Historioitsija Teemu Keskisarja penkoo uudessa teoksessaan Suomen rikoshistorian törkeintä tekoa | HS Teema | HS\nHistorioitsija Teemu Keskisarja penkoo uudessa teoksessaan Suomen rikoshistorian törkeintä tekoa\nTeemu Keskisarja penkoo kirjoissaan kirvesmurhia, eläimiin sekaantumista ja sodan kauhuja. Arkistojen kautta hän on päässyt syvälle Suomen historiaan.\nPäivitetty: 26.12.2015 16:05\nTeemu Keskisarja tunnetaan historioitsijana, joka on tarttunut synkeisiin ja äkkivääriin aiheisiin.\nHaastattelu on julkaistu ensimmäisen kerran Helsingin Sanomien kirja-aiheisessa Teema-lehdessä 5/2015.Helsingin Vaasanaukiolla eli paikallisten kielellä Piritorilla on roskia, räkää ja röökintumppeja. 75 vuotta sitten tämä Sörnäisten keskipiste ei ollut yhtään idyllisempi. Silloin paikalla maleksi viinatrokareita ja syvälle asiakkaan rooliin uponneita. Rintamalta palannut Toivo Harald Koljonen oli jotain siltä väliltä. Pitkänhuiskean, lätsäpäisen miehen voi helposti kuvitella nojailevan seinään tuossa nykyisen panttilainaamon ja ruokakaupan nurkalla ja ottavan huikkaa piilopullosta.\n”Talvisodan käynyt mies myi pimeää viinaa ja mietti, pystyykö tällä elämään. Tuossa parinsadan metrin päässä Koljosella oli kotona kaksi lasta ja nalkuttava muija. Kyllä kai siinä haluaa alkaa juopotella”, Teemu Keskisarja selittää. Koljonen on Keskisarjan uuden tietokirjan päähenkilö. Ei hänen kaltaisiaan yleensä kirjoihin ikuisteta, kuten ei näitäkään Piritorin kivipenkkejä tänään kuluttavia juoppoja. Koljonen teki kuitenkin jotain poikkeuksellista. Hän murhasi kirveellä kokonaisen perheen Huittisissa maaliskuussa 1943, selvin päin ja vailla mitään järjellistä syytä. ”Se on vittumaisin teko, johon olen rikoshistoriassa törmännyt.”Teemu Keskisarja, 44, on jonkinlainen suomalaisen historiantutkimuksen Seppo Räty. Keskisarja on Suomen ja Pohjoismaiden historian dosentti ja opettaa toisinaan Helsingin yliopistossa, mutta hänen olemuksessaan ei ole tippaakaan akateemisuutta. Nytkin hän kulkee t-paita sullottuna harmaisiin collegehousuihin ja kiroilee estottomasti. ”En ole koskaan halunnut yliopistolta työpistettä. Siellä on tylsää.”Siksi kai Keskisarja halusikin eroon akatemian turmelevasta vaikutuksesta niin ripeästi. 1990-luku kului shakinpelaamisessa ja kalusteasentajana, mutta se alkoi tympäännyttää. Keskisarja haki ja pääsi rimaa hipoen Helsingin yliopistoon opiskelemaan historiaa 2000-luvun alussa. ”En minä yli kolmekymppisenä mihinkään fuksiaisiin kehdannut mennä, enkä koskaan ymmärtänyt tuon taivaallista akateemisista teorioista tai metodologioista.”Niin tai näin, neljän vuoden päästä Keskisarja oli jo tohtori. Historioitsijan ura aukesi, kun tuttu professori junaili lupaavalle kynämiehelle tilaushistorioita tehtäväksi. Keskisarja on selvittänyt muun muassa Stockmannin historiaa ja Pornaisten kunnan vaiheita. Kuukausipalkkansa Keskisarja saa yhä tilaustöistä ja kairaa siinä sivussa omilla projekteillaan kurkistusaukkoa suomalaisen yhteiskunnan nurjaan puoleen. Vastikään ilmestynyt Toivo Harald Koljosen kurjaa elämää kronikoiva Kirves on Keskisarjan kahdestoista itsenäinen historiateos. Hänen kirjojensa aiheet ovat aina olleet synkkiä ja nyrjähtäneitä — sotaa, murhia ja eläimiinsekaantumista — mutta Suomen viimeisen kuolemaantuomitun tarina veti rujoihin aiheisiin tottuneen historioitsijankin hiljaiseksi.Mitä ihmettä liikkui murhaajan päässä punaisella hetkellä, vai liikkuiko mitään? Keskisarja pystyy latelemaan Suomen historian polttomurhia ja kidutuksia yhtä ilmeettömästi kuin lukisi ostoslistaa, mutta Kirves-Koljosen rikos saa kulmat kurtistumaan.”Siinä ei ollut mitään järkeä. Koljonen tappoi täysin viattomia, ventovieraita ihmisiä. Hän jätti lapset itkemään vanhempien ruumiiden ääreen, kävi välillä hoitelemassa isosiskon ja tuli kirveen kanssa takaisin. Minullakin on lapsia. Kyllä se ihmetyttää, miten joku tuollaiseen pystyy.”Lahdessa vuonna 1910 syntynyt Koljonen oli ammatiltaan maalari, mutta luisui pikkurikollisuuteen. Hän pyöritti kavereineen Helsingissä bensarinkiä, joka myi tavarajunasta varastettua polttoainetta eteenpäin. Siitä tuli huhtikuussa 1941 tuomio: neljä vuotta ja kymmenen kuukautta kuritushuonetta. Jonkun aikaa Riihimäellä lusittuaan Koljonen sai siirron Huittisten varavankilaan metsätöihin. Häntä ei pidetty erityisen vaarallisena, eikä sota-aikana ollut yksinkertaisesti varaa makuuttaa työkykyisiä vankeja tyhjän panttina. Toverien avulla Koljonen pakeni avovankilasta ja harhautti etsijöitä Huittisten metsissä. Hän sattui Karhiniemen kylässä sijaitsevan Harjun tilan pihapiiriin. Siellä asui Hakasen perhe. Koljonen koputti ikkunaan ja pyysi yösijaa ja leipää maksua vastaan. Isäntä kuitenkin tunnisti asusta Koljosen karkuriksi ja ajoi tämän matkoihinsa. Seuraavana aamuna Koljonen tuli tupaan kirveen kanssa. Kuusinkertaisen kuolemantuomion pohjatyöt hoituivat rivakasti. Vaikka tapaus on maankuulu, murhaajan elämäkerran kirjoittaminen oli lähes mahdoton urakka hajanaisten lähteiden varassa. ”On siinä ja siinä, pystyykö tällaisesta kaverista tekemään kirjaa. Päiväkirjaa hän ei pitänyt, eikä mitään kirjeitä säilynyt. Käytännössä ainoat lähteet olivat oikeuden pöytäkirjoja. Ihan kuin sinusta tai minusta yrittäisi tehdä kirjaa sen perusteella, että ollaan joskus elämässämme oltu oikeudessa avioerosta tai jostain pikkurikoksesta”, Keskisarja kuvailee.Onneksi Koljonen oli rötöstellyt ahkerasti ennen murhaa. Kuulusteluissa juteltiin niitä näitä, poliisi kyseli lapsuudesta ja kotioloista. Ylös kirjattiin tiedonmurusia, joista Keskisarja pystyi hahmottelemaan henkilökuvan. Koljosen elämän palaset pölyttyivät kuulustelupöytäkirjoissa kansallis- ja maakunta-arkistoissa.Koljoselle ei tehty mielentilatutkimusta. Sitä Keskisarja harmittelee. Vankilassa siivosti käyttäytynyttä miestä pidettiin kaikesta huolimatta täysijärkisenä. Tuskin psykologin syyni olisi ”joukkomurhatyöläistä” teloitusryhmän luodeilta pelastanut, mutta selvitys olisi avannut historiantutkijalle edes kapean luukun murhamiehen mieleen. Nykyaikana Koljoselle olisi löytynyt selvä diagnoosi. ”Hän oli psykopaatti. Täysin tunnekylmä ihminen, mutta samalla viehätysvoimainen ja hyvä valehtelija. Koljonen voisi istua tuossa vieressä juttelemassa ilman, että hänestä huomaisi mitään epäilyttävää.”Koljonen ei ole ensimmäinen ihmishirviö, jonka pään sisään Keskisarja on yrittänyt päästä. Aiemmin hän on selvittänyt Juhani Aataminpojan, Suomen ainoan ”sarjamurhaajan”, vaiheita. Syystalvella 1849 hevosvarkaudesta syytetty Aataminpoika karkasi saattajiltaan ja tappoi pakomatkallaan 12 ihmistä.\n”Sekä Koljonen että Aataminpoika olivat yhteiskunnan pohjamudista ponnistaneita, eräänlaisia Kullervo-hahmoja. Molemmilla oli kurja lapsuus, mutta niin oli sadoillatuhansilla muillakin suomalaisilla, eikä heistä tullut murhaajia”, Keskisarja sanoo.Mitään syytä kummankaan teoille ei löytynyt, tuskin ikinä löytyykään. Keskisarja tarjoaa aika lohdutonta — ja tylsää — johtopäätöstä. Jotkut vain ovat syntyneet toivottomien tähtien alla.”Nykyään tiedetään, että psykopatia ja äärimmäinen tunnekylmyys ovat geneettisiä ominaisuuksia. Kasvatuksella niihin voi vaikuttaa, eikä joka psykopaatista todellakaan tule tappajaa. Ei voi silti olla sattumaa, että Koljosen pikkuvelikin syyllistyi murhaan. Heidän motiiveistaan voin rehellisesti sanoa vain, että en tiedä.”Koljonen ja Aataminpoika olivat kylmiä ketaleita, mutta he ovat onneksi harvinaisuus Suomen historiassa. Mitään aivan hulluja ihmissyöjäpedofiilisarjamurhaajia, kuten Neuvosto-Ukrainassa mellastanut Andrei Tšikatilo, ei Suomessa ole koskaan kulkenut. ”Se ei johdu mistään kansanluonteesta, vaan puhtaasti maantieteellisistä syistä. Sarja-murhaajat eivät voi piilotella harvaan asutuissa havumetsissä. He voivat sulautua vain väkijoukkoon.”Toisaalta Suomen oikeuslaitos on jo 1600-luvulla ollut varsin toimiva ja korruptoitumaton. Suurvaltaa leikkinyt Ruotsi joutui kehittämään tehokkaan hallintokoneiston kompensoidakseen mitätöntä, kahden miljoonan ihmisen väkilukuaan.”Ei täällä ole ikinä historiallisena aikana eletty missään pellossa”, Keskisarja sanoo.Miksi rujot ja brutaalit ihmiskohtalot Keskisarjaa oikeastaan viehättävät?”Ne kiinnostivat jo nuorena. En vain ole mikään kukkaishistorioitsija. Mitenkään väheksymättä heitä, jotka kirjoittavat jostain taiteesta. Minun mielenmaisemaani ovat laitapuolen kulkijat.”Luulisi, että verihurmeiset väkivaltatarinat myyvät. Juhani Aataminpojan tarinan julkaistuaan Keskisarja kuitenkin törmäsi tietokirjamarkkinoiden kovaan todellisuuteen. Vuosi oli 2008.”Ajattelin, että tämähän on tosi kova juttu. Aivan unohdettu jätkä, joka on tappanut 12 ihmistä, mutta eihän sitä kirjaa myyty kuin muutama sata kappaletta. Se oli iso pettymys.”Keskisarja oppi, että jos Suomessa haluaa menestyä tietokirjailijana, pitää kirjoittaa sodasta. Ja mielellään talvisodasta. ”Talvisotakirjailija vetää salin täyteen kuulijoita, mutta jos kirjoitat jostain 1700-luvun historiasta, siitä ei tule edes lehtijuttuja. Mitkään tiiliskivet eivät myöskään enää pärjää, pitää osata tiivistää.”Niinpä Keskisarja ahkeroi peräkkäisinä vuosina kolme sotakirjaa. Viipuri 1918 ylsi Tieto-Finlandia-ehdokkaaksi vuonna 2013 ja myi hyvin, kuten myös talvisodan kuuluisinta taistelua sotilaiden silmin kuvannut Raaka tie Raatteeseen. Toinen sotatantereen ruohonjuurikuvaus Tolvajärven jälkeen löysi sekin lukijansa. Eikä ihme. Keskisarja tekee kirjoihinsa tanakan tutkimustyön, ja kieli luistaa. Keskisarjan teksti on lakonista, äkkiväärää ja parhaimmillaan hillitöntä. Sodasta on harva kirjoittanut yhtä fyysisesti kuin Keskisarja Raatteesta ja Tolvajärvestä. Veren maku ja ruudinkatku tulevat pitkälti veteraanien muisteluista, mutta heitä Keskisarja ei enää ole juuri pystynyt haastattelemaan. Joskus aivan toinen projekti tuo kuitenkin johtolangan seuraavaan. Selvittäessään metsäpohatta G. A. Serlachiuksen vaiheita Mäntässä Keskisarja törmäsi kotiseutuaktiivi Kunto Ruokolaisen keräämään muistoarkistoon. Ruokolainen oli tallentanut veteraanien juttuja neljällä vuosikymmenellä. Niinpä Tolvajärvi-kirjassa kuljetaan Mäntän ja Vilppulan poikien matkassa punaista konearmeijaa vastaan. Viipurin sisällissodan aikaisista rytinöistä Keskisarja kirjoitti käymättä itse paikan päällä. Hän vieraili ensi kertaa kaupungissa vasta, kun kirja oli julkaistu. ”Sain sitten toimia jonkinlaisena oppaana siellä. Yllätyin, että se oli niin kaunis kaupunki.”Sotakirjat löivät leiville, mutta ei Keskisarja niilläkään ”mitään omaisuuksia” tehnyt. ”Tietokirjamyynti laskee kymmenen prosenttia vuodessa, ja sekin on alakanttiin, koska kustantajat kaunistelevat tilastoja. Ei tietokirjallisuus ole kriisissä vaan kusessa”, Keskisarja manaa.Miksi?”Internet, kirottu internet. Tiedon- tai luulojenhaku sieltä on niin helppoa, ja se osuu tietokirjallisuuteen pahasti. Tietysti voi ajatella, että pitäisi kirjoittaa parempia kirjoja. Kuitenkin nimikkeitä julkaistaan enemmän kuin koskaan, vaikka lukijoita on suhteessa vähemmän.”Internet on Keskisarjalle selvästi hengen asia. Sosiaalisesta mediasta puhuttaessa hän suorastaan kiivastuu. ”Jos minun tuotteliaisuudelleni on jokin kouriintuntuva syy, niin se on se, että en ole tekemisissä minkään sosiaalisen median kanssa. Työkaverit, täysin järkevät ja periaatteessa ahkeratkin ihmiset, runkkaa netissä sen koko työaikansa.”No, internetistä ei toki ole Keskisarjan omissa tutkimuksissa suurta hyötyä.Keskisarja istuu arkistoissa, tutkii vanhoja oikeuden pöytäkirjoja ja sanelee automatkoilla ajatuksiaan nauhalle. Kaikkein pirullisin selvitystyö liittyi Kyynelten kallioon, jossa Keskisarja tutki Ruotsin vallan aikaisia moraalisia paheita.”1700-luvun koukeroisella käsialalla kirjoitetun muinaisruotsin tulkinta on kyllä ollut ylivoimaisesti hankalin homma urallani. Jossain i-prepositiossakin voi olla viisi kirjainta, ja yhden sivun lukemiseen menee tuntitolkulla aikaa. Ja sitten pöytäkirjoista puuttuu sivuja välistä. Juuri, kun olet löytänyt mielenkiintoisen henkilön, et saakaan selville, mitä sille lopulta kävi, ja koko homma menee muniin.”Turun hovioikeuden vanhoista tuomioista ja käräjäpöytäkirjoista Keskisarja onnistui kuitenkin kaivamaan uransa suurimmat yllätykset. ”Olihan siinä nielemistä, että vain kymmenen sukupolvea sitten meidän esi-isämme ovat yleisesti pelehtineet hiehojen kanssa.”Vuoteen 1734 asti käytössä olleessa Mooseksen laissa paimenpoikia rangaistiin salaisen intohimon hetkistä ankarimman mukaan. Tekijä ei tarvinnut enää koskaan hattua, ja tahratut eläimet haettiin vaikka puolen valtakunnan päästä mestattaviksi. Selvisi, ettei missään muussa valistusajan valtakunnassa sekaannuttu eläimiin niin yleisesti kuin Ruotsi-Suomessa. Keskisarja tarttui raflaavaan aiheeseen ja teki siitä gradun ja väitöskirjan, mutta sai ikuisen ristin kannettavakseen. ”Kävi kuin etunimikaimalleni Teemu Mäelle, joka teki sen kissavideon 1990-luvulla. Toimittajat soittelevat tästä yhdestä aiheesta vuodesta toiseen.”Kyynelten kallion mielenkiintoisin löydös lienee kuitenkin se, josta kirja saa nimensäkin. Vaikka sama Mooseksen laki tuomitsi homouden siinä missä eläimiin sekaantumisen, Suomessa syynättiin vain jälkimmäistä syntiä. Täällä on teloitettu vain kaksi homoa. Pappilanrengit Heikki Antinpoika ja Heikki Mikonpoika mestattiin kirveellä ja poltettiin roviolla Taivassalon ”kyynelten kalliolla” vuonna 1665.”Voin varmuudella sanoa, että missään muussa maassa ei vainottu homoja niin vähän kuin Suomessa. Vainoista jää oikeudenkäyntipöytäkirjoja, mutta sellaisia ei Suomesta ole, toisin kuin Keski-Euroopan maista”, Keskisarja sanoo.Itse asiassa on hyvä kysymys, oliko täällä edes juuri homoja. Koko ilmiötä kun ei Heikkejä lukuun ottamatta esiinny kansanperinteessä eikä oikeuslähteissä ennen 1900-lukua. Ehkäpä hissukseen eläviä poikapareja ei vain ilmiannettu.”Homoutta ei ollut edes tabuna olemassa, eikä suomen eikä ruotsinkaan kielestä löytynyt oikein sanaakaan sille. Homous oli niin kummallista, ettei sitä ehkä edes osattu kammoksua.”1700-luvun historiassa riittää kosolti penkomista. Keskisarja haluaisi joskus vielä kirjoittaa isovihasta. ”Talvisotahan oli siihen verrattuna pelkkää lumisotaa. Ihmisiä poltettiin uunissa ja venytettiin kurkihirressä. Täältä meinasi kerta kaikkiaan loppua ihmiset.”Isovihan Napuen taistelussa 1714 kuoli yhtenä päivänä 2 600 suomalaista, kun koko viime sotien verisimpänä päivänä kaatui 800. Hailuodon rannalla murhattiin kirveellä lähes tuhat suomalaista pakolaista, ja kymmeniätuhansia lapsia myytiin orjiksi Venäjälle.”Siitä ei ole kirjoitettu sellaista pienen ihmisen kuvailevaa historiaa.”\nKyynelten kallio löytyy Taivassalosta edelleenkin.\nKeskisarja esittelee Rikosmuseossa murhavälinettä.\nHaastattelu on julkaistu ensimmäisen kerran Helsingin Sanomien kirja-aiheisessa Teema-lehdessä 5/2015.Helsingin Vaasanaukiolla eli paikallisten kielellä Piritorilla on roskia, räkää ja röökintumppeja. 75 vuotta sitten tämä Sörnäisten keskipiste ei ollut yhtään idyllisempi. Silloin paikalla maleksi viinatrokareita ja syvälle asiakkaan rooliin uponneita. Rintamalta palannut Toivo Harald Koljonen oli jotain siltä väliltä. Pitkänhuiskean, lätsäpäisen miehen voi helposti kuvitella nojailevan seinään tuossa nykyisen panttilainaamon ja ruokakaupan nurkalla ja ottavan huikkaa piilopullosta.”Talvisodan käynyt mies myi pimeää viinaa ja mietti, pystyykö tällä elämään. Tuossa parinsadan metrin päässä Koljosella oli kotona kaksi lasta ja nalkuttava muija. Kyllä kai siinä haluaa alkaa juopotella”, Teemu Keskisarja selittää. Koljonen on Keskisarjan uuden tietokirjan päähenkilö. Ei hänen kaltaisiaan yleensä kirjoihin ikuisteta, kuten ei näitäkään Piritorin kivipenkkejä tänään kuluttavia juoppoja. Koljonen teki kuitenkin jotain poikkeuksellista. Hän murhasi kirveellä kokonaisen perheen Huittisissa maaliskuussa 1943, selvin päin ja vailla mitään järjellistä syytä. ”Se on vittumaisin teko, johon olen rikoshistoriassa törmännyt.”Teemu Keskisarja, 44, on jonkinlainen suomalaisen historiantutkimuksen Seppo Räty. Keskisarja on Suomen ja Pohjoismaiden historian dosentti ja opettaa toisinaan Helsingin yliopistossa, mutta hänen olemuksessaan ei ole tippaakaan akateemisuutta. Nytkin hän kulkee t-paita sullottuna harmaisiin collegehousuihin ja kiroilee estottomasti. ”En ole koskaan halunnut yliopistolta työpistettä. Siellä on tylsää.”Siksi kai Keskisarja halusikin eroon akatemian turmelevasta vaikutuksesta niin ripeästi. 1990-luku kului shakinpelaamisessa ja kalusteasentajana, mutta se alkoi tympäännyttää. Keskisarja haki ja pääsi rimaa hipoen Helsingin yliopistoon opiskelemaan historiaa 2000-luvun alussa. ”En minä yli kolmekymppisenä mihinkään fuksiaisiin kehdannut mennä, enkä koskaan ymmärtänyt tuon taivaallista akateemisista teorioista tai metodologioista.”Niin tai näin, neljän vuoden päästä Keskisarja oli jo tohtori. Historioitsijan ura aukesi, kun tuttu professori junaili lupaavalle kynämiehelle tilaushistorioita tehtäväksi. Keskisarja on selvittänyt muun muassa Stockmannin historiaa ja Pornaisten kunnan vaiheita. Kuukausipalkkansa Keskisarja saa yhä tilaustöistä ja kairaa siinä sivussa omilla projekteillaan kurkistusaukkoa suomalaisen yhteiskunnan nurjaan puoleen. Vastikään ilmestynyt Toivo Harald Koljosen kurjaa elämää kronikoiva Kirves on Keskisarjan kahdestoista itsenäinen historiateos. Hänen kirjojensa aiheet ovat aina olleet synkkiä ja nyrjähtäneitä — sotaa, murhia ja eläimiinsekaantumista — mutta Suomen viimeisen kuolemaantuomitun tarina veti rujoihin aiheisiin tottuneen historioitsijankin hiljaiseksi.Mitä ihmettä liikkui murhaajan päässä punaisella hetkellä, vai liikkuiko mitään? Keskisarja pystyy latelemaan Suomen historian polttomurhia ja kidutuksia yhtä ilmeettömästi kuin lukisi ostoslistaa, mutta Kirves-Koljosen rikos saa kulmat kurtistumaan.”Siinä ei ollut mitään järkeä. Koljonen tappoi täysin viattomia, ventovieraita ihmisiä. Hän jätti lapset itkemään vanhempien ruumiiden ääreen, kävi välillä hoitelemassa isosiskon ja tuli kirveen kanssa takaisin. Minullakin on lapsia. Kyllä se ihmetyttää, miten joku tuollaiseen pystyy.”Lahdessa vuonna 1910 syntynyt Koljonen oli ammatiltaan maalari, mutta luisui pikkurikollisuuteen. Hän pyöritti kavereineen Helsingissä bensarinkiä, joka myi tavarajunasta varastettua polttoainetta eteenpäin. Siitä tuli huhtikuussa 1941 tuomio: neljä vuotta ja kymmenen kuukautta kuritushuonetta. Jonkun aikaa Riihimäellä lusittuaan Koljonen sai siirron Huittisten varavankilaan metsätöihin. Häntä ei pidetty erityisen vaarallisena, eikä sota-aikana ollut yksinkertaisesti varaa makuuttaa työkykyisiä vankeja tyhjän panttina. Toverien avulla Koljonen pakeni avovankilasta ja harhautti etsijöitä Huittisten metsissä. Hän sattui Karhiniemen kylässä sijaitsevan Harjun tilan pihapiiriin. Siellä asui Hakasen perhe. Koljonen koputti ikkunaan ja pyysi yösijaa ja leipää maksua vastaan. Isäntä kuitenkin tunnisti asusta Koljosen karkuriksi ja ajoi tämän matkoihinsa. Seuraavana aamuna Koljonen tuli tupaan kirveen kanssa. Kuusinkertaisen kuolemantuomion pohjatyöt hoituivat rivakasti. Vaikka tapaus on maankuulu, murhaajan elämäkerran kirjoittaminen oli lähes mahdoton urakka hajanaisten lähteiden varassa. ”On siinä ja siinä, pystyykö tällaisesta kaverista tekemään kirjaa. Päiväkirjaa hän ei pitänyt, eikä mitään kirjeitä säilynyt. Käytännössä ainoat lähteet olivat oikeuden pöytäkirjoja. Ihan kuin sinusta tai minusta yrittäisi tehdä kirjaa sen perusteella, että ollaan joskus elämässämme oltu oikeudessa avioerosta tai jostain pikkurikoksesta”, Keskisarja kuvailee.Onneksi Koljonen oli rötöstellyt ahkerasti ennen murhaa. Kuulusteluissa juteltiin niitä näitä, poliisi kyseli lapsuudesta ja kotioloista. Ylös kirjattiin tiedonmurusia, joista Keskisarja pystyi hahmottelemaan henkilökuvan. Koljosen elämän palaset pölyttyivät kuulustelupöytäkirjoissa kansallis- ja maakunta-arkistoissa.Koljoselle ei tehty mielentilatutkimusta. Sitä Keskisarja harmittelee. Vankilassa siivosti käyttäytynyttä miestä pidettiin kaikesta huolimatta täysijärkisenä. Tuskin psykologin syyni olisi ”joukkomurhatyöläistä” teloitusryhmän luodeilta pelastanut, mutta selvitys olisi avannut historiantutkijalle edes kapean luukun murhamiehen mieleen. Nykyaikana Koljoselle olisi löytynyt selvä diagnoosi. ”Hän oli psykopaatti. Täysin tunnekylmä ihminen, mutta samalla viehätysvoimainen ja hyvä valehtelija. Koljonen voisi istua tuossa vieressä juttelemassa ilman, että hänestä huomaisi mitään epäilyttävää.”Koljonen ei ole ensimmäinen ihmishirviö, jonka pään sisään Keskisarja on yrittänyt päästä. Aiemmin hän on selvittänyt Juhani Aataminpojan, Suomen ainoan ”sarjamurhaajan”, vaiheita. Syystalvella 1849 hevosvarkaudesta syytetty Aataminpoika karkasi saattajiltaan ja tappoi pakomatkallaan 12 ihmistä.”Sekä Koljonen että Aataminpoika olivat yhteiskunnan pohjamudista ponnistaneita, eräänlaisia Kullervo-hahmoja. Molemmilla oli kurja lapsuus, mutta niin oli sadoillatuhansilla muillakin suomalaisilla, eikä heistä tullut murhaajia”, Keskisarja sanoo.Mitään syytä kummankaan teoille ei löytynyt, tuskin ikinä löytyykään. Keskisarja tarjoaa aika lohdutonta — ja tylsää — johtopäätöstä. Jotkut vain ovat syntyneet toivottomien tähtien alla.”Nykyään tiedetään, että psykopatia ja äärimmäinen tunnekylmyys ovat geneettisiä ominaisuuksia. Kasvatuksella niihin voi vaikuttaa, eikä joka psykopaatista todellakaan tule tappajaa. Ei voi silti olla sattumaa, että Koljosen pikkuvelikin syyllistyi murhaan. Heidän motiiveistaan voin rehellisesti sanoa vain, että en tiedä.”Koljonen ja Aataminpoika olivat kylmiä ketaleita, mutta he ovat onneksi harvinaisuus Suomen historiassa. Mitään aivan hulluja ihmissyöjäpedofiilisarjamurhaajia, kuten Neuvosto-Ukrainassa mellastanut Andrei Tšikatilo, ei Suomessa ole koskaan kulkenut. ”Se ei johdu mistään kansanluonteesta, vaan puhtaasti maantieteellisistä syistä. Sarja-murhaajat eivät voi piilotella harvaan asutuissa havumetsissä. He voivat sulautua vain väkijoukkoon.”Toisaalta Suomen oikeuslaitos on jo 1600-luvulla ollut varsin toimiva ja korruptoitumaton. Suurvaltaa leikkinyt Ruotsi joutui kehittämään tehokkaan hallintokoneiston kompensoidakseen mitätöntä, kahden miljoonan ihmisen väkilukuaan.”Ei täällä ole ikinä historiallisena aikana eletty missään pellossa”, Keskisarja sanoo.Miksi rujot ja brutaalit ihmiskohtalot Keskisarjaa oikeastaan viehättävät?”Ne kiinnostivat jo nuorena. En vain ole mikään kukkaishistorioitsija. Mitenkään väheksymättä heitä, jotka kirjoittavat jostain taiteesta. Minun mielenmaisemaani ovat laitapuolen kulkijat.”Luulisi, että verihurmeiset väkivaltatarinat myyvät. Juhani Aataminpojan tarinan julkaistuaan Keskisarja kuitenkin törmäsi tietokirjamarkkinoiden kovaan todellisuuteen. Vuosi oli 2008.”Ajattelin, että tämähän on tosi kova juttu. Aivan unohdettu jätkä, joka on tappanut 12 ihmistä, mutta eihän sitä kirjaa myyty kuin muutama sata kappaletta. Se oli iso pettymys.”Keskisarja oppi, että jos Suomessa haluaa menestyä tietokirjailijana, pitää kirjoittaa sodasta. Ja mielellään talvisodasta. ”Talvisotakirjailija vetää salin täyteen kuulijoita, mutta jos kirjoitat jostain 1700-luvun historiasta, siitä ei tule edes lehtijuttuja. Mitkään tiiliskivet eivät myöskään enää pärjää, pitää osata tiivistää.”Niinpä Keskisarja ahkeroi peräkkäisinä vuosina kolme sotakirjaa. Viipuri 1918 ylsi Tieto-Finlandia-ehdokkaaksi vuonna 2013 ja myi hyvin, kuten myös talvisodan kuuluisinta taistelua sotilaiden silmin kuvannut Raaka tie Raatteeseen. Toinen sotatantereen ruohonjuurikuvaus Tolvajärven jälkeen löysi sekin lukijansa. Eikä ihme. Keskisarja tekee kirjoihinsa tanakan tutkimustyön, ja kieli luistaa. Keskisarjan teksti on lakonista, äkkiväärää ja parhaimmillaan hillitöntä. Sodasta on harva kirjoittanut yhtä fyysisesti kuin Keskisarja Raatteesta ja Tolvajärvestä. Veren maku ja ruudinkatku tulevat pitkälti veteraanien muisteluista, mutta heitä Keskisarja ei enää ole juuri pystynyt haastattelemaan. Joskus aivan toinen projekti tuo kuitenkin johtolangan seuraavaan. Selvittäessään metsäpohatta G. A. Serlachiuksen vaiheita Mäntässä Keskisarja törmäsi kotiseutuaktiivi Kunto Ruokolaisen keräämään muistoarkistoon. Ruokolainen oli tallentanut veteraanien juttuja neljällä vuosikymmenellä. Niinpä Tolvajärvi-kirjassa kuljetaan Mäntän ja Vilppulan poikien matkassa punaista konearmeijaa vastaan. Viipurin sisällissodan aikaisista rytinöistä Keskisarja kirjoitti käymättä itse paikan päällä. Hän vieraili ensi kertaa kaupungissa vasta, kun kirja oli julkaistu. ”Sain sitten toimia jonkinlaisena oppaana siellä. Yllätyin, että se oli niin kaunis kaupunki.”Sotakirjat löivät leiville, mutta ei Keskisarja niilläkään ”mitään omaisuuksia” tehnyt. ”Tietokirjamyynti laskee kymmenen prosenttia vuodessa, ja sekin on alakanttiin, koska kustantajat kaunistelevat tilastoja. Ei tietokirjallisuus ole kriisissä vaan kusessa”, Keskisarja manaa.Miksi?”Internet, kirottu internet. Tiedon- tai luulojenhaku sieltä on niin helppoa, ja se osuu tietokirjallisuuteen pahasti. Tietysti voi ajatella, että pitäisi kirjoittaa parempia kirjoja. Kuitenkin nimikkeitä julkaistaan enemmän kuin koskaan, vaikka lukijoita on suhteessa vähemmän.”Internet on Keskisarjalle selvästi hengen asia. Sosiaalisesta mediasta puhuttaessa hän suorastaan kiivastuu. ”Jos minun tuotteliaisuudelleni on jokin kouriintuntuva syy, niin se on se, että en ole tekemisissä minkään sosiaalisen median kanssa. Työkaverit, täysin järkevät ja periaatteessa ahkeratkin ihmiset, runkkaa netissä sen koko työaikansa.”No, internetistä ei toki ole Keskisarjan omissa tutkimuksissa suurta hyötyä.Keskisarja istuu arkistoissa, tutkii vanhoja oikeuden pöytäkirjoja ja sanelee automatkoilla ajatuksiaan nauhalle. Kaikkein pirullisin selvitystyö liittyi Kyynelten kallioon, jossa Keskisarja tutki Ruotsin vallan aikaisia moraalisia paheita.”1700-luvun koukeroisella käsialalla kirjoitetun muinaisruotsin tulkinta on kyllä ollut ylivoimaisesti hankalin homma urallani. Jossain i-prepositiossakin voi olla viisi kirjainta, ja yhden sivun lukemiseen menee tuntitolkulla aikaa. Ja sitten pöytäkirjoista puuttuu sivuja välistä. Juuri, kun olet löytänyt mielenkiintoisen henkilön, et saakaan selville, mitä sille lopulta kävi, ja koko homma menee muniin.”Turun hovioikeuden vanhoista tuomioista ja käräjäpöytäkirjoista Keskisarja onnistui kuitenkin kaivamaan uransa suurimmat yllätykset. ”Olihan siinä nielemistä, että vain kymmenen sukupolvea sitten meidän esi-isämme ovat yleisesti pelehtineet hiehojen kanssa.”Vuoteen 1734 asti käytössä olleessa Mooseksen laissa paimenpoikia rangaistiin salaisen intohimon hetkistä ankarimman mukaan. Tekijä ei tarvinnut enää koskaan hattua, ja tahratut eläimet haettiin vaikka puolen valtakunnan päästä mestattaviksi. Selvisi, ettei missään muussa valistusajan valtakunnassa sekaannuttu eläimiin niin yleisesti kuin Ruotsi-Suomessa. Keskisarja tarttui raflaavaan aiheeseen ja teki siitä gradun ja väitöskirjan, mutta sai ikuisen ristin kannettavakseen. ”Kävi kuin etunimikaimalleni Teemu Mäelle, joka teki sen kissavideon 1990-luvulla. Toimittajat soittelevat tästä yhdestä aiheesta vuodesta toiseen.”Kyynelten kallion mielenkiintoisin löydös lienee kuitenkin se, josta kirja saa nimensäkin. Vaikka sama Mooseksen laki tuomitsi homouden siinä missä eläimiin sekaantumisen, Suomessa syynättiin vain jälkimmäistä syntiä. Täällä on teloitettu vain kaksi homoa. Pappilanrengit Heikki Antinpoika ja Heikki Mikonpoika mestattiin kirveellä ja poltettiin roviolla Taivassalon ”kyynelten kalliolla” vuonna 1665.”Voin varmuudella sanoa, että missään muussa maassa ei vainottu homoja niin vähän kuin Suomessa. Vainoista jää oikeudenkäyntipöytäkirjoja, mutta sellaisia ei Suomesta ole, toisin kuin Keski-Euroopan maista”, Keskisarja sanoo.Itse asiassa on hyvä kysymys, oliko täällä edes juuri homoja. Koko ilmiötä kun ei Heikkejä lukuun ottamatta esiinny kansanperinteessä eikä oikeuslähteissä ennen 1900-lukua. Ehkäpä hissukseen eläviä poikapareja ei vain ilmiannettu.”Homoutta ei ollut edes tabuna olemassa, eikä suomen eikä ruotsinkaan kielestä löytynyt oikein sanaakaan sille. Homous oli niin kummallista, ettei sitä ehkä edes osattu kammoksua.”1700-luvun historiassa riittää kosolti penkomista. Keskisarja haluaisi joskus vielä kirjoittaa isovihasta. ”Talvisotahan oli siihen verrattuna pelkkää lumisotaa. Ihmisiä poltettiin uunissa ja venytettiin kurkihirressä. Täältä meinasi kerta kaikkiaan loppua ihmiset.”Isovihan Napuen taistelussa 1714 kuoli yhtenä päivänä 2 600 suomalaista, kun koko viime sotien verisimpänä päivänä kaatui 800. Hailuodon rannalla murhattiin kirveellä lähes tuhat suomalaista pakolaista, ja kymmeniätuhansia lapsia myytiin orjiksi Venäjälle.”Siitä ei ole kirjoitettu sellaista pienen ihmisen kuvailevaa historiaa.”


##### Musta aikuisten sivustot – Poukama Sleyn Nuorten aikuisten sivusto Sleyn Nuorten.\nBy Hejuzyhe Posted on January 13, 2020\nLue lisää ». 18.02.2019TÄYNNÄ/Porin Ässien maalivahtile Tiedotteet. Aikuisten lukio-opintoihin haet suoraan oppilaitokseen. Poimintoja muilta sivustoilta. Kallelse till föreningensHF IFK vrmöte » (Pääsivusto). Aikuisten mielenterveystalossa on luotettavaa tietoa, omahoito-ohjelmia sekä palveluohjausta aikuisten mielenterveys- ja päihdeasioihin liittyen. Uusia aikuisten seksi video paras sivusto hardcore sex miten saada. Lähetä vastaus. HUS logo TAYS logo OYS logo. Sivusto on suunnattu ensisijassa työssään pelihaittoja kohtaaville, mutta myös päättäjät, toimittajat, kouluttajat, opiskelijat ja muut asiasta. Lahti Launeen kirjasto. evästeiden käytön.OK. Rennot, pehmeät housut P-0912, aikuisten koot. Aikuiset. Aikuiset nuoren tukena. Tervetuloa mukaan viettämään mukavia lapsen ja aikuisen yhteisiä liikuntahetkiä. Nuorten aikuisten tämän vuoden leiri Toimelan tantereella tehty. Pitkä 3/4-hihainen paita DT-1401, aikuisten koot. Mun elämä, mun rahat -video sopii hyvin johdatteluksi oman talouden. Lohja naista ovat gay muuttuu? musta aikuisen liittymisohjelmat yksin. Täällä voit helposti ostaa vaatteet, kengät ja urheiluvarusteet verkossa. Syyliä esiintyy tavallisesti lapsuusiässä ja nuorena aikuisena, mutta syylän voi saada missä iässä tahansa. Sulje. Wear Moi Incas, aikuisten balettipuku.\nTutustu kokemustarinoihin ja elämään epilepsian kanssa. Tälle sivustolle on kerätty Puolustusvoimien ja sen eri joukkojen perinteitä ja. Kiitos! Infoa nuorten aikuisten leireistä: Yllä mainitut nuorten aikuisten leirit on suunnattu erityisesti 25-40-vuotiaille, mutta olet tervetullut, vaikka et ihan tuohon. Valtakunnalliset materiaalit ja selvitykset: Alueuudistus-sivusto ( ). Pelastusarmeija tekee aikuis- ja perhetyötä sekä valtakunnallisesti että. Kansanedustajat > Antti Kaikkonen. Mistä tiedän, mitkä rokotteet olen saanut ja ovatko ne vielä voimassa? Sleyn Nuorten aikuisten blogi. Osa yön päiväksi muuttaneista leiriläisistä kokeili itsekin kalastamista pilkkien saarnan aikana ahkerasti mutta. Lataa tästä. Varo pelilaudalla vastaan tulevia esteitä, mutta kerää mukaan siellä olevia kolikoita edetäksesi! Jatkamalla sivuston käyttöä hyväksyt evästeiden käytön. E-kontakti on kotimainen ja turvallinen deittipalvelu, josta löydät satojatuhansia sinkkuja. Moikka. Olen Sami Keijonen, opettaja ja WordPress-tyyppi. Sivustoa ylläpitää Talous ja nuoret TAT. Täällä kerrotaan, miten kirkko toimii ja mitä kirkko. Tämä sivusto käyttää evästeitä palveluiden toimittamisessa, mainosten. Löydät meidät Facebookista BNA eli Betskun Nuoret Aikuiset. Ellokselta löydät kosmetiikan, tuoksut, meikit, hiustenhoitotuotteet, ihon- ja vartalonhoitotuotteet sekä hygieniatuotteet naisille ja miehille. Topi Jääskeläinen toi esiin myös ahdistuksen luonnollisen puolen: ahdistus on.\nSuosituksessa käsitellään aikuisten obstruktiivista ei ole väestötason epidemiologisia tutkimuksia, mutta häiriö lienee vähintään yhtä yleinen. Tätä kutsutaan isoloituneeksi systoliseksi hypertensioksi. Sopii ehdottomasti myös aikuisille. TOP-tehtäväsivustolla on jo lähes 40 000 käyttäjää, mutta sivustolle voivat. Aivokasvain voi aiheuttaa päänsärkyä, mutta siihen liittyy lähes aina myös muita. Ritchie Blackmore sovitti Hyvinkäällä edellisvierailunsa syntejä, mutta soitto oli. Vain aikuisille tarkoitettujen ohjelmien ja pelien luovuttaminen alaikäiselle on lain. Tulehtunut molluska kutiaa usein, mutta tulehtumaton hyvin harvoin. Juuri avattuun karttaan on merkitty jo noin 300. Kokoomus on valmis vastuunkantoon, mutta ei millä tahansa ehdoin. Maakunta- ja sote-uudistuksen valmistelun ja toteutuksen. Lisäksi se tarjoaa tukea eri-ikäisille harvinaissairautta sairastaville ja heidän. Jos aiot hankkia aikuisen kissan, sen on niin ikään hyvä olla vastakkaista sukupuolta. Mun elämä, mun rahat -video nuorten rahankäytöstä. Aikuisena rippikouluun. Sinua on pyydetty kummiksi? IFK Shop » (Jaoston pääsivusto). Käyttämällä sivustoa hyväksyt nämä ehdot. Puhumme paljon vieraista ihmisistä, mutta emme tarpeeksi heidän kanssaan.\nPoukama Sleyn Nuorten aikuisten sivusto Sleyn Nuorten.\nToiminta hätätilanteessa Muista ennen päivystykseen lähtöä! Lue lisää ». Poimintoja muilta sivustoilta.\nBy Ysisaxyj Posted on May 30, 2019\nAmatööri kypsä porno putki Ynunyre Amatööri, kypsä, porno, putki\nTästä osiosta löytyy asiantuntijoiden tuottamaa tietoa sydänsairauksista, niiden tutkimisesta ja hoidosta. Tiilikainen laulaa kirjoittamaansa sanoitusta tarkalla mutta lyyrisellä rytmillä, Mielenterveysseuran sivuston mukaan paniikkihäiriöstä kärsivä. Kesäluettavaa aikuisille-vinkkaus. Suomi Svenska English. Antti Kaikkonen.\nBy Ygaqawa Posted on January 22, 2019\nIso musta mies porno Refuj Iso, musta, mies, porno\nSivusto on toteutettu yhteistyössä Epilepsialiiton. Jos haluat ostaa lääkettä kyseisellä reseptillä, muista poistaa reseptin kielto ennen kuin ostat lääkettä. Siinähän tunsi itsensä melkein aikuiseksi, Irja Askola kertoo\nBy Pyhuxeh Posted on September 20, 2019\nBy Egiboq Posted on December 16, 2019


1366x768 Tapetit travel. 1366x768 - työpöydän ilmaiseksi 7370326\n1366x768 Tapetit travel, 1366x768 - vapaa taustakuvia ja taustat. 7370326\nTaustakuva Lataa Desktop - 1366*768 taustakuva työpöydälle kuvia. Haaveilu kestävyys, 1366 * 768 kuva työpöydän taustakuvaksi. 1366 - 768 karismaattinen ilmainen taustakuva, 1366/768 Hd taustakuva luonto.\nKaunis merenranta on suosikki paikka poikkeuksellisia rentoutumiseen. Hämmästyttävä luonto. Unohtumaton seikkailu rikastuttaa tietoa, mutta myös lisää voimaa mielikuvitustamme. Ranta antaa meille mahdollisuuden parantaa terveyttä, lievittää stressiä ja nauttia ainutlaatuisesta rauhasta. Viime hetken lomat perheille. Tapetti 7370326: Ihana koostumus kaunis meri kiviä on erittäin monipuolinen. Hyödyllistä meri-ilma on todellinen lähde terveyden. Lyhyt viikonloppu lomille. Luonnossa, ei ole mitään vikaa - kaikissa muodoissa, kaunis tai ruma, perusteltu, ja kaiken olemassa, näyttää täsmälleen samalta kuin sen pitäisi olla. Muista etsiä mukava ja halpa hotelli ennen matkaa. Rantalomiin on kaikkein suosikki ajanvietteenä maailmassa. Parhaat kesälomapaikat. Luonto tapetti taustat. Luonto tapetti Full HD.\n1366x768 - Ilmainen työpöydän taustat. Katsella käsittämätön maailma. Taustakuvia ilmaiseksi ladata, Hd taustakuvia, Ilmainen taustakuva kuvia - Voima taito. Vapaa taustat kuvat, Vapaa taustakuvia - Fantasia havaitseminen. Ilmainen työpöydän kuvat, Työpöydän kuvat - Ajatus Myötätunto. Vapaa taustakuvia, Katsella Hämmästyttävä maailma. Taustakuva ilmaiseksi - Visio Taito. Free photo taustat - Voima Inspiraatio. Tapetit travel, Loma taustat · Vapaa taustat kuvat\nParhaat rantaviikot maailmassa. Ajon, ajattelutapaamme, syvään juurtuneet tavat, piirteet, voi muuttua merkittävästikin. Kun kiinni kaunis meri ja hengittää sen ihmeellinen hajuja, mitään ongelmia tulee merkityksetön. Minne mennä päivä muistaa sen eliniän? On paikkoja maapallolla, jossa luonto on niin äärettömän kaunis, joka luo tunteen epätodellisuuden. Ihanin matka on matka aaltojen Unelmiemme. Loma hämmästyttävän meri on miellyttävä harrastus ääneen Surf, virkistävä meri uiminen ja miellyttävä tan rannalla. Loma-ajan tärkeys. Paras budjettiystävällinen lomat pariskunnille.


Eläkkeet | Yrittajat.fi\nYrittäjät > Helsingin Yrittäjät > Helsingin Yrittäjät - Lauttasaari ry > Yrittajan Abc > Yrittajan Sosiaaliturva > Yrittajan Toimeentuloturva\nYrittäjän eläkelain eli YEL:n mukaan Suomessa asuvan ja toimivan yrittäjän on vakuutettava itsensä vanhuuden, työkyvyttömyyden ja kuoleman varalta. Yksi vakuutus koskee saman henkilön kaikkea yritystoimintaa.\nYEL-vakuutuksen perusteella yrittäjälle maksetaan mm. vanhuuseläkettä, osa-aikaeläkettä ja työkyvyttömyyseläkettä. Vakuutukseen sisältyy myös yrittäjän omaisille turvaa tuova perhe-eläke. YEL-vakuutusta tehtäessä vahvistetun yrittäjän vuosittaisen työtulon taso vaikuttaa eläkkeiden lisäksi laajalti kaikkeen yrittäjän lakisääteisen toimeentuloturvan tasoon.\nKuka on vakuuttamisvelvollinen?\nYEL:ssä yrittäjänä pidetään liikkeen- tai ammatinharjoittajaa (ns. toiminimiyrittäjä), avoimen yhtiön yhtiömiestä, kommandiittiyhtiön vastuunalaista yhtiömiestä sekä osakeyhtiön johtavassa asemassa olevaa osakasta, joka itse omistaa osakkeista yli 30 prosenttia tai yhdessä perheenjäsentensä kanssa yli 50 prosenttia. Johtavalla asemalla tarkoitetaan toimistusjohtajuutta, hallituksen jäsenyyttä tai muuta vastaavaa asemaa tai tosiasiallista määräämisvaltaa yrityksessä.\nYrityksessä työskentelevä 18-68-vuotias yrittäjä on velvollinen ottamaan YEL-vakuutuksen, kun yritystoimintaa harjoitetaan vähintään neljä kuukautta ja yrittäjän työtulo ylittää vuosittain vahvistetun työtulon (7 645,25 €/2017). Kokoaikaisen vanhuuseläkkeen rinnalla tehdyn yrittäjätoiminnan vakuuttaminen on kuitenkin vapaaehtoista (kts. lisää Työskentely vanhuuseläkeiässä).\nYEL-vakuutus on henkilökohtainen ja se on otettava kuuden kuukauden kuluessa yrittäjätoiminnan alkamisesta.\nYEL-työtulon mukaan lasketaan sekä yrittäjän eläkekertymä että eläkevakuutusmaksut. Tämän lisäksi sen mukaan määritetään yrittäjän sairausvakuutuksen maksut sekä sairausvakuutuslaissa säädetyt päivärahaetuudet (vanhempainpäiväraha, sairauspäiväraha, kuntoutusraha). YEL-työtulon suuruus määrittää myös yrittäjän mahdollisuudet vakuuttaa itsensä työttömyyden, tapaturman ja ammattitaudin varalta lakisääteisellä vakuutuksella.\nTyötulon pitää lain mukaan olla se palkka, joka kohtuudella olisi maksettava, jos yrittäjätoimintaa suorittamaan olisi palkattava vastaavan ammattitaidon omaava henkilö, tai se korvaus, jonka muutoin voidaan katsoa keskimäärin vastaavan sanottua työtä. Työtulo määritettäessä ei yrityksen voitolla eikä yrittäjän verotettavalla tulolla ole merkitystä. Eläketurvakeskus julkaisee vuosittain ohjeen siitä, millä tasolla koko aikaisen yrittäjän työtulon tulisi olla eri toimialoilla.\nYEL-työtulon muuttaminen on mahdollista ja tärkeääkin yritystoiminnan laajentuessa tai supistuessa. Muutosta ei kuitenkaan voi tehdä takautuvalle ajalle. Muutos on syytä tehdä jos yritystoiminnan laajuudessa tapahtuu merkittävä ja pysyväisluontoinen muutos. Työtulon muutos vaikuttaa sekä eläkevakuustumaksuihin, eläkekertymään että muuhun em. sosiaaliturvaan.\nYEL-maksu on sosiaali- ja terveysministeriön vuosittain vahvistama prosenttimäärä työtulosta. YEL-maksu on alle 53-vuotiaille pienempi kuin ja 53 vuotta täyttäneille yrittäjille, koska myös eläkettä kertyy vähemmän. Vuonna 2015 YEL-maksu on alle 53-vuotiailla 24,1 prosenttia ja 53 vuotta täyttäneillä 25,6 prosenttia YEL-työtulosta. Vakuutusmaksun voi maksaa eläkevakuutusyhtiöön tai eläkekassaan myös useammassa erässä.\nEnsimmäistä kertaa yrittäjäksi ryhtyvä saa YEL-maksusta 22 prosentin alennuksen neljän vuoden ajan. Jos yritystoiminta päättyy ennen kuin neljä vuotta on kulunut, jäljelle jääneen ajanjakson voi käyttää hyväkseen toiseen yrittäjäjaksoon. Jaksojen välillä ei ole aikarajoituksia.\nYrittäjä voi jonakin vuonna maksaa suurempaa YEL-vakuutusmaksua ja parantaa siten karttuvaa eläkettään. Lisävakuutusmaksu voi olla 10–100 prosenttia yrittäjälle lasketusta vuotuisesta vakuutusmaksusta. Vastaavasti yrittäjä voi tietyissä rajoissa joustaa vuotuisesta vakuutusmaksusta 10–20 prosenttia alaspäin. Jousto ei vaikuta vahvistetun työtulon määrään.\nJousto koskee aina vain yhtä kalenterivuotta kerrallaan ja saman kalenterivuoden aikana voi joustaa YEL-maksuissa vain kerran. Joustoa tulee hakea eläkevakuutusyhtiöltä sen kalenterivuoden aikana, jona joustoa vakuutusmaksuusi halutaan. Jousto mahdollisuuden käyttö ei vaikuta yrittäjän muihin sosiaalivakuutusmaksuihin eikä muihin kuin eläke-etuuksiin.\nYEL-vakuutusmaksut ovat maksajansa verotuksessa kokonaan vähennyskelpoisia.\nTyöeläkkeen määrään vaikuttavat vuosityötulo ja ikään sidottu karttumisprosentti. Vuosittainen työtulo kerrotaan karttumisprosentilla ja työeläke muodostuu kaikista työuran aikaisista ansioista palkkatyössä ja yrittäjänä. Eläkettä kertyy myös tutkintoon johtavasta opiskelusta sekä joistakin sosiaalietuuksista, kuten vanhempainvapaasta, kotihoidon tuen ajalta ja ansiosidonnaisilta työttömyysjaksoilta.\nAlle 53-vuotiaiden karttumisprosentti on 1,5 vuosityötulosta. 53–62-vuotiaille eläkettä karttuu 1,7 prosentin mukaan. Ns. superkarttuma poistuu vuoden 2017 eläkeuudistuksessa.\nEläkettä täytyy aina hakea. Hakemus on hyvä tehdä noin kaksi kuukautta ennen suunniteltua eläkkeelle jäämistä. Eläkehakemuksen voit tehdä esimerkiksi Työeläke.fi -sivuilla.\nEläkepäätöksen antaa yleensä eläkelaitos, jossa sinulla on eniten ansioita kahden viimeisen kalenterivuoden ajalta. Sama eläkelaitos myös maksaa eläkkeen ja vastaa päätöstä koskeviin tiedusteluihin.\nPienen eläketurvan kerryttäneet henkilöt voivat saada myös kansaneläkettä tai takuueläkettä. Niitä voi hakea samalla hakemuksella työeläkkeen kanssa.\nYrittäjän eläkevakuutuksen perusteella maksetaan seuraavia etuuksia:\nPerhe-eläkettä puolisolle ja lapsille\nTuleva eläkkeesi askarruttaa?\nVoit milloin tahansa tarkastaa kertyneen eläkkeesi verkkopankkitunnuksiasi hyödyntäen Työeläke.fi -palvelussa. Tämän jälkeen voit laskea arvion tulevasta eläkkeestäsi Eläketurvakeskuksen laskuria hyväksi käyttäen.\nYrittäjän toimeentuloturva ylös Työskentely vanhuuseläkeiässä


Peony & Blush Suede Cologne 100 ml - Jo Malone London - KICKS\nOsta kaikki174 €\nYksi suosituimmista tuoksuistamme. Peony & Blush Suede Cologne on samanaikaisesti sekä pehmeä ja naisellinen että vahva ja voimakas tuoksu. Taivaallisen tuoksun ihanuus piilee kaksijakoisuudessa. Käytä päivinä, jolloin haluat kohottaa itseluottamusta ja kulkea pää pystyssä. Pioni puhkeaa kiehtovasti pienestä pallosta terälehtien runsaiksi kerroksiksi – kuin prima ballerinan hameeksi. Kaunis, hauras ja tuoksuva. Tuoksu, joka flirttailee mehukkaalla punaisella omenalla ja ylellisillä jasmiinilla, ruusulla ja neilikalla.\nOuti on KICKS Club -jäsen


Kantakapakkamme! - Sivu 7\nLähetetty: 13.10.2009 20:18\nJuu, tuo on minunkin kantis, silloin harvoin kun nyt tulee baarissa käytyä\nLähetetty: 14.10.2009 01:15\nZone Cafe ja Grande Roissa,eipä sitä muissa tuu norkoiltua\nLähetetty: 14.10.2009 11:32\nTodella vähän tulee nykyään baareja harrastettua, mutta Helsingin keskustassa kantapaikan nimen taitaa saada Praha, ja Kalliosta Toveri-baari (jossa yleensä käyn kahvilla, outoa kyllä, jos saan huonoja uutisia).\nLähetetty: 14.10.2009 15:09\nKarjalantalon kellari aina hurmos titsor klubien aikaan Muuten käyn aina Feverissä ja LaBarressa istuskelemassa täällä Joensuussa\nMutta käyn aika harvakseltaan ylipäätään kapakoissa... Oon suhteellisen pihi käyttämään rahaa kapakoihin.\nLähetetty: 15.10.2009 12:45\nEn harrasta kapakoita. Ei ole kantapaikkaa, eikä oikein mitään muutakaan paikkaa. Joskus sitä menee kavereiden seuraksi puolipakosta, mutta missään kapakassa en varmaan oikeasti viihdy.\nLähetetty: 22.03.2010 19:55\nViihdyn pubeissa ja kapakoissa suosikkikantiksina on mm. Pub Piraatti(Lähellä), Kaunis Kampela(lähellä mut kallis) Lepakkomies(vaikka ei ois bändi-iltaa niin saatan siel istua) Kalliossa nyt muutenkin viihdyn ja siellä usein muhun törmää mm. B21, Kallion Kulma(kesäsin), Kallion Pörssi, Mambo ja Heinis.\nBaarissa tulee käytyä yhdellä tai useammalla yleensä jotain 2-3kertaa viikossa joskus enempi joskus vähemmän. Mieluiten tuopin hinta saa olla jotain 2-3e ja erikoisolutvalikoimista aina pientä plussaa.\nLähetetty: 22.03.2010 21:18\nKantapaikkoja Helsingissä on Dante's Highlight ja Heavy Corner. Myös joskus Kallioon on tullut eksyttyä. Mies asuu Turussa, että sielläkin tulee oltua jonkinverran baarissa. Kuitenkin juon nykyään niin vähän et max. kerran viikossa jaksaa raahautua jonnekin...\nHeh, tuli vain mieleen, että itselläni on niin vanha kuva passissa, että siksi on hyvä käydä tutuissa paikoissa. Eivätpä kysy henkkareita eli automaattisesti vältän paikkoja missä niitä pitäisi näytellä...\nLähetetty: 22.03.2010 21:37\nDante's Highlight tai Base. Dante'sin puolelle kyllä kallistun ja paljon.\nLähetetty: 22.03.2010 21:54\nKuten Raven Darkstar ja Breviary ovat jo maininneet, Espoon Gallow's Bird on kyllä ensiluokkainen paikka (ja se vielä laajenee tässä kevään aikana!) Täytyy ehdottomasti mainita ensimmäisenä kantakapakkana. Helsingin puolelle kun mennään niin aika usein tulee istuttua Chaplinissa, Heavy Cornerissa, Ale Pubissa tai Dante's Highlightissa. Tosin esim. Ale Pub ei ehkä kuulu suosikkijuottoloideni listalle, mutta ystävät tapaavat sitä suosia, joten seuran mukana sinne tapaa välillä tie viedä.\nLähetetty: 25.03.2010 15:21\nDante's Highlight, Heavy Corner, Ravintolalaiva Wäiski (ohjelmasta riippuen , Lepakkomies. Britti -ja irkkutyyliset pubitkin on jees, jos haluaa erilaisia oluita tai viskejä mennä maistelemaan.


Taiteilija Riiko Sakkinen piilotti Molotovin cocktaileja Hotelli- ja ravintolamuseoon | Viisi Tähteä\nTaiteilija Riiko Sakkinen piilotti Molotovin cocktaileja Hotelli- ja ravintolamuseoon\n9.6.2022 11:41:06 EEST | Viisi Tähteä\nRiiko Sakkinen (vas.) ja Eeropekka Rislakki. Kuva: Olivia Lehmuskallio.\nMolotov Cocktail Happy Meal -näyttely on löytöretki ruoka- ja juomakulttuurin erikoismuseossa. Interventioksi kutsutussa taideoperaatiossa ei ole kajottu Hotelli- ja ravintolamuseon esillä olevaan kokoelmaan, vaan taideteoksia on aseteltu yllätyksinä sekaan. Näin katsojalle syntyy sekä löytämisen että oivaltamisen kokemuksia.\nRiiko Sakkisella on kyky estetisoida arkiset esineet, kuten ruoka- ja juomapakkaukset taiteeksi ja muuntaa politiikka taiteeksi ja taide politiikaksi. Kyse on aktivismista, toiminnasta, joka haastaa ja pyrkii muuttamaan valtasuhteita.\nTaustalla kuuluu myös kumu Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan, mutta myös kapitalismin tunkeutumisesta Venäjälle osana Neuvostoliiton hajottamista – sekä Molotovin cocktailit että Happy Mealit ovat toimineet silloin aseina.\nTaiteilija näkee, että Neuvosto-sosialismin tuhoutuminen oli varmaa viimeistään silloin, kun McDonald’s avasi Pushkinin aukiolle pikaruokalan vuonna 1990. Globaali kapitalismi ei kuitenkaan tuonut maailmaan lupaamaansa rauhaa, Pax Americanaa, Pax BigMacia, Happy Meal -happinessiä.\nVastaavasti USA:n kapitalismin globaalihegemonian luhistuminen tuli symboliseksi, kun Ukrainasta irti julistautuneet Donetskin ja Luhanskin kansantasavallat kansallistivat vuonna 2014 McDonald’sit vähävaraisten ruokaloiksi nimellä DonMak.\n”Happy Meal edustaa tänä päivänä kaikista maailman tuotteista parhaiten kapitalismin markkinapropagandaa, joka kohdistuu vaikutuksille alttiimpiin kuluttajiin eli lapsiin. Tuotteen ydin on oheislahja ja värikäs pakkaus, ruoka on sivuosassa”, Riiko Sakkinen analysoi.\nHotelli- ja ravintolamuseolle interventio on mahdollisuus luoda yllättäviä kohtaamisia globaalia kapitalismia kommentoivan taiteen ja kulttuurihistoriallisen museosisällön välille. Ruokahan on myös poliittista tavoilla, joita emme aina havainnoi.\n”On kiinnostavaa nähdä, miten Riiko Sakkisen teokset kommunikoivat nostalgisten museointeriöörien ja -esineiden kanssa ja millaisia reaktioita ne herättävät kävijöissämme”, toteaa Hotelli- ja ravintolamuseon museonjohtaja Anni Pelkonen.\nPolttopullo on näyttelyn toinen reitti. Bensalla täytetty lasipullo ilmaantui ensimmäisen kerran Espanjan sisällissodassa, jossa Natsi-Saksan tukemat fasistikapinalliset kehittivät teollisen polttopullon vasemmistohallituksen neuvostotankkeja vastaan.\nSittemmin Suomen armeija käytti polttopulloja Talvisodassa Puna-armeijaa vastaan ja antoi aseelle nimen Molotovin cocktail. Myös Ukrainassa tislaamojen linjat muutettiin helmikuun lopussa pullottamaan bensaa.\n”Sakkinen sanoo esittävänsä maailman sellaisena kuin se on. Meidän on annettu ymmärtää, että merkittävä taide tutkii ihmisenä olemisen kokemuksen mysteereitä. Sakkinen väittää, että taiteilijan sisäinen maailma ei ole kiinnostavaa eivätkä hänen omat teoksensa edusta sitä”, näyttelyn kuraattori, Eeropekka Rislakki selvittää.\nRislakin mukaan me hahmotamme maailmaa kertomusten ja symbolien avulla. Sakkista eivät emotionaaliset hattarat kiinnosta. Sen sijaan hän ärsyttää katsojan oivaltamaan – mustan huumorin keinoin – millaisessa järjestelmässä elämme.\n”Päällimmäisenä on kapitalismi, jossa meidän osaksi jää myydä työtämme ja ostaa tavaroita sekä palveluita, joiden varassa luomme identiteettimme. Sakkinen osoittaa, kuinka kapitalismi tai kommunismi toimivat ja törmäävät vastavoimina jokapäiväisessä elämässämme”, Rislakki kertoo.\nSakkinen kutsuu tylliään turborealismiksi\nEspanjassa asuvan ja työskentelevän Riiko Sakkisen töitä voi nähdä ympäri maailmaa, ja hän on tehnyt aiemminkin interventioita helsinkiläisten museoiden pysyviin näyttelyihin: vuonna 2002 Amos Andersonin taidemuseon kotimuseopuolelle ja vuonna 2020 Luonnontieteelliseen museoon.\nSakkinen nimittää tyyliään turborealismiksi. Suuntaus pyrkii ironian ja provokaation keinoin käsittelemään kapitalismin aiheuttamia taloudellisia ja yhteiskuntapoliittisia seurauksia.\nTeoskokonaisuuden Hotelli- ja ravintolamuseoon on kuratoinut ravintola-alan Viisi Tähteä -verkkomedian päätoimittaja ja galleristinakin toiminut Eeropekka Rislakki.\nMenossa mukana näyttelyssä (muttei sponsoroimassa) ovat mm. Ravintola Sea Horse, McDonald’s, Starbucks, Heinz, Heineken, Moët & Chandon, Camus Cognac, Burger King, Coca-Cola, Martini, Budweiser, Pepsi, Dictator- ja Presidente-rommit sekä ukrainalaiset vodkat: Khor, Nemiroff ja Zlatogor.\nMolotov Cocktail Happy Meal -näyttely Hotelli- ja ravintolamuseossa on avoinna\nOsoite: Kaapelitehdas, Kaapeliaukio 3, 00180 Helsinki\nAnni PelkonenEeropekka RislakkiHotelli- ja ravintolamuseokuvataidepolitiikkaRiiko Sakkinentaideturborealismi\nRiiko Sakkinen, riikosakkinen@yahoo.es, +346 4700 4159\nAnni Pelkonen, museonjohtaja: anni.pelkonen@hotellijaravintolamuseo.fi, 044 747 4107\nEeropekka Rislakki: eeropekka@viisitahtea.com, 0400 436 825\nKuva: Eeropekka Rislakki.\nRiiko Sakkinen - Starbucks.\nSuper Size Happy Meal.\nMolotov Cocktail Happy Meal -näyttelyjuliste.\nKuva: Olivia Lehmuskallio.


Vihreää kevätkotiin :: Heidimakela\nMinulla alkaa aina tähän aikaan vuodesta hirveä vimma saada vihreää kotiin. Vielä kun ei pysty kevätkukkia pihalle laittamaan, haluan kukkia ja viherkasveja sisälle. Välillä vain leikkokukkia ja välillä taas uusi viherkasvi muuttaa sisälle. Hiihtoloman kunniaksi ostin uuden viherkasvin. Kultaköynnös pääsi korkeaan ruukkuun ja tuettuna se kasvaakin ylöspäin.\nTällä hetkellä viherkasvit ovat iso osa sisustusta. Nykyään yhä enemmän stailataan ja sisustetaan asuntoja viherkasveilla ja halutaan kotiin elävää kauneutta ja kodikkuutta. Viherkasveja onkin niin paljon erilaisia, että jokaisella löytyy varmasti omansa. Toiset haluavat viherkasvin, joka puhdistaa sisäilmaa toinen taas haluaa viherkasvin koristamaan tyhjää nurkkaa kolmas taas iloitsee värien runsaudesta.\nMyös leikkokukat ovat sydäntäni lähellä. Minun maljakossa on aina uudet leikkokukat, kun entiset kuolee. Joskus kimppu ja joskus taas vain muutama oksa.\nKukista on helppo tehdä ryhmä. Yleensä ryhmästä tulee miellyttävämmän näköinen, kun kukkia on pariton määrä. Myös yksinään kasvi pääsee hyvin oikeuksiinsa. Peikonlehti, kumiviikuna, lyyraviikuna, palmut sekä kaktukset ovat aikalailla jo trendikasveja, joita näkyykin jo monissa kodeissa. Mitä isompi kasvi tietenkin sen kalliimpi. Muista, että myös vähän pienempää kasvia on helppo kasvattaa korkealla ruukulla.\nItselleni oliivipuu edustaa kesää ja se onkin aina toukokuun hankintalistallani. Oliivipuuni on kesän pihalla ja syyskuussa tuon sen sisälle. Marraskuuhun saakka se yleensä jaksaa porskuttaa lämpimässä ja kuivassa sisäilmassa. Minulla kun ei ole viileää kellaria, jossa se voisi talvehtia. Mutta ei hätää, niitä saa keväällä uusia.\nIhanaa kevään jatkoa ja nauttikaa auringosta sekä kukista.


Stellan Janne Sivonen edistää paikallisten bändien tietä huipulle | Yle Uutiset | yle.fi\nStellan Janne Sivonen edistää paikallisten bändien tietä huipulle\nStella lopetti mutta yhtyeen säveltäjä-sanoittaja Janne Sivonen löysi uuden työn Joensuun Popmuusikot ry:n Pumppu 013-projektin tuottajana.Projektin tavoite on parantaa paikallisten musiikintekijöiden liiketoimintamahdollisuuksia ja siloittaa bändien tietä tähtiin.\nKuva: Esa Pietarinen / Yle\n12.9.2013 • Päivitetty 12.9.2013 11:11\nJanne Sivonen on nyt jo lopettaneen Stellan säveltäjä/sanoittaja. Aloitti Joensuun Popmuusikot ry:n tuottajana Pumppu 013-hankkeessa. Oma studio Comfortin Sound.\nPumppu 013-projekti edistää pohjoiskarjalaisten musiikintekijöiden uraa järjestämällä yhteyksiä levy-yhtiöihin ja keikkamyyjiin.\nPumppu 013-hanke toteutetaan 1.9.2013-30.4.2015. Hanketta rahoittavat Pohjois-Karjalan Ely-keskus ja Joensuun seudun kehittämisyhtiö Josek Oy.\nStella soitti viimeisen keikkansa lauantaina 7. syyskuuta Kerubissa Joensuussa. Stella julkaisi uransa aikana neljä studioalbumia, joista Kuuntelija, Pelkääjän paikalla ja Löytäjä saa pitää-albumit ovat myyneet kultaa.\nStella esiintyi jäähyväiskesänään parikymmentä kertaa, kaikenkaikkiaan Stella teki Janne Sivosen muistin mukaan yli 300 keikkaa. Vieläkö Stella palaa joskus?\n- Ei pitäis koskaan sanoa ei koskaan, jos vuosien päästä tulee ajatus paluusta niin katsotaan sitten. Mutta ei meillä tähän liittynyt sellaista ajatusta, että sitten kun me joskus palataan vaan ajatus oli, että nyt me lopetetaan.\n- Päällimmäisenä tunteena on nyt lähinnä väsymys, sillä viimeiset keikat olivat intensiivisiä ja tunteikkaita ja takana on pitkä kesä, sanoo Janne Sivonen.\nUusi työ Popmuusikoiden tuottajana\nStellan lopetettua Janne Sivonen jatkaa musiikin parissa. Hänen toimii Joensuun Popmuusikot ry:n hallinnoimman Pumppu 013-hankeen tuottajana. Hanke on osa Teoston käynnistämää valtakunnallista liikettä, jolla pyritään tekemään kotimaisesta musiikinharrastuksesta tekijöille taloudellisesti kannattavampaa.\nHankkeessa tuetaan yksilöllisesti pohjoiskarjalaisia musiikintekijöitä avustamalla liiketoiminnallisissa valmiuksissa, markkinoinnissa ja tarpeen vaatiessa säveltämisessä, sanoittamisessa ja tuottamisessa.\n- Aluksi tehdään vuosisuunnitelma, tämä hanke kestää 2015 kevääseen saakka. Pähkinän kuoressa tässä on kaksi tasoa. Ensinnäkin pyritään löytämään hyviä bändejä ja artisteja ja edistämään näiden mahdollisuuksia päästä eteenpäin, eli ihan käytännössä järjestää bändeille näyttöpaikkoja levy-yhtiön edustajien ja keikkamyyjien edessä.\nPyritään löytämään hyviä bändejä ja artisteja ja edistämään näiden mahdollisuuksia päästä eteenpäin\n- Lisäksi pyritään tekemään kaikille kiinnostuneille avoimia koulutuksia, tuodaan vaikka rap-muusiikin ammattilainen pitämään workshoppia nuorille , jotka on kiinnostuneita tekemään riimejä ja biittejä. Osallistumiseen ei ole lähtökynnystä.\n- Parhaita bändejä viedään eteenpäin ja harrastelijoille annetaan mahdollisuuksi kehittää toimintaansa ja tavata toisiaan ja alan ihmisiä, kertoo Janne.\nJanne Sivonen tuntee jo hyvin alueen musiikkikentän ja yhteyksiä on valmiina. Vinkkejä tulee lisäksi muilta musiikin toimijoilta ja tietenkin Popmuusikoiden kautta. Janne toivoo lisäksi bändien ottavan yhteyttä häneen.\n- Haku uusista tekijöistä on päällä, minuun voi ottaa yhteyttä janne.sivonen@ilosaarirock.fi (siirryt toiseen palveluun). Tuohon osoitteeseen voi lähettää matskua, mikä pitäis saada kuuluville.\nRap- ja konemusiikin tekijät esiin\n- Meikäläistä kiinnostaa henkilökohtaisesti sellaiset lajityypit, jotka eivät ole Popmuusikoille kaikista luontevimpia, mutta nuorison keskuudessa hyvin nousevia, tämmöiset rap-musa ja kone- eli elektrooninenmusiikki. Näiden tekijät ottakaa yhteyttä minuun, toivoo Janne.\nEnsimmäiset pohjoiskarjalaiset bändit pääsevät Pumppu 013-projektin myötä esille 13.-16.10.13 Tamperella Lost in Music-ammattilaistapahtumassa. Maakuntaa edustavat metalli/punk-bändit Night Lives, Nerve End ja Distress of Ruin.\nkulttuurimusiikkimuusikotPoplaulajatJoensuumusiikkikeikatjulkisuuden henkilötlaulaminenLaulunsanoittajaPohjois-KarjalasäveltäminenTaiteellinen ilmaisu ja mediatpopmusiikkiKultakauppaviihdeJoensuun seutukunta


Värriön luontopäiväkirja - Varrio nature diary: Marraskuun puoltaväliä / In the middle of November\nMuutamia aikoja sitten aloin seurata Värriön luontopäiväkirjaa mielenkiinnolla - ja kateellisena! Tehdäpä työtä noissa maisemissa ja noiden asioiden äärellä, siinä kadehtimiseni syy. Itse olin jossain elämänvaiheessa tienhaarassa, joista toinen olisi ehkä johtanut työhommiin noihinkin maisemiin ja toinen toisenlaisiin töihin. Astuin toisen laisten töiden tielle, mutta luonto, havaintojen tekeminen ja eläminen niin paljon kuin mahdollista luontoympäristöissä on rakas harrastus. Tätä päiväkirjaa lukiessa saan havaintokomustesi kautta päivääni pienen välähdyksen Värriöstä. Kiitos! Itse nautiskelen ikkunani takana omppupuussa ruokailevan mustapääkertun viipymisestä vieraanani päivästä toiseen. Toivottavsti kauan vielä.\nTäällä ei olekaan vielä mustapääkerttua havaittu. Omppujakin on vain hedelmävadilla. Kiitos kommentista!\n# posted by TH : 22:30


Raaka-ainerahasto voi nostaa koulutustasoa>Content>NVL - Nordiskt nätverk för vuxnas lärande\nRaaka-ainerahasto voi nostaa koulutustasoa\nTuoreen raportin mukaan Grönlantiin tulisi perustaa raaka-ainerahasto ja raaka-aineteollisuuden tulevat tuotot tulisi sijoittaa. Raportin mukaan rahaston avulla voitaisiin muun muassa parantaa väestön koulutustasoa.\nGrönlannin luonnonvarat ovat nyt kuuma keskustelunaihe. Viimeisin kannanotto raaka-ainekeskustelussa on professori Minik Rosingin johtaman komitean raportti, jonka otsikkona on "Grönlannin hyödyksi". Raportissa pohditaan, miten Grönlannin raaka-aineita voidaan hyödyntää yhteiskunnalle suotuisalla tavalla.\nYksi raportin tärkeimmistä viesteistä on, että mineraaliluonnonvaroista riippumatta Grönlannin yhteiskunta on väistämättä suurten ja perusteellisten muutosten kynnyksellä. Komitea suosittelee, että Grönlanti sijoittaisi kaikki tuotot raaka-ainerahastoon, jota voidaan käyttää pitkän aikavälin strategisiin investointeihin - muun muassa koulutusinvestointeihin.\nLue koko raportti (tanskaksi): PDF


Tirkkonen, Iina; Torninoja, Kaisa-Lotta (2017)\nTämän opinnäytetyön tarkoituksena oli selvittää, miten tiimityöskentely on toteutunut Kymenlaakson Keskussairaalan avopalveluissa, löytää tiimityön voimassa olevia vahvuuksia sekä kehittämiskohteita. Tavoitteena oli kartoittaa millaiseksi työntekijät ovat kokeneet tiimiroolit, työnjaon tiimissä ja kokevatko he saavansa tarvitsemansa avun ja tuen tiiminvastaavilta, esimiehiltä ja sairaalan johdolta. Tavoitteena oli selvittää myös, miten tiedonkulku tiimissä toimii, millaisia vuorovaikutustaitoja tiimin jäsenet omaavat ja millaisia vaikutuksia tiimin tavoitteilla on tiimityön onnistumiseen. Työssä kartoitettiin myös sitä, miten tiimin jäsenet ovat kokeneet tiimityön kehittämisen onnistuneen ja miten he lähtisivät sitä itse tulevaisuudessa kehittämään. Opinnäytetyö toteutettiin kvantitatiivisena kyselytutkimuksena, joka lähetetiin 80 työntekijälle ja johon vastasi 14 henkilöä. Vastausprosentti oli 17,5. Vastaukset analysoitiin tilastollisesti Webropol- ohjelman ja sisällön analyysin keinoin.\nTulosten mukaan tiimityöskentelyn koetaan pääsääntöisesti onnistuneen Keskussairaalan tiimeissä. Perehdytys koetaan riittäväksi ja pääsääntöisesti tiimien tavoitteet ja toimintatavat ovat tiimin jäsenille selvillä. Työmäärän jakautuminen ei kuitenkaan kyselyn mukaan ole tasaista, eivätkä tiimin jäsenet kokeneet, että pystyisivät vaikuttamaan työn jakaantumiseen riittävästi. Tiimityöskentelyllä koetaan päästävän parempiin työtuloksiin ja kyselyyn vastanneet pitivät yhteistyötä ja vuorovaikutusta niin tiimin jäsenien kuin ulkopuolisten tahojen kanssa tärkeänä. Tiimin jäsenet kokivat, että heidän ammattitaitoaan arvostetaan tiimeissä. Esimiesten ja tiiminvastaavien roolit koettiin onnistuneiksi, mutta sairaalan johdolta toivottiin enemmän kiinnostuneisuutta tiimien toimintaa kohtaan. Tiimien kehittämisen koettiin olevan potilas- sekä työntekijälähtöistä.\nOsa kehitysehdotuksista liittyi kommunikoinnin parantamiseen. Koettiin tärkeäksi, että tiimeissä keskusteltaisiin myös työn epäkohdista sekä huolista ja tiimissä vallitsisi ammattimainen ote työskentelyyn. Tiimipalavereita tulisi järjestää riittävän usein ja kaikilla tulisi olla mahdollisuus osallistua niihin. Tiimin jäsenet toivoivat myös, että tiimit rakennettaisiin niin, että koottaisiin yhteen samasta asiasta kiinnostuneet, jolloin saataisiin tehoa tiimityöskentelyyn.\nTämän opinnäytetyön tuloksia voidaan käyttää hyväksi tiimityöskentelyä kehitettäessä Kymenlaakson Keskussairaalassa. Tulokset antavat suuntaa siitä, millaiseksi tiimien työntekijät kokevat tiimityöskentelyn ja millaisia kehittämisideoita heillä on. Tuloksia voidaan myös hyödyntää jatkotutkimuksissa, jotka käsittelevät sairaalan sisällä tapahtuvaa tiimityöskentelyä.


Retki Repovedelle - Kymisun\nLöydä Repoveden luonnonrauha. Koe erämaan hiljaisuus hiljaa lipuvassa jokiveneessä. Nauti nuotiopaikan ja nokipannukahvin tuoksusta kodalla. Kuuntele uskomatonta kaikua Kuutinlahden luonnon oopperasalissa. Katso ylös Olhavanvuoren pystysuoraa seinämää ja mieti, uskallatko kiivetä.\nIstuskelemme hetken kalliolla, jonka jälkeen otamme pienen verryttelyn ja sitten suuntaamme oppaan kanssa polulle. Metsä kutsuu. Kiehtovien ja vaihtelevien maisemien halki vaellamme Kuutinlahdelle. Matkaamme veneellä Mustalammin vuorelle ja käymme näkötornissa, josta laajat erämaa-alueet avautuvat silmiemme eteen. Vene hakee ryhmän takaisin Kuutinlahden poukamaan, luonnon oopperasaliin, missä on katettuna herkullinen luontoateria.\nRetki päättyy veneellä puiston sydämessä, Olhavanvuoren ohitse, Löppösen luolan kalliomaalausten ja profiilikallioiden kautta takaisin Lapinsalmelle.\nPyydä yksilöity tarjous.\nHinta: Henkilömäärän ja tarjoilun mukaan, 80–120€ / hlö. Minimihinta 850 e. Hinta sisältää opastetun veneretken, veneen varusteet ja vakuutuksen sekä puistokierroksen ja tarjoilut.\nTarjoilu: Nuotiokahvit, suolainen ja makea kahvileipä Aurinkoniemessä, luontoruokailu Kuutinlahdessa.


Kilpisen ja Viitaniemen koulujen urheiluluokille haetaan ajalla 23.10.-6.11.2020 | Jyväskylä.fi\nKilpisen ja Viitaniemen koulujen urheiluluokille haetaan ajalla 23.10.-6.11.2020\nJyväskylässä kuudesluokkalaisilla on mahdollisuus hakea urheiluluokalle Kilpisen tai Viitaniemen kouluun. Kuudesluokkalaisten huoltajat saavat 21.10. Wilma-viestin, jossa ohjeistetaan hakukäytänteistä, käytännön soveltuvuuskokeesta ja oppilaaksi valinnan kriteereistä.\nrehtori Juhani Lehtimäki, Kilpisen yhtenäiskoulu, puh. 014 266 4661\nrehtori Jouni Hokkanen, Viitaniemen koulu, puh. 014 266 4690\nUrheiluluokkaopetukseen haetaan sähköisellä haulla Wilma-järjestelmässä ajalla 23.10.-6.11.2020. Ulkopaikkakuntalaiset ja yksityisten koulujen oppilaat voivat hakea urheiluluokalle Kilpisen ja Viitaniemen koulujen nettisivuilta löytyvällä paperisella hakemuksella. Oppilas ilmoittaa hakemuksessa, kumpi kouluista, Kilpisen vai Viitaniemen koulu, on ensisijainen toive. Hakea voi molempiin tai vain toiseen kouluun.\nUrheiluluokalle hakeminen on samalla ilmoittautuminen Hipposhallissa järjestettävään käytännön soveltuvuuskokeeseen. Keskiviikkona 9.12. soveltuvuuskokeeseen osallistuvat kaikki urheiluluokalle hakevat tytöt. Poikien soveltuvuuskoepäivä on torstai 10.12. Urheiluluokkahaussa jyväskyläläiset hakijat asetetaan etusijalle. Ulkopaikkakuntalaiset hakijat saavat erillisen kutsun soveltuvuuskokeeseen, mikäli jyväskyläläisiä hakijoita on vähemmän kuin koulujen aloituspaikkoja. Testien kuvaukset löytyvät Kilpisen ja Viitaniemen koulujen nettisivuilta.\nLiikuntatestien perusteella valitaan noin 24 oppilasta sekä Kilpisen että Viitaniemen kouluihin. Valitut oppilaat saavat tiedon sähköpostiviestillä 15.1.2021.\nUrheiluluokan tavoitteena on tukea urheilua harrastavien nuorten kokonaisvaltaista kehittymistä. Urheiluluokalla on pakollista liikuntaa neljä–viisi tuntia viikossa. 7. luokalla liikuntaa on kaksi tuntia viikossa enemmän kuin muilla luokilla, jolloin urheiluluokan keskimääräinen viikoittainen tuntimäärä 7. luokalla on 32 tuntia. Kahdeksannella ja yhdeksännellä luokilla 2 viikkotunnin lisäliikuntatunnit ovat pois muusta valinnaisaineista.\nJyväskylän perusopetuksen urheiluluokat kuuluvat Suomen olympiakomitean valtakunnalliseen urheiluyläkouluverkostoon. Valtakunnan tasolla toiminnan laadun varmistamiseksi on sovittu yhtäläinen soveltuvuuskoe sekä toiminnan tavoitteet ja sisällöt.


Audi A4 Avant 2.0 TFSI 5d Station Wagon 2005 - Used vehicle - Nettiauto\nYear model 2005 (first reg. 8-2005) Inspection date 7-2021\nEngine 2.0 l, Petrol Mileage 433 598 km\nEnsin ilmoitan että , huom . Moottorin vaihto 113241 km kohdalla. Koneella ajettu nyt 320357km. Mittarilukema ei muuttunut koneen vaihdon yhteydessä tietenkään, siks niin huimalta näyttää.\nJakopää uusittu 388 888km kohdalla.\nEtupyöränlaakerit 392 000km vaihdettu.\nNokka-akselinsäätöpyörät uusittu 399 991km kohdil.\nIlmastointi huollettu 429 218km.\nTurbo ja etu-tukivarret kaikki uusittu sekä takajarrusylinteri, jarrupalat eteen ja taakse 432 932km kohdilla. Ja tietysti öljyt ja suodatin vaihdettu tasaseen tahtiin. Jotain varmaa jäi mainitsematta ,mutta näilläkin tiedoilla pääsee jo lähelle auton historiaa. Huoltokirjassa merkintä koneen vaihdosta, ynsun muista vanhemmistakin merkinnöistä. Hide »\nAudi A4 2, '04, 345 tkm\nAudi A4 2, '05, 337 tkm\nAudi A4 2, '05, 265 tkm\nAudi A4 2, '05, 289 tkm\nAudi A4 2, '05, 227 tkm\nNettiauto ID 12277392


YIT SITOUTUU VÄHENTÄMÄÄN CO2-PÄÄSTÖJÄÄN 40 PROSENTILLA - YIT Oyj\nYIT SITOUTUU VÄHENTÄMÄÄN CO2-PÄÄSTÖJÄÄN 40 PROSENTILLA\nti, huhti 17, 2012 08:30 CET\nLEHDISTÖTIEDOTE 17.4.2012 klo 09.30\nYIT sitoutuu vähentämään CO2-päästöjään 40 prosentilla vuoteen 2020 mennessä, joka on kaksinkertainen EU:n asettamiin päästötavoitteisiin verrattuna. Päästöjen vähentäminen tukee kustannustehokkuutta ja on osa YIT:n kannattavan kasvun strategiaa. Tavoite julkistettiin 17.4 Elinkeinoelämän edustajien ja Helsingin kaupungin yhteisessä Ilmastokumppanit –verkoston tapaamisessa.\nYIT pyrkii 40 prosentin päästötavoitteen saavuttamiseksi minimoimaan oman toimintansa ympäristövaikutuksia muun muassa oman toiminnan tehostamisella sekä hyödyntämällä energiatehokkuuteen liittyviä palvelujaan ja ratkaisujaan. Kiinteistöjen energiankulutukseen vaikutetaan esimerkiksi sisäolosuhteiden ympärivuorokautisella seurannalla, LED-valaistuksella, lämmön talteenotolla ja jatkuvalla kunnossapidolla. Jatkossa päästöjä vähennetään myös suosimalla entistä enemmän uusiutuvia energialähteitä ja luomalla innovatiivisia CO2-tehokkaita työmenetelmiä.\n”Näin suuri päästöjen vähennystavoite on haastava, mutta haluamme ja pystymme sitoutumaan siihen. Meillä on osaamista ja erilaisia ratkaisuja asiakkaillemme, joita hyödynnämme myös itse. Päästövähennykset syntyvät lopulta useista pienistä teoista, joita yhdistämällä saadaan aikaan iso säästö niin päästöjen määrässä kuin toiminnan kustannuksissa”, YIT:n energia-asioiden kehitysjohtaja Tomi Mäkipelto toteaa.\nRakennus- ja kiinteistöalan isona toimijana YIT:llä on mahdollisuus edistää osaltaan koko alan kehitystä ja tukea asiakkaitaan näiden omissa päästövähennystavoitteissaan. YIT:llä on oma tutkimus- ja kehityskeskus Saksan Aachenissä, jossa kehitetään uusia ratkaisuja energiatehokkuuden edistämiseksi.\nTomi Mäkipelto, kehitysjohtaja/ energia-asiat, YIT Oyj, puh. 050 370 4092, tomi.makipelto@yit.fi\nSakari Toikkanen, liiketoiminnan kehitysjohtaja, YIT Oyj, puh. 040 532 2174, sakari.toikkanen@yit.fi\nIlmastokumppanit verkosto on uusi Elinkeinoelämän edustajien ja Helsingin kaupungin yhteistyöverkosto, jonka tavoitteena on löytää uudenlaisia tapoja ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi. Ilmastokumppaneiksi liittyvät yritykset kirjoittavat Helsingin kaupungin kanssa ilmastositoumuksen, jossa yritys nimeää omat ilmastotavoitteensa. Lisätietoa Ilmastokumppanit-verkostosta www.ilmastokumppanit.fi


Allergiaystävällinen koti viidelle\nRönnkvistin perheellä on takanaan pitkä kamppailu hometalon tuottamien ongelmien kanssa. Viime vuodet viisihenkinen perhe on asunut evakossa pienessä kerrostalokolmiossa. Raskaat vuodet on kuitenkin voitettu, sillä Rönnkvisteille valmistui Jyväskylän asuntomessualueelle hirsitalo, jossa sisäilma ja asumisen terveellisyys ovat taattuja.\n"Tärkein syy valita Honka oli rakentaa terve talo perheellemme, joka kärsii allergioista ja astmasta. Meillä on kokemusta huonosti rakennetusta talosta, emmekä todellakaan tarvinneet toista samanlaista."\nMarjo ja Stig tutustuivat hirsirakenteisten talojen ominaisuuksiin. Hirren hengittävyys ja kyky säädellä sisäilman kosteutta vakuuttivat pariskunnan.\nPienen etsinnän jälkeen perheelle löytyi sopiva tontti Muuramesta. Rönnkvistit alkoivat ideoida tontille yksikerroksista Hongan hirsitaloa. Rakennusmessuilla vierailu toi suunnitelmiin kuitenkin muutoksen. Jyväsjärven rannalla sijaitseva alue ja sen keskeinen sijainti kiinnostivat. Messualueen kaikki tontit olivat jo varattu, mutta Marjoa ja Stigiä kuitenkin onnisti. He saivat itselleen peruutustontin.\nHongan kehittämän painumattoman hirsirakenteen ansiosta Harmoniaan pystyttiin loihtimaan modernille talolle ominainen ilme niukkoine liityntöineen ja suurine ikkunapintoineen. Esimerkiksi olohuoneen suuri ikkuna on todella näyttävä elementti, joka tuo auringonvalon hienosti sisätiloihin.\nRönnkvistit ovat erityisen tyytyväisiä siihen, miten hyvin arkkitehti Petteri Piha huomioi perheen erityistoiveet. Elvin huoneeseen ideoitiin ikkuna, josta pikkuneidin touhuja voi helposti seurata, ja sisäportaiden alle sijoitettiin säilytyskomero. Kodinhoitohuone puolestaan sijoitettiin eteisen viereen ja sen kokoa kasvatettiin, jotta tila soveltuu paremmin lapsiperheen tarpeisiin.\nKun suunnitelmat olivat paperilla, rakennusprojekti käynnistyi vikkelästi syys-lokakuun vaihteessa. Äijälään rakennettaville taloille tyypilliseen tapaan talon perustukset paalutettiin ja Harmonialle rakennettiin tuulettuva alapohja. Maanrakennustyöt ja perustusten tekeminen annettiin työmaan vastaavan mestarin Veikko Kriston hankkimalle osaavalle työporukalle.\nPerustusten valmistuttua Hongan asennusporukka otti työmaalla ohjat käsiinsä. Marjo ja Stig nimittäin päättivät keskittyä omiin palkkatöihinsä ja yhdessäoloon Onnin, 12, Arvon, 8, ja Elvin, 5, kanssa. Rönnkvisteille päätös oli helppo, sillä Honka tarjosi perheelle avaimet käteen ratkaisua.\nRönnkvisteille taloprojektissa tärkeintä oli hyvän sisäilman lisäksi kestävästi ja laadukkaasti tehdyt rakenteet. Pintoja voi helposti uusia myöhemminkin, mutta rakenteiden toimivuutta on hankalampi lähteä myöhemmin muuttamaan tai korjaamaan.\nEnergiatehokkuus ei noussut Marjon ja Stigin tärkeysjärjestyksessä aivan kärkeen, sillä passiivitalojen tiiveys tuntui vieraalta ja hieman pelottavaltakin ajatukselta. Taustalla kun oli ikäviä muistoja vakavista kosteusongelmista.\nRakentamisen edetessä alkaa kuitenkin vaikuttaa siltä, että Harmoniasta tulee hengittävyydestään huolimatta myös erittäin energiatehokas talo. Lämmitysmuodoksi valittiin energiatehokas maalämpö ja Hongan Fusion -ulkoseinärakenne varmistaa talon erinomaisen tiiveyden ja lämmöneristävyyden. Painumattoman hirsirungon ulkopuolelle on lisätty paksu, hengittävä eristekerros, joka pitää kylmän loitolla.\n"Meille oli tärkeintä rakentaa terve talo ja olimme siksi valmiita tinkimään talon energiatehokkuudesta. Nyt näyttää kuitenkin siltä, että saamme samassa paketissa molemmat."\nStig Rönnkvist, asiakas\nArkkitehti Petteri Piha\nSisustussuunnittelija: Marika Kurki\nLämmitysjärjestelmä: Maalämpöpumppu ja lattialämmitys\nUlkoseinien sävy: Tikkurila dark grey 565X\nSisäseinien sävy: Tikkurila Paneeliässä, Lumi\nSeinärakenne: painumaton hirsi Honka FXL 204N + ulkopuolinen eriste sekä mäntypaneeli


Eloisen eteisessä: Au revoir!\n... ja kiitos käynnistä. Sitä en sitten enää ranskaksi osaakaan sanoa. Olisin mielelläni lukenut ranskaa lukiossa, vaan isohkossa maalaislukiossa se ei ollut mahdollista. Latinistina saatan jonkun sanan sieltä täältä ymmärtää, mutta muuten ranska on korvissani vain kaunista, soljuvaa runoutta.\nMeillä oli kymmenen päivän ajan ranskanvaihdokas, tyttäreni oli viime keväänä oppilasvaihdossa Ranskassa ja nyt oli vastavierailun aika ( äidin tuntoja voi lukea viime kevään päivityksestä). Vierailun alla tunteet oli moninaiset.. kaikkeen sitä lähtee, eikö elämä muuten haasteita tarjoa, että ihan vapaaehtoisesti tällaista ylimääräistä. Samalla olin iloinen siitä, että tällainen on mahdollista, mikä ikkuna ja mahdollisuus nuorille ihmisille saada kokeilla siipiään, uskaltaa heittäytyä vieraan kulttuurin ja kielen sekaan.\nEtukäteisstressiäni hiukan helpotti päätökseni tarjota hänelle tavallista suomalaista arkea, meidän arkea. Ei yhteisiä valmiita aamiaisia, niinkuin siellä toisessa päässä oli, vaan niinkuin normaalisti - eriaikaisista starteista johtuen jokainen etsii mieleistään syötävää oman aikataulunsa mukaisesti, hän tosin tyttäreni avustuksella. Ei autokyytiä kouluun, vaan bussikyyti. Ei monen tunnin päivällisiä, vaan normaali ruokailu suomalaiseen tapaan. Ihan ilman päänvaivaa ruokapuoli ei sentään hoitunut. Koska halusin antaa mahdollisimman monipuolisen kuvan suomalaisesta ruokakulttuurista, meillä ei syöty eilisen päivän ruokia yhtenäkään päivänä (mistä omat lapseni olivat erityisen iloisia). Meillä tarjottiin joka päivä myös jälkiruokaa, mikä ei kuulu joka päivän rutiineihin. Äiti-ihminen myös leipoi poikkeuksellisen paljon ja erityisesti korvapuustit saivat vieraamme suosion, jopa niin, että englanninkielinen resepti lähti äidilleen tuliaisiksi.\nTästä kultturien kohtaamisesta jäi saldoksi ehdottomasti paljon positiivista. Meillä oli vieraana 14-vuotias poika, joka oli kiinnostunut keskustelemaan elämästä, erilaisuudesta, historasta. Keskustelut poikivat paljon sellaista, joka jää muhimaan pitkäksi aikaa omaankin mieleeni.\nYksi keskustelun aihe oli se, mistä mahtavat johtua erilaiset ruokatapamme - suomalaiset syövät nopeasti, ruokaa on juuri sen verran tai vain hiukan enemmän kuin sillä kerralla kuluu, ranskalaiset saattavat istua pöydässä tuntikausia, ruokaa on paljon ja sitä syödään reilusti. Heille taas iltapala tuntui olevan vieras ajatus. Me kuulema syömme usein ja vähän, he harvemmin ja paljon kerralla. Näitä tapoja peilasimme historiaan ja etsimme sieltä vastauksia ja ainakin kuvittelimme niitä löytävämme. Jäin itsekseni miettimään tapaa, miksi kysymme " montako perunaa syöt?" ja keitämme sitten juuri sen verran perunoita. Taustalla on varmasti se, että vielä jokunen vuosikymmen sitten leivän eteen jouduttiin tekemään rankasti töitä, mitään ei ollut liikaa, mitään ei saanut mennä hukkaan. Mutta miksi edelleen kysymme? Eihän siinä toki mitään pahaa ole, järkevä ruoan mitoittaminen on ekologistakin.Vaan miksi meillä on kiire pois ruokapöydästä, miksi hoputamme jälkeläisiämme " syö nyt reippaasti, niin pääset leikkimään, pois pöydästä..." Enää ei ole sudet kannoilla eikä kylmä uhkaa, työtä ei tehdä hengissä säilymisen uhalla samassa mittakaavassa kuin ennen. Onkohan meille sisäänkasvanut ajatus siitä, että pöydän ääressä istuminen on ajanhaaskausta. Miksi ruokailunkin pitäisi olla tehokas suoritus? Tämän pohtimista jatkan ja toivottavasti sen saldona hiukan löysään arkiruokailupipoani. Juhlissahan ja kyläillessähän osaamme istua pöydässä pidempään, arkisinkin se voisi olla kiireetön keidas päivässä. Edes joskus.\nSuomalaisten koulumenestys oli myöskin hämmästelyn aihe, suomalainen koulumaailma kun on kovin vapaan oloista verrattuna ranskalaiseen. Siellä on tiukka kuri, pitkät koulupäivän ja paljon läksyjä, muutama tunti päivässä kuluu läksyjen tekoon. Suomessa kuri tunneilla on löysä, kännykkään saatetaan puhua kesken tunnin, läksyjä tehdään koulussakin, koulusta saatetaan päästä jo kahdelta. Silti suomalaiset koululaiset menestyvät paremmin kansainvälisisten tutkimusten mukaan kuin muut. Olimme samaa mieltä siitä, että jossain puolivälissä maidemme koulunkäyntikulttuuria voisi olla paras tapa oppia ja omaksua uusia asioita, kännykkään puhuminen ei kenenkään mielestä ollut asiallista koulunkäyntiä.\nHeille ei jää koulun takia aikaa tavata ystäviään arkisin ja viikonloppuisinkin, mikäli asian oikein ymmärsin, he vierailevat perheinä lasten ystävien luona. Tapa, jota ehkä hiukan jäin kadehtimaan, lasten ystävät tulevat perheitä myöten tutuiksi. Koulun takia hän myös harrastaa vain kerran viikossa, aikaa ei jää muuhun. Viideltä koulusta, läksyt, ruokailu ja perhe, nukkumaan - siinä tavallisen ranskalaisnuoren ilta. Minun korviini kuulosti ihanan perhekeskeiseltä, turvalliselta nuoruudelta. Varmaan kolikolla lienee kääntöpuolensa, se vaan ei auennut näin lyhyen vierailun aikana.\nKovasti puhututti myös se, miten ihmeessä selviämme talvesta, lumesta. Heille kun 5 senttiä lunta on ylitsepääsemätön este päästä töihin, kouluun. Tästä juttelin myös hänen äitinsäkin kanssa s-postitse. Olinkin iloinen voidessani lähettää heille linkin CNN:n tekemästä raportista, miten Helsinki hoitaa hommat - silloin, kun hoitaa.\nKeskusteluissa vilahtivat myös sikainfluenssa ja rokotteet. Ranskassa ei ollut asian tiimoilta samanlaista "rokotukseen pakottamista" kuin täällä, hänen luokaltaan vain neljä oli ottanut rokotteen.\nOlin iloinen saadessani kertoa heille myös, että kyllä, meidän kesämme aikana ehtii kypsyä hedelmäsatoa, hedelmäpuut eivät ole vain koristeena, kuten he ensin varovasti ehdottivat. Ja paljon muuta mielenkiintoista ajatuksenvaihtoa rikastutti tätä vierailua.\nKymmenen päivää kului lopulta todella nopeasti, nuorilla suomalaisilla ja ranskalaisilla oli paljon yhteistä iltaohjelmaa, joten emme välttämättä joka päivä kovin pitkiä aikoja edes tavanneet. Hänen lähtönsä jälkeinen päivä oli haikeasti virittynyt, olimmehan "adoptoineet" nuoren reiluksi viikoksi, huolehtineet hänen hyvinvoinnistaan, tutustelleet. Ajatus, ettemme ehkä enää tapaa, oli haikea. Poikani, joka oli aluksi sitä mieltä, että muuttaa vierailun ajaksi muualle eikä hän todellakaan puhu mitään tälle vieraalle, olikin lähdön jälkeen sitä mieltä, että harmi, kun vieras ei voinutkaan viipyä kauempaa - vastahan aloimme tutustua. Miten mahtavatkaan selvitä erosta ne, joilla on vaihdokas jopa vuoden?\nKaipaamaan jäin myös yllättävän siistiä kotiamme, lämmintä, ajatuksella laitettua ruokaa... Miksi normaalisti kotini ei pysy yhtä siistinä eikä ruoka ole yhtä monipuolista. En voi oikein hyväksyä nyt tämän jälkeen itseltäni syytä "en ehdi", sillä mielestäni en näiden kymmenen päivän aikana rehkinyt siisteyden eteen ylenmäärin enkä kokenut, että siivoaminen olisi vienyt aikaani liiaksi. En myöskään seisonut keittiössä tuntikaupalla hauduttelemassa keitoksia, monipuolista ruokaa saa lopulta tehtyä pienelläkin vaivalla. Ehkä se, että siivosin enimmät etukäteen, helpotti yleissisteyden ylläpitoa. Netin ja television ääressä tuli myös istuttua vähemmän, samoin kodin ulkopuolinen toiminta jäi vähäisemmäksi. Ihanat, kotikeskeiset viikot. Tunnustaa silti täytyy, että pientä helpotustakin tunsi, pitempään jatkuessaan kodin pitäminen vierasvaraisena olisi saattanut normaali tohinan keskellä väsyttää enemmän. Tämä oli juuri sopivan mittainen vierailu. Nyt voi hetkeksi uinahtaa taas talviunille.\nPaljon jäi antamatta ja jakamatta, monta ajattelemaani ruokaa valmistamatta, vaan silti yllättävänkin paljon ehdittiin ja monta asiaa keskusteltiin - ihan perusenglannilla. Mielenkiintoinen matka meille kaikille, suosittelen lämpimästi!\nTalvea he tulivat kokemaan, sitä he myös saivat!\nOnneksi, toisinkin olisi voinut olla.\nLähettänyt Eloise klo 18.04\nHelena 20. helmikuuta 2011 klo 19.52\nKiitos tunnustuksesta! Kiitos myöskin tästä tekstistä ja siitä että olit jaksanut niin seikkaperäisesti kertoa. Todella mielenkiintoista luettavaa, olisin lukenut vielä lisääkin pohdintojanne. Näissä oli jo hyvä alku jatkopohdinnalle, ja kulttuuriemme väliselle vertailulle. Saa nähdä, tuleeko tällaista ikinä vastaan meille ja meidä koulussamme?\nEloise 20. helmikuuta 2011 klo 20.29\nVoi kiitos, tekstistä uhkasi tulla tätäkin pidempi, mutta sitten vähän lyhentelin ja jätin osan pois... Ihanaa, että joku jaksoi lukea loppuun :)).\nHelmi Nainen 20. helmikuuta 2011 klo 20.47\nIhan huippukiva postaus ja niin Viisas!! Hih, juuri noin minäkin kysyn perunoiden määrää ja hoputan jo pois pöydästä. Niin syvälle juurtuneita ja äidinmaidossa imettyjä tapoja, ettei niitä edes huomaa "kummallisiksi". Kiitos silmien avauksesta!.\nJa tiedätkö mitä, olen useasti puhunut tuosta vaihto-oppilaan ottamisesta, minusta se olisi kivaa ja mielenkiintoista, meillä siihen ei vain innostuttu...Nytpä sille asialle voisin tehdäkin jotain!! Hitsi, minähän oikein innostuin!! Hmm...mitäköhän kautta asiaa voisi alkaa selvittelemään..?\nEve 20. helmikuuta 2011 klo 21.08\nkiitos, kun jaoit tämän kokemuksen ja hienoja mietteitä! Jäin itsekin pohdiskelemaan ja itseasiassa ollaan tuolla meidän koulussa (yliopiston kotitaloustiedepuolella) mietitty samansuuntaisia asioita!\nMutta hieno postaus, kertakaikkiaan!!\nEloise 20. helmikuuta 2011 klo 21.12\nVoi kuinka mukavaa, jos tykkäsit, melkein punastun täällä sanoistasi :).\nParasta ehkä olikin, että nuo syvään luutuneet tavat saivat omassa päässäni ravistelua, aivan ansiosta. Suosittelen vaihtoa kyllä ehdottomasti, meille tämä tuli oikeastaan itsestään, tyttäreni koululla on ystävyyskoulu Ranskassa, jonka kanssa tämän tapaista vaihtoa on ollut jo useana vuonna. Heillä on vaihtoa myös jonkun järjestön kautta, en vaan muista, minkä... Kannattaa ehdottomasti selvittää asiaa, jos intoa riittää :)!\nEloise 20. helmikuuta 2011 klo 21.15\nEve: kiitos sinulle myös kommentistasi, ilmeisesti te mietitte yliopistolla näitä ruokailuasioita?, teillä on tulevina opeina mitä loistavin mahdollisuus vaikuttaa tuleviin ruoanlaittajiin asennepuolella :)\nEloise 20. helmikuuta 2011 klo 21.32\nJa tuo yksi kommentti oli Hymytytölle, vaikka en sitä huomannut erikseen tuohon kirjoittaakaan :)\nMari 21. helmikuuta 2011 klo 19.58\nOlipa mielenkiintoinen postaus! Kuulostaa aika tiukalle heidän koulumaailmansa...\nEloise 22. helmikuuta 2011 klo 11.27\nKiitos Mari :). Tiukalta se vaikutti, vieras itse epäili, että suomalaiset nuoret pitivät siellä vieraillessaan heidän systeemiään suorastaan vankilamaisena. Tuli jotenkin mieleen omat alakoulu ajat 70-luvulta.


Mikä on mainonnan haju? | käytös 2022\nMikä on mainonnan haju?\nKahvia, jäätelöä, keksejä ja deodorantteja voidaan yhtenä päivänä mainostaa hajun kautta. Tykki ampui hajusteen, joka kykenee ohjaamaan iskun oikeaan "kohteeseen", luotiin Japaniin.\nKatso ostoslistaa ja sinut kiinnittää äkillinen halu vaniljajäätelöä, jotta sen tuoksu hajustetaan ilmassa … Se voi olla "hajuinen" mainonta\nKävelet kadulla ja tietyssä vaiheessa näet mainostaululla suuren höyryttävän kahvikupin, ja kuva on niin todellinen, että melkein tuntuu haistavan tuoksua … Se on vain ehdotus. Mutta jonain päivänä se voi olla todellinen haju. Japanin Yasuyuki Yanagi Kioton edistyneestä televiestinnän tutkimuslaitoksesta loi itse asiassa "tykin", joka kykenee ampumaan essensseja, aromeja ja tuoksuja. Virtuaalitodellisuuden kenttään kehitetyllä laitteella on vaara, että sillä on paljon kannattavampi käyttö mainonnan alalla.\nSublimaaliset hajut. Ison-Britannian Cardiffin yliopiston psykologian asiantuntija Tim Jacob toteaa, että vastaleivotun leivän tuoksu on osoittautunut hyväksi tapaksi pitää asiakkaat kaupassa pidempään. Jos sitten tuoksuja on monia ja monipuolisia, peli tehdään: Voit täysin sublimatiivisella tavalla mainostaa erilaisia tuotteita tavoitteen mukaan ja rohkaista kuluttajia ostamaan.\nAmmu kuluttajalle. Kaavoista saatujen kuvien avulla salaus voi suunnata hajuvesisuihkun ja "ampua sen" suoraan uhrin nenään kahden metrin etäisyydeltä ilman vieressä olevaa henkilöä (50 senttimetriä) pysty kuulemaan se. Mahdollisuus syntetisoida eri tuoksuja keskenään on kuitenkin erittäin vaikea tehtävä, sen luojat varoittavat, koska toisin kuin väreissä, ei ole "pääasiallisia" hajuja, joiden pohjalta kaikki muut luodaan.\n(Uutiset päivitetty 3.4.2004)


Ohjattu sivulta Contender - Haastaja\n60 min jaksoja\n7.3.2005 – Jatkuu edelleen\nContender – Haastaja (The Contender) on yhdysvaltalainen Tosi-TV-sarja. Sarjassa 16 nyrkkeilijää tavoittelee miljoonan dollarin palkintoa. Sarjan osanottajat pääsevät Sylvester Stallonen ja viisinkertaisen nyrkkeilyn maailmanmestarin Sugar Ray Leonardin treenattaviksi. Osallistujat jaetaan sarjan alussa kahteen ryhmään, siniseen ja kultaiseen joukkueeseen. Tavallisen jakson alussa joukkueet kilpailevat siitä, kumpi saa valita osapuolet jakson lopuksi käytävään otteluun, jonka hävinnyt nyrkkeilijä putoaa kilpailusta. Ohjelman voittaja palkittiin miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla.\n1. tuotantokauden kilpailijat [muokkaa]\nValmentajat ja huoltajat [muokkaa]\nJeremy Williams - Lännen joukkue - Sergion,Alfonson,Joeyn ja Anthonyn valmentaja\nDub Huntley - Idän joukkue - Jessen,Peterin,Ishen ja Ahmedin valmentaja\nTommy Gallagher - Päävalmentaja - Toimii Dub Huntleyn apuna käsisiteiden sitomisessa - Jessen,Peterin,Ishen ja Ahmedin valmentajan apuna - Idän joukkueen valmentajan apuna\nViikko 1 [muokkaa]\nViikko 2 [muokkaa]\nViikko 3 [muokkaa]\nViikko 4 [muokkaa]\nViikko 5 [muokkaa]\nViikko 6 [muokkaa]\nViikko 7 [muokkaa]\nViikko 8 [muokkaa]\nViikko 9 [muokkaa]\nViikko 10 [muokkaa]\nHaastajat juhlivat Ishen lähtöä ja valmistautuvat seuraavaan haasteeseen. Toisessa haasteessa jokaisen ottelijan on toimittava vetojuhtana hevoskärryssä istuvalle perheenjäsenelle. Karsintakierrroksen kolme parasta ovat Jesse,Joey ja Peter. Lopullisessa haasteessa Joey pysähtyy maalilinjalle ja antaa Peterin voittaa kisan,auton ja päätösvallan. Anthonyn jalka vauriotuu karsintakierroksella,ja hän on huolissaan jatkosta. Peter valitsee ottelijoiksi Ahmedin ja Alfonson. Voittaja on yksimielisellä päätöksellä Alfonso Gomez.\nViikko 11 [muokkaa]\nViikko 12 [muokkaa]\nToisen kierroksen viimeisessä ottelussa vastakkain ovat Jesse Brinkley ja Anthony Bonsante. Anthony käy ottelun aikana Jessen kimppuun agressiivisesti usemmankin kerran. Jesse näyttää häviävän ottelun,mutta lopulta osuu Anthonya leukaan,joka tyrmää hänet. Jesse pääsee lopulta semi-finaaleihin.\nViikko 13 [muokkaa]\nViikko 14 [muokkaa]\nHaettu osoitteesta http://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Contender_–_Haastaja&oldid=12976128\tLuokat: TositelevisiosarjatYhdysvaltalaiset televisio-ohjelmat\tNavigointivalikko\nSivua on viimeksi muutettu 29. maaliskuuta 2013 kello 01.58.


EIT:n linjaus velallisen velvollisuuksista voi muuttaa lain - MTVuutiset.fi\nEIT:n linjaus velallisen velvollisuuksista voi muuttaa lain\nJulkaistu 22.01.2010 13:24 (Päivitetty 24.01.2010 04:08 )\nKonkursseja koskevaan lainsäädäntöön pohditaan Suomessa muutosta. Pohdinnan taustalla on korkeimman oikeuden viime syksynä purkama tuomio, jonka oikeustieteen tohtori Kari Uoti oli saanut törkeästä velallisen petoksesta.\nTuomio purettiin, koska Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen mukaan konkurssivelallisella on pesäluetteloa vannoessaan oikeus olla ilmoittamatta omaisuuttaan, jos velallinen on vaarassa joutua syytteeseen. Suomessa ei kuitenkaan ole nykyisessä konkurssilaissa tästä säännöstä.\nOikeusministeriö on asettanut mahdollista lainmuutosta varten työryhmän. Sen tehtävänä on arvioida muun muassa sitä, tarvitaanko lakiin erillistä säännöstä vai riittääkö se, että pesänhoitajat noudattavat KKO:n ja EIT:n oikeuskäytäntöä.\nTyöryhmän pitää antaa mietintönsä syyskuun lopussa.


Usko EU:hun on edelleen luja kriiseistä huolimatta - Pääkirjoitus - Helsingin Sanomat\nKalevan mukaan kansalaisten luottamus EU:hun ei ole heikentynyt.\n”Monet yhtäaikaiset kriisit ovat syöneet EU:n mainetta, mutta kansalaisten luottamus näyttää pysyneen. EU-erolla mekkaloinnille ei ole kaikupohjaa enemmistön joukossa.”\n”Euroopan unioni ei ole jäsenmaiden kansalaisten keskuudessa niin toivoton ja surkea yhteisö, jollaisena EU-kriittiset poliitikot ovat sen mielellään viime aikoina esittäneet.”\n”Britannian eroon päätyneen kesäkuisen brexit-äänestyksen jälkeen usea EU:ta vastustava puolue ympäri Eurooppaa ryhtyi äänekkäästi vaatimaan vastaavanlaisia kansanäänestyksiä EU-jäsenyydestä. Ilmiö on nostanut päätään myös Suomessa.”\n”Erolla mekkaloinnille ei tunnu olevan kaikupohjaa kansalaisten mielialoja mittaavan Eurobarometrin mukaan. Kansalaiset kokevat saavansa EU:lta turvaa.”\n”Merkittävintä barometrissä on yhden EU:n perusperiaatteen eli vapaan liikkuvuuden suuri kansalaishyväksyntä. 79 prosenttia kannattaa oikeutta asua, opiskella ja työskennellä kaikkialla EU:ssa.”\n”Kyselyn perusteella suomalaiset tuntevat olevansa EU-kansalaisia 82-prosenttisesti. Se on kolmanneksi korkein luku EU:ssa. Tuloksesta voi päätellä, että suomalaiset ovat eurooppalaisempia kuin koskaan. Suomalaiset myös luottavat EU:hun vankemmin (48 prosenttia) kuin muut maat keskimäärin (33).”\nSavon Sanomat: ”Edustuksellisessa demokratiassa kansanäänestyksiä on syytä käyttää säästeliäästi. On myös ymmärrettävää, etteivät kansanedustajat välttämättä ole niiden innokkaimpia kannattajia. Mutta ennen kaikkea kansan pitäisi tietää, mistä se äänestää silloin, kun se äänestää. Britannian EU-eroneuvotteluihin johtanut brexit-äänestys on opettavainen tarina juuri tästä.”\n”Britannian tuloksen jälkeen vaikeinta on ollut voittajilla. Eron puolesta muunnelluin totuuksin agitoineet hajosivat kuin varpusparvi.”\n”On hyvin mahdollista, että vuosia käytävien käänteisten jäsenyysneuvottelujen myötä brexit monella tavoin vesittyy ja Britannia jää paljossa nykyisen kaltaiseen tiiviiseen kumppanuuteen EU:n kanssa. Joka tapauksessa Britannian tapahtumat toimivat jo nyt varoittavana esimerkkinä.”\n”Suomen EU-jäsenyydestä kansanäänestystä vaativan kansalaisaloitteen ovat laittaneet alulle Perussuomalaisten Nuorten aktiivit. Nuorisopoliitikoille tiukka aatteellisuus ei ole tavatonta, kansalaisaloitteet ovat kansan aloitteita varten, ja poliittista puhetta maailmaan mahtuu.”\n”Aloite voi hyvin yltää eduskunnan käsittelyyn. Valtavasta kansanliikkeestä EU-eron puolesta ei kuitenkaan ole viitteitä, eikä aloite edetessään saisi nykyisen eduskunnan tukea.”


Beard Junk Beard Lubricant Parta & Viikset | Eleven.fi\nBeard Junk Beard Lubricant on ensiluokkainen partaöljy, joka kosteuttaa sekä partaa että kasvojen ihoa. Ihon kutinaa helpottava öljy sisältää sekoituksen kamelia-, macadamia- ja arganöljyjä, jotka yhdessä hoitavat ja pehmentävät sekä partakarvoja että ihoa. Tuote sisältää lisäksi A-, B-, C- ja E-vitamiineja.\nKäytä partaöljyä parran pesun jälkeen. Ota muutama tippa öljyä kädelle ja hiero se kämmeniin. Levitä öljy kämmenistä partaan ja iholle.


Tuoreessa lakiehdotuksessa vaaditaan pakollista porsaanreikää digilaitteisiin ja ohjelmistoihin | Mikrobitti\nTuoreessa lakiehdotuksessa vaaditaan pakollista porsaanreikää digilaitteisiin ja ohjelmistoihin\nYhdysvalloissa käydään jatkuvaa vääntöä rikostutkinnassa käytettävistä keinoista. Tuore lakiehdotus vaatisi viranomaisille ennennäkemättömän laajaa pääsyä lähes kaikkiin digilaitteisiin.\nMuutamien republikaanipuolueen edustajien ajama ”Lawful Access to Encrypted Data Act of 2020” vaatisi toteutuessaan hurjia: takaoven lisäämistä viranomaisia varten lähes kaikkiin digitaalisiin laitteisiin ja ohjelmistoihin.\nMikäli laki hyväksyttäisiin, pitäisi kaikkiin laitteisiin, joissa on yli gigatavu muistia rakentaa takaovi ja luovuttaa sen ”avaimet” viranomaisille. Laki koskisi esimerkiksi digikameroita ja mp3-soittimia, Cpomagazine päivittelee. Ohjelmistoista esimerkiksi selaimiin ja pilvipalveluihin pitäisi koodata vastaava toiminnallisuus. Aivan kaikkia valmistajia laki ei koskisi, sillä takaovia vaadittaisiin vain yli miljoona laitetta vuodessa myyviltä tuotteilta tai yli miljoonan käyttäjän sovelluksilta.\nTeknisten mahdollisuuksien lisäämisen ohessa laissa vaaditaan helpotuksia myös digitaalisille etsintäluville. Pelkästään poliisin tai muun viranomaisen ”vankka epäilys” riittäisi etsintäluvan saamiseen epäillyn digilaitteisiin.\nTodennäköisesti lakiesitys ei etene kovin pitkälle. Toteutuessaan se toisi hurjasti lisätöitä ohjelmisto- ja laiteteollisuudelle. Lisäksi täynnä digitaalisia takaovia oleva maailma olisi äärimmäisen haavoittuvainen. Pahantahtoiset hakkerit käyttäisivät varmasti kaikkia mahdollisia konsteja ”digitaalisten yleisavaimien” hankkimiseen. Sen jälkeen laitteet avautuisivat heille helposti rikollisiin tarkoituksiin.\nTenablen toimitusjohtaja Amit Yoran pitääkin lakiehdotusta kammottavana. Toteutuessaan se olisi valtaisa isku yksityisyydelle, kyberturvallisuudelle ja Yhdysvaltojen kilpailukyvylle. Yoranin mukaan seuraukset olisivat siten katastrofaaliset.\nVoi olla, että lakiehdotuksen ei koskaan ole edes ajateltu menevän läpi. Cpomagazine spekuloi, että käsittämättömältä tuntuvan urkintalakisommitelman on vain tarkoitus saada aiemmin porua herättänyt EARN IT -laki vaikuttamaan kelvollisemmalta suunnitelmalta.\nGooglen älykaiutinpäivitys toi ei-toivotun ominaisuuden – käyttäjät eivät tienneet asiasta 4.8.2020 Älykoti


Tuote, jolla haalensin aknejäljet: The Incredible Face Gel – Nicole Harmes – ymmärtävää hyvinvointia\nTuote, jolla haalensin aknejäljet: The Incredible Face Gel\nPosted on March 12, 2017 by Nicole Harmes\nMinun piti tulla varmaan jo kaksi viikkoa sitten mainitsemaan teille ensimmäisen kerran tästä huippulöydöstä, joka on todella muullistanut ihonhoitoni täysin. Jotenkin tässä on vaan niin kiirettä pitänyt, että kaikki vähänkin pienemmät asiat tuppaavat jäädä unholaan… No, joka tapauksessa nyt aion tykittää teille hieman ihonhoitoasiaa, ja näin poiketa kerrankin tavanomaisesta postauslinjastani. Tosin, ihosta huolehtiminen kuuluu mielestäni oleellisena osana treenaavan ihmisen arkeen, koska naamaa tulee jynssättyä ehkä tavanomaista useammin kaiken hikoilun seurauksena (ellette tee kuten minä, ja vedä hikinaamalla kaikki päivät läpeensä, uskoen vahvasti sen tuovan vain kaunista hehkua kasvoille…)\nOli miten oli, kyllä se iho tulisi kuitenkin vähintään 1-2 kertaa päivässä puunata raikkaaksi kaikesta meikistä ja muista epäpuhtauksista, harrasti sitten ahkeraa treenaamista tai ei. Kuten olen tässä postauksessa kertonut, kärsin 18 ikävuoden kieppeillä harmillisen “myöhäisaknen” joka todella söi itsetuntoa noihin aikoihin. Tämän pajastettuani olen joutunut muutamalle henkilölle aiheesta etsimään ihan kuvamateriaaliakin, syystä että koin ongelmani jokseenkin vähätellyksi, ihoni ollessa hyvin toipunut tuosta ikävästä vaiheesta. Blogiin en edelleenkään koe tarpeelliseksi noita kuvia laittaa, mutta mikäli joku siellä ruudun toisella puolella kaipailee vertaistukea aiheeseen liittyen niin pistäkää kommenttia tai vaikka yksityisviestiä somessa. Vakuutan, että I Feel Ya!\nKun pääsin iho-oireista eroon ja näppylät katosivat, jäi niistä kuitenkin ikäviä punaisia läikkiä pitkin poskiani. Ilman meikkiä näytti siltä, kuin kärsisin aknesta edelleen. Rehellisesti sanottuna itseäni nämä jäljet haittasivat elämääni asteikolla 1-5 ehkä 1 verran, aiempaan näppylävaiheeseen rinnastettuna. En siis ottanut niistä eroon pääsemisestä mitään stressiä, ja aika hyvin ne haalenivat parin vuoden sisään ihan vain säännöllisellä kuorinnalla ja hyvällä kosteutuksella. Kuitenkin välillä minua on ärsyttänyt vielä tänäkin päivänä, että en ole voinut esimerkiksi käyttää pelkkää ohutta peitevoidesipaisua, saatika edustaa lainkaan ilman ihomeikkiä, koska kasvoni ovat edelleen hieman “kirjavat” (olipa kaunis ilmaisu..) Tämä ei tosiaan perusarkeani haittaa, ja voin ihan hyvin lähteä vaikka kauppaan ilman meikkiä, no broblem. Olisi kuitenkin mukavaa, että joskus kiireaamuna sitä voisi lähteä myös esimerkiksi töihin _ilman_ ihomeikkiä. Syy siihen miksi en mukamas voisi, on ihan puhtaasti siinä, että koen etenkin asiakaspalvelutyössä velvollisuudekseni näyttää edustavalta ja huolitellulta. Tämä illuusio ei kuitenkaan toteudu, mikäli ilmaannun paikalle punaisine laikkuineni. Enhän laittaisi ryppyistä paitaakaan, ja menisi edustamaan toisen elämäntyötä, kun voisin sen myös silittää? Kyse ei siis ole siitä etten kehtaisi, tai että mielestäni olisi järjestään väärin kulkea ilman meikkiä mikäli iho ei ole virheetön… 80% vapaa-ajastani vietän itse tosiaan meikittömänä, enkä nykyisin enää uhraa ajatustakaan sille, miltä ihoni sattuu tuolla hetkellä näyttämään.\nNyt kun tiedätte hieman pohjaa aiheeseen liittyen, voimme siirtyä itse tuotteeseen. Kyseessä on nimittäin MayBeautyn kuorinta-aine, joka ei kuitenkaan ole ihan mistään tavanomaisesta päästä. Siinä ei ole mitään kuorivia rakeita tai iholle liimautuvaa koostumusta. Se on vain geeli. Ihan hajuton, väritön (ja varmaan myös mauton, jos rohkenisi maistamaan) geeli, johon suhtauduin aluksi melkoisen epäileväisesti. Sipaisin sitä iholle, ja tein kuten ohjeessa käskettiin. Hetken päästä aloin huomaamaan, kuinka geeli oli sormissani muuttunut rakeiseksi. Olin ihan että “ooh taikaa tähän tuli nyt näitä kiteitä”, kunnes tajusin, että muuttunut koostumus johtuikin omasta kuolleesta ihosolukostani, jota nyt pyörittelin geelin joukossa kasvoillani. Se vasta taikuudelta tuntuikin, sillä olin juuri edellisenä päivänä kuorinut ihoni tavanomaisella kuorinta-aineellani, ja silti kuona-aineita irtosi kasvoistani tuolla tavalla! Sain aivan äärimmäistä tyydytystä katsoessani, kuinka ihoni kirkastui kohta kohdalta, vanhan solukon väistyessä tieltä. Kuulostaa melkoisen ällöttävältä, mutta sitä kauneudehoito pohjimmiltaan usein on…\nTuntui ihan siltä, kuin olisin ollut jossain kalliissa kasvohoidossa. Geeli ei tuntunut kasvoilla yhtään miltään, ja olin aivan äimistynyt kuinka helppoa sen käyttäminen oli. Hoidon jälkeen iskin kasvoilleni hyvän kerroksen rasvaa ja menin piakkoin nukkumaan. Seuraavana aamuna ihoni oli pehmeä kuin vauvan poski. Nyt kun olen noin kuukauden ajan käyttänyt tuotetta, punaiset jäljet poskissani ovat haalistuneet entisestään, eikä niitä käytännössä huomaa enää lainkaan. Ei siis tarvittu muuta kuin oikeanlainen kuorinta, joka ihon pinnan raapimisen sijaan oikeasti poistaa kuolleen ihokerroksen.\nKäykää ihmeessä klikkaamassa itsenne MayBeautyn sivuille, ja tutustumassa myös heidän muihin tuotteisiinsa. Jos tekstistäni ei käynyt jo ilmi, voin ainakin suositella Incredible Face Geliä aivan 100%!\nAivan mahtavan ihanaa, energistä ja aurinkoista sunnuntaita kaikille!!\nPrevious Post Se tulee vastaan, kun sitä vähiten odottaa… Unelmatyöpaikka meinaan!\nNext Post Mistä lisää jaksamista (tai tunteja) arkeen? Lue vinkit ja jaa omasi!