Esitisle 4/2015 by Helsingin Yliopiston Kemistit ry - Issuu\na m a s n Iha i, t h e l n e n i a n l l e n mi i u l jou n o kuha sikuva! kan 1\nPäätoimittaja & taitto: Satu Asikainen Julkaisija: Helsingin Yliopiston Kemistit ry A.I.Virtasen aukio 1, PL 55 00014 Helsingin yliopisto\nSisällysluettelo Päätoimittajan palsta\nPaino: Digipaino Keuruskopio Oy Painos: 80 kpl\nParent pleasers\ts.8-9\nIlmestymisaika: Joulukuu 2015 ISSN 0782-6893\nTekijät: Satu Asikainen Taru Weckström Tanja Luostari Attina Ervaala Antti Korpi Paloma Ruiz-Kärkkäinen Topi Kotamäki Pekka Isometsä Tomas Terälä Tuukka Kangas Juan Cruz Landoni Emilia Uurasjärvi Antti Väisänen\nWhen the worlds of witchcraft...\ts.16-17 Vanhan Opsosin muistolle\nLAL-palsta: Näin löydät töitä\ts.22 LAL-palsta: LAO-Helsinki\nteksti ja kuva: Satu Asikainen\nPÄÄTOIMITTAJAN PALSTA Emerituspäätoimittaja täällä morjensta! Lehden toimituskunta kaipasi lisäkäsiä tämän vuoden viimeistä lehteä varten, ja minä pääsin lepuuttamaan aivonystyröitäni välillä hieman ärsyttävänkin lempilapseni Esitisleen kanssa. Tuntemattomille lukijoille kertauksena, tämän lehden päätoimittaja on jo n. vuoden opiskelija, joka kirjoittaa parasta aikaa graduaan ja pohdiskelee mitä valmistumisen jälkeinen aika tuo eteensä. Oli muuten ensimmäinen kerta, kun minä käytin opintovuosistani numeron asemesta kirjainta. Opinvuodet ovat kulkeneet osaltani tasaista aaltoliikettä. Fuksina keskityin opintoihini ja tietysti fuksikavereihin. Tapahtumissa käytiin, mutta vain aluksi, minkä jälkeen fuksiryhmän kanssa muodostetut kaveriporukat olivat laajin kemistiporukka, missä liikuttiin. Toisena vuonna kuitenkin jo rohkaistuin tuutoroimaan ja se reitti johtikin intensiivisiin kolmeen vuoteen HYKin tapahtumissa nakkeillen ja luonnollisesti kokouksissa istuen. Ensimmäisten kahden ainejärjestövuoden aikana toimitin leikkimielistä Esitislettä ja opiskelin ehkä hieman vajaalla liekillä. Välillä opintonikin näyttivät hieman epätoivoiselta räpiköinniltä siinä kaiken muun ohella.. Kuinkas sitten kävikään, vastuun kasvaessa HYKissä sain kuitenkin mystisiä voimia (Lady Science, always at your service) ja projektien määrän lisääntyessä kummasti myös opinnot sujuivat rivakalla tahdilla ja kirin kiinni alkuperäiseen tahtiin. Kun on monta rautaa tulessa, kaikki täytyy saada tehtyä tai mitään ei tule valmiiksi! Juuri ennen gradun aloitusta koinkin olevani kypsä jättämään ainejärjestöasiat kokonaan seuraaville sukupolville. Kuitenkin näin sen tutkielman deadlinen lähestyessä ainejärjestöhommat tuntuvat kumman virkistävältä ajatukselta ja siksi tämän lehden tekeminen tuntuikin helpotukselta, vaikka voinen myöntää, että\nylimääräisten humputuksien ei ehkä ajattelisi tukevan varsinaista työtaakkaa. Toisaalta sanotaan, että vaihtelu virkistää ja aktivoi aivoja! Siispä mitäs muutakaan omasta opinto/hupailu-syklistäni voin oppia, kuin että tasapuolisesti jaettu hauskanpito ja opiskelu tahi muuta ajatustyö vain tukevat toisiaan ja, että erilaiset projektit voivat tukea toisiaan! Vierivä kivi ei sammaloidu, tämä käpy ehkä joskus, mutta toivottavasti en vielä pitkään aikaan. Valmistuminen aiheuttaa tietyn haikeuden ilmapiirin, mutta onneksi opiskelijakavereita voi nähdä ainakin tasavitosilla vuosijuhlilla. Tsemppiä kaikille uusille opiskelijoille, muistakaa relata välillä! Terveisin, Natu P.S. Ainiin, hyvää joulua. Ja jos lehti ilmestyy joulun jälkeen niin luonnollisesti hyvää uutta vuotta! Esitisle on HYKin ainejärjestölehti, joka on ilmestynyt jo vuosikymmeniä. Esitisle ilmestyy neljä kertaa vuodessa, ja kirjoittajaksi pääsee nykimällä päätoimittajaa tai HYKin aktiiveja hihasta. Jokainen lehti on tekijöidensä näköinen!\nAllekirjoittanut HOASin talviolosuhteissa\nteksti ja kuva: Taru Weckström\nPUHEENJOHTAJAN PALSTA Taas on vuosi lopussa, mihin syksy meni?\nMietin pitkään, mistä haluaisin kirjoittaa tällä viimeisellä puheenjohtajan palstallani. Mikään ei oikein tuntunut sopivalta aiheelta, joten päädyin siihen, että paras vaihtoehto on jakaa paljon ansaitut kiitokset kuluneesta vuodesta. Ihan ensimmäisenä, iso kiitos kaikille teille jäsenille, jotka HYKin tapahtumissa olette käyneet! Te olette syy ja motivaatio, jonka takia toimintaa järjestämme. Kiitos kaikille niille aktiivisille virkailijoille, jotka ovat auttaneet tapahtumissa! Kiitos tämän vuoden hallitukselle! Tekemistä on riittänyt melko pienessä hallituksessa kaikille enemmän kuin tarpeeksi, mutta silti ollaan toimittu hyvin yhteen.\nErityiskiitokset vielä toiminnanjohtajalle Tanjalle, olet tehnyt ihan mahtavaa työtä, ja Anttiñolle, kun jatkoit vielä viimeisen vuoden (ja onnea jo etukäteen tulevasta valmistumisesta!).\nKiitos HYK, oli hyvä vuosi.\nteksti ja kuva: Tanja Luostari\nTOIMINNANJOHTAJAN TURINAT Vuoden viimeisetkin tapahtumat ovat ohi ja Toiminnanjohtajan nakkini alkaa olla taputeltu. Vuosi oli hyvin antoisa. Sain sen aikana paljon hauskoja kokemuksia ja muutama henkinen meltdownikin mahtui mukaan. Vaikka hallituksemme tänä vuonna koostui vain kymmenestä aktiivisesta kemististä, olemme onnistuneet järjestämään paljon erilaisia tapahtumia. On ollut hengailuja, leffailtoja, lautapelikerhoa, bilistä, kiipeilyä, kaljan juontia, saunomista ja mitä kaikkea muuta! Toiminnanjohtajana vastuullani on luonnollisesti tapahtumamme. Tapahtumia, varsinkin juhlia, on aina hauskaa suunnitella. Sitä haluaa aina yrittää parantaa edellisistä kerroista ja haastaa itseänsä aina uudestaan. Järjestämisessä on tietysti usein monia haasteita ja jossain vaiheessa tällaiselle elämäntapastressaajalle iskee aina vähintään pieni paniikki. Aina sitä miettii jokaisen tapahtuman kanssa onko sitä mainostettu tarpeeksi, saako sitä kaiken valmiiksi ajoissa, onko muistanut ostaa, tehdä ja ottaa mukaan kaiken tarpeellisen ja onko meillä tarpeeksi ihmisiä nakeissa. Tapahtuman alettua kaikki stressi yleensä kuitenkin haihtuu ja sitä vain nauttii tapahtumasta ja hyvästä\nseurasta. Hyvin onnistunut tapahtuma on kaiken sen vaivan arvoinen mitä sen järjestämiseksi on nähty ja siksi toiminnanjohtajana oleminen on ollut hyvin palkitseva virka. En olisi kuitenkaan selvinnyt stressaavista tilanteista, enkä minkään tapahtuman järjestämisestä ilman auttavaisten ja aktiivisten hallituskaverien sekä muiden toimijoiden apua. Ilman hallitusta, virkailijoita ja muita aktiiveja meillä ei olisi yhtään tapahtumia. Ei olisi fuksisuunnistusta, fuksiaisia, sitsejä, saunailtoja, bentsoa tai klusterihengailuja. Kemian opiskelijana olo olisi tällöin paljon köyhempää. Aktiivinen ainejärjestö huolehtii jäsentensä eduista, yhdistää alansa opiskelijoita sekä tarjoaa heille paljon erilaista virikettä ja toimintaa opintojen ohelle. Haluan kiittää kaikkia aktiivisia toimijoita tästä vuodesta. Vaikka parannettava aina on, olemme mielestäni suoriutuneet hienosti. Ensi vuonna odottavatkin sitten uudet haasteet. Toivottavasti te kaikki olette silloin rakentamassa HYK:stä entistä parempaa ja aktiivisempaa ainejärjestöä. Uusi hallitus on valittu ja se aloittaa innokkaana kautensa tammikuussa. On todella hienoa, että saimme monia uusia toimijoita mukaan! Ensi vuonna mukana on siis paljon uutta energiaa ja näkemystä. En malta odottaa mitä silloin saadaan aikaan. Jos jäit hallituksen ulkopuolelle tällä kerralla, niin muistathan että aina on mahdollista ruveta virkailijaksi. Aina on mahdollisuus päästä vaikuttamaan. Nyt on aika vetäytyä joululomalle. On aika rauhoittua ja nollata vuoden aikana kertyneet paineet. Henkilökohtaisesti aion toteuttaa tämän syömällä liikaa suklaata ja keksejä, nukkumalla ainakin 10 tuntia yössä ja nauttimalla läheisten ihmisten seurasta. Iloista joulunaikaa kaikille!\nKOTIMAAN IHAN-LIIAN-PITKA Teksti: Attina Ervaala kuvat: Antti Korpi\nKeskiviikko 16.11. Klo 10 Lähtö! Autot starttasivat tällä kertaa kahdesta eri paikasta. Toinen lähti Kumpulasta (kuskina Antti) ja toinen Arkadiankadulta (kuskina Jesse). Arkadiankatulaiset kuhnailivat, joten he pääsivät 20min myöhemmin liikkeelle. Kaikki suuntasivat kuitenkin menopelinsä kohti Lappeenrantaa. Klo 12 Taukopaikaksi sovittiin Suomen Tsernobylissä eli Kouvolassa sijaitseva huoltoasema. Jessen kaasujalka painoi enemmän kuin Antin, joten saavutimme taukopaikan melkein samaan aikaan. Siellä täydennettiin niin masuja kuin juomavarastoja. Sitten lähdettiinkin jo kiireellä kohti Lappeenrantaa, koska ensimmäinen yritysvierailu alkaisi jo tuota pikaa. Klo 13 Saavuimme Outotecin pihaan 13.08 eli melkein ajoissa. Vyöryimme ulos autoista ja pihalla olikin jo odottamassa oppaamme. Ensin saimme pizzaa ja nopean esittelyn Outotecistä. Siitä suuntasimme tehdaskierrokselle ja labraan. Näimme talon kokoisia suodattimia valmiina, mutta valitettavasti yksikään suodatin ei ollut kasausvaiheessa. Labrassa teekkarityttö esitteli meille tutkimuksiaan ja labran varusteluja. Klo 16 Sullouduimme taas autoihin ja suuntasimme lappeen Rantalaisten teekkarien kerhohuoneelle. Kun odottelimme, että paikalle saapuu useampi kuin yksi teekkari, kävimme kukin tahtomassaan ruoanja juomanostopaikassa. Klo 19 Teekkareita alkoi pikkuhiljaa hipsimään pai kalle ja varovaisesti aloimme tutustumaan kanssakemisteihin. Vaikka alussa jännitti, sujui se koko ajan helpommin.\nKlo 21 Kimble! Vastakkain olivat kaksi lappeen Rantalaista ja kaksi helsinkiläistä joukkuetta. Säännöistä käytiin ensin kova vääntö, mutta sitten peli olikin jo hyvässä vauhdissa. Lopputulos oli arvattava. Toinen HYKin joukkue voitti! (Tietenkin…) Klo 23 Teekkareiden maja sijaitsi asuintalossa, joten hiljaisuus laskeutui. Suurin osa porukasta lähti kuitenkin hiljaisuutta pakoon paikallisten kanssa.\nTorstai 17.11. Klo 8 Herätyskellot pärähtivät soimaan iloisesti ja ympäri kerhohuonetta kuului epämääräisiä voihkauksia. Reippaasti nousimme kuitenkin ylös, pakkasimme ja suuntasimme autoille. Tällä matkalla kuskeina Attina ja Taru. Auton nokat suunnattiin Joensuuhun. Ajomatkalla oli hiljaista jamatka taittuikin nopeaan ilman pysähdyksiä. Klo 12 Tulimme Joen suuhun, jossa meitä odotti pieni opiskelijaporukka ja lumi! Kävimme joensuulaisten kanssa syömässä paikallisen yliopiston ravintolassa. Ruoka oli 20snt halvempaa kuin Helsingissä! Ruoan jälkeen suuntasimme askeleemme taas autoille ja auton nokat Fortumin biovoimalalle. Klo 14 Fortumilla meitä varten oli tehty kattava esittely voimalan toiminnasta ja joulutorttuja. Paljon muutoksia oli tapahtunut tehtaassa lähivuosina. Pääsimme myös kierrokselle tehtaaseen ja näimme jättikokoisen turbiinin. Klo 16 Fortumilta suuntasimme majapaikkaamme, joka oli tällä kertaa hostelli. Huoneet olivat kuin pieniä asuntoja, joista löytyi kunnolliset keittiötkin. Kävimme syömässä lähistöllä pizzaa ja palasimme odottelemaan Joensuun kemistejä. Klo 20 Joensuulaiset olivat suunnitelleet meille pienen baarikierroksen! Lähdimmekin siis kiertelemään paikallisia kuppiloita. Iloksemme ja suureksi yllätyksemme huomasimme, että jokaisessa kuppilassa oli erikseen opiskelijoille suunnattuja tarjouksia. Klo ?? Jossakin vaiheessa yötä valuimme hostellille ja kävimme nukkumaan ja valmistautumaan kotiinlähtöön. Klo 9 Kävimme hostellilla aamupalalla ja lähdimme kantamuksiemme kanssa yliopistolle. Pari opiskelijaa kierrättivät meitä yliopiston tiloissa. Näimme mm. NMR-laitteen. Klo 11 Istuskelimme vielä hetken Luolassa ja osa teki merkkihankintoja. Taisi koti-ikävä painaa jo sen verran, että nopeasti päädyimme yhdessä siihen tulokseen, että haluamme suunnata kotiin. Sullouduimme siis viimeisen kerran autoihin ja suuntasimme Helsinkiin. Matka taittui rattoisasti Raptorin ja Antti Tuiskun seurassa. Klo 18 Kaikki pääsivät ehjänä Helsinkiin. Huh, mikä reissu!\nteksti ja kuva: Paloma Ruiz-Kärkkäinen\nJoululoma kolkuttaa jo lumettomille ovillemme perässään innostuneet vanhemmat ja sukulaiset. Koska heille on aina tarjottava jotain, esittelyssä on nyt KOLME versiota helpoimmasta ja halvimmasta tortusta panostusteokseen.\nJoulutorttukakku € 500g torttutaikinalevyjä 1 prk luumuhilloa 1 kananmuna\nKauli taikinalevyt yhteen ja leikkaa niistä kolme pyöreää levyä. Kauli levyt suoraan yhteen äläkä laita niitä päällekkäin, ettei lehtikerrokset mene pilalle. Itse käytin18cm kakkupohjavuokaa muottina. Laita alimmaisen levyn päälle reilusti hilloa (keskelle enemmän ja reunoille vähemmän) ja päälle toinen levy sekä hilloa. Laita lopuksi myös kolmas levy päällimmäiseksi ja leikkaa ympyrään n.16 sektoria. Ota vierekkäiset sektorit ja kierrä niitä toisiaan kohti kaksi kertaa itsensä ympäri. Voitele munalla ja laita 200°C uuniin 20-30 minuutiksi. Kakusta tulee kauniimpi, jos sitä ei esim. unohda liian pitkäksi aikaa uuniin.\nPaholaisen suklaakakku €€ 50g tummaa kaakaojauhetta (huom. ei mitään sokerihöttöä, kakusta tulee todella pahaa eikä sitä voi korjata millään ilveellä, believe) 100g fariinisokeria 250ml kiehuvaa vettä 150g voita 150g sokeria 225g vehnäjauhoa 1/2 tl leivinjauhetta 1/1 tl ruokasoodaa 2tl vanilja-aomia (vaihtoehtoisesti vaniljasokeria) 2 kananmunaa\nKuorrute: 125ml vettä\n30g fariinisokeria 175g voita 300g tummaa suklaata Kuumenna uuni 170 °C:een ja laita 20 tai 18 cm irtopohjavuoan pohjalle leivinpaperia sekä voitele reunat. Sekoita keskenään fariinisokeri, kaakaojauhe sekä kiehuva vesi pienessä kulhossa. Vatkaa sokeri (ei fariinisokeri) ja pehmeä voi vaaleaksi vaahdoksi. Sekoita toisessa kulhossa yhteen vehnäjauhot, ruokasooda, leivinjauhe ja mahdollinen vaniljasokeri. Sekoita mahdollinen vanilja-aromi muna-voivaahtoon ja lisää myös munat yksitellen samalla vatkaten. Sekoita jauhoseos taikinaan esimerkiksi nuolijalla ja lisää kaakaojauheneste perässä. Kaada taikina vuokaa ja paista uunissa n. 40min-1h uunista riippuen. Tee sillä välin kuorrute: sekoita voi, sokeri ja vesi kattilassa ja anna kiehua noin minuutti. Lisää pilkottu suklaa kuumaan seokseen ja sekoita takaiseksi. Anna jäähtyä välillä sekoittaen pöydällä (jääkaapissa/pakastimessa jos on kiire). Kuorruta jäähtynyt kakku kuorrutteella.\nOhje on muunnos Nigellan Devil’s chocolate cakesta: http://www.nigella.com/recipes/view/DEVILS-FOOD-CAKE-5310\nOreo-kakku €€€ Halkaise paholaiskakku puoliksi ja tee siihen täyte (18cm): 200g tuorejuustoa 3dl kuohukermaa 1-2dl tomusokeria 1 1/2 tl vaniljasokeria 100g Oreo-keksejä\nVatkaa kerma vaahdoksi ja lisää tuorejuusto. Sekoita joukkoon siivilöity tomusokeri ja vaniljasokeri. Lisää lopuksi pilkotut keksit.\nLisätietoja: http://www.sra-ammunta.fi/ Kuvat: http://special.squad.fi/\nHARRASTE-ESITTELY: Sovellettu reserviläisammunta eli SRA-ammunta on Reserviläisurheiluliiton alainen kilpaurheilulaji. Lajissa suoritetaan ampumalla erilaisia rasteja, joilla kuvataan erilaisia tilanteita joissa sotilas käyttäisi asettaan. Rasteilla siis juostaan, ryömitään, kontataan ja ammutaan mitä erilaisista asennoista. Ammunta muistuttaa hieman armeijasta tuttuja taisteluammuntoja, suurimpana erotuksena että suoritteet ovat aina yksilösuoritteita ja turvallinen aseenkäsittely on ykkösasia. Ammunnan lisäksi rastisuoritteet voivat sisältää erilaisia tehtäviä kuten tavaroiden kantamista ja esimerkiksi “kranaatin”heittoa. Ampujat jaetaan käyttämänsä kiväärin mukaan kahteen luokkaan, vakioon ja avoimeen. Avoimessa luokassa ovat erilaiset\nTeksti: Topi Kotamäki\n(M16/M4-tyyppiset kiväärit) sekä AK-variaatiot, pistoolipuolella kalusto pääosin 9mm pistooleita, suosituimpina erilaiset Glock variaatiot sekä CZ 75 muunnokset. Pääosan rasteista muodostavat kiväärillä ammuttavat rastit, joita on yleensä noin puolet kaikista rasteista. Pistelaskussa huomioidaan rastin suoritukseen kulunut aika, jonka perusteella lasketaan osumakerroin. Osumakerroin on rastipisteet jaettuna ajalla. Tärkeää on siis ampua tarkkoja osumia mahdollisimman nopeasti. Liikaa ei kannata kuitenkaan yrittää, sillä\nHaulikko optiset tähtäimet sekä bipodit sallittuja, vakioluokassa ammutaan rautatähtämillä. Tämän lisäksi kilpailuissa saattaa olla erilaisia sarjoja kuten TST- ja 7,62-sarja, jotka vaikuttavat kilpailjoiden varustukseen. TST-sarjassa esimerkiksi kilpailijalla on oltava koko ajan kannossaan tietty määrä lippaita, pistooli, monitoimityökalu, ea-välineet sekä vettä. Normaalisti lippaiden ja varusteiden määrää tai kantotapaa ei ole määrätty kunhan varusteet ovat maastokelpoisia ja hyvien tapojen mukaisia.\nLajissa aseina käytetään itselataavaa reserviläiskivääriä, pistoolia, haulikkoa sekä tarkkuuskivääriä. Yleisimpänä kiväärityyppinä tätä nykyä ovat AR-15-pohjaiset aseet Laskuvarjo\npuuttuvista osumista rankaistaan tuntuvilla miinuspisteillä. Lisäksi miinuspisteitä voi saada, jos ei noudata tehtäväkuvausta. Harrastamisen edellytyksenä on jäsenyys jossain Reserviläisliiton tai Reserviupseeriliiton jäsenjärjestössä. Helsingin Yliopiston opiskelijoille lähin järjestö on myös HYY:n alainen Akateeminen Maanpuolustusyhdistys ARU ry, joka on Reserviupseeriliiton alainen järjestö. Laji on siis suunnattu reserviläisille, mutta varusmiespalveluksen suorittaminen ei ole välttämättömyys vaan hyväksytysti suoritettu turvallisen ampujan tutkinto, jossa on erillinen teoria- ja käytännön koe.\nHaastattelut ja kuvat: Tomas Terälä\nEsitisleen Ystäväkirja Jarkko Ihanus Syntymäaika: -67 Lempinimi: Jakke Lempioppiaine koulussa: Kemia Lempiruoka Unicafessa:\tSipulipihvi Inhokkiruoka Unicafessa: Kaalilaatikko Lempielokuva: ei keksi Paras musiikkikappale: Täl hetkel radios pyörivist Jenni Vartiainen. Harrastukset: Salibandy Mikä on sun duuni kemian laitoksella? Opintoneuvoja Lemppariasia kemian laitoksella? Opiskelijoiden neuvonta Parasta mitä opiskelijat voi tehdä? Valmistua Pahinta mitä opiskelijat voi tehdä? Jättää valmistumatta Vapaavalintainen mietelause: ei ole\nJuha Keskivali Syntymäaika:22.7.88 Lempinimi:Goljatti Lempioppiaine koulussa: Liikunta Lempiruoka Unicafessa: Kebabpyttipannu, hernekeitto Inhokkiruoka Unicafessa: Kalapuikot/seilorin turska Lempielokuva: Snatch Paras musiikkikappale: Oasis - Cigarettes and Alcohol Harrastukset: Futsal, lenkkeily, punttisali Mikä on sun duuni kemian laitoksella? Tutkin biomassan muokkausta Lemppariasia kemian laitoksella? Laitoksen ihmiset, opiskelijakaverit ja työkaverit Parasta mitä opiskelijat voi tehdä? Opiskelijabileitä Pahinta mitä opiskelijat voi tehdä? Laiskotella Vapaavalintainen mietelause: Aina voi yrittää kovemmin.\nKjell Knapas Syntymäaika: 23.08.80 Lempinimi: Ei oo Lempioppiaine koulussa: Kemia Lempiruoka Unicafessa: Chipotlelohi Inhokkiruoka Unicafessa: Hernekeitto Lempielokuva: Star Wars Episode 3 Paras musiikkikappale: Jouluoratorio -Bach Harrastukset: Moottoripyöräily, lumilautailu, kuorolaulu Mikä on sun duuni kemian laitoksella? Laboratorioopetus, väitöskirja ohjausta, luennointii. Lemppariasia kemian laitoksella? Laboratorio-opetus Parasta mitä opiskelijat voi tehdä? Tehdä niin kuin minä sanon ja pyydän. Pahinta mitä opiskelijat voi tehdä? Ei olla paikalla. Vapaavalintainen mietelause: Do or do not, there is no try.\nMarianna Kemell Syntymäaika: 31.5.73 Lempinimi: Ei oo Lempioppiaine koulussa: Kaikki Lempiruoka Unicafessa: Ei käy unicafessa Inhokkiruoka Unicafessa: Lempielokuva: Paras musiikkikappale: Judas Priestin koko tuotanto Harrastukset: Liikunta ja juokseminen, lukeminen, musiikin kuuntelu Mikä on sun duuni kemian laitoksella? Yliopiston lehtori, laitevastuuta ja opetusta, eri tasosten opiskelijoiden ohjausta Lemppariasia kemian laitoksella? Opiskelijat ja työkaverit Parasta mitä opiskelijat voi tehdä? Opiskella reippaaseen tahtiin sitä mikä kiinnostaa Pahinta mitä opiskelijat voi tehdä? Pommiuhkausten ja muiden jälkeen vilppi ja plagiointi Vapaavalintainen mietelause: ei oo\nMikko Ritala Syntymäaika:2.9.0268 Lempinimi: Kippari Lempioppiaine koulussa: Matikka ja liikunta Lempiruoka Unicafessa: Apagetti bolognese Inhokkiruoka Unicafessa: Reemaruuat Lempielokuva: Useita Paras musiikkikappale: Manserock Harrastukset:koripallo, pyöräily Mikä on sun duuni kemian laitoksella? Proffa Lemppariasia kemian laitoksella? Uuden löytäminen Parasta mitä opiskelijat voi tehdä? Kovasti töitä Pahinta mitä opiskelijat voi tehdä? Kadota Vapaavalintainen mietelause: nyt on aina hyvä hetki\nTimo Repo Syntymäaika: -67 Lempinimi: Lempioppiaine koulussa: Fysiikka Lempiruoka Unicafessa: Hernekeitto Inhokkiruoka Unicafessa: Kaikki maistuu Lempielokuva: Paras musiikkikappale: Sekaruokanen, tykkää monista artisteista: Suvi Teräsniskasta - AC/DC:n Harrastukset: Urheilu ja mökkeily Mikä on sun duuni kemian laitoksella? Tutkimus (katalyyttinen pienten molekyylien aktivointi) Lemppariasia kemian laitoksella? innostuneet opiskelijat Parasta mitä opiskelijat voi tehdä? Innostua kemiasta Pahinta mitä opiskelijat voi tehdä? Välinpitämätön missä tahansa. Vapaavalintainen mietelause: Se minkä teet, tee hyvin.\nteksti: Tuukka Kangas, kuvat: Satu Asikainen\nJo muinaiset mesopotamialaiset keksivät pyörän noin viisi tuhatta vuotta sitten: miksi tämä keksitään uudestaan? Kyseessä on yliopiston johdolta tullut projekti, johon liittyy paljon hauskoja termejä: uudistus, osaamisperustaisuus, työelämärelevanssi, kandiuudistus, hakukohteet, opiskelijavalinta, maisteriohjelmat. Koko projekti on hyvin laaja ja kaiken termisillisalaatin sisältä löytyy perimmäinen tarkoitus: raha. Uudistuksen takana on selkeyttää yliopiston hallintoa, opintolinjoja ja toimintaa, millä haetaan säästöjä. Kun koulutusjärjestelmää rukataan, on opiskelijan helpompi suorittaa opinnot (ajallaan) ja oikeaan opintolinjaan on helpompi löytää. Uudistuksen keskiössä on koulutusohjelmat, joita pyörän pyörähdettyä olisi yliopistossa 140: maisteriohjelmia 60, kandiohjelmia 50 ja tohtorikoulutettaville noin 30. Koulutusohjelman sisällä voi olla useita tiedealoja, jotka voivat muodostaa opintosuuntia. Mitä tämä tarkoittaa käytännössä kemian laitoksella? Kukaan ei oikeastaan tiedä. Tarkoituksena on, että kandiohjelmaan tulee noin 40 opiskelijaa, mikä täyttyy nykyisellään kotilaitoksellamme. Kirjoittajan ennustajan lahjoilla voidaan kuitenkin odottaa yhteistyön laajentumista Gustaf Hällströmin kadun pimeälle puolelle tai Viikkiin, mitä ei missään nimessä voida pitää huonona asiana: materiaalitutkimusta fyysikoiden kanssa? Biokemiaa viikkiläisten kanssa? Opettajakoulutusta matemaatikkojen ja fyysikoiden kanssa? Laskennallista kemiaa muiden kumpulalaisten kanssa? Kemian laitoksella opetuksesta vastaava professori Mikko Oivanen tietää asian etenemisestä parhaiten. Halutessaan kannattaa ottaa yhteyttä HYKin opintovastaavaan sekä hallopedeihin (yliopiston hallinnon opiskelijajäseniin), jos haluaa lisätietoja tai jopa ehdottaa jotain.\nteksti: Juan Cruz Landoni\nWhen the worlds of witchraft and wizardry met chemistry... A dark dark evening of the Death Month, something magical happened in a Nordic capital: Alina was chosen as the venue for the Hogwarts annual Sitsit, where the entire wizarding world reunited one more time for a night full of spells, potions and ambiguously dressed students. Once I crossed the 9 and 他 platform wall, Alina looked like never before: Five long parallel tables, with colours and decoration according to the house they hosted (Gryffindor, Slytherin, Hufflepuff, Ravenclaw and the Ghost house were represented, the last one dying out shortly later (ba-dum-tss)), and in the back of the room was the professors' table, awkwardly facing everyone else. Going around one could find the smoky forbidden forest, Myrtle's bathroom, the Three Broomsticks bar, among other spots. The night started with the sorting hat choosing the destiny of each guest. It seems that the hat felt like a plot twist, since he put unicorns in Slytherin, Voldemort was chosen Gryffindor, and every wizard and witch from foreign schools ended up in Ravenclaw. It seems the hat could not resist the exotic Spanish spells of some sneaky witches. The big house point hourglasses filled with rubies, emeralds, sapphires or diamonds started moving very soon, song after song, honoring the brave and wise and punishing the... punishable. Alastor "Mad-eye" Moody was the master of ceremony, surrounded by a weird set of teachers that included death eaters, a snitch, the headmaster and Hedwig. The Ordinary Level of Witchcraft (O.W.L.) exams challenged everyone to a test, and showed a very good knowledge from all houses, with Hufflepuff getting the highest grades, but Ravenclaw being granted extra points for writing their answers with red wine and knives. Magic duels showed the guests' speed at casting spells, students' magical talent and gave houses more points. So did the acts of bravery of students, daring to, among other adventures, steal Professor Moody's stick, kiss Nagini, make Snape drink a potion or "catch" the Snitch (from behind). Acts of bravery performed in front of the teacher's table were rewarded, and teachers were free to judge and propose new challenges. The Malfoy-Lestrage family's order of a muggle to their table was criticized by the other members of the table.\nThe biggest adventure of all was to find and destroy the 7 horrocruxes that were found to be hidden around the castle. Shot after shot, the horrocruxes were destroyed by strong witches and wizards who chugged them with bravery. Once all horrocruxes were gone, Voldemort was kill(ss)ed by the surprisingly heroic act of a little crying ghost. The food service was provided by Molly Weasley and a group of house elves and muggles who did an excellent job, even though they were constantly mistreated by former death eaters. The food was delicious, service efficient and drinks right in time. The Three Broomsticks bar also offered a diverse spectrum of magical drinks, from warm and tasty butterbeer to strong and dry unicorn blood. By the end of the evening, the best outfit was chosen, a tight fight between Severus Snape, The Golden Snitch, Hermione (Christmas Ball version) and Hogwarts itself took place, with the quick and shiny Golden Snitch as a winner. The last an nouncement was the House Cup winner, which after careful count of the gems in the hourg lasses was announced to be the green and silver house of Salazar Slytherin! The magical night ended in the Cluster of Secrets, and the events that took place in that dark place shall always remain a mystery.\nRita Skeeter for the Daily Prophet\nTeksti: Emilia Uurasjärvi\nVANHAN OPSOSIN MUISTOLLE Kemian laitoksen remontin myötä opintososiaalinen tila eli tutummin Opsos on muuttanut. Minä olen jo jättänyt Helsingin ja kemian laitoksen taakseni, mutta haluan hieman muistella Opsosia. Hienoimmat muistot opiskeluajaltani Helsingissä kun liittyvät ehdottomasti opintososiaalisiin aktiviteetteihin.\nATK-luokka oli Opsosin vieressä ja fyskon selkkareiden vääntämisen lomassa saattoi käydä juomassa teetä ja valittamassa mm. kaikesta. Jossain vaiheessa minäkin sitten huomasin muuttuneeni ujosta fuksista vanhaksi kävyksi, joka raivoaa kuppinsa luvattomasta lainaamisesta.\nEnsimmäinen A-siiven perukoilla sijainnut Opsos kävi tutuksi ja tuli rakkaaksi monille kemiaa opiskelleille. Tunnustan itsekin ajoittain kuluttaneeni Opsosin sohvia luentosalien penkkejä enemmän. Sieltä oli hyvä hakea kahvia, teetä, suklaata ja välipalaa piristämään väsynyttä olemustaan. Opsosin tärkeintä antia oli kuitenkin opiskelukavereiden seura. Ilman sitä tuskin olisin päässyt Amorista yhtä menestyksekkäästi läpi saati kokenut muutamia erittäin legendaarisia hetkiä ilmaisten viinitarjoiluiden sekä vuosijuhlalahjajuomien parissa.\nVanhaa Opsosia on syytä muistaa lämmöllä, mutta ei pidä unohtaa, että Opsos 2.0 on nyt käytössä ja siellä uudet legendat tulevat syntymään.\nFuksivuonna minulla meni hetki, ennen kun uskaltauduin Opsosiin. Juttujen taso saattoi ensi alkuun hieman ahdistaa ujoa ja arkaa fuksia. Onneksi kuitenkin kokosin itseni, sillä sain huomata, etteivät vanhemmat opiskelijat olleetkaan yhtään pelottavia. Pian kuuluin jo porukkaan ja pääsin viettämään Opsosissa paskan musiikin maanantaita, -tiistaita, -keskiviikkoa ja -torstaita sekä peenisperjantaita. Opsosissa eli potentiaalikuopassa pelattiin korttia (BANG!), keskusteltiin homeopatiasta sekä eetteripyörreteoriasta ja juoruiltiin kanssakemisteistä. Opsosin autonomiseksi alueeksi laskettavassa osassa eli Spekkarikopissa oli hyvä harrastaa kaikkea kiusallista, kuten potea darraa ja pelata roolipelejä. Opsos on todistanut niin kemistienvälistä ihastusta kuin vihastustakin. Se on myös toiminut yösijana, kun kämppä on liian kaukana ja viimeinenkin yöbussi mennyt. Arto-possulle perheineen sai (ja saa vieläkin) avautua sikamaisuuksista tai käyttää niitä tyynynä. Omalla kohdallani Opsosissa hengaaminen väheni dramaattisesti, kun tuli aika oikeasti yrittää opiskella. Onneksi\nKiitos ja anteeksi 2011 – 2015. Oispa kaljaa.\nuille on iv s e l l i v den ja i e r Seuraa a k k a Opsosv y t t ä r e istelmia k u m n e i j yttä sista. o s p -ker takä O n o kunn vanhasta hden a k se yin ääd aan. It p n kum kee sin n jäl siin nuk t Opso e d i ile so uu ui en b nssa op tissa, m ja saap ti: d i ä e a o Er äh rin k fferumm un siivo an säik e v a k a a k ulla in K rast nuku lla. Aam hän suo ?” i , u sohv npäälle ällä jok a ä paik kuuko t i k rk ”Nu liina Ku e - Ev\noli !” -lapun a a n u a s un hänen itoksen k la , e ä ll ä t lu t u y a ollut oitust saa kä sosin ilm itenkaan jat eivät p li u e k O k i e is ja p a o t lt O ” en joh a. Kie een en silloin unaillass s a k s o it in a. Pyyhk s K la osin Y is t s H o s y t p t tuonu utta Ops tä O äyte :l m k P , li S e o ll n e n li s ä u laitok n pyyhettä kään. Tarinan ku kuin tulin a Kemian laitokse iin n e it n p n t e y t htunu neess ontoit kestän n oli tapa erroksessa sijain nnen kuin se rem e in m ä t ivät t käy rran, e itä käytt mässä k e s k m ä li n t y t a e a m , ll a e t llut s ä muu yläpuole luna oli o e din käyd t h s e u r a e s p s a saun misen - IT an poista n u a S . is po kelijat. vain opis ”HYKin vanhan isännän ja emännän kanssa pohdittiin Maggiksen voimalla pari tuntia ovatko papuauusiguinealaiset maailman fiksuin kansa.”\n”Yhen BANG!in ehtii.” Kun joku mainitsi taikasanan ”homeopatia”, seurasi vähintään tunnin mittainen keskustelu aiheesta. Opsos-bingo, jossa rastittiin usein toistuvia tapahtumia. Sain muuten itse ensimmäisen bingon. Opsosis Anttiño sa saatossa on sattunut ja ta p . Muista n eräänk ahtunut paljon panohom kaikenla in m kerran, ista vuo kun toim Sahti va ia. Sahtia oli lait sien iston pu in tulla t ettu käy olella te u mään ke psahtu u olleet su ht säkaver los samm ojapape isitsejä v iin rit lattia ioistaan a rten. an kiinni. ja liimas i lattian Sahti oli HYK:n kisakatsomo Vancouverin päällä kuitenkin hyvää... talviolympialaisten suomen lätkämatseihin, - Kakskasi,kas ikasi tultiin joskus yöllä laitokselle ja tietty mentiin eka Opsosiin viemään tavaroita (ja ehkä hakemaan oluet) yllätyksenä kemian laitoksen vartija nukkui tyytyväisesti Opsosin sohvalla. Vartija oli hiukan nolona, kun heräsi sieltä ? -Jones\nMystinen paikka, jossa maito haihtui ilmaan pelkästä ajatuksesta lisätä sitä kahviin.\nJos voisin saada tietää kuinka monta tuntia olen viettänyt kuluttaen Opsosin sohvien päällysteitä ja saisin samalla sata euroa, en haluaisi tietää. Anttiño ”Nö nnö n niin hyv nöö os in aa T luule aist e se ulkoa, e n te e hne ttä miu lu Jaska en n e.” n kaver t it ei ikka huone a v , tä s y ll y viittä h iheessa yli arastettiin v a v a s n s ä a ä s ik k is k Kar ollut m ttu kioloaikana sa oli pulta u s a a ik n v e s h k a o k i it s la nek hjillään. On minuuttia ty än... kiinni seinä\n”*£#?§ täällä haisee darra.”\nJoku murtautui Spekkarikopin ikkunasta sisään ja käveli pettyneenä ulos tyhjin käsin. Naapuri-ikkunasta tullessaan kaveri olisi saanut saaliikseen yli 500 euroa. ntti, se\nilliin? A rton gr\netkö o olit sä,\ntti?” o se An a!” k li O ? ess roon ” ton mik ei oo pakastim r A i k n ka a tu sti, kuk ää. Arton paik e e ik o i uu t ”He yt lopp n i, t t n ”A Mar t ja v tyyri-si alitt aa k ivooja t sano is u t ette aan (n inka ko kaa tis k oin i ast kah vaa hän ipöydä hän ioid de ll e e e taas n tarvit n tiskau ksanne n työn e jääne s itä s nk ä s tiska e ama tehdä kuulu h ymmen on. Hän kuppej si ä a e ssa e ja v tä. Kol nen hom ntoisen lle m alitt ama en päi miinsa kerran , vän ) ssa pää eikä stä hän on ani A\nuka p Okei, k\nAika monta kemistiä on sielunkumppaniaan etsiessään todenneet, että perskele tossahan se istuu Opsosin rikkinäisellä sohvalla anaalikala sylissään.\nHYKin pikkujouluissa tiistaina 1.12.2015 julkistettiin fuksikandidaatin ja fuksimaisterin tutkinnon suorittaneet fuksit. Illan aikana palkittin myös eniten fuksipisteitä kerännyt fuksimaisterin arvonimen ansainnut fuksi. Tänä vuonna fuksikandidaatin tutkintoja ei myönnetty Fuksimaistereita saatiin kuitenkin kaksi. Onnittelut fuksimaistereille!\nFuksimaisterit 2015 Ville Liu (Fuksimestari) Arttu Honkasalo\nteksti: Antti Väisänen, opiskelija-asiamies, Luonnontieteiden Akateemisten Liitto\nNäin löydät töitä\nSinä joka etsit kesätöitä. Voi olla, että etsit oman alasi töitä. Oletko valmistumassa, ja varsinainen työpaikka pitäisi löytää? Missään ei kuitenkaan opeteta, miten se tapahtuu. Tässä on ohjeita, millä pääset alkuun. Kirjoita itsellesi ylös, mitä osaat ja mitä haluat tehdä työksesi. Työnhaku alkaa oman osaamisen tunnistamisesta. Kirjoita itsellesi ylös mitä menetelmiä osaat, mitkä ymmärrät ja mistä olet kuullut. Mitä laitteita olet käyttänyt opinnoissasi? Mitä tekniikoita? Mitä ohjelmistoja? Missä yhteydessä olet käyttänyt niitä – kursseilla, harjoittelussa, kandissa, gradussa, töissä? Listaa ylös menetelmät, laitteet ja ohjelmistot mistä sinulla on kokemusta, ja kirjoita CV:seesi ne opintojen, työkokemuksen tai muun osaamisen alle. Tee LinkedIn-profiili. LinkedIn on ammatillinen sosiaalinen media. Se on Facebookin kaltainen sivusto, minne voit tehdä profiilin ja listata sinne kuvauksen itsestäsi, millainen koulutustausta sinulla on, millainen työkokemus ja mitä taitoja sinulla on. Voit seurata siellä alan yrityksiä ja liittyä ammatillisiin ryhmiin, joissa keskustellaan oman alasi uutisista ja työnhausta. Kun kirjaat profiiliisi avainsanoina pääaineesi, menetelmiä ja työkokemustasi ja liityt itseäsi kiinnostaviin ryhmiin, LinkedIn alkaa tarjota sinulle uutisvirtaasi alasi työpaikkoja ja uutisia. Vaikkei työnhaku olisikaan sinulle ajankohtaista juuri nyt, profiilin tekemällä ja uutisia seuraamalla näet kuitenkin mistä alallasi keskustellaan, ja näet työpaikkailmoituksia sekä nimikkeitä. Niistä voit lukea mitä työnhakijoilta odotetaan, ja voit opintojesi aikana hankkia niitä taitoja, mitkä vastaavat työpaikkailmoituksissa mainittuihin osaamistarpeisiin.\nSeuraa rekrytointisivustoja ja lue läpi alan yritysten nettisivut Duunitori. Monsteri. Uranus. Mytech.fi. Siinä on jo neljä rekrytointisivustoa, joille tulee työpaikkailmoituksia esimerkiksi kesätyömahdollisuuksista. Jos työskentely ulkomailla kiinnostaa, ensimmäinen vaihe on tietenkin lähteä vaihtoon. Voit myös katsoa, löytyisikö näiltä sivuilta sopivaa työtä: naturejobs.com, Finbionet ja Eurosciencejobs.com. Oman alasi yrityksiä löydät käymällä Suomen Bioteollisuus ry:n nettisivuilla ja katsomalla listaa jäsenyrityksistä. Voit myös katsoa Kemianteollisuus ry:n sivut, sieltä jäseniä ja haun kautta voit listata esimerkiksi lääkealan yritykset. Katso jokaisen yrityksen nettisivut läpi, etsi avoimia paikkoja tai yhteystiedot, minne voit soittaa tai lähettää avoimen hakemuksen (jos lähetät avoimen hakemuksen, soita yritykseen silti ensin). Räätälöi CV:si ja työhakemuksesi haettavaa paikkaa kohtaan Ei ole olemassa universaalia CV:tä. Korkeakoulutetun CV:n pitää näyttää erilaiselta kuin juuri peruskoulusta valmistuneen CV:n. Hakemuksen lisäksi CV pitää aina räätälöidä haettavaa paikkaa kohden, korostaa työkokemuksessa ja kuvausteksteissä motivaatiotasi, uratavoitteita, ja sitä osaamista, joka vastaa haettavan paikan odotuksiin.\nÄlä toista asioita. Jos CV:ssäsi lukee koulutustaustasi ja kuvaus itsestäsi, hakemuksessa on turha enää käyttää kappaletta samaan. CV ja hakemus on täynnä faktoja, jos näet tekstin seassa turhan lauseen, poista se. Liity ammattiliittoon ja kysy neuvoa. Kun sairastut, kysytkö reseptiä ja hoito-ohjeita kavereiltasi, vai menetkö lääkäriin? Todennäköisesti vastaat meneväsi lääkäriin, koska hän on alan ammattilainen, osaa tunnistaa oireesi ja määrätä sopivan hoitokuurin. Kun haet töitä, teetkö kaiken itse, vai pätisikö tähänkin sama ohje? Aivan kuin sairastuessani, kysyn itse apua ennemmin alan ammattilaisilta kuin internetin itsekoulutetuilta self-help asiantuntijoilta. LAL auttaa luonnontieteilijöitä työnhaussa. Meidän tehtävämme on auttaa ihmisiä, edistää luonnontieteilijöiden työllistymistä, antaa uraohjausta jo opiskeluvaiheessa ja auttaa työuran taitekohdissa. Olemme töissä sitä varten. Hyödynnä jäsenetusi, käytä työnhakupalveluitamme ja lähetä CV:si kommentoitavaksi. Et ole murheidesi kanssa yksin. Liity liittoon.\nLAO-Helsingin esittely Luonnontieteiden Akateemisten Opiskelijat - Helsinki eli tuttavallisesti LAO-Helsinki on LALin Helsingin yliopistossa toimiva opiskelijajaosto. Jaosto on LALin vanhin opiskelijajaosto ja se on perustettu 1982. Olemme levittäytyneet kahdelle eri kampukselle: Kumpulan matemaattis-luonnontieteelliseen sekä Viikin bio- ja ympäristötieteelliseen tiedekuntaan. LAO-Helsingin jäsenpohja on hyvin laaja kemisteistä biotieteilijöihin, fyysikoista tilastotieteilijöihin. Toimintaa koordinoi syksyisin valittava hallitus, mutta tapahtumia saa tulla ideoimaan ja halutessa myös järjestämään kuka tahansa. Mitä teemme? Olemme LALin näkyvä osa Helsingin yliopistossa. Otamme tarvittaessa kantaa koulutus- ja työllisyyspoliittisiin kysymyksiin. Näkyvintä toimintaamme on LALin tekemistä tutuksi kaikille luonnontieteitä opiskeleville. Järjestämme erilaisia tutustumisiltoja, joissa pääsee tutustumaan muihin luonnontieteilijöihin sekä tutustuu jaoston toimintaan. Järjestämme myös jaostolle virkistäytymistapahtumia, kuten eväsretkiä, liikunta- ja kulttuuriekskursioita, saunailtoja ja muita hengailuja. Tapahtumissa mukavan seurustelun lisäksi kerromme liittomme ajankohtaisista asioista sekä pidetään pieniä koulutuksia. Virallisista asioista päätämme kevät- ja syyskokouksissa. Olemme olleet mukana LALin erilaisissa opiskelijoita koskevissa hankkeissa. Olemme osallistuneet ja tukeneet aine- ja tiedekuntajärjestöjen alumni- ja työelämätoimintaa. Miten mukaan? Liittyessäsi LALin jäseneksi ja opiskelet Helsingin yliopistossa, olet automaattisesti myös jaostomme jäsen. Jaosto tiedottaa toiminnastaan jäsenistölle muun muassa sähköpostin kautta. Meidät löytää myös Facebookista (ryhmä Luonnontieteiden Akateemisten Opiskelijat - Helsinki). Tietoa saa myös helposti omilta laitoksilta tulemalla rohkeasti juttelemaan jaostoaktiivien kanssa, jotka mielellään kertovat meistä lisää!\n- Tuukka Kangas, LAO-Helsingin sihteeri 2015\nHelsingin Yliopiston Kemistit ry:n ainejärjestölehti Esitisleen joulukuinen numero.


Outo ja erilainen (S, Ginny/Luna)\nKirjoittaja Aihe: Outo ja erilainen (S, Ginny/Luna) (Luettu 1426 kertaa)\n« : 27.06.2019 21:29:44 »\nNimi: Outo ja erilainen\nGenre: drama, fluffy, ficlet\nA/N: Juhannustaika to lotus, hyvää kesää! Osallistuu myös FinFanFun1000 sanalla 245. Oranssi. Tämä on spontaania söpöilymössöä, koska teki yhtäkkiä mieli kirjoittaa pätkä kevyttä höttöä.\n”On eri asia olla erilainen kuin olla outo”, Ginny kuuli Ronin mutisevan Harryn suuntaan heidän ohittaessaan käytävällä Lunan, jonka retiisikorvakorut pomppivat samaan tahtiin hänen hyppelevien askeltensa kanssa. Jos Ginny ei olisi ollut liian keskittynyt vastaamaan Lunan leveään hymyyn, joka sai vielä lämpimämmän pilkahduksen vain häntä varten heidän nopeassa kohtaamisessaan, olisi hän kivahtanut veljelleen jotain takaisin, mutta kun Lunan hymyn lämpö kipristeli hänen alavatsaansa, ei hänen otteessaan pysynyt mitään negatiivista.\nSitä paitsi, Ginny ajatteli, Luna oli outo. Hän letitti hiuksiinsa kukkasia ja keittojuureksia, hänen vaatteensa olivat silmiin särkevän erivärisiä, hän hymyili kaikelle ikävälle kuten maanantaille ja kotitehtäville, hän vastasi keskusteluissa asioihin joita ei kysytty ja jätti vastaamatta niihin joita kysyttiin, mutisi itsekseen latinan kieltä ja uskoi mitä kummallisimpiin asioihin, kuten siihen että Ginny oli mukamas suloinen. Ginny taasen piti Lunaa kaikessa ihanassa outoudessaan varsin valloittavana ja mielenkiintoisena ihmisenä, paljon mielenkiintoisempana kuin hänen ahdasmielistä hölmöä veljeään. Mitä enemmän Ginny vietti aikaa Lunan kanssa, sitä enemmän hän alkoi kokea kaiken tavallisen aivan tavattoman tylsänä. Luna näytti hänelle, kuinka löytää jotain erikoista tavallisesta, iloista surullisesta, värikästä tummanpuhuvasta ja kaunista rumasta. Lunan nurinkurinen tapa katsoa maailmaa opetti Ginnyä näkemään, kuinka koko muu maailma olikin nurinpäin. Luna oli sellainen ihminen, joka oli juuri niin outo, että hänellä saattaisi olla vaikka pinkki basiliski tatuoituna selkärankaansa (ei hänellä ollut, Ginny tiesi, koska oli käynyt joka tuuman Lunan ihoa läpi sormenpäillään) tai sinisen sävyisiä raitoja hiuksissaan. Niitä itse asiassa oli kerran ollutkin parin viikon ajan tytön pyyhkäistyä villinä leijuvia hiuksiaan maalatessaan vahingossa väreihin, mitä hän ei ollut huomannut laisinkaan ennen kuin Ginny huomautti siitä hänelle parin päivän kuluttua tämän imeskellessä mietteissään lettinsä latvaa huulet sinisinä. Myöhemmin samana päivänä Hermione kysyi Ginnyltä huolissaan oliko tämä kylmissään, kun hänen huulensa sinersivät niin, ja Ginny punastui.\nGinny oli aina kokenut olevansa erilainen. Hän ei osannut puhua hiljaa tai niiata hameessa kuten kunnon hyvätapainen tyttö, vaan oli äitinsä opastuksesta huolimatta rääväsuinen villi, jolla oli multaa kynsien alla ja pää silti pilvissä kaukana maankamaralta. Hänen hiuksensa olivat räiskyvän oranssit ja hänen persoonallisuutensa yhtä räiskyvä, hän oli kuin värityskirjan kuva jota oli väritetty hiukan reunojen yli, ei aivan sopiva yleisön määrittelemään muottiinsa. Luna nauroi, kun hän röyhtäisi ja kuunteli, kun hän kertoi oppimastaan uudesta loitsusta, jota kukaan muu hänen vuosikurssillaan ei vielä tuntenut. Kun Ginny oli hermostuneena näpertänyt puseronhihaansa reiän, ompeli Luna sen hyräillen umpeen kirkkaan oranssilla langalla, koska hänen mielestään se sopi niin hyvin Ginnyn hiusten väriin. Ginny ei tohtinut huomauttaa, että oranssi herätti huomiota harmaassa paidassa, sillä Luna ei koskaan vaikuttanut huomaavan sellaisia asioita, kuinka jokin oli erilaista tai joukkoon kuulumatonta. Hän vain hymyili kättensä jäljelle ja Ginny piti paikattua paitaa päällään tyytyväisenä.\nVuodet vierivät, ja aikuisena Ginny oli yhä erilainen ja Luna oli yhä outo, ja he rakastivat toisiaan erilaisuuksissaan ja outouksissaan edelleen. Kun Lunan vasen käsi kietoutui lämmittelemään teekupposen ympärille oikean heiluttaessa sauvaa, joka loihti sivellintä levittämään värejään vaaleutta huutavalle tyhjälle taululle, kilahti hänen nimettömässään oleva sormus vasten kupin posliinista pintaa. Auringonsäteet kimaltelivat kilpaa Lunan vaaleissa kutreissa ja sormuksen oranssissa kivessä.\nVs: Outo ja erilainen (S, Ginny/Luna)\n« Vastaus #1 : 27.06.2019 22:23:30 »\nTässähän oli just sopivissa määrin söpöilyä! Ah. Tämähän oli ihana.\nSe yksityiskohta, missä erittelit erilaisuuden ja outouden heti tuolla alussa, oli kiva ja toi kivan punaisen langan tekstiin. Molemmat hahmot oli hellyyttävän IC. Voin hyvin kuvitella Lunan letittämässä hiuksiinsa keittojuureksia Ja Ginny ja yli reunojen väritetyt värityskuvat.\nHän ei osannut puhua hiljaa tai niiata hameessa kuten kunnon hyvätapainen tyttö, vaan oli äitinsä opastuksesta huolimatta rääväsuinen villi, jolla oli multaa kynsien alla ja pää silti pilvissä kaukana maankamaralta.\nMollyn mainitseminen oli mainio yksityiskohta. Voin vaan kuvitella Ginnyn paineet, kun tietää, että äiti odottaa häneltä aika paljon, onhan hän perheen ainoa tyttölapsi (ja erittäin toivottu sellainen). Mutta onneksi voi olla rauhassa erilainen Lunan seurassa. <3\nDialogittomuus sopi hyvin tähän tekstiin; mitään ei tarvinnut erikseen selitellä hahmojen kautta.\nKiitos paljon tästä tekstistä! ♥\n« Vastaus #2 : 28.06.2019 17:06:10 »\nVoi ei, vihdoin uutta Luna/Ginnya! Ja tietenkin minä riensin lukemaan Luna on niin oma erilainen, outo suloinen itsensä ja Ginny räiskyy kuten kuuluukin! Nää tytöt spii vaan niin täydellisesti yhteen, ja tän triplaraapaleen voisi lukea vaikka viidesti peräkkäin ja löydän aina uusia ihania yksityiskohtia. Kiitos paljon tästä, piristi mieltäni!\n« Vastaus #3 : 30.06.2019 12:39:40 »\nOh, tämä oli suloinen! Todellista höttöä, mutta juuri tällainen sopiva rapsu hitaaseen sunnuntaiaamuun.\nOlet tavoittanut hahmot tässä juuri sellaisina kuin he ovat - dynamiikka tyttöjen välillä tekee tästä parituksesta täydellisen tällaiseen höttöilyyn. Luna on niin herttainen, siinä missä Ginny on oma räikeä itsensä. Rakastan pieniä yksityiskohtia keittojuureksista retiisikorvakoruihin ja sinisiin huuliin - ja rakastan myös sitä, kuinka sellaista pientä, salamyhkäistä ja toisaalta vähän vaatimatontakin (mutta juuri erityisesti lunamaista) romantiikkaa on ripoteltu sinne tänne, hih.\nLunan nurinkurinen tapa katsoa maailmaa opetti Ginnyä näkemään, kuinka koko muu maailma olikin nurinpäin.\nTämä. ❤ Meidän maailmammekin tarvitsisi ehdottomasti lisää Luna Lovekivoja.\nKiitos - tällä oli ihana aloittaa tämä päivä.\n« Vastaus #4 : 01.07.2019 18:42:39 »\nlotus, kiitos itsellesi ihanasta kommentistasi! <3 Ihanaa kuulla, että hahmot olivat mielestäsi IC ja että dialogittomuus toimi ja yksityiskohdat miellyttivät. Hyvä että söpöilyn määrä oli riittävä, sehän tässä oli pääasia!\nLunalotta, voi miten ihanaa kuulla että pidit tekstin yksityiskohdista ja että hahmot olivat itsensä oloisia! Mäkin oon sitä mieltä, että nämä kaksi sopivat täydellisesti yhteen. Ihanaa että piristin päivääsi, niin sinäkin minun päivääni kommentillasi, kiitos siitä!\nIngrid, kiitos hurjan paljon kauniista sanoistasi <3 On ihan mahtavaa kuulla, että hahmot ja yksityiskohdat ovat olleet mieleen, koska niihin keskityin tässä eniten. Salamyhkäinen romantiikka on kyllä niin söpösti sanottu, aww. Siitä oon samaa mieltä, että meidän maailmassa saisi olla paljon enemmän Lunan kaltaisia ihmisiä, se olisi aika virkistävää. Kiitos paljon kommentistasi!\n« Vastaus #5 : 06.08.2019 14:49:26 »\nTämä oli hellyttävän söpö ficcinen ja hyvin uskottavan tuntuinen. Samaistun hyvin siihen, mitä on olla jonkun mielestä vähän outo, vaikken ihan Luna sentään olekaan, ja tuntuu suloiselta että Ginny rakasti juuri niitä piirteitä hänessä, mitä muut eivät osanneet arvostaa. Luna rikkaine sisäisine maailmoineen on aina ollut minulle erityisen mieleinen hahmo.\nGinny on kasvanut raisuksi poikatytöksi ja on paitsi monitaitoinen ja osaava, myös päättäväinen (ellei jopa jääräpäinen ) ja tietyllä tapaa normien ulkopuolinen hänkin, kun ei istu siihen perinteiseen tytön muottiin. (Vaikka äiti sitä varmasti häneltä toivoisikin.) Molempien taholta katsoen juuri toisen hyväksyminen ja rakastaminen sellaisena kuin hän on, on tässä se avainsana. Ja se tekee tästä ficistä niin herttaisen.\n« Vastaus #6 : 11.08.2019 17:20:16 »\nIhana lämmin kuvaus erilaisuudesta, outoudesta ja rakkaudesta ja yhteen sopivista ihmisistä <3 Oli myös kovin hellyttävä oivallus ja myöntymys, että Luna tosiaan on outo, mutta juuri siksi Ginny hänestä pitääkin. Outouden alla on kuitenkin paljon muutakin, omanlaistaan perspektiiviä, marginaalista tietoa eri asioista ja seesteistä hellyyttä. Kovin valloittavasti erittelit myös Ginnyn erilaisuutta tyttöpoikamaisuudessaan ja räiskyvässä luonteessaan. Todella onnistunut kuvaus näistä kahdesta hahmosta ja heidän suhteestaan, kiitän!\n« Vastaus #7 : 12.08.2019 18:06:45 »\nFiorella, ihana kuulla että pidit tätä hellyyttävänä ja uskottavana! Kiva että pidit tekstin sanomasta erilaisuudesta ja hyväksynnästä. Mä luulen, että se on asia mihin yllättävän moni samaistuu Kiitos kommentistasi, oli tosi ilahduttava yllätys että olit kommentoinut tähän!\nSokerisiipi, oikein mahtavaa kuulla että pidit hahmojen kuvauksesta ja tulkinnasta, sen kuuleminen lämmitti mun mieltäni kovasti. Outous on omalla tavallaan varsin ihanaa. Kiitos sulle kommentista!\n« Vastaus #8 : 05.02.2021 22:55:20 »\nHyvää yötä! Pidän tästä parituksesta kovasti, joten sen ja tämän otsikon houkuttelemina saavuin uuden lukukokemuksen pariin. Tuosta otsikosta pidin kovasti, erityisesti kun nuo kaksi sanaa esitettiin tässä tekstissä virkistävän positiivisessa valossa!\nSuloiset tekstit ovat aina ihania, eikä tämä tosiaankaan ollut mikään poikkeus. Ginnyn näkökulma toimi tässä tosi hyvin, ja oli todella kiva lukea siitä, miten hän näkee Lunan ja hänen outoutensa rikkauksina ja kuinka ne vain tekevät Lunasta uniikin. Lunan kuvailu oli myös erittäin sympaattista, kaikki häneen liittyvät yksityiskohdat olivat ihania ja erittäin uskottavia. Nurinkurinen Luna on aina yhtä hellyyttävä, ja sun tapa kirjoittaa häntä oli musta todella toimiva. Mä pidin myös siitä, miten Ginnyn erilaisuus tuotiin tässä esiin. Se on ihan totta, ettei Ginnykään ole se kaikkein perinteisin hyväkäytöksinen tyttölapsi, ja hänen erilaisuutensa yhdistäminen tuohon Lunan outouteen oli minusta tosi fiksu veto! Se myös vahvisti Ginnyn ja Lunan välistä dynamiikkaa ja teki siitä jotenkin erityisen merkityksellisen.\nLuna oli sellainen ihminen, joka oli juuri niin outo, että hänellä saattaisi olla vaikka pinkki basiliski tatuoituna selkärankaansa (ei hänellä ollut, Ginny tiesi, koska oli käynyt joka tuuman Lunan ihoa läpi sormenpäillään) tai sinisen sävyisiä raitoja hiuksissaan.\nTämä oli minusta hirveän söpö kohta! Erittäin hyvä oivallus Lunasta ja tässä tulee myös ihanasti esiin tyttöjen välinen suhde!\nTää teksti toi mulle hirveän hyvän mielen! Jotenkin tuo erilaisuuden hyväksyminen kolahti muhun erityisen paljon, tämän parituksen kohdalla se nimittäin toimii ihan todella hyvin. Tämä oli tämmöinen herttainen ja ihana tunnelmapala, tykkäsin myös tämän dialogittomuudesta ja kuvailusta tosi paljon. Kiitos paljon tämän tekstin kirjoittamisesta, se ilahdutti mua suuresti!\n« Vastaus #9 : 06.02.2021 20:43:06 »\nVuorna, olipas kivaa saada pitkästä aikaa kommentti johonkin tekstiin, mä kun en ole kirjoittanut niin pitkään aikaan etten oikein muistanutkaan miten ilahduttava tunne uuden kommentin huomaaminen onkaan! Kiitos sinulle siis siitä, piristit minua kovasti! Kiva kuulla että pidit tekstin nimestä, otsikointi kun on mun ainainen ongelmakohtani enkä koskaan meinaa keksiä mitään nimeä, saati sitten hyvää sellaista. Lämmitti mieltä myös kuulla että pidit hahmojen kuvailusta ja erilaisuuden teemoista, ihanaa kuulla että ne välittyivät lukijalle toivotulla tavalla. Kiitos ilahduttavasta kommentistasi! <3


Kuuntelin nämä jutut. Toi sarja uskosta tai oikeammin uskonnosta herätti kysymyksen, että olisiko ikoninäyttelyä koskaan tullut Helsinkiin, jos papit siellä Kreikassa olisivat tienneet homoudesta, mutta se ei kai tässä ollut se oleellisin seikka. No ok varmaan ikonin äärellä oleminen on osa ortodoksista uskoa, tässä Arellilla oman kertomansa mukaan on tullut " tehtävä " ikonin kautta eli näyttely oli myös "kutsumus". Hyvä tarina. Tuli hieman sellainen olo, että onks tää legendaa.\nKun on esillä mediassa, mahdollistaa myös sen, että muistetaan ja saa töitä, vaikka ei niitä itse hakisikaan.\nSitten pohdin tätä uskonnon roolia näillä julkihomoilla, jotka menevät näihin instituutioihin, niin onko tässä tällaista auktoriteettiongelmaa vai mitä, jos kerran on jo olemassa vuosituhantiset perinteet että mitä tehdään ja miten vai haetaanko vain asemia itselle. Mitä tää touhuilu on? Heillä on omat juttunsa ja sillä sipuli. Kun tulee sekulaarista yhteiskunnasta niin ei se luostarilaitos ole samaa, vaan ihan eri asia, vaikka niillä oli merkittävä rooli aikoinaan koko yhteiskunnalle, mutta se oli hengellistä työtä. Menee näyttämään tätä omaa "haavaansa". Se tarkoittaa heille julkisyntistä, joka ei ole kääntynyt siinä mielessä kuin mitä sillä ymmärretään. Menee sinne sillä asenteella, että " te olette väärässä ! "\nVarmaan hyvä lähtökohta. Sitten ostellaan näitä kauniita koristeita (, mutta saahan niistä aina rahat pois, kun myy ) Uskonto on uskonto. Politiikka on politiikkaa.\nNaispapithan kirjoittaa omaa Raamattuaan ja luovat omaa uskontoaan. He tekevät näin. Mutta miksi he tekivät sen luterilaisen kirkon sisällä? Tietenkin rahasta! Luterilaisilla on oikeus verottaa. Siksi. Rohkeampaa olisi ollut perustaa oma uskonto riippumatta valtiosta, mutta siinä raha painoi. Se paljastaa paljon.\nMutta noin yleisesti ottaen eivät ortodoksit paljon omasta ortodoksisuudestaan paukuta julkisesti, koska heitä syrjittiin sen takia. Sama asia on juutalaisilla- hiljaa ovat. Joku tarkoitushan siinä on, jos niin sitten tekee: voihan se olla että haluaisi pappina heilua, vaikkei siitä työn raskaudesta sitten niin tiedä. Kuka tietää?\nItselleni ei ole yksikään uskonto, eikä yksikään uskonto kyennyt perustelemaan uskomis-luulottelun mielekkyyttä, eikä tarvetta.\nkatolilaisuuuden kanssa suuressa ero-skismassa, mitättömästä kolmion asennosta eripurassa, yhä oleva ortodoksisuus kait vetää puoleensa sillä syntiviikko-oravanpyörällään, jossa eletään uskomuksessa että seläminen on syntiä täynnä ja sitä pitää sitten katua kroonisesti viikkokierrossa. Joitain umpimiehisiä ehkä ne vain miesten kesken athokset ja vain miesten sepustamat jutut sitten kiinnostavat.\nMutta eihän elämän todellisuudesta uskomus-huuhaahan vihkiytymiset mitään hyvää tee kenellekään, ei ainakaan pidemmän päälle. Siinähänn hämärtyy elämän merkityksellisyyksien todentekemisetkin.\nortodoksien ekumeeninen johtajahan on ilmaissut useaan otteeseen dispatiansa hlbtiq-ihmisiä vastaan. Myös athoksen orotodoksi-luostari-niemimaassa on isolti etovaa se, että sinne on naisilta pääsy kielletty perustelulla, että naiset muka häiritsevät ortodoksi-uskovaisukkojen hengellistymistä, koska naiset on eriarvoistettu ja synnillistetty ortodoksiuskomuksessa(kin) ja miehet ylennetty, syittä suotta, perusteitta. Homo-miehellehän naisissa ei mentaalisestikaan ole mitään ongelmaa ja aika "kieroon kasvanutta" tekoa hetero- tai bi-mies, joka naisten kanssa ei tule toimeen.\nuskomusten osaltahan Ylessä on alkanut juutalaisuudesta kertova puheohjelmasarjakin ja siinäkin valehdellaan ( = valehteluhan on uskonnoissa keskeinen harjoitettava asia) ummet ja lammet, kuten että juutalaisuus muka olisi vanhin monoteistinen (1-humpuukijumalainen) uskonto, mikä toki ei pidä paikkaansa, koska vanhempikin on ja on vielä olemassakin - ja aika monta abrahamikoille tuttua asiaa tuossa vanhimmassa, indo-persialaisessa monoteismissa onkin:\nJoten kristitty Laura Huhtasaaren copy-pastettamis-usko ei ole mitään uutta.\nuskontoja yhdistävä ja ehkä keskeisesti selittäväkin tekijä on se, että uskontoja ovat sepustaneet ja pitäneet muka-tärkeinä keskeisesti miehet. Mikä ehkä on ollut miesten #mentoo suuntautumisvastine koettaa synnyttää jotain, kun lapsia miehet eivät kykene synnyttämään. uskontoja synnyttäneet miehet eivät sitten vain ole kyenneet päästämään elinkelvottomista uskonto-lapsistaan irti.\nTuo "uskomus-juttuhan" lienee aivoissa olevissa rakenteissa. Toisilla se on (tehokkaampi) ja toisilla ei. Onko se sitten toiminnaltaan uskoon liittyvää mielihyvää lisäävä rakenne tai parempi (ehkä kvanttimekaniikalla toimiva) yhteys johonkin korkeampaan voimaan. Luonteestaan riippumatta järjellä perustellen tuota rakennetta ei saane käyttöön.\nJotenkin minua kummastuttaa Berndt Arellin tapa tarjoilla uskonsa julki. Viimeksi puolen tunnin tv-haastattelussa ohjelmasarjassa Taivaallista menoa. Kyseisen jakson nimi on Jumalainen kohtaaminen.\nOnko hän ryhtynyt ortodoksien markkinamiehenksi, vai mikä ihmeen syy ajaa häntä tällaiseen käytökseen? Onko hän kenties uskossaan edelleen heikko ja käyttää julkisuutta, siis meitä tukemaan uskoaan?\nArvostan ja kunnioitan aitoa uskonnollista heräämistä. Sen markkinointia en lainkaan.\nKasvatettuaan parran, Arell muutti puheääntään sietämättömän hinttimäisestä ja akkamaisesta lässytyksestä normaalimpaan suuntaan.\nOrtodoksit yleensä ovat hissun kissun omasta uskostaan eivätkä paljoa huutele. Yleensäkin normaalissa elämässä ja työelämässä, jos menee kertomaan, että on " uskossa " tms vastaavaa, niin moni leimaa hulluksi: onko se seonnut? Saa heti tällaisen leiman. Täää on vähän sellainen seikka, missä minusta tulee monien homojen huono itsearvostus: kerrotaan naivisti asioita omasta yksityiselämästään, KOSKA ei ole ystäviä joille puhua. Löpertelee sitten töissä. Sitten on myös sellainen, että moni homomies puhuu jostakin erityisestä, jotta saa toiset kateelliseksi itselleen ja näin nostaa omaa itsetuntoaan. Se tietenkin kostautuu omaan nilkkaan, kuten Arellilla kävi. Eihän siinä mitään pahaa ole, kun kertoo. Minäkin kerron, mutta seuraukset saa itse kantaa: ne voivat olla vakavia, koska on paljon ihmisiä, jotka haluavat tuhota toisten uran ja jopa elämän, koska he ajattelvat, että kaikki kuuluu heille: tuo työpaikka kuuluu minulle! Tätä on hirvittävän paljon varsinkin noissa johtoasemissa. Metoo-kampanja on hyvä esimerkki myös tästä. Siinä otettiin minusta järjestelmällisesti kohteeksi menestyvät tai rikkaat miehet. Huomasitteko? He saivat mennä. Sitten tilalle tuli aina nainen. Mustamaalaamisella saa aikaiseksi.


Pesuhuoneen alimpien kaakeleiden alla rako. Haittaako?\nKaksi vuotta sitten täysin remontoidun kerrostaloasunnon pesuhuoneessa on kaalelit lattiassa ja seinissä. Alimpien laattojen ja lattialaattojen välinen sauma on monilta paikoilta auki, eli sinne pääsee vesi. Myös lattian samoissa on kunänpään kokoisia reikiä pari. Vesieriste on tietenkin alla, mutta onko siitä haittaa, että vesi pääsee lattialaattojen alle tai seinän alareunaan?\nJostakin syystä asunnossa ei ole lattialämmitystä pesuhuoneessa, ja lattia kestää kuivua suihkun jälkeen useita tunteja.\nAsunnossa ollessa on tosi usein nuha, jolloin tulee niistäessä myös hieman verta. Tätä ongelmaa ei ole, jos olen viikon tai pari muualla. Onko sattumaa, vai voiko johtua pesuhuoneesta tai sisäilmasta?\nRako on siinä mielessä ikävä, että sinne menee kaikenlaista töhnää. Oletko valittanut asiasta isännöitsijälle? Rako pitäisi viimeistellä silikonilla ja reijät saumoissa paikata.\nTuosta ei kannata valittaa isännöitsijälle, koska laattasauma kuuluu osakkaan vastuulle. Silikonit voi uusia itsekin.\nMä nyt aattelin, että koko talo on rempattu, jolloin remontin tekijä olisi voinut tulla paikkaamaan turauksensa.\nKiitos vastauksista... mutta voiko nuo reiät ja raot aiheuttaa ongelma jos sinne joutuu vettä / likaa? Pelkkä vesihän ei siellä laattojen alla homehdu. Suurimmat saumaraot on juuri suihkun alla, mutta onko se ongelma tai mitä ongelmia siitä voi tulla tai on tullut, kun on kuitenkin pari vuotta jo ollut avoinna.\nTälmä tilanne syntyy valitettavan usein nykyisissä KH-saneerauksissa kun vanhat lämpimän veden kiertoon kytketyt patterit pitää (lakisääteisesti) poistaa ja KH jää ilman lämmitystä. Lattia pysyy pitkään kylmänä ja märkänä, ellei tilaan laiteta edes sähköpatteria tai mieluiten lattialämmitystä. Viimeksi kysyttynä n. 4m2 lattialämmitysmatto uuden lattialaatoituksen yhteydessä maksaisi n.650,-€.\nIsännöitsijälle valitus asiasta on ensimmäinen vaihtoehtosi, ellet ole itse teettänyt ko remonttia kylppäriisi. Urakoitsijan takuutarkastus on yleensä 2v ko urakan vastaanotto katselmuksesta. Ellei mainitsemiasi virheitä ole havaittu vast.otto katselmuksessa ne ovat ilmaantuneet takuuaikana. Urakoitsijan pitää korjata havaitut virheet. Mikäli laatoituksen alta mitataan kosteutta, niin mikrobithan siellä muhivat.. Tarvitaan kuivatus ennen uusintasaumauksia. T\nOngelma ei poistu, ellei KH-tilaan laiteta lisälämmitystä - sähköpatterilla tai lattialämmityksellä.\nTuo homehtunut laatta kuvassa ei ole ko. pesuhuoneesta. Kyseessä ei nyt ole mikään homehtunut pesuhuone.\nEi käynyt ilmi, onko kyseessä ollut taloyhtiön remontti vai osakkaan oma remontti. Jos jälkimmäisestä kyse, pitää osakkaan kääntyä kääntyä tekijän puoleen reklamoinnissa. Jos kyseessä taloyhtiön remontti, siitä olisi osakkaan pitänyt huomauttaa vuositarkastuksessa (12-15 kuukauden kuluessa työn vastaanottamisesta).\nKiitos vastauksista. Kyseessä on ison kiinteistöyhtiön omistama huoneisto. Asunto oli täysin uusittu kun muutin siihen vuokralle, ja ilmenneistä ilmanvaihto-ongelmista kun muistakin on ilmoitettu isännöitsijälle ja omistajalle. Olen myös toimittanut kuvat mm. aloituksessa mainitusta pesuhuoneesta, kuten myös muista vioista tai puutteista. Kaksivuositarkistuksen yhteydessä ei korjattu mitään, vaikka niin on lappuun kirjoitettu ja pöydälle jätetty. Kukaan ei tee mitään. Asunnon neliövuokra on 36 euroa joten voisi ehkä olettaa saavansa vastinetta, pelkkä katto ei oikein riitä.\nOlen pyytänyt mielipidettä nyt myös eri viranomaisilta ja tarkastajilta, sillä tämä pesuhuoneongema on vain yksi monien joukossa.\nMielipiteitä ja neuvoja kuuntelen edelleen mielelläni.


Trio LED-lattiavalaisin Chaussee 180x1300x160 mm, harjattu teräs | Netrauta.fi\nChaussee lattiavalaisimen runko on harjattua terästä ja kuvun suojukset ovat kirkasta akryyliä. Kuvut ovat suunnattavia ja niitä voi hieman liikutella eri asentoon. Valaisimessa on integroitu LED-valonlähde joista lähtee todella tehokas valo. Vala...\nTuotteen LED-lattiavalaisin Trio Chaussee 180x1300x160 mm, harjattu teräs kuvaus\nChaussee lattiavalaisimen runko on harjattua terästä ja kuvun suojukset ovat kirkasta akryyliä. Kuvut ovat suunnattavia ja niitä voi hieman liikutella eri asentoon. Valaisimessa on integroitu LED-valonlähde joista lähtee todella tehokas valo. Valaisimessa 4000 K ja valon väri kylmän sinertävä. On/off jalkakytkin liitosjohdossa.\nMukana toimitettava valolähde: 2 x SMD 7,8 W LED


Puolikuun penkin erikoisuuksia | Puutarhahetki - suurien unelmien puutarhablogi\nMetsäpuutarhan siimeksessä olevassa Puolikuun penkissä on monia näin alkukesällä kukkivia ihanuuksia. Olen kerännyt sinne myös arkoja ja harvinaisiakin perennoja ja joka kevät suurella jännityksellä odotan niiden kasvuunlähtöä. Pontalehti ei ole nyt vielä noussut, mutta muistelen, että se on joskus aiemminkin versonut melko myöhään. Myöskään raidallista kärsäkallaa ei vielä näy, mutta sen vieressä amurinkärsäkalla sen sijaan on jo kukassa. Tässäpä muutama kuva Puolikuun penkin alueelta!:)\nTurveharkkoreunuksinen Puolikuun penkki on suojaisassa paikassa O-penkin kyljessä metsäpuutarhan takaosassa. Etualalla kasvavat mm. klintonia ja amurinkärsäkalla. Taustalla Sydänpolulla kukkivat jo ensimmäiset alppiruusut.\nKlintonian kukat ovat herkän kauniit.\nTämän hetken suosikkini Puolikuun penkissä on kuitenkin aivan ihana himalajanjalkalehti.\nHimalajanjalkalehdet näyttävät viihtyvän paikoillaan ja kukkivat vuosi vuodelta runsaammin.\nSamaa aluetta vielä toisesta suunnasta. Puolikuun penkki jää etualalla olevan tuoksumataran ja kotkansiipisaniaisten taa. Takana Tähdenlennon polku ja oikealle jää Kantopuutarha.\nTunnisteet: harvinaiset kasvit, kesä, metsäpuutarha, puutarha, saniaiset, turveharkko, turveharkkoreunus\nReetta\_ Kasvin paikka 12. kesäkuuta 2020 klo 7.45\nHimalajanjalkalehti on kyllä hieno. Sekä kukkiessaan, että sen jälkeenkin. Maistoi viime syksynä sen hedelmääkin. Se ei ehkä ihan suosikkini ollut😝 Toivotaan, että erikoisuudet kun vielä nousevat penkistä. Pontalehti täytyykin heti googlata.\nTiiu/Puutarhahetki 12. kesäkuuta 2020 klo 14.16\nEn tiennytkään, että himalajanjalkalehden hedelmää voi syödä!:) Meilläkin se teki viime syksynä sellaisen oranssinpunervan palleron.\nelina 12. kesäkuuta 2020 klo 13.25\nHeti kävin katsomassa, että miltä näyttää pontalehti. :D Himalajanjalkalehti on tosi kaunis, täytyypä pistää nimi mieleeän siltä varalta, että sattuu vastaan tulemaan.\nTiiu/Puutarhahetki 12. kesäkuuta 2020 klo 14.17\nTuo himalajanjalkalehti on minustakin aivan ihana.\nTuula - Villatuta 12. kesäkuuta 2020 klo 16.46\nKaunista on ja tuo Himalajanjalkalehti on ihan uusi tuttavuus minulle. Ihanaa viikonloppua sinulle.\nTiiu/Puutarhahetki 14. kesäkuuta 2020 klo 15.33\nKiitos! Ihanaa viikonloppua sinullekin!\nBetween 12. kesäkuuta 2020 klo 18.53\nHienoja erikoisuuksia. Himalajanjalkalehteä näin muutama vuosi sitten Türissa myytävänä ja yhä harmittaa, etten silloin ostanut.\nKiitos! Tuo meidän himalajanjalkalehti taitaa olla VakkaTaimesta.\nKirsti Kaija 12. kesäkuuta 2020 klo 20.34\nSinulla on aina jotain uutta ja kiinnostavaa.\nUpea erikoisuus tuo Himalajanjalkalehti. Se on minulle ennestään tuntematon.\nTiiu/Puutarhahetki 14. kesäkuuta 2020 klo 15.34\nMaatuska 12. kesäkuuta 2020 klo 21.06\nTaas oppi jotain uutta, kiitos esittelystä :)\nSirkku 12. kesäkuuta 2020 klo 22.22\nIhanat kukkaset Himalajanjalkalehdellä. Hassu nimi kasvilla! Ostin viime vuonna Mustilan taimipäiviltä kyseisen kasvin ja elossa näyttää olevan. Toivotaan, että joskus kukkisikin! Hyvää viikonloppua!\nTiiu/Puutarhahetki 14. kesäkuuta 2020 klo 15.35\nKiitos! Meillä se taisi kukkia toisena kesänä istutuksesta. Hyvää viikonloppua sinullekin!\nSaila 12. kesäkuuta 2020 klo 23.24\nKaunis alue, ihana hämyisä paikka ja niin ihanat kasvit siinä!\nMinna 15. kesäkuuta 2020 klo 19.11\nPontalehti on minullekin täysin vieras. Täytyypä tutustua tarkemmin👍


Hyvä pulla leivotaan ajan kanssa | Yle Uutiset | yle.fi\n20.1.2013Päivitetty 18.1.2013 13:43\nTuorehiiva on varma valinta\nRasva lisätään vasta lopussa\nAlustamiseen käytetään aikaa\nJauhoja lisätään vähän kerrallaan\nKohottamiseen käytetään aikaa\nOulun Maa- ja kotitalousnaisten neuvoja Helena Lahdenperän keittiössä pullataikina kohoaa lämpimällä vedellä täytetyssä altaassa. Vieno hiivan ja rasvan tuoksu leijailevat ilmassa.\nHelenan käyttämä pullataikinan ohje ei ole kulkenut perintönä sukupolvelta toiselle, eikä ole edes salaisuus, vaan yllättäen hyvää pullaa saa ihan jauhopussin kylkeen painetulla ohjeella.\nKiire pilaa taikinan\nKumma kyllä, Helena tekee ohjeen mukaan pehmeän kuohkeita pullia, kun taas jonkun toisen samalla ohjeella tehdyt nisut ovat kuivia koppuroita.\n- Yleensä taikinaan laitetaan liikaa jauhoja. Kannattaa lisätä jauhoja vähän kerrallaan, ja käyttää aikaa alustamiseen. Kymmenen minuuttia yleensä riittää, Helena arvioi.\nHyvän taikinan tuntee sormilla: taikina ei tartu käsiin, ja se tuntuu kimmoisan tiiviiltä. Rakenteeseen vaikuttaa myös se, että rasva lisätään ihan viimeiseksi, ei alustamisen keskellä, kuten usein neuvotaan.\nHelenan tekemä valmis taikina näyttää kiiltävän tasaiselta, eikä harmaan kuivakalta jauhoklöntiltä.\nHarjoittelun myötä sitä oppii tuntemaan, minkälaiselta taikinan pitää tuntua\n- Harjoittelun myötä sitä oppii tuntemaan, minkälaiselta taikinan pitää tuntua ja milloin sitä on alustettu tarpeeksi, Helena lohduttaa ja korostaa vielä kertaalleen, että taikinan tekemiseen pitää käyttää aikaa.\nKemiaa, fysiikkaa ja näppituntumaa\nTaikinan kohoaminen on silkkaa kemiaa ja fysiikkaa, ja vaatii onnistuakseen oikeanlaiset olosuhteet. Helenan mielestä aloittelijan kannattaa käyttää tuorehiivaa, koska se ei ole niin ranttu lämpötilan suhteen. Kuivahiiva vaatii toimiakseen vähintään +42 astetta.\nHelenan tekemä ei tartu pöytään, joten leivontavaiheessa ei tarvitse ollenkaan jauhoja. Kaneliset korvapuustit syntyvät vikkelästi pitkästä ja melko kapeasta levystä.\n- Jos ensin pyörittelee taikinasta sen kokoisen pötkön kuin haluaa valmiin korvapuustirullan olevan, levystä tulee sopivan levyinen. Liian leveäksi kaulitusta taikinasta tulee korkeita korvapuusteja, jotka helposti kaatuvat kumolleen, Helena sanoo ja leikkaa puustipötköä jyrkästi viistoon.\nLeivinpaperilla liinan alla nököttävät korvapuustit kohoavat nopeasti, mutta monesti kiireessä toinen kohottaminen jää väliin.\n- Kun taikina kohotetaan kahdesti, pullassa olevista ilmakuplista tulee tasaisen kokoisia. Periaatteessa alustetusta taikinasta voi leipoa ilman kohottamista, kunhan sitten kohottaa valmiit pullat kunnolla, mutta kyllä lopputulos on parempi, kun kohottaa kahdesti, Helena ohjeistaa.\nKohotetut pullat voidellaan munalla, johon on lisätty pieni ripsaus suolaa.\n- Suola muuttaa jotenkin munan rakennetta niin, että siitä tulee vetisempää ja sitä on helpompi sutia pullien päälle, Helena paljastaa vanhan kansan neuvon.\nPaistamisessa oman uunin tunteminen on tärkeää. Joskus uuni paistaa takana olevat pullat tummemmiksi, ja peltiä pitää kääntää kesken paiston. Kiertoilmauunissa ei kannata paistaa kuin kaksi pellillistä kerrallaan.\nValmiit pullat jäähdytetään kunnolla ennen pussittamista. Pullapitkot kannattaa kuivattaa ritilän päällä.\n- Lämpimistä pullista pussiin tiivistyvä vesihöyry on hyvä kasvualusta bakteereille, Helena selittää.\nVastapaistettujen pullien tuoksu leijailee talossa. Lasillinen kylmää maitoa ja lämpimät korvapuustit maistuvat yhtä hyvältä kuin lapsena.


Ei halua, ei kykene, ei kannata. Näin miettii yli viisikymppisen Marin esimies, jonka on päätettävä, ketkä tiimistä koulutetaan uusin tehtäviin. Osa töistä automatisoidaan, mutta samalla jäljelle jäävän tiimin työn luonne muuttuu vaativaksi asiantuntijatehtäväksi. Osa vanhoista työntekijöistä joudutaan irtisanomaan ja osalle tarjotaan mahdollisuutta kouluttautua. Marilla on kymmenien vuosien kokemus, hän tuntee talon tavat ja asiakkaat kuin omat taskunsa. Häneen luotetaan ja hänen puoleensa käännytään, kun tiimissä tarvitaan apua käytännön pulmien ratkaisuun. Mutta esimies empii… onko Marista uuteen rooliin ja kannattaako häneen enää panostaa, kun eläkeikäkin alkaa jo lähestyä.\nUudet tehtävät tuntuvat kyllä kiinnostavilta, mutta Mari epäröi, haluaako ja pystyykö enää tässä iässä ottamaan vastaan lisää vastuuta ja opettelemaan uutta. Uuden työpaikan löytäminenkin tuntuu toivottomalta, koska kukapa lähes kuusikymppistä enää ottaisi töihin, Mari miettii lamaantuneena.\nOn aika puuttua osaamishävikkiin\nTarina on kuvitteellinen, mutta voisi olla tosi. Iso joukko mareja ja matteja joutuu vastaavaan tilanteeseen työelämän myllerryksessä kiihtyvään tahtiin. Kansantaloutemme kannalta on kestämätöntä, että liian moni joutuu työelämässä sivuraiteelle odottamaan eläkeikää pelkästään ikään ja oppimiseen liittyvien stereotypioiden vuoksi. Samaan aikaan, kun osaajista on monilla aloilla pulaa, annetaan ison osaamis- ja kokemuspääoman valua hukkaan.\nRuokahävikki on jo tunnistettu ongelmaksi. Olisiko nyt aika puuttua osaamishävikkiin?\nKansantaloutemme kannalta on kestämätöntä, että liian moni joutuu työelämässä sivuraiteelle odottamaan eläkeikää pelkästään ikään ja oppimiseen liittyvien stereotypioiden vuoksi.\nOppimiskyky ei vanhene\nMikä surullisinta, työntekijät voivat itsekin olla saman stereotypian vankeja. Monet kokevat oman ikänsä esteeksi uuden osaamisen hankkimiselle ja hyväksyvät hiljaisesti sen, että organisaatioissa panostetaan nuoriin ja dynaamisiin tulevaisuuden kykyihin.\nOppimiskyky ei kuitenkaan vanhene vaan säilyy hautaan asti. Ja mikä parasta, sitä voi harjoittaa ja pitää yllä nimenomaan opiskelemalla ja hankkimalla uusia taitoja. Halu oppia, olla avoin ja utelias uusille asioille ja usko omiin kykyihin eivät automaattisesti häviä iän myötä.\nUudistuminen on jokaisen oikeus ja velvollisuus\nJatkuva oppiminen on noussut hyvästä syystä isoksi teemaksi aina hallitusohjelmaa myöten. Kun työurien pidentäminen on joka tapauksessa välttämätöntä, jokaisen on pidettävä osaamisestaan huolta. Toisaalta myös työnantajien olisi aika herätä siihen, että ikä ei sinänsä ole este uuden oppimiselle tai suoriutumiselle uusia taitoja vaativista tehtävistä. Osaamisen kehittäminen on jokaisen oikeus ja velvollisuus ikään katsomatta.\nOppimiskyky ei kuitenkaan vanhene vaan säilyy hautaan asti. Ja mikä parasta, sitä voi harjoittaa ja pitää yllä nimenomaan opiskelemalla ja hankkimalla uusia taitoja.\nMarin tarinalla voisi olla myös onnellinen loppu. Esimies arvostaa Marin osaamista ja kokemusta. Hän luottaa siihen, että Mari ottaa kyllä koulutuksen myötä uudet tehtävät haltuun nopeasti. Esimies näkee Marin potentiaalin ja antaa hänelle tärkeän roolin nuorempiensa opastajana uuteen toimintamalliin. Mari on innostunut uusista mahdollisuuksista ja tarttuu uusiin tehtäviin tarmokkaasti. Hän kokee, että hänellä on vielä paljon annettavaa, ja aikoo pysyä työelämässä vielä ainakin seuraavat kymmenen vuotta.\nMillaisen lopun sinä kirjoitat omalle uratarinallesi?\n"Yli 30 vuoden työuran jälkeen kouluttauduin uuteen ammattiin kiinteistönvälittäjäksi. Oma oppiminen on kiinnostuksesta ja aktiivisuudesta kiinni. "


2. Niityn ötököitä\nPeda.net > Varkaus > Luttilan koulu > Luokat > 1A Susanna Naukkarinen > eBiologia ja eMaantieto luokille 5 ja 6 > Niityt > 2. Niityn ötököitä\nKotilot viihtyvät kostealla niityllä\nKotilot ovat nilviäisiä. Ne ovat hidasliikkeisiä kasvinsyöjiä. Niillä ei ole jalkoja.\nKoska ne eivät pääse karkuun nopeasti juoksemalla, ne puolustautuvat erittämällä limaa tai piiloutuvat kuorensa suojaan. Oletko ottanut joskus limaisen etanan käteesi?\nKotiloita, joilla ei ole kuorta, ovat etanoita.\nKatso Ylen video maaperän ötököistä. (Vaatii Flashin).\nLierot viihtyvät koloissaan\nLierot ovat pitkiä, maan pinnalla ja sen alla viihtyviä "matoja". Ne syövät kuolleita kasvin osia, esimerkiksi maahan pudonneita lehtiä. Lierot kiskovat kasvin osia koloonsa. Lierot eivät liiku mielellään maan pinnalla valoisaan aikaan, sillä monet linnut pyydystävät niitä.\nKuvan kasteliero liikkuu melko nopeasti vaikka sillä ei ole jalkoja. Lierolla ei ole aivoja, mutta se tunnustelee ympäristöään tuntoaistien avulla.\nHämähäkkieläimillä on 8 jalkaa\nHeinäsirkat ja hepokatit sirisevät\nHeinäsirkat ja hepokatit ovat vihreitä, melko isoja hyönteisiä.\nNiillä on voimakkaat takajalat, joiden avulla ne voivat hypätä kokoonsa nähden pitkiä loikkia.\nHeinäsirkan ja hepokatin huomaa koiraiden sirinästä. Ääni syntyy, kun koiras hankaa takajalkojen reisiä siipiä vasten. Sirinän tarkoitus on houkutella naaraita. Jokaisella lajilla on erilainen sirinä.\nKatso Ylen video (vaatii Flashin).\nHeinäsirkalla on lyhyet tuntosarvet, hepokatilla pitkät.\nKovakuoriaisilla on kovat peitinsiivet\nKovakuoriaisen tunnistaa tummista, kovista peitinsiivistä. Niiden alla on ohuet lenninsiivet, jotka ovat peitinsiipien suojassa, kun kovakuoriainen ei lennä.\nNiityllä voi nähdä monenlaisia kovakuoriaisia.\nTurkkiloilla on kaksi oranssia juovaa selässään (ylin kuva). Turkkilot syövät kuolleita eläimiä.\nKukkajäärät ovat värikkäitä, pitkänomaisia kovakuoriaisia (keskellä). Niillä on pitkät tuntosarvet. Kukkajäärät syövät mielellään kukista siitepölyä.\nMaakiitäjäiset ovat yleisväriltään tummia, nopeita juoksijoita. (alin kuva). Ne saalistavat muita hyönteisiä juosten.\nLeppäkerttu on kaikkein tutuin kovakuoriainen. Yleisimmillä lajeilla on punaisissa peitinsiivissä 7 pistettä. Lajin nimi onkin seitsenpistepirkko.\nNiityllä voi nähdä monenlaisia perhosia. Perhosten elintavoista kerrotaan enemmän Puistot-osiossa.\nPäiväperhosilla on värikkäät siivet. Jos päiväperhosta voit tutkia lähempää, huomaat nuppipäiset tuntosarvet.\nYöperhosia ovat muun muassa yökköset, kiitäjät ja mittarit. Päivän yökköset viettävät piilossa. Ne etsivät kukista mettä yön pimeydessä.\nYöperhosia voi houkutella tutkittavaksi lampun avulla.\nKuvassa on matarakiitäjä.\n1. Oikein vai väärin?\n2. Nimeä eläin.\n3. Niityn ötökät\nTähän voit palauttaa mm. kuvia niittyretkeltä.\n1. Niitty on kesäinen kukkameri


helmikuu « 2012 « Tepoot – Blogi\nYstävämme Reija teki opiskelukaverinsa kanssa meidän perheestä syksyllä 10 min dokumentin koulutyönään. Dokumentista tuli niin hyvä, että Yle halusi ”ostaa” sen. Nyt sitten Reija ja Anna tekevät yhteistyössä Ylen kanssa opinnäytetyönään dokumenttia meistä Silminnäkijään. Viime viikolla alkoi kuvaukset ja tällä viikolla vielä jatketaan. Tuntuu aika hurjalta ja sitten toisaalta ei tunnu oikein miltään, koska ei ole hirveästi ehtinyt ajattelemaan koko juttua.\nViime maanantaina kävimme Veikan kanssa oman lääkärimme Pauliinan luona. Käynti oli aika poikkeuksellinen, koska Veikkahan ei oikeastaan koskaan kiukuttele oikein kunnolla lääkäreille. Nyt kuitenkin koko 20 min, mitä Veikka lääkärin luona oli, hän huusi ja kiljui. Ei auttanut lääkärin piirtämiset, houkuttelut leluilla, ei edes alhaalta haettu tutti. Veikkaa ei saanut edes mitata tai punnita, vaikka tätä hän tekee useasti itsekin omalla osastollaan. Vein yliväsyneen pojan omaan huoneeseen päiväunille ja jatkoimme vielä hetken juttelua Pauliinan kanssa, kameroilla ja ilman. Omasta mielestä keskustelu oli kameroiden läsnäollessa tönkköä ja odotankin mielenkiinnolla (=kauhunsekaisin tuntein), millaista materiaalia tästä tulee ohjelmaan. Reija kyllä vakuutteli, että saivat myös hyvää materiaalia…\nSeuraavana päivänä kuvausryhmä (Reija, Anna, kuvaaja ja tuottaja) saapui kotiimme heti aamusta. Vesku oli pois töistä ja saimme näin olla koko perheellä paikalla. Tarkoituksena oli, että olisimme ns. normaalisti, mutta eihän se käytännössä onnistunut. Pojat kyllä klaaras jutun hyvin, mutta itselle kameroiden läsnäolo, itsekseen puhuminen ja tietynlaisten kohtausten saaminen tuotti kuitenkin vähän haastetta. Purkkiin saatiin kuulemma paljon, odotettua enemmän. Kun muut lähtivät raksalle, pojat simahti rankan aamupäivän seurauksena, toinen sänkyyn toinen sohvalle. Toisaalta syynä oli osaksi ehkä sekin, että Veikka oli herännyt klo 5.30 ja Lassi klo 6. Äiti kaikessa viisaudessaan päätti valvoa poikien nukkuessa päikkäreitä. Typerys!\nVesku-raukka joutui myös pakon sanelemana heräämään vähän normaalia aikaisemmin… Pienien aamupäikkäreiden aikaan pojat yrittivät vähän herätellä iskää!\nKeskiviikkona jatkettiin vielä muun muassa ulkokuvauksilla leikkipuistossa ja lähimaastossa. Veikka oli molemmat päivät hieman puolikuntoinen. Hän vaati usein vettä, oli hieman masuvaivainen ja masua tyhjenneltiin. Toivottavasti tv-kuvasta välittyy sitten kuitenkin enimmäkseen Veikan iloisuus, reippaus ja touhukkuus, koska sellainen hän oikeasti on, kunhan masu ei vaivaa…\nTässä muutamia Reijan ja Annan ottamia kuvia päivistä:\nAihe: Koti, Lassi | 4 kommenttia »\nmaanantaina 6. helmikuuta 2012\nKoko perheellä ollaan liikenteessä! Kiireinen ja ohjelmoitu viikko (4 luentoa tai muuta suunniteltua ohjelmaa päivässä), mutta uskon, että viikko on myös rentouttava. Joku muu tekee ruoat ja hoitaa lapsia välillä, pojilla on leikkikavereita 7 perheestä ja meillä on Veskun kanssa mahdollisuus tutustua uusiin ihmisiin, joilla on myös kokemuksia erilaisesta arjesta.\nAihe: Lassi | 3 kommenttia »\nLassi vieläkin kipeänä\nperjantaina 3. helmikuuta 2012\nOutoa pitää ”terveempää” lasta sairaalassa, jotta toinen saa sairastaa kotona. No, näin tällä viikolla. Lassin vointi on edelleen aikas puolikuntoinen. Eilen illalla hän alkoi valittamaan korvakipua ja tänään haimme antibioottikuurin. Toinen korva oli tulehtunut jo melkoisesti ja toisessakin oli jo alku. Lassin ensimmäinen korvatulehdus ja ensimmäinen antibioottikuuri! Lääkäri arveli, että tauti saattaisi olla jopa kausi-influenssa, saadusta rokotteesta huolimatta. Vielä elättelemme toiveita, että Lassikin tästä tokenee maanantaiaamuun mennessä. Klo 11 pitää silloin olla Helsingissä. Oksennuksia ei tiistai-illan jälkeen ole tullut, joten nuo taisivat liittyä tuohon korkeaan kuumeeseen.\nVeikan viikkoon on kuulunut paljon aikaa sairaalanhenkilökunnan kanssa ja hyvin on mennyt. Torstaiaamulla oli ”mukava” yllätys, kun Veikan huoneesa yöpyneeltä huomattiin vesirokko. Eli jo toinen vesirokkoaltistus kuukauden sisällä. Viimeksi säästyimme, toivottavasti nytkin. Veikalle aloitetaan ensi keskiviikkona joku lääkitys, jotta hän ei tartuttaisi muita, eikä sairastaisi kovin isoilla oireilla tuota vesirokkoa, jos on siis tartunnan saanut. Jos tälläkin kertaa säästymme tartunnalta, alan kyllä todenteolla ajamaan rokotteen puolesta. Olemme tilanneet sen jo elokuussa neuvolaan ja marraskuusta lähtien siitä on ollut puhetta sairaalassakin. Veikan vointi ei vain ole ollut sellainen, että eläviä bakteereja olisi voinut elimistöön laittaa…\nTorstaina käväsimme pakkasherraa tapaamassa\nVeikan vointi on jatkunut hyvänä. Viime vuorokauden aikana maitoja oltiin annettu jopa 400ml. Huimaa! Pari oksennusta oli illalla tullut, mut niitä ei lasketa. Oksensihan toinenkin poika 3 kertaa. Lassin vointi ei siis oo kohentunut. Eilen kuumetta oli koko illan 39, Panadolista huolimatta. Tänään vointi näytti jo paremmalta, mutta tuonne sänkyyn se nyt körmähti 39,5 asteen kuumeessa. Yskii rajusti ja nenä vuotaa. Aamulla käytiin lääkärissäkin. Keuhkoista kuului jotain, mut ei kuulemma viitannut keuhkokuumeeseen. Labrojen perusteella virustauti, joka on siis vain sairastettava. Veikka saa viihtyä loppuviikonkin sairaalassa. Maanataina hoitajien lisäksi viihdytti Vesku, eilen mä ja tänään mummu. Ensi viikkoa ja sopparia kohti…


TNS - Terveydenhoitoala\nOlet t�ss�: Etusivu / Toimialat / Terveydenhoitoala\nL��kkeiden ja yhti�iden br�nd�ys on tullut l��kealalle j��d�kseen. L��k�reill� on yh� enemm�n vaihtoehtoja valitessaan potilaille hoitomuotoja ja hoitok�yt�nn�t kehittyv�t koko ajan. Lains��t�jill� ja rahoittajilla on yh� suurempi rooli terveydenhuoltopalveluiden kehitt�misest� ja hoidon laadusta puhuttaessa. Eiv�tk� potilaat ja apteekitkaan j�� sanattomiksi. Sidosryhmien m��r� lis��ntyy, kun l��k�reiden ja potilaiden rinnalle on tullut uusia ryhmi�, jotka on huomioitava alan markkinointiviestint�� ja strategioita laadittaessa.\nTNS:ll� on vankka kokemus healthcare-toimialan tutkimuksista. K�yt�ss�mme on monipuolinen valikoima eri menetelmi�, jotka auttavat meit� ymm�rt�m��n l��k�reiden kirjoitusk�yt�nn�n taustalla vaikuttavia rationaalisia ja emotionaalisia tekij�it�, eri sidosryhmien suhtautumista ja suhdetta alan toimijoihin ja br�ndeihin, potilaiden odotuksia ja tarpeita sek� br�ndi- ja yritysmielikuvien muodostumista. Kauttamme on mahdollista saada kaikki tutkimuspalvelut, jotka auttavat l��kkeen lanseerauksessa ja markkinointistrategian luomisessa.\nKansainv�lisen verkostomme kautta voimme tarjota entist�kin vahvempaa toimialaosaamista l��ke- ja terveydenhuoltoalan tutkimuksiin. Healthcare-yksik�t Englannissa ja Saksassa ovat kokeneita laajojen kansainv�listen kartoitusten toteuttajia. TNS uutisia25.11.2013Kongressitalotutkimus 2013 21.11.2013Yritysten maine ja vastuullisuus 2013 -tutkimuksen julkistus ja maineen top 10 yrityst�


Ilves murskasi TPS:n | Uutiset | Veikkausliiga\nJoona Veteli oli yksi maalintekijöistä. (Kuva: Juha Tamminen)\nIlves matkusti perjantaina ensimmäiseen vieraissa pelattavaan harjoitusotteluunsa TPS:n vieraaksi. Ykköseen pudonnut TPS ei pystynyt vastaamaan Ilveksen pelitempoon, vaan keltavihreä hakivat vakuuttavan 7-1 -vierasvoiton turkulaisista.\nJoukkueet lähtivät hiukan erilaisista lähtökohdista tähän otteluun. Siinä missä Ilveksellä on jo yli kaksikymmentä sopimuspelaajaa tulevalle kaudelle, niin Ykköseen pudonnut TPS on vasta kokoamassa joukkuettaan kasaan.\nToiselle jaksolle Ilves vaihtoi lähes koko miehistönsä. Ainoastaan Rasmus Leislahti sekä Mikael Almen jatkoivat pelaamista. Vaihdon myötä peli hiukan tasoittui, mutta Ilves kuitenkin pysyi kuskin paikalla. Maalinteossa Ilves onnistui jakson aikana kolmesti. Ensimmäinen merkittiin TPS-pelaajan omaksi maaliksi. Seuraavat kaksi maalia tekivät Eetu Mömmö ja Maksim Stjopin. Kaikilla seitsemällä maalilla oli eri tekijä, mikä kertoo Ilveksen leveästä materiaalista.\n– Alun tunnustelun jälkeen pallo alkoi mukavasti liikkumaan ja saatiin tehtyä hienoja maaleja. Toisaalta saatiin myös muutamia muistutuksia siitä, mitä meidän puolustuspelaamisessamme täytyy parantaa. Onneksi tässä on vielä hyvin aikaa. Kuntopuoli näyttäisi olevan kunnossa, sen suhtaan ollaan ihan aikataulussa. Tuollainen 45 minuutin peliaika sopii tässä vaiheessa kaikille erittäin hyvin, Wiss kertoo Ilveksen verkkosivuilla.\n- Onnistumisia tuli laajalla rintamalla, siitäkin olen tyytyväinen. Nyt toinenkin jakso oli jo parempaa mitä edellisessä pelissä. Wiss painottaa.\nTahti tiivistyy kevättä kohden.\n- Tärkeää oli myös päästä välillä pois omista tutuista kuvioista ja nyt saadaan jopa vapaa viikonloppu. Niitä ei juurikaan ole lähitulevaisuudessa tulossa. SJK ja KTP kohdataan tulevina lauantaina, sitten kohta jo onkin Suomen Cupin pelit edessä, Wiss alleviivaa.


Tieto-Oskari | AKKE rakenteiden valvonta | CMS-RH\nKosteus- ja lämpötila-anturi CMS-RH-C\nCMS‐RH‐C on digitaalisella liitynnällä varustettu kosteus‐ ja lämpötila‐anturi. Se voidaan asentaa mittaamaan kosteutta ja lämpötilaa esimerkiksi ilmasta, maaperästä, betonirakenteesta tai puusta. Johtuen anturin pienestä mittausryöminnästä, se soveltuu hyvin pitkän ajan mittaussovelluksiin.\nJokaisella anturilla on digitaalinen sarjanumero, jonka avulla anturi tunnistetaan anturiverkosta. Antureita voidaan verkottaa helposti käyttämällä reititintä tai liittää ne radiomodeemiin. Mittaustiedot saadaan kerättyä AKKE-järjestelmän keskuslaitteelle ja siitä tarvittaessa palvelimelle. Palvelimelta tiedot ovat nähtävissä esim. selaimella käytettävällä käyttöliittymällä.\nAnturi voidaan asentaa porattuun reikään tai suoraan mitattavaan avoimeen tilaan. Mikäli anturi asennetaan vaakasuorassa olevaan reikään tai vapaaseen ilmatilaan, tulee sen sivussa olevan mittausreiän olla alaspäin. Mikäli anturi asetetaan pystysuoraan reikään, tulee asennusreikä tiivistää siten, ettei kosteutta pääse valumaan johdinta myöten anturiin saakka ja näin aiheuttamaan vääristymää mittaustuloksiin.\nMikäli mittaussovellus vaatii tarkempaa kosteustietoa, voidaan anturille tehdä ohjelmallinen kalibrointi ja päästä sen avulla tässä esitteessä luvattua tarkempiin mittaustuloksiin.


Koti › Artikkelit Irlannista › Artikkelit Dublinista\nDublinin lähiöt Kelttilainen ratkaisu nykyaikaisen Irlannin pääkaupungin alueella oli jo jo 2. vuosisadalla jKr. Sittemmin Liffey-joesta on valunut paljon vettä Irlanninmereen, ja nykyään Dublinin keskusta ja lähiöt pitävät kotonaan noin ...\nKuinka paljon lentää Dublinista Moskovaan? Lomalla Dublinissa voit nähdä St. Patrick's Cathedralin ja Trinity Collegen, käydä Dublinin kansalaismuseossa ja eläintarhassa, viettää aikaa St. Stephen’s Green ja Tymon, Dublinin lahden ja ...\nRetket Dublinissa Countyn kaupunki ja Irlannin pääkaupunki Dublin ovat suosittuja venäläisten turistien keskuudessa kolmesta syystä. Ensinnäkin täällä on säilytetty riittävä määrä nähtävyyksiä täyden tai lyhyen loman vietämiseen. Toiseksi, retket Dubliniin ...\nDublin - Irlannin pääkaupunki Irlannin pääkaupunki, Dublinin kaupunki, on melko pieni verrattuna muiden Euroopan maiden pääkaupunkeihin. Mutta Irlannissa se on suurin. Kaupunki, jossa Jonathan Swift ja Oscar Wilde syntyivät, yllättää ...


USA JA SUOMALAISTEN POLITIIKKOJEN HEIKKO HISTORIAN TUNTEMUS\nVuoden 1944 ratkaisutaistelut Suomen osalta käytiin Neuvostoliittoa ja sen liittolaisia vastaan 70 vuotta sitten. Neuvostoliiton liittolaisia olivat USA ja Yhdistynyt Kuningaskunta. USA:n presidentti Franklin Delano Roosevelt piti Neuvostoliiton diktaattori Josif Stalinia luotettuna ystävänä ja liittolaisena, kutsuen häntä tuttavallisesti “Uncle Joe”, Joe setä. Suomi oli liittosuhteessa Saksan kanssa ja Suomessa oli parhaimmillaan n. 220.000 saksalaista sotilasta. Saksan sotilasapu oli Suomelle erityisesti kesäkuun 1944 taisteluissa välttämätön.\nSuomalaisten politiikkojen tulee muistaa, että 1944 USA oli Neuvostoliiton liittolainen ja toisen maailmansodan aikana Teheranin ja Jaltan neuvotteluissa USA hyväksyi Josif Stalinin kaikki aluevaatimukset ja Euroopan kahtiajaon. USA:n politiikka on aina ollut Euroopan vastaista ja itsekästä USA:n valtion edun valvontaa. Euroopan jako “Kylmän Sodan vuosina” oli USA:n politiikan tulosta. USA:n asema määritellä sotarikokset oman politiikkansa mukaisesti on kansainvälisen oikeuden vastaista. USA:n toiminta Irakissa ja Afghanistanissa on esimerkki USA:n aiheuttamasta inhimillisestä kärsimyksestä ja suoranaisesta katastrofista.\nUSA on epäluotettava liittolainen, ainoastaan Israel saa kaiken mahdollisen taloudellisen ja sotilaallisen avun tarvittaessa, johtuen USA:n poliittisesti ja taloudellisesti merkittävästä juutalaisväestöstä. Naton kautta yhteistyö USA:n kanssa tulisi olemaan pienelle maalle, kuten Suomi tuhoisaa. On helpompi olla USA:n vihollinen kuin liittolainen, siilä USA on pettänyt aina kaikki liittolaisensa. Monet rautaesiripun takana olleet maat, kuten Viro (Viron metsäveljet), Itä-Saksan kansannousuun ryhtyneet ja Unkarin miehityksen vastustajat joutuivat USA:n pettämiksi jo 50-luvulla. Lista viimeisten 50 vuoden ajalta on pitkä. Vietnam, Persia (nyk.Iran),molemmat 70-luvulta.\nUSA petti Saddam Husseinin ja Nicaraquan Noriegan. USA on sotkeutunut eteläisen Amerikan vallankaappauksiin jo 30-luvulta lähtien. USA on suurvalta ja USA:n etu on heikko Eurooppa. USA:n tavoitteena on käyttää poliittisesti ja sotilaallisesti heikkoa EU:ta oman Venäjän vastaisen politiikkansa välineenä. Suomalaiset politiikot, erityisesti kokoomuksesta ovat USA:n ja Naton lumoissa, ymmärtämättä, että Suomi on yksin n. 1300 km:n rajan puolustajana EU:ssa. Saksa on ollut ainoa maa johon Suomi on voinut luottaa 1918 ja 1944. Molemmat vuodet ovat historiallisia tosiasioita, niihin vuosiin ei mahdu USA:n ihailu! Olkaamme suomalaisia, venäläisiksi tai amerikkalaisiksi emme tule!


Alumiinivanteet Carmani 18 Knut (Matta, Musta, N°696) - 1001Renkaat.com\nCarmani 18 Knut (Matta, Musta, N°696)\nVarustaaksesi autosi vanteilla Carmani 18 Knut valitse ajoneuvosi yhteensopivien ajoneuvojen listasta. Jos autoa ei löydy listasta, voit tehdä haun koon mukaan.\nKaikki yhteensopivat ajoneuvot vanteen Carmani 18 Knut kanssa on listattu alla.\nVanne Carmani 18 Knut olemassa myös seuraavilla viimeistelyillä:\nVarustaaksesi ajoneuvosi Carmani 18 Knut vanteilla, valitse ajoneuvoasi vastaava alla olevasta listasta. Jos ajoneuvoasi ei löydy listalta, suorita haku mittojen perusteella.\n8x18 ET45 5x112 66.7 161,09 € varastossa\n8x18 ET30 5x112 66.7 159,59 € varastossa\n8x18 ET25 5x112 66.7 161,09 € varastossa\n8x19 ET27 5x112 66.7 189,09 € varastossa\n9x19 ET44 5x112 66.7 205,69 € varastossa