Naksupapuni: maaliskuuta 2009\nTulin juuri kurkistamaan tänne ja huomasin,että hieman reilussa kahdessa viikossa käviälaskuri on laskuttanut yli sadan.\n(laitoin sen tänne 11pvä)\nKiitos ihan jokaiselle sivulla vierailleelle ja toivottavasti tulet toisenkin kerran!\nTässä juuri otettu kuva lapsosista. Isommat jo yökkäreissään odottamassa hauskoja kotivideoita.\nPikku mies mustikkakeitot poskellaan ; )\nIltapesut ja yökkärin vaihdot hänen osaltaan tekemättä ja siihen puuhaan suunnataan juuri nyt.\nLähettänyt minny klo 19.44 3 kommenttia:\nOlin eilen jo bloggaamassa tämän,mutta sitten tulikin muuta puuhaa ja ennätin vain tallentaa kuvat koneelle jotenka nyt palaan sitten eiliseen aamuun ;)\nSeiskalta herättiin kuten aina ja normaalit puuhat käynnistyykin aina heti aamusta. Kuinka lapset jaksavatkin olla energiaa tulvillaan suurinpiirtein heti kun silmät aukaisevat...\nMutta siis minulla oli jo puolen yhdeksän aikaan sämpylätaikina kohoamassa ja ysin maissa sitten päästiinkin leipomaan.\nPapu neitonen keskittyy :o)\nTässä sitten lasten aikaansaannoksia\nUuniin mars mars\nNäin makoisilta ne näyttivät valmiina\nKolme pellillistä niitä aikaiseksi saatiin. Tässä kuvassa taustalla näkyvät lasit ovat isompien lasten itse maalaamia. Nämä oli tehty myöskin siellä kerhon kummipäivässä.\nNam! Hyvältä maistuu!\nEsikoinen ei malttanut edes kameraan katsoa :D\nTähtisilmä Naksullekin sämpylät maistuu\nPellillinen niitä sitten siinä uunituoreita tuhottiinkin.\nOn se vaan jännä mitenkä oma tekemät sämpylät ovat sata kertaa parempia kuin kaupasta ostetut. Näihinkin taikinaan laitoin vähän sitä mitä kaapista löytyi...hiutaleita,muussijauhetta (oon ostanut kaappiin ihan vain sämpylöitä varten) ruisjauhoa jne.\nSitten olikin masu täynnä hyvän makuisia tuoreita sämpylöitä ja äidin oli mukava suunnata shoppailemaan, pääsin ihan itsekseni :o)\nMies nappasi lapset autoon ja paineli piipahtamaan vanhempiensa luona.\nHmm...kivasti kyllä löysinkin ostettavaa,mutta en sitä mitä lähdin etsimään.\nHakusessa oli itselleni pitkät housut,mutta tuntuu joka paikka olevan nyt farkkuja pullollaan ja niistä en välitä.\nKoitan saada tänään vielä shoppailuraportin aikaiseksi, kuvatkin on jo koneella.\nKävin kurkkaamassa hetki sitten me&i kesä-tarjonnan. Muutama oli sellainen vaate jotka varmaankin tilaan 4.4. pitämiltäni kutsuilta.\nJotkut vaatteet eivät iskeneet ollenkaan.\nMitäs te muut tykkäätte heidän kesä tarjonnastaan????\nLähettänyt minny klo 20.23 Ei kommentteja:\nKuten kuvasta näkyy niin bongasin juuri hetki sitten Lindex.se sivuilta ihanaisia traktoreita!\nNäistä kokoina tarjolla 56-92cm ja näyttivät olevan "ota kolme maksa kaksi" sarjaa.\nNäitä pian myymälään! Tai sitten nappaan Tukholmasta meille :o)\nNämä kyllä nimittäin listaan meidän pikku miehelle osastoon "pakko saada"\nEtenkin kun on ihan oikeastikin kesää ajatelle tarvetta näille lyhythihaisille bodyille!\nNäitä valas-bodyja oli myöskin ilmestynyt noille samoille sivuille.\nTämän värityksen lisäksi tarjolla oli kaksi muutakin vaihtoehtoa.\nJa näitähän siis saatavana 56-86cm\nNäistä en ihan varmasti menisi sanomaan,että meille ilmestyy...\n(myöhemmin on luvassa postaus siitä kuinka käy kun äiti syventyy oikein ajatuksella salaisen ystävänsä blogiin...........................)\nLähettänyt minny klo 18.51 4 kommenttia:\nOllutkin niin vauhdikkaita päiviä nyt tässä,että ei ole koneellekaan juuri ennättänyt ja kun on ennättänyt niin on ollut vaan sellaiset pakolliset jutut ja bloggaus hieman jäänyt.\nMonta juttua on kyllä mielessä mitä pitäis kirjoitella,mutta kun vaan saisi ne kirjoitettuakin =D\nIsompien lasten ollessa reissussa ja miekkonen sekä keskiviikkona että torstaina omilla menoillaan me oltiin sitten Naksun kanssa sukuloimassa ja kotiin tultiin vain nukkumaan.\nPerjantaina tein kirpputori kierroksen josta sain muutaman kivan löydön ja niistäkin ajattelin jossakin vaiheessa kirjoitella enemmän (nyt ei voi kun kuvia ei ole koneella)\nPerjantaina lapset sitten kotiutuivat ja la aamuna suuntasivat kerhoon viettämään kummipäivää Papun kummit lähtivät mukaan.\nHauskaa oli kuulemma ollut, puolin ja toisin.\nHeillä oli ollut erilaisia askartelupisteitä ja kotiin toivatkin mm pipareita, laivan ja istuttamiaan vehnän oraita.\nKivoja kyllä tälläiset tapahtumapäivät :o)\nTänään oltiin makkaran paistossa laavulla joka ei tänään ollut ihan niin onnistunut reissu kuin viimeeksi kun nyt oli kiusanamme ikävä tuuli,mutta siitä selvittiin ja makkarat tuli syötyä.\nEn kyllä tälläkään kertaa sitä itse syönyt...\nMutta nyt täytyy jälleen mennä kun ei nuo pyykit tuolta koneelta itsekseen kuivumaankaan hyppele vaikka niin kovasti toivoisinkin ;o)\nTässä koko kolmikko (n.kuukauden vanha kuva kylläkin...kun koneella ei nyt tuoreempia valitettavasti tarjolla)\nLähettänyt minny klo 15.39 4 kommenttia:\nEilinen ilta sujui tavaroita pakaten ja tarkistellen,että kaikki varmasti tulee mukaan.\nLiukurit,sukset,kirjat,pelit,piirustus välineet ja paperit, vaatteet...jopa pyykkitelineeltä muutama vaate oli pakko saada mukaan.\nAamulla sitten normaaliin tapaan seiskalta herätys ja lapset avasivat telkkarin. Itse laitoin kahvin tippumaan ja valmistelin lasten aamupalan.\nSiinä sitten syötiin ja vielä piti varmistella,että onko se ja tämä ja tuo varmasti mukana ;o)\nSitten seurasikin lasten odottama puhelu, kyyti on tulossa!\nVielä hetken ennättää lastenohjelmia katsella.\nPIM POM kuuluu ovelta ja kaksikolla kiire ovelle!\nPikaisesti tavarat autoon, mennään jo.\nHyppäys ulkovaatteisiin ja omat leluja täynnä olevat reput selkään.\nSuukko ja halaus äidille ja pikku veljelle.\nVielä puolin ja toisin vilkutukset ovelta ja kipitys autoon.\nÄiti,perjantaina taas nähdään,mutta soitellaan me kyllä sitä ennen.\nMe mennään mummon ja vaarin kanssa Vaasaan.\nÄidin ennättää kyllä tulla ikävä.\nLähettänyt minny klo 10.33 4 kommenttia:\nMe ollaan tänään saatu viettää oikein ihanaa aurinkoista sunnuntaita!\nJopa aamuni alkoikin ihanasti kun sain piiiiiiiiiiiiiiitkääääääääääääästä aikaa nukkua hieman pidempään kuin normaalisti,sillä mies nousi lasten kanssa.\nRikkonainen yö minulla olikin takana kun alkoi yöllä hammasta särkeä :(\nKun sitten kaksikymmentä vaille9 nousin sängystä ja avasin verhon niin aurinko paisteli jo ihanasti.\nMikäs siinä oli aamukahvit nauttia ja lehti lukea kun aurinko niin mukavasti tervehtii.\nKun sitten miekkonen ehdotteli,että mitäs jos lähdettäisiin porukalla makkaranpaistoon.\nInnostuin ajatuksesta vaikkakaan en itse syö makkaraa (tai mitään muutakaan lihaa) ja vaikka olinkin sekä hammassärkyinen että menkkakipuinen. Särkylääkkeen toki nappasin.\nKun päästiin sitten laavulle niin käveltiin hieman ympäristössä ja Papu neitonen halusikin sitten jo mäkeä laskemaan.\nSitten olikin jo nälkä iskeä ja tyttönen kipitteli odottelemaan makkaroiden paistumista.\nKun ne eivät tuntuneet lapsista paistuvan ollenkaan niin niitä piti sitten tulla vierestä oikein katselemaan,että tapahtuuko niille mitään ;o)\nEsikoisemme ei siis ollut mukana vaan oli muualla kyläilemässä.\nJa tässä sitten loppuun vielä kuvaa siitä millaisissa maisemissa me oltiinkaan makkaranpaistossa. Tämä vaan jotenkin sen puoleen huono kuva (vaikka maisema kaunis onkin) että tässä nyt sitten ei satu sitä aurinkoa enää näkymään. Myöhemmin sitten ilmestyi kyllä taas esille.\nKunpa vaan aamusella olisi taas yhtä kaunis ilma.\nEn tiedä vielä onko kerholle kävelyä ohjelmassa.\nHammaslääkäriin täytyy ainakin soitella ihan heti aamusta,että pääsisi tästä kivusta eroon.\nTämä särky on yksi kauheimmista mitä tiedän, hammassärky siis niinkuin yleensäkin.\nJa nyt kun tässä muistan niin onnittelut bloggari ystävälleni Meemulle pojasta!!\n(heidän pikku kolmonen syntyi kylläkin jo 6pvä,mutta nyt vasta muistan onnitella täällä)\nLähettänyt minny klo 21.28 2 kommenttia:\nLähettänyt minny klo 16.16 4 kommenttia:\nOlen ollut koko päivän bloggaamassa,mutta aina on tullut jotain muuta. Ainakin jotain mukamas tärkeää ja olen sitten unohtunut puuhaamaan kaikkea muuta...nyt sitten viimeinkin koneen äärellä.\nMeillä on ollut tänään natinaa, kitinää, riitaa, huutoa,mekkalaa, lasten tappelua, kiukkua, itkua, kiusantekoa yms arestejakin olen juotunut jakelemaan ihan riittävän määrän.\nKaukana se riidattomuus ja rauha mikä eilen oli.\nMitenkä se aina meneekin niin,että juuri sattuu sitten ne huonot päivät aina kaikille lapsille samaan aikaan....eikä äitikään silloin tietenkään ole parhaimmillaan.\nSe on kyllä mukava sinänsä,että kun meno sisällä menee oikein hurjaksi niin lapset saa laitettua ulos purkamaan suurimmat höyryt pois =o)\nSillä aikaa sitten saa äitikin sisällä tehtyä jotain hommia kun silmäilee samalla kaksikkoa (+naapurin tyttöjä) ulkona.\nHommat ei kylläkään etene mihinkään jos on pieni ihminen joka on juuri sillä hetkellä vailla jotain juotavaa taikka syötävää taikka haiseva lasti vaipassaan taikka on muuten vain mäyryämis tuulella niinkuin tänään meidän pikku ukko.\nMe tänään mm.pyykkejä leviteltiin niin,että pikku mies oli sylissäni ja toisellä kädellä yritin saada vaatteet edes jonkinlaiseen ojennukseen pyykkitelineelle. Lattialla pikkuinen mies ei viihtynyt alkuunkaan.\nNyt on kuitenkin iltapala nautittu ja lapsille iltapesut suoritettu, äidillä kupillinen kahvia nenän edessä ja pian alkamassa Liverpool:n peli telkkarista ;o)\nSiinä nautintoa tälle äidille tämän päivän päätteeksi.\nLoppuun laitan kuvan meidän kiukku-Naksuttimesta isoveikan Martti-auton kimpussa ja rinkeliä on suu taynnä :o)\nLähettänyt minny klo 21.07 2 kommenttia:\nMeillä tänään kerhopäivä. Ja mies autoneen töissä.\nMainittakoon sitten tähän väliin,että olen itse kortiton ja asutaan sellaisella asuntoalueella,että on matkaa joka suuntaan.\nNo niin...eipä siis muuta kuin kolmikolle vaatteet niskaan, rattaat mukaan ja tossuja toisen eteen kerhoa kohden.\nVaikka kyllä varmaan kymmeneen kertaan aamulla mietin,että kannattaako lähteä. Nimittäin jo illalla minulle iski paha olo joka jatkui aamullakin ja jouduin oksentamaankin kun sängystä nousin =( heti ekana ajattelin,että nyt se liikkeellä oleva oksutauti siis rantautuu meillekin.\nKummasti kyllä olo helpotti tuohon oksuun ja päätin siis lähteä.\nPuoli tuntia meiltä kestää kerholle joskus enemmänkin jos lapsia laiskottaa, tai äitiä =o)\nIsompien jäädessä kerhoilemaan suunnattiin Naksuttimen kanssa kauppaan kun kaksi tuntia aikaa. Sitten isommat kerhosta pois ja kotiin tekemään ruokaa ja muiden kotitöidenkin kimppuun.\nNyt on sitten kaikilla masut täynnä ruokaa ja pikku mies on ollut unillaan nyt jo jonkin aikaa, isommilla lapsilla tuntuu leikit menevän yksiin tuolla huoneissaan ja äidillä kupillinen kahvia nenän edessä ja hyvä fiilis reippailusta.\nJännä mitenkä se aina onkin niin vaikeaa päästä liikkeelle,mutta sitten kun saa jutun päätökseen niin on vallan hyvä mieli ja läskitkin saaneet kyytiä =D\nLähettänyt minny klo 14.26 2 kommenttia:\nLähettänyt minny klo 13.41 1 kommentti:\nOlisi tarkoitus tänään lähteä hieman kauppoja kiertämään...\nMuutaman ihanuuden kesää ajatellen bongasin netistä ja kun kerta saattaa mahdollisuus olla päästä kaupoille niin onhan se mentävä liikkeidenkin tarjonta katsastamaan ;)\nMeillä vaan täällä maalla tuntuu ettei läheskään kaikki vaatteet eksy liikkeeseen asti,etenkään lindex:llä.\nJoskus joutuu tuttujakin vaivaamaan omien ostosten suhteen...\nViimeisin vaivaus on viidakoneläin haalari jonka hankki kanssablogistini vauvalta =o)\nVilkutuksia vaan poikien äidille jos satut tänne eksymään.\nTermiittejä olisi mukava "tavata" edelleenkin ;o)\nMutta siis miekkonen on tänään menossa toimitsijan hommiin jäähallille ja jos vaan lapsosten päikkärit sattuu niin,että ennättävät heräämään ennenkuin miehen pitää lähteä niin hyppäämme kyytiin ja painelemme shoppailemaan...\nKunhan kaupoilla on pyöritty tarpeeksi ja jotain välipala ainesta napattu mukaan niin suunnataan bussilla sitten jonnekin kahvittelemaan/välipalalle.\nMiekkonen lupasi sitten lätkäpelin jälkeen poimia meidät jostain kyytiin (missä sitten ollaankin silloin) Kun vaan lapset heräilee ajoissa niin pääsisi äiti katsastamaan kevät-/ kesävaate tarjontaa kun kolmikolla on kaikilla sille ihan oikeasti tarviskin.\nLähettänyt minny klo 9.17 Ei kommentteja:\nOnko joku nähnyt näitä jo liikkeessä??\nMinulla nämä ovat ostoslistalla pikku miehen kesää ajatellen,mutta ainakaan meidän lindex:llä en ole tavannut....\nKuvat nappasin lindex.se sivuilta.\nLähettänyt minny klo 22.19 10 kommenttia:\nIhanainen tunika tyttöselle (tähän tykästyi sekä äiti,että tytär)\nSekä yökkärit pienelle. Ovat kyllä niiiin reiluja,että\nmenee aikaa ennenkuin ovat pojalle sopivat =)\nMeillä olikin jälleen kerhopäivä.\nNyt sinne meneekin sitten molemmat isommista kun Papu-neitonenkin aloitti kerhoilut maanantaina.\nOn kyllä niin reipas tyttönen etten uskonutkaan tulevan mitään vaikeuksia aloituksessa ja onhan hänellä siellä veikka ns.turvanaan sekä samassa kerhossa on myös yksi naapurimme tyttö kolmikosta. Ei kerhopäivässä mitään ongelmaa siis,mutta kotona tyttö kertoi ettei ollut uskaltanut mennä ollenkaan toisten tyttöjen kanssa leikkimään.\nTottahan toki se tutustuminen ottaa oman aikansa,mutta oli jotenkin ihan outo kommentti tytöltä joka on aina ollut kaikkien kaveri eikä ole koskaan ikinä ketään edes meinannut ujostella.\nKaipa hän siellä tyttöihin sekä tietty poikiinkin tutustuu =o)\nJuups,jätettiin lapset siis kerhoilemaan ja suunnattiin miehen sekä Naksun kanssa katsastamaan mammuttimarkkinat...\nMielestäni se on hassua kun, ainakin meille, kyseisten markkinoiden tarjoukset tulee vasta postin mukana. No,nytpä sitten olin eilen illalla positiivisesti yllättynyt kun sähköpostiin olivat mainokset tupsahtaneet.\nKuten otsikkokin kertoo niin olimme siis ruokaa ostamassa,mutta kuten voitte kuvitella niin kyllähän siltä muutakin mukaan tarttui...\nYökkärit pienimmälle 2kpl 10€ sekä tunika neidolle ja collegepaita esikoiselle myöskin yhteensä saman 10€ sit mukaan tarttui itselle alusvaatetta sekä toppahanskat.\nKuin myös ostoskärriin hyppäsivät tutan panda-sarjan body ja housut 7€/kpl jotka olivat ihan normi tarjouksessa ei mammutti juttuja.\nToki sitä ruokaakin muistettiin ostaa,ei tarvii sentään näitä mainitsemiani vaatteita syödä =D\nLaitan kuvat ostoksista,jos vaan osaan ne tähän liittää.... ; )\nKylläpä osasin joo,mutta en oikeaan paikkaan..=D\nKuvat tulee siis myöhemmin...\nLähettänyt minny klo 15.27 Ei kommentteja:\nTännepä se minäkin sitten tupsahdin =o)\nPalaan sitten bloggailemaan enemmän kunhan\nopettelen tämän ensin =D\nLähettänyt minny klo 17.44 1 kommentti:


Koronavirus ja shakki - Sivu 5 - Shakkifoorumi\nLukematon viesti Kirjoittaja Mika Lako » 23 Maalis 2020 17:05\nNyt kannattaa ajatella positiiviseseti. Kun kaikku muu urheiluun viittaava on pannassa, niin median urheilusivut täyttyvät shakista!\nUraa! Uraa! Ural\nhttps://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/maa ... #gs.1ew8t9\nLukematon viesti Kirjoittaja Arto Lindholm » 23 Maalis 2020 18:37\nPekalle: Ota Pekka rauhassa, jottei ääkköset mene sekaisin. Faktoja tuntuu olevan monenlaisia. Fakta on sekin, että shakin pelaajia on vähemmän kuin ennen. Taitaa vanhuus iskeä, kun pelaajamäärät yhä vain laskevat? Meidänkin kerhossamme pelaajien keski-ikä ponnahti kunnolla ylöspäin, kun kaksi kerhoa yhdistyi. Toki taso nousi, mutta kuinka pitkäksi aikaa. Nuoria pelaajia ei ole liittynyt aikoihin, tietääkseni. Tuskinpa tämä on pelkästään meidän kerhomme ongelma. Mikäli maamme shakillinen taso ja pelaajamäärät eivät nouse suomalaisin avuin niin sitten kannattaisi houkutella pelaajia ulkomailta? Ehkäpä siirrymme kokonaan pelaamaan nettishakkia? Nettishakin hyvänä puolena on se, että voi välillä noutaa jääkaapista olutta ja makkaraa.\nLukematon viesti Kirjoittaja Aleksi Olander » 24 Maalis 2020 20:45\n23 Maalis 2020 18:37\nJotain tekemistä voi tietysti olla myös siinä, että tekeekö seura aktiivista nuorisotyötä. Esimerkiksi Aatoksen, EtVaS:in, MatSK:in, Tammer-Shakin ja TuTS:in (muutamia mainitakseni) tilanne on aika erilainen, kun uusia nuoria pelaajia houkutellaan aktiivisesti. Nuorien lisenssipelaajien määrä on ollut kasvussa viime vuosina ja koululais/junnukisojen osallistujamäärät ovat todennäköisesti korkeammat kuin koskaan. Tai ehkä joskus 40 vuotta sitten on jossain yksittäisissä kisoissa voinut olla enemmän porukkaa, siitä en osaa tarkkoja tilastoja antaa.\nLukematon viesti Kirjoittaja Arto Lindholm » 25 Maalis 2020 17:36\nAleksille: Kasvussa? MIten sitten on mahdollista, että JSM:ssä, niin normaalin ajan kuin pikapelien osalta pelaajien/joukkueiden lukumäärä on mennyt alaspäin? Trendi on ollut jo pitkään samanlainen. Eikös JSM:ssä lopetettu yksi divisioona pelaajamäärän vähenemisen vuoksi? Toki on seuroja, jotka hoitavat hyvin nuorisotyötä. Nämä isommat seurat saavat myös nuoret kerhoihinsa vaikka lähempänäkin saattaisi olla hyvin toimiva pienempi kerho. Väitän kuitenkin, että monet kerhot ukkoontuvat, koska eivät saa niitä nuoria omiin kerhoihin, kun kauempana on houkuteltavampi kerho, jonne myös kaveritkin menevät. Jossain vaiheessa toiminta on vähentynyt niin paljon, että kerho lopetetaan ja siirrytään koronaan tai bilikseen.\nLukematon viesti Kirjoittaja Jari Järvenpää » 25 Maalis 2020 17:47\nArto puhuu asiaa minunkin mielestäni siinä mielessä, että Suomen suurimpiin kaupunkeihin käsittääkseni ajautuu selvästi helpommin nuoria pelaajia. Muualla niitä on hankala saada, vaikka nuoria valmennettaisiinkin. Mielestäni myös edelleen on ongelma, että koulushakkikerhoista moni nuori pelaa todella harvoin ja todennäköisesti lopettaa muutaman vuoden sisällä. Pelaaja saattaa olla selolistalla virallisesti "aktiivinen", mutta liian usein pelaaminen keskittyy vain koululais- ja nuorten kisoihin. Tiedän toki Tampereelta monia nuoria ketkä ovat pelanneet vuosia, mutta helposti on voinut minultakin jäädä huomaamatta ne lopettaneet. Tämä vain esimerkkinä, ei mitenkään moitteena ketään kohtaan.\nLukematon viesti Kirjoittaja Petri Pitkänen » 25 Maalis 2020 18:10\n24 Maalis 2020 20:45\nKannattaa huomata että nuorisotyöhön panostaminen nostaa harrastajamäärää mutta paljon enemmän se nostaa vaihtuvuutta. Noissa nuorisokisoissa taitaa 1 luokkalaisten sarjassa olla yleesnä enenmän osanottajia kuin 6lk, yläkouja ja lukio yhteensä.\nNuorisotyöllä on äärimmäisen vaikea saada aikaseksi uusia nuoria/nuoria aikuisia joukkueeseen. Lapset kokeilevat montaa asiaa ja kaikki ei kiinnosta kaikkia. Vaikkapa Go;ssa vaihtuvuus on paljon pienempi kun pelin pariin erikseen hakeudetaan aikuisena ja tiedetään kohtuu hyvin mitä se on.\nMatSK nuorisotyöhön panostamisen 1 juttu on yhdistyksessä toimivan ammattishakkiopettajan toiminta. Olettaisin että ainakin tampereella tilanne on saman. Kovasti epäilen, että samanlaista toimintamallia voisi soveltaa kovin suuressa osassa maata.\nEli jos joku keksis millä sitä noin yliopistoikäistä väkeä saa lajin pariin niin sillä olisi suurempi vaikutus vaikkapa lisenssituloihin. En vaan nyt osaa kuvitella mitään mekanismia millä se onnistuisi.\nLukematon viesti Kirjoittaja Aleksi Olander » 26 Maalis 2020 11:54\n25 Maalis 2020 17:36\nJSM:ssä ei ole lopetettu yhtään divisioonaa pelaajamäärän vähenemisen vuoksi, eikä joukkueiden lukumäärässä ole mitään selkeää trendiä ollut viime vuosina. Joitain seuroja on jäänyt pois ja joitain uusia on tullut mukaan. Se on totta, että nuoria ei vaikuta joukkuepikapelit kiinnostavan kovin paljoa ja joukkueblixtien osallistujamäärät ovat olleet jonkinlaisessa laskussa, mutta on siinäkin ollut selvää vaihtelua vuosittain.\nOlen ihan samaa mieltä, että monet kerhot ukkoutuvat ja kerhoja loppuu varmasti. Olen kuitenkin siitä syystä koittanut osallistua keskusteluun, että asiaa ei ainakaan auta eri keskustelijoiden enemmän tai vähemmän hatariin heittoihin perustuvat tuomionpäivän analyysit, kuinka shakki tulee ikään kuin vääjäämättä kuihtumaan pois ja kaikki ideat tyrmätään. En minä ainakaan ajatellut luopua toivostani siitä että suomalaisen shakin pelaajamäärät voidaan saada nousuun, olisi aika masentavaa olla hallituksen jäsenenä jossain Titanicin varmuudella uppoavassa laivassa.\nJa Petrille: yliopistoikäisen porukan saaminen lajin pariin on hyvä ja toteutuskelpoinen idea. Viime vuonna esimerkiksi Aallon kauppakorkeakouluun eräs alakouluikäisenä shakkia harrastanut opiskelija perusti shakkikerhon, jonka kuukausitapaamisissa käy kymmeniä shakista innostuneita aloittelijoista mestaritason pelaajiin. Olin vetämässä kerhon uusille jäsenille shakin peruskurssin syksyllä, ja osallistujia on lähes parikymmentä. Kerho on osallistunut jo viime kesän joukkueblixteihin puulaakijoukkueella, ja harkitsee vakavasti liiton jäsenyyttä ja ensi kauden divaripeleihin osallistumista. Keväällä on myös Itä-Suomen yliopistoon perustettu vastaava kerho, ja KSY on muutenkin tehnyt loistavaa työtä uusien n. tuota ikäluokkaa olevien pelaajien houkuttelemisessa.\nEi tämä ole mitään kovin vaikeaa tai vaadi mitään monimutkaisia mekanismeja, ainoastaan jonkun tyypin sieltä yhteisön sisältä joka käärii hihat ja lähtee tekemään jotain. Hyviä esimerkkejä on jo, mutta lisää tekijöitä tarvitaan.\nKyllä shakki kiinnostaa jossain määrin varmaan suurinta osaa ihmisitä ja on lajina vetovoimainen. Potentiaalisia uusia harrastajia on vaikka kuinka, shakkiväki on vaan hiukan huonoa tavoittamaan heitä. Olisin enemmän huolissani, jos shakin pelaaminen olisi äärettömän ikävystyttävää puuhaa joka ei vanhoja ukkoja lukuunottamatta kiinnostaisi ketään.\nLukematon viesti Kirjoittaja Arto Lindholm » 26 Maalis 2020 21:34\nAleksille: Selitä mitä selität. JSM-blikstien osallistujien määrät ovat vähentyneet vuosi vuodelta, ainakin minun kokemuksestani. Tämä on alaspäin menevä trendi. Toki voit työntää pääsi hiekkaan ja toivoa, että löydät kadonneet shakinharrastajat sieltä hiekan alta strutsin munien seasta. Suomessa syntyvyyden ja kuolleisuuden raja on kapsahtanut negatiiviselle puolelle, muistaakseni muutama vuosi sitten. Ei tarvitse arvuutella kovin paljon voisiko tällainen trendi vaikuttaa myös esim. shakinharrastajien ikäjakaumaan? Niin paljon nuoria ei tule Suomen shakkielämään, että he pystyisivät määrällään korvaamaan vanhenevat pelaajat. Yksi plus yksi ei ole tässä tapauksessa kaksi vaan miinus yksi. Suomessa tarvitaan, yksinkertaisesti, enemmän ihmisiä. Mikäli Suomen omat kansalaiset eivät lisäänny riittävästi ja tuota uusia shakinpelaajia, niin sitten niitä pelaajia pitää saada ulkomailta. Yksinkertaista logiikkaa, jonka laskemiseen ei tarvita yliopistojen ja korkeakoulujen tietokoneita. Helmitaulu riittää. Taidanpa tästä mennä hörppäämään lasillisen Corona -brandya, kun sitä tänään löytyi Alkosta. Kannattaa käydä huomenna Alkossa tankkaamassa baarikaapit, sillä ovet ehkä sulkeutuvat jo lauantaina.\nLukematon viesti Kirjoittaja Aleksi Olander » 26 Maalis 2020 22:04\n26 Maalis 2020 21:34\nAleksille: Selitä mitä selität. JSM-blikstien osallistujien määrät ovat vähentyneet vuosi vuodelta, ainakin minun kokemuksestani. Tämä on alaspäin menevä trendi.\nKokemuksistasi on tietysti ihan mielenkiintoista kuulla, mutta toinen vaihtoehto on myös tutustua faktoihin: https://www.shakkiliitto.fi/joukkuepika ... historiaa/\nVuosina n. 1994-2005 oli useampia isoja kisoja, sitä ennen oltiin 30 vuotta samoissa tai huonommissa lukemissa missä ollaan viimeisen kymmenen vuoden aikana oltu.\nKuten sanoin, nuoria ei joukkueblixtit hirveesti kiinnosta. Viime vuonna kisoissa oli nopeasti laskettuna n. 37 junioria, joka on reilu viidennes aktiivisesti kansallisella tasolla kilpailevista junnuista. Sen sijaan että tässäkin vaan piiloudutaan laskevan trendin taakse, niin järkevämpää olis miettiä miten saataisiin lisää juniori-, puulaaki- ja ulkomaalaisjoukkueita kisoihin.\nNo tämä keskustelu nyt ei enää mitenkään liity koronavirukseen ja shakkiin, mutta tuleepahan silti kommentoitua.\nLukematon viesti Kirjoittaja Arto Lindholm » 26 Maalis 2020 22:45\nAleksille: Luitko itse sitä linkkiä minkä laitoit esille? Mikäii vertaat viimeistä 11 vuotta, 2008-2018, esimerkiksi vuosiin 1991-2007, niin sinun pitäisi huomata jotain trendimäistä. Onko lukujen hahmottamisessasi jotain vikaa? Minä olen ollut melkein kaikissa noissa kisoissa. Tosin viime vuosi, 2019, jäi väliin. Vaikka en ole mestariluokan shakinpelaaja, niin osaan laskea lukuja yhteen ja erottaa niitä toisistaan.\nMikäli luit viimeisen viestini, niin siinä oli asia joka liittyi myös coronaan. Myös sitä aiemmassa viestissäni viittasin koronaan. Koronasta puhutaankin medioissa niin vähän, tuskin missään. Ihan harmittaa viruksen puolesta, että shakkifoorumissa puhutaan enemmän shakista kuin taudista. Sairaus sekin.\nKäyttäjiä lukemassa tätä aluetta: Majestic-12 [Bot] ja 64 vierailijaa


Hermostuneisuus ja pään äänet | Tukinet\nHermostuneisuus ja pään äänet\nKäyttäjä Helppo olla,täysi nolla aloittanut aikaan 01.02.2017 klo 23:16 kohteessa Moniääniset\nViimeksi päivitetty 4 vuotta, 8 kuukautta sitten käyttäjän Sinikka3 toimesta\nKäyttäjä Helppo olla,täysi nolla kirjoittanut 01.02.2017 klo 23:16\nOlen 31 vuotias mies pirkanmaalta, ja kärsin todella inhottavasta hermostuneisuudesta. Jos en tee mitään stressaavaa niin hermostusta ei tule. Mutta eipä niin voi oikein elää. En voi nykysin enää pelata omaksi ilokseni tietokoneella saatikka mitään rahapelejä edes pienellä panoksella tai muuta mistä voisi tulla stressiä. Esim. Jääkiekon seuraaminen televisiosta aiheuttaa minulle hermostuneisuutta livenä katsomisesta puhumattakaan. Työhaastattelut, töiden aloitus, uudet asia kuten vaikka auton osto, tai puhelimen yms yms. Aiheuttavat hermostuneisuutta. Hermostuneisuus saattaa kestää tunteja tai jopa päiviä. Kun hermostuneisuus iskee tuntuu että tekisi mieli viskoa kaikki tavarat ympäri kämppää ja lyödä nyrkki ovesta läpi. Ainut millä olen purkanut hermostuneisuutta on kova urheilusuoritus jolla saan sen poistumaan aika välittömästi. Mutta aina kun ei voi lähteä vetämään rääkkiä salille tai pihalle. Sitten kun nämä hermostuneisuudet ovat päällä ajattelen aina mitä tämä 10 vuotta kestäneen hermostuneisuus on aiheuttanut aivoilleni. Onko siellä jotain tapahtunut yms. Sitten jään pohtimaan niitä ja hermostuneisuus vaan kasvaa. Onko kellään mitään vinkkejä tai keinoja joilla saisi tai voisi yrittää laukaista hermostuneisuutta? Olisin todella kiitollinen jos löytyisi joku muukin samasta asiasta painiva sekä sellainen joka on löytänyt ratkaista tätä ongelmaa. Kiitos!\nKäyttäjä Warum kirjoittanut 10.02.2017 klo 22:32\nHengitykseen keskittyminen, rentoutusharjoitteet tai meditaatio. Nuo on mun keinoja hermostumisen lieventämiseen ja nyt tullut lukeminen mukaan yhä enempi. Jollain tapaa löytää sen keinon, jolla sen saa ns. katki ennen kuin se alkaa kunnolla, sillä mitä pidempään se jatkuu niin sitä pahemmaksi se koko ajan menee, tietynlainen oravanpyörä.\nKäyttäjä VelmuS kirjoittanut 15.03.2017 klo 09:17\nOletko koskaan ajatellut kokeilla hypnoosia? Mikään ei ole niin ihanaa ja rauhoittavaa kuin hypnoosi. Neuvoisin myös välttämään pelejä ja tietokoneita, ehkä myös televisiota - ne kyllä saavat kiihtymään.\nKäyttäjä Sinikka3 kirjoittanut 31.03.2017 klo 09:41\nKärsin itse kauan burnoutista ja pitkäaikaisesta masennuksesta. Yhtäkkiä kuin keho alkoi elämään omaa elämäänsä. Äänet tulivat, kaksi vuotta valvottuja öitä äänien kiusanteon takia, ne uhkasivat tappaa minut ja siitä seurasi totaalinen romahtaminen, kai koin psykoosinkin (en hakenut apua, joten sitä ei ole diagnosoitu). Hukuin aivan täysin noiden äänteen maailmaan hetkeksi. Menetin kyvyn esim. maksaa laskuja, kun näin numerot kyllä, mutta en saanut tietoa kulkemaan päästä käsille. En osannut kirjoittaa numeroita. Voi olla, että silloin oikeasti "kuolikin" jotakin väärää minussa, joka ei ole todellista. Todellinen ei voi kuolla. Siksi vaikka kauheita asioita on tapahtunut, lopussa on seisonut kiitos kuitenkin, koska kaikki uhka oli vain vieraalle minussa. Luulin, että se oli minä, mutta ei ollut. Minulla ei ole koko aikana ollut mitään hätää, kun näin jälkeenpäin asiaa katson.\nSitten aloin kysymään, mikä on mielen juttu ja mikä kehon juttu. Viisaat opettavat, että et sinä enkä minä ole keho emmekä mieli. Opetetaan vain tarkkailemaan omaa mielen toimintaa, jotta sen kuviot avautuisivat. Opimme ymmärtämään miten ja miksi toimimme kuten toimimme ja tunnemme mitä tunnemme. Tarkkailua, ihan rauhassa, sekaantumatta mielen luomaan draamaan tai lupauksiin. Sitten on keho, johon kai mieli vaikuttaa ja koen, että keholla on ihan oma muistinsa. Minä olen tässä, esim. menossa lääkäriin ihan rauhallisena, mutta keho alkaa oireilemaan valtavaa pelkotilaa ja stressiä. Muuta en minä ole osannut tehdä, kuin vain tarkkailla ja luottaa siihen, että maailmassa kaikki tulee ja menee. Myös tämä. Ja nyt yhtäkkiä kevät auringon paistaessa pitkäaikainen masennut kuin laukesi pois päältä. Keho on vielä valtavan kipeä, kun noilla äänillä tuntuu oleva raju ote kehostani. Jotenkin minä itse kuitenkin löysin kuin oman itseni takaisin. Pitkä "sielun pimeä yö" vain tuntuu nyt jotenkin päättyvän. On vielä juttuja, esim. nuo äänet, joita kohtaan on syvä lukko minussa. Missä se on, sitä en tiedä. On kuin mielen toinen puolisko pitäisi meteliä, kun koen, että sisälläni ei pitäisi olla tuollaista teatteria. Ja varmaan mielen toinen puoli sitten vastustaa tuota meteliä ja se on se puoli, johon haluaisin asettua. Ja jos niin teen, kadotan oman paikkani, oman voimani, koska mieli on ailahtelevainen, siihen ei kannata samaistua eikä luottaa. Parasta vain tarkkailla mielen molempia puolia, joista sisällissota on syntynyt. Koen, että jotakin en ole oivaltanut vielä. Tai ehkä ei ole sen enempää oivallettavaa, mieli ei vain vielä ole tyyntynyt. Se haastaa aikansa, kysyy, lähdenkö vielä mukaan. Jollakin tapaa meissä on draamaa rakastava puoli ja jos sanotaan, että syvä hiljaisuus hiljentyneen mielen kautta on meidän koti, niin harvaapa se kiinnostaa. Jos ei ole draamaa, me luomme sitä. Ja sillä me voimaannutamme omaa mieltä ja sitten kärsimme siitä. Jatkan tarkkailua ja luotan siihen, että aina asiat avautuvat, kun jaksan vain olla läsnä, kuunnella ja katsella, mutta niin, että en itse voimaannuta enkä ruoki mitään mielen juttua. En pakene, en pelkää, en yritä poistaa eikä muuttaa. Oma voima kasvaa, kun uskaltaa vain olla ja tarkkailla ja tunnistaa, että kaikki tämä kaaos on mielestä, mutta minä en ole mieli, vaikka siihen uskoon olemme uinahtaneet. Itseään ei voi nähdä eli se joka metelöi kuin ulkopuolella, ei voi olla minä. Ja mikä on ulkopuolella, mellastaa aikansa ja lähtee ja jos ei lähde, ei minulla ole hätää, koska minä olen turvassa omassa itsessäni. Kun minä tyynnyn, rauhoitun ja hiljenen, mieli seuraa minua, Se myös tyyntyy, rauhoittuu ja hiljenee. Tällainen on minun tapani toimia ja tällä tavalla olen selättänyt melkoisia mielen oireiluja, joista psykologi sanoi, että mitä vain diagnooseja olisi voitu tehdä, mutta tyydytään posttraumaattiseen stressiin. Ja se on minusta kuin kehon muistin aiheuttama. Luin jonkun jutun, jonka ohjetta olen itsekin noudattanut. Kyse oli jostakin taudista, jossa keho sätki jä värisi. Liekö ollut Parkinsonin tauti. Siihen oli kokeiltu lääkkeitä ym. Rouva sai tilan rauhoittumaan, kun hän päätti antaa aikaa sille, että keho saa sätkiä ja väristä. Lopulta hänen kehonsa rauhoittui, kun keho oli tehnyt sen mitä sen piti tehdä. Minulla on nuo hermoradat myös aktivoituneet "mataliksi ja korkeiksi värähtelyiksi", kun uskoin henkisiin opetuksiin, että värähtelytasoa pitää nostaa. Moni muukin "henkinen opetus" jäi elämään sisäisenä kaaoksena ja olen luopunut noista uskomuksista, mutta keho jatkaa vielä niiden käsittelyä kipuillen, täristen ja äänet tietenkin liittyvät tähän. Toisaalta metafyysisiä tapahtua ei kannata pelätä eikä vastustaa, jos ne tapahtuvat spontaanisti, ilman omaa pyrkimystä. Viha oli yksi, joka minulla purkautui. Yhtäkkiä aloin vain kokemaan kamalaa vihaa, vaikka olin luullut olevani "hyvä ihminen". Minusta tuli tosi ilkeä ihminen, vaikka pyrinkin käyttäytymään hyvin. Ilkeys ei ehkä ulos näkynyt, muuta kuin energioina, kun me niitä toisistamme vaistotaan kyllä. Se oli kauheaa aikaa, kun piti omaa nurjaa puolta katsella. Kuulostaa, kuin sinullakin olisi tuo käsittämätön outo viha etsisi ulospääsyä. Viha, joka on kuin ollut ehkä kuin kaiken alla koko elämän, Minusta sille ei tarvitse tehdä mitään. Koe se, älä tee mitään, vihakin on kuitenkin vain tunne, joka nousee kehosta ja sekin rauhoittuu ja tyyntyy, kun se on saanut purkautua. Olemme kuin pullo, jossa on korkki kiinni. Ja kun jonkinlainen kasvu, kehitys tai avautuminen tapahtuu, tuo korkki pamahtaa auki ja kaikki poreilee pintaan. Ihan kaikki mitä mielen mutkaan on koskaan uskomuksin tai ajatuksin tallennettu. Se voi kestää, mutta lopputulos tuon purkautumisen jälkeen on aivan uudenlainen olotila. Kun jotain nousee tuohon silmien eteen katsottavaksi ja koettavaksi, niin minä koen, että silloin jotakin sisällä ollutta on menossa ulos minusta, pois, ja siksi voin nähdä sen ulkopuolella, kuin katsoa sen selkää. Aikansa möyryää, ja sitten se on poissa. Me etsimme vapautta monin tavoin, mutta vapaus voi olla vain silloin, kun ei kutsu eikä torju mitään. Elämässä voi tapahtua mitä vain, se ei ole meidän käsissä kuin ehkä hippusen, mutta sisäinen vakaa olotila ei järky. Kuin pinnalla kuohuisi, mutta sinä olet omassa itsessäsi niin syvällä sisällä, että olet oivaltnut paikan, johon kukaan ei koske ja siellä voi olla vapaa, vaikka olisi ulkoisesti vielä vanki. Viisaat opettavat, että mielelle on annettu aikansa haastaa meitä, kuin testata vakaumustamme, voimaamme, tunnistammeko sen. Kun tunnistamme, loppu käy helposti ja mieli on kuin työkalu, jota voi käyttää, mutta ei määrittele meitä. Tunteet kuuluvat keholle. Niistä emme eroon pääse, mutta ne eivät enää ole niin voimallisia, tulevat ja menevät, kun ei samaistu, pidä kiinni, pidä omana.


Yksinäinen vaikkei koskaan yksin - Eveliina Matilda\nOikeasti yksinäisiä ovat ihmiset joilla ei ole yhtään ystäviä, eikä välttämättä juurikaan sukulaisia lähellään. Kuten vanhukset joiden puolisot ovat jo menehtyneet ja joiden lapset elävät omaa elämäänsä, jossain. Todellista yksinäisen elämää elävät ihmiset, joiden päivät kuluvat ikkunasta ohikulkijoiden kiirettä seuraten ja joiden päivän kohokohta on se, kun mainosposti vihdoinkin kolahtaa luukusta sisään. Yksinäisiä ovat lapset, joilla ei välttämättä ole yhtään oikeaa koulukaveria ja jotka jäävät liikuntatunnin joukkuejakoa tehdessä viimeisinä hylkijöinä viivalle notkumaan. Yksinäinen on ihminen, jonka ei tarvitse ostaa ainuttakaan joululahjaa, mutta joka menee joulun alla täpötäyteen ostoskeskukseen pyörimään, ihan vain siksi että joku sattuisi vahingossa kassajonossa tönäisemään tai vaihtamaan pari sanaa hänen kanssaan.\nJos nyt kuolisin tänne kotiini, minua todennäköisesti kaivattaisi paljon ennen kuin ruumiini olisi ehtinyt mädäntyä ja koirani olisi nälissään syönyt minut, mutta silti kuvittelen olevani toisinaan hyvin yksinäinen. Siis minä, kenellä on melko vilkas sosiaalinen elämä. Paljon sukulaisia, perhetuttuja, kavereita, ystäviä, nettituttuja, äitikamuja, lapsia… Vaikkei ehkä nyt kuulosta siltä, niin olen tästä kaikesta äärettömän kiitollinen. Kuitenkin minussa on sama vikaa kuin lähes kaikissa muissakin ihmisissä; mikään ei riitä. Minulta puuttuu se oikea paras ystävä, jonka kanssa haluan jakaa tämän kaiken ja jonka kanssa suunnittelen yhteistä tulevaisuutta. En todellakaan ole yksin, mutta jollain oudolla tavalla olen yksinäinen. Sydäntäni riipaisee, kun nappaan astiakaapista vain kolme lautasta, enhän minä edes osaa tehdä ruokaa vain yhden aikuisen perheen tarpeisiin. Hammasharjanikin näyttää kovin yksinäiseltä kun se joutuu ainoana aikuisten harjana pyörimään vessan kaapissa. Sängyssä en myöskään ole vielä oppinut nukkumaan keskellä, vaan nukun aina sillä tutulla oikealla puolella petiä ja taistelen yksinäni peitosta. En olisi uskonut tätä, mutta tällä hetkellä kaipaan sitä että joudun perustelemaan miksi telkkarista pyörii nyt sinkkuelämää. Tai en kai minä sitä perustelemista kaipaa, vaan sitä että siinä sohvalla on joku jolle puhua silloin kun lapset jo nukkuvat.\nOlen viimeisten kuukausien aikana kehitellyt itselleni paljon ohjelmaa, panostanut lasten kanssa puuhailuun ja viettänyt aikaa ystävieni kanssa. Ystävilläni on kuitenkin myös omat miehensä ja poikaystävänsä, mikä sitten taas saa minut välillä tuntemaan itseni epäonnistujaksi ja kysymään itseltäni että enkä vain ole tarpeeksi hyvä? Okei joo, mihinkään ei ole kiire ja sitä rataa, mutta eikö näitä asioita saa kuitenkin vähän vatvoa. En usko että ihmiselle on luonnollista olla edes ”yksin”. Tsempit kaikille oikeasti yksinäisille sekä kohtalotovereilleni.\n15.4.2016 klo 23:04\nMulla on mies ja kaksi lasta, silti koen olevani välillä hyvinkin yksinäinen. Jos vaikkapa mies on mennyt töihin ennen kuin herään lasten kanssa ja tulee kotiin juuri ennen kuin lapset ovat nukahtaneet, niin kyllä koen oloni aika yksinäiseksi, vaikka koko päivän olisinkin puuhastellut lasten kanssa. Tottakai sitä kaipaa myös aikuista juttuseuraa, jotta voi purkaa sellaisiakin ajatuksia, joita lapsille nyt vaan ei puhuta. Eikä siitä tarvitse mielestäni olla mitenkään pahoillaan, jos kokee olevansa yksinäinen vaikkei oikeasti olisikaan yksin. Jokainen kokee yksinäisyyden omalla tavallaan. 🙂\n13.4.2016 klo 00:05\n13.4.2016 klo 00:19\nOlet kehittynyt valtavasti kirjoittajana. Tässä tekstissä oli loistava draamankaari ja hienoja retorisia keinoja. Jatka samaan malliin!:)\nHuomasin saman vaikka aina Eveliina on hyvin kirjoittanut!\nPs. Et sä kauan yksinäinen oo. Kun aika on oikea, ja haavat hiukan parantuneet niin <3\n15.4.2016 klo 19:30\nHei, kiitos <3 🙂\n13.4.2016 klo 01:38\nSöpö tyttö valloittavilla silmillä ja miellyttävällä luonteella ei jää ilman arvoistaan seuraa, son vaan ajasta kiinni 🙂\nHaha, voi kiitos! 😀\n13.4.2016 klo 05:01\nMinä jäin aikanani pienyen lasten kanssa yksin, kun mkes sai opiskelupaikan toiselta puolelta suomea. Tuollaisten alle kolmevuotiaiden kanssa muuttaminen miehen perässä olisi periaatteessa tietysti ollut mahdollista, mutta uusi omistusasunto ja laajempi tukiverkko (eihän me tunnettu tuolta opiskelupaikkakunnalta ketään) saivat meidät jäämään kotipaikkakunnalle.\nAamupäivisin oli mahdollista saada seuraa puistoon tai perhekerhoon, leikkitreffeille jne. Aamupäivisin myös oli ihan luonteva näky, jos äiti kulki lasten kanssa kauppakeskuksessa ihan itsekseen.\nMutta kello neljältä tässä valtakunnassa kaikki muuttui. Neljän jälkeen ei äidit enää lastensa kanssa kyläilleet toistensa luona , sillä neljältä alkoi perheaika. Silloin kokonaiset perheet tekivät jotain yhdessä tai keskenään. Irrallinen äiti lapsineen ei mahtunut siihen muottiin. Se ahdisti.\n15.4.2016 klo 19:45\nTuo on ihan totta että iltapäivät ovat sitä perheaikaa. Päivät meillä kotiäideillä on aikapitkälti samanhenkisiä, mutta iltapäivät ja illat erottaa yhden vanhemman perheet kahden vanhemman perheistä. Ainakin sellaisissa perheissä, missä isä on perinteisessä päivätyössä, iltapäivät ovat juuri sitä perheaikaa.\n13.4.2016 klo 07:47\nNiiin hyvin kirjoitettu! <3\n13.4.2016 klo 07:55\n13.4.2016 klo 08:04\nOlen melko samanlaisessa elämäntilanteessa kuin Sinä, joitakin yksityiskohtia toki on erilaisia. Kyllä mä mietin useinkin että olenko nyt sit yksin ainakin siihen asti kun lapset on teinejä. Mulla ei ole juurikaan lastenhoitoapua saatavilla, joten deittailu olis monessakin mielessä hankalaa. Lisäksi pelottaa laittaa itsensä haavoittuvaan asemaan uudestaan. Ja kun nyt on lapset, joita asia koskettaa. Mut sanoisin sekä Sulle että mulle että kaikki aikanaan ja asiat järjestyy. Maailma on Sun 😉\n15.4.2016 klo 19:42\nPitäisikö sun nettideittaila? 😀 Jos ei ole aikaa/mahdollisuutta tapailla porukkaa kovin usein livemaailmassa. Netissä, viestein ja puheluin tutustuminen voi alkuun olla myös ihan kivaa.\n13.4.2016 klo 09:44\nItse tuntisin tuossa tilanteessa ihan samalla lailla, koska en todellakaan ole mikään yksineläjä. Ihmisellä on ihan täysi oikeus kaivata rinnalleen puolisoa, tuoreesta erosta huolimatta. Löydät varmasti pian jonkun ja sillä ei ole mitään väliä kuinka pian. Vaikka se tapahtuisi huomenna ja nettikansa raivostuisi nopeasta toiminnasta, niin sinä teet elämästäsi juuri sellaista, kuin haluat sen olevan.\n15.4.2016 klo 19:40\nKiitos ihanasta kommentista. Kuten tekstissä sanoin; mihinkään ei ole kiire, mutta yksin en viihdy. 🙂\n13.4.2016 klo 13:47\n15.4.2016 klo 19:38\n13.4.2016 klo 14:07\nKyl se vielä helpottaa. Luopuminen on tuskaa ,kun rakas elää jossakin ,mutta ei sinun kanssasi. Oot tosi suloinen ja löydät vielä paljon parempaa kun se paska kasa oli. Go on girl.\nKiitos kehuista. 😀\nTosiaan ero toi mukanaan tietynlaista yksinäisyyttä, mutta teksti nyt ei sinänsä liity ex-mieheeni. Meidän välimme ovat kutakuinkin ok, eikä enää kaiherra mieltä että toinen ei ole kanssani. 🙂\n13.4.2016 klo 15:51\nKannattaa seurata Kolmistaan-blogia. Hänkin juuri eronnut ja asuu yksin lapsen kanssa, jos saisit vertaistukea. Tsemppiä elämäntilanteeseen<3\nMä juuri itse kirjoitin omasta yksinäisyydestä. Kuulostat ihan samankaltaiselta ihmiseltä…. Ei vaan oo sitä bestistä. miten vaikeeta voi ystävien löytäminen olla?\n15.4.2016 klo 19:35\nItselläni on kyllä jopa kaksi kappaletta niitä parhaita tyttökavereita, joiden kanssa olemme todella läheisiä. Miellän kitenkin että se puoliso on jokaiselle se ihan kaikista paras ystävä.\nToivon että sinäkin löydät vielä bestiksen, vaikka aikuisiällä se varmasti vaatii vähän enemmän kuin lapsuusaikana.\nTäytyykin vilkaista sun kirjoitus aiheesta. 🙂\n13.4.2016 klo 18:10\nMinulla on se paras ystävä, jolle voin jakaa kaiken. Harmi että hän asuu toisella puolella Suomea, emme ole ikinä nähneet tai puhuneet puhelimessa. Harmi että hän on ainoa, ei ketään joka tulisi kahville tai jonka luo lähteä kahville. Ei ketään joka joskus lähtisi tuulettumaan kanssani kun kaipaisin taukoa yksinhuoltaja arjesta. Tunnen myös olevani valtavan yksin, vaikka minulla on se ”bestis”.\nVoi miten kurjaa. 🙁 Välimatka varmasti vaikuttaa paljon. Toivottavasti löydät vielä hyvän ajanvietto ystävän lähempää. 🙂\n13.4.2016 klo 21:35\nEkaa kertaa nyt tänne kommentoin, mutta oli pakko ? itsellä aika lailla sama elämäntilanne. Asustelen kaksin 2.5v pojan kanssa. Ymmärrän hyvin ton ku sanoit, että kaikilla on miehet tai poikaystävät.. seuraan ihan hulluna tätä blogia ja on kyllä mahtavia kirjoituksia ?\n15.4.2016 klo 19:28\nKiitos kommentista. Ja siitä että olet innokas seuraaja! 🙂 Tsemppiä sulle arkeen pojan kanssa, eiköhän nämä ole vain väliaikaisia tilanteita.. 🙂\n14.4.2016 klo 21:20\nOon lueskellu aina sillointällöin sun blogia. Tää teksti osu silmiin koska mäkin oon samassa elämäntilanteessa ja pyörittelen noita sun mainitsemia ajatuksia päivittäin mielessä. Oon 21v kohta 2v tytön yksinhuoltaja. ”Kiva” saada vertaistukea, koska en tunne yhtäkään nuorta äitiä joka olis samassa tilanteessa. Toki äiti kavereita löytyy mutta pieni katkeruus pistää aina sydäntä kun muut lähtee puistosta odottamaan isiä kotiin ja tekemään perheenä kaikkea kivaa. Saa laittaa viestiä jos siltä tuntuu :). Hyvää kevättä ja voimia!\n15.4.2016 klo 19:27\nIkävä kuulla että sielläkin on samoja ajatuksia, mutta mukava kuulla että minusta on jonkin verran vertaistukea!\n15.4.2016 klo 09:07\nIhminen voi olla yksinäinen, vaikka olisi ihmisten ympäröimä. Se on oma kokemus yksinäisyydestään ja omat odotukset, jotka saavat tuntemaan itsensä yksinäiseksi. Näin on sanottu tutkimuksissa 🙂 Itseäni auttoi hieman kun luin yksinäisyydestä, sillä se sai minut ymmärtämään paremmin kokemaani tunnetta. Minulla on näennäisesti verkostot kunnossa: on ystäviä, kavereita, kihlattu, omat vanhemmat, sisarukset. Silti koen olevani välillä yksin. Ja se on tutkimusten mukaan normaalia, vaikkakin toki ikävää.\nOnko sulle ikinä sanottu sellaista viisautta, että uuteen suhteeseen olisi valmis sitten, kun on viettänyt sinkkuna puolet siitä ajasta, mitä edellinen suhde kesti? Tämähän on tietysti vain sanonta, mutta itselläni melko paikkansa pitävä! Joskin se, ettei enää sure menettämäänsä riippuu paljolti siitä, mitä suhteessa on antanut itsestään. Toinen viisaus on se, että rakkauden löytyy kun lopettaa etsimästä! 😀\nOlet kaunis ja vaikutat kaikin puolin mukavalta ja hauskalta, sekä tunnut rakastavan itseäsi terveellä tavalla. Kuka ei haluaisi sinua? 🙂\n15.4.2016 klo 19:23\nKiitos, olet oikeassa että yksinäisyyttä on varmasti monenlaista. Mitä kukakin sitten yksinäisyydeksi kokee. 🙂\nItse uskon että on hyvin henkilökohtainen asia milloin ihminen on valmis uuteen suhteeseen. Tilanteita ja ihmisluonteita on niin erilaisia. 🙂\n15.4.2016 klo 21:08\nYllä tulikin jo kaikki muilta mitä olisin koittanut sanoa.Itse en ole samassa tilanteessa kun lapsi on jo aikuinen ja asuu omassa kodissaan..mutta useasti paikkakuntaa vaihtaneena olen todennut sen ettei aikuisia uusia ystäviä löydy helposti jos ei ole pieniä/koulukäisiä lapsia,päiväkoti ja kouluajoista tuli sitä luontevaa tutustumista..mutta aika aina parantaa haavat (melkoinen klisee tähän) ja ne oikeat ihmiset löytyy omaan arkeen kulkemaan samoin kuin rakkaus,sitten joskus..saatoin myöskin poiketr hieman aiheesta mutta olen todennut vuosien myötä että yksinkin on välillä hyvä olla 😉


VEGAS OMAKSUU MAFIAN MENNEISYYTENSÄ - MUUT\nTärkein Muut Vegas omaksuu mafian menneisyytensä\nVegas omaksuu mafian menneisyytensä\nLas Vegas ei ole koskaan väistänyt tuomasta paheitaan esille, yhtä poikkeusta lukuun ottamatta: sen yhteys mafiaan.\nTähän asti. Yksi Sin Cityn uusimmista nähtävyyksistä osoittaa kunnioitusta sen mafiajuurille yli 1 500 esineellä, jotka ovat toimittaneet sellaisten pahamaineisten gangsterien, kuten Bugsy Siegel, Meyer Lansky ja Tony Spilotro, perheet. 25 miljoonaa dollaria Las Vegas Mob-kokemus Tropicana-hotellissa, joka on yksi Stripin vanhimmista kiinteistöistä ja entinen leikkipaikka Vegasin maiseman muotoilemiseen osallistuneille gangstereille, avattiin aiemmin tänä vuonna. Ja 42 miljoonaa dollaria Järjestäytyneen rikollisuuden ja lainvalvonnan museo , jolla on pormestarin tuki, on määrä saada ensi-iltansa joulukuussa.\nVarttuneena taloudessa, jossa pidettiin syntinä surffailla mihin tahansa Kummisetä elokuvia enkä pysähtyä katsomaan, en voinut vastustaa suuntaamista Tropicanaan äskettäisellä Vegasin matkalla. 30 dollarin sisäänpääsyhinta oli hieman yli, mikä oli järkevää, kun astuin museoon, missä kaikki on huipussaan.\nOn syytä, miksi sitä kutsutaan Mob Experienceksi. Et vain kävele 33 huoneen ja 26 000 neliöjalan museon läpi, katsele valokuvia ja näyttelyitä ja lue kuvauksia. Museo käyttää interaktiivista viihdetekniikkaa saadakseen sinut tuntemaan itsesi osallistujaksi, ei katsojaksi. Toisin sanoen, odota tekeväsi roolileikkejä.\nKun ostin lippuni, tiskin takana oleva nuori nainen sanoi aksentilla, jonka olisin odottanut kuulevani Queensissa: Merkitse elämäsi pois. Jos olet lyöty, se ei ole minun vikani.\nVirtuaalioppaaksi minun piti valita hahmoista, joita näytteli James Caan, eli Sonny Corleone Kummisetä-elokuvassa, Tony Sirico, The Sopranos Paulie, Mickey Rourke ja Frank Vincent, joka on esiintynyt monissa Martin Scorsesen elokuvissa. Menin tietysti Sonnyn luo, koska kummisetäni oli pakkomielle.\nKävelin ensin perinteisen näytöksen läpi, jossa oli paljon tekstiä, joka kuvailee sellaisia järjestäytyneen rikollisuuden periaatteita kuin omerta tai gangsteria sitova hiljaisuuskoodi. Seurauksista huolimatta, jos kerroit väkijoukon salaisuudet poliisille, olisit kuollut mies – väkijoukko varmistaisi sen.\nTämän esittelyn jälkeen kävelin huoneeseen, jossa valokuvani - tai mukikuvani, kuten he sitä kutsuivat - otettiin. Tervetuloa New Yorkin kaduille, valokuvaaja sanoi.\nHolografinen kuva Sonnysta ilmestyi toisinaan näytölle antamaan ohjeita tai kertomaan mafian historiasta.\nEräässä vaiheessa näyttelijä ojensi minulle kirjekuoren ja käski minun mennä toiseen huoneeseen etsimään Leoa. Leo istui puna-valkoruudullisen pöydän ääressä – tietysti – ravintolan patiolla, pullo punaviiniä edessään. Hän käytti hienoa pukua ja muistutti minua Tony Bennetistä.\nKuka sinä olet? hän kysyi minulta.\nAnnoin hänelle oikean nimeni, mutta tajusin nopeasti virheeni. Katsoin alas etikettiä, jota minua oli käsketty käyttämään kaulassani. Se kantoi lempinimeäni.\nOlen Doves, korjasin itseäni.\nOjensin hänelle kirjekuoren. Vastineeksi hän ojensi minulle käteistä.\nSeuraavassa huoneessa tapasin poliisin, joka kysyi minulta, mistä tunnen Leon.\nmeteori melkein osui maahan 2019\nOlen ystävä, vastasin.\nKuinka pitkään? hän kysyi.\nPari kuukautta, sanoin.\nMinulla oli pokerinaama päälläni. Hän katsoi minua ylös ja alas ja antoi minun siirtyä seuraavaan huoneeseen.\nMuutaman samanlaisen roolileikin jälkeen saavuin museon ytimeen – huone toisensa jälkeen valokuvia, videoita, kirjeitä, asuja, aseita ja autoja, joita omistavat gangsterit, kuten Siegel, Lansky, Sam Giancana, Johnny Stompanato (jonka opin seurusteli Lana Turnerilla, pahoinpiteli häntä, sitten hänen tyttärensä tappoi hänet) ja Allen Smiley, joka tunnettiin Hollywoodin gangsterina ja oli Bugsyn paras ystävä.\nPidin erityisesti Meyer Lanskyn huoneista, joissa oli esillä hänen Presidential Medal of Freedom ja joissa oli kosketusnäytöt hänen käsinkirjoitetuilla päiväkirjoillaan. New Yorkin gangsteri Vincent Jimmy Blue Eyes Alo sai myös oman esittelynsä, johon kuului tulitikkuvihkokokoelma.\nJa ettemme unohtaisi, että gangsterit tekivät vakavia rikoksia ja että rikollisuus ei kannata, paljon tilaa on omistettu kertomiselle siitä, kuinka Nevada State Gaming ja lainvalvontaviranomaiset lopulta kukistivat mafian.\nMonet ihmiset ovat sanoneet, että ylistämme väkijoukkoa. Tämä ei ole totta, Spence Johnston, uuden museon markkinointi- ja PR-johtaja, kertoi minulle vierailuni jälkeen. Emme piilota sitä tosiasiaa, että monet näistä ihmisistä tekivät erittäin huonoja asioita. Tarjoamme ennennäkemättömän/näkemättömän katsauksen heidän yksityiselämäänsä heidän perheidensä kertomana.\nHistorian oppitunnin jälkeen saavuin viimeiseen huoneeseen, jossa sain selville, olinko pelannut roolini riittävän hyvin, jotta minut tehtiin, pidätettiin, lyötiin tai otettiin todistajansuojeluun.\nMinut tehtiin. Minulla ei ollut aavistustakaan miksi. Mutta jostain syystä olin helpottunut.\nLas Vegas Mob Experience, Tropicana Casino and Hotel, 3801 Las Vegas Blvd. S., 702-739-2662, www.lvme.com . Liput 30 dollaria; 22 dollaria 5–12-vuotiaille; 25 dollaria paikallisille asukkaille, eläkeläisille ja armeijalle.\nHolografinen kuva James Caanista Sonnyna ilmestyi toisinaan näytölle antamaan ohjeita tai kertomaan mafian historiasta.


1 Starttaa syysaamu käyntiin raikkaalla smoothiella - JennyJanette\nTerveellisen ja ravitsevan smoothien valmistus ei ole rakettitiedettä, siihen pystyt myös sinä ihan kotikeittiössä. Itse pulitin omasta smoothiekoneesta varmaan alle 20€ ja smoothien saa kätevästi myös valmistettua tehosekoittimessa tai sauvasekoittimen avulla. Smoothieen voi lisätä kaikkia omia suosikki aineksia maan ja taivaan väliltä, oma uusi lempparini onkin passionhedelmä-viinirypäle smoothie. Nämä kirpeät ja raikkaat maut pistävät kyllä aamun kunnolla liikkeelle. Kysyin Snapchatissä kiinnostaisiko teitä postaus kyseisestä smoothiereptistä ja sainkin muutaman myöntyvän vastauksen.\nTarvitset viinirypäleitä, passionhedelmää, mangoa, alpro mantelimaitoa, luomu ruishiutaleita sekä sokeritonta marjakeittoa. Ainekset vain sekaisin ja maukas smoothie on valmis nautittavaksi. Tästä tuli ehdoton suosikki smoothieni sillä tykkään juurikin tuollaisista kirpeä raikkaista mauista ja voisin hyvin kuvitella myös lisääväni limeä tuonne joukkoon vielä tuomaan lisä potkua. Ainakin päivän vitamiini annos on taattu :)\nOnko muiden mielestä ihanaa katsella vain ikkunasta puista putoavia syksyn värjäämiä lehtiä? Vai ajatteleekohan naapurit että mä kyylään heitä..\nMikä on sun lemppari smoothie? Loistavaa viikonloppua ihanat!\nLähettänyt Unknown klo 16:22\nTunnisteet: inspiraatio, ruokaohje, vinkkejä\nKata 6. lokakuuta 2017 klo 20.11\nOi tätä täytyykin kokeilla! Itselläni smoothiet kuuluvat lähes päivittäiseen elämään, mutta juon oikeastaan vain vihersmoothieita. Tällainen raikas ja kirpsakka voisi olla juuri sopivaa vaihtelua minulle. Menee kokeiluun =)\nUnknown 7. lokakuuta 2017 klo 18.08\nVähän mahtavaa että menee kokeiluun, mun täytyy vielä ylittää tuo vihersmoothien kynnys kun oon vähän sitä sorttia että tykkään syödä vihannekseni rouskuvina :D\nKata 7. lokakuuta 2017 klo 9.02\nKiitos muistutuksesta, pitää toiaan smoothieta ruveta aamupalaksi tekemään, ne tosiaan virkistää kummasti:D Tein viimekin vuonna aika useasti, nyt tänä vuonna en oo yhtään muistanut, kun oon halunnut startata aamuni perus neljän viljan puurolla:'D\nUnknown 7. lokakuuta 2017 klo 18.11\nPuurokin on kyllä tosi hyvä tapa startata aamu käyntiin, mutta kiva jos tuli tästä tuli smoothie fiilis! :D <3 Niissä on kyllä paljon vitamiineja, joten näin syksyllä koen omaksi jutuksi nämä smoothiet, että pysyy flunssat loitolla :-)\nEmilia Alexandra 9. lokakuuta 2017 klo 15.57\nOi, kuulostaapa ihanan kirpeälle toi smoothie! 8) En oo ikinä tajunnut ostaa passionhedelmiä kaupasta, mutta nehän kävis smoothieeseen paremmin kun hyvin :) Oon kaivannutkin jostain vaihtelua joka aamuisiin vihersmoothieihin tai banaanilettuihin :D\nMä tykkään hulluna tuijotella ulos kans tippuvia lehtiä, onneks ei oo taloja vastapäätä, niin naapurit ei sit ihmettele et mikä kyylä mä oon ;DD hahah! Ihanaa maanantaita <3


Puolustusvoimien tiedustelujohtaja: Tietääkö joku suomalaisen, jonka oikeuksia olemme loukanneet? - Uutiset - Helsingin Sanomat\nPuolustusvoimien tiedustelujohtaja: Tietääkö joku suomalaisen, jonka oikeuksia olemme loukanneet?\nPuolustusvoimien tiedustelulaitoksen apulaisjohtaja Martti J. Kari sanoo, että suomalaiset ovat turvassa puolustusvoimien haluamalta uudelta tietoliikennetiedustelulta. Karin mukaan väärinkäytöksiä ei synny, koska puolustusvoimat ei seuraa suomalaisia. ”Jos joku tietää henkilön, jonka oikeuksia sotilaallinen signaalitiedustelu on loukannut, niin keskustelen mielelläni hänen kanssaan”, Kari sanoi HSTV:n studiokeskustelussa.\nJulkaistu: 28.1.2015 9:19


Uncategorized – Sivu 2 – RALLIRINKI.NET\nNorjalainen näyttää rallivideoiden teon mallin – Jyskälä-filmillä pian miljoona katsojaa\nRallivideoista kiinnostuneiden keskuudessa MM-sarjan virallisen kuvamateriaalin haukkumisesta on tullut jo perinne; kaudesta toiseen ihmetellään, miten lajia pyritään markkinoimaan filmeillä, jotka melko tehokkaasti saavat tapettua vauhdin ja vaarantunteen. Onneksi on fanivideoita. Norjalaisen Tor Andre Børresenin filmeistä ei vauhtia puutu ja se näkyy myös niiden suosiossa. Rallirinki kysyi mieheltä, miten hän filminsä tekee. Fanivideot ovat erittäin vahvassa … Jatka lukemista Norjalainen näyttää rallivideoiden teon mallin – Jyskälä-filmillä pian miljoona katsojaa


Pieni kirjasto: Blogisynttärit!\nBlogini täyttää tänään viisi vuotta. Se on iso ikä blogille ja myös melkoinen siivu elettyä elämää. Olin blogia perustaessani 21 vuotias, mikä näin viisi vuotta myöhemmin tuntuu tietenkin hirmuisen nuorelta. Paljon on tapahtunut, on kasvettu ja muututtu, haparoiden etsitty ja sitten löydetty. Tuntuu kuin ei olisi enää edes se sama ihminen, vaikka tietenkin on, paljon vaan on muuttunut. Ja hyvä niin. Joskus tosin nolottaa lukea blogin ensimmäisiä tekstejä ja ajatuksia, mutta täytyy olla armollinen nuoremmalle itselleen. Nyt tekisin monta asiaa toisin ja ehkä hyvä niin, ainakin johonkin suuntaan on kehitytty!\nViidessä vuodessa on ehtinyt lukea paljon. Nopeasti laskettuna olen lukenut 350 teosta, joihin lukeutuu romaaneja, sarjakuvia, pari runoteosta, tietokirjoja ja koulukirjojakin. Koulukirjoja laskematta olen kirjoittanut kaikista lukemistani teoksista, eli melkoinen kattaus kirja-arvioita löytyy täältä. Huh!\nBlogissa on tällä hetkellä julkaistuja postauksia 567, mutta olen julkaissut oikeasti enemmän. Arkistoja on vain tullut hieman putsailtua vuosien varrella. Kirjapostauksia en poista koskaan, mutta parin ensimmäisen vuoden kuulumispostauksia on päätynyt roskikseen. Olen yrittänyt keventää arkistojen selailua ja lisäksi poistanut postauksia, joiden kirjoittaminen muutamalle kymmenelle lukijalle tuntui ihan hyvältä, mutta joita en kirjoittaisi enää niille muutamalle sadalle, jotka blogissani nykyään vierailevat lähes päivittäin.\nBlogista on tullut niin iso osa elämääni, etten tiedä osaisinko olla ilman. Joskus tekisi mieli kokeilla, mutten taida raaskia, sillä sen verran siistiä puuhaa tämä on! Viiden vuoden aikana olen tavannut ja tutustunut ihan huippuihin kirjaihmisiin, niin verkossa kuin kasvotustenkin. Nykyään minulla on monta tuttua, joiden kanssa intoilla kirjallisuudesta ja vaihtaa kirjavinkkejä - siitä en tahdo luopua.\nBlogin ansiosta olen oppinut hahmottamaan kirjamakuni selkeämmin sekä kokeilemaan koko ajan jotain uutta. Olen oppinut muodostamaan lukemistani teoksista ajatuksia ja mielipiteitä - vaikka se onkin joskus todella vaikeaa - sekä muiden bloggausten ansiosta tarkastelemaan teoksia useasta eri näkökulmasta.\nBloggaus on aihe, josta voisin kirjoitella pitkään. Mutta näin synttärikekkereiden hengessä yritän pitää puheeni lyhyenä ja päästää vieraat kakun kimppuun. Paitsi ettei minulla ole kakkua tarjota, vaan synttäriarvonta!\nArvottavana on pienet paketit kahdelle arvontaan osallistuvalle. Paketit sisältävät 10 euron lahjakortin kirjakauppaan (kirjakaupan saa valita, kunhan pystyn välimatkoista huolimatta hankkimaan sinne lahjakortin) sekä minun valitsemani herkut Vegekaupan valikoimasta. Arvonnan kustannan itse.\nArvontaan voit osallistua kommentoimalla tätä postausta viimeistään 21.2.2016. Mainitse kommentissa, jos et halua osallistua arvontaan. Nimettömänä ei voi osallistua, vaan vähintään nimimerkki ja sähköpostiosoite täytyy olla, jotta saan voittajiin yhteyden. Kirjautuneet kommentoijat voivat jättää sähköpostin, jos sitä ei profiilin kautta löydy. Ilmoitan voittajat blogissani helmikuun viikolla 8 ja mikäli en saa voittajia kiinni 28.2.2016 mennessä, niin arvon uudet voittajat.\nOnnea arvontaan ja hauskaa sunnuntaita kaikille!\nPihi nainen 7. helmikuuta 2016 klo 15.18\nPaljon onnea blogisynttäreiden johdosta! Mainio blogi, joka on yksi lempparini niin sisällöltään kuin ulkoasultaan. Mukana arvonnassa. :)\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.15\nMaisku / Täysien sivujen nautinto 7. helmikuuta 2016 klo 15.31\nOnnea Katri ja 5-vuotias Pieni kirjasto, joka ei enää olekaan ihan niin pieni! Sun blogi on yksi suosikeistani, luet kiinnostavia kirjoja ja kirjoitat niistä mukavan rennosti. Täällä on joka kerta ilo vierailla! Toivon blogillesi lukuisia vuosia lisää :)\nKiitos ja ihana kuulla! <3\nIrene / Kingiä, kahvia ja empatiaa 7. helmikuuta 2016 klo 15.36\nOnnea tosi paljon! Jotenkin ajattelin että sinun blogisi olisi paljon vanhempi kuin minun, mutta eihän näemmä eroa ole kuin reilu vuosi. Tosin omani alkaa pikkuhiljaa hiipua sinne ei päivittyviin-blogeihin... Joo voisin osallistua arvontaan, Vege-herkut kuulostavat hyviltä! =D\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.16\nKiitos! Minä olenkin ihmetellyt, missä postauksesi luuraavat... ;)\nAnni 7. helmikuuta 2016 klo 15.36\nViittä vuotta kelpaakin jo juhlia! Olen aina pitänyt blogistasi, mutta ymmärrän että sinun eläessä elämääsi on tapahtunut sellaisia muutoksia ajatuksissasi, etteivät kaikki vanhat postaukset tunnu enää niin mieluisilta. Olen miettinyt samaa oman blogini kohdalla, mutta pitänyt toistaiseksi kaiken suht koskemattomana. Tosi kiva lukea, että kaikki kirja-arviot saavat kuitenkin jäädä, minusta on nimittäin välillä tosi kiva lueskella blogien vanhempia kirja-arvioita ja löytää ns. unohdettuja blogihittejä, joita en ole itse vielä lukenut.\nOlen tosi iloinen, että ollaan tutustuttu blogiemme kautta :) Toivottavasti nähdään taas pian!\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.20\nViisi vuotta on sen verran pitkä aika, että väkisinkin vanhoissa postauksissa on sellaisia, että nyt en niitä enää kirjottaisi. Kirja-arviot saavat (siitäkin huolimatta) jäädä, mutta turhempia kuulumis-postauksia olen kyllä surutta poistanut. Tuskin niitä kukaan kaipaa, en minä ainakaan. Ja totta tuo, että muiden vanhoista arvioista voisi pongailla vanhoja blogihittejä!\nJa on ollut ihan parasta tutustua blogien kautta! Ehdottomasti nähdään <3\nTiina 7. helmikuuta 2016 klo 15.43\nOnnea onnea! :) Blogisi on kyllä ehdottomasti yksi lemppareistani, inspiroiva kaikin tavoin. ♥\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.21\nKiitos ja ihana kuulla Tiina! Sinullakin on huikean hyvä blogi :)\nMarja-Liisa 7. helmikuuta 2016 klo 15.47\nLämpimät onnittelut! Ja hieno kirjoitus bloggauksen merkityksestä. Kuulosti niin tutulta, paitsi että itsellä tämä riittämättömyys kurkkii koko ajan olan yli... Haluaisin keskittyä enemmän lukemiseen, miettiä tarkemmin lukemaani, olla parempi ja napakampi sanoissani. Arjessa lukemiselle jää kuitenkin ne työltä, kokkaamiselta, siivoamiselta, kuntosalilta ja ties miltä napatut väliajat. Jos ei mitään voi tai halua jättää pois, niin mun paketti nyt vaan on tällainen sitten.\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.23\nKiitos! Minä olen ottanut aika rennon linjauksen blogini suhteen. Luen mitä luen kun luen ja bloggaan niistä fiiliksen mukaan. Toki aina olisi kiva lukea enemmän ja osata aina pukea ajatukset sanoiksi, mutta toisaalta rennolla otteella bloggaus pysyy hauskana, eikä tuota liikaa paineita. Tsemppiä sinne, joskus sitä lukuaikaa on vaan pakko varastaa jostain...\nLaura / Lukuisa 7. helmikuuta 2016 klo 15.53\nOnnea viisivuotiaalle! Niin se aika vain menee eteenpäin. Hassua muistella niitä reilun viiden vuoden takaisia aikoja, kun itsekin perustin blogini. Tuntuu, että siitä olisi samalla kamalan kauan ja kamalan vähän aikaa!\nEn osallistu arvontaan, mutta vielä kerran onnea ja pitkää ikää! <3\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.34\nKiitos! Ja niin totta, samaan aikaan tuntuu että juurihan sen blogin aloitti ja edelleen ikään kuin kokeilee tätä juttua ja silti tuntuu kuin olisi blogannut aina!\nKatarooma 7. helmikuuta 2016 klo 15.55\nOnnea 5-vuotiaalle! Tää on hyvä blogi! Mukana arvonnassa. laurakatarooma@gmail.com\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.36\nSuketus 7. helmikuuta 2016 klo 16.09\nPaljon onnea terhakkaalle viisivuotiaalle! Täällä on aina ilo vierailla ja on ollut mukavaa tutustua sinuun ja kirjamakuusi kuluneiden vuosien aikana. Paljon kirja- ja blogi-iloa myös tuleviin vuosiin!\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.37\nKiitos ja niin on ollut kiva tutustua ja huomata, miten samanlainen kirjamaku meillä onkaan. Kiitos ja samoin blogivuosia sinulle <3\nRaija / Taikakirjaimet 7. helmikuuta 2016 klo 16.09\nHyvää blogisyntymäpäivää! Tulkoon niitä monta lisää. (jättäydyn pois arvonnasta)\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.38\nJokke 7. helmikuuta 2016 klo 16.51\nOnnea viisivuotiaalle. Hyvä blogi ja hyviä juttuja, niitä lisää. Minusta sinulla on (kirja)bloggaukset olleet aina hyviä, eli ei kannata olla liian kriittinen menneeseen :)\nKiitos ja kiva kuulla, ja tottahan se, ettei liian kriittinen kannattaisi olla. Parempi ottaa opikseen ja tehdä paremmin jatkossa ;)\nKatja / Lumiomena 7. helmikuuta 2016 klo 16.53\nLämpimät onnittelut viisivuotiaalle! Tänne on aina ilo tulla: pohdiskelevat kirja-arviosi ja blogisi hieno visuaalinen ilme ilahduttavat.\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.39\nVoi kiitos Katja! Ihana kuulla, koska minusta sinun blogisi visuaalinen ilme on niin ihana <3\nElina / Luettua elämää 7. helmikuuta 2016 klo 16.54\nOnnea pienelle, viehättävälle kirjastolle, jota ihastelin jo kolme vuotta sitten, kun itse löysin Blogistanian. Täällä on aina ilo vierailla, sillä tunnelma on innostunut! Toivotankin yhä lisää blogivuosia ja samanlaista intoa jatkossakin.\nVoi kiitos ja ihania sanoja sinulta! <3\nMai Laakso 7. helmikuuta 2016 klo 17.04\nHyvää syntymäpäivää pienelle kirjastolle. 5 vuotta on pitkä matka, Onnea siitä :)\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.40\nKiitos ja niinhän se on melkoinen matka jo! :)\nKirjaneito 7. helmikuuta 2016 klo 17.14\nPaljon onnea ihanalle blogillesi! Itse en ole vielä karsinut vanhoja bloggauksia, mutten kyllä niitä uskalla lukeakaan... :D Mukana arvonnassa!\nKiitos ja heh, tiedän tunteen... vaikka kuten Jokke yllä sanoi, liian kriittinen ei kannata olla. Menneisyydestä voi aina oppia uutta ;)\nVintagentti 7. helmikuuta 2016 klo 17.47\nHuh, 5 vuotta on aikamoinen saavutus alati muuttuvassa blogimaailmassa. Onnea, ja vähintään toinen samanmoinen vuosia lisää!\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.41\nOnhan se 5 vuotta pitkä aika, jo sitäkin ajatellen, että into yhä säilyy! Ja kiitos! <3\nSeregi 7. helmikuuta 2016 klo 17.48\nPaljon onnea kouluikää kurkottavalle blogillesi! Mukana arvonnassa :3\nSanni 7. helmikuuta 2016 klo 17.53\nIsot onnittelut ihanalle ja inspiroivalle blogillesi! Aina ihana lukea postauksiasi täällä! Ja arvonnassa ollaan mukana! :)\nMarikaOksa 7. helmikuuta 2016 klo 18.15\nOnnittelut blogivuosista. :) Ja intoa blogikirjoitteluun myös jatkossa. Sinulla on mukavan persoonallinen blogi, täällä on aina ilo vierailla.\nItse en ole oikein uskaltanut kurkkia alkuaikojen juttuja... ties mitä siellä on. Levätköön rauhassa arkistojen kätköissä. :)\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.43\nKiitos ja kiva kuulla! Ehkä minunkin olisi pitänyt antaa niiden levätä rauhassa, mutta toisaalta mieli kevyempi kun vähän tietää, mitä kaikkea tuonne on vuosien varrella kertynyt ja mitä se nuorempi minä onkaan kirjoitellut :D\nLammas 7. helmikuuta 2016 klo 18.31\nViisi vuotta on upea saavutus. Onneksi olkoon! Osallistun kivaan arvontaan.\nKirsi 7. helmikuuta 2016 klo 18.32\nRutkasti onnea viisivuotiaalle! Se on kyllä hienon pitkä aika, ja hieno määrä myös postauksia ja kirja-arvioita! Ihanaa laskiaissunnuntaita myös sinne :)\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.44\nKiitos ja kyllähän sitä viidessä vuodessa ehtii jo kertyä melkoinen määrä kirjoja ja postauksia :)\nKiitos samoin kivaa sunnuntai-iltaa sinulle :)\nEllen 7. helmikuuta 2016 klo 18.37\nPaljon onnea viisivuotiaalle, aivan ihanalle blogille!<3\nMukana arvonnassa, ellu.kevin@gmail.com\nVoi kiitos Ellen! <3\nsecretninja 7. helmikuuta 2016 klo 19.12\nHuikea määrä bloggausvuosia! :) Onnea viisivuotiaalle blogille!\nOlen myös mukana arvonnassa, s-posti: katja.hav@hotmail.com\nKaisa 7. helmikuuta 2016 klo 19.14\nPaljon onnea ja tulevia vuosia viisivuotiaalle! Täällä on aina mukava käydä vierailemassa, lukemassa ja kommentoimassa. Monia lukuvinkkejäkin olen napannut. <3\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.45\nVoi kiitos ja ihana kuulla! Lukuvinkit ovatkin yksi blogistanian paras anti <3\nKatriina 7. helmikuuta 2016 klo 19.22\nOikein paljon onnea viisivuotiaalle! Sinulla on paljon hyviä ajatuksia. Osallistun arvontaan: katharinettk[at]gmail.com\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 19.46\nVoi kiitos ja hyvistä ajatuksista en tiedä, mutta hauska silti kuulla :D\nHippo hiiri 7. helmikuuta 2016 klo 21.11\nPaljon onnea viisivuotiaalle! Itse olen löytänyt kirjablogit oikeasti vasta vähän aikaa sitten! Voi apua kuinka hyviä vinkkejä olenkaan blogistasi saanut, menee varmasti koko vuosi niitä kirjastosta etsiessä. :) Mukana myös arvonnassa.\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 23.23\nKiitos ja hauska kuulla, että vinkkejä on löytynyt! Sehän on kirjablogien riemu ja riesa, että lukuvinkkejä löytyy niin tiuhaan, ettei niitä kaikkia voi koskaan ehtiä lukea! :D\nLiisa 7. helmikuuta 2016 klo 21.18\nPaljon onnea blogivuosista! jonkin verran olet minua vanhempi, blogivuosissa siis. :) Pienessä kirjastossa on aina mukava vierailla: täällä on omaäänisiä kirjajuttuja ja kauniita kuvia.\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 23.24\nNiina T. 7. helmikuuta 2016 klo 21.49\nHurjasti onnea blogille ja sen kirjoittajalle! ♡ Täältä löytyy aina mielenkiintoisesti kirjoitettuja juttuja sellaisistakin teoksista, joista en ole kuullut aiemmin ja jotka päätyvät joskus vinkkiesi ansioista omallekin lukulistalle.\nMeidän blogit on muuten melkein samanikäiset. Yöpöydän kirjojen 5v synttärit ovat toukokuussa. Ymmärrän siis monet ajatuksesi mm. blogin pitämisen alkuajoista.\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 23.25\nVoi kiitos ja onpa kiva kuulla, että olet löytänyt täältä kirjavinkkejä! :)\nMuistelinkin, ettei meidän blogeilla ole paljon ikäeroa. Ja voi tuska noita alkupään postauksia vaan niinhän se on, että menneisyyteen mahtuu kaikenlaista... :D\nMarjatta Mentula 7. helmikuuta 2016 klo 22.46\nPaljon onnea Katri kivan blogisi vuosipäivän johdosta!\nLotta 7. helmikuuta 2016 klo 22.51\nPaljon onnea viisivuotiaalle! Oikeastaan sinun blogisi kautta löysin muutkin kirjablogit ja kiinnostuin kirjablogeista! Joten suuri kiitos siitä! :D\nItse olen 3kk sitten perustanut blogini ja tekisi jo nyt mieli poistaa suurin osa bloggauksistani, varsinkin ne ensimmäiset. Tai en enää uskalla mennä lukemaan niitä. :D Mukana arvonnassa!\nKatri 7. helmikuuta 2016 klo 23.27\nKiitos ja vitsit miten mahtavaa! Ihanaa, että olet löytänyt kirjablogit ja perustanut omasikin <3\nJa oman kokemukseni myötä uskallan sanoa, että se ottaa aikansa, että löytää sen oman tyylinsä blogata. Siksi nuo alkupään kokeilut ja yritykset naurattavat kun ne eivät ole vielä löytäneet uomiaan. Vaan onneksi nyt tuntuu jo omalta ja varmemmalta :)\nMarikki 7. helmikuuta 2016 klo 23.10\nPaljon onnea blogille :) Täällä sekä sielu että silmät lepäävät :)\nVoi kiitos ja ihana kuulla! <3\nJassu / Hurja Hassu Lukija 8. helmikuuta 2016 klo 10.40\nOnnea hienolle blogille ja toivottavasti on vielä monta hyvää blogivuotta edessäpäin! :)\nKatri 11. helmikuuta 2016 klo 12.01\nTaina 8. helmikuuta 2016 klo 11.52\nPaljon onnea viidestä vuodesta! Se on hieno saavutus tässä digimaailmassa. Arkistoja kannattaa vaalia lämmöllä, ihana että on säilynyt muistoja matkan varrelta. :)\nJättäydyn pois arvonnasta, mutta onnea vielä!\nKatri 11. helmikuuta 2016 klo 12.02\nKiitos. Ja ehkäpä niitä kannattaa vaalia, mutta kyllä roska on roska ja sietää joutua poistetuksi arkistojen kätköistä ;)\nLaura 8. helmikuuta 2016 klo 17.56\nOnnea viisivuotiaalle ja arvonnassa mukana! (Ja täällä sama: vanhoja kuulumispostauksia neljän vuoden takaa on ollut "ihan pakko" hieman sensuroida...!)\nKiitos! Ja juu, ihan kaikkea ei enää voi pitää julkisena :D\nSiinatar 8. helmikuuta 2016 klo 22.09\nPaljon onnea 5-vuotiaalle! Mukaan kivaan arvontaan!\nKatri 11. helmikuuta 2016 klo 12.04\nMinna Siikilä 9. helmikuuta 2016 klo 11.50\nOnnittelut! =) Tämä on harrastus, joka vie mukanaan.\nKiitos ja niinhän tämä on. Hyvä niin ;)\nMepsi 9. helmikuuta 2016 klo 14.28\nPaljon onnea! Blogiasi on aina ilo lukea :)\nKatri 11. helmikuuta 2016 klo 12.05\nKiitos ja kiva kuulla <3\nMepsi 9. helmikuuta 2016 klo 14.29\nSähköposti unohtui, joten: moonma(at)luukku.com\nTessa 10. helmikuuta 2016 klo 11.57\nOnnea! Pieni kirjasto kuuluu ehdottomasti kirjablogisuosikkeihini. :) Löysin kirjablogit vasta pari vuotta sitten, ja siitä asti olen tätäkin seurannut. Toivottavasti blogivuosia tulee rutkasti lisää!\nKiitos ja voi apua, ihana kuulla <3\nVillis / Villasukka kirjahyllyssä 10. helmikuuta 2016 klo 18.55\nViisinkertainen hurraa-huuto sinulle & ihanalle blogillesi ja paljon onnea, tulkoon vuosia paljon lisää!\nKatri 11. helmikuuta 2016 klo 12.06\nJonna 11. helmikuuta 2016 klo 19.42\nOnnea 5-vuotiaalle, toki osallistun arvontaan. :)\nKatri 26. helmikuuta 2016 klo 18.00\nsonja/lukuhetket 14. helmikuuta 2016 klo 14.23\nOnnea ihanalle blogille. Tyylisi kirjoittaa kirjoista osuu ja uppoaa vuodesta toiseen:)\nKatri 26. helmikuuta 2016 klo 18.01\nLumikukka 17. helmikuuta 2016 klo 19.54\nPaljon onnea kivalle blogillesi! Arvonnassa mukana! :) Sähköpostiosoitteeni on lumikukka333 (at) gmail.com.\nAnonyymi 20. helmikuuta 2016 klo 20.14\n5 vuotta on jo pitkä aika blogille, onnea siis roppakaupalla ja edelleen inspistä bloggailuun :)\n5 kirjan haaste & arvonnan voittajat


Hotellit Las Puntas | Hotellitarjoukset | Hotels.comSee this page in Englishsuomi (Suomi)Tee varaus Internetissä tai soita 09 7251 9905 Suomenkielinen asiakaspalvelumme palvelee puhelimitse arkisin 8.30 – 17.30. Muina aikoina asiakaspalvelumme palvelee englannin kielellä.EtusivuHotellitarjouksetRyhmätTietoa evästeistäOhjeetPalautetta sivustostaKirjaudu sisään & tiliKirjaudu tilillesiLuo tiliVarauksesiArvostele hotelliHotels.com™ RewardsVarauksesiHotellitHotellit – EspanjaHotellit Las PuntasHotellit – Las PuntasEtsi hotelleja kohteessa Las PuntasKaupunki, nähtävyys, hotellin nimi, osoite tai postinumeroTulopäiväLähtöpäivä En ole varma päivämääristäHuoneita123456789+Huone 1:Aikuisia12345678Yli 18-v.Lapsia01230–17-v.Ikä sisäänkirjauduttaessa:Lapsi 1:-?-<11234567891011121314151617Näytä tarjouksetAvaa salaiset hinnat valittuihin hotelleihinNämä hinnat eivät ole kaikkien saatavilla.Avaa nytSuosittuja kohteessa Las PuntasHotelleja kohteessa Las PuntasUseimmiten varattuHotel Ida InésErinomainen 4,3 / 5( 7 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 11 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläApartamentos Los VerodesErinomainen 4,2 / 5( 5 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 6 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläCasa Rural Aborigen BimbacheLoistava 4,8 / 5( 4 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 6 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläHotellit 10 km kohteesta Las PuntasParador de El HierroErinomainen 4,6 / 5( 8 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 16 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläHotel Villa el MocanalHyvä 3,0 / 5( 3 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 10 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläCasa Rural AmasínEi arvostelujaHotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 5 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläHotellit 20 km kohteesta Las PuntasApartamentos La RestingaHyvä 3,0 / 5( 1 tarkistettu arvostelu )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 8 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläKatso lisää hotelleja kohteessa Las PuntasMaksa nyt- tai maksa myöhemmin -vaihtoehdot suurimmassa osassa huoneitaIlmainen peruutusoikeus suurimmassa osassa huoneitaHintatakuuNäytä kohteen Las Puntas hotellit kartallaEtsitkö hotellia kohteessa Las Puntas?Hotels.com voi auttaa sinua löytämään parhaat hotellit kohteessa Las Puntas.\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen kohteesta Las Puntas, Espanja, sillä avullamme voit verrata eri hotelleja helposti (mukaan lukien suositut ketjuhotellit). Tällä hetkellä kohteen Las Puntas suosituin hotelli on Casa Rural Aborigen Bimbache. Sinne on tehty 5 varausta edellisen tunnin aikana.\nKun varaat yöpymisen Hotels.comin kautta, voit myös ansaita ilmaisia palkintoöitä liittymällä Hotels.com Rewards -kanta-asiakasohjelmaan. Ohjelma on ilmainen, ja liittymiseen menee vain kaksi minuuttia, ja kun olet yöpynyt 10 yötä, saat 1 palkintoyön ilmaiseksi*. Joten viikonloppumatka kohteeseen Las Puntas voi olla ensimmäinen askel kohti ilmaista hotelliyötä.\nMiksi kannattaa varata majoitus kohteessa Las Puntas Hotels.comilta?\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen mihin tahansa tarkoitukseen. Löydät palvelustamme 7 hotellia kohteessa Las Puntas. Vertaile hotelleja nopean ja helpon hotellihaun avulla. Voit myös rajoittaa hakutuloksia näillä ehdoilla:\n- sijainti - kohteen Las Puntas alueet\n- kohteen Las Puntas nähtävyydet\n- 0 Hotels.com-asiakkaiden arvostelua yöpymisestä kohteessa Las Puntas\n- tarkat kartat, joista näet hotellien sijainnit sekä lähimmät julkisen liikenteen palvelut ja turistinähtävyydet kohteessa Las Puntas.\nJotta voit hyödyntää palveluamme mahdollisimman tehokkaasti, sinun kannattaa ladata Hotels.comin mobiilisovellus (käy myös taulutietokoneille) ja tilata uutiskirjeemme. Voit myös seurata meitä Facebookissa, Google+:ssa ja Twitterissä. Näin saat Hotels.comin uusimmat hotellitarjoukset ja alennukset hotelleihin kohteessa Suomi ja kaikkialla maailmassa.Katso lisää hotelleja kohteessa Las PuntasValitse yksi alla olevista vaihtoehdoista avataksesi salaiset hinnat ja maksa vähemmän valituista hotelleista.UutiskirjeetTilaa viimeisimmät tarjouksemmeHotels.comin sovellusLataa sovellus ja tee varauksia matkalla ollessasiHotels.com™ RewardsLiity nyt saadaksesi yhden palkintoyön* jokaista 10 yövyttyä yötä kohdenSuosituimmat kohteetHotellit – New YorkHotellit – LontooHotellit PariisissaHotellit – RoomaHotellit – BarcelonaHotellit – KööpenhaminaHotellit – DubaiHotellit – TukholmaHotellit – OsloHotellit – MilanoHotellit – HelsinkiHotellit – PrahaHotellit – BerliiniHotellit AmsterdamissaHotellit – MadridHotellit – TampereHotellit – VantaaHotellit – KuopioHotellit – OuluHotellit – TallinnaHotellit – RiikaHotellit – JyväskyläHotellit – BangkokHotellit – PietariAsiakaspalveluVarauksesiUsein kysyttyjä kysymyksiäOta yhteyttäPalautetta sivustostaArvostele hotelliPalveluiden tarjoajille, yhteistyökumppaneille ja tiedotusvälineilleLisää hotellisiTee yhteistyötä kanssammeMainosta sivuillammeMatkanvälittäjätTiedotusEhdot ja yksityisyydensuojakäytäntöEhdot & rajoituksetYksityisyydensuojaTietoa evästeistäYritystiedotTyötMatkaoppaat50 huippukaupunkiaKaikki maatKaikki hotellitSivukartta© 2016 Hotels.com, L.P. Kaikki oikeudet pidätetään.Hotels.com ja Hotels.comin logo ovat Hotels.com, L.P:n tavaramerkkejä tai rekisteröityjä tavaramerkkejä Yhdysvalloissa ja/tai muissa maissa. Kaikki muut tavaramerkit ovat omistajiensa omaisuutta.* Lisätietoja Hotels.com™ Rewards-ohjelmastaABOUT SSL CERTIFICATES


McGregor rakentaa Quantum of the Seas -alukselle yli 41 metrin panoraamanosturin, jonka kannelta 15 henkeä kerrallaan voi tarkastella avoimia maisemia.\nCargotecin tiedotteen mukaan lajissaan ensimmäinen nosturi tilattiin huhti-kesäkuun aikana. Kauppahintaa ei julkistettu.\nLisäksi McGregor toimittaa nosturit kiinalaisen China Navigation Companyn neljään alukseen, jotka on tilannut Zhejiang Ouhua Shipbuilding. Kuhunkin aluksista tulee kolme 60 tonnin nosturia ja hydraulisesti toimiva ruumankansi.\n– Nostureiden tehokkuus nopeuttaa lastaamista ja vähentää satamassa vietettyä aikaa. Lisäksi nosturit kuluttavat 30-35 prosenttia vähemmän energiaa verrattuna sähkö-hydrauliikkaan perustuvien nostureiden toimintaan, sanoo MacGregorin myyntipäällikkö Svante Lundberg yhtiön tiedotteessa.\nNosturit on määrä toimittaa vuoden 2014 lopun ja seuraavan vuoden tammi-maaliskuun välisenä aikana. Sopimus sisältää myös option lisänosturien toimitukseen. Kaupan arvoa ei julkistettu.\nLastinkäsittelylaitteita valmistava Cargotec myy Tampereella sijaitsevan teknologia- ja osaamiskeskuksensa tilat yhdysvaltalaiselle kiinteistösijoitusyhtiölle, W.P. Careylle. Lue lisää ›


Ninan heppajutut: Takaisin blogin pariin - ilman Piirtoa\nTakaisin blogin pariin - ilman Piirtoa\nVarmaan suurin osa blogin lukijoista jo tietää, Piirto lähti pari viikkoa sitten uuteen kotiin Siilinjärvelle ja johtuen myynnistä, en tänne ole hirveästi halunnut kirjoitella. Ei huvittanut kirjoitella mitään ennen myyntiä, varsinkin kun ratsastus oli melkolailla kielletty myyntipäivään asti sudenhampaan vaivaamisen ja sen poiston vuoksi ja muutenkin halusin keskittyä nauttimaan viimeisistä päivistä pojan kanssa.\nMyyntiin oli useampiakin syitä, merkittävimpänä taloudellinen tilanne johtuen kesäisestä pahoinpitelystä ja siitä seuranneesta työkyvyttömyydestä. Halusin muutenkin löytää Piirrolle uuden kodin myös siksi, että en kokenut enää pystyväni viemään sitä eteenpäin ja tiesin sen viihtyvän paremmin paikassa, jossa sitä ratsastetaan säännöllisesti ja hyvin. Minä kun en aina voi olla varma missä kunnossa selkäni on, joten välillä Piirrollekin tuli pidempiä maastoilukausia ja se ei tehnyt hyvää sen kehitykselle. Nyt rakas herra on hyvässä paikassa ja olen erittäin tyytyväinen tähän ratkaisuun.\nPitkään mietin, mitä tekisin blogin suhteen ja koska minulla on vielä Tessa täällä ilona ja harrastuskaverina, päätin jatkaa kirjoittamista. Itseasiassa päätin aktivoitua nyt entistä ehommaksi bloggaajaksi, koska yhden hevosen kanssa aikaakin jää enemmän kaikkeen muuhunkin kuin pakollisten hommien hoitamiseen.\nHuomisesta lähtien siis aloitan ihka ensimmäisen blogijoulukalenterini, johon olen jo jonkinlaista sisältöä ideoinut. Toivotaan vain että tämä hiljaisuusjakso ei ole karkoittanut kaikkia lukijoita, sillä luvassa on myös lukijoiden kannalta kivoja luukkuja, joihin toivon aktiivista osallistumista ;)\nLähettänyt Nina Saarman klo 21.07\nAnonyymi 30. marraskuuta 2014 klo 22.01\nHarmi siltä kannalta, että Piirto olisi varmasti ollut sellainen hevonen, jolla olisi voinut edetä pitkällekin, olettaen että selkäsi olisi siinä kunnossa että olisit voinut treenata säännöllisesti. Mutta hyvä ratkaisu oli tämäkin, juuri sen takia, että ei voi tietää kestääkö selkäsi säännöllistä treenaamista. Niin sanotusti pelasit varman päälle, ja toivottavasti Piirrosta kuullaan vielä joka tapauksessa! Onneksi sinulle jäi nyt tuo uusi tuttavuus, jonka kanssa varmasti tekemistä riittää ihan yhtä lailla :)\nNinsku 30. marraskuuta 2014 klo 23.07\nPiirto oli joo ihan huippukiva, mutta minulle turhan leveä (tosiaan selkä- ja lonkkaongelmien vuoksi), joten vaikka tietyillä hevosilla pystynkin ihan tehokkaasti treenaamaan, en todennäköisesti koskaan olisi Piirron kanssa päässyt tämän pitemmälle :) Tekemistä tosiaan riittää ilman Piirtoakin ja olen tyytyväinen kun tiedän sen päässeen sille sopivampaan kotiin


Naiset paholaisia? — Esa-Jussi Salminen\nEilinen oli Luojan kiitos virallinen vapaapäivä, mikä mahdollistikin Ylen vaalikoneen täytön yhteen putkeen. Kerroin eilen Vapaavuorossa, miten juhlin naistenpäivää aattona.\nEilen siis juhlinta sujui jo työn merkeissä. Illansuussa ehdin käydä lyhyellä kävelyllä. Olisihan se pitänyt arvata muutenkin: reilun tunnin ajan kuului lähes koko ajan jostain ilotulitteiden paukuttelua aivan kuin olisi uusi vuosi. En kyllä kerta kaikkiaan käsitä, mistä tämä lähes jokapäiväinen räiskyttely kertoo. Kellä on niin valtavasti ylimäärästä rahaa, että sitä pitää viskoa ilmaan? Miksei sitä voi käyttää vaikkapa sairaiden lasten pelastamiseen kuolemalta tai edes udmurtin kielen käytön edistämiseen. Keitä nuo idiootit ovat? Harva edes ehtii katsoa tulitusta.\nSuomessa onneksi ilotulitteet ollaan kieltämässä kokonaan. On se aika metkaa kuitenkin miten jotkut isot ihmiset KEHTAA urputtaa, kun olisi niin kivaa räiskiä. On todella sairasta, miten yhteiskuntamme on luonut vahingollisia keinotekoisia mielihaluja ihmisille. Siitä ei ole kovin kauaa kun yksi mandariini tai rusinapaketti jouluna toi ihmislle suuremman ilon kuin koko maailman räjähteet.\nNaistenpäivä ei ole mikään sotatila eivätkä naiset ole mitään paholaisia, joita pitäisi yrittää karkoittaa kovilla äänillä. Millään maalla ei ole oikeutta tällä tavalla suosia tätä kiinalaisten kirousta. Ilotulitusta voi pitää nykyisen globaalin läpipaskokulttuurimme karmeimpana symbolina.


Paras pikkujouluasu! Katie Holmes näyttää, miten puet sukkahousut tyylikkäästi\n25.10.2019 klo 16:59\nOhuet, mustat sukkahousut ovatkin nyt paras lisäys juhlatyyliin - katso vaikka nämä kuvat.\nNäyttelijä Katie Holmesin tyylimuutos vain paranee! Tähti on selvästi löytänyt oman stailinsa, ja hänen asunsa inspiroivat meitä nykyisin viikosta toiseen.\nTuore look tavaratalo Nordstromin uuden New Yorkin lippulaivaliikkeen avajaisista on jälleen täysi kymppi, eikä voisi olla ajankohtaisempi näin pikkujoulukauden kynnyksellä. Himmeästi hohtava pikkumusta ihastuttaa simppelin elegantilla mallillaan, ja lyhyt helma tasapainottaa muuten umpinaista mallia. Sääret pääsevät tässä asussa pääosaan - ja etenkin soman pilkulliset, ohuet sukkikset.\nPilkkusukkikset tuovat asuun leikkisyyttä.\nRakastamme myös punahuulien ja huolettoman kampauksen yhdistelmää.\nOhuet, mustat sukkikset ovat viime aikoina eläneet uutta tulemista. Sukkahousuja on alkanut näkyä niin punaisella matolla kuin runwayllakin, ja parhaimmillaan ne näyttävät paljaita sääriä elegantimmilta ja tyylikkäämmiltä. Ysäriltä tutut ohuet, läpikuultavan mustat sukkikset tuovat asuun sensuellin vivahteen. Kokeile niitä esimerkiksi minimekkojen parina - tässä muutama kuva inspiraatioksi!\nMuoti-ikoni Alexa Chung rakastaa mustia sukkiksia, ja viimeistelee niillä usein biletyylinsä.\nToinen tyylistään tunnettu britti, mallilegenda Kate Moss, rakastaa hänkin ohuita sukkiksia.\nVogue Paris’n entinen päätoimittaja Carine Restoin-Roitfeld suosii hänkin mustia, ohuita sukkiksia.\nMalli Ashley Graham viimeisteli MET-gaala asunsa kimaltavasti koristelluilla sukkiksilla.\nDaisy Lowen rento sukkistyyli toimii arjessakin.\nCamille Charriere yhdisti minarin, sukkikset ja saappaat Pariisin muotiviikolla.\nChanelin runwaylla sukkikset yhdistettiin minisortseihin.\nSaint Laurentin tummanpuhuvaan lookiin kuuluvat ohuet, seksikkäät sukkikset.\nMyös Versace leikittelee uusissa mallistoissaan sukkiksilla.\nTom Fordin sukkiksia koristaa sensuelli sauma, joka onkin tuotu sukkien etupuolelle.\nOtimme testiin ”maailman kestävimmät sukkahousut” - menevätkö ne lainkaan rikki?\nNäin mekko näyttää entistä paremmalta - huippumallin asuidea löytyy sinunkin kaapistasiTalven inhokkiasuste onkin trendikäs! Näin puet ne rohkeasti10 tyyliä, jotka sopivat oikeasti tähän säähän - katso kuvat!Sortsit syksyllä? Tyylikkäiden naisten uusi suosikkiyhdistelmä toimii sittenkin Paras asu pakkaseen: oikeasti lämmin yhdistelmä saa unohtamaan farkut


Tutustun ensiapulaukun sisältöön - Partio-ohjelma\nSudenpentu tietää, mitä ensiapulaukku sisältää.\nEtusivu Partio-ohjelma Sudenpennut (7-9 v.) Suhde toiseen Ensiapu Tutustun ensiapulaukun sisältöön\nSudenpentu tutustuu ensiapulaukun sisältöön. Hän tietää, mistä se kololta löytyy.\nJohtajan tehtävä: Akelan tehtävänä on huolehtia tarvittavat välineet paikalle ja ohjata toimintaa, jotta jokainen pääsee osallistumaan. Jos ensiapulaukkuja on vain yksi, kannattaa akelan suunnitella jokin toinen ohjelma osalle ryhmästä ensiapulaukun tarkastelun ajaksi, jottei oman vuoron odotusaika muodostu sudenpennulle turhan pitkäksi.\nKim-leikki ensiapulaukun välineillä Tarvikkeet: ensiapulaukku tarvikkeineen Ensiapulaukku sisältää haavanhoitotarvikkeita, lääkkeitä sekä muita tarvikkeita, joita on osattava käyttää tarkoituksenmukaisella tavalla. Lääkkeet tulee pitää alkuperäispakkauksissaan ja käyttöohjeet paikoillaan. Lauma käy läpi EA-laukun keskeisimmät tarvikkeet sekä lapsille tuntemattomat välineet. Harjoituksena lauma kokoaa lattialle keskeisimmät ensiapulaukun tarvikkeet. Lapset sulkevat silmät ja kukin vuorollaan poistaa yhden (tai useamman) tavaroista. Lapset avaavat silmät ja koettava muistella, mikä on kadonnut. EA-laukun tulisi sisältää: Sidetarvikkeet - pikasiteitä - haavateippiä - perhoslaastaria - kiinnelaastaria - puhdistusainetta - haavapyyhkeitä - sidetaitoksia - suojasiteitä - ensiapuside - joustositeitä - tukiside - kolmioliina - voideside Lääkkeet - kuumelääke - särkylääke - lääkehiili - allergialääke - kortisonivoide - kyypakkaus Muut - sakset - pinsetit - kuumemittari - suojakäsineet - ensiapuohjeet - hätänumero - päivystävän terveyskeskuksen yhteystiedot - taskulamppu - kynä ja lehtiö - punkkipihdit - lämpöpeite - kylmäpakkaus Lähde: Opinnäytetyö Savonia AMK, Ensiapuopetus 7−9 -vuotiaille lapsille muistipelin avulla, tekijät: Anssi Asikainen Nina Paunonen\nKun ensiapulaukun sisältö on sudenpennuille jo hieman tuttu, voivat he kokeilla tunnustelukimiä. Akela laittaa ensiapulaukun sisällön ämpäriin ja peittää ämpärin suun peitolla tai pressulla. Sudenpennut tunnustelevat vuorotellen ämpärissä olevia esineitä ja yrittävät tunnistaa niitä. Lopuksi sudenpennut yrittävät yhdessä muistaa mitä kaikkea he ämpäristä löysivät. Lähde: DDS\nSudenpennut käyvät läpi lauman retkillä/tapahtumissa käytettävän ensiapulaukun sisältöä. Kun tavarat ovat ainakin nimen perusteella tuttuja, voi lauma tehdä Kimin kokeen ensiaputarvikkeilla. Leikissä kannattaa käyttää ryhmän taso huomioiden ainoastaan keskeisimpiä ensiaputarvikkeita, jotta niiden olemassaolo ensiapulaukussa painuu mieleen. Esillä on ensiapulaukkuun kuuluvia esineitä, joita leikkijät saavat katsella muutaman minuutin ajan. Leikkijät laittavat silmänsä kiinni ja pelinjohtaja poistaa esineiden joukosta yhden tai muun sovitun määrän esineitä. Leikkijät avaavat silmänsä ja yrittävät nopeasti ratkaista, mikä esillä olleista esineistä puuttuu. Se, joka tietää oikean vastauksen ensimmäisenä, voittaa pelin. Lähde: Toimintavinkit\nSudenpennut tutustuvat kolon tai lippukunnan ensiapulaukun tai -kaapin sisältöön. He tutkivat, mitä välineitä laukku pitää sisällään. Samalla lauma voi pohtia, millaisissa tilanteissa mitäkin välinettä voidaan tarvita. Akelan tehtävänä on neuvoa sudenpentuja hygieniassa.


Jatkuuko Jokerien yleisökato? ”Alustavasti virkeämpää” - KHL - Ilta-Sanomat\nKuva Jokerien viimeisestä runkosarjan ottelusta Spartakia vastaan, kun kannattajat olivat marssineet kahden erän ajaksi pois katsomosta.\nJulkaistu: 23.2.2016 7:19\nJokerien ensimmäisen pudotuspeliottelun yleisömäärä oli pettymys.\nJokerit aloitti sunnuntaina taipaleensa KHL:n pudotuspeleissä tappiolla, kun Torpedo Nizhni Novgorod kävi ryöstämässä kotiedun helsinkiläisiltä.Ottelu houkutteli Hartwall-areenaan vain 8 478 katsojaa, mikä oli Jokerien kauden toiseksi heikoin yleisölukema.Ainoastaan elokuun lopulla Torpedoa vastaan pelatussa runkosarjaottelussa oli pienempi yleisö, 8 385 katsojaa.– Emme olleet tyytyväisiä yleisölukemaan. Teimme paljon töitä, että olisimme saaneet lisää väkeä halliin, Jokerien toimitusjohtaja Jukka Kohonenhttp://www.iltasanomat.fi/haku/?search-term=Jukka%20Kohonen sanoo.\nKohonen löytää useita syitä siihen, miksi sunnuntain ottelun yleisömäärä jäi odotettua pienemmäksi.– Pudotuspelit alkoivat nopeasti runkosarjan jälkeen. Tiistaina selvisi, että aloitetaan kotona, torstaina selvisi vastustaja ja sunnuntaina jo pelattiin. Ja samaan aikaan alkoivat hiihtolomat. Ei oltu tyytyväisiä siihen, että sarja alkoi elokuussa, eikä siihen, että pudotuspelit alkavat helmikuussa, toimitusjohtaja listaa.– Viime viikolla olimme supertyytyväisiä, kun SKA-pelissä oli tupa täynnä ja Spartakiakin vastaan melkein 12 600 katsojaa.Jokeripomo löytää myös positiivisia merkkejä sunnuntain yleisömäärästä.– Saimme myytyä yllättävän paljon irtolippuja. Playoffien aikana kausikorttien määrä suurin piirtein puolittuu, nyt irtolipuilla saatiin paikattua sitä.Jokerit jatkaa pudotuspelitaistoaan tänään, kun se pelaa toisen kotiottelunsa Torpedoa vastaan. Toimistolla ollaan toiveikkaita sen suhteen, että useampi silmäpari löytäisi tiensä Ilmalaan.– Katsotaan. Lipunmyynti on alustavasti ollut vähän virkeämpää kuin sunnuntaille, Kohonen kommentoi maanantai-iltapäivänä.Tulospalvelu: KHL 23.02.2016http://tulospalvelu.iltasanomat.fi/widget-round/268/2016-02-23


Tekijä AnnaJ kesäkuuta 01, 2014\nOlen aivan ihastunut näihin suklaa-kinuskikuppikakkuihin ja niitä onkin viime viikkojen aikana tullut tehtyä useaan otteeseen. Näitä tarjoilin mm. Ravintolapäivänä omassa pikku kahvilassani. Alkuperäinen ohje löytyy Emma Iivanaisen Kakkutaidetta kotikeittiössä-kirjasta (blondie valkosuklaa popcorn-kuppikakut), josta olen muokannut ohjeen omaan käyttööni.\nKinuski (=Karamellisoitua kondensoitua maitoa)\n1prk Valion päärynä-kinuskirahkaa\n½ dl Kinuskia (=Karamellisoitua kondensoitua maitoa)\nSulata voi mikrossa ja sulata suklaa sulan voin joukkoon. Lisää joukkoon sokerit ja anna seoksen jäähtyä hiukan. Sekoita joukkoon kananmunat ja sekoita massa tasaiseksi. Lisää jauhot ja sekoita vain sen verran, että ainekset menevät sekaisin. Jaa taikina muffinivuokiin ja paista 175 asteessa n. 20-25 minuuttia.\nAnna valmiiden kuppikakkujen jäähtyä kokonaan ja koverra niiden keskelle kolot. Täytä kolot kinuskilla.\nKuorrutetta varten vaahdota kerma ja lisää joukkoon rahka sekä kinuski. Pursota kuppikakkujen päälle ja koristele valmiilla kinuskikastikeella ja suklaahipuilla.


Relaa, Nanna - Ylöjärven Uutiset\nJaa: Veera Ahlgrén Julkaistu 1.6.2016 09:59 Kolumnit\nMinä en katso televisiosta Fitnesspäiväkirjoja. En uskalla, koska provosoituisin varmasti liikaa. Ohjelman mainoksen olen kuitenkin nähnyt. Sekin on jo ajatuksia herättävä. Mainoksessa Jere Karalahden raskaana oleva fitnessvaimo Nanna pohtii ääneen tulevaa vauva-arkea. Hänestä tuntuu oudolta, että hän on enää neljä kuukautta yksin. Sen jälkeen hänellä ”roikkuu aina joku apinanpoikanen tossa tississä”.\nAjatus numero 1: Kannattaisi miettiä kenen kanssa lisääntyy, jos evoluutio ottaa noin rankkoja harppauksia taaksepäin yhden sukupolven aikana.\nAjatus 2: Nanna on ehkä ymmärtänyt täysimetyksen väärin. Vaikka rintaruokinta onkin suositeltavaa, niin sitä ei tarvitse tehdä hautaan saakka, eikä ympärivuorokautisesti.\nToisaalta en voi pilkata Nannaa. En ole koskaan ajatellut synnyttäväni apinanpoikasta, mutta ensimmäistä lasta odottaessa minäkin ajattelin, että kaikki muu elämä loppuu siihen kun lapsi syntyy. Se on minussa kiinni kuin tauti, enkä voi enää mennä mihinkään tai tehdä mitään. Minulla ei ole aikaa, enkä minä jaksa, koska pienten lasten äidit ovat aina lopen uupuneita.\nEnnen lapsen syntymää kävin kampaajalla ja leikkautin tukkani sellaiseen malliin, ettei siihen tarvitse varmasti kajota ainakaan vuoteen. Hamstrasin kaupasta kotiin tavaroita niin kuin olisin odottanut ydinlaskeumaa. Vauvan tavaroita enimmäkseen, koska loppuraskauden pesänrakennusvietti urbaanissa maailmassa tarkoittaa sitä, että tyhjennetään Prisman vauvatarvikehylly ostoskärryihin ja ajetaan kärryt kassalle.\nMutta hamstrasin myös muuta tavaraa, varsinkin sellaista, mitä ei saa lähimmästä ruokakaupasta. Kosmetiikkaa ja vaatteita. Kaikenlaisia kesäasioita, joita en pääsisi ostamaan ennen kesää, koska lapsi oli syntyvä huhtikuun alussa.\nEn tiedä, mitä ajattelin. En tiedä, millä logiikalla ajattelin käyväni lähikaupassa, mutta koin mahdottomaksi sen, että koskaan enää kävisin kaupungissa asti. Oikeastaan en ajatellut. Se oli lähinnä tunnetila, jonka vallassa kaikki piti saada valmiiksi ennen laskettua aikaa. Sen jälkeen odotti suuri ja tuntematon. Aika, jota ei osannut edes kuvitella. Aika, jota ei ajatellut jonkun mittaisena jaksona, vaan loppuelämänä. Vauvan vankina.\nKotimatkalla synnytyssairaalasta mieheni ehdotti piipahdusta marketissa. Piti hakea vauvalle jotain. En muista mitä, ja suuresti ihmettelen, että vauvalta saattoi puuttua mitään kaiken sen hamstraamisen jälkeen.\nMuistan hämmentyneen olon kaupassa. Työnsin ostoskärryjä, joissa nukkui vauva. Se oli jotenkin absurdia, tehdä nyt ostoksia kaupassa niin kuin normaalit ihmiset, vaikka oli saanut lapsen.\nHämmennys jatkui kotona. Esikoinen oli helppo vauva, nukkui öisin. Ja päivisin. En ollut tajunnut, miten paljon vastasyntyneet nukkuvat. Kaikki olivat vain hokeneet, että nuku silloin kun vauvakin nukkuu. Jätä kotityöt, ne eivät ole niin tärkeitä kuin lepo. En millään jaksanut nukkua aina kun vauva nukkui, vaikka olenkin kova nukkumaan. Meinasin pitkästyä.\nTajusin, että ydinlaskeumaa ei tullutkaan. Maailmanloppu oli peruttu. Lapsi oli tullut osaksi elämääni, mutta ei varastanut sitä minulta. Se oli samaan aikaan helpottavaa, mutta myös tietynlainen pettymys. Vauvan kanssa sai elää normaalia elämää. Toisaalta sen kanssa piti elää normaalia elämää. Ympärilleni ei muodostunut taianomaista vauvakuplaa, jonka sisälle maailman murheet eivät olisi päässeet murtautumaan. Elämä vain jatkui.\nIhan näillä puheilla Nanna, relaa. Se on lapsi (ja vaikka se olisi apina, niin rakastat sitä silti) eikä elinkautinen eristyssellissä. Sinunkin elämäsi vain jatkuu. Olet taas kahvakuuliesi kimpussa ennen kuin huomaatkaan.\nP.s. Lantionpohjan lihakset kannattaa ehkä treenata ensin.


Vikakerta | Tarina #13721210\nNainen, 30 v, avioliitto + Mies, 38 v, Työkaveri\nTapahtui 14.8.2013 n. klo 00:00 • Lisätty palveluun 6.9.2013 klo 19:19 eli 23 päivää myöhemmin\nOlimme työmatkalla, jonka iltaohjelmaan kuului illallinen. Illallisen jälkeen lähdimme työtoverini kanssa vielä lasilliselle, kun kello ei vielä ollut niin paljoa.\nTähän asti suhteemme on ollut täysin ammatillinen, mutta illan aikana tutustuimme toisiimme ja puhuimme syvällisiäkin asioita. Hän hertätti oman mielenkiintoni ja aloin myös flirttailla hänelle.\nTässä vaiheessa päätimme kuitenkin lähteä jo takaisin hotellille. Rohkaistuin kuitenkin pyytämään hänet vielä yömyssylle huoneeseeni.\nIstuskelimme melko lähekkäin parisängyllä ja hänen lämpönsä tuntui jotenkin kiihottavasti. Sitten hän kehui minua kauniiksi, joka riitti. Rupesin suutelemaan häntä ja hän tuntui olevan heti mukana. Housujen etumuksessa alkoi tuntua pientä pullistelua ja riisuin hänen housunsa.\nSitten aloin ottamaan häneltä suihin ja huomasin kiihottuvani tilanteesta todella paljon. Hän riisui minut ja nuoli minua, mutta halusin saada jo hänet sisääni. Siinä vaiheessa huomasimme, että eihän meillä mitään kondomeja ole mukanamme. Hän on naimisissa kuten minäkin, joten uskalsimme kuitenkin kiihkoissamme mennä yhdyntään asti.\nHän luiskahti helposti sisääni ja aloitimme touhut. Hän ei kestänyt kovin kauaa kun huomasin hänen olevan lähellä laukeamista. Tuntui todella hyvältä ja annoin hänen laueta sisääni. Häneltä tuli todella paljon spermaa ja olin aivan mählässä, joka kiihotti minua entisestään.\nOman mieheni kanssa käytämme kortsua joten tämä oli pitkästä aikaa mukavaa vaihtelua, koska rakastan sitä tunnetta, että mies tulee sisääni.\nMakailimme hetken aikaa kunnes miehellä taas alkoi seisomaan. Toinen kierros kesti paljon pidempään ja sain orgasmin samalla kun hän taas laukesi sisääni.\nNeljä tähteä, koska pieni morkkis tuli pettämisestä...\nNo hyvä, että vaan pieni morkkis.\nTutkimusten mukaanhan 5 % lapsista ei ole sen siittämiä, joiden heidän luullaan olevan. Miten käynee nyt?\nNo mitenköhän mahtaa käydä, jos kerta oman ukon kanssa käyttää kodomia. Hallelujah! tai vihanen soitto kumi-yhtiölle…\nPettämiskuvaukseksi aika kaunis. Panee lukijan melkein toivomaan, että ihan oikeasti tulit sen seurauksena raskaaksi. <3\nOlisi kiva kuulla tarinan jatkoosa, miten lienee mennyt jatkossa.\nTuo on tosi kiihoittavaa kun pannaan toisen vaimoa ilman ehkäisyä.


Last Call -videosarja seuraa Uniikin matkaa pokerin maailmaan | Klangi\nSarjassa pureudutaan lajin syvimpään olemukseen.\nKuten moni tietää, tunnetaan Uniikki paitsi räppärinä ja yrittäjänä niin myös intohimoisena pokerinharrastajana. Nyt Suomen suurin pokerisivusto Pokerihuone on tuottanut Rähinä-artistin luoman konseptin pohjalta uuden dokumenttisarjan, jossa seurataan hänen pokerimatkaansa Suomessa ja maailmalla.\nSarjan nimi on Last Call ja sitä kuvattiin pitkin syksyä kuudessa eri maassa. Ideana oli tehdä pokerista dokumenttisarja, joka olisi tarpeeksi kiinnostava ja laadukas niillekin jotka eivät tiedä mitään lajista.\nEnsimmäisessä jaksossa nähdään Uniikin lisäksi maailman menestyneimpiin online-pelaajiin lukeutuva Jens Kyllönen, joka on takonut pokerilla itselleen jättiomaisuuden. Last Callissa pokeriammattilainen kertoo ensimmäistä kertaa kameroille koko tarinansa.\nSarjan ohjauksesta vastaa Matti Harju, joka on myös yksi vastaavista tuottajista. Muut vastaavat tuottajat ovat Uniikki ja hänen kanssaan Uniikki elämä -kirjan kirjoittanut Miikka Anttonen sekä Antti Tiainen.\nSarjaan julkaistaan uusi jakso aina maanantaisin. Katso aloitusjakso alta.\nKategoriassa UutisetTägätty Uniikki\nibe suuntaa tähänastisen uransa isoimmalle keikalle – venuena toimii Musiikkitalo Janne Römpötti / 29.11.2021\nRekami kuittailee tulevalla albumillaan Suomen Def Jamille Janne Römpötti / 29.11.2021