Varattu koira: TETO - Rescueyhdistys Kulkurit ry - Matkalla kotiin! - Kulkurit.fi\nVarattu koira: TETO\nEräs Adinan työntekijä löysi Teton sekä Porco Rosson ja toi kaverukset tarhalle loppukesästä. Teto on vapaana tarhan sisäpihalla muiden koirien kanssa ja sillä ei ole tullut riitaa tai eripuraa kenenkään kanssa. Ihmisille Teto on ystävällinen ja antaa käsitellä ongelmitta.\nTeto sopeutuisi varmasti monenlaiseen menoon ja perheeseen, jossa sille annetaan aikaa ja rakkautta kotikoiraksi sopeutumisen tiellä. Tulevalta perheeltä toivotaan ymmärrystä siitä, että isot muutokset ja stressi voivat aiheuttaa koiran käytöksessä muutoksia ja monet asiat tulee opetella alusta asti pikkuhiljaa. Vaikuttaa siltä, että Teto voisi viihtyä sekä kivan koirakaverin seurana että ainoana koirana.\nTeto on pienikokoinen, noin 40-45 cm korkea.\nTeton korviin kantautui eilen ilouutisia – sitä odottaa Suomessa ikioma koti! <3 Onnea Teto ja perhe!\nTämä pieni kettupoika aloitti oman kotinsa etsimisen Kulkurien adoptio-ohjelmassa.\nTeto saapuu Suomeen kastroituna, asianmukaisesti rokotettuna, ulko- ja sisäloishäädettynä ja testattuna useiden sairauksien varalta. Lisäksi Teto on mikrosirutettu ja sillä on EU-lemmikkipassi.\nSuloinen Teto vinkkaa silmää, 9/2020\nTeto sekä alareunassa kurotteleva Porco Rosso, 9/2020\nTeto kainalossa 9/2020


Paula Deen -annoksia MasterChef: Legends - Exclusive -haastattelussa - Yksinomainen\nLuokittelematon Arvostelut Uutiset Vinkkejä Päivittäistavarakauppa Sarjakuvat Televisio Tosiasiat Viihde Yksinomainen\nPaula Deen -annoksia MasterChef: Legends - Exclusive -haastattelussa\nJos eteläinen ruoanlaitto on uskonto, Paula Deen auttoi levittämään sen evankeliumia pitkälle. Georgian syntyperäinen kasvoi ruoanlaitto yksinkertaisia, alueellisia perheen suosikkeja, jotka hänen isoäitinsä on antanut. Jälkeen vaikeudet määrittivät hänen elämänsä alkuvaiheen Deen lohdutti keittiössä ja muutti rakkautensa eteläiseen ruokaan ja perheeseen monen miljoonan dollarin brändiksi. Deen on avannut ravintoloita, julkaissut keittokirjoja, isännöinyt laatan ruoanlaitto-ohjelmia viimeisten kolmen vuosikymmenen aikana, ja siitä on tullut käytännössä yleinen nimi Amerikassa - etenkin missä tahansa kotitaloudessa, jossa keksit ja kastike ovat yleisiä.\nNyt eteläinen kotikokki (hän ei ole kokki, hän sanoo) kääntynyt popkulttuurinsaatio on liittymässä kulinaaristen legendojen joukkoon vierailevana tuomarina MasterChefin uusin kausi . Deen liittyy Gordon Ramsayn, Aarón Sánchezin ja Joe Bastianichin joukkoon etsimään joitain parhaita itseoppineita kokkeja tänään ja auttamaan ohjaamaan niitä, jotka haluavat seurata hänen jalanjälkeään.\nPaula Deen puhui yksinomaan Mashedin kanssa esiintymisestä MasterChef: Legends -elokuvassa ja arvostuksesta kotiruokailuun. Deen puhui myös karanteeniruoanlaittamisesta ja yhteydenpidosta faniensa kanssa, jakoi joitain eteläisen perheen keittiön salaisuuksia ja jätti meille halun voihampurilaisille, joita emme koskaan tienneet tarvitsevamme.\nPaula Deen oli kunnia esitellä MasterChef: Legends -elokuvassa\nMitä voimme odottaa jaksosi ? Mikä oli kokemuksesi kuin kuvaaminen ' MasterChef: Legendat ' ?\nEnsinnäkin, olin järkyttynyt siitä, että he olivat kutsuneet minut olemaan legendoissa. Mikä kohteliaisuus. Se oli hieno kokemus. Rakastan tietysti työskentelyä Gordonin [Ramsay] kanssa. Olen työskennellyt hänen kanssaan aiemmin. Ja niin, olen aina iloinen voidessani olla hänen rinnallaan.\nKilpailijat olivat ... kyse oli kokkeista, ja sillä on erityinen paikka sydämessäni - niille ihmisille, jotka hiovat taitojaan keittiössä perheelleen. Oli hienoa katsella heitä. Se tekee paljon rohkeutta tehdä mitä he tekevät. Sellaiseksi seisomaksi, voit sanoa, pusku alasti maailman edessä. Tiedät kyllä?\nAutat tuomitsemaan viimeisen koekierroksen ja annat viimeisen näistä 15 himoitusta valkoisesta esiliinasta. Gordon Ramsay on sanonut, että baari on niin paljon korkeampi tällä kaudella ja tällä kertaa. Oletteko samaa mieltä?\nKyllä vain. Haluamme aina paremmin tänään kuin eilen. Se tulee vain alueen mukana, vai mitä? Haluat aina seuraavan ruokalajisi olevan parempi. Ja niin, joo, se todella nostaa riman korkealle, koska siellä on todella lahjakkaita kotiruokia. Kilpailu oli kaunis, kaunis kuningas.\nOlet ollut vierastuomari MasterChefissä menneisyydessä. Kuinka kokemus oli tällä kertaa erilainen?\nNo, minä kerron sinulle, kun ensimmäistä kertaa olin tuomari MasterChefissä, he saivat minut käyttämään näitä korkokenkiä, jotka oli peitetty kultaisilla kimalluksilla, eivätkä ne sopineet todella hyviksi. Sitten he piilottivat minut tähän laatikkoon ja nostivat sitten laatikon ylös, koska olin yllätysvieras. Sanon mitä, sanoin: 'Herra, jos en kaadu alas ja murtamaan niskaani kaikkien näiden ihmisten ja näiden kameroiden edessä, olen onnekas.' Joten tällä kertaa minun ei tarvinnut käyttää kultaisia korkokenkiä.\nPaula Deen työskentelee Gordon Ramsayn kanssa ja arvostelee muita kotikokkeja\nMainitsit tämän aiemmin, sinulla on suhde Gordon Ramsayyn. Millainen hän on työskennellä jonkun kanssa? Millaista on nähdä nämä kokit henkilökohtaisesti hänen edessään?\nEnsimmäisen kerran, kun tapasin ja työskentelin Gordonin kanssa, sanoin: 'Gordon, menen kotiin ja pilaan maineesi.' Hän kysyi: 'Kuinka voi, Paula?' Sanoin: 'Koska kaikki luulevat sinun olevan niin huono, ja aion kertoa heille, millainen kermapuhde sinä olet.' Hän on erittäin suloinen.\nJoten hän on pohjimmiltaan vain iso vanha pehmeä kaiken alla?\nKyllä kyllä. Hän on erittäin ystävällinen ja suloinen mies. Hänellä ja minulla on molemmilla erittäin röyhkeä kieli. Hän voi olla nöyrä, samoin minä.\nJos hän on pehmeä, se tarkoittaa, että he tuovat tuomareita kuten sinäkin [MasterChefiin] vain asettamaan sen ja kertomaan sille kuin se on, eikö?\nNo, se antoi minulle vaikean ajan, koska en koskaan, koskaan halunnut puhua kakkoa jonkun paraatilla. Sanoin: 'En tiedä, pystynkö siihen ...' Olen vain, en ole ilkeä. Mutta katselin nauhaa siinä ja sanoin tälle nuorelle miehelle, sanoin: 'No, minulle sinun lautasesi näyttää vain huolimattomalta.' Ja se oli pahinta kritiikkiä, jonka annoin. Näin loukkaantumisen hänen kasvoillaan, enkä pidä siitä. En pitänyt siitä. Se on vain vaikeaa.\nVarsinkin koska, kuten sanoitte, nämä kokit, he ovat kotikokkeja ja asettavat kaiken tavallaan kansallisessa televisiossa .\nEhdottomasti. En ole kokki, olen kokki. En ole koskaan käynyt koulussa. Valmistuin isoäitini Paulan keittiöstä ja summa cum myöhemmin. Valmistuin, summa cum myöhemmin. Joten olen kokki. Haluat vain ihmisten pitävän siitä, mitä olet keittänyt niin pahasti. Joku unelma on vaikea tehdä.\nPaula Deen puhuu karanteeniruoanlaittamisesta ja yhteydenpidosta faneihinsa\nPalataan takaisin tähän koko kotiruokaa koskevaan ajatukseen. 'MasterChef' on tietysti show, joka juhlii kotikokkeja. Ja se on rooli, johon niin monet muut ihmiset ovat astuneet noin viimeisen puolentoista vuoden aikana tämän pandemian myötä.\nSe on jotain, johon olet todella nojautunut paljon karanteeniruokasi aikana videoita YouTubessa . Ruoat suoraan keittiöstäsi. Millainen on ollut olla yhteydessä faneihisi tällä tavalla?\nSe on ollut ihanaa. Vain palata heidän kanssaan. Ja tietysti saan paljon kirjeitä ja sähköposteja ihmisiltä, jotka sanovat kuinka paljon he arvostavat sitä. He sanovat: 'Minun piti hymyillä tänään. Tarvitsin jotain naurettavaksi. ' Ja niin, tavoitteeni oli miehittää ihmiset, ellei vain 15 minuuttia päivässä antaisi heille jotain muuta ajateltavaa.\nKoska ajattelin hyvin, ihmettelen, kuinka monta ihmistä, etenkin ikääntyneitä ihmisiä vietetään jäämään kotiin ja he ovat yksin ... Se punnitsi minua todella. Kuinka monta ihmistä on itse? Ja nyt he eivät voi mennä ulos, he eivät voi olla perheen kanssa. Minulla oli vain monet ihmiset sanovat: 'Kiitos. Sait minut nauramaan 'tai' Minusta tuntui, että kaikki oli kunnossa muutaman minuutin. ' Tiedät kyllä?\nJoo. Se on kuin hetki olla ystävän kanssa keittiössä.\nJoo. Kyse ei ollut resepteistä, koska he vain yrittävät tehdä asioita, joita sinulla voi olla käsilläsi ruokakomeroissasi, koska lopetimme ehdottomasti juoksemisen ruokakauppaan kuten normaalisti. Joskus minun ei tarvitse mennä kahdesti päivässä. Mutta se ei ollut niin, kun meidät kaikki asetettiin karanteeniin.\nOlen nähnyt paljon fanejasi pyytävän sinua tekemään näitä karanteeniruokavideoita myös karanteenin jälkeen. Aiotteko jatkaa sitä?\nVoi kyllä, kulta. En voi lopettaa nyt. En voi lopettaa nyt. Sanoin kaikille yöpyneilleni, onko se karanteenia vai ei. Itse asiassa, milloin aloitamme kuvaamisen uudelleen ... luultavasti torstaina. Pari päivää viikossa kuvaamme kuten viisi ohjelmaa joka päivä. Joten voin laittaa noin 10 viikossa.\nPaula Deen paljastaa uusimman suosikki keittiön hakata\nLukijamme etsivät aina ruoanlaittovinkkejä ja tapoja yksinkertaistaa prosessia. Onko sinulla hauskoja karanteeniruoanlaittovinkkejä, jotka voit jakaa lukijamme kanssa, jotka olet valinnut matkan varrella?\nVoi luoja. Sanoin, että jos en osannut lausua sitä, en halunnut kokata sitä, en ollut kiinnostunut sen valmistamisesta. Joten olen aina tavallaan yksinkertaistanut asioita.\nMutta en voi mennä sanomatta tätä, minulla on joukko laitteita ja minulla on markkinoiden paras ilmakeitin. Se ei ole kaupoissa, mutta se on Amazonissa. Ja poika, kuinka hölmö, todella todella aloin käyttää ilmakeittimiäni paljon. Minun ei tarvitse kytkeä kaikkea lämpöä keittiössäni. Se kypsyy niin nopeasti ja niin hyvältä ja tekee asioista vain niin helppoja.\nMikä on suosikkisi tehdä rasvakeittimessä?\nVoi, se on parasta.\nJoo. Se on hullua, eikö vain?\nJoo! Niin rapea ulkopuolelta.\nJoo. Ja juuri sellainen sisäinen täydellinen väliaine. Kun kypsennän sitä isossa uunissani, en voi koskaan saada sitä käymään niin. Mutta siinä ilmakeittimessä se on kuin täydellinen.\nRakastan vahvistusta siitä, että teen sen oikein, kypsentämällä loheni ilmakeittimessä.\nEhdottomasti. Se on niin nopeaa, ajattelet, mitä jos sinun pitäisi lämmittää tuo iso vanha uuni? Luultavasti kestää 10-15 minuuttia sen lämmittämiseksi, ja sitten keittiösi on kuuma. Rakastan vain Paula Deen -rasvakeittimiäni. Rakastan sitä. Se valmistaa hienoa pekonia, se valmistaa upeita keksejä. Tietenkin kaikki tietävät ranskalaisista ja sipulirenkaista sekä kaikista pakasteista, joita meidän ei todennäköisesti pitäisi syödä. Mutta se yksinkertaistaa kaikkea sitä. Se tekee upeita hampurilaisia. Se valmistaa kaiken mitä tarvitsen ja kaikin mahdollisin tavoin. Se sopii keittiööni. Ainoa asia, en voinut keittää siinä potin voipapuja. Mutta se leipoo paljon tavaraa. Keksejäni ovat uskomattomia keitetyt tuoreessa rasvakeittimessä.\nPaula Deen jakaa filosofiansa eteläisestä ruoanlaitosta\nOlet yksi eteläisen ruoanlaiton kuningattarista. Voitteko jakaa vinkkejä ja neuvoja kotikokkeille, jotka haluavat hallita eteläisen ruoanlaiton?\nVai niin. No, olen sanonut vuosia, jos pystyt lukemaan, voit kokata. Mutta se on hämmästyttävää. Jotkut ihmiset, heille on niin vaikeaa. Heillä ei ole taitoa pystyä sanomaan: 'No, tämä yrtti menisi tähän tai tämä maku menisi tähän', ja heidän on mentävä oikealle reseptin mukaan. Ja jos ne vaihtelevat, se epäonnistuu. Joten on sellaisia ihmisiä, jotka ovat todella reseptilähtöisiä. Mutta sitten kapinalliset haluavat tehdä omia juttujaan.\nSe on kuin mikä tahansa, mitä enemmän teet sen, sitä paremmin aiot päästä siihen. Suosittelisin, että teet astian kahdesti ennen kuin sanot: 'En voi tehdä sitä. Se ei ole minulle. Mutta jatka yrittämistä. Yritä vain. Olen 74-vuotias, ja muistan vain kerran, että minun oli heitettävä jotain ulos, koska se ei ollut hyvää ... Ja mitä jos se ei vastaa odotuksiasi tai pilaat sen? Voit antaa sen koirille. Jos asut maatilalla, voit antaa sen sioille ja voit soittaa Papa Murphylle.\nMutta yritä vain, yritä vain. Rakastan keittokirjoja. Voisin lukea niitä kuin romaani. Herra, kun menin naimisiin, ainoa keittonäyttely oli Julia Child . Voi, oi, oi, kuka tuo Louisiana-mies oli? Mikä oli hänen nimensä? Hän käytti niitä ... ne olivat Justin Wilson ja Julia Child. Voi, ja siellä oli Galloping Gourmet. Hän tuli noin aikaan heti ensimmäisen lapseni syntymän jälkeen.\nJoten nämä ovat inspiraatioita, joista oppit.\nKyllä. Katsoisin heitä. Mutta isoäitini, hän oli uskomaton. Kun se tuli keittiöön, hän oli uskomaton. Mutta nyt meillä on tänään niin paljon työkaluja auttamaan ihmisiä, jotka haluavat menestyä kotikeittiössä. Joten se on aivan käden ulottuvilla.\nPaula Deen jakaa suosikkiruokansa\nOlet oppinut melkein kaiken isoäidiltäsi. Hän oli inspiraationne numero yksi. Onko sinulla hänen suosikkireseptinsä, jonka hän antoi sinulle?\nVoi hyvä, isoäitini ei käyttänyt monia reseptejä.\nTai ruokalajin, luulen, että hän opetti sinua tekemään se sinun suosikkisi?\nLuultavasti kanaa ja nyyttejä.\nTai ei, minä kerron sinulle mitä se oli. Se oli maissileipäpukeutumme. Hän opetti minua tekemään sen, ja se on herkullista. Se on valmistettu paahtoleivästä - uunissa kuivuneen leivän ja hienon maissileivän kanssa. En puhu Jiffy-sekoituksesta. Et halua tehdä eteläistä maissijuustokastiketta makealla maissileivällä. Haluat tehdä vanhan aikaisen, kirnupiimän maissileivän käytettäväksi. Laitoin pukeutumiseni ketään vastaan, ja teen sen aivan kuten hän sanoi. Hän laittoi kastikkeeseensa aina suolakeksejä ja hän lusikoi aina kauhan kastikkeesta, kun se oli sekoitettu yhteen ja ennen kuin se kypsyi. Hän otti aina kauhan raakaa kastiketta ja pani ruukkuun, jossa hän teki giblet-kastiketta.\nSe on vain tämän maailman ulkopuolella. Se on minun keittokirjani ja se on nettisivulla .\nPaula Deen jakaa ajatuksiaan voista (ja margariinista)\nJos on yksi asia, jonka ihmiset tietävät sinusta, on se, että rakastat voita ja valmistat paljon voita.\nKyllä vaan. Rakastan voita. Älä koske margariiniin, mutta rakastan minua aitoa voita. Ja minä sanon, Jumala teki lehmän ja lehmä teki voin, joten se ei voi olla liian huono.\nOnko sinulla hienoja vinkkejä käyttöön voita ruoanlaittoon ?\nLaita se kaikkeen. Voi tuo vain tällaisen maun. Joskus, ja olen varma, että kaikki tietävät tämän temppun, käytä yhtä paljon voita ja oliiviöljyä. Oliiviöljy estää voita palamasta, mutta saat silti tuon voin maun. Kyllä, rakastan voita. Mutta kuten sanoin, en koskenut margariiniin ... Luulen, että jos syömme tämän tyyppistä rasvaa, olkoon se todellista ja luonnollista.\nSanoit, että sekoitat sen oliiviöljyn kanssa, jotta se ei pala?\nJoo. Jos paistat pala kalaa ... voit käyttää vähän voita ja oliiveja kaikki ja niin voi voi ei pala.\nKäytätkö voita keittiön ulkopuolella vai onko mitään muuta, johon voit käyttää voita ruoanlaittamisen lisäksi?\nEi. Voi luoja, en usko ... En usko, että minulla on temppua voita lainkaan keittiön ulkopuolella.\nYmmärrän kyllä. Minun piti kysyä.\nSiellä voi olla joitain perverssejä ihmisiä, jotka pitävät voista keittiön ulkopuolella, mutta en tiedä siitä.\nNo, nyt on todella kuuma täällä.\nPaula Deen puhuu tulevista projekteista ... joihin liittyy voihampurilaisia\nHaluan kysyä, onko sinulla suuria suunnitelmia tai tulevia projekteja, jotka haluat jakaa lukijamme kanssa odottamaan sinua.\nMenen Knoxvilleen, Tennessee, mainostamaan minulla olevia koruja Paula Deen korut . Aion olla JTV: ssä ... 22. ja 23. kesäkuuta [kesäkuu].\nTein erityisen heinäkuun 4. heinäkuuta Fox Nationille. Luulen, että se ilmoittaa 3. ja 4..\nJa aiot jakaa reseptejä tässä näyttelyssä?\nHyvää kamaa kesägrilleihin.\nJoo. Joo. Voi jumala. Se oli niin hyvää. Tein voihampurilaiset.\nHerranen aika. Mikä on voihampurilainen?\nLaitoin voin pakastimeen ja sitten otan sen pois ja viipaloin sen paloiksi ja sekoitan sen jauhetun naudanlihani tai minkä tahansa lihan kanssa, jota teen hampurilaisilleni. Ja kun laitat ne grilliin, tuo voi sulaa näiden hampurilaisten läpi ja se on niin hyvä.\nSe kuulostaa aivan taivaalliselta.\nSe on herkullista. Huomasin sen, ehkä 15, 16 vuotta sitten. Teimme perheen ja ystävien syntymäpäivät yhden sunnuntain kuukaudessa. Jos olet syntynyt maaliskuussa, juhlimme syntymäpäivääsi jossain vaiheessa maaliskuussa. Päätin, että halusin kokata hampurilaisia. Sanoin: 'Mutta haluan tehdä niistä vähän erikoisia. Mitä voin tehdä?' Joten sanoin: 'Hmm, aion pilkkoa voita ja laittaa siihen.' Ja ne olivat herkullisia.\nKuin taika temppu melkein.\nJoo. Näytän sinulle, miten teen sen 4. heinäkuuta erityisenä.\nSelvä. No, tulemme varmasti virittämään. Kiitos, että puhuit kanssamme tänään.\nNo kiitos. Lähetän sinulle rakkautta ja parhaita ruokia!\nVoit katsella Paula Deenia MasterChef: Legends on FOX 16. kesäkuuta klo 20 ET.\nLuokat Arvostelut Nimet Tosiasiat


Marjatan kirjat ja mietteet: Sauli Niinistön virallisesta muotokuvasta - eeei...\nNo, nyt se on nähty.\nKerroin aiemmin (täällä), että sain julkistamistilaisuuden lehtikuvista ja jutusta sellaisen epämiellyttävän ensivaikutelman, että tämä teos ei ole kuva presidentti Sauli Niinistöstä vaan sadan tekijän kuva itsestään. Niinistö näyttää jäävän tuonne tilkkutäkin alle, ja mistä ihmeestä nuo kuvat kertovat.\nKävin eilen Ateneumissa katsomassa taulua. Se on todellisuudessa pahempi kuin kuvissa.\nKun ajatellaaan, että tehdään muotokuva henkilöstä, niin minusta ensimmäinen ja tärkein, itsestäänselvä vaatimus kuvalle on, että se kertoo kohteestaan. Nykyään on niin paljon valokuvia, että muotokuvan tai patsaan ei todellakaan tarvitse olla valokuvamainen toteutus henkilöstä, mutta sen pitää kertoa hänestä. Mielestäni.\nMitä nämä kangastilkut, puunpalat, tekstiilipinnat, kivet, pikkutytöt, söpöt bambit, ledvalo, folionpalan näköinen klöntti ohimolla ja toinen oksennuksen näköinen olkapäällä kertovat?\nLiittyvätkö nämä jotakin kautta Niinistön elämään, uraan, persoonaan tai harrastuksiin? Epäilen, että ei.\nKuvan alla pöydällä oli numeroitu kartta, jossa sata nelikulmiota ja lista niiden tekijöistä. Saisi olla myös tekijöiden selitys omasta palastaan.\nOsa neliöistä työntyy ulos teoksesta, kuten esim. tuo vuohen näköinen eläin presidentin korvan kohdalla, sen yllä olevat kivet ja folion näköinen materiaali, samoin valkoinen möykky.\nKuva on paljon räikeämpi kuin minun puhelimella ottamissani kuvissa. Nenäpala esimerkiksi on voimakkaan viininpunainen.\nPahoittelen kuvieni tasoa. Menkää katsomaan!\nSeinällä on teksti, jossa kerrotaan, että tämän yhteistaideteoksen taiteilijat ovat nuoremman sukupolven kuvanveistäjiä, graafikkoja, kuva-, valokuva-, video- ja performanssitaiteilijoita ja että jokainen on saanut vapaat kädet oman osuutensa työstämiseen.\n"Muotokuva heijastaa nykytaiteen monimuotoisuutta, samalla kun teoksen mosaiikkimainen rakenne vie ajatukset digitaaliseen pikselitekniikkaan".\nSeurasin toisia kuvaa katsomaan tulleita. Huomasin hämmästeleviä ilmeitä ja keskustelua poskipalasta, joka on toisen henkilön valokuvasta.\nItse en kyllä haluaisi omaan muotokuvaani toisen poskea, varsinkaan, jos kävisi ilmi, että sen palan tarkoitus on moittia minua. Tekijähän kertoi isosti Helsingin Sanomien haastattelussa haluavansa tällä turvapaikanhakijan posken osalla (punertava pala) näpäyttää presidenttiä siitä, ettei tämä ole tuominnut tarpeeksi rasismia. Tämä on niin tätä aikaa, huokaus. Olisinko joskus elänyt samankaltaisen vaiheen...Mistä ihmeestä tämä ulkomailla asuva taiteilija Päivi Koskinen tietää meidän presidenttimme kannanotot! Ja mistä tällainen röyhkeys. Hesarin haastattelussa hän toteaa: "Sadiq Bahroozin tarina on vähintään yhtä kiinnostava kuin presidentin oma tarina." Niin varmaan onkin, mutta tämä teos on presidentti Sauli Niinistön muotokuva, ei Bahroozin.\nEikö muotokuvan tarkoitus ole kunnioittaa kohdettaan?\nKävin välillä katsomassa upeaa italialaisen taiteen näyttelyä Fantastico! ja palasin sitten vielä takaisin Sauli Niinistön ns. muotokuvan äärelle.\nNyt olin jo saanut rohkeutta kysellä toisilta mielipiteitä.\n- Sitä sun tätä, pelleilyä.\n- Tämä ei ole presidentin muotokuva.\n- Vähintään tekijöiden oman hännän nostoa, mutta jopa pilkkaava.\n- Ei sovi viralliseksi muotokuvaksi.\n- Kokoaja ei ole ollut tehtävänsä tasalla.\n- Aikansa kuva, ei presidentin.\nToivoin, että joku olisi kehunut kuvaa ja olisin kuullut perusteluja.\nMieheni nauroi taka-alalla, kun minä leikin toimittajaa. Sanoi, että oli niin kova pulina, että vartija kävi jo tarkistamassa, mistä on kyse.\nIhastelin italialaisista töistä mm. alla olevaa muotokuvaa.\nUbaldo Oppi, Pojan kasvot, 1928\nTässä on poika ja hänen maisemansa. Jos mosaiikkia halutaan, niin tuolla taustassa voisi olla paloja pojan elämästä. Olen nähnyt näin toteutetun perhekuvan, maalauksen perheestä ja heidän elämästään Se oli kiinnostava ja kertova.\nTunnisteet: Sauli Niinistö, taide, taidenäyttelyt\nhikkaj 9. kesäkuuta 2018 klo 10.59\n- Riettaallista, sanois vanha kansa. Ja olis oikeassa. Vaan vanhemmalta kansaltapa moni sanomisasia on kielletty, tai jos ei kielletty niin ainakin jyrkästi tuomittu.\nKs. esim. Rydmanin Karin turhautumista:\nMarjatta Mentula 9. kesäkuuta 2018 klo 14.16\nLuin Rydmanin synkän yksinpuhelun. Siitä jäi mieleeni soimaan lause 'Tämä nykyinen yhteiskunta ei ole terve'. Nopeat nettiteilaamiset "väärien" mielipiteiden vuoksi ja varsinkin kulttuurisen omimisen poliisien häärääminen ovat tosiaan niin sairasta, ettei sanotuksi saa. Että Rydmankaan ei olisi saanut sovittaa negrospirituaaleja ja juutalaislauluja! Huoh! Eikö mikään esimerkki saa näitä tuomitsijoita oivaltamaan, miten väärin he tekevät nimeämällä kulttuurisen vaihdon uudestaan joksikin vältettäväksi ja halveksittavaksi asiaksi? Olisi hyvä kysyä, mikä köyhdyttää ja mikä rikastuttaa.\nSen sijaan olen sitä mieltä, että Pori Jazzin toiminnanjohtajan erottaminen on vähän eri juttu. Siellä oli jo artistit alkaneet perua tuloaan. Myönteisen suhtautumisen sukupuolivähemmistöihin pitäisi olla jo niin itsestäänselvä asia, että siinä ei voi näkyvällä paikalla oleva tuoda esiin toisenlaista ajattelua. Miten hänen kanssaan voisi asioida se, joka ei sovi hänen hyväksyntänsä piiriin? Festarijärjestäjillä oli siis tässä ihan festarin onnistuminen vaarassa, siksikään he eivät voineet tässä asemassa olevalta henkilöltä suvaita tätä suvaitsemattomuutta, vaikka joltain festarivieraalta voi.\nJoo, on paljon sellaista, mitä ei saa sanoa. Ettei vaan loukkaa ammattiloukkaantujia. Viimeksi pohdin tätä, kun kirjoitin hassusta kesäpukeutumisesta kun helle äkkiä tuli ja hullaannutti ihmisiä. Sitten myöhemmin näin lakkiaisiin ajaessa vielä miehen, joka polki pyörää lyhyissä raitaisissa alushousuissa. Se oli hauskan näköistä. Heti tuli mieleen, ettei tähänkään saisi kiinnittää huomiota eikä varsinkaan kirjoittaa näkemästään. Hys hys. Jos minä kirjoittaisin, että olipas paljastava asu ja muistatteko kun naiset ennen saattoivat olla kesällä rintaliivisillään, niin heti toisten puolesta mielensäpahoittaja rientäisi hyssyttelemään, ettei saa puhua kenenkään vaatteista.\nEn kyllä taivu tällaiseen!\nHassua, että silloin nuorena koki joskus vanhempansa ahdasmielisinä, ja nyt usein nuorempansa.\nLeena Laurila 9. kesäkuuta 2018 klo 11.55\nKävin myös katsomassa Fantastico-näyttelyn. Taisivat olla jonkinnäköinen vastalause impressionismille ja varsinkin ekspressionismille; kaikki häilyvä valo ja tunteiden myrsky oli pudotettu pois, sijalla tyyni rauha - jota muuten ei italialaisuuteen ensimmäiseksi yhdistä:)\nNiinistön kuva näyttää just siltä kuin analysoit, en käynyt katsomassa, kun aika loppui kesken muutenkin. Älytön idea kuitenkin tämmöinen irrallisten tarinoiden tilkkutäkki toisen naamataulussa. Olisi voitu laittaa erillisinä maalauksina esille ja kysyä, mitä näette jos nämä yhdistetään... Tuskin Niinistöä.\nMarjatta Mentula 9. kesäkuuta 2018 klo 14.41\nKyllä, rauhallisuus on tunnusomaista näille italialaistöille.\nMinulla taas niiden katsominen jäi aivan liian vähälle kun tuijotin tätä mosaiikkia eri suunnilta ja koitin miettiä työn tarkoitusta. Jotkut ilmeikkäät muotokuvat, varsinkin omakuvat, jäivät sieltä Fantasticosta mieleeni. Omakuva onnistuu usein, koska kohde on tuttu. Ennen taiteilija tutustui myös muotokuvattavaansa kunnolla, niin että työhön saatiin hänen persoonaansa. Tässä on mielestäni onnistuttu hyvin Mauno Koiviston kuvassa.\nJos tämän yhteisteoksen tarkoitus oli kuvata satavuotiasta Suomea (väärä tarkoitus sekin), niin en löytänyt siitä sitäkään. Luin jostain, että joku kohopintaiseksi kudottu kangaspala kuvaisi "nykyistä kahtiajakoa" (kyllästyttää niin tämäkin hoku), mutta miten sellainen on pääteltävissä tekstiilin pinnasta ja mitä tekemistä sillä on Sauli Niinistön kanssa?\nKatsotaan tuleeko vielä joskus selityksiä muiltakin tekijöiltä kuin Koskiselta. En jaksanut tutkia, mikä pala on esimerkiksi performansssitaiteilijan.\nAnonyymi 9. kesäkuuta 2018 klo 15.05\nKyllä tästä tilkkutäkki nimenomaan tulee mieleen, mosaiikki tehdään huomattavasti pienemmistä paloista ja lopputulos on tyylikäs. Tämä on kaukana siitä (ottamatta sen kummemmin kantaa istuvaan presidenttiin tai hänen muotokuvaansa).\nMarjatta Mentula 9. kesäkuuta 2018 klo 17.38\nOlet oikeassa. Mosaiikkitaiteessa lisäksi palat ovat kokonaisuuden osia, kuten ristipistotöissä eikä irrallisia ja tyyliltään erilaisia.\nJotkut vanhat kirkkomosaiikit ovat upeita.\nTästä on käytetty nimitystä mosaiikkimainen yhteistyö, mutta onko se edes yhteistyötä, jos osissa ei ole mitään yhteistä teemaa?\nMai Laakso 9. kesäkuuta 2018 klo 18.03\nTarjan muotokuvasta ei saanut mitään selvää ja Saulin kuvasta sentään saa selvää ja kaikki näkee, siinä on Sauli. Näen tässä kuvassa tämän ajan ja samalla näen presidentin luonteen kuvauksen. Hän kunnioittaa yhteisöllisyyttä ja yhteen hiileen puhaltamista.\nMarjatta Mentula 9. kesäkuuta 2018 klo 19.42\nTämä siinä on nähtävissä.\nMuistaakseni jotkut taideopiskelijat tekivät vaalikampanjan aikana sekä Niinistöstä että Haavistosta tämäntyyppiset taulut ja lahjoittivat ne heille muistuttaen samalla taidealan ahdingosta. Niinistö ihastui silloin juuri töiden yhteisöllisyyteen. Hän on myös vaatimaton oman persoonansa esille tuomisessa. Silti olisin toivonut toisenlaista lopputulosta.\nYksi niistä harvoista taiteilijoista joita tunnistan on Katja Tukiainen, jonka pikkutyttötöistä olen pitänyt kovasti (toisen kuvani pinkki teos), mutta miksi hän niitä tähän teki. Miksei hän vaihtanut tyttöjen tilalle Saulia pienenä kiharapäänä?\nHaluaisin kovasti tietää, kerrotaanko yhdessäkään palassa Niinistöstä.\nKatriina 9. kesäkuuta 2018 klo 18.42\nKävin katsomassa taulun. Siitä ei oikein voi sanoa muuta kuin että se on todella erikoinen ja kuvaa tämän ajan tyyliä.\nMarjatta Mentula 9. kesäkuuta 2018 klo 19.49\nNiin on, erikoinen ja hämmentävä.\nOnko ajan tyyli sillisalaatti? On se varmaan monissa kirjoissakin, kuten Miki Liukkosen ympyräkirjassa.\nMitä sinä Katriina ajattelit niistä kankaanpaloista, joista osa tuli ulos pinnasta? Minä katsoin, että onko ne hakeneet miniteoksiinsa presidenttimme taskuliinoja ja solmioita. :)\nKatriina 11. kesäkuuta 2018 klo 19.37\nEn oikeastaan ajatellut muuta kuin että taulua ei jaksa kauan katsella...\nAnonyymi 10. kesäkuuta 2018 klo 8.48\nPitäisi kirjoittaa taiteellisen hyväksikäytön filosofiaa, mutta ei jaksa. - Koen että tämä on jonkinlainen psykoottinen kuva Niinistöstä. - Minulle tämä ei ole näköinen kuva kohteesta. Se on vieras väännelmä. - Jos taiteilijan tehtäväksi asetetaan näkeminen niin tässä ei ole nähty vaan tukittu. Lukittu ja heitetty avaimet roskiin.\nTuosta irvimuotokuvasta pitäisi tehdä rikosilmoitus, koska koen siinä kunnianloukkausta mutta jos kohde ei koe niin minkäpä teet.\nSaan jo mieleeni ajatelman miten Aki Kaurismäki käyttää muotokuvaa lavasteena jossain tulevassa elokuvassaan... - Ehkä se sijaitsee tulitikkutehtaan tytön kodin seinällä...\nMarjatta Mentula 10. kesäkuuta 2018 klo 12.21\nSiinä on voinut käydä niin, että kokoajat ovat opastaneet jokaista taiteilijaa vain näyttämään palassaan omintaan (ne on 7,5 cm kertaa 10 cm, eli ei siihen paljon mahdu) ja siksi työstä puuttuu yhteinen sävel. Näin toteutettuna se on taiteen katselmus tai mainos ja presidenttiä on tosiaan silloin käytetty siinä hyväksi, kun olisi pitänyt olla toisinpäin, taiteen olisi pitänyt nostaa hänet esiin.\nNykyään mainoksen ja taiteen rajat häilyvät, olen nähnyt sitä muuallakin taidenäyttelyissä enkä pidä siitä.\nEräs ihminen blogikeskustelun ulkopuolelta sanoi minulle, että hän pitää tästä taulusta kovasti ja että on kiva, kun jokainen saa kuvitella siihen mitä haluaa.\nKyllä, kyllä, ja niinhän se taiteessa yleensäkin on. Pysähdymme teoksen ääreen ja muodostamme siitä kukin oman kuvamme.\nJari, tuli mieleeni brittipääminiteri Winston Churchill eräässä The Crown -sarjan kohtauksessa. Hän istui mallina ja odotti malttamattomana muotokuvaansa ja kun näki sen, niin raivostui ja poltti kuvan. Se ei ollut hänestä tarpeeksi valtiomiesmäinen. Tämä on siis totta, näin on tapahtunut. Nykyään tällainen on harvinaista.\nAnonyymi 10. kesäkuuta 2018 klo 17.12\nmuistan tuon the crown -kohtauksen, jossa modernisti-sutherlandille annettiin tehtäväksi maalata konservatiivi-churchillin muotokuva. päsmärinä tunnettu churchill-parka ei siis itse päässyt valitsemaan kuvansa toteuttajaa.\nkuvahan sittemmin tuhottiin, mikä on iso sääli. muotokuvien maailmassa olisi minusta hyvin tilaa näille sutherlandeille, jotka eivät välttämättä sopeudu näkemystensä yksilöllisyydessä ns. pönötysvirtauksiin.\nsitä kuusta kuuleminen, jonka juurella muotokuva. muotokuviin kohdistuu erityinen paine ja odotus. suurin on tietysti se, että onhan se varmasti näköinen. siksi mm. halosen ja niinistön muotokuvat ovat olleet monille pettymyksiä.\nen saa otetta niinistön kuvaan ainakaan vielä, mutta wardin keltaisena hehkuvasta haloskuvasta pidän tavattomasti. tuon lajin muotokuvat kai ovat enemmän yksittäisiä teoksia kuin varsinaisia muotokuvia.\nMarjatta Mentula 10. kesäkuuta 2018 klo 19.08\nChurchill-parka oli ilmeisesti eniten pettynyt siitä. että muotokuva näytti hänen vanhuutensa ja haurautensa, hän olisi mielellään nähnyt sen valehtelevan ja näyttävän hänet mahtipontisena ja vahvana.\nNe vanhat pönötysmuotokuvat ovatkin olleet usein hieman "fiktiivisiä", paranneltuja kuten julkkinaisten kansikuvat naistenlehtien kansissa nykyään.\nMinusta Wardi sai Halosen kuvaan paljon tälle ominaista aurinkoisuutta ja leikkisyyttä. Olisin toivonut kasvonpiirteitä enemmän esiin ja pöydällä seisovan taiteilijan termarin tilalla voisi istuskella Halosen kissa.\nMinä haluaisin, että jonnekin pystytettäisiin sellainen patsas Koivistolle, että siinä olisivat vain hänen kätensä, joista eräs toimittaja sanoi, että Manu laski kuvassa lapionsa hellästi Tellervon olalle.\nMinusta Jari kuvaa hyvin Niinistön tilkkutäkkimuotokuvaa, kun hän sanoo sitä skitsofreeniseksi.\nNiinistö on rauhallinen ja harkitseva, tämä kuva taas on levoton.\nKyösti Salovaara 10. kesäkuuta 2018 klo 23.51\nNiinpä, ainahan sukupolvet ovat kiistassa keskenään, hyvänlaaatuisessa dialogissa noin ylisummaan.\nMutta se on väärä oletus, että nuoriso olisi aina vapaamielisempää ja radikaalimpaa kuin vanhempi väki. Kapina jatkuu, etumerkit vaihtuvat. Ajat vaihtuvat kuin kengät.\nNyt eletään uudenlaisen puritaanisuuden aikaa. Ehdottomuutta lisää some, jonka pihauksia kaikkien on kuuleminen.\nSaattoihan se Porin mies olla väärässä, mutta mitä hänen mielipiteillään on tekemistä homman hoitamisen kanssa? Ei mitään, mutta kun muutama kiihkoilija herättää somen, niin sitten on piru merrassa eikä kukaan enää voi suhtautua asiaan asiallisesti.\nOleellista ei siis ollut, mitä Pori Jazzin päättäjät joutuivat tekemään vaan se että miksi joutuivat. Joutuivat kun some heräsi, antoi ilmi onnettoman tunarin.\nSamalla tavalla, somen ilmiantojen ahdistamana, Stokka kielsi Tiernapojat ja Yle jonkin inskujutun.\nKun puhutaan noitavainoista, oleellista on muistaa, että niissä pahinta (ja yhteistä moraalia rapauttavaa) oli ilmiantamisen kulttuuri. Kun esim. Yhdysvalloissa vainottiin 1950-luvulla vasemmistolaisia elokuvantekijöitä ja kulttuuriporukkaa, tärkeää ei ollut heidän "väärien mielipiteiden" paljastaminen sellaisenaan, vaan se että saatiin kommunistien ystävät ilmiantamaan toverinsa. Ilmiantamisen kulttuurisessa kukaan ei voi elää rauhallisesti, ilman pelkoa siitä että ajattelee "väärin". Ja jos ajattelee väärin, joutuu häpeäpaaluun ja menettää työpaikkansa.\nNyt somessa tämä ilmiantamisen kulttuuri herää eloon pahimmalla mahdollisella tavalla. On jopa hienoa kun kerrot julkisuuteen että naapurisi syö " punaista lihaa" ja käyttää "muovikasseja" ja poltaa salaa "tupakkia" parvekkeella ja tuijottaa kadulla naisten "tissejä" ja kuuntelee kotona "neekerijazzia", jne. Afroamerikkalaista saa toki kuunnella.\nSanomattakin on selvää ellei sitten epä, että totalitaarinen komento saa kansalta (ja ainakin Kallion ja Punavuoren urbaanilta väeltä) huippupisteitä. Suomalainen menee sinne missä toinen suomalainen menee suomalaisen luokse, nyyh!\nMarjatta Mentula 11. kesäkuuta 2018 klo 14.11\nJoo, kyllä, totta. Jahtaamisen ja ilmiantamisen ei pitäisi kuulua minkäänmuotoisena sivistyneeseen yhteiskuntaan eikä sitä pitäisi hyväksyä kehenkään kohdistuvana. Ei itsensä kanssa samanmielisiin eikä erimielisiin.\nKetään ei myöskään pitäisi joutua panemaan viralta jonkin yli-innokkaan facebook-ryhmän tai yksittäisen twiittaajan lausumien ja niitä seuranneenn kohkauksen vuoksi, vaan ainoastaan virallisten oikeudenkäyntien kautta.\nSomejuonittelijat listaavat ihmisiä huvikseen kuin koulukiusaajat, ja hups ei mitään väliä vaikka joukossa olisi joku erehdys eli oheisvahinko.\nPori Jazzin tapaus oli nopeatempoisuudessaan äärimmäinen esimerkki ilmiantotouhun vaarallisuudesta. Jotkut käyvät myös pitkään virassa olevien johtajien elämää läpi suurennuslasilla. Jostain löytyy aina irrallinen lause, jota voi käyttää "tutkittavaa" vastaan. Koko ajan odottaa kuka on seuraava.\nTämä turvapaikanhakijan poskenpalalla Niinistöä opettava henkilökin oli löytänyt Daily Mail -lehdestä jonkun lauseen, jossa presidentti sanoo, että moni maahanmuuttaja etsii parempaa elämää, kaikki eivät pakene vaaraa, ja otti tämän presidentin virallisena kannanottona pakolaispolitiikkaan. Minusta tässäkään lauseessa ei ole mitään väärää ja onhan Niinistöllä paljon pakolaisia koskevia empaattisia lausuntoja. Poski olisi voinut olla myös kiitos niistä!\nPitäisikö Niinistön järjestää Kekkosen tapaan lastenkutsuja, joilla tyynnyttelee nuorta älymystöä.\nSome on nostanut räkyttämisen ja kantelemisen erinomaiseen asemaan. Miten me pääsemme siitä? Vielä vähän aikaa sitten puhuttiin, että voihan tuon ohittaa, että se on samaa kuin juoruporukka torin kahvipöydässä. Oliskin!\nHeidi 11. kesäkuuta 2018 klo 8.27\nEn ole nähnyt muotokuvaa kuin valokuvissa, mutta minusta idea on raikas (ilmeisesti ei kuitenkaan ihan tuore).\nMarjatta Mentula 11. kesäkuuta 2018 klo 11.49\nIdea on kyllä minustakin hyvä.\nTässä linkki niihin 48 palan palapeleihin, jotka Niinistöstä ja Haavistosta tehtiin preidentinvaalikilpailijoina vuonna 2012:\nNämä ovat minusta kivampia kuin tämä viralliseksi muotokuvaksi tehty.\nElegia 11. kesäkuuta 2018 klo 11.05\nEka mielikuvani (taulua livenä näkemättä siis): idea hyvä, toteutus paska. Kyllä tosiaan muotokuvan soisi kertovan kohteestaan. Miten yksisarviset ja bling bling liittyvät Niinistöön? Vaikea kuvitella mitään älyllistä symboliikkaa. Ehkä on tosiaan unohtunut, että kyseessä on henkilön X muotokuva eikä oman persoonan ja taiteellisen tyylin esittely. Olisi tosiaan jännä katsella näitä "palasia" ja lukea taiteilijoiden omat perustelut siitä, mitä haluavat kohteesta kertoa.\nMarjatta Mentula 11. kesäkuuta 2018 klo 12.06\nJoo, ja minun valokuvani ei edes kerro totuutta taulun räikeydestä. Piti ottaa kuva nopeasti, kun oli pieni tauko, ettei siinä edessä ollut ketään. Googlen kuvahaulla löytyy parempia.\nMinua kiusaa eniten ruma valkoinen möykky, näen sen nyt pulunkakkana, ja tuo ponitaulu kehyksineen, johon katse kiinnittyy heti. Se ei olekaan vuohi, vaan My Little Pony. Nämä kohdat ovat myös hyvin kolmiulotteisia.\nOnhan tämä hauska. On hauska ajatella, minkä elämyksen muutamat nimeltä mainitsemattomat pönötystyyliset valtioiden päämiehet tätä teosta katsoessaan saavat.\nEivät ainakaan pidä Suomen presidenttiä tiukkapipona.\nAnonyymi 12. kesäkuuta 2018 klo 22.10\nHei Marjatta! En olekaan pitkään aikaan käynyt blogissasi. Ja taas on tiukkaa keskustelua menossa. Olin Helsingin-reissullani minäkin Ateneumissa ja totta kai katselin pitkään Niinistön kuvaa. Kyllä se on kuva ajasta kuten keskusteluketjussa on tullut esille. Eräällä taiteilijatutullani on mielestäni hyvä kriteeri onnistuneelle teokselle: Jos se näyttää kodin seinällä hyvältä vielä vuoden kuluttua, se on jo hyvä. Niinistön kuvaa kestäisin ehkä viikon. Mutta ymmärrän kyllä teoksen tekotavan idean. Se ei vaan kolahda. En tosin ole mitenkään innostunut kenenkään presidentin virallisesta muotokuvasta. Ehkä Mauno Koiviston rehellisen oloinen kuva miellyttää eniten.\nMarjatta Mentula 12. kesäkuuta 2018 klo 23.16\nManu, tuttavasi kriteeri on tosi onnistunut. Hyvä teos kiinnostaa ja kestää katsoa vaikka koko elämän ajan.\nNuo vanhat italialaiset maalaukset olivat minusta sellaisia.\nHei, meillä on sama suosikki presidenttien virallisten muotokuvien joukossa.\nMinä kävin vielä Ateneumin jälkeen Hietaniemen hautausmaalla katselemassa taiteilijoiden hautakiviä ja siinä vieressä Lapinlahden entisessä sairaalassa, jossa on nyt monenlaista toimintaa. Oli antoisa Helsinki-päivä.\nKaisa Reetta 14. kesäkuuta 2018 klo 12.38\nMielenkiintoinen keskustelunavaus, Marjatta!\nItse en ole Niinistön kuvaa livenä nähnyt, toivon pääseväni Ateneumiin lähiaikoina...\nHyvän, puhuttelevan taiteen yksi tunnusmerkki taitaa olla se, että se herättää keskustelua, joskus kiivastakin debattia. Jotenkin minä ymmärrän ko. teoksen tekijöitä: he haluavat rikkoa taiteen konventioita, tuoda muotokuvaan jotakin täysin uutta ja ennen näkemätöntä, tuoda esiin asioita, joita ei tällaisten teosten yhteydessä olla totuttu kohtaamaan.\nPidän teosta ainakin tässä vaiheessa 'perinteistä pönötyskuvaa' kiinnostavampana. Saattaa tietenkin olla, että mielipide muuttuu kun näen työn Ateneumissa, mutta nyt näin...\nIhanaa kesää sinulle, taiteen ja kirjallisuuden parissa! <3\nMarjatta Mentula 15. kesäkuuta 2018 klo 13.36\nMinä pitäisin tästä taulusta ehkä enemmän, jos se ei olisi niin räikeä ja jos siinä ei olisi noita ulostyöntyviä osia.\nIhanaa kesää myös sinulle Kaisa Reetta!\nTerveiset Sodankylän elokuvajuhlilta! Ensimmäistä kertaa täällä. Hyvä festaritunnelma.\nEsmeraldan eetos 13. heinäkuuta 2018 klo 10.54\nSaulin kuvakin on ajankuva :) Siinä mielessä teos on varmasti onnistunut, että se herättää keskustelua. Monelle taiteilijalle tämä on onnistumisen merkki. Kuitenkin (saatan olla aivan väärässä) minusta tuntuu, että yleisön inhokit ovat aina niitä keskustelun herättäjiä, eivät yleisön rakastamat taideteokset.\nMarjatta Mentula 13. heinäkuuta 2018 klo 22.21\nNyt kun aikaa on vähän kulunut ja katson tuota kuvaa, niin ei se enää niin pahalta vaikuta. Silmä tottuu.\nSauli Niinistön virallisesta muotokuvasta - eeei....


Holiday in Rome / DROPS 199-48 - Ilmaiset neuleohje DROPS Designilta\nSiirry mallin DROPS 199-48 alkuperäisohjeeseen.\nYlhäältä alas neulottu kietaisujakku DROPS Alpaca- ja DROPS Kid-Silk -langoista. Työssä on pitsineuletta. Koot S-XXXL.\nDROPS Design: Malli z-850\n200-200-200-200-250-250 g väriä 7120, vaalea harmaanvihreä\n75-75-100-100-100-125 g väriä 06, sininen sumu\nLisää 3 ainaoikeinneulotun reunasilmukan sisäpuolella. Lisää 1 silmukka tekemällä 1 langankierto puikolle. Seuraavalla kerroksella (nurja puoli) langankierto neulotaan kiertäen nurin, jottei muodostuisi reikää. Jatkossa lisätyillä silmukoilla neulotaan sileää neuletta.\nLISÄYSVINKKI 2 (etukappaleiden pääntie):\nTee pääntien lisäykset piirrosten A.1/A.2 mallineuleen 17 silmukan sisäpuolella. Lisää 1 silmukka tekemällä 1 langankierto puikolle. Seuraavalla kerroksella (nurja puoli) langankierto neulotaan kiertäen nurin, jottei muodostuisi reikää. Jatkossa lisätyillä silmukoilla neulotaan sileää neuletta.\nKavenna 1 ainaoikeinneulotun reunasilmukan sisäpuolella seuraavasti:\nKerroksen alussa 1 ainaoikeinneulotun reunasilmukan jälkeen: Nosta 1 silmukka oikein neulomatta, neulo 1 silmukka oikein, vedä nostettu silmukka neulotun silmukan yli.\nKerroksen lopussa ennen 1 ainaoikeinneulottua reunasilmukkaa: Neulo kunnes reunasilmukkaa edeltää 2 silmukkaa, neulo 2 silmukkaa oikein yhteen.\nEtukappaleet ja takakappale neulotaan tasona pyöröpuikolla, ylhäältä alas. Lopuksi työstä poimitaan solmimisnauhan silmukat.\nHihanpyöriö neulotaan tasona pyöröpuikolla, ylhäältä alas. Loput hihasta neulotaan suljettuna neuleena pyöröpuikolla/sukkapuikoilla, ylhäältä alas.\nKäytä molempia lankoja yhtaikaa (= 2-kertainen lanka) ja luo 22-22-22-22-22-22 silmukkaa pyöröpuikolle nro 4. Neulo 2 kerrosta AINAOIKEAA (lue selitys yllä). Vaihda pyöröpuikkoon nro 5 ja neulo ainaoikeaa, kunnes työn pituus on n. 2 cm. Luo viimeisen nurjan puolen kerroksen loppuun 16-18-18-20-22-24 silmukkaa = 38-40-40-42-44-46 silmukkaa. Jätä työ odottamaan ja neulo takakappaleen vasen olka.\nKäytä molempia lankoja yhtaikaa (= 2-kertainen lanka) ja luo 22-22-22-22-22-22 silmukkaa pyöröpuikolle nro 4. Neulo 2 kerrosta AINAOIKEAA (lue selitys yllä). Vaihda pyöröpuikkoon nro 5 ja neulo ainaoikeaa, kunnes työn pituus on n. 2 cm ja olet viimeksi neulonut nurjan puolen kerroksen.\nYhdistä nyt osat ja neulo takakappale alla olevan ohjeen mukaisesti.\nOta oikea olka ja vasen olka samalle pyöröpuikolle nro 5 = 60-62-62-64-66-68 silmukkaa. Neulo kaikilla silmukoilla 6 kerrosta ainaoikeaa (1.kerros = oikea puoli). Jatka neulomalla sileää neuletta, lukuun ottamatta 3 ainaoikeinneulottua reunasilmukkaa kummassakin kädentien reunassa. Kun työn pituus on 17-14-8-11-9-7 cm, lisää kumpaankin kädentien reunaan 1 silmukka (lue LISÄYSVINKKI 1). Toista tällaiset lisäykset joka 4.-4.-4.-2.-2.-2. kerros yhteensä 2-4-8-11-15-19 kertaa kummassakin reunassa. Neulo kunnes työn pituus on 19-20-21-22-23-24 cm. Luo 2 seuraavan kerroksen loppuun kädenteitä varten 3 silmukkaa = 70-76-84-92-102-112 silmukkaa. Neulo 4 kerrosta sileää neuletta, lukuun ottamatta 6 ainaoikeinneulottua silmukkaa kummassakin reunassa. Jatka sitten sileää neuletta, mutta neulo nyt kummassakin reunassa vain 1 ainaoikeinneulottu reunasilmukka. Kun kädentien pituus on 4 cm, kavenna kummassakin reunassa 1 silmukka (lue KAVENNUSVINKKI 1) (= työstä kapeni 2 silmukkaa). Toista tällaiset kavennukset, kun työn pituus on 8 cm, ja uudestaan kun työn pituus on 12 cm = 64-70-78-86-96-106 silmukkaa. Neulo kunnes kädentien pituus on 16-17-18-19-20-21 cm ja säädä samalla viimeisellä nurjan puolen kerroksella silmukkaluku 64-70-79-85-97-106 silmukkaan (takakappaleen pituus olalta mitattuna on nyt n. 35-37-39-41-43-45 cm). Vaihda pyöröpuikkoon nro 4 ja neulo seuraava kerros (= oikea puoli) näin: 1 reunasilmukka ainaoikeaa, *2 silmukkaa nurin, 1 silmukka oikein*, toista *-* kunnes jäljellä on 3 silmukkaa, neulo 2 silmukkaa nurin ja neulo lopuksi 1 reunasilmukka ainaoikeaa. Neulo 3 cm joustinneuletta tähän tapaan. Päätä silmukat löyhästi ainaoikeaa ja joustinneuletta neuloen. Takakappaleen pituus olalta mitattuna on n. 38-40-42-44-46-48 cm.\nKäytä molempia lankoja yhtaikaa (= 2-kertainen lanka) ja luo 22-22-22-22-22-22 silmukkaa pyöröpuikolle nro 4. Neulo 2 kerrosta ainaoikeaa. Vaihda pyöröpuikkoon nro 5 ja neulo seuraava kerros (= oikea puoli) näin: 3 ainaoikeinneulottua reunasilmukkaa (kädentien reuna), 2-2-2-2-2-2-2 silmukkaa sileää neuletta, A.1 (= 17 silmukkaa). Jatka tasona mallineuletta tähän tapaan.\nKun työn pituus on 4 cm, tee keskellä edessä piirroksen A.1 mallineuleen sisäpuolella pääntien lisäys (lue LISÄYSVINKKI 2). Toista tällaiset lisäykset joka 4.kerros (eli joka toisella oikean puolen kerroksella) yhteensä 8-8-9-11-12-13 kertaa, ja sitten joka 2.kerros (eli jokaisella oikean puolen kerroksella) yhteensä 17-18-17-16-16-16 kertaa. Samanaikaisesti kun työn pituus on 17-14-8-11-9-7 cm, lisää sivuun kädentietä varten 1 silmukka. Toista kädentien lisäykset kuten takana. Neulo kunnes työn pituus on 19-20-21-22-23-24 cm. Luo sitten seuraavan nurjan puolen kerroksen loppuun 3 silmukkaa. Jatka neulomista kuten aiemmin, eli neulo keskellä edessä piirroksen A.1 mallineuletta, tee pääntien lisäykset ja neulo muilla silmukoilla sileää neuletta. Neulo kuitenkin nyt sivun reunimmaisilla 6 silmukalla 4 kerrosta ainaoikeaa (eli tämä tehdään 4 seuraavan kerroksen aikana). Neulo sitten sileää neuletta, lukuun ottamatta 1 ainaoikeinneulottua reunasilmukkaa sivussa ja piirroksen A.1 mallineuletta keskellä edessä (tee lisäykset kuten aiemmin). Kun kädentien pituus on 4 cm, kavenna sivussa 1 silmukka (lue KAVENNUSVINKKI 1). Toista tällainen kavennus, kun työn pituus on 8-8-9-9-10-10 cm, ja uudestaan kun työn pituus on 12-13-14-15-16-17 cm. Kun kaikki lisäykset ja kavennukset on tehty, työssä on 49-52-56-60-65-70 silmukkaa. Neulo kunnes kädentien pituus on 16-17-18-19-20-21 cm ja säädä samalla viimeisellä nurjan puolen kerroksella silmukkaluku 49-52-58-61-64-70 silmukkaan (työn pituus olalta mitattuna on 35-37-39-41-43-45 cm). Vaihda pyöröpuikkoon nro 4 ja neulo seuraava kerros (= oikea puoli) näin: 1 reunasilmukka ainaoikeaa, *1 silmukka oikein, 2 silmukkaa nurin*, toista *-* kunnes jäljellä on 3 silmukkaa (keskellä edessä), neulo 1 silmukka oikein ja neulo lopuksi 2 reunasilmukkaa ainaoikeaa. Neulo 3 cm joustinneuletta tähän tapaan. HUOM: Ole tarkkana, että joustinneule asettuu siististi piirroksen A.1 mallineuleen alapuolelle. Päätä silmukat löyhästi ainaoikeaa ja joustinneuletta neuloen. Etukappaleen pituus olalta mitattuna on n. 38-40-42-44-46-48 cm.\nKäytä molempia lankoja yhtaikaa (= 2-kertainen lanka) ja luo 22-22-22-22-22-22 silmukkaa pyöröpuikolle nro 4. Neulo 2 kerrosta ainaoikeaa. Vaihda pyöröpuikkoon nro 5 ja neulo seuraava kerros (= oikea puoli) näin: Neulo mallineuletta piirroksen A.2 mukaisesti (= 17 silmukkaa), neulo 2 silmukkaa sileää neuletta ja neulo lopuksi 3 ainaoikeinneulottua reunasilmukkaa (kädentien reuna). Jatka tasona mallineuletta tähän tapaan.\nKun työn pituus on 4 cm, tee keskellä edessä piirroksen A.2 mallineuleen sisäpuolella pääntien lisäys (lue LISÄYSVINKKI 2). Toista tällaiset lisäykset joka 4.kerros (eli joka toisella oikean puolen kerroksella) yhteensä 8-8-9-11-12-13 kertaa, ja sitten joka 2.kerros (eli jokaisella oikean puolen kerroksella) yhteensä 17-18-17-16-16-16 kertaa. Samanaikaisesti kun työn pituus on 17-14-8-11-9-7 cm, lisää sivuun kädentietä varten 1 silmukka. Toista kädentien lisäykset kuten takana ja oikeassa etukappaleessa. Neulo kunnes työn pituus on 19-20-21-22-23-24 cm. Luo sitten seuraavan oikean puolen kerroksen loppuun 3 silmukkaa. Jatka neulomista kuten aiemmin, eli neulo keskellä edessä piirroksen A.2 mallineuletta, tee pääntien lisäykset ja neulo muilla silmukoilla sileää neuletta. Neulo kuitenkin nyt sivun reunimmaisilla 6 silmukalla 4 kerrosta ainaoikeaa (eli tämä tehdään 4 seuraavan kerroksen aikana). Neulo sitten sileää neuletta, lukuun ottamatta 1 ainaoikeinneulottua reunasilmukkaa sivussa ja piirroksen A.2 mallineuletta keskellä edessä (tee lisäykset kuten aiemmin). Kun kädentien pituus on 4 cm, kavenna sivussa 1 silmukka (lue KAVENNUSVINKKI 1). Toista tällainen kavennus, kun työn pituus on 8-8-9-9-10-10 cm, ja uudestaan kun työn pituus on 12-13-14-15-16-17 cm. Kun kaikki lisäykset ja kavennukset on tehty, työssä on 49-52-56-60-65-70 silmukkaa. Neulo kunnes kädentien pituus on 16-17-18-19-20-21 cm ja säädä samalla viimeisellä nurjan puolen kerroksella silmukkaluku 49-52-58-61-64-70 silmukkaan (työn pituus olalta mitattuna on 35-37-39-41-43-45 cm). Vaihda pyöröpuikkoon nro 4 ja neulo seuraava kerros (= oikea puoli) näin: 2 reunasilmukkaa ainaoikeaa (keskellä edessä), *1 silmukka oikein, 2 silmukkaa nurin*, toista *-* kunnes jäljellä on 2 silmukkaa, neulo 1 silmukka oikein ja neulo lopuksi sivussa 1 reunasilmukka ainaoikeaa. Neulo 3 cm joustinneuletta tähän tapaan. HUOM: Ole tarkkana, että joustinneule asettuu siististi piirroksen A.2 mallineuleen alapuolelle. Päätä silmukat löyhästi ainaoikeaa ja joustinneuletta neuloen. Etukappaleen pituus olalta mitattuna on n. 38-40-42-44-46-48 cm.\nKäytä molempia lankoja yhtaikaa (= 2-kertainen lanka) ja luo 22-24-26-28-24-26 silmukkaa pyöröpuikolle nro 5. Neulo tasona sileää neuletta ja luo samalla kumpaankin reunaan hihanpyöriön silmukat jokaisen kerroksen lopussa näin: Luo 3 silmukkaa kerran kummassakin reunassa, luo 2 silmukkaa 3-3-3-3-4-4 kertaa kummassakin reunassa, luo 1 silmukka 0-1-2-3-3-5 kertaa kummassakin reunassa, luo 2 silmukkaa 3-3-3-3-4-4 kertaa kummassakin reunassa ja luo lopuksi 3 silmukkaa kerran kummassakin reunassa = 58-62-66-70-74-80 silmukkaa. Yhdistä työ suljetuksi neuleeksi ja jatka neulomista sukkapuikoilla / lyhyellä pyöröpuikolla. Kiinnitä 1 merkkilanka työn yhdistämiskohtaan = keskellä hihan alla. Tämän merkkilangan kohdalla tehdään myöhemmin keskellä hihan alla tehtävät kavennukset.\nNeulo sileää neuletta suljettuna neuleena. Kun työn pituus yhdistämiskohdasta mitattuna on 4 cm, kavenna keskellä hihan alla 2 silmukkaa (lue KAVENNUSVINKKI 2). Toista tällaiset kavennukset 4-3-2-1½-1-1 cm välein yhteensä 3-4-5-6-7-9 kertaa = 52-54-56-58-60-62 silmukkaa. Neulo kunnes työn pituus yhdistämiskohdasta mitattuna on 19-18-18-17-16-14 cm. Vaihda sukkapuikkoihin nro 4. Neulo 3 cm joustinneuletta suljettuna neuleena (= 1 silmukka oikein / 2 silmukkaa nurin) ja säädä samalla ensimmäisellä kerroksella silmukkaluku 54-54-57-57-60-63 silmukkaan. Päätä silmukat löyhästi joustinneuletta neuloen. Hihan pituus luomisreunasta alaspäin mitattuna on n. 29-29-30-30-31-31 cm. Neulo toinen hiha samoin.\nOmpele olkasaumat päätösreunan sisäpuolelta. Ompele sivusaumat yhden reunasilmukan päästä, jätä kuitenkin kumpaankin sivuun pieni aukko solmimisnauhaa varten (jätä aukko heti joustinneuleen yläpuolelle, ja 2½-3 cm:n matkalta ylöspäin kohti kädentietä).\nAseta hihat kädentien ainaoikeinneulotun reunan alle ja kiinnitä siististi työn oikealta puolelta (työhön ei tule jäädä löyhää reunaa, ompele uloimmasta ainaoikeinneulotusta silmukasta työn oikealta puolelta, jotta ainaoikeinneulottu reuna jää siistinä reunuksena hihan päälle).\nKäytä molempia lankoja yhtaikaa ja poimi etukappaleen joustinneuleen reunasta puikoille nro 4 n. 6-7 silmukkaa. Neulo tasona ainaoikeaa, kunnes solmimisnauhan pituus on n. 75-100 cm. Päätä silmukat. Neulo toiseen etukappaleeseen samanlainen solmimisnauha.\n= tee 2 silmukan väliin 1 langankierto, seuraavalla kerroksella langankierto neulotaan nurin, jolloin työhön muodostuu reikä\nElodie 18.12.2018 - 07:07:\nSi ce modèle est publié, c'est certain que je le tricoterai ! La Drops Alpaca est parfaite pour ce joli cache-coeur :)\nAnnu Kiili 17.12.2018 - 15:50:\nHaluan tehdä kietaisupaidan ja tämä näyttää kauniilta!\nJanne 11.12.2018 - 23:03:\nRoberta 11.12.2018 - 22:52:\nRaffinato e romantico copri spalle leggero come una nuvola\nEva 11.12.2018 - 18:55:\nWas für ein wunderschönes Top. Das würde ich sehr gerne stricken, darum hoffe ich, das Modell kommt in die Auswahl.\nLisää kommentti ohjeeseen DROPS 199-48


Levyarviot: Saiva - Markerna bortom :: Imperiumi.net\nRuotsalaista Saivaa on joissain yhteyksissä kutsuttu black metal -yhtyeeksi, mikä ainakin Markerna bortom -kokopitkän kohdalla tuntuu kaukaa haetulta. Ennemminkin kyse on palaneelta puulta ja metsän kasvillisuudelta tuoksahtava, selkeän folkahtava ja vähemmissä määrin metallinen levytys, jossa nyt sattuu olemaan mukana etäisesti black metalille sukua olevia osatekijöitä.\nKauniinsynkällä, akustisen kitaran varaan rakennetulla Lávket-biisillä alkava levy on yhdistelmä haikeutta, luonnonkauneutta ja vahvaa tunnelmallisuutta. Suurin osa kappaleista on laulettu ruotsiksi, puhtaan ja raspisen ilmaisun sekoituksena, jos mukana on myös suomeksi vedetty Mykät loitsut -sävellys. Tästä vastaakin Tervahäät-yhtyeen J. Kaarna. Levyn muut vierailevat nimet ovat Panopticon-yhyeen Austin Lunn ja Griftistä tuttu Erik Gärdefors.\nSaivan ainoana varsinaisena jäsenenä toimiva A. Petterson on vastannut muutoin kaikista soittimista, kuten myös kappaleiden sävellyksistä ja tekemisistä. Ilmeisesti Lapissa asuva Petterson selittänee myös se miksi levyltä voi kuulla joikut mieleen tuovia lauluosioita. Nämä ovatkin kiehtova lisäys muuten niin periruotsalaiseen metalli-ilmaisuun aina melodiakielestä lähtien.\nMusikaalisesti Saiva rokkaa ja kansanmusisoi jossain Lifeloverin tietämillä, mutta selvästi enemmän folkahtaen. Metallisuus on vahvasti läsnä, mutta vain osana musikaalista kerrontaa. Soundit ovat ohuen orgaaniset ja vähäsäröiset, mikä lieneekin täysin oikea ratkaisu levyn luonnonmukaisuutta tavoiteltaessa.\nBlack metal -levytystä odottaville Saiva lieneekin selkeä pettymys, kun taas omanlaistaan folk-tunnelmaa havitteleville Saiva saattaa osoittautua varsin miellyttäväksi levyksi. Edes kappaleiden pitkä kesto ei vaivaa, kun sävellykset toimivat näinkin hyvin. Kuuden biisin levylle nimittäin kestoa on kertynyt peräti 51 minuuttia.\nEsikoislevyksi Markerna bortom onkin varsin mukavaa kuultavaa. Se on sekoitus synkkää melankoliaa ja toisaalta rauhallista tunnelmointia jossain perinteisen metallin, folkin ja rock-kitaroinnin välimaastossa. Vaikka tuttuja osasia löytyy monesta suunnasta, lopulta Saiva seisoo aivan omalla saarellaan musiikkinsa kanssa.


Starry eyes: Ensimmäinen lempiblogit-postaus\nTätä on toivottu ja kauan! Syy siihen, miksi tässä meikän lempiblogit -postauksessa kesti näin monta kuukautta, ei oo se, etten välittäisi teidän toiveista, vaan se, että inhoan tällaista valitsemista. Alan aina jotenkin tyhmästi pelkäämään, että ne bloggaajat, joiden sivuja luen mutten valitsekaan, loukkaantuu ja ihmettelee, miksen tykkääkään heidän blogeistaan. Tykkään mie! Ja aattelinkin tehdä useamman tällaisen lempparipostauksen. Massiivisen lukijamäärän omaavia blogeja en tosin ala erikseen erottelemaan - luen niitäkin, mutta eiköhän kaikki tiedä ne perus NFV:t sun muut ilman minun esittelyä.\nTässä on kuitenkin ensimmäiset, ja nämä kaikki on sellaisia, joilla ei ole ihan hirveästi lukijoita, joita olen jo vähän kauemmin lukenut ja joiden kirjoittajien kanssa olen vähän ystävystynytkin. Yhteistä on myös se, että blogeja päivitellään mukavan usein ja jokainen tytöistä oikeasti tykkää bloggailusta ja panostaa postauksiin, vaikkei aiheena olisikaan mikään ihmeellisempi juttu. Blogeihin pääsee sitten kuvia klikkaamalla!\nKaisan Sentimental Journey -blogi sisältää ensinnäkin ihania sisustusjuttuja, DIY-ohjeita erityisesti koruihin liittyen, ihania ajatuksia arjesta ja elämästä, rutkasti positiivisuutta ja ikään kuin sellaista jännää tyttöpoweria. Neiti asuu Helsingissä, tykkää chicken wingsseistä ja irtokarkeista niin kuin mie ja omistaa Tassumies-nimisen kissan. Kaisa tekee myös ihania kynsiä, haluan sen luo yökylään.\nPepin Flavor of the week -blogi sisältää ihania ruokakuvia (mie tykkään), kynsijuttuja, kauniita otoksia kävelylenkeiltä pikku chihuahuan kanssa ja mukavan tarkkaa kerrontaa kirjoittajan arjesta. Peppi ja sen poikaystävä on alkanut seurustelemaan täsmälleen samana päivänä kuin mie ja Tuukka, ja ne asuu Raumalla ja tykkää katsoa elokuvia.\nSenja! Senja on ihana. Blogissa on ihanan vilpittömiä ja aitoja ajatuksia elämästä, vähän opiskelijabileitä Turusta, sopivasti urheilua ja ne minun rakastamat ruokakuvatkin löytyy sivuilta! Senjan blogia lukiessa saa jotenkin aina ajattelemisen aihetta, joskus keveän syvällisiä mietteitä ja joskus taas muistutuksen nauttia rennosti elämästä.\nMirellan blogista löytyy ensinnäkin ihania kuvia, tykkään tytön tyylistä kuvailla juttuja. Myös asukuvia on mukavan usein, blogin ulkoasu, kirjoitukset ja tyyli yleensäkin on kivan selkeä ja jotenkin silmä lepää kun sivuille menee. Ruokakuviakin on, jes. Suloinen tytsy!\nSemmosia! Toivottavasti löysitte uusia lemppareita :) Vai oliko tuttuja blogeja? Seuraavaksi tulee varmaan linkitä blogisi -postaus, mutta ei ihan vielä. Ah ihanaa, kivi vierähti sydämeltä ja harteilta ja joka paikasta! Tämä on ollut niin kauan to do -listalla ettei mitään järkeä, seuraavaksi pitäisi vissiin tehdä se videopostaus.. O-ou.\nTunnisteet: muut blogit\n♥ Marja ★彡 19. huhtikuuta 2012 klo 20.52\nHei kivva postaus, löysin pari kivaa blogia :3\nSita 23. huhtikuuta 2012 klo 11.39\nJee kiva homma :)\nSenja 19. huhtikuuta 2012 klo 20.58\noiii oot ihana !! vitsi tuli hyvä mieli näistä sanoista, et tiiä miten mun iltaa piristit :)<3 ja hyvä että oot tulossa helsinkiinkin, sitten mennään jätskille tai jotain muuta kivaa<3\nHihi ei midist :) Ja todellakin mennään!\nNunnu 19. huhtikuuta 2012 klo 21.03\nMinäki tykkään Pepin blogista!!! :) On harvoja lifestyleblogeja joita seuraan sinun ja pepin lisäksi. Enemmän listalta löytyy kynsiblogeja ym. Mutta kiva kun teit tällaisen! :)\nSita 23. huhtikuuta 2012 klo 11.40\nIhana kuulla, oot symppis Nunnu!\nMirella 19. huhtikuuta 2012 klo 21.21\nSita 23. huhtikuuta 2012 klo 11.41\n:D Eläpäs kiittele\nLinda 19. huhtikuuta 2012 klo 21.49\nJeeeei uusia blogeja! En malda odottaa videopostausta, haluun nii kovasti nähdä sen, että minkälainen ihana tyttö siellä kirjottelee tätä niin rakastettavaa blogia<3 Multa ainakin riittää rakkautta tätä kohtaan!\nIhana Linda, kiitti <3 Ja jooooo videopostaus... Kohta. :D\nindie by heart 20. huhtikuuta 2012 klo 0.17\nNää on huippuja. :) 10 pistettä ja papukaijamerkki rankan valinnan tehneelle ;)\nHihi kiitti Satu :)\nPeppi 20. huhtikuuta 2012 klo 9.20\nOi Sita! PUSUJA sulle! Oot ihana ♥\nPusuja takaisin <3\nKaisa 20. huhtikuuta 2012 klo 9.47\nHeii! Meidän Talsberi Tassumies on sun blogissa! :DD <3 Kiitos Sitsu, aivan ihania kollaaseeja oot tehny.\nSita 23. huhtikuuta 2012 klo 11.42\nJulkkis! Ja hyvä että tykkäät, pelotti että valitsen jotain huonoja kuvia tms :D\nemmiveera 20. huhtikuuta 2012 klo 14.07\ntässä onki loppupäiväks lukemista :> blogilista alkaa olee kohta melkolailla loppuun selattu, joten uusia tuulia kaivataan, kiitos! :D mä tykkään eniten sellasista blogeista joissa on kuvien lisäks reippaasti tekstiä, pelkät "moikkaan ja kerron vaatteiden ostopaikat"-blogit ei mua niinkää kiinnosta. :)\nKiva kuulla että tuli hyvään saumaan! :)\nMaiski 21. huhtikuuta 2012 klo 18.16\nIhanaa, että joku nostaa esille blogeja, joissa on oikeesti tosi tasokasta tekstiä! :)


Julkaistu: 23.2.2016 10:51 , Päivitetty: 23.2.2016 10:52\nEK:n mukaan Britannian EU-neuvottelut ovat muistutus siitä, että Suomen pitää kehittää EU:ta sisältäpäin eikä käsi ovenrivalla. 10.2.2016 14:43 Lue lisää ›\nMiltei joka kolmas saksalais- ja brittifirma harkitsisi kapasiteetin kevennystä tai lähtöä Britanniasta, jos maa lähtee EU:sta, selviää tutkimuksesta. 15.2.2016 10:59 Lue lisää ›\nJos britit ja muutama muu maa päättäisivät jättää EU:n, voisi unionista tulla toimivan kokoinen liitto. 17.2.2016 10:17 Lue lisää ›\nBritannian pääministeri David Cameron ilmoitti äänestyspäivämäärän. 20.2.2016 14:48 Lue lisää ›\nSamaan aikaan kun suomalaiset valmistautuvat siirtymään kesälomille, Euroopan unionilla (EU) on kuumat paikat. Juhannusta edeltävällä viikolla unionin pitäisi selviytyä mahdollisesti kahdesta haastavasta tilanteesta. Heinäkuussa puolestaan erääntyy iso pino Kreikan velkoja. 20.2.2016 15:57 Lue lisää ›\nLontoon pormestarin ilmoitus laski punnan arvon lisäksi Britannian EU-eron toteutumisen vedonlyöntikerrointa. 22.2.2016 8:31 Lue lisää ›


Prinsessojen kotitalous: Kapellimesterikirja lahjaksi musiikin ystäville\nTänään on kymmennen Sibelius-viukilpailun viimeinen finaalipäivä. Sain ystävältäni lipun ja ilahuin, kun pääsen mukaan kuulemaan nuoria huippuviulisteja Finlandia-talolle. Odotan innolla.\nSuuri säveltäjä Jean Sibelius on vienyt Suomea maailmalle yli sata vuotta, samoin kuin monet lahjakkaat kapellimestarimme. Joku on sanonut, että väkilukuun suhteutettuna meillä on eniten maailmanmaineeseen yltäneitä lahjakkuuksia. Tärkeä osa Suomi-brändiä siis.\nHelsingin Sanomien musiikkitoimittaja Vesa Sirén on kirjoittanut kirjan Suomalaiset kapellimesterit - Sibeliuksesta Saloseen, Kajanuksesta Franciin. Hän on koonnut tuhanteen sivuun tärkeän palan musiikkihistoriaamme ja saanut teoksellaan Tieto-Finlandia-palkinnon.\nJean Sibeliuksella on kirjassa merkittävä rooli paitsi yhtenä aikansa menestyksekkäinpänä säveltäjäkaplellimesterina myös kapellimestereiden repertuaarin tuottajana. Sirèn on löytänyt arkistosta jopa Sibeliuksen omia johtamisohjeita.\nTiedän lähipiirissäni parikin henkilöä, jota ilahtuisivat jouluna juuri tästä kirjalahjasta. Taidanpa käydä ostamassa pukinkonttiin.\nLähettänyt Marja B. klo 8.00\nTunnisteet: Joulukalenteri, Kirjat ja artikkelit, Musiikki


Social Selling myyjälle | Kauppa\nAika: 8.11 klo 8:45 — 8.11 klo 12:00\nJos mietit, että mitä se social selling oikein on tai ajattelet, että ei siitä ainakaan minun työssäni ole mitään hyötyä, niin tämä koulutus on juuri sinulle! Tai, jos olet jo asiasta jyvällä, mutta haluat päästä parempiin tuloksiin. Uskallatko ottaa haasteen vastaan? Tämän koulutuksen jälkeen tiedät ainakin, mitä teet tai et tee ja miksi.\nLämpimästi tervetuloa mukaan innostumaan ja onnistumaan!\nAamupäivän aikana käydään läpi seuraavat teemat:\nMitä social selling on ja mitä se ei ole?\n-Miksi sinunkin kannattaa somettaa – enemmän kuin koskaan ennen\n-LinkedIn osana B2B myyntiprosessia – mikä myyntiprosessissa muuttuu?\n-Sosiaalinen myynti LinkedInissä – 8 askelta kohti tuloksia\nMyyjän asiakaslähtöinen LinkedIn profiili\nLinkedIn prospektointi- ja tiedon hakukoneena\nNäkemyksellinen (monikanavainen) kontaktointi\nSisällöntuottaminen – eli liidien generointi ja sinun brändäys\nSocial selling mittarit – seuraa statistiikkaa ja opi parantamaan tuloksia\nMyyjän somen ajankäyttö ja tavoitteet\n-Muistilista oikeaoppiseen sosiaaliseen myyntiin\nmaanantai 7.11.22 16:00


Juhlan aiheena 50 onnellista vuotta | Dressmann | Suomi\nJuhlan aiheena 50 onnellista vuotta\nYksi myymälä Norjassa on laajentunut 430 myymäläksi seitsemässä maassa: “Humoristinen yrityskulttuuri on tärkein valttimme”, kertoo varatoimitusjohtaja Leiv Martinsen.\n– Tunnen olevani erittäin onnekas, Alise Lundquist kertoo ja jatkaa:\n– Koska minulla on elämässäni kaksi miestä, joita rakastan syvästi: oma aviomieheni ja Dressmann.\nAlise nauraa kertoessaan tämän, mutta hän tarkoittaa joka sanaa.\n30 vuotta sitten Alise aloitti Dressmannilla ensimmäisessä työpaikassaan, ja nyt hän on Pohjois-Norjan Dressmannin aluepäällikkö ja tuntuu olevan edelleenkin ihastunut työhönsä.\n– En muista yhtään päivää, etten olisi herännyt aamulla innostuneena tulevasta työpäivästä tiimini kanssa. Onko se tavallista? Enpä usko, Alise sanoo ja nauraa taas.\n– Vitsit vitseinä, mutta en ole ainoa, joka on tätä mieltä. Meillä Dressmannilla on aivan erityinen huumori. Yksinkertaisesti sanottuna olemme vain aidosti onnellisia.\nHitti heti alusta asti\nMelkein 20 vuotta ennen kuin Alise astui remmiin – vuonna 1962 – Dressmann avasi ensimmäisen myymälänsä Oslon Grünerløkkaan – alueelle, joka tunnetaan nykyisin trendikkäistä boutique-myymälöistä ja kahviloista.\nMyymälän nimeksi tuli 25-vuotiaan omistajan mukaan Frank Varner, ja siitä tuli nopeasti suosittu. Lontoon muodista ja rock-kulttuurista innostunut Frank Varner toi jotakin aivan uutta Norjan miestenvaatetarjontaan.\nMyymälästä tuli heti hitti, ja kun siellä tapahtui jotakin erityistä, innokkaat miehet ja naiset jonottivat korttelin ympäri.\nSeuraavien vuosien ja vuosikymmenten aikana Dressmann-myymälöitä avattiin ennätystahtia eri puolille maata.\nNorja oli kuitenkin vasta alkua.\nNyt ketjulla on lähes 430 myymälää Norjassa, Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa, Islannissa, Itävallassa ja Saksassa – plus verkkokaupat – ja Dressmannista on tullut Pohjoismaiden suurin miestenmuotiketju.\nDressmannin varatoimitusjohtaja Leiv Martinsen on ollut yksi Dressmannin menestyksen luotseista aina alusta saakka.\n1990-luvun alkupuolella hän ja kolme kollegaa päättivät yhdessä, että oli aika suunnata Norjan ulkopuolelle.\n– Aloitimme pikkuruisesta Islannista, Martinsen kertoo.\n– Kukaan ei tiennyt, keitä olimme, kukaan ei ollut kuullut meistä mitään, mutta menestys oli välitön.\nSilloin Martinsen tiesi, että he pystyisivät valtaamaan pohjoisen.\n– Ruotsi oli meidän vain seitsemässä vuodessa. Se oli uskomatonta, ei sille löydy sanoja, Martinsen toteaa ja muistelee erästä tiettyä hetkeä Ruotsissa:\n– Kerran olimme jossakin pikkukaupungissa ja näimme liikenneympyrän keskellä Volvon mainoksen. Siinä sanottiin: Onnittelut uudesta Volvo-myymälästä. Sitten ajattelin, miksemme mekin voisi synnyttää samanlaista pöhinää? Ja niin sitten tehtiin. Teimme jokaisesta myymälän julkaisusta Ruotsissa ison tapahtuman, ja kaupunginjohtajat soittelivat meille ja kyselivät, milloin tulemme heidän kaupunkiinsa?\nMartinsenin mukaan Dressmann avasi ovet Ruotsin markkinoille:\n– Kun me olimme rikkoneet jään, muut Varner-ketjut kuten BikBok ja Cubus pystyivät seuraamaan.\nVaikka varatoimitusjohtaja puhuukin innoissaan Dressmannin laajentumisesta, hän innostuu vielä enemmän, kun tulee puhe yrityksen sisäisestä kulttuurista.\n– Kukaan ei koskaan lähde Dressmannilta, mies toteaa ja nauraa. Ja vaikka lausahdus saattaa kuulostaa hieman pahaenteiseltä, totuus on kaikkea muuta.\n– Useimmat niistä, jotka aloittavat myymäläpäällikköinä Dressmannilla, eivät lähde muualle töihin. He pysyvät yrityksessä ja yleensä etenevät urallaan. Sitä on hienoa seurata.\n– No, mikä sitten on Dressmannin suuri salaisuus?\n– Yrityskulttuurimme on aina ollut erityisen tärkeä. Nauramme todella paljon, ja se on suurin valttimme, Martinsen sanoo ja jatkaa:\n– Olen sataprosenttisen varma, että juuri se ajaa meitä eteenpäin ja erottaa meidät muista.\n– Toivon – ja uskon – että iloisuutemme ja tyytyväisyytemme heijastuu myös asiakkaisiin. Hymyä voi kyllä teeskennellä, mutta ei kovin pitkään, Alise Lundquist toteaa.\nVaratoimitusjohtaja myöntää, että humoristisen yrityskulttuurin lisäksi tuotteet ovat luonnollisesti tärkeitä ja vannoo, että hän käyttää “aina ja ainoastaan Dressmannin vaatteita.\n– Minusta me täytimme alusta saakka jonkin tyhjiön. Olemme aina suhtautuneet miesten muotiin erittäin vakavasti. Tyylimme on rehellisen pohjoismainen. Asiakas saa rahalleen vastinetta, ja olemme olleet uskollisia tälle periaatteelle”, Martinsen sanoo ja jatkaa:\n– Uskon myös, että olemme olleet hyviä myös uudistumaan ja modernisoitumaan. Muutama vuosi sitten joku saattoi ehkä pitää meitä tavanomaisina. Nyt ei enää todellakaan ole niin.\nValmiina seuraavaa 50 vuotta varten\nVaikka takana on jo 50 onnellista vuotta, Martinsen vakuuttaa, että matka on vasta alussa.\n– Tutkailemme, missä päin Eurooppaa voisimme avata myymälän seuraavaksi, varatoimitusjohtaja myhäilee.\nAluepäällikkö Alise Lindquist puolestaan toteaa, ettei ole aikeissa jättää miestään.\n– Matka on ollut niin hullun hauska tähän mennessä. En malta odottaa, mitä kaikkea on vielä tulossa!


Ystävyys on jaettua iloa – postita ystävänpäiväkortit viimeistään 12.2. - Posti\n– Ihminen kohtaa monenlaisia tilanteita elämänsä aikana. Sekä ilojen että surujen keskellä ystävän antama tuki on korvaamaton voimavara. Emme voi liiaksi kiittää ystäviämme heidän läsnäolostaan, sanoo tuotepäällikkö Johanna Rouhe Postista.\n– Matkustin ystäväni luokse Pohjois-Suomeen suunnittelemaan merkkien kuvitusta. Siellä puhuimme uimisesta ja muusta mukavasta toiminnasta, jonka parissa voi viettää aikaa ystävän kanssa. Näistä tunnelmista muodostui merkkien aihemaailma, kertoo Pikkujämsä.


2.2.2018 / Olli-Pekka Tikkasalo / 2 Kommenttia\nTöissä on ollut koko tammikuun kiireistä. Kiireessä rutiinit helpottavat töiden tekemistä. Olen aikaisemmin kirjoittanut eväsvarastostani ja tänään paljastan musiikkimieltymyksiäni.\nKuuntelen töissä jatkuvasti musiikkia. Syy on, että kuulokkeet ja musiikki vaimentavat käytävältä kuuluvat hälyt tai muut mahdolliset ärsykkeet, jotka haittaisivat keskittymistä.… Jatka lukemista\nOlen sivunnut aiemmassa kirjoituksessani Hearthstone-korttipeliä, jota olen pelannut päivittäin jo kahden vuoden ajan. Hearthstone ei kuitenkaan ole läheskään ensimmäinen peli, johon olen koukuttunut. Itse asiassa olen pelannut erilaisia pelejä koko ikäni. Lapsuudenkodissani pelattiin usein erilaisia lautapelejä, kuten Monopolya, Afrikan … Jatka lukemista


Newliner sponsoroi arkistot - NewLiner Blogi\nKategoria: Newliner sponsoroi\nHome / Archive by Category "Newliner sponsoroi"\n17maalis 2017 by Marjo-Riikka Tuominen\nHelmikuun viimeisenä tiistaina nousin parin viikon kisatauon jälkeen jälleen lentokoneeseen. Määränpääni oli Kanadan pääkaupunki Ottawa ja maailmancupin päätösosakilpailu. Tästä kisasta muodostui äärimmäisen jännittävä ja monivaiheinen. [caption id="attachment_450" align="alignnone" width="425"] Mynttisen kanssa ensimmäisesstä heatissä laskivat Dallago (AUT), Iulianello (USA) ja Bergeson (USA). Mynttinen kuvassa oikealla. Kuva Balazs Gardi/Red Bull Content Pool[/caption] Keskiviikkoiltana kävimme katsomassa minkälainen rata meitä odotti. Se oli ehdottomasti hienoin ja massiivisin rata mitä olen koskaan nähnyt. Pituutta oli vain 370 metriä, mutta se oli täynnä erilaisia esteitä, hyppyreitä ja droppeja. Korkeuseroa oli 35 metriä. Hienoa oli, että osa radasta oli rakennettu kanaalin sisälle. Valtavat valojärjestelmät, kaiuttimet ja screenit kruunasivat tulevan näyttämön! Kävimme radan kohta kohdalta läpi ja löysimme sieltä ne kaikkein kriittisimmät paikat. Torstai-iltana pääsimme vihdoin kokeilemaan rataa. Sää oli muuttunut sateisesta tuuliseksi pakkaskeliksi. Ennen laskua pahiten mahanpohjaa…


BEYONCÉ: Beyoncé - Soundi.fi\nSoundi » Levyarviot » BEYONCÉ: Beyoncé\nArvio julkaistu Soundissa 1/2014. Juho Kankaanpää 5.2.2014\nBeyoncé Knowles on siirtynyt kauas ensimmäisen sooloalbuminsa Dangerously In Loven pikkutuhmasta groovesta. Laulajattaren viides studioalbumi on kylmän synteettinen: klubibiitit ovat agressiivisen päällekäyviä ja taustat läpeensä elektronisia. Jotkut sovitukselliset ratkaisut tuovat mieleen jopa Burialin tai The Weekndin.\n14 uuden kappaleen lisäksi jo paljon kohinaa aiheuttanut albumijärkäle sisältää 17 musiikkivideota erillisellä dvd:llä. Levottomien ja provokatiivisten videoiden mukaan elämä on pelkkää hedonistista mässäilyä. Samanlaisen vaikutelman saa myös monista sanoituksista. Se paikoin kiehtoo ja paikoin puistattaa.\nLevyntekoon on osallistunut liuta menestyjiä: Jay-Z:n ja Beyoncén yhteinen Drunk In Love on vahva näyte siitä, kun kaksi vuosikymmenen suurta musiikkivaikuttajaa lyöttäytyy yhteen. Justin Timberlaken kädenjälki taas kuuluu Blow’n ilkikurisissa R&B-rytmeissä.\nHittimateriaalia siis piisaa aina Partitionin lattiaa tärisyttävästä bassolinjasta Hauntedin teatraaliseen paisutteluun. Musiikkivideoista edukseen erottuu yksinkertaisuudellaan Houstonin kaduilla kuvattu No Angel.\nJumalattoman kuran ja suureellisten hittien raja on häilyvä, mutta tällä levyllä röyhkeys ja pinnallisuus toimivat.


F1-talli AlphaTauri julkaisi ensi kauden kuljettajansa | Penkkiurheilu.com\nF1 talli AlphaTauri on julkaissut ensi kauden kuljettajakaksikkonsa. Red Bullin kakkostiiminäkin tunnettu talli on jatkaa tältä kaudelta tutuksi tulleella kaksikolla Pierre Gasly ja Yuki Tsunoda.\nGaslyn jatkosopimus oli odotettu, sillä ransakalainen on yltänyt AlphaTaurilla jopa sensaatiomaisiin suorituksiin. Viime kaudella Gasly nappasi voiton Italian Monzassa ja tältä kaudelta löytyy palkintopallille oikeuttava 3. sija Azerbaidzhanista.\n25-vuotias Gasly on edustanut F1-uransa aikana myös Toro Rossoa sekä Red Bullia. Miehen paras sijoitus MM-sarjassa on kauden 2019 7. sija, jolloin hän aloitti kautensa Red Bullin tiimissä ja vaihtoi kesken kauden takaisin Toro Rossolle.\nNyt Gasly on MM-sarjassa sijalla 8. mutta uran parhaaseen sijoitukseen alkaa olla matkaa. Edellä oleva Carlos Sainz on 23,5 pistettä edellä ja sijan 6 Charles Leclerc 26 pistettä edelllä ranskalaista.\nAlphaTaurin toinen kuljettaja Tsunoda ajaa ensimmäistä kauttaan moottoriurheilun kuninkuusluokassa. Nuori japanilainen on onnistunut keräämään tällä kaudella jo 18 MM-pistettä, jotka riittivät näytöiksi jatkosopimukselle. Vasta 21-vuotiaan kuljettajan kauden paras sijoitus (6.) tuli Unkarin GP:ssä.\nAlphaTauri on valmistajien MM-pisteissä kuudentena vain 6 pistettä Alpinea perässä, kun ajamatta on 10 osakilpailua.\nF1-piireissä odotetaan vesi kielellä, koska Mercedes-AMG paljastaa ensi kauden kuljettajakaksikkonsa. George Russellin odotetaan ottavan Valtteri Bottaksen jättämän paikan.\nValtteri Bottaksen korvaaja julki – George Russell monivuotisella sopimuksella Mercedekselle


Joulukalenteri: Maanantai 16.12.2019 – Simeon ja Hanna\nArkkipiispa Leo lukee karjalankielistä Muumi-kirjaa nuoremmalle pojanpojalleni Samuelille 5.12.2010. (Kuva: Hellevi Matihalti)\nKarjalan ja koko Suomen arkkipiispan (2001) Leon virkaanastumispäivä\nJouduin kerran kirjoittamaan hänestä esittelyn, kun hän vielä oli Oulun metropoliitta ja hänellä oli kiirein aika hiippakunnassaan; lehti oli kuitenkin jo menossa painoon. Tarkoitus oli, että Aamun Koiton silloisen toimituskunnan jäsenet esittelisivät itsensä lukijoille – vuosi oli 1992.\nNiinpä minä sitten kirjoitin.\n”Tulin sanoneeksi: kirjoita niin kuin haluat. Ja hän kirjoitti.\n”Synnyin Pielavedellä vuonna 1948, kesä on ollut kaunis silloin. Minut vihittiin papiksi Leo Makkosena vuonna 1973, mutta senhän kaikki tietävät. Niin kuin tietävät, että minut vihittiin piispaksi kuusi vuotta myöhemmin ja Oulun hiippakunnan metropoliittana aloitin 1.1.1980. Edellisenä vuonna minut oli valittu ensimmäisen kerran myös PSHV:n puheenjohtajaksi. Olen luvannut jatkaa siinä tehtävässä tämän kauden loppuun.\n”Rakastan työtäni Veljeskunnassa, tunnen, että sillä yhä on tärkeä tehtävä kirkkokunnassamme aivan samoin, kuin näen Aamun Koiton jatkuvasti yhä merkittävämpänä keskustelufoorumina, tiedottajana ja uskon viestinä ajassamme. Rakastan Karjalaa, niin kuin sellainen, joka tunnustaa sieltä tulevansa ja joka kantaa mielessään, myös maallisessa mielessä, ikuista koti-ikävää. Mutta en usko kummankaan rakkauteni riistävän osaakaan siitä rakkaudesta, mitä tunnen hiippakuntani kaittavia kohtaan. Aikani käy joskus lyhyeksi, riittämättömäksi, ja kukapa meistä ei tuntisi itseäänkin välistä riittämättömäksi.\n”No, niin hän oli kirjoittanut. Luin tekstin tietokoneliuskalta, ja vähän naurahtaen päätin antaa sen olla niin kuin se oli kirjoitettu.”\nSittemmin hänestä tuli Helsingin metropoliitta ja vuonna 2001 hänet valittiin Karjalan ja koko Suomen arkkipiispaksi. Kun arkkipiispan istuin siirrettiin Helsinkiin myös arkkipiispasta tuli Helsingin ja koko Suomen arkkipiispa.\nEdellinen Joulukalenteri: Sunnuntai 15.12.2019\nSeuraava Joulukalenteri: Tiistai 17.12.2019