin hallitseva hahmo. Prinssi! Tv-julkisuus? Silmät näkivät hänet usein ensin, kas, tuttu tyyppi.☺\nKesti hiukan, ennen kuin Wanha Rouva ui täysillä mukaan, sillä näytelmän englannin-englanti oli sitä vanhaa kieltä, joka nopeaakin nopeammin puhuttuna – ja vielä valkokokankaalle selkoenglanniksi tekstitettynä – oli näin pohojalaas-turkulaisel’ asemoitumisen paikka, kunnes jälleen kerran opin ohittamaan tekstityksen ja yhdistämään näyttelijöiden puheen ja muun tulkinnan. Olisi tietysti ollut ihan hyvä silmäillä taas etukäteen oma Hamlet ja muistaa sit kaikki monet henkilöhahmotkin National Theatren nopeatempoisessa esityksen aikana..\nPitkä alkujossittelu. Onneksi näytelmän kesto, 3 h + 20 minuutin väliaika, auttoi sopeutumaan, kuulemaan, katsomaan ja tajuamaan.\nTuli mieleeni pari vuotta sitten Åbo Svenska Teaterissa toisen englantilaisen teatteriseurueen, Globen esittämä Hamlet, vanhoista pönötyksistä uudistettu versio sekin, mutta oliko niin että kun näyttelijäseurue oli Suomessa ja livenä paikan päällä, artikulointi ei ollut niin suuuuupernopeaa? syntyi suora vuorovaikutus yleisön kanssa. Muistan sen esityksen jotenkin selkeämpänä.\nMutta kuitenkin. Kyllä elokuvakankaaltakin syntyi suoraa kontaktia katsomoon. Mitä pidemmälle ilta kului, sitä useammin moniin humoristispainotteisiin (kyllä!) vuorosanoihin ja rivien väliin heiteltyihin letkauksiin tuli hörähdyksiä niin lontoolaisesta kuin turkulaisestakin katsomosta. Benedict Cumberbach erityisesti painotti tekstissä olevia ovelia sanaleikkejä. Riemukas oli haudankaivajaepisodi, kaivuuroolissa erinomainen Karl Johnson.\nHitaalle Wanhalle Rouvalle tapahtumien tempo olisi usein kyllä saanut olla vähemmän nopeaa.. vähän niinku ☺ tyyliin mahlerit ja wagnerit.\nKipunoivaa tunteiden ristivetoa syntyi Hamletin perhesuhteissa. Hamletin isä oli murhattu, leskikuningatar-äiti nai miehensä vallanhimoisen veljen, murhaajan, prinssi Hamlet lupaa isä-haamulle kostaa murhan - taisteluasetelma on valmis. Korkean virkamiehen tytär Ofelia pyörii kuviossa melkein irrallisena elementtinä, rakastaako vai eikö rakasta? Tämä sopisi hyvin Savonlinnan Oopperajuhlien näyttämölle, eipä taida olla sävelletty?\nDraaman lopussa näyttämöllä kaikki päähenkilöt makaavat raatoina. Myrkkyä on siemailtu ja kaksintaistelumiekkojen kärjissäkin oli ollut myrkkyä, Ofelia hukuttautunut. Ei ollut enää valtaa, ei rakkautta, ei oikeutta eikä vääryyttä. Näyttämölle saapuu sotaretkiltä prinssi Fortinbras ja lähettiläitä. Jossain on sodittu, mutta hovissa voittosanomaa ei enää kuulla. Uskollinen ystävä Horatio pitää Hamletille antamansa lupauksen:\n. . . minä puolestani\nkerron tietämättömälle maailmalle,\nte saatte kuulla karmivista julmuuksista,\ntutkimatta annetuista tuomioista,\nsattumalta tapetuista syyttömistä,\nmurhatuista salaliiton uhreista\nja verisestä loppunäytöksestä,\njossa rikos kääntyi tekijöiden turmioksi.\nTästä kaikesta voin tuoda esiin totuuden.\nShakespearen monet draamat, Hamlet, satoja vuosia sitten kirjoitetut, täynnä nykyaikaa! Vallan tavoittelua, murhia, orpoutta, juonittelua, omituista rakkautta, ohi puhumista, hulluksi tekeytymistä, epätoivoa, heikkoutta, kostoa, kaveruutta, eroa, kuolemaa.\nkärsiä vain sisimässään\ntulvaa vastaan ja voittaa ne?\nKuolla, nukahtaa, ja siinä kaikki –\ntehdä nukkumalla loppu, niin kuin luullaan,\nja tuhansista vastoinkäymisistä,\njotka ovat lihan perintö: kas siinä päätös,\njota hurskaaasti voi toivoa.\nKuolla, nukkua, ja kenties uneksia;\nmutta vaikeus on siinä, että mitä unelmia\nkalman uni tarjoaakin, kun me pakenemme\nkuolevaisen elämämme hälinästä\nniiden kuvittelu pidättelee meitä; se on este,\njoka tekee liian kauan jatkuneesta elämästä\nkärsimyksen, sillä kuka jaksaa sietää\najan iskuja ja pilkkaa, sorron vääryyksiä,\nalentuvaa kohtelua, turhan rakkauden\ntuskaa, oikeuden hitautta,\njota kaiken kärsivät ja rehdit\nsaavat sortajiltaan kokea,\nkun pelkkä veitsen terä tekee niistä lopun?\nNiin tai näin, kun Wanha Rouva nilkutti elokuvaillasta kotiin, piti ottaa noin tunnin mittainen laskeutumisaika, sit sänkyyn Hamletin kanssa. Suomeksi. Pitäisikö hankkia myös joku sellainen vanhatyylinen suomennos? Omani on se uusin (Matti Rossi 2013) josta nämä satunnaiset lainaukset olen ottanut. Verkossa näyttää olevan tämä draama alkukielellä (written by William Shakespeare at an uncertain date between 1599 and 1602), mutta pöytäkonetta on hankala ottaa sänkyyn..\nLuen koko opuksen uudelleen.