JÄLKISANA – YLIMAALLINEN ILMESTYS SKODA OCTAVIAN HAHMOSSA\nMenneen viikon keskiviikkona Kansallisteatterin Omapohjassa koitti Rambo-performanssin jäähyväisnäytäntö. Olimme työstäneet esitystä syyskuun ensiviikoista pitäen, rakentaneet sitä kuin värikylläistä, uhkean monenkirjavaa freskoa. Laskemattoman monet ajatukset olivat kiinteytyneet teatterikappaleeksi ja Omapohjan näytäntökauden päättyessä, viimeisen esityksen iltana, mieleeni änkesivät asiaankuuluvan melodramaattiset, mahtipontiset ja sentimentaaliset ajatukset. Oli todettava vääjäämätön – päätepiste, loppu.\nYleisön kadottua kotimatkalle teatteritilaan ja sitä ympäröiviin lämpiöihin levisi raatelevan eleginen kaipauksen tuntu. Lavarakenteet purettiin, yksi toisensa jälkeen. Sen seuraaminen kosketusetäisyydeltä oli kammottavaa, suorastaan sietämätöntä: tunsin kuin minuuteni olisi piesty ruhjeille, kuin identiteettini joka oli näinä aikoina niin vahvasti ja erottamattomasti henkilöitynyt Ramboon, mestattaisiin pyövelimäisesti, paljain käsin. Esitystilaa leikkaavat nyörit, joihin oli ripustettu kaikenmoista sekalaisaineksista kesänviettorekvisiittaa tylsäpiikkisestä talikosta metallikorvoon ja juhannusvihdasta kauhtanamaiseen leninkiin, riuhtaistiin alas. Silmiemme edessä teatterintekijöiden ammatillisen tragedian anomalia – persoonani käytävällä viruvissa jätesäkeissä.\nSisälläni muljahti. Herkistyin.\nSeuraavana aamuna nukuin myöhään, näin hourailevia unia. Kun viimein havahduin valveille, lekottelin vuoteessani pitkän tovin. Katselin kattoa verestävin kelmu-silmin.\nMielenkuohuni oli talttunut ja kykenin jälleen ajattelemaan selvästi ja määrätietoisesti. Ajatukset toivat lohdun.\nMuuan poeettisen kierrätysvirkkeen mukaan olemme olemassa vain toistemme sydämissä. Se, mikä ei tavoita tietoisuuttamme ja elämänpiiriämme, tiedättehän, se maailma ei ole meille todellinen. Kun tämä tikahduttava solipsismi asetetaan teatterintekijöiden ammatillista tragediaa vasten, löydämme jotakin perimmäisen huojentavaa, hoivaavaa ja lohtua tuovaa: jos Rambosta yksikin taiten toteutettu näyttämökuva, replikointi tai koko avartava ja sulostuttavan lämminsydäminen pohja-ajatus, jos jotakin esityksestämme syöpyi katsojakuntamme mieliin, tyhjenevät elegiset tunnot painekattilan tavoin – mitä muuta tämä on, jollei ikuisuuden ilmenemismuoto?\nMatka jonka olen kulkenut, ajatustaival, on ollut unohtumaton ja ennen muuta tavattoman opettavainen – koen roihuavaa tarvetta lausahtaa vielä julkisestikin kiitokseni Elinalle, joka soi minun paitsi nähdä hurmaavan läheltä korkealuokkaisen näytelmän kehkeytymisprosessin, myös tilaisuuden vaikuttaa ja ottaa kantaa taiteellisiin sekä dramaturgisiin linjaratkaisuihin. Omapohjan jäähyväisnäytännön jälkeisinä päivinä olen läpikolunnut harjoitusperiodin hyörinässä rustaamiani reunamerkintöjä ja hajamietteitä, koostanut ne yhteen. Näin on muotoutunut jonkinlainen yksityinen maksiimikokoelmani, Teatteriohjaamisen Ensyklika – rykelmä yleisohjeiksi juonnettavia periaatteita, jotka ovat luovuttamattoman kallisarvoisia, päätinpä sitten myöhemmällä uravaelluksellani tukeutua niihin, tai murskata ne.\nTodettakoon vielä se, että kun alkukesällä minulle esitettiin toive Rambon Julkisen Työpäiväkirjan kirjoittamisesta, säännönmukaisesta ja kiehtovan omavaltaisesta työstä, se oli osapuilleen parasta mitä juuri silloin saattoi tapahtua. Sittemmin olen blogin suhteen, kivistävän kertautuvasti, epäillyt kaikkea – suurin huolenaiheeni on ollut se, että syvähenkiset ja taideteoreettisiksi äityneet merkintäni ovat ikään kuin ’eriparisia’ itse näytelmän kanssa. Tätä kirjoittaessa ymmärrän duubion järjettömyyden ja mielettömyyden – aiheellista onkin kysyä: mitä samanhenkisyys sitten olisi tarkoittanut?\nUskoakseni tämä osoittaa, vankkumattomasti, että juuri minun tuli luoda Julkinen Työpäiväkirja, kirjallinen punos, koko paperinen universumi.\nNäiden merkintöjen maaninen kirjoittaminen avasi patoluukkuni.\nNyt voin hyvin taas.\nTeatterimaailmassa kohtityöntyy toistuvasti mystifioitu määre "ensi-illan taikapiiristä". Kovapintaisena pragmaatikkona ilkeän epäillä, että kyseessä on perustavimmiltaan vain vinha, produktiivinen toimeliaisuus jonka kantaesityksen läheisyys luo, ts. "ilman deadlineja mikään ei koskaan valmistuisi". Oheista otosta olen katsellut hartaan pitkällisesti, kärsivällisesti, etsien vastausta – jotain merkityksellisestä se tuntuu signaloivan, mutta mitä? Tätä mietin yhäkin, saamatta vastausta.\nViimeisen esityksen iltana, ennen hyvästienjättöä, tapahtui sävähdyttäviä.\nTeatterin tyvenelle oli pysäköity syvänsininen farmarimallinen Skoda Octavia, otaksuakseni jokaista piirtoaan myöten sellainen, jolla Rambo uneksijanomaisissa, sykähdyttävissä haaveiluissaan kuvitteli biologisen isänsä kaartavan pihaan.\nKatsoin autoa kookkaasta ikkunasta, silmät ymmyrkäisinä, ajatellen: ylimaallinen ilmestys Skoda Octavian hahmossa.\nLausuttuani herkkätuntoiset hyvästit työryhmällemme, heille joihin olin kiivasluonteisen harjoituskautemme aikana niin kovasti kiintynyt, lähdin.\nPoikkikadulla pyörteili tuuli.\nKuvittelin kumaran hahmon pakkautuvan autoon ja ajavan tiehensä.\nTaustoitettakoon niukkasanaisesti: julkaistuani tässä blogissa marraskuisen kronikoinnin ”Juonikasta markkinointiproosaa”, tekstivuodatuksen joka oli kurittomuudessaan ja heltymättömyydessään eräänlaista totuudenetsintää sekin, tunsin mekastaneeni kylliksi. Toteuttaneeni vähäistä, mutta kuitenkin sanottavaa väärämielisyyttä: päällystin Rambon omilla ajatuksillani, olkoonkin että ajatukset olivat yksinomaan harjoitusprosessin hyörinässä sukeutuneita. Kaipasin moniäänisyyttä, olinhan tässä julkaisukanavassa lopen kyllästynyt omaan ääneeni. Käännyin Jimi Holmbergin, näyttelijämme, puoleen. Tämänkertainen merkintö onkin hänen. Jimi pohtii roolityötään, ryhmädynamiikkaamme ja Rambo-nuortenromaanin viehätysvoimaa. On maanantai, 7.12.\nTaiteilijoiden keskellä tunnen itseni petturuksi ja teeskentelijäksi. Aivan kuin jokaisella olisi suunnaton palo, äärettömästi intohimoa tehdä juuri sitä, mihin on keskittymisensä kohdistanut – oli kyse sitten musiikista, kuvataiteesta tai teatterista. En voi välttyä alemmuuskompleksilta istuessani nuoren, asiantuntevan teatterilupauksen vieressä tai kätkeä sitä pientä kateutta, jota koen kuunnellessani ikäisteni säveltämiä kappaleita. Kateus muuntuu nopeasti kiukuksi – kuinka minä kehtaan edes väittää tekeväni taidetta, kun toiset ovat näin suvereeneja?\nRambo-teatteriproduktion koe-esiintymiset jäivät mieleeni erityisesti tarjokkaiden laadun suhteen – pyrkijöinä oli monia todella taidokkaita esiintyjiä, joiden läpipääsyn ajattelin olevan taattu. Ihmiset tulkitsivat erilaisia tilanteita ja harjoitteita niin vakuuttavalla otteella, etten todellakaan kadehtinut Elinaa. Koe-esiintymiset jakautuivat kahdenlaisiin pienryhmärykäisyihin. Ensimmäistä varten tuli opetella monologi, joka esitettiin 3-4 hengen ryhmissä. Tämän lisäksi esitimme erinäisiä improvisaatiokohtauksia ja luimme tekstiä tapaillen eri tunnetiloja – hyvin perinteistä näyttelijänharjoittelua siis. Pääsin esittämään monologin rikollisen hahmossa, ja yksi vankilaimprovisaatiokin toteutettiin. Kenties minä vain sitten luihuine piirteineni olin kuin räätälöity Riston rooliin, samoin kuin oli mahdoton nähdä sopivampaa Ramboa kuin Eetu tai sopivampaa Liinaa kuin Annukka. Useampaan otteeseen Elina on puhunut treeneissämme siitä, että hän katsoi näyttelijävalinnoissamme taitojemme lisäksi myös olemustamme – siis soveltuvuuttamme rooliin. Nyt kun olemme tehneet tätä elokuusta lähtien, tinkimättömästi, ymmärrän täysin mitä hän tarkoittaa.\nEn lähtenyt Rambon koe-esiintymisiin syväluotaavan ja monipuolisen tarinan vuoksi, vaan yksinkertaisesti siksi, että teatterikärpänen puraisi minua. Kalliolais-castilla maustettu näytelmä Kansallisteatterissa? Kiehtovaa! Päälinjat juonesta selvisivät minulle kuin ohimennen, hakuprosessin aikana.\nRambo on tarinana simppeli, mutta äärimmäisen tärkeä. Sen teemat – erilaisuuden hyväksyminen, oman tilan löytäminen – ovat nuorille keskeisiä, mutta liian usein nuortenkirjallisuudessa sivuutettuja. Tarinassa kuljetaan iloisten ja aurinkoisten hetkien kautta pimeälle puolen, sivutaan niin alkoholismia kuin internetin predator-kulttuuria. Rambo on ylivilkas joukkoon sopeutumaton nuori, epätäydellinen ja juuri siksi täydellinen tällaisen tarinan päähenkilöksi.\nSyytämme helposti nykyaikaa ja lääketiedettä liiallisesta diagnosoinnista, lääkkeillä turruttamisesta. Ei kuitenkaan ole vain ilkeiden lääkärien vika, että nykyään yhä useampi lapsi saa ADHD-diagnoosin. Kyseessä on oikeamminkin se, että tunnistamme helpommin tällaisen käytöksen – juuri tämän takia Rambo on äärimmäisen tärkeä tarina. ADHD:n ollessa hyvin mediaseksikäs puheenaihe, tarvitsemme realistisia ja sympaattisia tarinoita aiheen tiimoilta. Rambon opetuksiin kuuluu, ettei ylivilkkaudesta tai erilaisuudesta tule vaieta, eikä erilaisia yksilöitä teljetä koekaniineiksi. Yhteiskunnan tulee sopeutua näihin yksilöihin eikä toisinpäin.\nEsitän Rambon äidin Annan miesystävää, Ristoa. Riston näytteleminen on etuoikeus, sillä häneen kulminoituu yksi Rambon hienoimmista viesteistä: habitus ja ulkoinen olemus eivät ole yhtä ihmisen arvon kanssa. Risto on mitä on: rähjäinen turjake, jota voi vaivatta epäillä autostereoiden varastamisesta. Tämä ei kuitenkaan kaikinpuolisesti määrittele häntä – pinnan alla on läheisiään varauksettomasti rakastava mies, joka on valmis poistumaan mukavuusalueeltaan auttaakseen muita. Hahmokehityksen mittaan Risto ei kuitenkaan vaihda flanellipaitaansa puvuntakkiin. Sellainen olisi tasapäistämistä, ihmisen asettamista samaan muottiin. Rambon viesti on juuri päinvastainen. Ihminen voi näyttää kierolta, kenties skolioosi on latistanut hänen ryhtinsä, mutta silti hän voi olla oikeamielinen, hyväsydäminen. Puvut ja ulkomuoto eivät tee ihmistä, toiminnat ja ajatukset tekevät.\nKoen onnistuneeni tyynnyttävästi hahmon kehittelyssä. Ilmeisin vaihtoehto olisi ollut karski, rääväsuinen linnakundi, mutten osaa antaa sirolle olemukselleni sellaista muotoa. Lähdin ajattelemaan roolityötä pikemminkin tunteiden kautta.\nRisto on joutunut tuntemaan joukkoon kuulumattomuutta ja ennakkoluuloja, Rambon lailla. Tämä on muovannut hänestä aran ja estoisen – hän ottaa minimaalisesti kontaktia tuntemattomiin ja heihin, jotka vaikuttavat epämieluisilta. Tämä näkyy vaitonaisuutena ja välttelynä, joka patoaa aggression ja saa sen lopulta purkautumaan, ryöpsähdellen. Risto on kuitenkin vahva – Annan sairastuttua masennukseen hän voisi lähteä lätkimään ja touhuta ties mitä hämärähommia, mutta sen sijaan hän paiskii visusti töitä ja pysyy loppuun asti Rambon ja Annan tukena. Mieleni olisi tehnyt kehittää Riston ja Rambon suhdetta entisestään. Siihen olisi kuitenkin vaadittu useampi kohtaus lisää.\nOppimisprosessina Rambo-teatteriproduktio on ollut huikea. Olen oppinut paljon näyttelijäntyöstä ja mennyt paikkoihin, joihin en uskonut meneväni.\nJouko Turkan metodeihin perustuva harjoite eräänä treenikertana teki minuun lähtemättömän vaikutuksen. Juoksin romahtavan, palavan kaupungin keskellä etsien pikkuveljeäni, ja heti perään riitelin ryhmäläiseni kanssa – ei, tämä ei ole vain poseerausta ja Broadwayta. On huikeaa, miten paljon näyttelemisessä on kyse oikeista tunteista, eikä vain tunteiden imitoimisesta. Uskon saaneeni näyttelijänpalettiini lukemattomasti uusia pikku kikkoja, joilla parantaa työskentelyäni vastakin. Suurin oivallukseni on se, ettei Suurta Oivallusta ole – teatteri on subjektiivisuutta, yksilösuorituksista muodostuva kokonaisuus. Ei ole yleismaailmallista säännöstöä, joka määrittelisi Hyvän Näyttelijän.\nViime päivinä esiintyjälämpiössä ja treeneissä on ollut hyvä fiilis, jännityksestä ja kiireestä huolimatta. Kun ei tarvitse jännittää muiden seuraa, tunnelma pysyy rauhallisena ja hallittuna. Kyseessä ei ole porukan tuttuus – monikaan meistä ei tuntenut työtovereitaan entuudestaan, mutta silti tunnelma on vapautuneempi kuin monissa yhteisöissä. Vapautuneisuus johtaa siihen, että ideoita lentää herkästi ja näin myös näytelmä jalostuu. Myös yhteisö tuntuu turvalliselta. Työilmapiiri on kannustava, eikä turhanaisiin ongelmiin takerruta vähimmässäkään määrin. Oikeastaan suurimmat ongelmamme ovat satunnainen työrauhan rönsyilevyys ja kiireen aiheuttama kireys. Nekin, luullakseni, esiintymisrutiini hätyyttää.\nPuhuessamme Rambosta, rönsyilevyys ei olekaan enää negatiivinen asia. Rambo ottaa rönsyilyn positiivisena ja hyväksyttävänä asiana, jota tulee vaalia – kaikkihan ovat hiukan vinksallaan. Produktiomme on täynnä loistavaa roolityötä, koskettavaa tunnelmointia ja mieleenpainuvia hetkiä. Tämän työn hienous on siinä, ettei kaikki koko ajan ole niin täydellistä – niin paradoksaaliselta kuin se saattaakin kuulostaa.\nHelsingin Kirjamessujen oheispainate on silopaperinen lehdykkä. Hän, joka painotuotteeseen on syventynyt, hänen katseensa on taatusti nauliintunut sivulle 61, messuohjelmakoonnin ”sakaraan”, alaotsikointiin Rambo – nuortenkirja nousee Kansallisteatterin lavalle.\nTuomme Kirjamessuille, Kallion lukion opiskelijoiden tahdittamalle Louhi-lavalle, harjoitushuoneesta irrotetun kohtauksen joka ei ole kaikenkattavuuteen kurottautuva, ei alkuunkaan summaarinen, pikemminkin, sanalla sanoen: maistiaisesitys, suupala. Messuvieraille suodaan mahdollisuus ikään kuin avaimenreikäkurkistukseen.\nLauantaina 24.10. on Louhi-lavalla kokonainen tunti pyhitetty yksin Rambolle: klo 13.30-14.00 esikoiskirjailija Nadja Sumanen valottaa teosta itseään, toisin ilmaistaksemme: puhetta kirjallisuudesta! Puolen tunnin vierähdettyä Elina kapuaa estradille ja istuutuu Nadjan viereen ruotimaan Rambon näyttämödramatisointia ja teatterikappaleen sysäyksittäistä kypsymistä. Jonkinlaisena retorisena ulokkeena kuulemme myös, kenties jotakuta näyttelijöistämme, kenties minua. Maistiaisesityksemme valtaa lavan keskustelun tauotessa, jonakin hetkenä aikajänteellä 14-14.30.\nTätä tuokioperformanssia olemme harjoitelleet menneellä viikolla ankaran työteliäästi. Nyt jännitämme tahoillamme, esilämmitämme itseämme yksilöllisillä ja yleistämättömillä metodeilla, minä vailla minkäänmoista metodia – istun aloillani ja tuijotan rävähtämättä eteeni, kuvittelen silminnähtäväksi sen mikä meitä odottaa, tulevan: Louhi-lavan ympäryskahinan, ohikulkevan ihmismassan, pihisevän supatuksen, hervottoman hyörinän – mikrofonien kytkentä-äänen ja kovaäänisten sorinan.\nKeskityn kokopäivätoimisesti jännittämiseen.\nSatunnaisotos ensimmäiseltä messupäivältä. Nyt tiedätte osapuilleen mitä odottaa.\nKeuruun painotalosta rahdattiin Helsinkiin Rambo-kirjan lämpimäiskuorma. Mennen viikon keskiviikkona tapahtui seuraavaa: jäin raitiovaunusta Bulevardilla, harpoin rivakoin askelin kohti Uudenmaankadun kirjakauppaa. Sisälläni mekasti intomielisyys, joka teki minusta rauhattoman – olin odottanut painettuun kirjaan tarttumista kärsimättömänä ja viimeisinä viikkoina odotus oli äitynyt miltei sietämättömäksi, eritoten niinä hetkinä jolloin matkustin sanokaamme linja-autossa ja jolloin minulla ei ollut mitään varsinaista ajatuksellista kiintopistettä, ei kertakaikkisesti mitään muuta ajateltavaa, jolla syrjäyttää nämä samoja, jo urautuneita reittejä kulkevat ajatukseni, jotka olivat ulkokohtaisia ajatuksia toden totta, nämä ajatukset: muistin etabloituneiden kirjailijoiden toistelleen sanoma- ja aikauslehtien joutavissa artikkeleissa, henkilökuvissa – tällaisten juttujen lukemisen olin lopettanut jo hyvän aikaa sitten, siitä yksinkertaisesta syystä, että olin kadottanut uskoni siihen että ne onnistuisivat sanomaan ylimalkaan mitään relevanttia, nehän olivat toinen toistaan pingottuneempia autobiografisista yksityiskohdista, joilla ei useimmissa tapauksissa ollut mitään tekemistä kirjoitetun teoksen kanssa, ja niinpä ne huuhtoutuivat mielestäni niin kuin kaikki merkityksetön huuhtoutuu, ja juuri niin arvokkaita ne olivat – lausahdusta, joka oli jäänyt kellumaan mieleeni maneetin tavoin. Kirjailijat olivat toistelleet, että painotuotteen hohde (aivan tätä ilmaisua he eivät käyttäneet, mutta minä käytän) toisin sanoen tunne, joka valtaa tekijän silloin kun hän saa hyppysiinsä vastikään painokonelämpimän niteensä, kun hän nuuhkii sen taitteita ja sormeilee selkämystä sekä juhlallisimmassa tapauksessa mahdollista suojapaperin kohokuviointia, että siihen liittyvä ritualistinen glooria, ettei se katoa koskaan. Kirjoittamisellani on myös liikanaisen pintapuolisia alkusytykkeitä – tunnustetaan nyt kaikki samassa rytäkässä – ja yksi vallitsevimmista on ollut saada joskus tietää, mitä on painotuotteen hohde. Olin kuvitellut sen tunteeksi, jota ei voi lähestyä hypoteettisesti. Tunteeksi, joka on koettava. Ja koska olin seurannut Rambon julkaisuprosessia monessakin mielessä kosketusetäisyydeltä, ajattelin nyt saavuttavani tuosta tunteesta kipenen. Äkkiä olin perillä. Tuumieni aapavaelluksen katkaisi näkymä Uudenmaankadun kirjakaupan myymäläkynnykseltä: tiskille oli pinottu Ramboja, painokset odottivat työryhmäämme ja minua. Lausuin alkutervehdyksen kirjakaupan henkilökunnalle, askelsin tiskille, tartuin päällimmäiseen niteeseen, hypistelin sitä, nuuhkaisin sen taitteita ja hyväilin sen selkämystä, suunnittelin synopsismaiseen takakansitekstiin syventymistä. Siihen kärsivällisyyteni ei kuitenkaan riittänyt. Pyörittelin kirjaa käsissäni, ja silloin hienoinen pettymys levisi rintakehääni. Rambosta oli päätetty tehdä ulkonaisilta piirteiltään mitä tyypillisin nuortenkirja: se oli yliveto eli kansipaperiton kovakantinen kirja niin kuin monilukuiset muutkin nuortenkirjat. Kirjan kansikuva oli upea, erityisen mieltä hiveleviä olivat jäntevyyttä ilmaisevat viivat, jotka graafikko on piirtänyt tukevaan männynoksaan tarttuneisiin käsivarsiin, mutta tämä ei lohduttanut minua, en kerta kaikkiaan saattanut sivuuttaa sitä hiertävää mielikuvaa, että jos Rambo aseteltaisiin muiden nuortenkirjojen viereen, apeaan hyllyvälikköön, varttuisi mielessämme estämättömästi vain yksi ajatus: nämähän ovat yhtä ja samaa.\nTämänkertainen merkintöni käsitteleekin kirjallisuutta.\nKuten yksiselitteisesti käy ilmi: kirjallisuutta.\nOn lempeänlämmin kesäpäivä, aurinko kultaa maisemaan ja kuvitelkaa loput.\nRambo juoksee maantietä ekonomisen kevein, pitkin askelin, harjoitellen sprinttimatkan triathlonia varten. Äkkiarvaamatta takasuunnasta kiirii polkupyörän pinnojen räminää ja sisäkumin hankausääntä, matkantekoa hidastavia tössähdyksiä lietteeseen. Polkupyörän selkään hypännyt Liina, teini-ikäinen tyttö johon Rambo hidassysäyksisesti on tutustunut kesänviettopaikalla, ilmaantuu Rambon viereen ja tarjoaa tälle muovipulloon lasketettua vettä. Käydään lyhyehkö dialogi, jonka lopputulemana romaanihenkilöt päättävät pitää huilaustauon (romaanissa vanhoista puhelinpylväistä rakennetussa kodassa, näytelmässä – viimeisimpien suunnitelmiemme mukaan – vantteran puun juurella, sen viileässä varjossa). Rambo istuutuu kodan edustalla könöttävälle jäkälöityneelle, kiikkuvalle levähdyspenkille. Liina avaa kotaan vievän oven ja ehdottaa, että jospa he astuisivat sisään. Hetken emmittyään Rambo taipuu ehdotukselle, pörrääväthän ulkona herhiläismäiset paarmat.\nSavunkatkuisessa kodassa Liina asettuu porontaljalla pehmitetylle penkille ja aloittaa seksuaalisesti implisiittisten viekoittelun. Jo aiemmin Liina on osoittanut kiintymystään ja pyrkinyt ilmituomaan elävöitynyttä libidoaan, täsmälleen niin kuin teini-ikäinen sen tekee: ”Se alkoi tunkea seuraani jatkuvasti, tuli ihan ihoon kiinni ja katsoikin eri tavalla kuin ennen, jotenkin hitaammin. Ruokapöydässä Liina nappaili haarukallaan tomaatinpaloja lautaseltani, koska se tiesi, etten välittänyt vihanneksista.”\nKodassa, silloin kun Rambon silmät ovat tottuneet hämärään ja silloin kun hän jo erottaa mustuneiden kivenmurikoiden rajaamaan nuotiopaikan, on Liina nyhtäissyt päällyspaidan yltään. Hän lekottelee porontaljan päällä silkassa alustopissa ja hameessa. Heidän katseensa kohtaavat, pohjimmiltaan: seksuaalinen himo kaikinpuolisen tietämättömyyden.\nLopulta Liina esittää Rambolle kysymyksen. Koittaa viekoittelun kliimaksi kuin seisminen värähdys.\n”Haluaisitko sä koskettaa mua?”\nRomaanikohtauksen päätteeksi Rambo hivuttautuu, tai ”kitkuttaa” itsensä porontaljalla likemmäksi Liinaa, silittää tämän jalkaa ja pukahtaa pidättyväisesti, vapautuakseen vaivaannuttavasta ja epätietoisuuteen suistaneesta tilanteesta: ”Mä oon nyt aika hikinen tässä”. Kaikista puhuttelevin on kuitenkin kohtauksen päättävä repliikki, joka on tarkkanäköisyydessään hämmästyttävän: ”mut kiitos kuitenkin.”\nRambo on autuaallisen tietämätön kaikista kohtityöntyvistä siveettömyyksistä – hän on aidosti seksuaalisuuden ulkopuolella, joka on perimmäisen poikkeuksellista nykymaailmassamme, ottaen huomioon hänen 14-vuoden ikänsä. Alusta pitäen olen nähnyt tässä päähenkilömme alkutilanteessa jotakin tavattoman kaunista, kykenemättä kuitenkaan selittämään tyynnyttävästi, mitä ja miksi.\nVoisiko impressioni kuontua siitä, että Rambon puhuessa intohimoisesti uusiutuvalla ekoenergialla toimivasta yleismoottorista, jolla pysäyttää ilmastonmuutos, ja kun hän vertaa luokkatoverinsa Oonan niskahiusten pyörrettä Whirlpoolin galaksiin, siis siitä että hänen eksistenssinsä on ikään kuin syvänteitään myöten vapaa seksuaalisista jännitteistä, ja hänen ilmeensä, eleensä, koko intohimoinen suhtautumisensa maailmaan, ettei siihen ole sekoittunut mitään ekivookkia, ei mitään julkilausumatonta? Kun myötäajatuksissani hänen vilpitön kiinnostuksensa astronomiaan kohtaa seksuaalisen ummikkomaisuuden, syntyy vaikutelma siitä ettei hän suolla omailmeisiä vertauskuvia tehdäkseen vaikutusta kehenkään, että hän tekee sen vilpittömästä kiinnostuksesta, intohimosta.\nTästä en tietenkään voi vakuuttua, mutta jo pelkkä aavistus riittää.\nSe on minulle kauneutta.\nOtavan nuortenromaanikilpailun palkintoperusteluissa Nadjan käsikirjoitusta kiiteltiin muun muassa seuraavin sanankääntein: ”Hiuksenhienoilla piirroilla Nadja Sumanen maalaa näkyviin kesäisen järvimaiseman äänineen, makuineen, väreineen ja tuoksuineen.” Ennen kuin tämän kirjoituksen aihelma oli varttunut mielessäni, ajattelin luonnehdinnan olevan tyypillinen ja siinä kaikki. Vasta nyt, tarkastellessani Rambon seksuaalista kehitystä romaanissa, ymmärrän, että luonnehdinta on muutakin, jotain enemmän, totta.\nVarhaisin viite minäkertojapojan seksuaalisesta kypsymättömyydestä on kirjattu toiseen lukuun: ”Kun muutaman tunnin kuluttua hilauduin kotiin, rötkötti äiti t-paitasillaan keittiön tiskipöydän ääressä ja ryysti ruskeaksi pinttyneestä lempimukistaan teetä. Pyrin välttämään sen tisseihin katsomista.” Havainto on, kuten sanottua, tarkkanäköisyydessään briljantti: ainakin minä muistan elävästi seksuaalisen kehityksen alkuhämärissä tapahtuvan murrosvaiheen, jolloin alkaa kiinnittää huomiota kehonmuotoihin, mutta jolloin havaintoihin ei vielä sekoitu mitään stimulanttia. Yhtäältä siveyskäsitys varttuu ennen seksuaalisuutta – siksi on pyrittävä välttämään.\nTarinassa seksuaalisuuspohdinnoista tulee Rambolle omakohtaisia ikätoveri Liinan myötä. Jos Rambo on tässä mielessä ikäluokkansa "eksentrikko", edustaa Liina mitä karaktäärisintä teiniä, joka on omaksunut seksuaalikäyttäytymisen anglosaksisten viihde-elokuvien puolipornografisista kohtauksista. Jälleen viiltävän tarkka romaanikohtaus esiinkutsuu minussa vuosien takaisen teini-iän elävän muistikuvakollaasin, tunnistan seksuaalisen himon ensivärähdyksen, puistatusmaisen tunteen joka kävi lävitseni ja joka oli selityksiä vierovan aukikeriytymätön. Tätäkin kehitysvaihetta Nadja kuvaa hämmästyttävän todellisesti, suorastaan mykistävällä tarkkuudella: ”Sen hennon, liukkaan vartalon sekunnin kestänyt sylissä pitäminen aiheutti rajun vihlaisevan tuntemuksen, jota en osannut tarkemmin määritellä. Olin hetken toimintakyvytön, mutta sitten tunne liukeni veteen ja saatoin jatkaa kisaamista.” Ensivärähdys oli ennen kokematon, mutta silti se ei jättänyt jälkeensä ainuttakaan arvoitusta tai ahdistavaa kysymystä: vaikken tiennytkään mistä on kysymys, tunsin silti että se on luonnollista. En säikähtänyt tuntojani, eikä epätietoisuudessa ollut mitään kavahduttavaa. Se oli ensimmäisiä kertoja elämässäni kuin epätietoisuuteen ei juurimattomasti liittynyt pelkoa ja ahdistusta, toisaalta muistan sen raivanneen mieleeni nautinnolle jonkinlaisen oman ulkonemansa, se oli toisenlaista nautintoa mitä olin koskaan kokenut – enkä minä kavahtanut.\nNyttemmin, vuosien vierähdettyä en voi olla ajattelematta: tämä jos joku on Biologiaa.\nNämä romaanikatkelmat, joita olen pitkällisen harkinnan jälkeen tähän kronikointiin haalinut, ovat niitä hiuksenhienoja piirtoja. Päähenkilömme seksuaalisen kypsymisen lakipisteenä voinemme pitää kirjan loppupäähän paikantuvaa kohtausta, jossa Liina ja Rambo viettävät hempeäksi läikähtävää kesäiltaa majoittumiskäyttöön valjastetussa leikkimökissä, johon Rambo on asettunut. Yöpukuinen Liina on ryövännyt salakähmäisesti Annikin laatikkoviiniä – ”siitä ei huomaa, että sitä on otettu” – ja he istuvat vuoteen reunalla vieretysten, tämä on heidän viimeinen yhteinen iltansa. Rambo katselee Liinan hentoa kaulaa, vie huulensa verkalleen tämän huulille, ja niin he hempeilevät, kaulailevat, suutelevat. Samalla hetkellä kaikki Rambon mielessä hortoilleet kouristuksenomaiset ja kaihertavan pelonsekaiset ajatukset siitä mitä seksuaalisuus on, kaikki tuo epävarmuus ja tunnonvaiva, kaikki raukeaa. Vastaavasti tuossa sensitiivisessä hetkessä ei Liinakaan pyri jäljittelemään niitä anglosaksisten viihde-elokuvien puolipornografisia kohtauksia – hän on teeskentelemätön, oma itsensä.\nLukijana minuun tekee lähtemättömän vaikutuksen kohtauksen lämminsydämisyys, mikä toden totta on, ottaen huomioon lukumieltymykseni, verrattain kummeksuttavaa – kiertokulkumaisesti ajattelen että tässähän kaksi teini-ikäistä kiehnää toisissaan antaen maiskutuksellisia suudelmia, tätä ajattelen ja hämmästyn yhä uudestaan sitä etten pidä kohtausta ellottavan hunajaisena. Tämä on psykologista realismia, ja minä olen myötäsukainen.\nSeisahdun erittelemään. Leikkimökkihempeilyssä ei ole lingvistiseltä kannalta liioin mitään haltioittavaa, Nadja kuljettaa kohtausta varmaotteisin ilmaisun. Kuitenkin: jos lukisin vain tämän kohtauksen, jos tämä suudelma ja hempeily olisi ikään kuin irrotettu tyystin romaanihenkilöiden henkilökohtaisesta, sisäisestä tarinasta, tai yhdestä niistä (Rambon seksuaalinen varttuminen ja Liinan irtipyristäytyminen viihdeteollisuuden luomista mielenkytkennöistä ja teeskentelystä), ei olisi myöskään psykologisen kehityksen ’yksilöllistä huipentumaa’, olisi vain suudelma ja siirappinen romantiikka, eli ei oikeastaan mitään.\nPsykologisen realismin voima – kaikki minussa hämmästyy sitä.\nYmmärtämyksen myötä yksi luonteenlaatuni viiltävän terävistä sakaroista, särmistä, hioutuu ja tylpistyy. Tunnen nuoruuden uhmakkuuden vaikeroivan kuolintoreissaan, hervahtavan hengettömäksi jäsen jäseneltä.\nOlen yhdeksäntoistavuotias, mutta silti ajattelen käsittäväni että tämä ajatuksellinen, konstruktioltaan toisintuva prosessi, että juuri tämä on ikääntymisen mekaniikkaa.\nMutta saan jotain paljon arvokkaampaa.\nKursivoidut sitaatit poimittu vastikään julkaistusta Rambo-kirjasta. Kronikointi ei ollut mainospuhe. Tämä sen sijaan on: hakekaa kirjakaupasta omanne.\nRUNSASVIVAHTEINEN ARGUMENTAATIOKETJU SIITÄ KUINKA TAIDE JA LAPSENOMAISUUS EROTTAMATTOMASTI OVAT YHTÄ\n”Minun mielestäni sinä voisit aivan hyvin olla Panda. Oikeastaan, mitä tarkemmin asiaa ajattelee, sitä kohdalleen osuvammalta se tuntuu. Sinä olet ilmetty Panda.”\n”Seuraavaksi totuus kuin limanrykäisy syvältä kurkusta – tarkoitan tällä sitä, että kun kuulen sanottavan ’panda’, ajattelen välittömästi sen viehkeyttä, pörröisyyttä, ja sitä miten valtavan kiehtovaa on se, että sillä on valkoinen turkki, että ylimalkaan on olemassa valkoista karvaa, tiedättehän, ja samanaikaisesti minussa herää valtaisan lenseä ja ikään kuin emomaisen rakastava hellimisenkaipuu, minä tunnen suorastaan vastustamattomana ajatuksen laskea käteni sen valkoiselle turkille ja paijata sitä hellästi, nuuhkaista sen turkkia ja suukotella hempeilevästi sen korvantausta, pörröttää käsilläni sen kuontalokarvoja… Mutta tätä vastoin minun on mahdotonta hahmottaa maailmaa asettuen pandaksi itsekseen – nyhjöttäisinkö vain aloillani, löhöäisinkö istuma-asennossa niin kuin pandat näyttävät televisiodokumenteissa tekevän, jos ymmärrätte, ja pupeltaisin sokeriruokoa? ei, jotenkin ajatus ei ole lainkaan tyynnyttävä – tarkemmin ajatellen pandan persoona on maallikkobiologille aikamoinen arvoitus. Viihde- ja mainosteollisuudessa panda esitetään, se on tuotteistettu vain jonkinlaiseksi hellimisobjektiksi, eräässä mielessä läpeensä epäitsenäiseksi luontokappaleeksi, myötätuntomme ja hoivaviettimme kohteeksi. Viihdeteollisuus kaltoin kohtelee pandaa.”\nOn Suuri Hahmonrakennuspäivä. Se merkitsee tuiki tavallista torstai-iltaa VRH-harjoitushuoneessa.\nHengähdämme kohtausharjoittelusta ja uppoudumme syvällekäyvemmin hahmojen luonteenlaatuun ja keholliseen kuvittamiseen. Aloitamme ihkasomaattisesta, irtiottomaisesta harjoituksesta, jossa näyttelijöiden tulee valita jokin eläin, jonka he katsovat mahdollisimman osuvasti ja ’kaikinpuolisesti’ vastaavan omaa henkilöhahmoaan. Keräännymme ympyrämuodostelmaan, käymme innoittavan polveilevia keskusteluja, ja tämä harjoitus, jälleen kerran, nostattaa minussa päällehyökyvän ajatusvyöryn.\nEläinharjoituksen kantava ajatus on yksinkertaisuudessaan efektiivinen: kun näyttelijä on valinnut nähdäkseen roolihahmoaan vastaavan eläinkunnan edustajan, hän rakentaa ensin harjoitushuoneessa eläimen, joka verkalleen, asteittain, kokee muodonmuutoksen ja muuntuu henkilöhahmoksi, säilyttäen kuitenkin useita eläimen käyttäytymiselle leimaa-antavia piirteitä. Tätä työtapaa suositaan kuulemma tavan takaa eritoten farssien näyttämöllisessä ylöspanossa. Eläin kangastelee näyttelijän mielessä ja ohjaa hänen jokaista elettään, liikeratoja: mitä pitemmälle Rambo-teatteriproduktion harjoitusperiodi etenee, sitä myöntyväisempi olen ajattelemaan, että näyttelijälle viime kädessä ovat käyttöarvoisia ainoastaan hyvin selkeäsuuntaiset pohjatuumaukset, vain se mikä on nähtävissä. Näin ilmaistuna tämä tietenkin kuulostaa itsestäänselvyydeltä, mutta sitä se ei, syystä tai toisesta, minulle vanhastaan ollut.\nAjatellessani eläinharjoituksen neuropsykologista taustakudosta, paaluttuvat pohdintani lapsuuteen, metafyysiseen ikään. Ainakin minä muistan tuolloin alinomaa pohdiskelleeni, oikea vaudevillemäinen ajatuksellinen huvittelukeinoni oli tarkkailla vastaantulevia ihmisiä kaupungilla ja pähkäillä, mitä eläintä he oikeastaan kovinkin muistuttivat. Tallensin ohikulkijan kasvonpiirteet ja kaiken muun ulkonaisen eideettiseen muistiini ja kun lopulta äkkäsin, että hänhän oli flamingo tai mangusti, kun hänen kaikki nonverbaaliset eleensä, kun kaikki hänessä yhtäkkisesti olikin silkkaa flamingoa tai mangustia, ei totisesti ottanut kauaakaan ennen kuin tuo ihminen, sikäli kun hän vielä säilyi tietoisuudessani tarkkapiirteisenä ja ilman että tuoreet kiertolaishavainnot olivat sitä sumentaneet, muuttui jonkinlaiseksi humaaniksi eläininkarnaatioksi, ja se puolestaan oli minusta niin kohisevan hauskaa, että puhkesin helakkaan nauruun, jota vanhempani, joiden kanssa tavallisesti liikuin, tietenkin kummastelivat suorasukaisesti. ”Mitä kummaa hekotat?” he peräsivät. ”Sitä on vaikea selittää”, vastasin heille oitis. Ja niin sitä tuolloin olikin, vaikea, suorastaan mahdoton selittää. En kyennyt purkamaan ajatuskulkuani kirurgimaisella tarkkuudella, en samoin kuin tänä päivänä ja tätä kirjoittaessa, ja siksipä aina tuo viimeisin ajatus ampaisi päähäni ikään kuin äkkiarvaamattoman silmänräpäyksellisesti ja vailla mitään koossapitävää logiikkaa. Tämän vuoksi sellaista, niin kuin ympäröivät ihmiset sen hahmottivat, tyhjännauramista, esiintyi tiheälti ja miltei joka käänteessä.\nAntauduin esityksen vietäväksi ja unohdin itseni, taikka: elin esitystä jokaisella solullani – tiedättehän te nämä, kaikkein korkeaviritteisimmät ylistyslauseet mitä kulttuuriluomuksista voimme julkituoda. Eikö niissä, kokijan haltioitumisessa ja myötäelämisen ihastuksessa, olekin jotain ytimeltään kovin lapsenomaista? Pidän vastaansanomattomana, että vaikka kulttuuriluomus itsessään ei olisikaan naivistinen, on myötäelämisen lumouksessa aina jotakin tavattoman lapsenmielistä. Ja tällöinhän on johdonmukaista, että näyttelijä voi rakentaa roolihahmoaan samojen havaintomekanismien ja katsantotapojen kautta, joiden lävitse lapsi tarkkailee maailmaa ja tutkii ympäristöään, toisin sanoen: jos yleisön hurma on lapsen hurmaa, niin silloinhan näytelmää voidaan myös rakentaa lapsen silmin.\nTahollaan nämä pakottomasti, kuin luonnostaan yhteenkiertyvät mietteet lujittavat jo ennestään vahvaa kokonaisnäkemystäni siitä, että enemmän kuin muuta, taide ja kulttuuri ovat paluuta lapsuudenpäiviin, ihmettelyn pakahduttavaan eksistentiaalisen iloon – ja mitä todemmin, sen hurmaavammin.\nYhtäältä myös kirjoittamiseni ja sen rinnalla kaiken mielikuvituksenvaraisen työni ymmärrän samojen lainalaisuuksien mukaisesti: tässäkin teatteriproduktiossa koen elinvuosien tuoman ’kurttuotsaisen uravalinnan’ asemesta ikään kuin jatkavani, eläväni yhäkin lapsuutta, ja loppujen lopuksi kaikki pragmaattinen kehitykseni kirjoittajana, tinkimättömän teknillinen valveutuminen, palvelee samaa.\nSe, että kirjallinen sivistykseni laajeneminen tai sellaisen kehkeytyminen vie minua, hänelle joka ymmärtää, oikeastaan etäämmäksi rikkiviisaudesta ja muusta sofistikoituneesta, likemmäksi ihmettelyn aikaa ja lapsuuttani, on kauneinta mitä saatan ajatella.\nSyvintä kuviteltavissa olevaa harmoniaa.\nEsikoiskirjailija Nadja Sumanen, jonka elämänmyönteisen Rambo-kirjan lämpiäispainokset saamme käsiimme ensi viikon tiistaina, tekee tänään visitaation harjoituksiimme.\nKellon lyödessä viisi luotaan VRH:n sisäänkäynniltä kiinteäkatseisesti Rautatientorin ihmisvilinään, kunnes hän äkkiä putkahtaa selkäni taakse, vastakkaisesta suunnasta.\nNÄYTTELIJÄN EPÄVARMUUDESTA – AIHETODISTEITA EREHDYTTÄVÄSTÄ KAKSOISTIETOISUUDESTA\nPolyesterikankainen urheilupusakka on tarrautunut selkäkarvoihini, takarengas on heittänyt lietevettä, likaroiskeita ja hiekanjyviä alaselkäni seudulle, nenätienoon viiksenaluissa on aamukastemaisia, huomaamatta helmeileviä pisaroita. Levitän ummehtunutta hienkatkua – olen ensi kertaa Omapohjassa.\nLuotaan katseellani näyttämötilaa. Ääniteknikon miksauspöydän päälle on levitetty suojapeite, ikään kuin esiripusta irtileikattu kangas, jonka pinnassa kimmeltelee teatteripölyä. Podestanomaisesti nousevassa katsomossa on 80 istumapaikkaa, näyttämö on riisuttu. Totunnaiset havainnot asketismista ja kurinalaisuudesta kiertävät kehäänsä mielessäni – Omapohjan näyttämöfasadit (tai niiden puute), tukee teatterin intimiteettiä liki oppikirjamaisesti, miellyttävällä ja erehtymättömällä tarkkuudella. Päähenkilömme ulkopuolisuuden kokemuksien ja sivullisuuden kuvaukseen tämä näyttämö on oikea.\nAivan kuin Rambo olisi luotu tänne.\nEnsikohtaamiseni Omapohjan kanssa vertautuu siihen hetkeen, jolloin jokin novellistinen lyhytproosa-aihelma, vapaamittainen runosäe, tai mikä hyvänsä, on hortoillut mielessäni uomiinsa asettumatta pitkän tovin, siihen hetkeen kun viimein istuudun alas, puhtaanvalkoisen tyhjän paperin ääreen ja alan luonnostella. Silloin kirjoittaminen antaa ajatuksilleni muodon. Silloin ne tuntuvat järjestäytyvän, asettuvan uomiinsa. Kunnes lopulta, työteliäiden ponnistusten myötä, minulla on eheä ykseys, kokonaisuus.\nTäysin formalistista magiaa.\nSuoritamme läpimenon, väistämättömästi kangertelevan ja yskivän, joka vilisee epäjohdonmukaisia seisahduksia, plariin tarttumista ja ikään kuin seisakkeille jäämistä – mä en osaa näitä repliikkejä vielä, olen todella pahoillani – mutta hetkittäin, kun koittavat ne kohtaukset joihin olemme paneutuneet ja joita olemme elävöittäneet suurenmoisilla dramaturgisilla linjaratkaisuilla, koen mieltä syleilevää onnentunnetta. Olemme edistyneet. Olemme jossakin.\nHarjoituksemme päättyvät tavallista venähtäneempään jälkikeskusteluun. Keräännymme jo tutuksi tulleeseen ympyrämuodostelmaan, jossa näkö- ja keskusteluyhteys jokaisen työryhmän jäseneen säilyy. Elina tiedustelee varauksellisesti näyttelijöiden tuntemuksia, he puhuvat miellyttävän suorasanaisesti ja taustamerkityksistä puhdistetusti.\nPäämäärätietoista, lujaluonteista ja räyhähenkistä Reettaa esittävä Veera Anttila tokaisee hinkuvansa kovastikin kujeilevan leikkimielistä ”häröilyläpimenoa”, jossa näyttelijät vaihtaisivat rooleja keskenään. Elina hymyilee enteellisesti. ”Sellainen on tulossa”, hän vastaa välähdyksennopeasti ja viittaa viikon päässä vaappuvaan harjoituskertaan, jolloin syvennymme hahmojen rakentamiseen ja niiden psykologisen ytimen pohtimiseen ja jolloin Omapohjaan tekee visitaation esikoiskirjailija Nadja Sumanen, valottaakseen romaanihenkilöiden taustoja ja tehdäkseen näkyväksi sitä, mikä ei välttämättä yksiselitteisesti näytelmäkäsikirjoituksesta tai romaanista ole luettavissa, ”saatte perehdyttää, ikään kuin opettaa roolinne jollekin toiselle näyttelijälle.”\nÄkkiä tapahtuu jotakin, joka jää myllertämään mieleeni koko loppuillaksi – ja yöksi.\nAnnan, Rambon masennusta sairastavan äidin, tulkitseva Elli Melasniemi tokaisee väliinleikatusti: ”Jos minun tulisi opettaa jollekin näyttelijöistämme jotakin Annasta, olisin pulassa. En osaisi sanoa mitään. Minusta tuntuu, että aina kun taas olen osa kohtausta, olen hukassa ja eksyksissä. Aivan kuin Anna ei olisi ilmiselvästi mitään.”\nNäytelmän alussa, prologin jälkeisessä kerronnallisessa rekyylissä, Anna on vajonnut masennuksen alhoon. Rambo kiiruhtaa kotopuoleen kevään viimeisenä koulupäivänä kädessään vielä oikoinen, arvosanoiltaan suitsutettava todistus. Taustalla kuulemme unisonomaisesti, kaihoisasti yhteislauletun suvivirren. Rambo on aikeissa esitellä kevättodistusta äidilleen, hän uhkuu intoa ja elämänmyönteisyyttä. Äiti on kuitenkin poissaoleva, apaattinen ja pääsemättömissä.\nAnna kärsii eri vakavuusasteisesta depressiosta läpi näytelmäkappaleen, eikä meille siksi muodostu selväpiirteistä tai ylimalkaan minkäänlaista kuvaa hänen persoonastaan ja luonteenlaadustaan – masennuksesta koituva toimintakyvyttömyys kuoppaa näkymättömiin ja kuulumattomiin hänen varsinaisen identiteettinsä. Anna vaipuu masennuksen alhoon jo näytelmän varhaisimmassa kohtauksessa, ja niinpä hänestä tulee tässä mielessä historiaton. Katsojallehan tämä on mitä luontevinta, näyttelijänä se voi kuitenkin suistaa epävarmuuteen ja aiheuttaa hiertäviä, ristivetoisia tuntemuksia. Annan elinvoima on tyhjiin valunut – siksi emme tiedä, harrastaako hän flaneeraamista, plaraileeko hän iltaisin sohvannurkassa aina näyttävästi kuvitettua Deko-lehteä, pitääkö hän Anna-Leena Härkösen romaaneista – Anna tasapainottelee tietoisuuden ja tiedottomuuden rajalinjalla. Vain sen tiedämme ehdottoman varmasti. Voimme luonnehtia häntä sairaaksi niin kuin kaikki taivaansinisiin sairaala-asuihin puetut potilaat ovat sairaita – ja juuri tässä mielessä hän ei ole ilmiselvästi mitään.\nVoisiko Annan kaikkinaisen lamaannuksen somaattisessa kuvittamisessa auttaa se, että loisimme roolihahmolle jonkinlaisen näytelmää edeltäneen, mielikuvamontaasia muistuttavan henkilöhistorian, elämäntarinan? Tuuma pyörteilee mielessäni, kunnes ymmärrän tällaisten kysymyksenasettelujen toisarvoisuuden – heijastumat, eli se mitä Elli oikeastaan näyttelee, eivät muuttuisi vaikka laatisimme Annasta sivuhistoriamaisen pienoiselämäkerran. Eräs vuosia sitten päiväkirjaani naulitsema, aforistinenkin virke palautuu mieleeni useinkin ja vastustamattomasti, niin myös tätä pohtiessa: ”Luomisvaikeuksieni alkusyy on ilmeinen ja nähtävissä – kaikki mitä minä tarvitsen, on itseluottamuksessa.”\nNäytelmän puolimaissa aterioidaan. Näemme kaikki henkilöhahmot samassa arkisessa elämäntilanteessa, näemme heidän käyvän rupatteluksi notkahtavaa sananvaihtoa. Anna on poissaoleva, kätketyn pahoinvoiva, ja vaitonainen. Ympärillä velloo keskustelu, vaniljakastike kulkee herkuttelijalta toiselle, mutta Anna tuijottaa unenomaisesti, houraillen eteensä – katsojina meidän, minun ja Elinan, huomio kiinnittyy häneen. Samalla hetkellä näyttelijän täysin inhimillinen huoli siitä, onko hän mitään, katoaa jääden kuitenkin hänen sisälleen.\nKaikki mitä minä tarvitsen, on itseluottamuksessa.\nJotenkin ylöskirjaukseni on todistusvoimainen.\nViekoitteleminen todella on mahdollista myös meleeratuissa college-housuissa. Tämä ihan vain antiteesiksi.\nNuoruudessani kärsin useista sysimustista masennuskausista, joista viimeisin valtasi minut aloitettuani lukio-opinnot alkusyksystä 2012. Nuo kivulloiset, mutta etäisyyden jo tasaiseksi tamppaamat muistot ovat jälleen osoittaneet taiteellisen käyttövoimansa, eikä tämä totisesti ole ensimmäinen, eikä kai viimeinenkään, kerta. Muistot ovat nirhaamia, mentaalista arpikudosta: viruin vuoteessani, nahkeiden lakanoiden alla, kun yöpöydälleni laskemani matkapuhelin ulvahti viestin merkiksi. Painoin pääni untuvatyynyyn ja vapisin kauttailtani, keräsin voimia puoli tuntia, jotta viimein jaksoin kohottautua makuulta, kurottautua kahmaisemaan yöpöydältä kännykkäni ja lukea muutamakymmenmerkkisen, katkolauseisen tekstiviestin. Tämän tehtyäni laskin puhelimen yöpöydälleni, kiemurajalkaisen lukulampun viereen, ja lysähdin takaisin vuoteeseen kuin olisin selvinnyt väsyttävimmästäkin voimainponnistuksesta. Sadattelin sälekaihdinten läpi huoneeseeni siivilöityvää auringonvaloa. Keräsin voimia vastatakseni viestiin, kunnes ymmärsin, etten kykene siihen.\nEn näinä päivinä.\nMasennuksen ja lamaannuksen näytteleminen on kuin vastakkainen konstantti toiminnallisuudelle, joksi teatteri perinteisesti mielletään. Toiminnan avulla on helpompi ottaa etäisyyttä omaan persoonaan – ja varmistua onnistuneensa. Omakohtainen esimerkkitarinani on kuvaava monessakin mielessä: murheen kurimuksessa minusta huuhtoutuvat kaikki ajatukset, eikä jäljelle jää kuin välttämättömään reagoiminen, pelastuminen.\nTämän vuoksi uskon että Annan roolissa, niin kuin joka ikinen kerta, kun näyttelijä ryhtyy rakentamaan melankoliaan, murheen alhoon uponnutta fiktiohenkilöä – on rohjettava haaltua.\nKadottava tullakseen näkyväksi.\nJÄLKISANA – YLIMAALLINEN ILMESTYS SKODA OCTAVIAN H...\nNÄYTTELIJÄN EPÄVARMUUDESTA – AIHETODISTEITA EREHDY...


Earlsferry Lighthouse: läheiset hotellit, valokuvat, osoite, Britannia kartta, lähellä, varaus\nEarlsferry Lighthouse (Britannia)\nSymphony Craw's Nest Hotel (Anstruther) tarjoaa kaikki ne palvelut, joita voi odottaa tässä kaupungissa sijaitsevalta kolme tähteä-kategorian hotellilta - mm. Ravintola, Huonepalvelu, Baari, 24h vastLue lisääaanotto, Savuttomat huoneet, Ilmainen pysäköinti, Televisio. Hotelli on ranta-tyylinen.Hotellissa on 50 huonetta tyypistä Room kategoriaan Room. Symphony Craw's Nest Hotel -hotellin edullisin huonehinta on 94 euroa.Sijaintina on Bankwell Road, luoteis-Anstruther, ja etäisyys keskustasta jalan vain 7 minuuttia.Puutarha on mukava lisä hotellin palveluihin. Hotelli tarjoaa käyttöösi laajakaista-Internetin.Hotellin matkailijoilta saama yleisarvosana on 3/5.Käytännön tietoa:Hotellissa on yksityinen pysäköinti.Piilota teksti\nEtäisyys keskustasta jalan on 9 minuuttia, ja hotellin sijainti on 23-25 High Street, luoteis-Anstruther, mikä sopii loistavasti kaupungin ja sen ympäristön tutkimiseen.The Bank (Anstruther) tarjoaa kLue lisääaikki ne palvelut, joita voi odottaa tässä kaupungissa sijaitsevalta neljä tähteä-kategorian hotellilta - mm. n.a.. Hotelli on luksus-tyylinen.Piilota teksti


Musta lyhythihainen paita pitsillä ja nyöripaikoilla | HerSecret.fi\nMusta lyhythihainen paita pitsillä ja nyöripaikoilla\nMusta lyhythihainen olkapäät paljastava pitsikoristeinen väljä paita nyöripaikoilla. Alustoppi ei sisälly paitaan. Vinkki: Lisää paitaan nyörit saadaksesi vaihtelua paitaan. Vartalonmyötäisempänä koko 2XL sopii 52-kokoisille. Huom: Pitsihihat eivät jousta paljon, joten ota tämä huomioon kokoa valitessa (erityisesti jos harkitset suosituskokoa pienempää kokoa).\nAnu S. 2022 / 5 / 16\nTämä paita oli käsivarsista tiukahko, kuvittelin kuvan perusteella löysemmäksi ja erilaiseksi. Että laskeutuisi kuvan tavalla nätisti. Materiaali oli hyvä ja ihan kiva paita, mutta erilainen kun ajattelin :) minulla siis koko L. Muuten jopa löysähkö paita, paitsi hihat eivät pudonneet kauniisti kuvan lailla.\nTuula M. 2022 / 5 / 11\nIhana materiaali,olen kokoa 48 ja xxl koko oli juuri sopiva.\nElina T. 2022 / 5 / 11\nAivan ihana paita ja sopii hyvin s koko XS kokoiselle. Ei liian ” teltta” päällä :) kangas mukavan pehmoisia ja hiat ihqut , kaula aukko just sopiva :)\nMaria J. 2022 / 5 / 5\nKaunis päällä ja ihanan tuntuinen pehmeä kangas ????\nTiina K. 2022 / 5 / 4\nUpea paita. Kaunis päällä. Tykkäsin kovasti. Tilasin koon XL ja oli ihan oikea kokoinen.\nHeidi L. 2022 / 5 / 2\nMuuten tosi nätti ja mukava päällä, rintavalle ihmiselle ei vaan istu nätisti päälle\nKiitos paljon palautteestasi! Onpa harmi kuulla, että paita ei istunut Sinulle hyvin. Väljä malli ei tosiaan ole rintavalle paras. Olisiko paidasta mennyt pienempi koko hihoista? Pienempi koko voisi istua paremmin. Vaihto toiseen kokoon tai mihin tahansa toiseen valikoimamme tuotteeseen on ilmainen. Tuotteella on myös normaali 14 päivän palautusoikeus. Kannattaa kokeilla myös solmia paidan helmaa, sillä tavalla paidan saa paremmin sopivaksi myös rintavalle. :)


Viemärin avaus - SanMat Kunnossapito Oy\nViemärin avaus, huolto sekä putkistojen kuvaukset ja puhdistukset on mahdollista suorittaa kalustomme avulla. Kalustomme avulla voidaan huoltaa kaikki viemärit, joiden halkaisija on 20mm-800mm.\nViemärin avaus ja puhdistustyöt suoritetaan yleensä yhdistelmäautolla, joissa on tehokas painepesulaitteisto yhdistettynä imulaitteistoon. Puhdistus tapahtuu vastavirtaan pesuletkun päässä olevasta suuttimesta taaksepäin suuntautuvan vesipaineen avulla.\nVesipaine "ajaa" pesuletkun puhdistettavan kohteen läpi ja letkua takaisin kelatessa vesipaine työntää irronneen jätteen aloituskaivolle, josta se imetään yhdistelmäauton säiliöön. Viemärin avaus ja puhdistus vesipainepesun avulla on huomattavasti tehokkaampaa, verrattuna esim. mekaanisen rassin käyttöön. Vesipainepesussa putki puhdistuu aina kokonaisuudessaan, eikä vain osittain.\nViemärin avaus ja puhdistus haastavissakin kohteissa\nAina viemärin avaus ei kuitenkaan onnistu yhdistelmäauton avulla, jolloin siirrymme kevyempään kalustoon. Korkeapainepesureilla puhdistukset voidaan suorittaa myös kiinteistöjen sisältä käsin esim. lattiakaivoista.


Sähköverkon valvonta | Elcon Solutions Oy\n- Laitteet Sähköverkon Valvontaan\nINCON® Optimizer3 -katkaisijan valvoja tarjoaa edistyneen automaattisen raportoinnin kaikista kriittisistä katkaisijoiden diagnostiikkatiedoista parhaan käyttöajan varmistamiseksi ja ennakoivan huollon helpottamiseksi.\nINCON Optimizer 3 on ihanteellinen suurjännite-, maasta eristetyssä tai maadoitetussa säiliössä oleville katkaisijoille, öljy-, tyhjiö- tai kaasukatkaisijoille.\nValvonta- ja hälytystiedot ovat saatavilla helposti verkkopohjaisen käyttöliittymän kautta.\n1250-LTC on suunniteltu erityisesti muuntajan käämikytkimen valvontaan. Sen laitteisto on sama kuin 1250B:ssä, ja siihen on lisätty galvaanisesti erotettu syöttö, sarjaportti ja reletulot, jotka tarjoavat parannetun analyysin käämikytkimen tilasta.\n1250B on monipuolinen ohjelmoitava käämikytkimenvalvonta. Sen pääasiallinen sovellus on muuntajan käämikytkimen tilan seuranta. Lisäsi epälineaarisen muuntotaulukkon avulla voidaan muuntaa epälineaarinen kiertoliike lineaariseksi asteikoksi lisäsovelluksia varten.\n1511-LTC tarjoaa perustason käämikytkimen tilan seurannan käyttämällä liukulangan takaisinkytkentälaitetta. Kun käämikytkin vaihtaa tilaa, liikuteltavissa oleva kontakti poimii liukulangan vastuksen kautta jaetun jännitteen niin, että jokaisella tilalla on oma erityinen jännite.\nLineIQ tarjoaa perustason sähkölinjan vikaindikoinnin sekä älykkään etävalvonnan. Perusvikailmaisimet osoittavat vain alkuperäiset (ensisijaiset) viat, mutta tämän lisäksi alykäs valvonta auttaa apuohjelmia eristämään viat ja palauttamaan sähkönsyötön nopeammin tallentamalla reaaliaikaisia tietoja todellisesta jännitteestä, vika-aaltomuodosta, kuormitusprofiilista, linjan tilasta ja kunnosta, ympäristön ja johtimen lämpötilasta sekä toimittamalla aikaleimattuja tapahtumien tallenteita.\nINCON katkaisijoiden valvonta\nINCON Optimizer 3 on ihanteellinen suurjännite-, maasta eristetyssä tai maadoitetussa säiliössä oleville katkaisijoille, öljy-, tyhjiö- tai kaasukatkaisijoille\nPidennä katkaisijoiden käyttöikää\nVarhainen ongelmien havaitseminen ja automaattinen järjestelmän suorituskyvyn arviointi parantavat sähkökäyttöisten järjestelmien tehokkuutta, käyttöikää ja luotettavuutta.\n24/7 Reaaliaikainen analyysi\nVerkkopohjainen ohjelmisto tarjoaa valvontatietoja katkaisijan mekaanisesta ja sähköisestä suorituskyvystä ja tuottaa trendianalyysin, joka ennustaa tulevan huoltopalvelun ajankohdan.\nKatkaisijan laukeamiseen kuluvien millisekuntien aikana Optimizer3 kerää täyden tietopaketin ajoitustietoja, mukaan lukien avautumis- (laukaisu) aika, vian erotusaika, kaaren kesto ja avaamisen / sulkemisen kestoajat ja nopeudet analysoidaan tuottaakseen automaattisesti katkaisijan kunnon arvioinnin.\nKuntoon perustuva ylläpito ja huolto\nOptimizer3:n tuottaman analyysin perusteella voidaan suunnitella huoltoa ja ylläpitotoimia apuohjelmien avulla älykkäästi ja vain tarpeen mukaan - turhaa huoltoajoa rajoittamalla, nopeuttamalla reaktioaikaa ja pienentämällä yleisiä ylläpitokustannuksia.\nOptimizer3 keräämä data auttaa ympäristö- ja muiden viranomaiseten vaatimien pakollisten vaatimustenmukaisuus- raporttien tuottamisessa seuraamalla SF6-kaasuvuotoja ja niihin liittyviä indikaattoreita ja ilmoittamalla automaattisesti hajapäästöistä.\nTäysi diagnostiikka katkaisijoille\nOptimzer 3 ja sen anturiryhmä tarjoavat kattavan diagnoosiraportin katkaisijan toiminnasta.\nOptimizer 3:ssa on laajat liitännät: anturitulot 8 kpl, ajastustulot 5 kpl sekä sisäinen ympäristön lämpötila-anturi ja syöttöjännitemittari.\nOptimizer 3:n keräämän datan perusteella kunnossapidolla on mahdollisuudet korjata pieni vika,\nennen kuin se aiheuttaa merkittävän ongelman, joka voi vaatia laitteiden vaihtoa tai jopa täydellisen kunnostuksen kalliille tuotteille.\nJännitteen ja virran valvonta\nJännite ja virta mitataan reaaliaikaisesti joukolla erittäin tarkkoja, silmukalla toimivia jännite- ja virtamuuntajia. Sovelluksia ovat moottorin virta, aseman akun jännite, lämmittimen virta ja kompressorin käyntiaika.\nSF6 kaasujen valvonta\nSF6-kaasun tiheys-, paine- ja kastepisteanturit ja täyttöpistesovittimet auttavat ympäristö- ja muiden viranomaiseten vaatimien pakollisten vaatimustenmukaisuus- raporttien tuottamisessa seuraamalla SF6-kaasuvuotoja ja niihin liittyviä indikaattoreita ja ilmoittamalla automaattisesti hajapäästöistä.\nSF6 kaasujen kosteuden absorboija\nSF6-kaasun kosteuden absoiboija pystyy absorboimaan passiivisesti jopa 40 millilitraa vettä SF6-kaasusta, mikä aiheuttaa huomattavia säästöjä verrattuna katkaisijan tavalliseen kosteudenpoistoon. Korroosionkestävä absorboija on helppo kytkeä katkaisijan SF6-kaasuporttiin.\nOptimizer 3 valvoo säiliönlämmittimen syöttövirtaa universaalilla tehotilanvalvojan avulla. Jos yksi tai useampi lämmitinelementti vikaantuu, Optimizer 3 antaa lämmitinhälytyksen.\nVerkkopohjaisen käyttöliittymän avulla on mahdollista muodostaa turvallinen yhteys suoraan Optimizer 3-valvonta- ja hälytystietoihin.\nMittaustiedot toimitetaan verkkoyhteyden kautta ylläpitoon ja tarvittaville sidosryhmille, joilla on pääsy ja käyttöoikeudet tietoihin.\nAsetukset ja määrittely\nAsenna ja ohjelmoi etänä, poista ja nollaa hälytykset, asenna laiteohjelmistopäivitykset. Web-liittymän kautta on mahdollista myös tallentaa, ladata ja kopioida kokoonpanoja katkaisijoiden välillä\nKatkaisijoiden suorituskykyä ja SF6-kaasun vaatimustenmukaisuusraportteja sääntelyvirastoille voidaan helposti luoda ja viedä CSV-muodossa.\nINCON Käämikytkimen valvonta\nEDISTYKSELLINEN JA ÄLYKÄS\nINCON® Load Tap Changer (LTC) -asemanvalvontalaitteet välittävät kriittisen sijaintitiedon LTC: n ja LTC-ohjaimen välille, jolloin jakelumuuntajat voivat toimia mahdollisimman tehokkaasti.\nVarmista, että muuntajan kuormat ovat tasapainossa.\nSäädä verkkojännitettä ohjaamalla syöttöjännitettä.\nVähennä kustannuksia tarjoamalla asiakkaalle alhaisin mahdollinen verkkojännite.\nKohokohdat ja Teknologia\nVastaanottaa tahdistuslähettimen (synchro transmitter) signaalin (1292-sarja).\nAntaa absoluuttisen palautteen asennosta.\nNäyttää kytkimen asennon ja välittää nämä tiedot analogisten ja sarjaliittimien kautta.\nToimii minkä tahansa LTC- tai jännitesäätimen kanssa.\nOhjelmisto sisältää "draghand" ominaisuuden, joka ilmoittaa korkeimman ja alimman kytkimen asennon.\nOhjelmoitavissa sarjaportin tai etupaneelin kautta.\nTarjoaa analogisen lähdön SCADA:lle tai kytkinohjaimelle.\nKytkimen asento, poikkeama keskiviivasta.\nMuutosten lukumäärä ”ylös tai alas” -hälytys ja kokonaishälytys.\nPeräkkäisten muutosten määrä yhdessä suunnassa -hälytys.\n"Epävakaa signaali" ja signaali puuttuu -hälytykset.\nVaihtokytkimen releen kuittaus.\nPäivien lukumäärä neutraalin läpäisemisestä -hälytys.\nVastaanottaa signaalin resistiiviseltä rumpukytkimeltä tai “Slidewire” -lähettimeltä, 60 ohmia min. kokonaisreistanssi.\nAntaa luotettavamman lähettimen lukeman suodattamalla signaalia ohjelmallisesti ja käyttämällä voimakkaampaa 24 V signaalia.\nValinnaiset ylä- / alaraja-releet toimivat ohjelmoitavina koskettimina (drag-hand).\nLähtöliitäntä PLC:lle, SCADA RTU:lle ja sähköasematietokoneille.\nSovellukset: Muuntajan käämikytkimen asento, Vesivoimalan padon portin asento, veden pinnan taso ylä- ja ala-altaalla, muuntajat ja pyörivät sähkökoneet Muuntajan käämikytkimen asento, Käämikytkimen asentotiedojen keräys Muuntajan käämikytkimen asento\nAnturin tyyppi: Synchro (1292) Synchro (1292) Vastuskytkin (slidewire)\nTulosignaali: 0...90 Vac, 50/60 Hz 0...90 Vac, 50/60 Hz 0...24 Vdc\nALAN JOUSTAVIN JA TULEVAISUUTEEN VALMIS LINJAVALVONTARATKAISU\nKehittynyt jakelu- ja alisiirtolinjan valvonta. Tunnista viat nopeasti, suojaa ylikuormitukselta ja valvo älykkäästi linjoja 5...138 kV.\nNouda dataa paikallisesti tai etänä\nGridSense Local Linkillä on mahdollista muodostaa langaton yhteys kannettavaa tietokoneeseen. Sen kantama on enintään 50 m. LineIQ-tietoliikenneyhdyskäytävä mahdollistaa langattoman etäyhteyden eri verkkovaihtoehtojen kautta, mukaan lukien mobiili, Ethernet, verkkoradio, Wi-Fi ja paljon muuta.\nMaksimoi verkon tehokkuus\nTarkkaile kriittisiä jakelulinjoja\n(5 kV-138 kV) ilman kuormarajoituksia 1...25000 A virralla 24/7. Käytä yhtä radiota jopa 15 yksikköön yhdessä paikassa ja minimoi sähköasemien sovellusten kustannukset. Kaksoisporttiviestintä tukee useita radioita, mikä helpottaa ohjausta.\nTiedot yhdellä klikkauksella\nYhdellä klikkauksella pääsy tietoihin Grid InSite™ -ohjelmiston avulla. Tarkastele reaaliaikaisia, käytännöllisiä tietoja sähköverkosta intuitiivisilla, graafisilla näytöillä ja tallennettavilla tiedostoilla graafisessa tai taulukkomuodossa. Ei tarvita uutta infrastruktuuria; tarvitset vain Internet-yhteyden ja Internet-laitteen.\nJärjestelmän sydämessä on innovatiivinen anturi, joka ei tarvitse erillistä tehonsyöttöä. Se voidaan helposti asentaa jännitteisiin johtoihin tavallisella eristyssauvalla. Vaikka useimmat linjaseurantaratkaisut käyttävät epätarkkaa induktiivista kelaa virran mittaamiseen, LineIQ käyttää erittäin tarkkaa virtamuunninta, joka sallii etäisyyden vikalaskelmiin.\nKatso myös Franklin Electric CELLGUARD akustonvalvonnan tuotteet!\nVarmista sähköverkon toiminta!\nKatso lisätietoa valmistajan sivuilta 


Maksa pystyy korjaamaan itseään ja jopa kasvattaa itsensä takaisin entiseen kokoonsa - MTVuutiset.fi\nKävimme Heurekan kiehtovassa Suoliston salaisuus -näyttelyssä. Videolla matkataan suoliston läpi!\nJulkaistu 25.07.2021 07:05\nMaksalla on ilmiömäinen kyky korjata itseään, mutta turhaan ei elintärkeää elintä kannata rasittaa.\nMaksa on ruoansulatuselimistöön kuuluva elimistön suurin rauhanen, joka painaa yli 1,5 kilogrammaa.\nOikean kylkikaaren alla sijaitsevalla maksalla on monia elintärkeitä tehtäviä: se esimerkiksi säätelee verensokeria, tuhoaa bakteereja ja myrkkyjä, huolehtii veren hyytymisjärjestelmästä sekä varastoi hivenaineita ja vitamiineja.\nLukuisten tehtävien taitamisen lisäksi maksa huolehtii itse itsestään – ainakin tiettyyn pisteeseen asti.\nMaksa voi kasvaa takaisin entiseen kokoonsa\nMaksalla on ilmiömäinen kyky korjata itseään ja toimia, vaikka vain pieni osa siitä olisi kunnossa. Itse asiassa maksa voi jopa kasvaa takaisin entiseen kokoonsa, vaikka suuri osa siitä olisi leikattu pois.\nTieteellinen aikakauslehti Frontiers kertoo, että vaurioitumisen jälkeen maksan solut alkavat muuttua ja jakautua, kunnes elin palautuu normaaliin kokoonsa.\nToisinaan vaurio on kuitenkin niin vakava, ettei maksa pysty uusiutumaan ja ihminen tarvitsee uuden maksan pysyäkseen elossa.\nYleisimmät maksansiirron aiheet Suomessa ovat krooniset maksasairaudet, äkillinen maksan vajaatoiminta, maksasyövät sekä metaboliset sairaudet, kertoo yliopistosairaanhoitopiirien tuottama Terveyskylä-verkkopalvelu.\nLue myös: Nämä tavalliset oireet voivatkin olla merkki vakavasta maksasairaudesta: "Sairastuneista jopa 90 prosenttia on 40–60-vuotiaita naisia"\nMaksan terveyttä voi edistää vähentämällä alkoholin käyttöä, lopettamalla tupakoinnin, syömällä terveellisesti sekä liikkumalla säännöllisesti.\nKondomin käyttö, rokotusten ottaminen sekä suonensisäisten huumeiden käyttämättömyys suojaavat maksaa vaurioittavilta hepatiittiviruksilta. Lävistykset ja tatuoinnit tulee tehdä steriloiduilla välineillä.\nSuomessa lähes joka neljännellä aikuisella on rasvamaksa. Yhä useammin rasvamaksa johtuu alkoholin sijaan ylipainosta. Rasvamaksa voi edetä ajan myötä maksakirroosiksi, joka puolestaan on yleisin maksasyövän syy.\nMoni syöpä oireilee salakavalasti. Videolla kerrotaan, millaisesta oireesta pitäisi huolestua.\nLähteet: Frontiers for Young Minds, Terveyskylä, American Liver Foundation, Munuais- ja maksaliitto\nIhminen Vartalo Sairaudet ja taudit Terveys ja hyvinvointi


lokakuu | 2016 | hyvähuomen\naskartelu, halloween, Katri Oikarinen, Keski-Suomi, kirjaenkeli, Luo vanhoista kirjoista uusia aarteita, pinterest, syysloma\nKeski-Suomessa syysloma oli viime viikolla. Kotoilun ja pienen tyttöjen reissun (terveisiä Mikkeliin!) lomassa ehdimme myös askarrella perheen pienimmäisen kanssa. Taittelimme paperia eri muotoihin, kumpikin omia suunnitelmia noudattaen. Olin pitkään haaveillut kirjaenkelin tekemisestä ja nyt oli siihen sopiva hetki (ohje löytyy Katri Oikarisen Luo vanhoista kirjoista uusia aarteita -oppaasta). Se ei kuitenkaan synny yhdessä illassa, joten pientä puhdemielialaa se vaatii.\nPinterestistä bongasin lepakon mallin ja kirjanmerkin taitteluohjeen. Pienimmäinen ahkeroi ison kipollisen ”haitareita”, joita on jo annettu lahjoiksi, ja koristeli lepakon. Lisää lepakoita olisi tarkoitus askarella tulevan halloweenin koristeiksi. Minä käytin mielikuvitustani kirjanmerkin kanssa ja ihan söpö mörkyli siitä tulikin! Nyt se merkkaa erään vanhan keittokirjan reseptiä, johon toivottavasti saan pian aineksia. Tarkoitus on haudutella sellaista pataa, joten en ole aiemmin valmistanut, ja jota harvoin saa! Siitä sitten myöhemmin lisää…\nTestissä: Suklaa-kesäkurpitsakakku (G, L)\nGluteeniton, laktoositon, suklaa-kesäkurpitsakakku, Viljattoman vallaton\nTestissä suklainen kesäkurpitsakakku. Kinuskikastiketta ja vaniljajäätelöä kakun kera – namskis!\nKesäkurpitsa on syyskesän satoa, joten ihan Satokausikalenterin ajassa en ole, mutta kesäkurpitsaa löytyy kyllä vielä kaupoista. Suklaakakkua alkoi taannoin tehdä mieli ja herkullisia kesäkurpitsareseptejä alkoi pulpahdella eri medioista. Surffasin netissä aikani, makustelin ohjeita mielessäni ja lopulta päädyin soveltamaan tätä Viljattoman vallattoman reseptiä. Käytin 6 dl gluteenittomia jauhoja (en kookosjauhoja, kun en tähdännyt viljattomuuteen), jätin alkoholin pois ja lisäsin 100g tummaa suklaata. Lisäksi sekoitin taikinan käsin, sillä meillä ei ole yleiskonetta. Ja mikäpäs siinä: suklaata on mukavampi nauttia, kun on ensin rasittanut hauislihasta!\nHieman kinuskikastiketta ja vaniljajäätelöä kakun kanssa – namskis!\nLähiruokaa Puuppolasta: Lehtolan Limousin-karjatila\nPosted by hyvahuomen in Matkailu, Reseptit, Yleinen\nlähiruoka, Lehtolan Limousin-tila, Osta tilalta, Puuppola\nSyyskuussa vietettiin valtakunnallista Osta tilalta -päivää. Kävimme Lehtolan tilalla, joka sijaitsee vain muutaman kilometrin päässä meiltä. Onneksi bongasin Osta tilalta -tapahtuman netistä ja pääsimme käymään paikan päällä! Maistelimme lihatuotteita, kahvittelimme ja ostimme mukaan raakamakkaroita kotona kokeiltavaksi (bratwursti maistui miedoimmalta, joten se sopinee useimpien makupalettiin).\nKuulimme, että nyt syksyllä on tulossa taas lihaeriä myyntiin ja sähköpostiin tuli asiakaskirje. Nyt lihaa on siis tilattavissa, mutta kannattaa pitää kiirettä, sillä erät menevät pian.\nTästä tuli mainospostaus (en saa tästä kuin hyvän mielen eli ei ole maksettu mainos), mutta hyvää tuotetta kannattaa kehua ja mainostaa!


Toimintaohje rahtilaivoille epäillyn koronavirus (COVID-19) -tapauksen varalle\nToimintaohje rahtilaivoille epäillyn\nTätä ohjetta voi soveltaa sellaisiin rahtilaivoihin, joista on mahdollista matkan aikana ottaa yhteys lääkäriin ja evakuoida sairaalahoitoa vaativa potilas riittävän nopeasti (alle 12 h lääkärin antamasta ohjeesta). Ohjetta ei voi soveltaa matkustajia kuljettaviin aluksiin. Tärkeää on myös huomata, että tässä ohjeessa ei oteta kantaa aluksen muuhun toimintaan ja muihin vaatimuksiin, joita alukselle on asetettu esim. miehistön jäsenten osalta.\nPäivitetty 15.3.2021 (Julkaistu 2.4.2020.)\nKoronaviruksen tartuntatavat ja taudinkuva\nKiinassa todettiin joulukuussa 2019 keuhkokuumetapauksia, joiden aiheuttajaksi on todettu uusi koronavirus (SARS-CoV-2) ja tautia kutsutaan usein nimellä COVID-19-infektio.\nUusi koronavirus tarttuu ensisijaisesti pisaratartuntana, kun sairastunut yskii tai aivastaa. Lähikontaktissa korona voi tarttua myös kosketuksen välityksellä, jos sairastunut on esimerkiksi yskinyt käsiinsä ja on sen jälkeen koskenut toiseen ihmiseen. Kun henkilö yskii tai aivastaa, voi suurempien pisaroiden lisäksi syntyä myös hyvin pieniä pisaroita, jotka voivat jäädä hetkeksi ilmaan aerosolimuodossa, ilmavälitteisen tartunnan riski on kuitenkin nykytiedolla vähäinen. Virus voi tarttua myös kosketuksen kautta pinnoilta, joille on hiljattain päätynyt sairastuneen hengitystie-eritteitä. Pintojen osuus viruksen leviämisessä ei nykytiedon mukaan kuitenkaan ole merkittävä. Elintarvikkeiden tai tavaroiden välityksellä tapahtuvia tartuntoja ole toistaiseksi havaittu.\nTaudin itämisajaksi on arvioitu 2–14 päivää, keskimäärin noin 4-5 päivää. Koronavirusinfektio voi tarttua 1-2 päivää ennen oireiden alkua. Myös oireeton henkilö saattaa toimia tartunnanlähteenä. Koronavirustaudin oireita voivat olla kuume, yskä, hengenahdistus, lihaskivut, väsymys, nuha, pahoinvointi tai ripuli. Taudin yhteydessä on myös kuvattu maku- ja hajuaistin häiriöitä. Valtaosa koronavirustartunnan saaneista sairastaa lievän taudin ja toipuu hyvin. Joillakin ihmisillä tauti voi olla vakava. Suurin osa vakavampia oireita saaneista on ollut iäkkäitä henkilöitä ja monella on lisäksi ollut jokin perussairaus.  THL:n tietosivu koronaviruksen oireista ja hoidosta.\nLievät oireet – toimi näin\nJos taudin oireet ovat lieviä eikä henkilö kuulu riskiryhmiin, lääkärin tekemää hoitoarviota ei pääsääntöisesti tarvita, vaan taudin voi sairastaa laivalla. Lieviä oireita ovat nuha, yskä, kurkkukipu, lihassärky tai kuume. Sairastuneen vointia on kuitenkin tarkkailtava, ja tietyt oireet vaativat välitöntä hoitoa.\nKoronavirustauti altistaa verisuonitukoksille. Kysy ohjeita TMAS-järjestelmän kautta tai sairastuneen hoidosta vastaavalta lääkäriltä, jos on tiedossa, että sairastuneella on koronavirustaudin lisäksi muita riskitekijöitä verisuonitukoksille.\nKs: Koronavirus ja tukostaipumus (THL)\nSairastuneen vointia tulisi tarkkailla 2-3 kertaa päivässä kunnes henkilö on parantunut. Mittaa kuume, sydämen syke ja hengitystaajuus. Jos miehistön jäsenellä on koronavirusinfektioon sopivia oireita tai hänellä muusta syystä epäillään koronavirusinfektiota, on hänet Suomen satamaan palattaessa syytä ohjata työterveyshuoltoon tai omaan terveyskeskukseen koronavirustestin ottamista varten. Näytteenotoon ja hoidotarpeen arviointiin liittyviin palveluihin on otettava ensisijaisesti yhteyttä puhelimitse tai verkon kautta paikallisten ohjeiden mukaisesti. Ulkomaan satamissa toimitaan paikallisten terveysviranomaisten ohjeiden mukaan.\nVakavat oireet – toimi näin\nKysy ohjeita TMAS-järjestelmän kautta, jos sairastuneelle tulee vakavia oireita, kuten hengenahdistusta ja yleistila heikkenee Ks. ohjeet, milloin on hakeuduttava hoitoon THL.\nMonet muutkin mikrobit voivat aiheuttaa hengitystieinfektiota, joiden oireet ovat samanlaisia kuin uuden koronaviruksen aiheuttamissa infektioissa eli niitä ei voi pelkkien oireiden perusteella erotella toisistaan. Ks. THL:n kotihoito-ohje.\nJos aluksella työskentelee koronavirustaudin riskiryhmiin (THL) kuuluvia henkilöitä, suosituksena on, että heidät mahdollisuuksien mukaan sijoitettaisiin rannikonläheiseen liikenteeseen mahdollisimman nopean hoitoon pääsyn turvaamiseksi.\nAjankohtaisesta COVID-19-pandemiasta johtuen on huomioitava myös Euroopan liikenteessä operoitaessa, että maakohtaiset sairaalahoidon resurssit ovat muuttuneet vakavasti sairastuneiden osalta.\nOhje työpaikoille COVID-19 riskinarvioinnin tekemiseen.\nYleiset suojaustoimenpiteet laivoilla\nAluksella on syytä noudattaa annettuja hygieniaohjeita:\nTHL:n käsienpesu- ja yskimishygienian ohjeet\nTHL:n tulostettavat ohjeet ja videot suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi (yskiminen, käsien pesu, pidä etäisyyttä)\nOhjeita kannattaa tulostaa ja laittaa esille esimerkiksi taukotiloihin\nTöihin ei saa mennä sairaana. Yleisten hygieniaohjeiden noudattaminen aluksilla on erityisen tärkeää, koska henkilöstö viettää pitkiä aikoja samoissa tiloissa sekä työ- että vapaa-aikana lisäten riskiä tarttuvien tautien leviämiseen.\nRuokailu- ja taukotiloissa tulisi välttää lähikontaktia ja rytmittää taukoja siten, että tiloissa olisi mahdollisimman vähän henkilökuntaa samanaikaisesti.\nMikäli satamassa tulee välttämättömiä kontakteja laivan ulkopuolisten henkilöiden kanssa, ja turvavälien pitäminen ei ole mahdollista, on suositeltavaa käyttää kasvomaskia (yhtenä tartuntariskiä vähentävänä toimena). Miehistövaihdoksiin liittyvillä matkoilla kodin ja aluksen satamapaikan välillä on huomioitava THL:n suositukset kasvomaskien käytöstä,\nKs. THL:n maskisuositus.\nHengitystieinfektioita vältetään parhaiten huolehtimalla käsi- ja yskimishygieniasta. Huolellinen käsien puhdistus vedellä ja saippualla ja/tai desinfioivalla aineella on tärkeää.\nOhjeet sairastapaukseen laivalla\nToimenpiteet tilanteessa, jossa miehistön jäsen sairastuu laivalla lievään hengitystieinfektioon. Infektio voi olla COVID-19 tai joku muu hengitystieinfektio.\nSairastuneen tulee välttää läheistä kontaktia muihin. Hänen tulee pysytellä hytissään. Eristämisajan pituudesta ja jatkotoimista on syytä kysyä neuvoa joko TMAS-lääkäriltä tai seuraavan tulossataman terveysviranomaisilta. Hengitystieinfektio paranee useimmiten noin viikon levolla.\nYleisohjeena on jatkaa lieväoireisesti sairastuneen eristystä, kunnes tämä on ollut oireeton 2 vrk (48 t) ja oireiden alusta on kulunut vähintään 10 vrk. Jos oireita esiintyy vielä 10 vuorokauden jälkeen, tulee sairastuneen eristystä jatkaa, kunnes hän on oireeton vähintään 2 vrk (48 t) ajan.\nOireettomuudella tarkoitetaan yllä mainituissa yhteyksissä sitä, että kuume on poissa ja muut oireet ovat selvästi vähenemässä. Huom. haju- ja makuaistin muutos tai lievä ärstytysyskä ainoana oireena ei vaadi eristyksen jatkamista.\nSairaana ollessa lepo ja riittävä nesteiden nauttiminen on tärkeää. Kuumetta ja särkyä voi lievittää laiva-apteekista saatavilla lääkkeillä.\nSairastuneen tulee huolehtia hyvästä käsi- ja yskimishygieniasta.\nJos sairastuneen henkilön on välttämätöntä liikkua aluksella hytin ulkopuolella, tulee hänen käyttää suu-nenäsuojainta.\nSairastuneen käyttöön tulisi varata oma kylpyhuone ja WC. Jos tämä ei ole mahdollista, tulisi sairastuneen käytössä olla erillinen pyyhe.\nSairastuneen vointia tulee tarkkailla ja tarvittaessa on otettava yhteys lääkäriin.\nSairastuneen henkilön kanssa kontaktissa olevien henkilöiden määrä on hyvä rajoittaa 1-2 henkilöön.\nSairastuneen hyttiin mentäessä on pyrittävä pitämään etäisyyttä (yli 2 m) ja huolehdittava hyvästä käsihygieniasta.\nSuojavälineet kuten suu- ja nenäsuojaimet tai FFP2/3-hengityksensuojaimet tulee säästää sellaisille henkilöille, jotka hoitavat sairastunutta miehistön jäsentä ja joille on opetettu suojainten käyttö. Sairastuneen hoidossa on suositeltavaa käyttää kirurgista suu-nenäsuojainta ja suojakäsineitä.\nMeriterveysilmoitus on tehtävä ennen satamaan tuloa kyseisen sataman/maan vaatimusten mukaisesti.\nLääkäriin on otettava yhteyttä, jos sairastunut henkilö kuuluu riskiryhmään (THL) tai jos hänelle tulee vakavia oireita, kuten hengenahdistusta ja/tai yleistila heikkenee. Huomaa, että myös muut mikrobit kuin koronavirus, voivat aiheuttaa vakavia infektioita. Lääkäri tekee riskiarvion ja päättää, pitääkö sairastunut henkilö evakuoida laivalta.\nSiivous, pyykinpesu ja puhtaanapito\nSiivousohjeet löytyvät Työterveyslaitoksen sivulta\nToimenpiteet kun hengitystieinfektio on varmistunut COVID-19-tapaukseksi\nJos hengitystieinfektio varmistuu COVID-19-tapaukseksi sairastuneen miehistön jäsenen ollessa laivalla, toimitaan samalla tavalla kuin edellä on kuvattu kohdassa “Ohjeet sairastapaukseen laivalla”.\nMeriterveysilmoitus on tehtävä tapauksesta ennen satamaan tuloa kyseisen sataman/maan vaatimusten mukaisesti. Paikalliset terveysviranomaiset päättävät jatkotoimista.\nJos hengitystieinfektio varmistuu COVID-19-tapaukseksi sen jälkeen kun sairastunut miehistön jäsen on siirretty pois laivalta, tehdään meriterveysilmoitus tapauksesta ennen satamaan tuloa kyseisen sataman/maan vaatimusten mukaisesti.\nPaikalliset terveysviranomaiset päättävät jatkotoimista. Sairastuneen miehistön jäsenen käyttämä hytti on siivottava Työterveyslaitoksen siivousohjeen mukaisesti.\nHallitus kiristi 22.1.2021 maahantulon rajoituksia, jotta koronavirusepidemia ja uusi virusmuunnos eivät pääsisi leviämään. Tämän myötä myös työmatkaliikennettä rajoitettiin sallien vain välttämätön työmatkaliikenne Suomeen. Kuljetus- ja logistiikkahenkilöstön matkustaminen työtehtävissään on katsottu kuuluvan välttämättömään työmatkaliikenteeseen. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen ohjeiden mukaan tavaraliikenteen kuljetus- ja logistiikkahenkilöstön ei tarvitse jäädä karanteeniin eikä mennä testeihin (ollessaan oireettomia), kun he saapuvat Suomeen työtehtävissä. Merityöntekijän tulee pitää työsopimus mukana rajanylitystä varten.\nTarkempia tietoja rajanylityksestä löytyy Rajavartiolaitoksen ohjeista ja matkustamiseen liittyvistä karanteeni- ja testaussuosituksista THL:n ohjeista\nOhjeet Suomeen saapuville matkustajille ja työntekijöille (THL).\nTHL on suositellut, että kaikki henkilömatkustajia kuljettavat kuljetusyhtiöt ja varustamot edellyttävät negatiivista koronatestitulosta kaikilta ulkomailta Suomeen tulevilta matkustajilta. THL:n suositus Suomeen liikennöiville kuljetusyhtiöille (17.2.2021)\nIMO:n (International Maritime Organization) tiedotteita koronapandemiasta ja miehistövaihdoksista\nICS:n (International Chamber of Shipping) on laatinut merenkulun kansainvälisten sidosryhmien kanssa yhteistyössä ohjeet varustamoille koronaviruksen leviämisen estämiseksi laivoilla sekä ohjeet meri- ja maahenkilöstön väliseen turvalliseen kanssakäymiseen.\nCoronavirus (COVID-19) Guidance for Ship Operators for the Protection of the Health of Seafarers (updated 9/2020)


Raskaat ajoneuvot nollapäästöiseen sähkökäyttöön\nArticle | Helsinki, Finland | 2019-02-21\nABB:n optimoituun sähköiseen voimansiirtojärjestelmään kuuluu moottori, taajuusmuuttaja ja ajoneuvon ohjausyksikkö. Sen avulla raskaat erikoisajoneuvot ja hyötyajoneuvot voivat siirtyä käyttämään vain sähköä. Maanalaisen kaivostoiminnan ja infrastruktuurin laitevalmistaja Epiroc hyödyntää uutta konseptia toisen sukupolven akkukäyttöisissä ajoneuvoissaan.\nABB on lanseerannut optimoidun sähköisen voimansiirtojärjestelmäalustan, joka auttaa raskaiden erikoisajoneuvojen ja hyötyajoneuvojen valmistajia siirtymään dieselpolttoaineista nollapäästöiseen sähkökäyttöön sujuvasti ja nopeasti. Kokonaisvaltaisessa sähköisessä voimansiirtojärjestelmässä keskeisten tekijöiden eli moottorin, taajuusmuuttajan ja ajoneuvon ohjausyksikön yhteensopivuus takaa maksimaalisen suorituskyvyn, luotettavuuden ja energiatehokkuuden. ABB suunnittelee ajoneuvojen valmistajien kanssa kunkin valmistajan erityistarpeisiin sopivan voimansiirtojärjestelmän.\nEpiroc on ensimmäisiä raskaiden ajoneuvojen valmistajia, joka on ottanut käyttöön ABB:n optimoidun sähköisen voimansiirtojärjestelmän. Yhtiö on maailman johtavia maanalaisen kaivostoiminnan ja infrastruktuurin laitevalmistajia. Moni Epirocin toisen sukupolven akkukäyttöisistä ajoneuvoista käyttää käyttövoima- ja lisäsovelluksissaan ABB:n sähköistä voimansiirtojärjestelmää, joka sisältää sähkömoottoreita ja HES880-taajuusmuuttajia. Epiroc pyrkii dieselittömään kaivostoimintaan, mikä parantaa ilmanlaatua ja vähentää melua. Sähköistäminen parantaa kaivostoiminnan tuottavuutta ja energiatehokkuutta sekä vähentää ilmastoinnin tarvetta ja kunnossapitokustannuksia.\n”ABB pitää raskasajoneuvojen sähköistymistä merkittävänä askeleena kohti vähähiilistä tulevaisuutta”, Motors and Generators -liiketoimintayksikön johtaja Heikki Vepsäläinen ABB:ltä sanoo. ”Yhteistyömme Epirocin kanssa osoittaa, että olemme johtavassa asemassa sähköisen liikenteen järjestelmien ja tuotteiden tarjoajana raskaille ajoneuvoille. Kattavaan tuotevalikoimaamme sisältyy sähköautojen latausasemia, verkon ja laitteiston hallintaratkaisu ABB Ability™, voimansiirtolaitteita ja robotisoituja tuotantolinjoja, joilla valmistetaan sähkömoottoreita, akkuja ja muita voimansiirtokomponentteja.”\nMonien ajoneuvolaitevalmistajien ongelmana on, että heidän ajosyklinsä ja suorituskykyvaatimuksensa vaihtelevat suuresti erilaisten sovellusten välillä. Niitä ovat esimerkiksi poraus- kaivaus- ja kuormaustarvikkeet. Tämän vuoksi suunnittelijoiden voi olla vaikea tunnistaa parhaita sähköisiä voimansiirtojärjestelmäratkaisuja kuhunkin sovellukseen. Liian tarkkaan määritetty sähköinen voimansiirtojärjestelmä voi tulla tarpeettoman kalliiksi ja olla liian raskas. Riittämättömästi määritetty sähköinen voimansiirtojärjestelmä ei myöskään ole riittävän tehokas, se saattaa ylikuumentua ja olla siten epäluotettava. Lisäksi sen käyttöikä voi olla lyhyempi.\nABB:llä on yli 50 000 voimansiirtojärjestelmän laitekanta raskaille sähköajoneuvoille. Tähän sisältyy kiskoajoneuvoja, linja-autoja, rakennuskoneita sekä kaivos- ja erikoisajoneuvoja. ABB on myös kehittämässä uusinta tekniikkaa olevaa litiumioniakkutehdasta yhteistyössä Northvoltin kanssa.


Voffeli-sukkis, koko 36-38, ruusa, 60 den — Kisskiss-taidesukkikset\n<iframe style="width:300px;height:360px" src="https://holvi.com/shop/kisskiss/product/b0154b5c37b00ad331cccbc2d123aa6b/embedded/" frameborder="0"></iframe>\nVoffeli-sukkis, koko 36-38, ruusa, 60 den\nPintakuviolliset sukkahousut, jotka ovat hennon vaaleanvioletit. Sukkahousuneuloksessa on vohvelimainen ruutukuvio. Kuvio jatkuu kauttaaltaan. Materiaali: 72% polyamidi + 19% PES + 8% elastaani + 1% puuvilla. Sukkiksissa on vahvistetut sukankärjet sekä puuvillainen haarakiila. Sukkiksissa on EU-kokoluokitus, joten tarkistathan oman kokosi kokotaulukosta. Sukkikset on valmistettu EU:ssa ja värjännyt Maiju Helsingissä. Hinta sisältää alv 24%.


ICT-City - Turun Teknologiakiinteistöt\nVuonna 2006 valmistuneen ICT-Cityn on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Lahdelma & Mahlamäki Oy. Avaraan ja moderniin rakennukseen on nimensä mukaisesti keskittynyt runsaasti ICT-alan osaamista ja siellä toimivat Turun Yliopisto, Åbo Akademi, Turun Ammattikorkeakoulu, Turku Science Park ja Unica.\n168 140 m³\nICT-Cityn info palvelee arkisin klo 8-16. Lisätietoja alueen aulapalveluista ja aulapalvelun sisällöstä täällä.\n010 315 3017\nKiinteistön jäteastiat sijaitsevat ICT-Cityn lastauslaiturin vieressä olevassa jätehuoneessa.\n1 126 000 kWh\nSähkön kulutus / m²\n33,12 kWh / m²\nKaukolämmön kulutus / m²\nVedenkulutus / m²\n0,08 mm³ / m²\n35 t CO2


Niskanselkä | Kalalla Kainuussa\nKajaaninjoki, joen ala- ja yläosa\nKiekinjoki ja Kesselinjoki\nPajakkakoski ja Saarikoski\nPuutiokoski ja Kärryskoski\nHiisijoki ja Tervajoki\nTorvenkoski ja Tolosenkoski\nTipasjoki ja Lontanjoki\nKorvuanjoki ja Korpijoki\nNäljänkä- ja Naamankajoki\nSotkamon isot järvet\nEetulle elämänsä lohi Tipakselta\nKaarneenkoskelta voi saada hienoja taimenia\nKolme koskea kerralla\nKutujoelta kirjolohi ja taimenia\nLietejoki tarjoaa yllätyksiä\nLuvankoskessa kiehtoo monimuotoisuus\nPeltsi Ekokoskilla Kainuussa\nPeltsi ja Erätulilla ohjelma Syväjoella\nPerhotoivot illan koitoksiin\nSyväjoki haastaa kalastajan\nHerman August Renfors\nKitkeränsuolainen muisto Lammasjärveltä\nKoekalastusraportti Akonkosken Ekokalastusalueelta\nKongasjoella kutualuekunnostuksia talkoilla\nKongasjoen metsämaisemissa viihtyy niin retkeilevä kalastaja kuin pikaisesti pistäytyväkin\nKorvuanjoella riittää kalastettavaa\nOlen kalastellut Puutiokoskella\nSuolijoen Haarakosken Ekokalastusalueella\nTaimenen taikaa Puikkokoskella\nUuden mitan täyttävä\nVarisjoen sankarit auttoivat luontoäitiä hiustenkuivaimella\n9,9 kg ?\nIijärven itäosan kalapaikkavinkkejä\nIijärven länsiosan kalapaikkavinkkejä\nKuhmon ja Kainuun kuhavesillä havaittua\nKuhmon reitin vedet\nKuhmon reitin vedet Ontojärvi\nSinttivintturin ottialue ohjeet Nuasjärven uistelijoille\nSinttivintturin ottialue ohjeet Pieni ja Iso-Kiimasen uistelijoille\nSinttivintturin ottialue ohjeet Sapsojärvien uistelijoille\nSinttivintturin ottialue ohjeet uistelijoille\nRitva viihtyy Hossassa\nKun jättihauki hinasi kanoottia\nTestiryhmän raportti Iso-Ruuhijärveltä\nUkkohalla on meidän suosikki\nHANKIKORRI-VIIKOT Kuhmon koskilla 5.-17.4.2016\nHyrynsalmen-Ristijärven kalastusalueen kalaveden osakaskunnat\nKuhmon kalastusalueen kalaveden osakaskunnat\nOulujärven kalastusalueen kalaveden osakaskunnat\nSotkamon kalastusalueen kalaveden osakaskunnat\nSuomussalmen kalastusalueen kalaveden osakaskunnat\nKainuun vapaa-ajan kalastajat\nSM Lohipilkki 2018\nIso-Ruuhijärvelle Matti Kuljun pilkkivinkit ja kännykkä paikannus\nSyysharjuksen kohteita 2017\nvalitse kohdeKoskikalastus - Hyrynsalmi - Kajaani - Kuhmo - Paltamo - Puolanka - Ristijärvi - Sotkamo - Suomussalmi - VaalaJärvikalastus - Hyrynsalmi - Kajaani - Kuhmo - Paltamo - Puolanka - Ristijärvi - Sotkamo - Suomussalmi - VaalaVirkistyskalastus - Hyrynsalmi - Kajaani - Kuhmo - Paltamo - Puolanka - Ristijärvi - Sotkamo - Suomussalmi - Vaala\nSahanrannan venesatama Vaalassa\nEtusivu / Kalapaikat / Järvikalastus / Vaala / Niskanselkä\nNiskanselän lahdilta esimerkiksi kilpauistelijat vetävät vuodesta toiseen hurjia haukisaaliita. Silti taimen on se kala, joka houkuttelee Niskanselän apajille. Kuha on Niskanselällä harvinaisempi kuin Oulujärven itäpäässä\nEniten mainetta taimenten vetenä on pitkällä Säräis-niemen edustan penkalla. Samanlaisia pitkiä uistelualueita ovat myös Säräisniemen taustan ja Manamansalon väli sekä koko Teeriniemen ja Kaaresjärven edusta.\nKuostonsaaren pohjoispenkkaa kehuvat useat taimenenpyytäjät ja antoisa paikka on myös Kaarresalon jyrkkä kuve, kun tuuli on vain sopivan suojainen.\nNiskanselän aavalla keskiosalla lohikalat saalistavat muikkuja alueilla, jossa on harjanteita noin kymmenen metrin syvyydessä. Sellaisia löytyy esimerkiksi Karhusaaren ja Reimiluodon välisiltä vesiltä. Keväällä taimenet löytyvät lämpimästä vedestä, eli sieltä minne tuuli kuljettaa pintavettä. Kesällä ja syksyllä kannattaa uistella tunnettujen ottipaikkojen lisäksi suojan puolelta selkää.\nKeväällä kutuhauen tavoittaa esimerkiksi Painuanlahdelta tai Kaaresjärveltä. Niskanselän karikkoinen ja saarinen pohjoisosa on haukialuetta. Esimerkiksi Kiveslahti, Soutulahti, Kankarinlahti, Oulujoen niska, Jaalanganlahti sekä Jaalanganlahden suu ovat tunnettuja haukivesiä. Mölykarin, Nurmiludon, Kaivannonsalmen tai Karhusaaren ympäriltä saadaan haukia hyvin virvelöimälläkin.\nAhvenia ja siikoja\nNiskanselän tunnetuin pilkkipaikka on matala Kaaresjärvi edustoineen. Samantapaisia puron edustoja pilkitään myös Painuanlahden ja Nimisjärven laskukohdissa. Jaalanganlahti ja sen suu sekä Juurikkalahti, Soutulahti ja Kankarinlahti ovat selän pohjoisosan suosittuja vesiä. Myös Vaalankurkku on paljon käyty pilkkijöiden kilpailualue.\nSäräisniemen kupeilla pilkitään tuloksellisesti myös siikoja. Samoilta alueilta pilkitään ahvenia ja kesällä niitä nostellaan pohjaongella penkan kupeesta. Aavalta selältä pienen ottipaikan paikallistaminen on ratkaiseva taito, johon kannatta hakea vinkkejä tarkkailemalla muita kalastajia.\nOulujärven kalastusalueen viehekalastuslupa on henkilökohtainen ja se kattaa koko Oulujärven pois lukien Säräisniemen ja Niskan osakaskuntien vesialueet (merkitty karttaan). Luvassa on 10 vavan rajoitus! Kuhan kalastuksessa rajoitus 5 kuhaa/venekunta!\nVieheluvat: 10 €/vrk (24h), 20 €/viikko (7vrk), 30 €/kalenterivuosi.\nOULUJÄRVI Säräisniemen osakaskunnan alue\nPinta-ala ja sijainti: Säräisniemen osakaskunnan vesialue (3649 ha) käsittää Niskanselän lounaisreunan ranta-alueen yleisveden rajalle asti läheltä Oulujoen niskaa Säräisniemen eteläpuolelle ja puolet Painuanlahdesta.\nKalastusluvat: Osakaskunta myy vesialueelle viehekalastuslupia ja pyydysyksikkölupia. Vesialue ei kuulu Oulujärven vieheluvan piiriin.\nOulujärven vieheluvan voi ostaa myös suoraan netistä osoitteesta: www.kalakortti.com/Oulujärvi yhtenäislupa\nOulujärven vieheluvan myyjiä:\nShell Kontiomäki, Kleman-rakennus Paltamo, Neste Paltamo, K-Market Vaala, Seo-Otanmäki, Kahvila Ihme (Jaalanka), Manamansalon leirintäalue (Teeriniemi), Ase ja Optiikka Korhonen Kajaani.\nSäräisniemen osakaskunnan alueen uistelu-luvan voi ostaa nyt myös suoraan netistä osoitteesta: www.kalakortti.com/Säräisniemi\nSäräisniemen alueen luvanmyyjät Vaalassa; Vaalan K-Market. Säräisniemellä; Ruununhelmi, ja Veneheitossa Veneheiton kauppa.\nOsakaskunta myy vesialueelle viehekalastuslupia ja pyydysyksikkölupia. Vesialue ei kuulu Oulujärven vieheluvan piiriin.\nOulujärven vieheluvan voi lunastaa luvanmyyjältä tai maksaa suoraan Oulujärven kalastusalueen tilille FI49 5760 0320 1846 16. Viitetiedoksi Yhtenäislupa vuosi tai viikko. Viikkolupaan tulee lisäksi merkitä haluttu lupajakso, muuten kalastuslupa katsotaan alkavaksi maksuhetkestä.\nLisätietoja Oulujärven vieheluvasta: Kalastusalueen puheenjohtaja Tauno Heikura puh. 044-585 1205, isännöitsijä Jasakko Muurimäki puh. 044-0946557, jaakko@muikkusuomi.fi\nLisätietoja Säräisniemen lupa-alueelta: Puheenjohtaja Raimo Nykänen, 040-7264 031 tai raimonykanen@gmai.com\nTietoja Oulujärven kalapaikoista on kerätty haastattelemalla uistelijoilta, pilkkikalastajilta ja muilta urheilukalastajilta sekä verkoilla vapaa-aikanaan kalastavilta ja muutamilta ammattikalastajilta. Karttoihin merkityt vinkit viehekalastajille ovat suuntaa-antavia, sillä kalojen aktiivisuuteen vaikuttavat esimerkiksi kalastustapa, vuodenaika, sää ja erityisesti suurella järvellä puhaltavat tuulet.\nLue lisää about Niskanselän kalapaikkavinkit\n”Niskanselän saarissa sijaitsee Suomen ainut sisävesillä oleva valtion retkeilyalue. Useimmat retkeilyalueen saaret kasvavat komeaa männikköä ja rannat ovat hietikkoa. Saarissa on hoidetut rantautumis- ja taukopaikat. Manamansalon saaressa sijaitsee retkeilyalueen opastuskeskus.”\nLue lisää about Oulunjärven retkeilyalue


Kurdijoukot ovat vetäytyneet Ras al-Ainin rajakaupungista - Ulkomaat | HS.fi\nYhdysvallat veti sunnuntaina joukkojaan Syyriasta. Maan puolustusministerin mukaan Yhdysvaltain joukot suuntaavat tämänhetkisten suunnitelmien mukaan Irakiin.\nKymmeniä ajoneuvoja lähti Ras al-Ainin kaupungista Syyriassa sunnuntaina. Autoissa oli SDF-joukkojen taistelijoita ja ambulansseissa haavoittuneita sotilaita ja siviilejä. (KUVA: Nazeer Al-Khatib / AFP)\nJulkaistu: 20.10. 15:43 , Päivitetty: 20.10. 23:42\nKurdien SDF-joukot ovat vetäytyneet syyrialaisesta Ras al-Ainin rajakaupungista. Uutistoimisto Reutersin mukaan SDF-joukot kertoivat sunnuntaina vetäneensä kaikki taistelijansa Turkin piirittämästä kaupungista osana Yhdysvaltain ja Turkin neuvottelemaa tulitaukosopimusta.\nUutistoimisto AFP:n ja Turkin puolustusministeriön mukaan kaupungista lähti kymmeniä ajoneuvoja sunnuntaina. Kymmeniä sotilaita kuljettaneiden ajoneuvojen lisäksi joukossa oli haavoittuneita sotilaita ja siviilejä kuljettaneita ambulansseja, kertoi Syyrian sotaa tarkkaileva Syrian Observatory for Human Rights -järjestö (SOHR).\nSunnuntaina myös Yhdysvallat veti jälleen joukkojaan Syyriasta. Sunnuntaina AFP:n kirjeenvaihtaja kertoi nähneensä yli 70 Yhdysvaltain sotilasajoneuvon ja muun muassa helikoptereiden kulkevan pohjoissyyrialaisen Tal Tamrin kaupungin lähettyvillä. SOHRin mukaan joukot olivat tyhjentämässä Sarrinin sotilastukikohtaa.\nJoukot vaikuttivat SOHRin mukaan liikkuvan kohti itää.\nYhdysvaltain puolustusministeri Mark Esperhttps://www.hs.fi/haku/?query=mark+esper kertoi Reutersin mukaan, että Syyriasta vetäytyvät Yhdysvaltain sotilaat ovat tämänhetkisen suunnitelman mukaan suuntaamassa Länsi-Irakiin. Siellä joukkojen on ministerin mukaan tarkoitus osallistua ”Irakin puolustamisessa auttamiseen” ja Isis-taistelijoiden vastaiseen taisteluun.\nToisen puolustusviranomaisen mukaan suunnitelmat saattavat kuitenkin vielä muuttua.\nPresidentti Donald Trumphttps://www.hs.fi/haku/?query=donald+trump on aikaisemmin puhunut sotilaiden kotiuttamisesta. Britannian yleisradioyhtiön BBC:n mukaanhttps://www.bbc.com/news/world-middle-east-50117765 Trump puhui ”sotilaiden tuomisesta kotiin” myös sunnuntaina Esperin puheisiin viittaavassa twiitissä, joka on sittemmin poistettu.\nEsperin mukaan joukkojen vetäytyminen Syyriasta kestänee viikkoja.\nSunnuntaisessa vetäytymisessä oli kyse neljännestä isosta yhdysvaltalaisjoukkojen vetäytymisestä viimeisimmän viikon aikana, kertoi AFP SOHRin johtajan Rami Abdel Rahmaninhttps://www.hs.fi/haku/?query=rami+abdel+rahmanin kertoman perusteella.\nSDF-joukkoja johtava Mazloum Abdihttps://www.hs.fi/haku/?query=mazloum+abdi on aikaisemmin syyttänythttps://www.hs.fi/ulkomaat/art-2000006278633.html Turkkia siitä, että se on estänyt kurdeja pääsemästä lähtemään Ras al-Ainin alueelta. Turkki kiisti Abdin syytökset vetäytymisen estämisestä ja syytti kurdeja väärän tiedon levittämisestä.\nTurkki on vaatinut, että kurdien tulee poistua Pohjois-Syyriassa alueelta, jolle Turkki haluaa perustaa niin sanotun ”turvavyöhykkeen”.\nAbdi kommentoi AFP:n mukaan lauantaina, että joukot vetäytyisivät 120 kilometrin pituiselta rajakaistaleelta, kunhan joukot ensin päästetään lähtemään Ras al-Ainista.\nTurkin varsinaisena suunnitelmana on ollut ulottaa vyöhyke ulottumaan 440 kilometrin levyiselle alueelle, mutta kurdit ovat suostuneet vain kaupunkien Tal Abayad ja Ras al-Ain väliseltä alueelta poistumiseen, kertoo AFP.\nMyös Turkin puolustusministeriö tiedotti sunnuntaina, että kurditaistelijat ovat vetäytymässä kaupungista.\n”Noin 55 ajoneuvon saattue saapui Ras al-Ainiin, ja 86 ajoneuvon saattue lähti Tal Tamrin suuntaan”, puolustusministeriö sanoi tiedotteessaan AFP:n mukaan.\nTurkki ja Yhdysvallat ovat sopineet viisipäiväisestä tulitauosta, jonka aikana kurdien on Turkin vaatimuksesta poistuttava alueelta. Tulitauon on määrä kestää tiistai-iltaan saakka.\nSOHRin kirjanpidon mukaan yli 500 ihmistä on saanut surmansa taisteluissa runsaan viikon aikana ja noin 300 000 siviiliä on joutunut lähtemään kodeistaan. Kuolleista yli 70 on siviilejä.\nSyyrialaisperhe ajoi lauantaina tavaroineen Ras al-Ainista kohti Tal Tamrin kaupunkia. (KUVA: Delil Souleiman / AFP)\nPerhe ajamassa Tal Tamria kohti lauantaina. (KUVA: Delil Souleiman / AFP)