Kirchboitzen, Saksa - Varaus 20 % alennuksella\nHotelli kaupungissa Kirchboitzen (Saksa): löytyi 574 hotellia\nTuloksissa mukana lähellä kohdetta Kirchboitzen olevat hotellit\nLandgasthaus Boitzer Hof 0 tähden hotelli\nTämä hotelli on lähinnä kohdetta Kirchboitzen\nHotellin sijaintina on Kirchboitzen 4, länsi-Walsrode. Matka autolla kaupungin keskustaan vie vain 18 minuuttia.Budjetti-tyylinen Landgasthaus Boitzer Hof-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla,...Lisätietoja\nGasthaus - Hotel Zum Domkreuger 0 tähden hotelli\nGasthaus - Hotel Zum Domkreuger on lähellä kohdetta Kirchboitzen\nHotellissa on 9 huonetta tyypistä Room kategoriaan Room. Gasthaus - Hotel Zum Domkreuger -hotellin edullisin huonehinta on 42 euroa.Budjetti-tyylinen Gasthaus - Hotel Zum Domkreuger-hotelli on varuste...Lisätietoja\nHotel Pension Allerhof 2 tähden hotelli\nBudjetti-tyylinen Hotel Pension Allerhof-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: Ravintola, Baari, sanomalehdet, Savuttomat huoneet, Pesula, Ilmainen pysäköinti, Tel...Lisätietoja\nHotel & Restaurant Stadtschänke 0 tähden hotelli\nKeskus-Walsrode on helposti saavutettavissasi, sillä matka vie jalan vain 13 minuuttia. Osoitteessa Lange Straße 73 sijaitseva hotelli on ihanteellinen tukikohta, kun haluat nauttia kaikista kaupungin...Lisätietoja\nParkhotel Luisenhoehe 2 tähden hotelli\nHotellin sijaintina on Ahrsener Strasse 2, länsi-Bomlitz. Matka autolla kaupungin keskustaan vie vain 9 minuuttia.Perhe-tyylinen Parkhotel Luisenhoehe-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joi...Lisätietoja\nRinghotel Parkhotel Luisenhöhe 4 tähden hotelli\nHotellissa on 47 huonetta tyypistä singleRoom kategoriaan Room. Ringhotel Parkhotel Luisenhöhe -hotellin edullisin huonehinta on 90 euroa.Ringhotel Parkhotel Luisenhöhe (Walsrode) tarjoaa kaikki ne pa...Lisätietoja\nMercure Hotel Walsrode Lueneburger Heide 3 tähden hotelli\nHotelli (Walsrode) on budjetti-tyylinen ja tasoltaan se kuuluu kolme tähteä-kategoriaan. Hotelli tarjoaa erilaisia palveluja, joihin kuuluvat mm. Ravintola, Huonepalvelu, Baari, 24h vastaanotto, Tenn...Lisätietoja\nLandidyll Hotel Forellenhof 4 tähden hotelli\n63 huoneella varustetun Landidyll Hotel Forellenhof-hotellin huoneiden lähtöhinta on 70 euroa, ja voit valita kaikista eri huonekategorioista (singleRoom-DOUBLE MAIN BUILDING-INTERNET-SAT - TV-DDPHONE...Lisätietoja\nBest Western Domicil Hotel Hodenhagen 4 tähden hotelli\nLuksus-tyylinen BEST WESTERN Domicil Hotel Hodenhagen-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: Ravintola, Huonepalvelu, Baari, 24h vastaanotto, Tenniskenttä, Savutto...Lisätietoja\nHotel Zur Linde 2 tähden hotelli\nBudjetti-tyylinen Hotel Zur Linde-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: Ravintola, 24h vastaanotto, Ilmainen pysäköinti, Täysi savuttomuus.Keskus-Neddenaverbergen...Lisätietoja\nHotel Sanssouci 0 tähden hotelli\nBudjetti-tyylinen Hotel Sanssouci-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: Ravintola, sanomalehdet, Savuttomat huoneet, Ilmainen pysäköinti, Pika-check-in/out.13 huon...Lisätietoja\nPark Hotel Berlin 3 tähden hotelli\nEtäisyys keskustasta jalan on 9 minuuttia, ja hotellin sijainti on Düshorner Straße 7, länsi-Fallingbostel, mikä sopii loistavasti kaupungin ja sen ympäristön tutkimiseen.Kolme tähteä -kategoriaan kuu...Lisätietoja\nHotel Luneburger Heide 2 tähden hotelli\nBudjetti-tyylinen Hotel Luneburger Heide kuuluu kaksi tähteä-kategoriaan, ja se on varustettu kaikilla mukavuuksilla: Ravintola, Tenniskenttä, sanomalehdet, Savuttomat huoneet, Ilmainen pysäköinti, Pi...Lisätietoja\nHaus Petersen 3 tähden hotelli\nKeskus-Fallingbostel on helposti saavutettavissasi, sillä matka vie jalan vain 5 minuuttia. Osoitteessa Schlüterberg 1 sijaitseva hotelli on ihanteellinen tukikohta, kun haluat nauttia kaikista kaupun...Lisätietoja\nHotel Hof Idingen 3 tähden hotelli\n20 huoneella varustetun Hotel Hof Idingen-hotellin huoneiden lähtöhinta on n.a. euroa, ja voit valita kaikista eri huonekategorioista (singleRoom-1 4-bed).Budjetti-tyylinen Hotel Hof Idingen kuuluu ko...Lisätietoja\nHaus am Walde 3 tähden hotelli\nSijaintina on Soltauer Straße 14/16, luoteis-Fallingbostel, ja etäisyys keskustasta jalan vain 4 minuuttia.Hotellissa on 31 huonetta tyypistä total kategoriaan Quadruple. Haus am Walde -hotellin edull...Lisätietoja\nLieth Hotel garni 3 tähden hotelli\nLieth Hotel garni tarjoaa monipuolisen huonevalikoiman total-tyypistä Quadruple-tyyppiin. Huoneiden lukumäärä on 34, ja hinnat alkavat summasta 42 euroa.Hotellin sijaintina on Kolkweg 13, itä-Fallingb...Lisätietoja\nPension im Lieth-Cafe 0 tähden hotelli\nHotellin sijaintina on Kolkweg 15, itä-Fallingbostel. Matka jalan kaupungin keskustaan vie vain 7 minuuttia.Budjetti-tyylinen Pension im Lieth-Cafe-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin...Lisätietoja\nHotel Schnehagen 3 tähden hotelli\nHotellin sijaintina on Adolphsheider Strasse 33, koillis-Fallingbostel. Matka jalan kaupungin keskustaan vie vain 17 minuuttia.Hotellissa on 33 huonetta tyypistä singleRoom kategoriaan Quadruple. Hote...Lisätietoja\nHotel Heide Kröpke 4 tähden hotelli\nHotelli (Essel) on luksus-tyylinen ja tasoltaan se kuuluu neljä tähteä-kategoriaan. Hotelli tarjoaa erilaisia palveluja, joihin kuuluvat mm. Ravintola, Huonepalvelu, Baari, 24h vastaanotto, Tennisken...Lisätietoja\nValikoimasi: Hotelli kaupungissa Kirchboitzen (Saksa): löytyi 574 hotellia


Seinälamppu on vielä keskeneräinen. Nostin sen juuri ensimmäistä kertaa seinälle ja mietin, mitä mieltä siitä olen.\nPaklaanko ruuvinkannat piiloon vai jätänkö näkyviin? Laitanko johdon menemään suoraan lampun alapuolelta vai annanko repsottaa sivusta? Pitäisikö takana olevaa tukipuuta kaventaa niin, että lamppu olisi lähempänä seinää?\nOnko se hyvä vai ei? Tuliko siitä sellainen kuin suunnittelin?\nLähettänyt Kirpparikeiju klo 15.30\nTunnisteet: puuty��t, sisustus\nKotilan Riikka 14. marraskuuta 2014 klo 16.09\nUpea lamppu!! Mä ehkä laittaisin johdon menemään alaosasta sivulle päin (ei siis suoraan alas), niin näyttäisi "oikealta" pöytälampulta :) Iloa viikonloppuusi!\nKirpparikeiju 16. marraskuuta 2014 klo 0.43\nKiitos! Jollakin tapaa minä sen johdon yritän saada kulkemaan suoraan. Minusta ehkä olisi vähän höpsömpää laittaa se johto juuri suoraa alhaalta päin tulemaan. Kun lähtökohtaisestikin tämä on höpsö lamppu :)\nOikein mukavaa viikonloppua sinullekin! Sunnuntai vielä jäljellä!\nKirsi 14. marraskuuta 2014 klo 16.45\nNo jos tosi kivaa suunnittelit niin sit onnistit just etkä melkein:)\nKirpparikeiju 16. marraskuuta 2014 klo 0.44\nIhana, kiitos! Mökötin ensin, kun lamppu ei oikein vastannut mielikuviani. Tänään intouduin taas sahailemaan. Pari viilausta tuohon lampun syvyyteen ja ruuveihin, niin jo on parempi.\nKyllä se vielä tästä!\nElise 14. marraskuuta 2014 klo 21.22\nSe on sekä hieno että hauska :)\nKirpparikeiju 16. marraskuuta 2014 klo 0.46\nKiitos! Toivottavasti siitä tulee maalattuna oikein hyvä! Oli hirvittävä pettymys nähdä lamppu ensimmäistä kertaa seinässä. Tuli niin vahvasti mieleen sellaiset vanhojen pappojen puusta veistämät, vanhanaikaiset ja ankeat puuvarjostimet.\nMutta minä teen tästä vielä morernin pappaversion. Huomenna pääsen hiomaan koelampun paklaukset ja katsomaan, miltä lamppu näyttää maalattuna, ilman ruuvinreikiä. Pikkujutut vaikuttaa uskomattoman paljon kokonaisuuteen.\nMorerni = moderni.\nAnonyymi 14. marraskuuta 2014 klo 21.58\nMielipiteeni minäkin annan tähän. Anonyyminä seuraan ihan joka pvä sun blogia, vaikka olenkin aivan eri elämäntilanteessa ja ihan eri ikänen kun sinä.\nEhottomasti paklaat ruuvin kannnat piiloon. Näkyvä osa on silloin siisti ja viimeistelty. Laittaisin myös johdon suoraan alas ja kaventaisin kantaa. Mielestäni myös nämä tekevät yksityiskohdista viimeistellyt.Kuitenkin lampussa näkyy käsityönleima ja sinun tyylisi.\nKaakkon kulmalta kirjotteleepi mielipiteitään Kirsikka :)\nKirpparikeiju 16. marraskuuta 2014 klo 0.51\nKiitokset Kirsikka ihanasta ja ajatuksella kirjoitetusta viestistä! Tosi kiva, että tykkäät käydä täällä! :)\nKyllä mullakin pahasti pistää nuo ruuvit silmään. Mielikuva tästä lampusta kuitenki oli, että se leijuis ilmavasti ja irtonaisesti keskellä seinää. Ruuvinkannat vie todella tehokkaasti mielikuvat pois ilmavuudesta ja irtonaisuudesta. Miten voi pari pientä ruuvia ollakin niin rumat ja näkyvät?\nKannan näen itse mielummin leveänä (eihän pöytälamppu suinkaan pystyssä pysy, jos ei ole kunnollista kantaa), mutta johto pitää saada kulkemaan nätemmin. Minustakin sen paikka on suoraan alaviistoon, ei sivulle. Sekin on osa sitä lampun höpsöyttä: siellä se roikkuu keskellä seinää, johto kulkee "väärässä" suunnassa suoraan alaspäin.\nKäsityönleimahan siitä toki saa ja pitää näkyäkin. Se pääsee aina välistä unohtumaan. Pikkujutuilla on niin tolkuttomasti merkitystä, ettei etukäteen näkemättä osaa kuvitellakaan. Sama juttu hahmottelussa: jos piirtää jonkun muodon paperille ja leikkaa sen paperista, on se kuitenkin vanerisena aivan erilainen. Minusta on yllättävän vaikea kuvitella, miltä joku hahmo näyttää vanerisena, jos en näe ja kokeile sitä valmiina vanerihahmona. Etenkin, kun elämän realiteetit iskee vasten kasvoja siinä vaiheessa, kun söpö hahmo pitäisikin saada jotenkin johonkin kiinnitettyä. Itsestään ne eivät valitettavasti leiju. Liimaan minä en usko.\nOuti Krimou/Outi's life 14. marraskuuta 2014 klo 22.37\nMä paklaisin ruuvit piiloon ja laittaisin johdon Kotilan Riikan ehdottamalla tavalla. Onpa muuten veikeä lamppu, tosi magee.\nKirpparikeiju 16. marraskuuta 2014 klo 0.56\nPaklailu kokeilussa! Vielä on laasti kuivumassa ja kökköinen, mutta paremmalta se jo näyttää.\nMulla löytyis kyllä valmiina sellaisia nipsukoita, joilla johtoja saa asettumaan nätisti vaikka lattialistojen päälle. Nipsukassa on siis pieni muovinen kiekura ja naula, jolla se napsautetaan kiinni. En tiedä, voiko niitä nakutella vaneriin, vai onko liian jämerä juttu. Pitää testata tosi varovasti; se krunts-ääni, joka repeävästä puusta lähtee, on kaikkien karmivin silloin, kun työ olisi muuten ihan valmis.\nMukavaa viikonlopun viimeistä päivää sullekin! :)\nMinna 15. marraskuuta 2014 klo 10.31\nKiva on! Paklaisin ruuvit ja kaventaisin vähän sitä takakappaletta, kun lamppu on muutenkin siro. Saisiko johdon ohjattua helposti niin, että kantaan sahaisi kaksi pientä koloa, joihin johto pujotettaisiin menemään sivulle päin?\nKirpparikeiju 16. marraskuuta 2014 klo 1.00\nToivotaan, että paklaus on mahdollisuus! Tämäkin oli alkuun epävarma ajatus: mietin, voiko etupaneelia kiinnittää niin, ettei sitä koskaan saisi irti. Mutta nyt lampun ripustus ja lamppuosan kiinnitys on tehty niin, että jos on joskus tarve vaikka irroittaa sähköosat, ne saa irti takapaneelin kautta.\nEn oikein ehkä hahmota, mitä tarkoitat tuolla sahaamisella? Jos vaneria sahaa, siihenhän jää näkyvä jälki? Tarkoitatko, että se olisi ihan rehdisti ja rehellisesti osa lampun ilmettä?\nMinä toivon, että saan tuon johdon jollakin tapaa kiinnitettyä suoraksi lampun taakse. En ole vielä kokeillut, toimivatko semmoiset naulalliset nipsukat.\nSyvältä.Sanna. 15. marraskuuta 2014 klo 12.14\nUpea!!! Itse virittäisin johdon menemään suoraan alas, ja that`s it.\nKirpparikeiju 16. marraskuuta 2014 klo 1.01\nJohdon suunnasta on näköjään kahta eri koulukuntaa: toiset haluavat sen menevän sivulta, toiset suoraan alaspäin. Kukaan ei halua johdon menevän niin kuin se menee tässä kuvassa. Minä näkisin johdon menevän suoraan alaspäin. Se on jotenkin sopivasti hönttiä. Sivulle menevässä johdossa on tietynlaista vakavuutta.


Juha Sipilä Ahti Pekkalan muistotilaisuudessa 12.9.\nPerjantai 12.9.2014 klo 20:00\nTuon tähän tilaisuuteen keskustalaisen kansanliikkeen tervehdyksen.\nOlemme olleet tänään saattamassa haudan lepoon yhtä tämän kansanliikkeen historian merkittävintä hahmoa.\nAhti Pekkalan elämäntyö nojasi kestäviin peruspilareihin, isänmaallisuuteen ja vahvaan aatteelliseen vakaumukseen. Politiikka oli hänelle kutsumustyötä, tapa palvella isänmaata ja lähimmäisiä. Hänen kohdallaan poliitikon titteli on kunnianimitys, ei haukkumasana.\nKeskustan aatteellinen perintö on rikas. Ahti Pekkalassa yhdistyi Santeri Alkion voimakas aatteellisuus Kyösti Kallion taitoon edistää neuvottelemalla ja sovittelemalla aatteen toteutumista käytännön päätöksissä.\nAhti Pekkala teki pitkän ja vaikuttavan uran yhteisten asioiden hoitajana. Hän oli sodan nähnyt mies ja ammatiltaan pankinjohtaja.\nPekkala eteni politiikassa askel askeleelta lunastamalla luottamuksen aina vain vaativampiin tehtäviin. Hän toimi vuosia paikallispolitiikassa ja maakuntatasolla ennen valintaansa kansanedustajaksi.\nPekkala toimi Haapaveden Maalaisliiton osaston puheenjohtajana 1957-58. Puoluevaltuuskuntaan hän tuli jo 1940-luvulla ja Pohjois-Pohjanmaan piirin puheenjohtajaksi ja puoluehallitukseen 1960-luvulla. Muistamme hänet yhtenä pitkäaikaisimmista puolueemme varapuheenjohtajista. Hän hoiti tätä tehtävää vuodesta 1971 vuoteen 1986, jolloin hän jätti päivänpolitiikan siirtyessään kotilääninsä maaherraksi.\nEduskuntaan Pekkala nousi vuoden 1970 vaaleissa, joissa Keskustapuolue kärsi kirvelevän tappion. Hän toimi kansanedustajana 15 vuotta, jona aikana hän nousi yhdeksi keskustan ja koko maan näkyvimmistä poliitikoista. Pekkala toimi 1970-luvun lopussa eduskunnan puhemiehenä ja tämän jälkeen kolmessa eri hallituksessa valtiovarainministerinä vuosina 1979-1986. Hän oli siihen asti pisimpään valtiovarainministerinä toiminut poliitikko. Häntä pidettiin täsmällisenä ja jopa tiukkana, mutta inhimillisenä poliitikkona. Hän nautti suurta kansansuosiota.\nLisäksi Pekkala ehti toimia kolmesti presidentin valitsijamiehenä.\nPekkalan pesti puoluehallituksen jäsenenä yli kahdenkymmenen vuoden ajan kolmella eri vuosikymmenellä hakee vertaistaan. Puolueen kunniajäseneksi hänet valittiin vuonna 1996.\nPekkala korosti aatteen tärkeyttä. Hän muistutti, että aatteeton kansanedustaja on kuin leipäpappi. Silloin ei kauaa jaksa tehdä työtä. Hän koki itsensä kansan palvelijaksi, jolla oli aito innostus ihmisten hyvinvoinnin edistämiseen ja yhteiskunnan rakentamiseen.\nAhti seurasi politiikkaa säännöllisesti loppuun saakka. Edustan itse aivan toista sukupolvea, mutta iloitsen siitä, että meillekin ehti muodostua hyvä ja lämmin suhde.\nAhti tapasi harvakseltaan soitella minulle. Mieleen ovat jääneet erityisesti hänen neuvonsa siitä, miten mediaan ja toimittajiin pitää suhtautua. Ahti kehotti kohtelemaan toimittajia aina sitä ystävällisemmin, mitä ilkeämmin he kirjoittavat. Minusta tuo ohje kuvaa hyvin Ahdin luonnetta ja tapaa ajatella asioista.\nMinulle päällimmäiseksi muistoksi Ahti Pekkalasta jää valoisa, optimistinen elämänasenne, kanssaihmisten kunnioitus ja halu etsiä aina rakentavia ratkaisuja yhteisiin ongelmiin. Tuo muisto velvoittaa.\nAvainsanat: Ahti Pekkala, valtiovarainministeri, puhemies, maaherra, aate, isänmaallisuus


5 asiaa, jotka sinun on tiedettävä tänään (12. huhtikuuta 2018)\nUusi Nature Ecology & Evolution -julkaisussa julkaistu tutkimus paljasti, että kun viestinnästä tuli tärkeämpää kuin kilpailu ja pelottelu, esivanhempamme menettivät vahvat otsaharjanteensa ja ottivat käyttöön ilmeisempiä piirteitä. (Huoltaja) 2. Suolen bakteerisi vaikuttavat rasvan imeytymiseen. Uusi tutkim\nOnko 'Super' suolen bakteereja? Kausi voi pystyä hoitamaan tautia\nVoisitko olla mitä tutkijat kutsuvat "erittäin huonoksi"? (Vaikka se onkin super, emme puhu henkilöstä, jolla on säännöllinen ruuansulatus). Maanantaina julkaistussa tutkimuksessa tutkijat ilmoittivat löytäneensä fekaalisia "superluovuttajia", joilla on rikas uloste tärkeässä suolistossa, ja fekaalisiirtojen avulla nämä superluovuttajat voivat auttaa ratkaisemaan joitain suurimpiin suolistoon liittyviin kysymyksiimme - ja sen ulkopuolelle. Julkaisussa F\nMunuaisruokavalio: Näin voit syödä munuaisillesi\nMonet teistä ovat todennäköisesti kuulleet sanonnan "Kaikki sairaus alkaa suolistossa". Mutta kuinka totta se todella on? Saatat olla yllättynyt kuullessasi, että suoli ja munuaiset ovat yhteydessä toisiinsa enemmän kuin luulet. Suolisto-munuaisyhteys, josta sinun pitäisi tietää. Suolen mikrobiomilla, joka on triljoonien bakteereiden ekosysteemi, joka elää ruuansulatuskanavassamme, on keskeinen merkitys kroonisessa sairaudessa. Kun syömme\nTaipumus hiivainfektioihin? Tämä luonnollinen keino voisi olla paras veto\nHiivainfektio on yksi niistä asioista, jota en haluaisi pahimmalle viholliselleni. Rehellisesti sanottuna vain ajatteleminen kokemuksestani tällä kauheasti epämiellyttävällä tilalla - jonka on aiheuttanut Candida albicans -nimisen hiivan (ja joskus resistentin Candida glabrata) liikakasvu - riittää saamaan minut sirpumaan. Palamin\nTässä miksi naisten probiootit ovat niin tärkeitä\nNykyään probiootit ovat yhtä surkeita kuin koskaan niiden jatkuvasti laajentuvan supervaltojen luettelon ansiosta - näyttää siltä, että melkein kaikki voivat hyötyä niistä jollain tavalla. Tämä pätee erityisesti naisten probiootteihin. Probiootit auttavat tukemaan tervettä mikrobiomea (tai herkkyyttä bakteereissa ja muissa mikro-organismeissa kehossa), jolla on tärkeä rooli monissa tärkeissä toiminnoissa ihosta mielenterveyteen immuniteettiin asti. Erityisesti naisille t\n18 prebioottirikkaata ruokaa suolistoystävälliselle ruokavaliolle\nSuolistossamme on 100 biljoonaa bakteeria, joista suurin osa (ainakin länsimaalaisten keskuudessa) "hyviä" bakteereja. Valitettavasti nuo hyvät bakteerit nälkivät antibioottien käytön vuoksi; antimikrobiset puhdistusaineet; ja luottamuksemme pikaruokaan, yksinkertaisiin hiilihydraateihin ja tyydyttyneisiin rasvoihin riittävän kasvipohjaisen kuidun sijasta. Bakteer\nVoitko kääntää onteon muuttamalla ruokavaliota?\nOnko olemassa sellaista ruokavaliota, joka kääntää onteloita? Kun olet lukenut kysymyksen, ajattelet todennäköisesti yhtä kahdesta asiasta: Joko et tajunnut, että onteloita voisi jopa kääntää, tai et ehkä tiedä, että ruoka oli yksi avaintekijöistä. Mutta vastaus tähän kysymykseen on kyllä, muuttamalla ruokavaliotasi pystyt kääntämään joitain onteloita. Kuten jo tiedät, tietyt\nIhon terveyden tulevaisuudella on kaikki tekemistä bakteereiden kanssa\nNäyttää siltä, että opimme yhä enemmän mikrobiomista joka päivä. Ja nykyään kyse on paljon muutakin kuin suolen mikrobiomista - se koskee ihon, suun ja jopa keuhkojen mikrobiomeja. Uudessa kirjassaan koko kehon mikrobiomi, Ph.D. Jessica Finlay ja Ph.D. Brett Finlay. jaa uusin tiede bakteereista, jotka asuvat kehomme kaikilla alueilla - ja mitä tämä tarkoittaa terveydellemme. Tässä on joitain\nOta selvää, minkä tyyppiset bakteerit elävät metroasemallasi\nToivomme, että istut. Sinun on valmistettava itsesi joihinkin uraauurtaviin uutisiin: New Yorkin metro on likainen. Hyvä on, vaikka et ehkä vielä poltakaan ilmaa, pysy kanssamme. Ilmeisesti, jos olet niiden 5, 5 miljoonan ihmisen joukossa, jotka vievät metroa työskentelemään päivittäin, altistat yli 15 000 erilaiselle bakteerille työmatkalla. TheWall S\nNämä ovat parhaita luonnollisia yleispuhdistusaineita kokonaisten ruokien markkinoilla\nKun kesä alkaa kääntyä alas ja aloitamme indeksoinnin kohti syksyä, on täydellinen aika antaa kotillemme vähän ylimääräistä rakkautta. Kodikkaan sunnuntaisin suoritetun rantamatkojen kauppa kotona tarkoittaa myös vaihtoa viikossa kevyestä pölystä perusteellisemmalla puhdistusrutiinilla. Uskokaa tai äl\nTapa huono hengitys ja valkaise hampaasi suojaamalla (hyviä) bakteereja suussasi\nKun kyseessä on helmenvalkoisten pitäminen hyvin, helmiäisvalkoisina, luulet todennäköisesti tuntevasi poran. Elintarvikkeet, kuten tomaatit, kahvi ja viini, ovat tunnettuja hampaiden värjäämisestä, kun taas kirkastavat hammastahna ja valkoiset nauhat, kuten kirkastavat hammastahnaa, väittävät kääntävän sen (ja kierto jatkuu). Mutta suurin v\nOvatko kylmäsi pahempaa kuin kaikkien muiden? Syytä nenäsi mikrobiomeja\nAsiat, jotka tiedän vilustumisesta (sen lisäksi, että ne kaikki haisevat): (1) Jos on kylmä olla, mieheni saa sen, ja (2) ei, hänen kylmä on pahempaa kuin kylmäsi. Kudokset pinottuvat korkeammalle, nenäpuhallus on noussut 100: een ja valitus on . No, luultavasti sinulla on ydin. Mutta osoittautuu, että on olemassa todisteita, jotka viittaavat siihen, että minun on ehkä luovuttava syvällisestä uskomuksesta, että aviomieheni ei yksinkertaisesti osaa hakkeroida sitä. Uudessa tutki\nProbiootit miehille: Mitä hyviä bakteereja voi tehdä kehollesi\nHyvinvointimaailmassa probioottiset lisäravinteet ovat kaikki raivoisia juuri nyt ja hyvästä syystä: Probiootit ovat olennainen osa mikrobioman (eli suoliston terveyttä) kehittämistä ja tukemista. Niiden on osoitettu hoitavan hormonaalista epätasapainoa ja tasoittavan tiettyjä kroonisia sairauksia ja sairauksia sekä auttavan estämään sairauksia bakteereilta ja muilta loisaltistuksilta. Kun ihmiset\nSyöminen onteloiden estämiseksi ja suu on terveempi\nSe on jälleen vuoden aika: Kahden vuoden välein suoritettava hammaskoe on kulman takana. Olet harjattu ja hammastettu kahdesti päivässä, tarkastanut nuo helmenvalkuaiset ja olet valmis menemään, eikö niin? Säännöllisen harjausten ja hammaslankojen lisäksi on jotain muuta harkittava ennen seuraavalle tentille suuntautumista: syömäsi ruokia. Kun ajattele


##### Vapaa musta iso kalu porno - Porno ottaen iso kalu jengin outokumpu seksikkäin kuva.\nMakea tyttö on ujo,mutta haluaa munaa. Spanish slut,rough sex - Brunetit,Latinat,Parit,Ryhmäsex Ilmaiset Porno Videot. Iso musta kyrpä syvälle valkoisen naisen vittuun ja vapaa musta iso kalu porno. Krystal Boyd,Zoe Get Vaimo ja iso kalu - Blondit,Brunetit,Iso kulli,Tytöt Ilmaiset. Keskustella kypsien iso musta sukupuoli kuva saattaja teini chat huoneet joissa.\nLiittyvät porno videot. Cameron Cruise ja hänen paras ystävä - Brunetit,Lesbot Ilmaiset Porno Videot,Suomi pornoa 258 30:03 Cameron Cruise ja hänen paras. Blonde teini törmäsi vapaa musta iso kalu porno iso kalu. Isokullinen mies panee kahta euronaista - Iso kulli,Ryhmäsex Ilmaiset Porno Videot,Suomi pornoa 1 747 10:00 Isokullinen mies panee kahta euronaista.\nNeekeri panee rajusti kahta naista - Kqlu ja valkoinen,Ryhmäsex Ilmaiset. Aistillinen ja seksikäs lesbopano biseksuaali suihin Lesbot Ilmaiset Porno Videot,Suomi pornoa 880 6:06 Aistillinen ja seksikäs.\nAluksi suurta penistä pitää siunauksena, mutta ajan kuluessa siitä tulee. Olemme paljon ronkelimpia vapaa-ajan seksiseuran suhteen”. Naisen ystävän kyrpä on iso - Iso kulli,Suuhoidot Ilmaiset Porno Videot. Dick homo ja vapaa kuumaa Emo ryhmäseksiä iso kalu ja.\nIsokullinen neekeri vs valkoinen tyttö - Ilmaiset Porno Videot,Suomi pornoa 1 530 14:41. Vapaa musta iso kalu porno glory hole mies poika porno ja mueta Ugly emo pojat ja emo poika. Cougar Seduces Young BBC - Iso kulli,MILF,Musta ja valkoinen Ilmaiset Porno Videot. Musta handjob porno luulin, että minulla oli pieni, kun vertailukohtana oli ollut vain pornolehtien kuvat.\nIlmainen Iso Kalu Porno Kuvia, Page 5. Kerroimme hiljattain, kuinka miehen liian iso penis voi tehdä naisten. Söpö Vapaa musta homo pojat ja twinks porno lataa.\nTeini iso musta kukko Musta suihin orgia Codi Milo suihin Itku aikana seksi videot Norsu vapaa luettelo porno Iso rasvaa musta nainen porno


Nelivedot: Lihashuoltoa laskiaisviikolla\nViikko sitten keskiviikkona sain kuin sainkin lihashuollon expertin Pekka Kannuksen katsomaan Deetä. Hieron Deen aina yleensä itse, ja tiedostan varsin hyvin mihin kireyttä muodostuu, missä on isoimmat ongelmakohdat jne, mutta jotenkin sitä tuntuu välillä, että haluaa sen ulkopuolisen kokeneemman mielipiteen asioista, että ollaanko ollenkaan oikeilla jäljillä. Lisäksi tuntuu siltä, että saan avattua vain niitä pinnallisimpia lihaskalvon kireyksiä, mutta ongelma on varmasti syvemmällä, jolloin kireydet palaavat aina takaisin.\nOlen sitä mieltä, että monipuolinen irroitteleva liikunta pitää hevosen kaikista parhaiten vetreänä, mutta etenkin näin talvella, kun liikunta on jääkelien puolesta monesti vähän yksipuolista, niin lihaskireyksiä esiintyy paljon enemmän - niin se on muuten ainakin Deen kohdalla ollut joka talvi niin pitkään, kun sitä on ratsastettu.\nEdeltävänä päivänä tutkiskelin ja kävin läpi Deen, ja ensimmäistä kertaa jo viime syksynä tehdyt epäilyt satulan jäämisestä liian kapeaksi näkyivät nyt ihan konkreettisesti - kahdella kuonapatilla selkärangan molemmin puolin. Nämä ovat varsin yleisiä merkkejä pieneksi jääneestä satulasta, mutta joita ei ole vielä aikaisemmin kuin vasta nyt ilmestynyt. Mietin ja pähkäilin, että ehkä ne muutkin liikkumisongelmat ovat tosiaan olleet siitä satulasta sittin kuitenkin vähän kiinni, vaikka viimeksi muitakin satuloita kokeillessani Dee ei niillä ainakaan yhtää paremmin liikkunut ja vaikka ne olivat olevinaan leveämpiä, ottivat ne kiinni jokainen lapaluunharjuun etujalan ojentuessa eteenpäin.\nPäätin sitten, että kun tämä satula on muuten ihan todella sopiva meille molemmille, tilaan sovitukseen saman satulan yhden leveämpänä - tämä meidän on vain medium -levyinen, ja tuo eläin on kyllä tässä parissa vuodessa kerännyt niin paljon massaa ja nimenomaan kasvattanut sitä lihasta, että kaiken järjen mukaan tuo satula ei vaan voi mitenkään enää mahtua hyvin sille.\nPekka hoiti Deetä kahden tunnin ajan ja oli kyllä silmiä avaava kokemus. Ensimmäistä kertaa ikinä reaktiot ja tulokset oikeasti näkyvät noin selkeästi. Deen ristiselässä oli lukko, jonka vuoksi se lannealue aina vetää uudestaan ja uudestaan jumiin, etenkin jos yrittää yhtään koota ja viedä painoa takaosalle. Se on se syy myös siihen, miksi se on sille ajoittain todella vaikeaa. Se ei vaan pysty siihen, kun ristiselässä tulee liikkeeseen ikään kuin seinä vastaan. Pekka sai lukon avattua, ja Deen ilme oli kyllä niin näkemisen arvoinen, se rupesi venyttelemään kuin kissa ja sen lihakset "laskeutuivat" ja muuttuivat koko selän ja lautasalueella ihan veteliksi. En ole koskaan itse saanut samanlaista aikaiseksi, ja Pekka sanoikin siihen, että et varmasti, koska sinulle ei ole koskaan opetettu miten tuollaisia lukkoja avataan - no ei ole ei, vaikka kouluja onkin käynyt!\nOikea kylki oli Pekankin mielestä todella tukossa. Iso syy siihen on varmasti satulan kapeus, sillä on oikealla kyljellä paljon kehittyneempi lihaksisto kuin vasemmalla, jolloin oikealta puolelta satula jää ahtaammaksi ja tilaa etujalan liikkeelle jää liian vähän.\nKaula oli muuten nyt ok, vaikka vähän kireyksiä löytyi niskasiteestä, mikä nyt ei varmasi ole mikään ihme, kun kaula on kuitenkin hevosen tasapainottavat osa ja jos on noin lukossa, niin se joutuu kompensoimaan sitä pystyssä ja balanssissa pysymistä entisestään.\nUusi hoito on paikallaan ja se sovittiin kuukauden päähän. Sitä ennen pääsenkin hyvin uudella leveämmällä satulalla tekemään hommia, joka varmasti parantaa tilannetta huimasti.\nHoidon jälkeen keskiviikkona ja torstaina Deellä oli ohjelmassa vain kävelyä ja tarhailua. Sain tiedon, että leveämpi satula olisi maanantaina minulla, joten ajattelin mennä nyt mahdollisimman vähän tuolla nykyisellä. Perjantaina ja lauantaina oli ohjelmassa tämän johdosta ohjasajoa ja kahdella ohjalla juoksutusta. Dee liikkui todella rennosti ja letkeästi, vaikka olikin taas vähän ylimääräisten kävelypäivine takia kerännyt ylimääräistä energiaa.\nMyöhemmin sainkin teidon, että saan satulan vasta tiistaina, joten maanantaina valmennuksiin nykyisellä satulalla. Sunnuntaina ratsastin hevosen ensimmäisen kerran hoidon jälkeen ja olihan se kyllä ihan eri tuntuinen. Kaikki kuvat ovatkin tuolta sunnuntailta ja kyllä näkyy jo kuvissakin ero. Sain loppua kohden jo kivasti nenää ylemmäksi, kun paino alkoi siirtymään takaosalle ja siltikään hevonen ei jännittynyt! Jee :D\nTuona sunnuntaina oli taas myös niin hieno sää, että oli pakko ottaa pari otosta hepasta - pitkästä aikaa! Mitäs pidätte? :)\nParhaiten selän ja lihaksiston avaamisen huomasi maanantaina Karin estetreenissä! Alla pieni pätkä niistä, jestas minkälaisia hyppyjä alkaa kehkeytymään!\nSuvi 17. helmikuuta 2015 klo 21.32\nDeen reaktioista venyttelyssä olisi kiva saada jotain kännykkäkameratasoista videokuvaa. Ikinä en ole nähnyt itse. Onnistuisiko yrittää seuraavalla kerralla?\nHeidi Pätsi 17. helmikuuta 2015 klo 22.48\nEnsi kerrasta tulee videota, tällä kertaa en pystynyt ottamaan mitään materiaalia, kun tein samalla tallihommia! :)\nFehlgeburt 17. helmikuuta 2015 klo 21.39\nPekka on ihan paras, käy hoitamassa myöskin omaa koulutammaani. Muita en viitsi edes kutsua nykyään, kun Pekkaan oon ollut niin tyytyväinen!\nHeidi Pätsi 17. helmikuuta 2015 klo 22.49\nOlen kuullut paljon hänestä hyvää, mutta ei sitä usko ennen kun itse sen näkee! Olen kyllä todella vakuuttunut, ja haluan oppia samat tekniikat, että pystyisin joku päivä itse hoitaa samalla tavalla hevoset!\nVoisitko tehdä joskus videon siitä kun hierot Deetä? :)\nHeidi Pätsi 17. helmikuuta 2015 klo 22.50\nJoo voinhan mä, on ollut kyllä suunnitelmissa, mutta en ole vielä keksinyt miten sen toteutan niin että se olisi mielenkiintoista katsottavaa :D\nEssi 17. helmikuuta 2015 klo 21.50\nIhanan raikkaita kuvia! :-) On se Dee vaan komea!\nHeidi Pätsi 17. helmikuuta 2015 klo 22.51\nKiitos paljon, ja niinhän se kyllä on! :) <3\nNea 17. helmikuuta 2015 klo 22.20\nvoi apua toi kari! :D Ihan loistava =D Mitä hierontamuotoa Pekka Kannus siis käytti?\nHeidi Pätsi 17. helmikuuta 2015 klo 22.52\nHahhah x) Harvoin tulee noin innokasta palautetta, että kai se oli pakko mennä ihan hyvin! Pekka sanoi, että kranisakraalihoitoa, perushierontaa ja sitten jotain vielä. Olin niin haltioissani, että puolet meni ihan ohi, mitä sanoi.\nLaura 17. helmikuuta 2015 klo 22.51\nDee on niin upea!! Ja yhdessä ootte upeimmillaan :)\nHeidi Pätsi 18. helmikuuta 2015 klo 9.25\nIdde 18. helmikuuta 2015 klo 0.06\nIhania kuvia ja upee Dee♥\nKiitos, kuvista kiitokset menee jälleen Timolle :)\nHouse of Elliots // Anu 18. helmikuuta 2015 klo 8.25\nWau, yhdyn kyllä valmentajasi kommentteihin! Selkeä ero hypyissä ja Deen ilmeessä, se on jotenkin ihan sen näköinen et "pidän mami kii, nyt mennään", etenkin tossa toiselle tultaessa :D\nKiertääkö Kannuksen Pekka pyynnöstä myös pienemmillä talleilla vai onko hänellä niin täyteen buukattua ettei tahdo saada, osaatko yhtään sanoa? Oon yrittänyt selvitellä miten saisin hänet pyydettyä omalle tammalleni mutta tuntuu et aika kiven alla on Pekan yhteystiedot yms tiedot, tai sitten en vaan osaa.. :D\nHeidi Pätsi 18. helmikuuta 2015 klo 9.28\nJust siltä se tuntuikin, että pidäs kiinni, nyt loikataan :D Ihana hevonen <3\nEn osaa yhtään sanoa miten paljo ja missä käy, mutta sen tiedän että itsellänikin on jäänyt hänet kutsumatta paikalle juurikin sen vuoksi, ettei ole yhteystietoja ja hankala saada niitä. Nyt kävi hyvä tuuri, että tallimme toista hevosta oli jo tulossa hoitamaan ja sain ujutettua Deen siihen mukaan!\nJanina 18. helmikuuta 2015 klo 8.32\nWau huomaa kyllä eron, tosi nätit hypyt!! Ja ihania noi ulkoilu kuvat :-)\nEikö! Hypyt tuntui selkäänkin nyt niin paljon pehmeämmiltä, vaikka isompia olikin. Kiitos! :)\nSalla 18. helmikuuta 2015 klo 8.59\n"Vain lentäminen on enää hienompaa!" hihihihi! Ihan loistavaa, hieronnasta oli kyllä selkeästi vaikutusta! Toivottavasti leveämpi satula olisi Deelle just passeli.\nHeidi Pätsi 18. helmikuuta 2015 klo 12.52\nHahhah :D Karin loistavat palautteet! Kyllä ihan selkeästi, hitsi kun oppisi itse saman! Ja juu toivotaan, tänään kokeillaan, tämä leveämpi on nyt ilmeisesti vähän paksummilla paneeleilla että saas nähdä...\nKia Herold 18. helmikuuta 2015 klo 10.19\nVitsi mikä ero. Näkee heti kuvista. Dee on muutenkin kyllä niin upean näköinen että hu hu. Kaunis kaunis hevonen. Muistan kun Pekka kävi ensimmäisen kerran hoitamassa Thoria ja minua. Oli kyllä aika mullistava kokemus.\nTässä lisätietoa kraniosakraalihoitomuodosta, jota Kannus käyttää: http://kiaherold.blogspot.fi/2012/07/kraniosakraaliterapia.html\nHeidi Pätsi 18. helmikuuta 2015 klo 12.53\nVoi kiitos, nyt tuli flash back - olenkin joskus sinunkin postauksesi lukenut! Ja ihan samanlaisia reaktioita Deelläkin! Mullistava on oikea sana kuvaamaan tuota kokemusta :)\nAnonyymi 18. helmikuuta 2015 klo 10.21\nTeillä on näköjään toi Horse Comfortin villaloimi niin ootko tykänny siitä? :)\nHeidi Pätsi 18. helmikuuta 2015 klo 12.55\nJoo on, olen tykännyt tosi paljon, mutta tämä meidän on ainakin todella raskas/painava, mutta sen mitä len noita uudempia versioita loimesta nähnyt muilla, niin ovat paljon paljon kevyempiä - liekö saaneet palautetta tuosta loimen raskaudesta, että ovat tehneet tuon parannuksen?\nAnonyymi 18. helmikuuta 2015 klo 13.32\nHaloo, ei se keveys ole mikään tavoite, villan laatu mitataan painossa, mitä paksumpi eli parempi villa sitä painavampi se on, eli nämä painava loimet ovat tiivistä hyvää villaa. Hevosihmiset ovat heikkoja tai liian tottuneita fleecerätteihin.\nHeidi Pätsi 18. helmikuuta 2015 klo 13.37\nNiinhän ne ovatkin, mutta painava loimi on erittäin epäkäytännöllinen verrattuna kevyempään versioon - esimerkiksi tämän kanssa et meinaa pystyä pitää jalustimia jalassa kun kävelytät hevosta selästä, kun painava loimi työntää jalat vänkyrään. En ole yksin asiasta tätä mieltä. Meillä ei ole fleecerättejä yhtäkään, sen sijaan villarättejä on ja on tullut todettua ihan käytännössä mitkä ovat hyviä ja missä mihinkin toivoisi parannusta.\nAnonyymi 18. helmikuuta 2015 klo 12.00\nMikä satula teillä tällähetkellä on? :)\nHeidi Pätsi 18. helmikuuta 2015 klo 12.56\nMeillä on Equipen satula mallia Expresson Special, ihana satula tai sopii ainakin itselleni :)\nAnonyymi 18. helmikuuta 2015 klo 17.43\nMuistatko yhtään minkä levyinen teiän equipe on :) ?\nHeidi Pätsi 18. helmikuuta 2015 klo 18.07\nToi on medium, eli kaikista kapein. Jos kiinnostaa sovittaa ja staa tuo, niin laita sähköpostia! Muutoin menee vaihdossa :)\nNoora 18. helmikuuta 2015 klo 20.48\nHeh, hauskaa kun meilläkin on nyt tää uus Equipen satula ja se on kaikista kapein eli M, vaikka Hertta näyttää sellaiselta jytkyltä Deehen verrattuna. :D Jännä, niin erilaiset hevoset ja äkkiseltään Hertasta sanoisi että "joo leveys Wide" ja Deestä sanoisin että medium.. :D\nMutta Hertta hämää, se on sään ympäriltä aika kapea, mutta sitten sillä on runko tosi leveä. :D Vanha Albion (Medium wide) lössähtää aina lavoille, paitsi sittenkun sen toppaisi ahkeraan puolnvuoden välein, se olisi "kapeampana" paksuilla täytteillä jees... Näin siis parhaaksi ostaa sen medium levyisen satulan ja täytteenä sellainen jota ei tartte toppaa.. :P\nHeidi Pätsi 18. helmikuuta 2015 klo 21.14\nNo jo on :D Deelle tuo medium oli sillon kun tuli hollannista jo liiankin leveä, ja sitten viime kesän lopussa se alkoi olemaan kapeahko oloinen ja nyt se on jo auttamatta liian kapea. Deellä on just täyttynyt siitä sään molemmin puolin ja selkälihakset on kasvanut ihan kauheasti :D Toki noissa varmasti on eroja mallienkin välillä, mutta kieltämättä nämä leveydet kuvittelisi Hertan ja Deen kohdalla menevän just toisin päin! Onko ollut hyvä satula itsellesi myös?\nNoora 20. helmikuuta 2015 klo 9.40\nTuo equipe on nimenomaan mulle "hankittu" :D mutta Hertankin selässä se istuu paremmin kuin vanha Albion, joka on tosin sekin käytössä "höntsäily/hyppysatuöana". Mulla on siinä niin paljon varaa liikkua ison istuimen vuoksi joten tuuppari kykenee hyppäämäänkin siinä. Equipella ei pysty liikkumaan samanlailla. :D\nHertta tosiaan on jännä. Sillä on todella korkea ja pitkä säkä, mutta selkä muutoin on kuin tynnyri. Sään puolelta taas se on kapea mutta selän takaosasta leveä. Nyt kun sekin on pyöristynyt niin toi Equipe medium on siinä ja siinä sään kohdalta, mutta H tekee aina joka kesäksi saman ilmion eli laihtuu. On sillä vähän ylimääräistäkin tällä hetkellä. ;) mutta tosiaan ensimmäinen satula joka ei liiku lapojen päälle ridatessa ja istuin on mulle priima! :)\nvoi heidi heidi, näänkö naarmun antareksessa :o?\nHeidi Pätsi 18. helmikuuta 2015 klo 21.15\nHahahh :D näät oikein että jälki siinä on, mutta onneksi se on vain koiran kuolaa, Veeti "kiillotti" sitä :D\nAnonyymi 18. helmikuuta 2015 klo 21.10\nNuo ulkokuvat on aivan upeita, kuin jostain katalogista. Kehaiseppa kuvaajaa oikein kunnolla!\nMuutenkin blogisi on todella mielenkiintoista luettavaa. Arvostan, että laitat myös "heikompia" hetkiä tänne niin lukijakin voi huomata eroja. Nytkin "ontuma" -videoiden oikeanpuolen jäykkyys ja kun tässä tekstissä sitten kerroit juuri satulan painavan enemmän oikealta. Tässä oppii lukijakin kiinnittämään oikeisiin asioihin huomiota :) kiitos.\nMuutenkin arvostan siistiä ulkoasua, asiatekstejä hyvällä suomella, upeita kuvia ja hyviä videoklippejä. Pysyn ehdottomasti jatkossakin lukijana!\nHeidi Pätsi 18. helmikuuta 2015 klo 21.19\nKiitos paljon ihanasta palautteesta! Ja kuvaajalle kerrotaan palaute tottakai myös, Timosta on tullut kyllä ihan todella hyvä valokuvaaja tässä aikojen saatossa! :)\nKyllähän sitä välillä miettii jälkeen päin että kannattiko nyt sitten laittaa niitä heikkoja hetkiä, kun jotkut menevät vähän asiattomalle linjalle, mutta en taas jaksa kirjoittaa treenipäiväkirjaa, jossa jättäisin ne heikot hetket piiloon - opin tässä samalla itsekin, kun joudun oikeasti pohtimaan mikä johtuu mistäkin ja mikä vaikuttaa mihinkin. Tosi mukava kuulla, että lukijatkin saavat näistä pohdinnoista itselleen ajatuksia!\nKiitos kun kommentoit ja toivottavasti viihdyt blogin parissa jatkossakin! :)\nAnonyymi 18. helmikuuta 2015 klo 23.18\nTätä vauhtia kun kehitytte, niin teillehän jää estetolppien korkeus liian matalaksi! :D Upeat!\nHeidi Pätsi 19. helmikuuta 2015 klo 10.19\nHeh kiitos :D onhan noissa tolpissa kyllä vielä varaa korottaa, mutta tuntuu hyvältä, kun hevonen alkaa olemaan samalla aaltopituudella kuskin kanssa ja pystytään molemmat nauttimaan! Tulevaa kisakautta odotellessa! :)\nsalla 19. helmikuuta 2015 klo 8.37\nIhanat kuvat teistä ja huippupaikka kuville. Dee on kuin syntynyt patsastelemaan kartanon pihapiirissä.\nHeidi Pätsi 19. helmikuuta 2015 klo 10.20\nDee on tuollainen patsastelija ollut aina, maisema vaan on puuttunut! :D Kiitos!\nOnko sulla jotain salaisia väritoiveita tai muita piirteitä, mitä toivot uudelta varsaprojektilta? :)\nAnonyymi 19. helmikuuta 2015 klo 12.18\nVoisitko tehdä postausta aiheesta minkälaiset odotukset ovat varsan suhteen? Mitä toivot ja mitä olet ajatellut varsan ensi vuosiksi :) Onko jotain mitä aiot tehdä eritavalla kuin Deen kanssa?\nHeidi Pätsi 19. helmikuuta 2015 klo 20.09\nEi oikeastaan ole väritoiveita, kun kimoa siitä ei voi tulla ja musta on epätodennäköinen, että oon 90% varma, että joko ruunikko tai rautias sieltä tulee joillain merkeillä :D pessimisti ei pety. Oishan se kiva, jos varsan värissä tai merkeissä olisi jotain speciaalia, mutta ennen kaikkea värillä ei ole väliä jos on muuten kaunis ja hieno varsa. :) Ja jotta se ois tamma, niin olisin super happy! Sillä tamman tullessa sen varaan on vähän suunniteltu, että se laitettaisiin tiineeksi jostain sopivasta ja hienosta esteoriista kolmevuotiaana.\nMä voin juu kirjoitella tästä oman postauksen! :) Mun pitää alkaa kirjoittaa näitä toiveita ylös, kun aina unohdan ne muuten! Kiitos kommenteista ja ideoista!\nRosse 19. helmikuuta 2015 klo 14.43\nHuikean hienoja kuvia! Ja D on niin hienon näköinen liikkeesä... (odotan edelleen teidän kouludebyyttiä)\nHeidi Pätsi 19. helmikuuta 2015 klo 20.12\nHihhii, aina löytyy tekosyitä jättää väliin se kouludebyytti (viimeksi se oli oma flunssa :D, kröhöm). Minkään muun hevosen kanssa ei jostain syystä ole samanlaista kynnystä mennä kouluaitojen sisäpuolelle, mutta kai se on jotenkin siinä, että kun on ihan täysin oma kädenjälki kyseessä niin se suoritus ja palaute jännittää... :)\nJilla 21. helmikuuta 2015 klo 7.14\nMahtavia kartanonkuvia! Kauniita. Ja hienoja hyppyjä videolla, vitsi mitä tekstiä opettajaltanne lähtee! Tuollaisessa valmennuksessa on varmasti ilo treenata - positiivisuus kunniaan :)


Turvallisuusalan valopilkku 2017 — TURVAKOLMIO GROUP | Turvatekniikka | Lukitus | Palotekniikka\nTurvallisuusalan valopilkku 2017\nPalkinto jaettiin henkilölle, joka on piristävällä tavalla edistänyt turvallisuusalan ilmapiiriä ja yhteishenkeä.\nTämän vuoden Turvallisuusalan valopilkku -tittelin sai Turvakolmio Groupin toimitusjohtaja Timo Lehtinen.\nLyhyen ja iloisen palkintopuheensa hän piti videokuvan välityksellä ulkotuotantoautostaan, josta hän hallinnoi gaalan live -lähetystä.\nMistä työyhteisön positiivisuus kumpuaa?\nIstumme Timon työhuoneessa mukavissa nojatuoleissa ja lähdemme paneutumaan palkinnon positiivisuuteen syvemmin.\n”Liiketoimintaa harjoittavassa työyhteisössä positiivisuus syntyy yrityksen menestyksestä. Jos firmalla menee hyvin, kaikilla on keskimääräistä mukavampaa, kuin jos firmalla menisi huonosti”, Timo Lehtinen summaa.\n”Mun tehtävä on edesauttaa, että firmalla menis hyvin. Kuitenkin totuus on se, että firmalla menee hyvin vain jos sillä on osaavaa, sitoutunutta ja ahkeraa väkeä duunissa. Se millä minä voin auttaa, on etsiä tunnistaa itseäni parempia ja osaavampia ihmisiä. Ne henkilöt asetetaan oikeille paikoilleen, koska ihminen tekee keskimäärin paremmin itsellensä mielekkääksi kokemaansa duunia, kuin ei mielekkääksi kokemaansa hommaa”, hän sanoo.\n”Kun ihminen tekee itselleen mielekästä duunia, siitä lähtee liikkeelle semmoinen positiivisuuden kierre. Sen jälkeen johtaminen on vaan läsnäolemista, ohjaamista ja sparraamista”, hän lisää.\nVapaus tuo tuottavuutta\nEsimiesten tehtävä ei ole antaa valmiita ratkaisuja vaan antaa asiansa osaavan henkilön kertoa miten työ pitäisi tehdä ja arvioida onko se isossa kuvassa kannattavaa sekä ohjata henkilö oikeisiin ratkaisuihin.\n”Jos ihmisille antaa vapautta, ihminen osaa ottaa vastuuta. Kun ihmisellä on vastuuta ja vapaus vapautta kehittää työtään ja itseään, hän paneutuu työhönsä paremmin ja jopa nauttii siitä”, Timo sanoo.\nJokaisella meistä on huonoja päiviä\n”En mä sitä positiivisuutta aina jaksa tuodakaan töihin, on hyviä ja on huonoja päiviä. Tää on välillä aika yksinäistä, joka välillä näkyy sitten tuolla käytävillä naamasta. Se on valitettavaa, että välillä se niin sanottu paska osuu tuulettimeen ja leviää hetkellisesti alaskin päin. Sen verran sydämellä mä tätä teen, että huonot hetket näkyy uloskin päin”, Timo kertoo.\n”Se on kuitenkin se iso kuva sekä ymmärrys hyvään pohjaan, mistä se positiivisuus syntyy”, hän lisää.\nTimon kolme kohtaa, joita noudattamalla saat omaan työhösi ja yhteisöösi positiivisuutta:\n1. Kiinnitä huomiota viestimiseesi:\no Personoi viestisi. Älä sano tai kirjoita ”Moi!” vaan esimerkiksi ”Moi Kirsi!”\no Pyydä, älä käske\n2. Myönnä ääneen, jos teet virheen. Me kaikki teemme virheitä. Virheitä ei tarvitse pelätä; ne opettavat.\n3. Kysy ja neuvo. Näin opit ja opetat.\n”Ennen kaikkea ole oma itsesi, myös töissä ja rehellinen itsellesi ja muille”, Timo lisää.\nTagged: valopilkku, FSA, finnish security awards, turvallisuus, Timo Lehtinen, 2017\nNewer PostLehdistötiedote - Turvakolmio Group osti Palomatic Oy:n\nOlder PostMitä on hyvä tietää ennen lukitussuunnittelua?


Pellavasydän: Valotaulun valmistus\nAsiakas tilasi meiltä pienen ja vähän huonon lehtikuvan perusteella valotaulun. Kuvasta ei erottunut tekotapa - vain se, että materiaalina oli ehkä paperinaru ja taulussa oli valopisteet. En missään tapauksessa olisi alkanut tehdä valoryijyä, siihen menee kovasti aikaa ja on kokemukseni mukaan tosi työläs. Sen sijaan päätin toteuttaa tilauksen toisella tavalla, jota en ole aiemmin kokeillut.\nKesäiseltä iltatorilta löysin juuri sopivan kokoisen taulun. Ehkä kovin homma - ja ikävin - oli irroittaa puukehyksistä niitit. Onneksi apunani oli avustaja.\nArvasin, että seuraava työvaihe on kovin suttaava, mutta todellisuudessa se oli vieläkin hankalampi. Yritimme suojata ympäristön muovilla.\nMuovikeppuun laitettiin liimavesiseos valmiiksi. Sitä, kuinka paljon liimaa tarvitaan, on hankala arvioida ja mekin jouduimme tekemään pari kertaa lisää liuosta, johon tuli puolet vettä ja puolet Eri-Keeperiä.\nPaperinaru on hyvä laittaa ensin kerälle, sillä vyyhdiltä otettaessa se menee takuuvarmasti sotkuun. Kastelimme aina pätkän narua ja se kiedottiin kehysten ympäri sikinsokin. Kahdet käsiparit ei riittänyt, vaan piti pyytää vielä Arjakin avuksi. Litimärkää narua ei ole hyvä käsitellä, vaan siitä kannattaa vetää ylimääräinen liuos pois.\nSitten vaan taiteilemaan!\nOn makuasia, kuinka paljon narua haluaa ja haluaako ne järjestykseen vai sekaisin.\nPäivän pari taulu kuivahti, muutaman kerran käännettiin, että reunatkin kuivuivat. Kun teos on tarpeeksi tiuha, pikkulamput pysyvät kiinni työssä ilman mitään kiinnittämisiä. Näin me teimme. Valoja olisi ehkä voinut olla enemmänkin, mutta kun valmiina oli 20 lampun sarja, niin käytimme sen.\nYksi moka tässä tapahtui. En älynnyt taulun "sielunelämää" vaan poistin pienet puupalikat kulmista. Hmm.... Varsinkin, kun paine tulee tässä tapauksessa epätasaisesti, veti paperinaru kehykset hiukan vinoon, mutta haittaakse? Asiakkaan toivomuksena oli mahdollisimman krouvit kehykset, niin saahan ne sitten olla vähän vinotkin? Kovasti oli tyytyväinen hän ja mielellään maksoi 50 euroa.\nHieno tuli. Hämärässä varsinkin näyttävä.\nLähettänyt Pellavasydämen Mervi klo 11.38\nTunnisteet: askartelu, paperinaru, taulut\nhttp://tuijankortteilua.blogspot.com 29. syyskuuta 2018 klo 16.24\nTuo tosi nätti valotaulu. Mun parturillani on ton tyylinen, ihailen sitä joka kerta kun käyn siellä.\nOrvokki 19. lokakuuta 2018 klo 12.33\nTuo on nätti, kehyksien kierous ei haittaa! Ainahan ne taulutkin tahtoo seinällä menneä vinoon.\nMillaista blogia kirjoitan ja kysymys lukijalle


Putkiremontti – mörkö vai mahdollisuus? - TVT Asunnot\nLinjasaneeraus – tutummalta nimeltään putkiremontti – herättää kerrostaloasukkaassa yleensä lähinnä pelonsekaisia tunteita. Mutta kun remontin tavoitteen pitää mielessä, on remontin aiheuttamia haittojakin helpompi kestää.\nRunosmäen Varusmestarintiellä linjasaneeraus etenee hyvää vauhtia. Vastaava mestari Juha Hämäläinen remonttia urakoivasta Milosan Oy:stä ei anna siloteltua kuvaa linjasaneerauksen asumishaitoista.\n– Aamuseitsemältä alkavat työt ja kahdeksalta meteli, kun seiniä piikataan kolmella koneella samanaikaisesti. Vettä ei tule eikä mene, eikä vessaa voi käyttää, Hämäläinen listaa remontin varjopuolia asumismukavuuden kannalta. Ruusuisia kuvia maalailevat mainostekstit helpoista putkiremonteista saavat alan ammattilaisen pudistelemaan päätään.\n– Yksinkertaisimmillaan vanhat viemärit vain sukitetaan, mutta jos linjasaneeraukseen lähdetään, kannattaa se tehdä kunnolla, eikä antaa pelkkää ensiapua. Muuten esimerkiksi vesieristykset jäisivät uusimatta. Me uusimme vesieristykset, pinnat, kylpyhuoneet, keittiöt, kellarikerrokset ja porrashuoneet, jolloin kaikki tulee kerralla kuntoon, Hämäläinen toteaa.\nAsukkaille hyvitetään remontista johtuen vuokra kokonaisuudessaan oman kodin korjauksen ajalta. Osasta asuntoja asukkaat ovat muuttaneet remontin ajaksi pois, toisissa asutaan läpi remontin hyödyntäen pihalle sijoitettuja konttisaniteettitiloja. Asukkaille tiedotetaan remontin aikataulutuksesta tarkasti, päivän tarkkuudella. Milosan Oy:n työmaainsinööri Pasi Pakkasen mukaan asunnossa asuminen putkiremontin aikana on – jos ei mukavaa, niin ainakin mahdollista.\n– Asunnoissa pystyy kyllä yöpymään, jos päivät viettää muualla: tyypillinen päivittäinen työaika on aamuseitsemästä puoli neljään iltapäivällä. Yhden pystylinjan teko kestää keskimäärin 32 päivää, silloin pitää käyttää ulkovessoja ja suihkuja. Jos vanhoissa rakenteissa on kosteusvaurioita, se muuttaa aikataulua, mutta tässä kohteessa niitä ei ole ollut, Pakkanen kertoo.\nPieni aika elämästä\nJohanna Siiskonen oli ensimmäisten joukossa, joiden kohdalle Varusmestarintien linjasaneeraus osui. Siiskosen asunnon remontti on jo valmis, ja jälki tuntuu miellyttävän.\n– Asunto on melkein kuin uusi. Keittiössä on nyt entistä paremmat säilytysratkaisut, ja kylpyhuoneen lattialämmitys tuntuu mukavalta kelien viiletessä, Siiskonen kertoo.\nRemontin etenemisestä tiedotettiin taloyhtiön ilmoitustauluilla, ja tarvittaessa työmaatoimistosta sai lisätietoa. Siiskonen asui läpi remontin asunnossa, eikä kokenut linjasaneerauksen haittoja käytännön elämälle ylivoimaisiksi.\n– Söin työpaikalla, ja töissä oli myös peseytymismahdollisuus. Pölyseinät estivät lian leviämisen hyvin, ja jos sen muutaman viikon sietää pahvilaatikoita, niin asuminen onnistuu remontin aikanakin. Toki jos on pieniä lapsia, tilanne voi olla toinen, Siiskonen pohtii.\nHyvällä valmistautumisella ja oikealla asenteella linjasaneerauksesta selviää kunnialla. Elokuun 2018 loppuun asti kohteessa isännöitsijänä toiminut Lauri Ahonen kiittelee Varusmestarintien asukkaita positiivisesta suhtautumisesta, hyvästä yhteistyöstä ja kehitysideoista.\n– Asukkaat ovat olleet hienosti mukana alusta asti. Kysyimme remontin suunnitteluvaiheessa ideoita asumismukavuuden parantamiseksi, ja saimme paljon hyviä näkemyksiä, joita nyt on päästy toteuttamaan. Asuntojen, yleisten tilojen ja kerhotilojen varusteluiden ja käytettävyyden kohdalla asukkaiden toiveet on huomioitu tarkasti, Ahonen kertoo.\nVaikka kaikki sujuisikin parhaalla mahdollisella tavalla, on putkiremontissa parasta sen päättyminen. Mutta kun linjasaneeraus on saatu päätökseen, ja asuntojen keittiöt ja kylpyhuoneet sekä taloyhtiön saunat ovat valmiit, voi asumisesta nauttia taas kevein mielin.


Eipä ole karvoihin katsomista....enää | Dioriina\nAikaisemminkin olen täällä blogin puolella puhunut ihokarvoista. Silloin keskityttiin enimmäkseen säärikarvoihin ja kainaloihin, nyt keskitytään kasvojen alueelle.\nPienestä pitäen minulla on ollut kasvoissa hentoa karvaa, se on ihan normaalia ja ei mua haittaa mitenkään mutta ne hemskatin "viiksi" karvat tuossa ylähuulen päällä. Ne se sitten vasta riesa on, ainakin itselle. Vahaa en päästä lähellekkään kasvojani enkä kyllä käytä höylääkään. Vain sitkeästi, silmät vettä valuen, olein nyppinyt niitä aina silloin tällöin pinseteillä. Siinä sitten alkaakin iho punoittamaan ja jonkin verran myös pientä turvotustakin on havaittavissa. Eli tätä operaatiota ei tehdä silloin kun pitää lähteä ovesta ulos.\nJoskus tulee sellainen olo että äääh siinäpähän kasvatte mutta sitten kun sieltä joukosta esiin tulee hieman tummempi karva, pinsetit ovat taas työn touhussa. Ja itseäni kyllä hieman hävettääkin nämä haivenet, mun omat amisviikset :D jos ihan totta puhutaan ja haluan niistä päästä ilman muuta eroon. Häiritsevät ihokarvat kasvoilla koskee kaiken ikäisiä naisia, lapsia ja nuoria.\nYks päivä kun tuossa katselin Tädit tubettaa videota heidän 3. messupäivistään, bongasin sieltä tämän.\nEn tajua miten olen mennyt tämänkin osaston ohi. Niin yritimme Cian kanssa olla systemaattisia messuilijoita. Kiitos Maijun ja Tiian löysin myös itse tämän. Niimpä laitoin viestiä menemään ja kysyin olisko mahdollista saada tätä testiin.\nPostilaatikosta löytyi kaksi tämän näköistä rasiaa, toinen musta ja toinen tämä ihana pinkki.Mehän lähdettiin heti innolla Cian kanssa testaamaan näitä.\nEpicaren käyttö on yhtä helppoa kun heinän teko. Epicare taivutettaan, asetetaan siihen kohtaan kasvoja missä häiritsevät karvat kasvaa ja pyöritellään päistä.\nIso plussa juurikin siitä kuinka helppo tätä on käyttää etkä tarvitse pakosti sitä peiliäkään naaman eteen. Eilenkin Cia istui katsomassa telkkaria ja siinä samalla käytti tätä. Tehokasta tv:n katselua etten sanoisi :)\nEnsimmäisen kerran kun itse tätä käytin niin korvissa kuului vaan kauhea rahina kun karvoja irtosi ja niitähän irtosi ennemmän kuin uskoinkaan. Kaikki ne pienimmätkin vaaleat karvat lähtivät irti.\nKyllähän tämäkin nipistelee mutta luulen, että sitten kun on löytänyt sen tekniikan ja on muutamia kertoja tätä käyttänyt, tunne ei ole yhtä paha. Ja tietysti karvojen kasvu hidastuu ajan kuluessa samoin paksuus ohenee. Epicare nyppäseen karvan juurineen irti.\nToinen iso plussa on se, että tämän kanssa voi rullata vaikka siinä aamukiirressä jos meikatessa huomaa jonkinmoista kasvua. Ei meinaan punoita tai turvota.\nIhan ensimmäistä kertaa en lähtisi karvoja tällä poistamaan kuitenkaan aamukiireessä, koska jos karvoja on laajalla aluella ja paljon niin silloin kyllä hieman punoitusta saattaa ilmaantua.\nEpicaresta saa myös tukevan otteen, päissä on pieniä nystyröitä.\nTämä poistaa muuten sitten ne hennoimmat ja lyhyetkin karvat ja on nikkelitön.\nPuhdstus on myös todella helppo eli taivuta jousta ja puhalla karvat pois. Ei voi enää helpompaa pudistus olla :D\nEpcarea käytetään vain ja ainoastaan ylähuulen, leuan, otsan ja poskien alueella.\nEli jos sinä tuskailet häiritsevien ihokarvojen kanssa niin suosittelen todella tutustumaan tähän Epicareen ja huolet on poissa.\nTätä saa tilattua Epicaren omasta verkkokaupasta hintaan 19,80 €\nJokaisella naisella pitäisi tämä olla!\nYhteistyössä Epicaren kanssa\nLähettänyt Marina / Dioriina klo 11.32\nTunnisteet: Epicare , I Love Me 2015 , ihokarvat , kasvot\nUnknown 28. lokakuuta 2015 klo 11.50\nHaluan. Mulla on ylähuulessa kaiken lisäksi pigmenttivamma, eli se ruskettuu hitlermäisesti. Lisäksi autonasentajaviikset.\nMarina / Dioriina 28. lokakuuta 2015 klo 11.59\nTämä on kyllä hyvä!\nKäys lukasemmassa mun postaus Kiehl'sin Dark Spotista. Siitä vois olla apua tuohon pigmenttihommaan.\nTiia Koivusalo 28. lokakuuta 2015 klo 11.58\nNiin paras, mahtavaa että vihdoin apu tähän ongelmaan! Upeaa että sait oman ja hei liike on vielä porvoolainen. <3 Tästä tulee jossain kohden omassakin blogissa asiaa ja Tarulle vinkkinä, arvonta. :)\nUnknown 28. lokakuuta 2015 klo 12.22\nJihuu! T. Wiiksiwallu\nJonnaH. 28. lokakuuta 2015 klo 12.08\nTää on kyllä hauska. :D\nMarina / Dioriina 19. maaliskuuta 2016 klo 10.31\nMimosa 28. lokakuuta 2015 klo 12.28\nMie messuilla tätä kummastelin :D\nOlen kyllä itsekin muiden postauksia lukiessa huomannut, että mitä onkaan jäänyt huomaamatta.\nMarina / Dioriina 19. maaliskuuta 2016 klo 10.38\nToivottavasti tänä vuonna huomaisi kaikki :D\nMia / Beauty Highlights 28. lokakuuta 2015 klo 12.33\nSitten kun mulle tulee tarve, hankin ehdottomasti tämän! :D On niin mainion oloinen tuote.\nMarina / Dioriina 19. maaliskuuta 2016 klo 10.39\nMaija / Kivipuuteri-kosmetiikkablogi 28. lokakuuta 2015 klo 13.08\nOnkohan tämän tuotteen idea alunperin aasiasta päin, ainakin muistelisin ekaa kertaa nähneeni tälläisiä aasialaisissa blogeissa. Siellä aina keksitään kaikkea turhaa mutta hyödyllisiäkin vempeleitä, kuten tämä :)\nMarina / Dioriina 19. maaliskuuta 2016 klo 10.40\nVeikkaan kanssa, että taitaa olla. Sielläpäin maailmaa ideoita riittää :)\nNinksu 28. lokakuuta 2015 klo 16.40\nMun työkaveri on tilannut tämän ja ihan tohkeissaan puhunut tästä! :) Itse kävelin myös messuilla tämän ohi. :o Mutta ei haittaa (vielä ainakaan), tälle ei minulla ole tarvetta. :)\nMutta nyt ainakin tiedät mistä löytyy helpotus jos viikset alkaa kasvaa :D\nOuti Krimou/Outi's life 28. lokakuuta 2015 klo 17.21\nMä haluan ton kans. Kiva kuulla, että tosiaan toimii.\nTämä on kyllä huippu!\nKristallikimara.fi 28. lokakuuta 2015 klo 19.22\nKaikkea ne keksii. Mutta jos tuosta on apua, niin mikä ettei:) Itselläni en ole havainnut vielä viiksiä, mutta jos niitä alkaa kasvamaan, niin tilaan tuon myös. Mulla on kyllä huono näkö, voihan se olla, että niitä kasvaa jo, mutten ole vielä huomannut:)\nMarina / Dioriina 19. maaliskuuta 2016 klo 10.41\nItse bongaan ne karvat yleensä silloin kun valo niihin osuu :D sitten mennäänkin vauhdilla poistamaan ne :D\nFani 29. lokakuuta 2015 klo 7.27\nAuts! Mä oon joskus koittanut tota mun ylähuuleen ja se sattu tarpeeksi paljon. Toki siihenkin varmaan tottuisi tai sitten ei. :D Onko muuten mitään ärsyttävämpää kuin ylähuulessa nuo "viikset" :DD\nMarina / Dioriina 19. maaliskuuta 2016 klo 10.42\nEi ole mitään muuta ärsyttävämpää kun ne "viikset" :D\neekku 29. lokakuuta 2015 klo 8.53\nMulta löytyy vastaavanlainen jonka ostin turkista toissa kesänä,mut nyt vasta tyttöjen videolta sain vinkin miten käytetään\nTädit teki kyllä hyvän videon tästä.\nmaiju 30. lokakuuta 2015 klo 20.18\nParas keksintö pitkään aikaan. Mä olin ensisilmäyksellä ihan lovena tähän.\nMarina / Dioriina 19. maaliskuuta 2016 klo 10.43\nUnknown 19. maaliskuuta 2016 klo 9.51\nNo nyt loppu vahaliuskojen käyttö ��\nMyydäänkö näitä SKY messuilla?\nMarina / Dioriina 19. maaliskuuta 2016 klo 10.44\nMä en vois vahaa käyttää, AUTS!! :D\nSiitä en osaa sanoa mutta netistä pystyy tilaamaan ja mullahan on nyt tästä se arvonta meneillään ;)\nKiitos muuten, kun kommentoit tähän. Oli mennyt kommentit multa ihan ohi.


White featherdream: Melli EcoDesign - ekologisia ja mukavia lastenvaatteita\nRiikan Blogi 26. huhtikuuta 2016 klo 11.39\nHanna 28. huhtikuuta 2016 klo 12.33\nAnonyymi 26. huhtikuuta 2016 klo 23.04\nNäin päiväkodin tädin näkökulmasta...\nErillisiä tarhavaatteita ei tarvita, tärkeintä vaatteissa on, että ne ovat lapselle mieluisat, mukavat, joustavat ja helposti puettavat. Tytöillä esim juuri tuollaiset leggins mekko yhdistelmät ovat kivoja. Pojille ihan perus collegehousuja ja trikoopaitoja. Mekoissa kannattaa ottaa huomioon, että helman saa laitettua ulkohousujen sisään helposti. Ei siis kovin runsaita helmoja. Varavaatteita kannattaa varata reppuun/ koriin riittävästi sekä huolehtia myös niiden säännöllisestä päivityksestä. Säät ovat Suomessa kovin vaihtelevat, joten monenlaista tarvitaan.\nYksi tärkeä juttu on myös vaatteiden nimikointi, näin eksyneet tavarat löytävät helposti takaisin oikealle omistajalle. Henkilökunta auttaa varmasti mielellään ja kaikkea kannattaa kysyä rohkeasti.\nMukavaa hoidon aloitusta!!!\nHanna 28. huhtikuuta 2016 klo 12.32\nKiitos :) tästä oli iso apu!\naava 1. toukokuuta 2016 klo 23.43\nMoi! Vähän irti aiheesta, mutta olen kauan katsellut teidän kauniiden tyttösten ihania kaulakoruja, mutten löytänyt mistään infoa, mitä merkkiä/mallia ne ovat? :)


Talvet olivat talvia ja kesät kesiä, vaikka kotimme olikin 20 km päässä merestä ja etelässä. Muistan yhdenkin talven, jolloin tuli niin paljon lunta, että teitä ei voitu aurata kolmeen vuorokauteen. Menimme kuitenkin umpihangessa kouluun, josta yli puolet oppilaista puuttui. Joki jäätyi aina talvisin. Teimme lumilinnoja suojakeleillä. Lonkka-ahteeseen kerääntyi joskus niin paljon lunta, että voimme tehdä ahteen rinteisiin lumitaloja kaivertamalla.\nSyksy alkoi syyskuun 1. päivänä, kun koulut taas alkoivat. Kesä taas alkoi kesäkuun 1. päivänä, koska koulut loppuivat toukokuun lopussa Suvivirren laulamiseen. Uimaan mentiin jokeen vasta loman alettua.\nKesäloman alkaessa Jannu (Juho-paska-taikka-tuho) leikkasi pojat puleiksi. Näin säästettiin rahaa.\nKesäloman lisäksi meillä oli joululoma loppiaiseen asti sekä hiihtoloma helmikuussa. Mitään syyslomia ei koulusta ollut. Talvi alkoikin joulukuussa, eikä mieleen tule, että kertaakaan olisi ollut mustaa joulua. Talvi loppui maalis-huhtikuun vaihtuessa lumien alkaessa sulaa. Muuttolinnut tulivat huhti-toukokuussa, joka oli kevätaikaa.\nPentin syntymäpäivä 19.3. oli hyvin lähellä kevätpäivän tasausta. Opettajat eivät kuitenkaan koskaan kertoneet, mikä on kevätpäivän tasauksen idea eli se, että silloin kaikkialla maapallolla yö ja päivä ovat yhtä pitkät ja pohjoisella pallonpuoliskolla päivä muuttuu yötä pitemmäksi. Me lapset kyllä huomasimme muutoksen ja olimme ulkona riemuissamme kevään tulosta.\nKesän huipentuma oli juhannus ja syreenipensaamme oli sitä ennen pari viikkoa kauneimmillaan. Juhannus ei ollut sen kummempi juhla, mutta joskus käytiin tätimme Suoman luona polttamassa juhannuskokkoa. Toki juhannuksena pidettiin lomaa, mutta mihinkään erityiseen juhannusruokaan ei ollut rahaa. Sokerijuurikkaan harvennushommatkin loppuivat juhannukseksi kunnes sitten parin viikon tauon jälkeen alettiin toinen harvennus, joka oli lähinnä rikkaruohojen poistamista ja maan pehmentämistä.\nUskoa, uskontoja ja puolueita\nPerttelin kunnan hienoimpia nähtävyyksiä kunnan internet sivujen mukaan on keskiaikainen harmaakivikirkko, joka on omistettu Pyhälle Bartholomeukselle. Kirkko on valmistunut ehkä aivan 1500-luvun alussa, mutta siihen on lisätty asehuone v. 1750 ja sakaristo 1820-luvulla. Erillisen kellotapulin vanhimmat osat ovat 1720-luvulta. Kirkko sijaitsee maisemallisesti hienolla paikalla Uskelanjoen kulttuurimaisemassa.\nKirkon hautausmaalla näkee paljon Perttelin historiaa. Sankarivainajien hautamuistomerkeistä voi lukea kuinka paljon nuorta elämää uhrattiin sodassa suurta ja mahtavaa Neuvostoliittoa vastaan. Kuinkahan moni haudoissa lepäävää miestä kauhistuisi itsenäisyyden myyntiä Euroopan Unionille ja heidän työnsä tulosten jakamista jokaiselle turvapaikkaturistille, joka Suomen rajan ylittää.\nEmme koskaan käyneet kirkossa ennen rippikouluikää. Joulukirkossa varmaan ihmisiä kävi, mutta viiden kilometrin päästä ilman kulkuvälineitä se oli menemätön paikka. En tosin ole käynyt koskaan sen jälkeenkään joulukirkossa. Itse kävin rippikoulun Salossa, joten Perttelin kirkkoon on ollut asiaa vain hautajaisten yhteydessä. Tosin hautausmaalla kävelen aika usein katsomassa mennyttä maailmaa. Siellä ovat isä ja äiti, Suoma ja Kustaa, kummisetä, tutut ja tuntemattomat. Hautausmaalla näkee myös ihmisten eriarvoisuus. On isoja kiviä, joissa mainostetaan herrojen ammatteja. Naiset ovat vain vaimoja. Ja pienten ajan patinoimien kivien alla nukkuvat tavalliset ihmiset.\nKoulussa uskonto oli oma oppiaineensa. En oikein ymmärtänyt pääsiäiskertomuksia, joissa oli orjantappuroita ja ristiinnaulitsemista. Kyllä se pienen lapsen mieltä järkytti. Samoin Danielin heittäminen leijonan luolaan ihmetytti. Meillähän ei ollut taustalla sitä jokailtaista väkivaltaa, jota televisio nykyajan lapsille näyttää. Uskontotuntien ulkopuolella uskonto näkyi vain kouluruokailun yhteydessä. Ennen ateriointia opettaja lausui luokan edessä ”Siunaa Jeesus ruokamme, Amen”. Tähän rituaaliin olen kansakoulun jälkeen törmännyt vain kerran Perussa kun aterioin minut majoittaneen perheen kanssa.\n14-vuotiaana jouduttiin kinkereille, joka oli rippikoulun pääsykoe. Kinkerit pidettiin vuorotellen jossain maatalossa kerran vuodessa. Sinne määrättiin luettavaksi Raamatun säkeitä, joita sitten pappi lapsilta kuulusteli. Rippikoulun itse kävin Salossa. Se olikin rankkaa touhua. Koulua oli lauantaina ja sitten sunnuntaina joutui pakolliseen jumalanpalvelukseen Saloon, jonne piti lähteä jo aamukahdeksalta. Keskiviikkoiltaisin oli itse rippikoulu kaiken koulun päälle. Eipä ihme, ettei minusta pappia tullut.\nJehovan todistajia kylällä oli useampiakin. Ellu ja Lempi asuivat Haarojan mökkituvassa. Lempi oli hankkinut kultaiset saksetkin, jotka hän ottaa mukaansa taivaaseen. Bertta taas oli äidin piikakaveri, joka vuosi kävi laittamassa langat kangaspuihin mattojen kutomista varten. Bertan uskomisesta ei oikein hyvää seurannut.\nPuoluepolitiikkaa ei puhuttu, vaikka toki ihmisillä oli mielipiteensä. Maanviljelijät olivat maalaisliittolaisia, eli nykyisiä keskustapuoluelaisia. Pienviljelijät äänestivät työväenpuolueita. Työläiset vasemmistopuolueita. Joku oli laittanut Kustaan TPSL:n listoille kunnallisvaaleissa. Kustaa laittoi Salon Seudun Sanomin ilmoituksen, jossa kieltäytyi asiasta. ”En hyväksy tätä” luki lehdessä. TPSL oli irronnut sosiaalidemokraattisesta puolueesta kiistoista, joita lapsen mielellä ei voinut ymmärtää. Samanlaisia irtiottoja on Suomessa ollut puolueissa jatkuvasti. SMP irtosi maalaisliitosta ja sai suuren kannatuksen maan tuhansista pientilallisista.\nEn koskaan tiennyt, mitä isä äänesti. Herrat tiesivät paremmin, koska nimitykseni Salon Osuuspankin konttorin johtajaksi kaatui siihen, että joku hallintoneuvostosta oli epäillyt isäämme kommunistiksi. Suomen talouselämä on tälle ihmiselle ikuisesti kiitollinen.\nPolitiikka näkyi myös urheilussa, olihan Työväen Urheiluliitto TUL silloin vahvoilla. Sankarimme Voitto Hellstenkin edusti TUL-seuraa Turun Tovereita. Mutta jossain Hiidenkylän urheilussa se ei näkynyt. Oli meillä kaksi seuraa, SVUL:n Perttelin Peikot ja TUL:n Perttelin Pyrintö. Ei meistä kukaan mihinkään seuraan kuulunut, me vain urheiltiin ja ainoa edustus oli Hiiden kansakoulu, jonka puolesta viestijuostiin kilpaa.\nSodan jäljet näkyivät hyvin myös Perttelin naisissa, joista monet olivat tuomittu yksineloon. Vuonna 1956 Perttelissä oli 1742 miestä ja 1947 naista. Miehet ovat kirineet naisväkeä kiinni ja menneet ohi, koska 50 vuotta myöhemmin asukkaita on 3903, joista naisia 1904 ja miehiä 1999. Tämä on aika yllättävä tieto, koska naiset elävät miehiä kauemmin. Ilmeisesti Perttelin naiset ovat niin ihania, että kuntaan kerääntyy miehiä norkoilemaan ja ihanaa vaimoa etsimään. 50 vuotta sitten Afrikka ja Lähi-itä ei ollut vielä rantautunut Eurooppaan. Silloin Perttelissä asui tilastojen mukaan yksi ulkomaalainen mies ja kolme naista. Sellaisista ihmeistä emme Hiidessä tienneet mitään.\n”Mää tee kattoja vaa”\nKotimökkimme oli rakennettu joskus 1910-1920. Se oli aika huonossa kunnossa. Vedet jäätyivät sisällä talviöisin. Ikkunat vetivät ja olivat aika risat. Vuosikymmenet palvellut pärekatto vuoti vettä. Taloa ei ollut koskaan maalattu, joten ulkoseinät olivat harmaat. Talo oli talvisin aika kylmä ja lumen tultua heitettiin sen kivijalan eteen paljon lunta, joka pahimmat pakkaset piti ulkopuolella.\nKaikki säästyneet perheen rahat menivät talon korjaamiseen. Äiti veti uudet sähköjohdot joskus 1950-luvulla. Ikkunat vaihdettiin, siinä auttoi Aino-siskon puuseppä aviomies. Joskus 1950-luvun lopulla Eskolan kartanossa Paavo teki kattotiilet. Tiilet tehtiin sementistä. Kone oli käsikäyttöinen, siinä oli sellainen muotti, että tiilistä tuli samanlaisia. Kun tiilet olivat kuivuneet, ne tuotiin kotiin ja me pojat kannettiin ne katolle.\nIsä oli katostaan ylpeä. Hän korjasi samalla myös talousrakennuksen katon, joka päällystettiin kattohuovalla. Kun hän oli joskus ottanut liikaa koskenkorvaa, hän huuteli ylpeänä ”Mää tee kattoja vaa”.\nYhtenä talvena meille tuli paljon hiiriä. Kissamme oli lähtenyt riiausreissulleen ja oli poissa monta viikkoa. Ostimme hiirenloukun ja kun valot sammutettiin illalla, alkoi jatkuva naksahdus. Minä olin innoissani hävittämässä kuolleet hiiret ja asentamassa loukkua uuteen asentoon. Onneksi kissa tuli kotiin reissultaan ja pääsimme eroon niistä otuksista. Ei me mitään käsiä pesty välillä, eikä mitään hiiritauteja kenellekään tullut.\nKissan riiausreissujen jälkeen pihavaja oli täynnä kissanpoikia. Äiti painosti isää niitä hävittämään. Asia oli vastenmielinen ja jäi tekemättä. Niinpä minä 4-v otin haravan ja haravoin kissat kasaan. Tulin ylpeänä sisälle, että nyt on kissat haravoitu. Kissanpojat olivat niin nääntyneitä, että äiti joutui ne omin käsin armahtamaan.\n1960-luvun alussa ryhdyttiin korjaamaan ulkovuorausta ja lattiaa. Valettiin sementistä lattian pohjat ja uusi perunakellari tuvan keskelle. Alimmat hirret olivat aivan muurahaisten syömät ja lahot. Reijo olisi pistänyt kaikki piiloon, mutta onneksi äiti piti komentoa ja määräsi lahot hirret vaihdettavaksi. Sitten hakattiin uudet laudat päälle ja talo maalattiin ensimmäisen kerran olemassaolonsa aikana.\nPitkäkoskella on pitkä suora tie, jota sanottiin Mannerheimintieksi. Se alkoi päätieltä suuren käkkärämännyn kohdalta. Mänty on vieläkin samassa paikassa pienellä mäen töyräällä.\nMannerheimintiellä oli rintamamiespaikkoja, eli sodan käyneet miehet saivat perheelleen pienen muutaman hehtaarin maatilkun, jonne he rakensivat talon ja talousrakennuksen. Talousrakennuksessa oli pieni navetta, jossa pidettiin muutamaa lehmää.\nNämä maat oli lohkottu rintamamiespaikoiksi suuresta Uudenkylän kartanosta. Sodan jälkeen oli sellaisia maanjakotoimikuntia, jotka antoivat maata Veikko Vennamon tekemien päätösten mukaisesti. Tästä maanjaosta Veikko Vennamo tuli kuuluisaksi ja hän oli näitten pienten viljelijöiden suosikki perustettuaan Pientalonpoikien puolueen, tulevan Suomen Maaseudun puolueen. Kartanoa piti Paavo Öhberg, joka muutti bisneksineen ja kauniine tyttärineen Saloon noin 1958. Pentti oli Lindholmin Kustaan kanssa niitä muutossa auttamassa. Sen jälkeen talon omistajana oli Äärelän perhe.\nMannerheimintien loppupäässä oleva talo oli mielenkiintoinen perheemme kannalta. Siitä pistettiin koulutie poikki ja lapset joutuivat Ihamäen kouluun, joka oli pienempi ja monen kilometrin päässä. Tämä maapaikka oli sodanjälkeisessä rintamamiesten maajaossa määrätty isällemme. Koska äiti oli piikana Nokka-Tuurella, isäntä pelkäsi menettävänsä hyvän työntekijän. Hän oli maanjakotoimikunnassa ja eväsi meiltä maan, jonka takia jouduimme siihen Kaunelan mökkiin. Äiti oli hautaan asti katkera tästä riistosta ja isällä ja tilalle tulleella isännällä oli vähän nokkapokkaa asian kanssa, vaikka syyllinen toki oli Nokka-Tuure. Mutta itse asiassa se oli meille eduksi. Koulunkäyntimme sujui Hiidessä paljon helpommin ja lehmänpaskan luonnin sijasta saimme talvella lukea kirjoja. Toki 1950-luku olisi ollut helpompi. Olisimme saaneet ruokaa omasta pellosta ja asuntokin olisi varmaan ollut parempi, koska rintamamiehet rakensivat saman mallin mukaan itselleen uudet talot saamalleen tontille. Nokka-Tuure oli Nokan kartanon rengistä naimakaupan kautta suureksi herraksi päässyt, joten äiti ei oikein häntä arvostanut. Syystä kyllä.\nMannerheimintiellä oli Suoman ja Kustaan talo, Salmela. Suomalla ja Kustaalla ei ollut omia lapsia, ja siksi me kaikki Vahteran suvun lapset oltiin siellä kuin omat lapset. Pentti oli muutaman talven siellä renkinä kouluaikanaan, kun Suomalla oli syöpä, ja hän ei jaksanut tehdä taloustöitä. Serkkumme Risto ja Ritva olivat kesäisin Suoman luona lomallaan, he asuivat Helsingissä Abrahaminkadulla. Ritva ei oikein ymmärtänyt maalaiselämää. Hän kieltäytyi juomasta lehmän maitoa, hän juo vain kaupan maitoa.\nOlimme paljon Suoman ja Kustaan luona. Oma saunamme oli mitä oli, ja siksi Kustaalla käytiin usein saunomassa lauantaisin. Matka oli kävellen pikkulapselle aika pitkä, vaikka se taisi olla alle kolme kilometriä.\nSuoma antoi meille aina paljon joululahjoja. Sellaisia käytännönläheisiä kuten villasukkia ja raappahousuja. Kun menin kauppakouluun, Suoma laittoi usein rahaa taskuuni, jotta sain ostettua bussiliput. Suoma ja Kustaa olivatkin meille ikäänkuin kakkosisä ja –äiti.\nIhailin Kustaata monella tavoin. Erityisen tärkeää lapselle oli kulkea Kustaan perässä, kun hän löysi vesisuonia varvun kanssa. Missä haaroitettu puu eniten pyrki maata kohti, siihen tehtiin kaivo. Ja löytyi Kustaan jäljiltä vettä.\nKustaa oli kunnon miehen mallimies. Tuntemattoman sotilaan vänrikki Koskelassa ja Kustaassa oli paljon yhteistä. Hän oli yksi neljästä veljeksestä, joilla kaikilla taisi olla eri isä. Me emme hänen isästään tienneet mitään. Kustaa oli joutunut elättämään perhettään jo pikkupoikana, oliko se 12 vuotiaana, tai sitä nuorempana. Hän oli sellainen rauhallinen mies, joka ei koskaan hermostunut. Siksi hänkin oli saanut sodassa vastuuta kantaakseen.\nSota-asioista ei kuulteni koskaan puhuttu, joten niistä ei tiennyt mitään. Kansakoulussakin historian opetus loppui kansalaissotaan ennen vuotta 1918, joten olimme aika tietämättömiä siitä, miksi Perttelissä oli työväentalo, maamiestalo ja pienviljelijöiden talo erikseen.\nPentti asui Suoman luona talvet 1957-58 ja 1958-59, kun Suoma tarvitsi apua sairastuttuaan syöpään. Kun miehet tulivat kahden viikon välein kotiin, niin he ryyppäsivät Koskenkorvaa ja saunoivat. Kännissä ne aina jutteli saunan lauteilla sotajuttuja uudestaan. Pentti istui alimmaisella lauteella ja pelkäsi. Myöhemmin Pentti ymmärsi, ettei Paavo päässyt niistä sodan kauhuista koskaan irti. Se oli liian tunteellinen. Kustaa oli enemmän järjellä asioihin suhtautuva. Kovia kokeneet kumpikin, ihan lapsesta saakka.\nSuoma opetti Pentin leipomaan, ja joka lauantai koulusta tultuaan Pentti leipoi korvapuusteja ja sokerikakun. Suoma selvisi syövästään ja rehki pienellä tilallaan vielä vuosikymmenen. Vuonna 1973 syöpä tuli takaisin ja vei hänet muutamassa viikossa.\nSalmelassa oli omenapuita, joista syksyllä saimme omenia. Sellaisesta säästäväisyydestä saatiin esimerkki vielä Kustaan viimeisinä vuosina, kun olimme häntä katsomassa noin vuonna 2000 syksyllä. Puut notkuivat omenoista, mutta hän antoi meille mukaan ison kassin omenia puun juurelta. Koska omenat olivat pudonneet, ne eivät säilyneet montaa päivää ja herkuttelu jäi ikään kuin kesken. Varmaan suurin osa Kustaan omenista jäi sinä syksynä syömättä.\nKustaalta haettiin myös maitoa. Lehmän maito oli rasvaista, koska se otettiin suoraan lypsäyksestä eikä sitä viety pilattavaksi meijeriin. Joskus kun oli tiukkaa, saimme Suomalta joppia. Joppi oli kuorittua maitoa, joka palautettiin meijeristä. Rasva oli otettu pois voin tekoon. Joppia juotettiin vasikoille. Sitä juotiin vähän häpeillen, vaikka tänä päivänä joppi on herrojen mukaan parasta maitoa, eli sitä kevytmaitoa tai nollaprosentin maitoa.\nMannerheimintiellä oli muitakin perheitä, jotka tulivat tutuiksi. Lindgrenin Tuuren perhe asui Kustaan naapurina tien varressa. Tuure tuli takaamaan opintolainaani toisena takuumiehenä Hiiden osuuspankkiin. Tuurella oli monta kaunista tytärtä. Vanhimman Helinän kanssa oltiin samaan aikaan autokoulussa 1968. Minä pääsin ekalla läpi, mutta Helinä joutui uusintaan. Milja oli Pentin luokalla. Milja taitaa asua nykyään kotitilallaan ja tekee siellä ompelutöitä. Hän on paluumuuttaja Ruotsista ja parin avioliiton jälkeen valinnut kotipaikkansa rauhallisen elämän.\nLeena-tytär oli minun luokallani, ja olin häneen salaa pihkassa. Kun kaaduin kansakoulun toisella luokalla koulun pihalla ja löin jäähän pääni, toi Leena minulle kaulaliinansa päätä suojelemaan. Kuhmu tuntui silloin taivaan lahjalta. Heillä oli myös poika Tapani, joka taisi olla Arjan luokalla.\nLeena meni oppikouluun kansakoulun neljännen luokan jälkeen ja se salapihkaantuminen koki vähän rauhallisemman kauden. Poissa silmistä, poissa mielestä.\nYksi Mannerheimintien perheistä oli Nummelin. Heidän poikaansa koulukiusattiin tällaisella runolla: ”Nikker nakkar nummelin, otti ilmast pierun kiin, vei toril, sai hyvän hinnan”. No, koulukiusaus ei ollut niin vakavaa siihen aikaan. Jos oli jotain sanomista, tapeltiin kunnolla ja se oli sitten ohi. Eikä silloin sellaista sanaa edes tunnettu kuin koulukiusaus.\nJoskus opettaja tuli tappeluun väliin. Muistan kun naapurin Rinteen Jaakko poika tappeli jonkun koulukaverinsa kanssa. Pentti opettaja meni väliin ja roikotti pojat niskasta jälki-istuntoon. Molemmissa käsissä pojanvekara opettaja vihaisena toi järjestyksen pihalle. Jaakko oli pieni poika, eikä jalat osuneet maahan, kun hänet vietiin alakoulun pihalta yläkouluun rauhoittumaan.\nNummelinin perheen pää Arvi oli meidän Paavon ohella kylän älykköjä. Pientilallisena hänet oli otettu panttivangiksi Hiiden Osuuskassan hallitukseen. Kun kerran pankinjohtaja ehdotti, että kylän suurimmille säästäjille pitää antaa prenikka, arvomerkki, niin Arvi pyysi puheenvuoron ja sanoi, että prenikka pitää antaa myös pankin suurimmille velallisille, koska heidän korkorahoillaan pankki elää ja elättää pankinjohtajankin. Ei annettu kenellekään prenikkaa.\nRintamamiestaloja ei valtio antanut ilmaiseksi. Siksi niistä tuli velkaa. Joskus ihmettelin, miten ne velat maksettiin, koska tilat olivat todella pieniä – muutaman hehtaarin plänttejä. EU-herrojen nykyiset tarkastussatelliitit tuskin olisivat niin pieniä maita edes havainneet. (No joo, tarina EU-ajasta kertoo, että joku oli siirtänyt halkopinonsa metsän puolelta pellon puolelle ja heti oli vakoilusatelliitti pistänyt maanviljelijän tilille pellon tukien vastaisesta käytöstä.) Lehmistä saatu maito myytiin, mikä toi rahaa. Inflaatiokin taisi auttaa. Lisäksi pienviljelijät tekivät muita töitä – Kustaakin kiersi salaojitusporukoissa, metsätöissä ja rakennustöissä. Myös yhteismetsä auttoi. Nämä rintamamiehet saivat valtiolta yhteisen metsän, ja kun sieltä myytiin puuta, rahat jaettiin metsänomistajien kesken.\nTämä numero oli ensimmäisiä Aku Ankkoja jonka luin 4-vuotiaana\nAku Ankka ja lukemisia lapsille\nPentti meni kouluun vuonna 1953, jolloin olin nelivuotias. Täytin neljä vuotta pari päivää ennen koulun alkua. Opettelin Pentin selän takana lukemaan, joten opin lukemaan jo neljävuotiaana.\nAku Ankka-lehti oli alkanut ilmestyä samoihin aikoihin. Lehdet koteihin kävi myymässä sellainen Raimelan rouva, joka asui kirkonkylällä Kaivolassa. Hän sai houkuteltua äidin tilaamaan minulle Aku Ankan, koska poika jo osaa lukea.\nAina eivät rahat riittäneet tilaamiseen, mutta olen lukenut Ankka lehteä säännöllisesti jo 50 vuoden ajan. Kun Miikka syntyi, tilattiin hänelle heti lehti, jotta pääsin sitä lukemaan. Nykyään pidän akkaria unilääkkeenä, eli luen sitä ennen nukkumaan menoa.\nHiiden kylään tuli 1950-luvun alussa ainoastaan Öhbergin Anitalle Aku Ankka. Hänen äitinsä oli postin hoitaja ja isä bisnesmies. Siksi Pentti kävi siellä kylässä, jotta sain lukea Akua. Kaikki luuli, että Pentti kävi siellä tosi kauniin Anita-tyttären takia. Kallion Jouko, myöhemmin Euroopan mestari kuorma-autojen rallissa, toimi kulissina, kun Pentti oli vähän ujompi kuin nykyään.\nPaavo Öhberg oli kylän erilainen nuori. Kun hän ajeli kylillä naisten pyörällä, oli satula aina ihan alhaalla. Hän kyseli kaikilta vastaantulijoilta, myös pikkupojilta, ”ootkos saanut, niin kus tiiät?”. Se oli hänen hyvän päivän toivotuksensa.\nMeille tuli myös Turun Sanomat. Usein lehti tilattiin vain kuukaudeksi, kun rahaa ei ollut. Turun Sanomissa oli hyvät urheilusivut, minkä vuoksi se tuntui niin tärkeältä lehdeltä. Se ilmestyi joka päivä. Posti toi lehden puolelta päivin myös lauantaina, koska silloin oli työpäivä. Sunnuntaisin lehdet tuotiin meijeriauton mukana jo aamuyhdeksältä postin edessä olevaan laatikkoon, josta se käytiin hakemassa. Silloin huomasin, että kylään tuli myös yksi Helsingin Sanomat ja se tuli tietenkin opettajaperheelle.\nTurun Sanomat aloitin aina lukemaan takasivulta, koska siellä olivat sarjakuvat Cisco Kid, Mandrake taikuri, Touhulan perhe, myöhemmin 60-luvulla hulttiomies Lätsä. Salon Seudun Sanomien tärkein sarjakuva oli Fantom (Mustanaamio).\nTärkein Turun Sanomien numero ilmestyi vuonna 1957 Paavo Nurmen kisojen jälkeen. Olavit Salonen ja Salsola olivat juosseet 1500 metrin maailmanennätyksen 3.40,2. Kolmas Olavi, Vuorisalo oli hävinnyt 0,1 sekuntia ja Ruotsin ylpeys Dan Waern oli jäänyt neljänneksi. Luin urheilusivuja uudestaan vielä seuraavana päivänä, kunnes suuri pettymys tuli uudesta lehdestä. Tsekkoslovakian Jungwirth oli rikkonut Olavien päivän vanhan maailmanennätyksen.\nTilasimme myös Salon Seudun Sanomat lehden, joka silloin ilmestyi kolme kertaa viikossa. Jos rahaa oli vähän, jätettiin Salon Sanomat tilaamatta.\nKotona oli vain kaksi kirjaa – raamattu ja keittokirja. Raamattu oli lukemisesta vähän rapistunut ja kannet lähteneet irti. En minä oikein uskonut koko kirjan tarinoita ja erosinkin kirkosta heti 18 vuotiaana. Pappikin oli sellainen parempien ihmisten pappi, sillä kun isä oli kirkon rakennustyömaalla apumiehenä, tuli pappi sinne käymään ja tervehti kädestä kaikki muut paitsi apumiehet. No, jumala rankaisi häntä, sillä papilla oli murheita kahdesta lapsestaan.\nKeittokirja ostettiin harvennustileistä, kun äiti sitä niin toivoi. Siis sitä ennen oli vain yksi kirja. Onneksi koulunkirjastossa kirjoja oli paljon luettavaa.


Etusivu > Nyt > Kolumnit > Kieli-ikkuna (1996–2010) > Miksi pitkäperjantai on pitkä?\nVaikka pitkä liittyy meidän mielestämme itsestään selvästi tämän perjantain nimeen, muualla maailmassa ajatellaan toisin: nimitystä pitkäperjantai ei tapaa juuri muualta kuin Pohjoismaista. Murheen päivän teemaan liittyy tosin myös Saksassa käytettävä nimitys Karfreitag, jossa kar-osa on vanhaa saksaa ja merkitsee surua.\nMuualla korostetaan kärsimyksen sijasta päivän suurta merkitystä kristikunnalle: kuolemallaan Kristus voitti kuoleman. Siihen viittaa englanninkielinen nimitys Good Friday ’hyvä perjantai’. Romaanisissa kielissä on enimmäkseen käytössä nimitys, joka merkitsee ’pyhää perjantaita’ (esimerkiksi ranskan Vendredi saint). Ei edes lähisukukielessämme virossa ole pitkääperjantaita vaan suur reede eli ’suuri perjantai’. Se on käännöslaina venäjästä ja heijastelee ortodoksisen kirkon perinnettä.\nPohjoismaiden ulkopuolella lienee perjantai ollut pitkä vain Englannissa, jossa ilmausta Long Friday saattaa vieläkin tavata, joskin vanhentuneena, nykyisen nimen Good Friday sijasta. Kun kristinusko aikoinaan levisi Pohjoismaihin lähinnä anglosaksien käännytystyön tuloksena, on mahdollista, että kristillistä käsitteistöä ja myös juhlapäivien nimityksiä on tullut Englannin suunnalta. Pitkä on jäänyt tänne periferiaan senkin jälkeen, kun se englannin kielessä on vaihtunut hyväksi.\nPitkän säilyminen kertonee jotain myös pohjoismaisesta kansanluonteesta ja sen vaikutuksesta uskonnolliseen ajatteluun: täällä on puhdasoppisuuden ajoista asti (1600-luvun lopulta) korostettu kärsimyshurskautta, joten pitkäperjantai on ollut pääsiäisajan juhlista jopa tärkeämmällä sijalla kuin pelastuksen iloa kaikuva pääsiäinen. Perjantaita on juhlistettu aikoinaan jumalanpalveluksilla, jotka kestivät pitkälle iltapäivään. Joissain lähteissä pitkänperjantain nimeä selitetäänkin tällä seikalla. Mutta se ulottuu siis paljon kauemmas menneisyyteen.\nKirjoitus on julkaistu Helsingin Sanomien Kieli-ikkunassa 18.4.2000.


Älä koskaan lopeta uuden opettelua – yes girl\nPetra Korpi\t 19 kesäkuun, 2018 Hyvinvointi\nEt koskaan tiedä niin paljon, ettetkö voisi oppia jotain uutta.\nJoka kerta opetellessasi uutta, neuronien eli hermosolujen määrä sekä niiden välittämät impulssit aivoissasi kasvavat.\nUuden oppiminen ei ole iästä kiinni. Tutkimusten mukaan varttuneet oppivat kylläkin hitaammin, mutta oppiminen on pysyvämpää ja syvällisempää, sillä apunamme on elämänkokemuksemme sekä elämänviisautta.\nKuulemme nykyään paljon murinaa siitä, kuinka työpaikkoja vaihdetaan kuin sukkia eikä jakseta keskittyä yhteen asiaan. Pointtinsa tässäkin mutta samalla meistä on hienoa, että nykypäivänä monet keski-ikäiset kouluttautuvat täysin uuteen ammattiin tai uskaltautuvat lähteä jahtaamaan unelmiaan.\nyes girl haluaa ottaa mallia menestyneistä ihmisistä, joita monia yhdistää uteliaisuus ja halu oppia uutta. Haluamme lukea kirjoja, tutkia netistä mielenkiintoisia aiheita, kouluttautua, etsiä itsellemme mentoreita (kenties olla joillekin mentoreita) ja keskustella ystäviemme kanssa muustakin kuin päivän säästä. Me tykkäämme olla meitä viisaampien seurassa, sillä opimme aina jotain uutta.\nTykkäämme myös viettää aikaa lasten kanssa ja ottaa mallia heidän avoimesta tavastaan katsella maailmaa, ihmisiä ja asioita. Säilykäämme siis ikuisesti lapsina, niin uudenkin oppiminen käy helpommin.\nThere is much to admire about the way children learn, with open minds and fewer worries about mistakes!\nUuden oppiminen aikuisiällä on hyväksi meille koska\n– Se parantaa aivojen toimintaa\n– Se pitää mahdollisesti Alzheimeria tai muita dementian muotoja loitolla\n– Se on voimaannuttavaa\n– Se nostaa itsetuntoamme\n– Se voi lievittää yksinäisyyttä uusien tuttavuuksien myötä\nKuten jo sanottua, ikä on puolellamme. Olemme kokeneempia ja kurinalaisia kuin lapsena (toivottavasti). Meillä on ollut aikaa oppia virheistämme mikä tekee meistä päättäväisempiä.\nMe yes girlit aloitimme alkukesällä uuden harrastuksen, josta on kiittäminen ihanaa Vitamin Wellin tiimiä. Lajin arvasitkin jo varmasti postauksemme kuvista 😉\nVitamin Well järjesti nimittäin Tukholmassa makean tennisturnauksen, johon pääsimme ottamaan osaa. Kriseldahan luuli aluksi, että meidät kutsuttiin KATSOMAAN turnausta eikä pelaamaan siinä. HA! Olemme molemmat täysin aloittelija-tasolla, joten halusimme ottaa ennen reissua muutaman yksitystunnin ja nyt olemme aivan koukussa. Jos jotain olemme oppineet, on se, että tennis on ah niin h a a s t a v a laji!\nUuden oppiminen on usein myös sosiaalinen kokemus. Erilaisissa harrasteryhmissä kohtaa ihmisiä, joilla on samanlaisia kiinnostuksen kohteita. Hello parhaimmat deittiapajat!\nTykkäätkö maalata? Vuorikiipeillä? Runoilla? Ajaa rallia? Suunnitella vaatteita? Valokuvata? Mikä saa sinut nousemaan aamulla ylös sängystä innoissasi? Haluatko opetella jonkin uuden kielen? Tai aloittaa tenniksen, kuten me teimme.\nHarrastukset auttavat meitä hidastamaan tahtia ja varaamaan aikaa erityisesti sellaisille asioille, jotka eivät ole työhön liittyviä. Meillä yes girleillä on tässä vielä paljon opittavaa! Työt eivät saisi mennä niin usein harrastuksiedn edelle.\nUuden harrastuksen tai etenkään liikuntalajin aloittaminen tulisi olla meille jokaiselle mahdollista, olipa ikämme mikä tahansa. Jostain syystä uusien lajien pariin ei silti uskalleta enää aikuisiällä läheskään yhtä rohkeasti kuin lapsena. Pelkäämme, ettemme pärjää ja että tasomme ei ole tarpeeksi hyvä.\nSyy siihen, miksi monien aikuisten on vaikea oppia uutta tuntuu olevan myös siinä, ettemme ole tarpeeksi kirkkaassa ja rennossa mielen tilassa. Huomiomme on pääosin mielessämme risteilevissä ajatuksissa, joiden vuoksi tiedostamattamme juoksemme turhanpäiväisen ajattelun oravanpyörässä.\nSelkeä mieli on ylivoimainen etu missä tahansa asiassa. Kun mielemme on tyyni, olemme vastaanottavaisia uudelle tiedolle ja pystymme omaksumaan sekä soveltamaan sen välittömästi paremmin.\nPohtiessamme, miksi lapset ovat tehokkaampia uuden oppioita, huomaamme että he tekevät juuri päinvastoin kun aikuiset. Lapset eivät tee turhanpäiväistä ja stressaavaa ajattelutyötä mielessään, vaan elävät täysin hetkessä. He eivät myöskään tietoisesti yritä sovittaa kuulemaansa nykyiseen ymmärrykseensä vaan ovat uudelle tiedolle.\nTenniksen aloitus on ollut meille oiva esimerkki siitä, että tällaisten sovittujen työn ja kodin väliin sijoittuvien rajoituksien (aka sovitut tennistunnit) asettaminen on tärkeässä roolissa niin arjen rakennuspalikkoina kuin myös kehon ja mielen hyvinvoinnin kannalta.\nMuistakaa myös hyväksyä se, ettei kasvu eikä oppiminen useinkaan tapahdu ilman epämukavuuden tunnetta. Ne pallot ovat nimittäin pomppineet aivan minne sattuu ja vieruskentille on huudeltu anteeksipyyntöjä usein.\nOta siis kirja tai puhelin käteesi, lue, opi tai sovi ystäväsi kanssa vaikkapa lintujen bongaus -treffit.\nLet’s all be brave enough to be bad at something new!\nBack to basics: 7 päivän haaste\nyes girlin 5 tapaa mielen vahvistamiseen\nharrastus, hyvinvointi, lifestyle, uuden oppiminen\nPrevious Post yes girl LOVES: Egon alennusmyynnit!\nNext Post Grillattuja sateenkaaritikkuja ja mereneläviä


Uusi suunnitelma : itslearning Help Center\nMuokattu: Ti, 26 Huhti, 2022 at 10:56 AM\nUusi Suunnitelmat-työkalu on ollut aktivoitavissa julkaisusta R121 (kesäkuun puolivälissä 2021) lähtien.\nVoit testata uutta Suunnitelmat-työkalua omalla kurssillasi kääntämällä sen päälle (Suunnitelman asetukset -näkymässä) ja vastaavasti pois päältä, jos et vielä halua ottaa sitä käyttöön. Eli uuden ja vanhan version välillä voi vaihdella sujuvasti menettämättä mitään tietoja, kun tutustuu sen hienoihin ominaisuuksiin. Ominaisuuksiin ja muutoksiin voi tutustua alla olevan ohjeistuksen avulla etukäteen.\nHuomaa: Uusia ominaisuuksia ja toimintoja lisätään jatkuvasti. Seuraava ohjeistus selittää, mitä opettajat/kouluttajat voivat tehdä uuden Suunnitelmat-työkalun kanssa.\nLue tästä tarkemmin huomioitavista asioista, kun vaihdat vanhoissa kursseissa uuteen Suunnitelmat-työkalun versioon. Löydät myös ennakkotietoa mitä 129-päivitykseen on suunnitteilla. Sekä saat myös tietoa osasta loppuvuoden päivityksien mukana tuomista ominaisuuksista.\nUudet suunnitelmat ovat visuaalisesti kiinnostavampia\nParempi lajittelu ja enemmän keskittymistä siihen, mitä kurssillasi tapahtuu\nSuunnitelmat lajitellaan automaattisesti päivämäärän mukaan\nAuttaa keskittymään yksittäisiin suunnitelmiin\nKatso video (engl):\nKäynnistä uusi suunnitelma\nKlikkaa suunnitelmaa kurssien yleissivulla. Klikkaa ellipsi-painiketta (kolme pistettä vaakasuorassa) oikeassa yläkulmassa. Valitse suunnitelman asetukset.\nSitten voit kytkeä uuden suunnitelman kuten allaolevassa kuvassa.\nEt menetä mitään sisältöjä kun vaihtelet vanhan ja uuden suunnitelman välillä.\nPaluu vanhaan suunnitelmaan - käy läpi samat vaiheet ja kytke "Uusi suunnitelma" pois päältä. Voit tehdä tämän niin monta kertaa kuin haluat. Huomaa: kun vaihdat suunnitelmaa, oppijasi ja toiset opettajat, joiden kanssa jaat suunnitelman, näkevät sen suunnitelman, jonka olet valinnut. Muista kertoa heille vaihdosta.\nOpettajat näkevät aktiiviset suunnitelmat kyseiselle viikolle suunnitelmakortteina. (Katso alla olevaa kuvaa, missä näkyy kaksi suunnitelmakorttia - 'The American Dream' and 'Is Rocky an American hero?'.)\nSuunnitelmakortti näyttää yleiskuvan kunkin suunnitelman sisällöstä::\nSuunnitelman otsikon (The American Dream)\nAihe (Culture and Language yläpuolen kuvassa)\nAlkamis- ja päättymispäivämäärä\nJos opettajilla on paljon suunnitelmia viikolle, he näkevät 2 suunnitelmaa kokonaisuudessaan. Jos haluat nähdä lisää, napsauta "Näytä lisää" -painiketta.\nNapsauta suunnitelmakorttia avataksesi ja nähdäksesi kaikki suunnitelman tiedot.\nVasemmalla on yleistä tietoa suunnitelmasta, kuten otsikko, aihe, päivämäärä, näkyvyysvalitsin ja kuva / kuva.\nOikealla on suunnitelman kuvaus, resurssit ja aktiviteetit sekä oppimistavoitteet.\nOpettajat voivat määrittää, missä järjestyksessä heidän resurssinsa ja toimintansa tulee listata. He voivat järjestää luettelonsa uudelleen joko vetämällä ja pudottamalla tai näppäimistöllä.\nJos opettajat ovat lisänneet suunnitelmiinsa lisätietoja, esimerkiksi opettajien muistiinpanoja, ne näkyvät myös alareunassa.\nSivun yläosassa oleva 'Takaisin yleiskatsaukseen' -linkki vie sinut takaisin Kurssin yleiskatsaus -sivulle.\nSuunnitelmat-sivu antaa sinulle yleiskuvan kaikista suunnitelmista. Navigointia yksinkertaistetaan, jotta opettajien on helpompi löytää suunnitelmansa. Voit katsoa suunnitelmia eri vaihtoehtoja suodattamalla: nykyiset, viimeiset, ilman päivämäärää olevia sekä aiheiden mukaan.\nSuunnitelmat on lajiteltu päivämäärän mukaan. Yläosassa oleva suunnitelma on joko nykyinen tai seuraava tuleva suunnitelma.\nViimeisin suunnitelma näkyy luettelon yläosassa.\nJos et ole lisännyt kuvaa, näet paikkamerkkikuvan, joka on samanvärinen kuin aiheen väri.\nNe on lajiteltu siten, että viimeiseksi luotu suunnitelma on ylimpänä.\nAiheet toimivat kuten kansio tai tunniste, joten suunnitelmien järjestäminen on helpompaa. Opettajat näkevät luettelon aiheistaan sekä kansion suunnitelmista ilman aihetta. Jokainen aihe näyttää kyseisen aiheen suunnitelmien lukumäärän ja näytetyt päivämäärät viittaavat ensimmäisen suunnitelman aloituspäivään ja viimeisen suunnitelman päättymispäivään.\nAihekansio avautuu uudelle sivulle, jossa on kaikki aiheen suunnitelmat.\nLisää uusi aihe napsauttamalla vihreää Lisää aihe -painiketta.\nOpettajat näkevät vieläkin intuitiivisemman käyttöliittymän suunnitelmia luodessaan. Napsauta vihreää Luo suunnitelma -painiketta. Suunnitelmat lajitellaan automaattisesti päivämäärän mukaan, ja oletusarvoisesti ne eivät ole oppijoiden nähtävissä. Huomaa: Työskentelemme parhaillaan 'Play-suunnitelman' saataville asettamiseksi.\nTällä hetkellä olemme lisäämässä:\nSuunnitelmien yhdistäminen kalenteritapahtumiin\nPoikkitieteelliset suunnitelmat (opetussuunnitelmien välinen suunnittelu)\nToiminnallisuus suunnitelmien määrittämiselle tietyille opiskelijoille ja/tai ryhmille\nPäivitämme tätä sivua, kun lisäämme parannuksia.\nKirjoitathan sähköpostin englanniksi.


MuKin miesten joukkue karisteli sunnuntain M1DB pelin kauhut harteitaan ottamalla vakuuttavan voiton M1DA sarjan Porvoon Tarmosta. Seuraavana onkin vuorossa jo puolivälierä ja vastassa saman…\nM1DB jatkui MuKin osalta loppiaspäivän saunaillalla. Meno oli kovaa ja PS4 lauloi sulosävelmiään eri pelien muodossa. Ilta alkoi kuitenkin texas hold’em sittarilla, jossa Daniel ”Diego” Saranen…\nVälitilinpäätös MuKi miehet & U19\nSyyskausi on paketoitu nättiin kääröön hyvissä ajoin ennen joulua ja sekä M1DB:ssä että U19 SM-sarjassa Mukijengin otteet olivat kiitettävällä tasolla. Molemmissa sarjoissa joulutauolle päästään…\nPisteet kotiin Pirkkolassa\nU17-pojat palasivat voittojen tielle Huiman kustannuksella. Sunnuntai-illan (9.12.) SM-vääntö päättyi MuKin eduksi 15 pisteen erolla melko tasapainoisen esityksen jälkeen. Alku oli mukilaisittain…\nMukijengi onnistui laajalla rintamalla Tesoman hienossa palloiluhallissa ja M1DB:n kärkijengi RaPy kaadettiin lopulta selkein pistein 92-71. Ottelu alkoi MuKin komennossa ja kenttää juostiin sekä…\nMuKin U16 ikäluokan BBBL sarja jatkui viikonloppuna 30.11.-2.12. Jelgavassa Latviassa. Viikonlopun All Stars –leirityksistä ja aika mittavasta remppaosastosta huolimatta reissuun saatiin 10 pelaajan…\nKylmää kyytiä Honkahallissa\nSe oli yksi niistä peleistä… … joissa asiat eivät vain ota onnistuakseen. MuKin U17-pojat joutuivat kauden pahimpaan höykytykseen Tapiolassa perjantai-iltana 30. 11. Ensimmäisen jakson jälkeen eroa…\nCupin ensimmäisen kierroksen ottelun Salon Vilppaalle hävinnyt Mukijengi oli pakkovoiton edessä, jos taivalta kyseisessä sarjassa haluttiin jatkaa. Sama oli tilanne myös sarjaporrasta ylemmällä eli…\nU19 SM sarja jatkui lauantaina kotiottelulla tulokasjengi GTA:ta vastaan ja sunnuntaina miesten M1DB kausi jatkui Kaarinan Uraa vastaan. Molemmista peleistä onnistuttiin kairaamaan suhteellisen helpot…\nNotkahdus viimeisellä neljänneksellä\nMuKin alle 17-vuotiaat pojat pysyivät pitkään SM-sarjakärki HNMKY:n vauhdissa. Vieraiden tehokkuus lopussa oli kuitenkin liikaa kotijoukkueelle. Munkkiniemeläiset hävisivät sunnuntai-illan (25.11.)…\nSunnuntaina jatkui M1DB Hyvinkäällä ja vastaan asettui kotijoukkue HyPo. Vaihtelevien otteiden jälkeen voitto jäi kotijengille pistein 84-82. Ottelu alkoi vierasjengin komennossa ja MuKi piti pallon…\nU19 pelasi SM sarjaa lauantaina Sykin vieraana ja M1DB jatkui sunnuntaina kotiottelulla viime viikonlopulta tutuksi tullutta JyWeä vastaan. Molemmista otteluista onnistuttiin nappaamaan lopulta…\nMuKin 17-vuotiaat pojat eivät pystyneet vastaamaan vieraissa Ura Basketin loppurynnistykseen. Kovatempoinen ja hyvätasoinen peli tarjosi myös ilonaiheita Kaarinaan isänpäivänä matkustaneille…\nMuKin miesten jengin tiukka kahden viikon ja kuuden pelin rupeama saatiin voitokkaaseen päätökseen, kun sekä Jyväskylästä että Äänekoskelta saatiin kotiin tuliaisiksi sarjapisteet ja asema M1DB…\nSuomen Cup saatiin MuKin osalta polkaistua käyntiin ja vastus oli sieltä kovimmasta päästä, kun Korisliigaa johtava Salon Vilpas oli Munkassa vieraana. Kyyti oli alusta saakka melko kylmää ja…\nMuKin 17-vuotiaat pojat ottivat kotivoiton Feeniksistä ja kohensivat sijoitustaan tiiviissä SM-sarjataulukossa. Sunnuntai-illan (4. 11.) pelin avausjakso oli kotijoukkueelle menestys ja…\nMuKin vanhimmat junnut saivat viikonlopun aikana tappiokierteen poikki ja sekä U19 SM sarjasta, että M1DB:stä kaivettiin selkeät voitot. Puolustusta on treenattu viimeiset pari viikkoa kovasti ja…\nTiistai-iltana Munkassa vastassa oli sarjan voittajasuosikki Honka. MuKi pyristeli mukana sen minkä pystyi, mutta ei mahtanut lopulta paremmalleen mitään. Honka vei sarjapisteet mukanaan Espooseen…\nU17 SM sarjassa tiukka vierastappio\nMuKin 17-vuotiaiden poikien vierailu Hyvinkäällä päättyi viiden pisteen tappioon. Vierasvoitto oli pitkään haarukassa Martinhallissa käydyssä perjai-illan (26.10) koitoksessa, mutta ihan loppuun asti…


Kevään asuntomarkkinat: konkari myy, noviisi ostaa | Kauppalehti\nKevään asuntomarkkinat: konkari myy, noviisi ostaa\n15.4.2014 06:00 päivitetty 15.4.2014 12:15\nParin viime vuoden aikana erityisesti yksiöiden hinnoissa on näkynyt uusien, hieman kokemattomien asuntosijoittajien aiheuttama pomppu.\nVuokraturvan hallituksen puheenjohtajan Timo Metsolan muikaan tänä keväänä konkarit myyvät ja noviisit ostavat.\nAsuntosijoittamisen ammattilaisen silmin yksiöiden houkuttelevuus on laskussa ja hinnoissa ilmaa. Syypäänä ovat asuntomarkkinoiden noviisit.\nVuokraturvan hallituksen puheenjohtajan Timo Metsolan mukaan lähes jokaista asuntoa kohden löytyy yksityinen sijoittaja, joka on valmis maksamaan niin sanotusti liikaa.\nYlimääräistä pulittavat ovat tyypillisesti ensimmäistä sijoitusasuntoaan ostavia henkilöitä, jotka ovat innostuneet asuntosijoittamisesta hiljattain. He pitävät asuntoa vaihtoehtona heikolle talletuskorolle tai turvasatamana varoilleen.\nOma ryhmänsä ovat myös ne, jotka matalien korkojen turvin ostavat sijoitusasuntoja suurella velkavivulla ja hyvin pienellä omalla pääomalla. Tässä joukossa on Metsolan mukaan paljon nuoria miehiä.\n”Usein innoitusta on saatu menestystarinoista, joita on seurannut, kun asuntosijoituspiireissä tunnetut sijoittajat toimivat näin 1990-luvun lopussa ja viime vuosikymmenen alussa”, Metsola kertoo.\n”Vaikka itsekin kuulun tällaista sijoitustoimintaa tuolloin harrastaneisiin, muistuttaisin markkinatilanteen olevan nyt varsin erilainen”, hän jatkaa.\n1990-luvun lopussa vuokramarkkinat olivat vasta hitaasti kehittymässä vuokrasääntelyn purkamisen jäljiltä ja asuntojen hinnat toipuivat laman notkahduksesta.\n”Nyt vuokra- ja asuntokauppamarkkinoiden tilanne on aivan toisenlainen, ja suuren velkavivun käyttöön liittyy isompi riski”, Metsola sanoo.\nKokemattomat tekivät hintoihin pompun\n”Yksiöistä on selvä ylikysyntä, ja halutuimmilla alueilla niiden hinnat ovat kohonneet niin korkeiksi, että prosentuaalinen vuokratuotto jää selvästi matalammaksi kuin aiemmin”, Metsola kertoo.\nKilpailutilanteissa yksiöistä tehdyt tarjoukset saattavat nousta suhteettoman korkeiksi, jopa selvästi yli pyydettyjen hintojen. Metsolan mukaan näyttäisi siltä, että osasta yksiöistä maksetaan ylihintoja.\n”Näin käy helposti varsinkin silloin, kun sijoittaja on kokematon ja kiireinen, eikä osaa täysin huomioida niitä tulossa olevia peruskorjauksia, joista yhtiökokous ei ole vielä tehnyt päätöstä.”\nMuissa kokoluokissa kuin yksiöissä kysyntä on vähäisempää, eikä sijoittajien vaikutus niiden kaupassa näy samalla tavoin. Kaksioiden ja suurempien asuntojen kauppa onkin nyt selvästi hiljaisempaa, ja hintapyyntöjä on niissä usein jouduttu alentamaan.Metsola myöntää, että esimerkiksi pääkaupunkiseudun ja kasvukeskuksien yksiöt eivät ole enää läheskään yhtä houkuttelevia kuin viime vuosikymmenellä. Ammattisijoittajat ovatkin lähinnä myyntilaidalla.\n”Monen mielestä nyt on otollinen hetki voittojen kotiuttamiseen sijoitusyksiöitä myymällä”, Metsola sanoo.\nToisaalta jo vuosia sitten sijoitusasunnon ostanut saa sille hyvän vuokratuoton.\n”Siksi moni ammattimainen tai puoliammattimainen asuntosijoittaja tyytyy tällä hetkellä pitämään ne asunnot, jotka hänellä on. Ei siis osta lisää, mutta ei myöskään myy entisiä”, Metsola kertoo.\nNämä asunnot käyvät kaupaksi\nVälittäjä: Asuntokaupan padot natisevat jo\nArvio asuntomarkkinoista: "Epäilyä ja lykkäämistä"