Euroopan unionin C 267/2008\nKomission tiedonanto neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 ja komission asetuksen (EY) N:o 802/2004 mukaan hyväksyttävistä korjaustoimenpiteistä ( 1 )\nIlmoitus avoimesta virasta — Euroopan tilintarkastustuomioistuin — Pääsihteerin virka\nEnnakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.5093 — DP World/Conti 7/Rickmers 2.Terminal/DP World Breakbulk) ( 1 )\nKomission tiedonanto neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 ja komission asetuksen (EY) N:o 802/2004 mukaan hyväksyttävistä korjaustoimenpiteistä\nYrityskeskittymien valvonnasta 20 päivänä tammikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1), jäljempänä ’sulautuma-asetus’, 6 artiklan 2 kohdassa ja 8 artiklan 2 kohdassa säädetään nimenomaisesti, että komissio voi päättää todeta keskittymän yhteismarkkinoille soveltuvaksi siihen osallistuvien yritysten (2) tekemien muutosten jälkeen riippumatta siitä, onko muutokset tehty ennen menettelyn aloittamista vai sen jälkeen. Tätä tarkoitusta varten komissio voi liittää päätökseensä ehtoja ja velvoitteita, joilla pyritään varmistamaan, että keskittymään osallistuvat yritykset noudattavat komissiolle antamiaan sitoumuksia, joilla keskittymä saatetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi (3).\nTämän tiedonannon tarkoituksena on antaa ohjeistusta keskittymiin tehtävistä muutoksista ja erityisesti sitoumuksista, joita keskittymään osallistuvat yritykset antavat muuttaakseen keskittymää. Tällaisista muutoksista käytetään yleisemmin nimitystä ”korjaustoimenpiteet”, sillä niiden tarkoituksena on poistaa komission havaitsemat kilpailuongelmat (4). Tähän tiedonantoon sisältyvät ohjeet perustuvat yhä laajempaan kokemukseen, jota komissiolle on kertynyt sen arvioidessa, hyväksyessä ja toteuttaessa korjaustoimenpiteitä sulautuma-asetuksen mukaisesti siitä lähtien, kun asetus tuli voimaan 21 päivänä syyskuuta 1990. Korjaustoimenpiteistä vuonna 2001 annetun komission tiedonannon (5) tarkistaminen perustuu uudelleenlaaditun sulautuma-asetuksen (EY) N:o 139/2004 (6) ja komission asetuksen (EY) N:o 802/2004 (7), jäljempänä ’täytäntöönpanoasetus’, voimaantuloon 1 päivänä toukokuuta 2004, yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, päätelmiin, jotka on tehty komission aiemmista korjaustoimenpidetapauksista järjestelmällisesti laatimien jälkiarviointien perusteella (8), ja komission päätöksentekokäytäntöön viime vuosina esille tulleissa korjaustoimenpideasioissa. Komissio soveltaa, kehittää edelleen ja hioo tähän tiedonantoon sisältyviä periaatteita tapauskohtaisesti. Tässä tiedonannossa annettavat ohjeet eivät rajoita Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen esittämää tulkintaa.\nTiedonannossa esitetään yleiset periaatteet, joita sovelletaan komission hyväksyttävinä pitämiin korjaustoimenpiteisiin, sekä pääasialliset sitoumustyypit, jotka komissio voi hyväksyä sulautuma-asetuksen soveltamista koskevissa asioissa. Lisäksi esitetään erityisvaatimukset, jotka ehdotettujen sitoumusten on täytettävä menettelyn molemmissa vaiheissa, sekä sitoumusten täytäntöönpanoa koskevat keskeiset vaatimukset. Komissio ottaa aina asianmukaisesti huomioon kuhunkin yksittäistapaukseen liittyvät erityisolosuhteet.\nSulautuma-asetuksessa säädetään, että komissio arvioi ilmoitetun keskittymän soveltuvuuden yhteismarkkinoille sen perusteella, mitkä ovat keskittymän vaikutukset kilpailun rakenteeseen yhteisössä (9). Kun keskittymän soveltuvuutta arvioidaan sulautuma-asetuksen 2 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla, ratkaisevaa on, estäisikö keskittymä olennaisesti tehokasta kilpailua yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla erityisesti siitä syystä, että sillä luodaan määräävä asema tai vahvistetaan sitä. Keskittymä, joka estää olennaisesti kilpailua edellä kuvaillulla tavalla, ei sovellu yhteismarkkinoille ja komissio kieltää sen. Kun on kyse yhteisyrityksen perustamisesta, komissio tutkii keskittymän myös sulautuma-asetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tässä tiedonannossa esitettyjä periaatteita sovelletaan yleensä myös korjaustoimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on poistaa 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti havaitut kilpailuongelmat.\nJos keskittymä aiheuttaa kilpailuongelmia siksi, että se voi estää olennaisesti tehokasta kilpailua erityisesti sen vuoksi, että sillä luodaan määräävä asema tai vahvistetaan sitä, osapuolet voivat pyrkiä muuttamaan keskittymää ratkaistakseen kilpailuongelmat ja saadakseen sitä kautta sille hyväksynnän. Tällaiset muutokset voidaan toteuttaa kokonaan jo ennen päätöstä keskittymän hyväksymisestä. Yleisempää kuitenkin on, että osapuolet esittävät sitoumuksia, joilla keskittymä on tarkoitus muuttaa yhteismarkkinoille soveltuvaksi, ja sitoumukset pannaan täytäntöön hyväksymispäätöksen jälkeen.\nSulautuma-asetuksen mukaisessa järjestelmässä komission tehtävänä on osoittaa, että keskittymä estäisi olennaisesti kilpailua (10). Komissio ilmoittaa havaitsemistaan kilpailuongelmista osapuolille, jotta nämä saavat tilaisuuden esittää tarkoituksenmukaisia korjaustoimenpide-ehdotuksia, joilla voidaan ratkaista kyseiset ongelmat (11). Keskittymän osapuolten odotetaan sen jälkeen ehdottavan sitoumuksia. Komissio ei voi asettaa hyväksymispäätökselle ehtoja yksipuolisesti vaan ainoastaan osapuolten sitoumusten perusteella (12). Komissio ilmoittaa osapuolille korjaustoimenpide-ehdotuksesta laatimansa alustavan arvioinnin tulokset. Jos osapuolet eivät kuitenkaan ehdota korjaustoimenpiteitä, joilla kilpailuongelmat voidaan poistaa riittävässä määrin, komissiolle ei jää muuta vaihtoehtoa kuin kieltää keskittymä päätöksellään (13).\nKomission tehtävänä on arvioida, poistuisivatko havaitut kilpailuongelmat ehdotettujen korjaustoimenpiteiden toteutuksen jälkeen. Vain osapuolilla on kaikki arvioinnissa tarvittavat merkitykselliset tiedot erityisesti ehdotettujen sitoumusten toteutettavuudesta ja niiden omaisuuserien elinkelpoisuudesta ja kilpailukykyisyydestä, joiden luovuttamista ehdotetaan. Osapuolilla onkin vastuu kaikkien sellaisten saatavilla olevien tietojen toimittamisesta komissiolle, jotka se tarvitsee korjaustoimenpide-ehdotuksen arvioinnissa. Sen vuoksi ilmoituksen tekijät velvoitetaan täytäntöönpanoasetuksella toimittamaan sitoumusten ohella yksityiskohtaiset tiedot tarjottavien sitoumusten sisällöstä ja toteuttamisedellytyksistä sekä siitä, että ne soveltuvat tehokkaan kilpailun olennaisten esteiden poistamiseen täytäntöönpanoasetuksen liitteessä esitetyllä tavalla (nk. RM-lomake). Kun on kyse liiketoiminnan luovuttamista koskevista sitoumuksista, osapuolten on kuvailtava yksityiskohtaisesti varsinkin sitä, kuinka luovutettavaa liiketoimintaa harjoitetaan tällä hetkellä. Komissio arvioi näiden tietojen perusteella liiketoiminnan elinkelpoisuutta, kilpailukykyisyyttä ja markkinoitavuutta vertaamalla sen nykyistä harjoittamista sitoumuksissa ehdotettuun laajuuteen. Komissio voi mukauttaa tarkat tietovaatimukset kussakin yksittäistapauksissa tarvittaviin tietoihin ja on valmis keskustelemaan osapuolten kanssa vaadittavien tietojen laajuudesta ennen RM-lomakkeen toimittamista.\nOsapuolten on siis ehdotettava sitoumuksia, joilla kilpailuongelmat voidaan poistaa riittävässä määrin, ja toimitettava sitoumusten arvioinnissa tarvittavat tiedot. Komissio puolestaan arvioi, onko keskittymä katsottava hyväksyttävästi esitetyillä sitoumuksilla muutetussa muodossa yhteismarkkinoilla soveltumattomaksi, koska se estää sitoumuksista huolimatta olennaisesti tehokasta kilpailua. Sitoumuksilla muutetun keskittymän kieltämisessä tai hyväksymisessä käytettäviin todisteisiin sovelletaan tämän vuoksi samoja kriteereitä kuin keskittymään, jota ei ole muutettu (14).\nHyväksyttävien sitoumusten perusedellytykset\nSulautuma-asetuksen mukaisesti komissiolla on toimivalta hyväksyä vain sellaiset sitoumukset, joiden katsotaan mahdollistavan keskittymän muuttamisen yhteismarkkinoille soveltuvaksi ja joilla voidaan siten ehkäistä tehokkaan kilpailun olennainen estyminen. Sitoumusten on poistettava kilpailuongelmat kokonaisuudessaan (15) ja oltava kattavia ja kaikin tavoin tehokkaita (16). Sitoumukset on lisäksi voitava panna täytäntöön tehokkaasti lyhyessä ajassa, sillä kilpailuolosuhteita ei voida säilyttää ennallaan markkinoilla ennen kuin sitoumukset on pantu täytäntöön.\nOsapuolten ehdottomat rakenteelliset sitoumukset, erityisesti luovutukset, täyttävät nämä edellytykset ainoastaan siltä osin kuin komissio kykenee riittävällä varmuudella päättelemään, että ne on mahdollista toteuttaa ja että niistä seuraavat uudet liiketoimintarakenteet ovat riittävän elinkelpoisia ja kestäviä, jotta tehokkaan kilpailun esteet eivät toteudu lähitulevaisuudessa (17).\nRiittävään varmuuteen ehdotettujen sitoumusten toteutuksesta saattavat vaikuttaa erityisesti luovutettavan liiketoiminnan siirtoon liittyvät riskit, kuten ehdot, joita osapuolet asettavat luovutukselle, kolmansien oikeudet suhteessa liiketoimintaan, sopivan ostajan löytymiseen liittyvät riskit tai riskit, jotka liittyvät omaisuuserien arvon alenemiseen ennen luovutuksen toteutusta. Osapuolilla on velvollisuus poistaa tällaiset korjaustoimenpiteen toteutukseen liittyvät epävarmuustekijät ehdottaessaan sitä komissiolle (18).\nArvioidessaan toista edellytystä eli sitä, onko ehdotettu sitoumus omiaan poistamaan havaitut kilpailuongelmat, komissio ottaa huomioon kaikki varsinaisen ehdotetun korjaustoimenpiteen kannalta merkitykselliset seikat, muun muassa ehdotetun korjaustoimenpiteen tyypin, laajuuden ja soveltamisalan. Näitä arvioidaan suhteessa niiden markkinoiden rakenteeseen ja erityispiirteisiin, joilla kilpailuongelmia on, sekä lisäksi osapuolten ja muiden markkina-toimijoiden asemaan kyseisillä markkinoilla.\nJotta sitoumukset olisivat näiden periaatteiden mukaisia, ne on pantava tehokkaasti täytäntöön ja niitä on voitava valvoa (19). Luovutukset eivät edellytä toteutuksensa jälkeen enää valvontatoimenpiteitä, mutta muiden sitoumustyyppien tapauksessa tarvitaan tehokkaita valvontajärjestelmiä, joilla varmistetaan, että osapuolet eivät voi heikentää sitoumusten vaikutuksia tai jopa poistaa ne kokonaan. Muussa tapauksessa sitoumukset olisi katsottava pelkiksi osapuolten esittämiksi aiejulistuksiksi, jotka eivät ole sitovia velvoitteita, sillä tehokkaiden valvontajärjestelmien puuttumisen vuoksi niitä ei katsottaisi velvoitteiksi, joiden laiminlyönti merkitsisi hyväksymispäätöksen kumoamista sulautuma-asetuksen mukaisesti (20).\nJos osapuolet kuitenkin ehdottavat niin laajoja ja monimutkaisia korjaustoimenpiteitä, että komissio ei pysty päättelemään päätöksen tekemisen aikaan riittävällä varmuudella, että ne toteutetaan kokonaisuudessaan ja että tehokas kilpailu todennäköisesti säilyy markkinoilla, hyväksyvää päätöstä ei voida tehdä (21). Komissio voi perustella tällaisten korjaustoimenpiteiden hylkäämistä erityisesti sillä, että niiden toteutusta ei voida valvoa tehokkaasti ja tehokkaan valvonnan puuttuminen heikentää ehdotettujen sitoumusten vaikutuksia tai jopa poistaa ne kokonaan.\nErityyppisten korjaustoimenpiteiden tarkoituksenmukaisuus\nYhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan sitoumusten päätarkoituksena on varmistaa, että markkinarakenteet ovat kilpailukykyiset (22). Tämä merkitsee, että luonteeltaan rakenteelliset sitoumukset, kuten liiketoimintayksikön myyntiä koskeva sitoumus, ovat yleensä sulautuma-asetuksen tavoitteen kannalta suositeltavia, koska niillä estetään pysyvästi sellaisten kilpailuonglemien ilmeneminen, joita ilmoituksen mukaisesti toteutettu sulautuma aiheuttaisi. Ne eivät myöskään edellytä keskipitkän tai pitkän aikavälin valvontatoimenpiteitä. Ei kuitenkaan voida sulkea automaattisesti pois mahdollisuutta, että tehokkaan kilpailun olennainen estyminen voitaisiin torjua myös muuntyppisillä sitoumuksilla (23).\nKomissio korostaa, että kysymystä siitä, soveltuuko korjaustoimenpide havaittujen kilpailuongelmien poistamiseen, ja erityisesti siitä, minkätyyppisellä korjaustoimenpiteellä havaitut kilpailuongelmat voidaan poistaa, on pohdittava tapauskohtaisesti.\nYleisellä tasolla voidaan kuitenkaan erottaa toisistaan luovutukset, muut rakenteelliset korjaustoimenpiteet, kuten syrjimättömin ehdoin myönnetty oikeus käyttää keskeistä infrastruktuuria tai tuotantohyödykkeitä, ja sulautuman tuloksena syntyvän yrityskokonaisuuden tulevaan toimintatapaan liittyvät sitoumukset. Luovutussitoumukset ovat paras tapa poistaa horisontaalisten päällekkäisyyksien aiheuttamat kilpailuongelmat. Ne saattavat olla myös paras keino ratkaista vertikaaliset tai monialayrityksiin liittyvät ongelmat (24). Muuntyyppiset rakenteelliset sitoumukset saattavat soveltua kaikentyyppisten ongelmien ratkaisemiseen, jos ne vastaavat vaikutuksiltaan luovutuksia. Tätä seikkaa tarkastellaan yksityiskohtaisemmin jäljempänä 61 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa. Sulautumisen tuloksena syntyvän yrityskokonaisuuden tulevaan toimintatapaan liittyvät sitoumukset voidaan hyväksyä vain poikkeuksellisesti erityisolosuhteissa (25). Varsinkaan sitoumukset, jotka koskevat pidättymistä hinnankorotuksista, tuotevalikoimien supistamisesta, tuotemerkkien vetämisestä myynnistä jne., eivät yleensä poista horisontaalisesta päällekkäisyydestä aiheutuvia kilpailuongelmia. Kyseisenkaltaiset korjaustoimenpiteet voidaan joka tapauksessa hyväksyä vain poikkeuksellisesti, jos niiden toteutettavuudesta saadaan täysi varmuus tehokkaan täytäntöönpanon ja valvonnan perusteella, kuten 13–14, 66 ja 69 kohdassa todetaan, ja jos niihin ei liity kilpailun vääristymisen riskiä (26).\nKomissio voi hyväksyä sitoumuksia menettelyn molemmissa vaiheissa (27). Koska perusteellinen markkinatutkimus tehdään ainoastaan vaiheessa II, komissiolle vaiheessa I annettavien sitoumusten on oltava riittäviä poistamaan selkeästi sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut vakavat epäilyt (28). Komission on sulautuma-asetuksen 10 artiklan 2 kohdan nojalla tehtävä hyväksymispäätös välittömästi sen jälkeen, kun sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja vakavia epäilyjä ei enää ole osapuolten antamien sitoumusten vuoksi. Tämä sääntö koskee sitoumuksia, joita ehdotetaan menettelyn vaiheessa II eli ennen komission antamaa väitetiedoksiantoa (29). Jos komissio katsoo alustavasti, että sulautuma johtaa tehokkaan kilpailun olennaiseen estymiseen, ja antaa väitetiedoksiannon, sitoumusten on oltava riittäviä tehokkaan kilpailun olennaisen esteen poistamiseksi.\nVaikka sitoumusten ehdottaminen on osapuolten tehtävä, komissio varmistaa sitoumusten toteutettavuuden asettamalla niiden noudattamisen sulautuman hyväksymispäätöksen ehdoksi. On tehtävä ero ehtojen ja velvoitteiden välillä. Kun vaaditaan markkinarakenteen konkreettista muuttamista (esimerkiksi liiketoiminnan luovutusta), on kyse ehdosta. Täytäntöönpanovaiheet, jotka ovat tarpeen tavoitellun tuloksen saavuttamiseksi, ovat yleensä osapuolia koskevia velvoitteita (esimerkiksi velvoite nimittää toimitsijamies, jolle annetaan peruuttamaton toimivalta liiketoiminnan myyntiin).\nJos keskittymään osallistuvat yritykset laiminlyövät niille asetetun velvoitteen, komissio voi peruuttaa sulautuma-asetuksen 6 artiklan 2 kohdan tai 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti tekemänsä hyväksymispäätöksen 6 artiklan 3 kohdan tai 8 artiklan 6 kohdan nojalla. Velvoitteensa laiminlyöville osapuolille voidaan myös määrätä sulautuma-asetuksen 14 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettu sakko tai 15 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu uhkasakko. Jos ehtoa ei täytetä (esimerkiksi jos liiketoimintaa ei luovuteta sitoumusten mukaisessa aikataulussa tai se hankitaan myöhemmin takaisin), päätös keskittymän soveltuvuudesta yhteismarkkinoille ei ole enää voimassa. Tällöin komissio voi ensiksi toteuttaa tarkoituksenmukaisia välitoimia tehokkaan kilpailun edellytysten säilyttämiseksi sulautuma-asetuksen 8 artiklan 5 kohdan b alakohdan nojalla. Lisäksi se voi määrätä muita aiheellisia toimenpiteitä, jos 8 artiklan 4 kohdan b alakohdan edellytykset täyttyvät, varmistaakseen, että keskittymään osallistuvat yritykset purkavat keskittymän tai toteuttavat muita korjaavia toimenpiteitä. Komissio voi myös tehdä 8 artiklan 7 kohdan mukaisesti päätöksen 8 artiklan 1–3 kohdan nojalla. Osapuolille voidaan lisäksi määrätä 14 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukainen sakko.\nKomissio on julkaissut suuntaviivat luovutussitoumuksia koskevista parhaista käytänteistä. Suuntaviivat sisältävät luovutussitoumusten ja toimitsijamiehen valtuutuksen mallitekstit (30). Mallitekstien tarkoituksena ei ole kattaa tyhjentävästi kaikkia niitä kysymyksiä, joita voi nousta esiin eri asioiden käsittelyn yhteydessä, eivätkä tekstit ole myöskään sulautumamenettelyn osapuolten kannalta oikeudellisesti sitovia. Ne täydentävät tätä tiedonantoa, sillä niissä kuvaillaan tyypillisiä luovutussitoumusjärjestelyitä sulautuman osapuolten kannalta käyttökelpoisessa muodossa. Malliteksteihin on kuitenkin jätetty samalla riittävästi joustovaraa niiden mukauttamiseksi kunkin erityistapauksen vaatimuksiin.\nIII KORJAUSTOIMENPITEIDEN ERI MUODOT\n1. Liiketoiminnan luovuttaminen sopivalle ostajalle\nJos ehdotettu keskittymä uhkaa estää tehokasta kilpailua, paras keino tehokkaan kilpailun säilyttämiseksi on kieltojen ohella sellaisten olosuhteiden luominen, joissa uusi kilpailukykyinen toimija pääsee markkinoille tai joissa sulautuman osapuolet vahvistavat nykyisten kilpailijoidensa asemaa luovutusten kautta.\n1.1 Elinkelpoisen ja kilpailukykyisen liiketoiminnan luovuttaminen\nLuovutetussa toiminnassa on oltava kyse elinkelpoisesta liiketoiminnasta, joka voi kilpailla tehokkaasti ja kestävältä pohjalta sulautumisen tuloksena syntyvän yrityskokonaisuuden kanssa, jos sitä harjoittaa sopiva ostaja, ja joka luovutetaan toimivana yrityksenä (31). Jotta liiketoiminta olisi elinkelpoista, siihen voi olla tarpeen sisällyttää sellaisiin markkinoihin kytköksissä olevia toimintoja, joilla komissio ei ole havainnut kilpailuongelmia. Tämä voi olla vaatimuksena tehokkaan kilpailijan luomiselle sulautuman vaikutuspiiriin kuuluville markkinoille (32).\nKun elinkelpoista liiketoimintaa ehdotetaan luovutettavaksi, on otettava huomioon epävarmuustekijät ja riskit, joita liittyy liiketoiminnan siirtämiseen uudelle omistajalle. Tällaiset riskit voivat rajoittaa luovutetun liiketoiminnan kilpailuvaikutusta ja sen vuoksi johtaa markkinatilanteeseen, jossa havaittuja kilpailuongelmia ei välttämättä saada poistetuiksi.\nLuovutettavan liiketoiminnan laajuus\nKyseisen liiketoiminnan on katettava kaikki omaisuuserät, joita käytetään osana sen nykyistä harjoittamista tai jotka ovat välttämättömiä sen elinkelpoisuuden ja kilpailukyvyn varmistamisen kannalta. Sen on katettava myös koko se henkilöstö, joka on nykyisin yrityksen palveluksessa tai joka on välttämätön edellytys liiketoiminnan elinkelpoisuuden tai kilpailukyvyn varmistamisen kannalta (33).\nLiiketoiminnan on katettava myös henkilöstö ja omaisuuserät, jotka ovat tällä hetkellä yhteisiä luovutettavalle liiketoiminnalle ja osapuolten muille liiketoiminnoille mutta joita käytetään osana luovutettavan liiketoiminnan harjoittamista tai jotka ovat välttämättömiä sen elinkelpoisuuden tai kilpailukyvyn varmistamisen kannalta. Muussa tapauksessa luovutettavan liiketoiminnan elinkelpoisuus ja kilpailukyky vaarantuisivat. Luovutetun liiketoiminnan on tämän vuoksi katettava (ainakin riittävässä määrin luovutetun liiketoiminnan jatkuvien henkilöstötarpeiden kattamiseksi) henkilöstö, joka hoitaa liiketoiminnan kannalta keskeisiä toimintoja, kuten T&K:hon ja tietotekniikkaan liittyviä toimintoja, vaikka kyseinen henkilöstö olisi tällä hetkellä osapuolten muiden liiketoimintayksikköjen palveluksessa. Vastaavasti myös yhteiset omaisuuserät on sisällytettävä luovutettavaan liiketoimintaan, vaikka ne olisivatkin toisen liiketoimintayksikön omistuksessa tai tarkoitettu käytettäväksi toisessa liiketoimintayksikössä.\nJotta komissio voi määrittää luovutettavan liiketoiminnan laajuuden, osapuolten on määriteltävä sitoumuksissa täsmällisesti luovutetun liiketoiminnan laajuus (liiketoiminnasta laadittava kuvaus). Liiketoiminnasta laadittava kuvaus on mukautettava kulloinkin tarkasteltavana olevaan yksittäistapaukseen, ja sen olisi katettava kaikki luovutettavaan liiketoimintaan sisältyvät osatekijät. Näitä ovat aineellinen omaisuus (esim. T&K-, tuotanto-, jakelu-, myynti- ja markkinointitoiminta), aineeton omaisuus (kuten teollis- ja tekijänoikeudet, taitotieto ja liikearvo), viranomaisorganisaatioiden kyseiseen liiketoimintaan myöntämät lisenssit ja luvat, luovutettavan liiketoiminnan hyväksi tehdyt sopimukset, vuokrasopimukset ja sitoumukset (esim. järjestelyt toimittajien ja asiakkaiden kanssa) sekä asiakas-, luotto- ja muut tiedot. Osapuolten on mainittava liiketoiminnasta laadittavassa kuvauksessa kaiken kaikkiaan siirrettävä henkilöstö, myös tilapäisesti siirrettävät ja määräaikaiset työntekijät. Lisäksi mukaan on liitettävä luettelo avainhenkilöstöstä eli liiketoiminnan elinkelpoisuuden ja kilpailukyvyn kannalta keskeisestä henkilöstöstä. Kyseisten työntekijöiden siirtäminen ei rajoita työntekijöiden joukkovähentämisestä (34), työntekijöiden oikeuksien turvaamisesta yrityksen luovutuksen yhteydessä (35) sekä työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan (36) annettujen neuvoston direktiivien, näiden direktiivien täytäntöönpanosta annettujen kansallisten säännösten eikä muiden kansallisten lakien soveltamista. Osapuolten on sisällytettävä korjaustoimenpiteeseen avainhenkilöstön palkkaamista rajoittava sitoumus.\nOsapuolten on ilmoitettava liiketoiminnasta laadittavassa kuvauksessa myös järjestelyt, joita ne noudattavat toimittaessaan tuotteita ja tarjotessaan palveluita luovutetulle liiketoiminnalle tai joita luovutettu liiketoiminta noudattaa toimittaessaan niille tuotteita ja tarjotessaan niille palveluita. Luovutettu liiketoiminta voi tarvita tällaisia jatkuvia suhteita säilyäkseen kaikilta osin taloudellisesti elinkelpoisena ja säilyttääkseen kilpailukykynsä siirtymävaiheen aikana. Komissio hyväksyy tällaiset järjestelyt vain siinä tapauksessa, että ne eivät vaikuta luovutetun liiketoiminnan riippumattomuuteen osapuolista.\nJotta vältettäisiin luovutettavaa liiketoimintaa koskevat väärinkäsitykset, osapuolten on mainittava sitoumuksissa nimenomaisesti niiden ulkopuolelle jätettävä omaisuus tai henkilöstö, jota käytetään liiketoiminnassa tai joka on liiketoiminnan palveluksessa mutta jota ei osapuolten mukaan pitäisi siirtää luovutuksen yhteydessä. Komissio hyväksyy tällaisen omaisuuden tai henkilöstön jättämisen sitoumusten ulkopuolelle vain siinä tapauksessa, että osapuolet voivat esittää selkeää näyttöä siitä, että sillä ei ole vaikutusta liiketoiminnan elinkelpoisuuteen ja kilpailukykyyn.\nLuovutettavan liiketoiminnan on oltava itsessään elinkelpoista. Tämän vuoksi komissio ei ota mahdollisen eikä edes oletettavan tulevan ostajan resursseja huomioon korjaustoimenpiteen arvioinnissa. Tilanne on toinen, jos tietyn ostajan kanssa tehdään jo menettelyn aikana myynti- ja ostosopimus, jolloin ostajan resurssit voidaan ottaa huomioon sitoumuksen arvioinnissa. Tätä tilannetta käsitellään yksityiskohtaisemmin jäljempänä 56 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa.\nKun ostaja löydetään hyväksymispäätöksen tekemisen jälkeen, ostajaehdokas ei välttämättä tarvitse luovutetun liiketoiminnan koko omaisuutta eikä koko henkilöstöä. Kun komissio hyväksyy ostajan, se voi osapuolten pyynnöstä hyväksyä liitoiminnan luovutuksen ehdotetulle ostajalle ilman yhtä tai useampaa omaisuuserää tai tiettyä osaa henkilöstöstä, jos tällä ei ole vaikutusta luovutettavan liiketoiminnan elinkelpoisuuteen ja kilpailukykyyn myynnin jälkeen, kun otetaan huomioon ostajaehdokkaan resurssit.\n1.2 Itsenäinen liiketoiminta ja vaihtoehtojen hyväksymisedellytykset\nElinkelpoiseksi liiketoiminnaksi katsotaan yleensä liiketoiminta, jota voidaan harjoittaa itsenäisesti eli riippumatta sulautuman osapuolista tuotantopanosten toimitusten tai muiden yhteistyömuotojen osalta muulloin kuin siirtymäkauden aikana.\nKomissio asettaa selkeästi etusijalle olemassa olevan itsenäisen liiketoiminnan. Se voi olla muodoltaan aiemmin perustettu yhtiö tai yritysryhmä taikka liiketoimintayksikkö, jota ei ole sellaisenaan yhtiöitetty aiemmin lain mukaan.\nKun kilpailuongelma johtuu horisontaalisesta päällekkäisyydestä, osapuolilla voi olla mahdollisuus valintaan kahden liiketoiminnan välillä. Kun on kyse yritysvaltauksesta ja ilmoituksen tekijöiden saatavilla on rajallinen määrä tietoa luovutettavasta liiketoiminnasta, kohdeyrityksen toimintojen luovuttamista koskeva sitoumus voi kasvattaa riskiä siitä, että liiketoiminnasta ei tule luovutuksen jälkeen elinkelpoista kilpailijaa, joka kykenisi kilpailemaan markkinoilla tehokkaasti ja kestävältä pohjalta. Tällaisessa tilanteessa osapuolten kannattaakin ehdottaa mieluummin luopumista omaisuutta ostavan yrityksen toiminnoista.\nLiiketoiminnasta erotettavat osat (carve-outs)\nYleensä edellytetään siis olemassa olevan elinkelpoisen, itsenäisen liiketoiminnan luovuttamista. Komissio voi kuitenkin harkita suhteellisuusperiaatteen perusteella myös sellaisten liiketoimintojen luovuttamista, joilla on ennestään vahvat yhteydet osapuolten hallussa oleviin liiketoimintoihin tai jotka on integroitu osittain kyseisiin liiketoimintoihin ja jotka on sen vuoksi erotettava osapuolten liiketoiminnoista. Jotta osapuolet voisivat minimoida kyseisiin tilanteisiin liittyvät elinkelpoisuuteen ja kilpailukykyyn kohdistuvat riskit, niillä on mahdollisuus antaa sitoumuksia, joissa ehdotetaan niiden olemassa olevan liiketoiminnan osien erottamista, joista ei välttämättä ole tarpeen luopua. Käytännössä osapuolet luopuvat tuolloin olemassa olevasta itsenäisestä liiketoiminnasta, vaikka ne voivat erottaa käänteisesti tietyt rajatut osat, jotka ne voivat säilyttää omistuksessaan.\nKomissio hyväksyy joka tapauksessa sitoumukset, jotka edellyttävät tiettyjen osien erottamista liiketoiminnasta, vain siinä tapauksessa, että se voi olla varma siitä, että luovutettavaa liiketoimintaa harjoitetaan itsenäisesti, että se on (ainakin ajankohtana, jona liiketoiminta siirretään ostajan omistukseen) elinkelpoista ja että liiketoiminnan elinkelpoisuuteen ja kilpailukykyyn kyseisten osien erottamisen seurauksena kohdistuvat riskit voidaan rajata sitä kautta minimiin. Kuten jäljempänä 113 kohdassa todetaan, osapuolten onkin varmistettava, että niiden omistuksessa säilyvien osien erottaminen aloitetaan välivaiheessa, ts. komission päätöksen tekemisen ja luovutuksen loppuun saattamisen (eli ajankohdan, jona liiketoiminta on siirretty oikeudellisesti ja tosiasiallisesti ostajan omistukseen) välisenä aikana. Kun välivaihe päättyy, luovutettava liiketoiminta on tämän seurauksena elinkelpoista ja sitä harjoitetaan itsenäiseltä pohjalta. Jos tämä on mahdotonta tai osien erottaminen osoittautuu erityisen vaikeaksi toteuttaa, osapuolet voivat antaa komissiolle riittävän varmuuden ehdottamalla etukäteisostajaan perustuvaa ratkaisua, jota käsitellään perusteellisemmin jäljempänä 53 kohdassa.\nOmaisuuserien sekä erityisesti tuotemerkkien ja lisenssien luovutukset\nJos luovutettava omaisuus koostuu sellaisten omaisuuserien yhdistelmästä, jotka eivät aiemmin ole muodostaneet yhtenäistä ja elinkelpoista liiketoimintaa, luovutuksen tuloksena luotavan liiketoiminnan elinkelpoisuuteen ja kilpailukykyyn kohdistuu riskejä. Näin on erityisesti silloin, jos kyse on useamman kuin yhden osapuolen omaisuuseristä. Komissio voi hyväksyä tällaisen toimintatavan vain siinä tapauksessa, että liiketoiminnan elinkelpoisuus turvataan riippumatta siitä, että omaisuuserät eivät muodostaneet aiemmin yhtenäistä liiketoimintaa. Tilanne voi olla tällainen, jos yksittäisten omaisuuserien voidaan jo katsoa muodostavan elinkelpoisen ja kilpailukykyisen liiketoiminnan (37). Vastaavasti luovutettava kokonaisuus, joka käsittää ainoastaan tuotemerkit ja niihin liittyvät tuotantoon ja/tai jakeluun tarvittavat omaisuuserät, riittää vain poikkeuksellisissa olosuhteissa edellytysten luomiseen tehokkaalle kilpailulle (38). Tuolloin tuotemerkeistä ja omaisuuseristä muodostuvan kokonaisuuden on oltava riittävän kattava, jotta komissio voi päätellä, että luovutuksen tuloksena syntyvä liiketoiminta on elinkelpoista välittömästi sen jälkeen, kun se on siirretty sopivan ostajan omistukseen.\nLiiketoiminnan luovuttamista pidetään yleisesti ottaen parempana vaihtoehtona kuin lisenssien myöntämistä teollis- ja tekijänoikeuksiin. Tähän on syynä se, että lisenssin myöntämiseen liittyy enemmän epävarmuustekijöitä, lisenssin haltija ei kykene kilpailemaan markkinoilla välittömästi lisessin saatuaan, lisenssin myöntäminen edellyttää jatkuvaa suhdetta lisenssin haltijan ja osapuolten välillä, jolloin lisenssin antajalla saattaa olla mahdollisuus vaikuttaa lisenssin haltijan kilpailukäyttäytymiseen ja lisenssin antajan ja haltijan välillä saattaa syntyä riitaa lisenssin laajuudesta, ehdoista ja edellytyksistä. Lisenssin myöntämistä ei tämän vuoksi yleensä katsota aiheelliseksi, jos liiketoiminnan luovuttaminen näyttää toteuttamiskelpoiselta vaihtoehdolta. Jos kilpailuongelma johtuu markkina-asemasta suhteessa kyseiseen teknologiaan tai kyseisiin teollis- ja tekijänoikeuksiin, teknologian tai teollis- ja tekijänoikeuksien luovuttaminen on suositeltava korjaustoimenpide, sillä se poistaa pitkäaikaisen suhteen sulautuman tuloksena syntyvän yrityskokonaisuuden ja sen kilpailijoiden väliltä (39). Komissio voi kuitenkin hyväksyä lisenssijärjestelyt vaihtoehtona luovutukselle, jos luovutus esimerkiksi haittaisi tehokasta, käynnissä olevaa tutkimustoimintaa tai liiketoiminnan luovuttaminen olisi mahdotonta sen luonteen vuoksi (40). Lisenssien on annettava lisenssin haltijalle mahdollisuus kilpailla osapuolten kanssa yhtä tehokkaasti kuin siinä tapauksessa, että osapuolet olisivat luovuttaneet omaisuuttaan. Kyse on yleensä yksinoikeudellisista lisensseistä, joiden haltijalle ei saa asettaa käyttörajoituksia eikä maantieteellisiä rajoituksia. Jos lisenssin laajuudesta tai sen ehdoista ja edellytyksistä ei välttämättä olla täysin varmoja, osapuolten on luovuttava lisenssiin liittyvistä teollis- ja tekijänoikeuksista, mutta ne saattavat saada vastineeksi toisen lisenssin. Jos on epävarmaa, myönnetäänkö lisenssi käytännössä sopivalle lisenssin haltijalle, osapuolet voivat ehdottaa etukäteen tiettyä lisenssin haltijaa tai jäljempänä 56 kohdassa käsiteltävää nk. fix-it-first-ratkaisua, jotta komissio voi olla riittävän varma siitä, että korjaustoimenpide pannaan täytäntöön (41).\nTuotemerkin muuttaminen (re-branding)\nKomissio on hyväksynyt poikkeuksellisissa olosuhteissa sitoumuksia, jotka koskevat tiettyä tuotemerkkiä koskevan määräaikaisen yksinoikeudellisen lisenssin myöntämistä, jotta lisenssin haltija voi muuttaa tuotteen merkkiä asetetun määräajan kuluessa. Näiden tuotemerkin muuttamista koskevien sitoumusten ensimmäisen lisenssivaiheen jälkeen osapuolet sitoutuvat toisessa vaiheessa pidättymään tuotemerkin käytöstä (nk. blackout-vaihe). Tällaisten sitoumusten tarkoituksena on antaa lisenssin haltijalle mahdollisuus siirtää asiakkaat lisenssinalaisesta tuotemerkistä omaan tuotemerkkiinsä elinkelpoisen kilpailijan luomiseksi ilman, että lisenssinalaisesta tuotemerkistä luovutaan pysyvästi.\nTuotemerkin muuttamiseen perustuvasta korjaustoimenpiteestä aiheutuu tehokkaan kilpailun palauttamiselle huomattavasti suurempia riskejä kuin omaisuuden ja myös tuotemerkin luovuttamisesta, sillä on erittäin epävarmaa, kykeneekö lisenssin haltija vakiinnuttamaan asemansa markkinoilla aktiivisena kilpailijana uudella tuotemerkillä myytävän tuotteen perusteella. Tuotemerkin muuttamiseen perustuva korjaustoimenpide voi olla hyväksyttävä olosuhteissa, joissa tuotemerkki on laajassa käytössä ja suuri osa siitä saatavasta liikevaihdosta kertyy muilla markkinoilla kuin niillä, joilla on havaittu kilpailuongelmia (42). Kyseisissä olosuhteissa tuotemerkin muuttamiseen perustuva korjaustoimenpide on määriteltävä siten, että voidaan varmistaa, että lisenssin myöntäminen mahdollistaa käytännössä kilpailun säilyttämisen markkinoilla kestävältä pohjalta ja että lisenssin haltija kykenee kilpailemaan tehokkaasti markkinoilla tuotemerkkien muuttamisen jälkeen.\nKoska tuotemerkin muuttamiseen perustuvien sitoumusten tehoavuus on suurelta osin sidoksissa lisenssinalaisen tuotemerkin elinkelpoisuuteen, tällaisten sitoumusten suunnittelun on täytettävä tietyt ennakkoedellytykset. Siirrettävän tuotemerkin on ensiksikin oltava yleisesti tunnettu ja erittäin vahvassa asemassa, jotta voidaan taata lisenssinalaisen tuotemerkin välitön elinkelpoisuus ja sen taloudellinen elinkelpoisuus tuotemerkin muuttamisen aikana. Lisäksi korjaustoimenpiteen toteutettavuus voi edellyttää lisenssinalaisella tuotemerkillä markkinoitujen tuotteiden tuotantoon tai jakeluun liittyvien omaisuuserien tai taitotiedon siirtoa (43). Lisenssin on myös oltava yksinoikeudellinen ja yleensä kokonaisvaltainen, ts. sitä ei saa rajata tiettyyn tuotevalikoimaan tietyillä markkinoilla. Sen on myös sisällettävä teollis- ja tekijänoikeudet, jotta voidaan varmistaa, että asiakkaat tunnistavat uudella tuotemerkillä myytävän tuotteen. Osapuolet eivät saa käyttää samankaltaisia sanoja eikä merkkejä, sillä se voisi heikentää tuotemerkin muuttamisen tehoavuutta (44). Sekä lisenssi- että black-out-jaksojen on oltava asian erityispiirteet huomioon ottaen riittävän pitkiä, jotta tuotemerkin muuttaminen vastaa vaikutuksiltaan omaisuuden luovuttamista (45).\nMahdollisen lisenssin haltijan henkilöllisyys on sitoumuksen tuloksekkuuden kannalta keskeinen tekijä. Jos on epävarmaa, onko saatavilla tietty määrä sopivia lisenssin haltijoita, jotka kykenevät ja joilla on vahvat kannustimet tuotemerkin muuttamiseen, osapuolet voivat harkita tietyn lisenssinhaltijan ehdottamista etukäteen tai nk. fix-it-first-ratkaisua, jota käsitellään jäljempänä 56 kohdassa.\n1.3 Vaikutusvallan palauttamista koskeva kielto\nKorjaustoimenpiteen rakenteellisen vaikutuksen säilyttämiseksi sitoumuksissa on määrättävä, että sulautuman tuloksena syntyvä yrityskokonaisuus ei saa myöhemmin hankkia vaikutusvaltaa (46) luovutettuun liiketoimintaan tai sen osiin. Sitoumuksissa on yleisesti ottaen määrättävä, että ratkaisevan vaikutusvallan uudelleen hankkimisen on oltava mahdotonta huomattavan pitkän (yleensä kymmenen vuoden) ajan. Sitoumuksissa voidaan kuitenkin myös määrätä, että komissiolla on mahdollisuus vapauttaa osapuolet tästä velvollisuudesta, jos se toteaa myöhemmin, että markkinoiden rakenne on muuttunut siinä määrin, että vaikutusvallan puuttuminen luovutettuun liiketoimintaan ei ole enää välttämätön edellytys keskittymän saattamiselle yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Vaikka tästä ei erikseen mainittaisikaan sitoumuksissa, osapuolet rikkoisivat niille sitoumusten perusteella automaattisesti kuuluvaa velvoitetta, jos ne palauttaisivat liiketoiminnan vaikutusvaltansa piiriin, sillä se vaikuttaisi korjaustoimenpiteiden tehokkuuteen.\n1.4 Vaihtoehtoiset luovutussitoumukset: ”kruununjalokivet”\nTietyissä tapauksissa osapuolten suosiman luovutusvaihtoehdon (elinkelpoisen liiketoiminnan luovuttaminen, joka ratkaisisi kilpailuongelmat) toteutus voi olla epävarmaa esimerkiksi kolmansien etuosto-oikeuksien vuoksi tai koska keskeisten sopimusten taikka teollis- ja tekijänoikeuksien siirrettävyydestä tai sopivan ostajan löytymisestä ei ole varmuutta. Osapuolet voivat kuitenkin katsoa, että niillä on valmiudet luovuttaa liiketoiminta sopivalle ostajalle erittäin lyhyessä määräajassa.\nTällaisessa tilanteessa komissio ei kuitenkaan voi ottaa riskiä, että tehokasta kilpailua ei lopulta pidetäkään yllä. Komissio hyväksyy tämän vuoksi kyseisenkaltaiset luovutussitoumukset vain seuraavin edellytyksin: a) niihin ei liity epävarmuustekijöitä, koska sitoumuksissa ehdotettu ensimmäinen luovutus koskisi elinkelpoista liiketoimintaa; ja b) osapuolet ehdottavat toista vaihtoehtoista luovutustoimenpidettä, joka niiden on toteutettava, jos ne eivät kykene panemaan täytäntöön ensimmäistä sitoumusta ensimmäiselle luovutukselle asetettuun määräaikaan mennessä (47). Tällaisen vaihtoehtoisen sitoumuksen on yleensä oltava ”kruununjalokivi” (48) eli sen pitäisi olla vähintään yhtä hyvä kuin ensimmäinen ehdotettu luovutustoimenpide ja mahdollistaa täytäntöönpanonsa jälkeen elinkelpoisen kilpailijan luomisen. Lisäksi sen täytäntöönpanoon ei saisi liittyä epävarmuustekijöitä ja se pitäisi olla pantavissa täytäntöön nopeassa aikataulussa, jotta sen kokonaistäytäntöönpanoaika ei ylittäisi kyseisten markkinaolosuhteiden kannalta yleisesti hyväksyttäväksi katsottavaa aikaa. Jotta riskit voidaan rajata minimiin välivaiheen aikana, on olennaista, että väliaikaisia suojatoimenpiteitä ja erillään pitämistä koskevia toimenpiteitä sovelletaan kaikkiin omaisuuseriin, jotka sisältyvät molempiin luovutusvaihtoehtoihin. Sitoumuksessa on lisäksi ilmoitettava selkeät perusteet ja tiukka aikataulu sille, kuinka ja milloin vaihtoehtoinen luovutusvelvollisuus tulee voimaan. Komissio edellyttää niiden panemista täytäntöön lyhyemmissä määräajoissa.\nJos luovutustoimenpiteen toteutettavuus on epävarmaa kolmansien oikeuksiin liittyvistä syistä tai sopivan ostajan löytymisestä ei ole varmuutta, ”kruununjalokiviin” perustuvilla sitoumuksilla ja jäljempänä 53 kohdassa käsiteltävällä etukäteisostajaan perustuvalla ratkaisulla pyritään löytämään vastaus samoihin ongelmiin. Osapuolet voivat sen vuoksi vapaasti valita jommankumman järjestelyn.\n1.5 Siirto sopivalle ostajalle\nLuovutuksella on haluttu vaikutus vain, jos ja kun liiketoiminta siirretään sopivalle ostajalle, jonka hoidossa siitä tulee aktiivinen kilpailuvoima markkinoille. Tämän vuoksi liiketoiminnan valmius houkutella sopiva ostaja on tärkeä tekijä jo siinä vaiheessa, kun komissio arvioi ehdotetun sitoumuksen tarkoituksenmukaisuutta (49). Jotta voidaan varmistaa, että liiketoiminta luovutetaan sopivalle ostajalle, sitoumuksiin on liitettävä ostajan soveltuuvuden määrittelyperusteet, joiden täyttyessä komissio voi todeta, että liiketoiminnan luovuttaminen kyseiselle ostajalle on omiaan poistamaan havaitut kilpailuongelmat.\na) Ostajan soveltuvuus\nOstajalle asetetut perusvaatimukset ovat seuraavat:\nOstajan edellytetään olevan osapuolista riippumaton ja vailla yhteyksiä osapuoliin.\nOstajalla on oltava taloudelliset resurssit, käytännössä osoitettua alan asiantuntemusta sekä kannustin ja valmiudet pitää yllä ja kehittää luovutettua liiketoimintaa siten, että se on elinkelpoisen ja aktiivisen kilpailijan asemassa osapuoliin ja muihin kilpailijoihin nähden.\nSe, että ostajaehdokas hankkii liiketoiminnan omistukseensa, ei myöskään saa aiheuttaa uusia kilpailuongelmia eikä vaaraa sitoumusten täytäntöönpanon viivästymisestä. Ostajaehdokkaan on sen vuoksi voitava kohtuudella odottaa saavan asiasta vastaavilta sääntelyviranomaisilta kaikki luovutettavan liiketoiminnan hankintaan tarvittavat luvat.\nOstajaan sovellettavia perusvaatimuksia voidaan joutua täydentämään tapauskohtaisesti. Esimerkkinä voidaan mainita tarvittaessa asetettava vaatimus, jonka mukaan ostajan olisi oltava teollisuusyritys mieluummin kuin rahoitusalan toimija (50). Sitoumuksiin sisällytetään tällainen määräys yleensä silloin, kun rahoitusalalla toimivalla ostajalla ei ole asiaan liittyvien erityispiirteiden vuoksi välttämättä valmiuksia tai kannustimia liiketoiminnan kehittämiseen elinkelpoiseksi ja kilpailukykyiseksi markkinavoimaksi edes siinä tapauksessa, että sen saatavilla olisi tarvittavaa hallinnollista asiantuntemusta (se voi esimerkiksi palkata johtajia, joilla on kokemusta kyseiseltä alalta). Tämän vuoksi ei ole riittävää varmuutta siitä, että liiketoiminnan luovutus rahoitusalalla toimivalle ostajalle poistaisi kilpailuongelmat.\nb) Sopivan ostajan löytäminen\nLiiketoiminnan siirtäminen sopivalle ostajalle voidaan yleensä varmistaa kolmella eri tavalla. Ensimmäistä tapaa käytettäessä liiketoiminta siirretään päätöksen tekemisen jälkeen tietyssä määräajassa ostajalle, jonka komissio hyväksyy ostajalle asetettujen vaatimusten perusteella. Toista tapaa käytettäessä sitoumuksissa määrätään ensimmäiseen tapaan sovellettavien edellytysten lisäksi, että osapuolet eivät voi saattaa ilmoitettua toimenpidettä päätökseen ennen kuin ne ovat tehneet komission hyväksymän ostajan kanssa sitovan sopimuksen liiketoiminnasta (nk. etukäteisostajaan perustuva ratkaisu). Kolmannen tavan mukaan osapuolet löytävät liiketoiminnalle ostajan ja tekevät tämän kanssa sitovan sopimuksen jo komission menettelyn (51) aikana (nk. fix-it-first-korjaustoimenpide (52)). Pääasiallinen ero kahden viimeksi mainitun vaihtoehdon välillä on, että etukäteisostajan tapauksessa ostajan nimi ei ole komission tiedossa ennen hyväksymispäätöksen tekemistä.\nValinnan tekeminen näiden vaihtoehtojen välillä riippuu kuhunkin tapaukseen liittyvistä riskeistä ja niiden myötä toimenpiteistä, joiden perusteella komissio saa riittävän varmuuden sitoumuksen täytäntöönpanosta. Tämä riippuu luovutettavan liiketoiminnan luonteesta ja laajuudesta, riskeistä, jotka liittyvät liiketoiminnan arvon alentumiseen luovutusta edeltävän välivaiheen aikana, ja epävarmuustekijöistä, joita liittyy liiketoiminnan siirtoon ja luovutuksen toteutukseen sekä erityisesti sopivan ostajan löytämiseen.\n1. Luovutetun liiketoiminnan myynti tietyn määräajan kuluessa päätöksen tekemisestä\nEnsimmäistä tapaa käytettäessä osapuolet voivat myydä luovutetun liiketoiminnan tietyn määräajan kuluessa päätöksen tekemisestä noudattaen ostajille asetettuja vaatimuksia. Tämä menettely on todennäköisesti käyttökelpoinen useimmissa tapauksissa edellyttäen, että elinkelpoiselle liiketoiminnalle on löydettävissä tietty määrä ostajia eikä ilmene erityisongelmia, jotka voisivat vaikeuttaa luovuttamista tai estää sen kokonaan. Jos ostajalta edellytetään erityisominaisuuksia, tämä menettely on käyttökelpoinen sillä edellytyksellä, että saatavilla on riittävä määrä potentiaalisia kiinnostuneita ostajia, jotka täyttävät ostajille asetetut vaatimukset. Vaatimukset sisällytetään tuolloin sitoumuksiin. Kyseisessä tilanteessa komissio saattaa pystyä toteamaan, että luovutus tullaan panemaan täytäntöön eikä ilmoitetun keskittymän toteutusta ole mitään syytä lykätä, kunnes komissio on tehnyt asiasta päätöksen.\nOn tilanteita, joissa vain etukäteisostajan ehdottaminen antaa komissiolle valmiudet todeta riittävällä varmuudella, että liiketoiminta luovutetaan konkreettisesti sopivalle ostajalle. Osapuolten on sen vuoksi luvattava sitoumuksissaan, että ne eivät toteuta ilmoitettua toimenpidettä ennen sitovan sopimuksen tekemistä luovutetusta liiketoiminnasta komission hyväksymän ostajan kanssa (53).\nKyse on ensiksikin tilanteista, joissa luovutukselle on olennaisia esteitä, kuten kolmansien oikeudet, tai joissa sopivan ostajan löytäminen on epävarmaa (54). Tuolloin etukäteisostaja antaa komissiolle valmiudet todeta riittävällä varmuudella, että sitoumukset tullaan panemaan täytäntöön, sillä kyseisenkaltainen sitoumus tarjoaa osapuolille suuremmat kannustimet luovuttamisen saattamiseen päätökseen, koska se on edellytyksenä niiden keskittymäsuunnitelman täytäntöönpanolle. Tässä tilanteessa osapuolet voivat valita etukäteisostajan ehdottamisen ja vaihtoehtoisen luovutussitoumuksen välillä, kuten edellä 46 kohdassa todetaan.\nEtukäteisostajaa voidaan tarvita myös silloin, kun luovutettavan liiketoiminnan kilpailukykyyn ja myyntikelpoisuuteen kohdistuu huomattavia riskejä luovutusta edeltävän välivaiheen aikana. Kyse on muun muassa tapauksista, joissa riskit luovutettavan liiketoiminnan arvon alentumisesta ja erityisesti liiketoiminnan kannalta keskeisessä asemassa olevien työntekijöiden menettämisestä ovat ilmeisen suuria. Lisäksi tähän ryhmään kuuluvat tapaukset, joissa välivaiheen riskit kasvavat, koska osapuolet eivät kykene aloittamaan liiketoiminnan osien erottamista välivaiheessa vaan vasta sen jälkeen, kun myynti- ja ostosopimus ostajan kanssa on jo tehty. Etukäteisostajaa koskeva määräys lisää osapuolten kannustimia saattaa liiketoiminnan luovuttaminen päätökseen voidakseen toteuttaa keskittymän. Se voikin nopeuttaa luovutettavan liiketoiminnan siirtoa siinä määrin, että komissio voi todeta sitoumusten perusteella riittävällä varmuudella, että luovutukseen liittyvät riskit ovat vähäisiä ja luovuttaminen tullaan panemaan konkreettisesti täytäntöön (55).\nKolmas toimenpideryhmä kattaa tapaukset, joissa osapuolet löytävät jo komission menettelyn aikana sopivan ostajan ja tekevät tämän kanssa sitovan sopimuksen, jossa vahvistetaan myyntiprosessin pääkohdat (56). Komissio päättää lopullisessa päätöksessään, poistaako luovutetun liiketoiminnan siirto kyseiselle ostajalle todetut kilpailuongelmat. Jos komissio hyväksyy ilmoitetun keskittymän, ostajan hyväksymispäätöksen lisäksi ei tarvita toista komission päätöstä ja luovutetun liiketoiminnan myynti voidaan saattaa päätökseen pian hyväksymispäätöksen jälkeen.\nKomissio suosittelee fix-it-first-korjaustoimenpiteitä erityisesti silloin, kun ostajan henkilöllisyys on ehdotetun korjaustoimenpiteen tehoavuuden kannalta ratkaisevan tärkeä seikka. Kyse on tapauksista, joissa vain erittäin harvoja potentiaalisia ostajia voidaan pitää sopivina erityisesti siksi, että luovutettu liiketoiminta ei ole itsessään elinkelpoista liiketoimintaa, vaan sen elinkelpoisuuden turvaaminen edellyttää ostajalta määrättyjä omaisuuseriä tai erityisominaisuuksia, jotta kilpailuongelmat voitaisiin ratkaista tällä korjaustoimenpiteellä (57). Jos osapuolet päättävät tehdä sopivan ostajan kanssa sitovan sopimuksen menettelyn aikana fix-it-first-ratkaisun muodossa, komissio voi todeta riittävällä varmuudella, että liiketoiminnan myyntiä sopivalle ostajalle koskevat sitoumukset tullaan panemaan täytäntöön. Etukäteisostajaan perustuva ratkaisu, jossa ostajan soveltuvuudelle asetetaan erityisvaatimuksia, katsotaan tällaisissa tilanteissa yleensä yhtä hyväksyttäväksi ratkaisuksi.\n2. Kilpailijoihin luotujen yhteyksien katkaiseminen\nLuovutussitoumuksia voidaan käyttää myös osapuolten ja kilpailijoiden välisten yhteyksien katkaisemiseksi silloin, kun yhteydet pahentavat sulautumasta aiheutuvia kilpailuongelmia. Osapuolet voivat joutua luopumaan vähemmistöosakkuudesta yhteisyrityksessä katkaistakseen rakenteellisen yhteyden tärkeään kilpailijaan (58) tai vastaavasti luopumaan vähemmistöosakkuudesta kilpailevassa yrityksessä (59).\nTällaisista osakkuuksista luopuminen on suositeltavin vaihtoehto. Komissio saattaa kuitenkin poikkeuksellisesti hyväksyä luopumisen oikeuksista vähemmistöosuuksiin kilpailevassa yrityksessä, jos tapaukseen liittyvien erityisolosuhteiden perusteella on poissuljettua, että vähemmistöosakkuuksista saatavat taloudelliset tuotot aiheuttaisivat itsessään kilpailuongelmia (60). Tällaisessa tilanteessa osapuolten on luovuttava kaikista tällaiseen osakkuuteen liittyvistä oikeuksista, jotka vaikuttavat niiden kilpailukäyttäytymiseen, kuten oikeudesta olla edustettuna yrityksen hallituksessa, veto-oikeuksista ja myös tiedonsaantioikeuksista (61). Komissio voi hyväksyä osapuolten ja kilpailijoiden välisten yhteyksien katkaisemisen vain siinä tapauksessa, että osapuolet luopuvat edellä mainituista oikeuksista kaikilta osin ja pysyvästi (62).\nJos kilpailuongelmat johtuvat samoja tuotteita toimittavien tai samoja palveluita tarjoavien yritysten kanssa tehdyistä sopimuksista, irtisanoutuminen esimerkiksi kilpailijoiden kanssa tehdyistä jakelusopimuksista (63) tai tietyn liiketoimintatavan yhteensovittamiseen johtavista sopimuksista (64) voi olla sopiva korjaustoimenpide. Jakelusopimuksesta irtisanoutuminen mahdollistaa kuitenkin kilpailuongelmien poistamisen vain, jos samalla varmistetaan, että kilpailijan tuotetta tullaan jakelemaan myös jatkossa, jolloin osapuoliin kohdistuu tehokasta kilpailupainetta.\n3. Muut korjaustoimenpiteet\nVaikka luovutukset tai kilpailijoihin luotujen yhteyksien katkaiseminen ovat suositeltavimpia korjaustoimenpiteitä, ne eivät ole ainoita tiettyjen kilpailuongelmien poistamisen mahdollistavia korjaustoimenpiteitä. Luovutukset tarjoavat kuitenkin vertailukohdan muille korjaustoimenpiteille tarkasteltaessa toimenpiteiden vaikuttavuutta ja tehokkuutta. Komissio voikin hyväksyä myös muunlaisia korjaustoimenpiteitä, mutta vain olosuhteissa, joissa ehdotettu vaihtoehtoinen korjaustoimenpide vastaa vaikutuksiltaan vähintään luovutusta (65).\nKäyttöoikeuksiin liittyvät korjaustoimenpiteet\nKomissio on hyväksynyt monissa tapauksissa korjaustoimenpiteitä, joissa on kyse käyttöoikeuden myöntämisestä keskeiseen infrastruktuuriin, verkkoihin, keskeiseen teknologiaan, mukaan lukien patentit, taitotietoon tai muihin teollis- ja tekijänoikeuksiin sekä olennaisiin tuotantohyödykkeisiin. Osapuolet myöntävät yleensä tällaisia käyttöoikeuksia kolmansille syrjimättömästi ja avoimesti.\nInfrastruktuurin ja verkkojen saatavuutta koskevia sitoumuksia voidaan antaa kilpailijoiden markkinoillepääsyn helpottamiseksi. Komissio voi hyväksyä tällaiset sitoumukset, jos se voi todeta riittävällä varmuudella, että markkinoille tulee konkreettisesti uusia kilpailijoita ja että niiden markkinoilletulo poistaisi mahdolliset tehokkaan kilpailun olennaiset esteet (66). Muita esimerkkejä käyttöoikeuteen liittyvistä sitoumuksista ovat sitoumukset, jotka koskevat käyttöoikeuden myöntämistä maksutelevisiojärjestelmiin (67) ja energian saanntia kaasunsiirtokapasiteetin vapauttamisen kautta (68). Markkinoillepääsyn esteitä ei usein saada poistettua riittävästi yksittäisillä toimenpiteillä. Tällöin tarvitaan toimenpidepaketti, joka sisältää luovutukseen perustuvien korjaustoimenpiteiden ja käyttöoikeussitoumusten yhdistelmän, tai sitoumuspaketti, jonka tarkoituksena on helpottaa yleisesti kilpailijoiden markkinoillepääsyä kattavalla toimenpidevalikoimalla. Jos tällaiset sitoumukset mahdollistavat käytännössä sen, että markkinoille tulee todennäköisesti riittävän ajoissa ja riittävä määrä uusia kilpailijoita, niillä voidaan katsoa olevan markkinoilla samankaltaisia kilpailuvaikutuksia kuin luovutuksilla. Jos ei voida todeta, että markkinoilletulon esteiden madaltaminen ehdotettujen sitoumusten avulla johtaa todennäköisesti uusien kilpailijoiden markkinoilletuloon, komissio hylkää kyseisen korjaustoimenpidepaketin (69).\nMyös sitoumuksia, joilla myönnetään syrjimätön pääsy sulautuvien osapuolten infrastruktuuriin tai verkkoihin, voidaan antaa takeeksi siitä, että kilpailu ei esty olennaisesti kilpailijoiden markkinoilta sulkemisen seurauksena. Komissio on tehnyt aiemmin päätöksiä sitoumuksista, jotka koskivat käyttöoikeuden myöntämistä putkistoihin (70) sekä televerkkoihin ja muihin verkkoihin (71). Komissio hyväksyy tällaiset sitoumukset vain, jos voidaan todeta, että ne ovat tehokkaita ja että kilpailijat tulevat todennäköisesti hyödyntämään niitä, jolloin huoli kilpailijoiden sulkemisesta markkinoilta poistuu. Tietyissä tapauksissa tällainen sitoumus voi olla aiheellista yhdistää etukäteisostajaan perustuvaan ratkaisuun tai fix-it-first-ratkaisuun, jotta komissio saa riittävän varmuuden siitä, että sitoumus tullaan panemaan täytäntöön (72).\nMääräysvallan käyttö suhteessa keskeiseen teknologiaan tai teollis- ja tekijänoikeuksiin voi johtaa kilpailijoiden sulkemiseen markkinoilta, jos kilpailijat ovat riippuvaisia kyseisestä teknologiasta tai kyseisistä teollis- ja tekijänoikeuksista, koska ne muodostavat niiden tuotantoketjun loppupään markkinoilla harjoittaman toiminnan kannalta keskeisen tuotantohyödykkeen. Tilanne on tällainen esimerkiksi silloin, kun kilpailuongelmat aiheutuvat siitä, että osapuolet kieltäytyvät luovuttamasta eri laitteistojen yhteentoimivuuden kannalta välttämättömiä tietoja. Tällaisessa tilanteessa kilpailuongelmat voidaan mahdollisesti poistaa sitoumuksilla, joilla kilpailijoille myönnetään oikeus saada välttämättömät tiedot (73). Vastaavasti aloilla, joilla toimijoiden on yleensä tehtävä yhteistyötä lisensoimalla patentteja toisilleen, huoli siitä, että sulautuman tuloksena syntyvällä yrityskokonaisuudella ei jatkossa enää olisi kannustinta vastaavanlaajuiseen ja aiempaa vastaavin ehdoin tapahtuvaan lisensoitiin, voidaan mahdollisesti poistaa sitoumuksella, jolla osapuolet lupautuvat myöntämään lisenssejä samoin perustein myös jatkossa (74). Tuolloin sitoumuksissa olisi määrättävä yksinoikeudettomien lisenssien myöntämisestä tai tietojen luovuttamisesta ilman yksinoikeutta kaikille kolmansille, jotka ovat toiminnassaan riippuvaisia kyseisistä teollis- ja tekijänoikeuksista tai tiedoista. On lisäksi varmistettava, että ehdot ja edellytykset, joilla lisenssit myönnetään, eivät estä tällaisen lisenssiin perustuvan korjaustoimenpiteen tehokasta toteutusta. Jos merkityksellisillä markkinoilla ei ole määritetty selkeitä ehtoja ja edellytyksiä lisenssien myöntämiselle, ehtojen ja edellytysten, myös hinnoitteluehtojen, olisi käytävä selkeästi ilmi sitoumuksista (esim. hintojen laskukaavojen muodossa). Vaihtoehtoisesti voidaan turvautua tekijänoikeuspalkkioista vapautettuihin lisensseihin. Joissakin tapauksissa on lisäksi mahdollista, että lisenssin haltijoiden kilpailukäyttäytymistä koskevia arkaluonteisia tietoja välittyy lisenssien myöntämisen yhteydessä lisenssin antajalle, jonka kanssa lisenssin haltijat kilpailevat tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Kyse voi olla esimerkiksi tuotantoketjun loppupään markkinoilla käytettävien lisenssien määrää koskevista tiedoista. Jotta korjaustoimenpide täyttäisi tarkoituksensa, tällaiset tietojen luottamuksellisuuteen liittyvät ongelmat on suljettava pois sitoumuksissa. Kuten edellisessa kohdassa todettiin, komissio hyväksyy yleensä tämänkaltaiset sitoumukset vain, jos se voi todeta, että sitoumukset ovat tehokkaita ja on todennäköistä, että kilpailijat tulevat hyödyntämään niitä.\nKäyttöoikeussitoumukset ovat usein luonteeltaan monimutkaisia. Niihin on tarpeen liittää yleisehtoja, jotka koskevat käyttöoikeuden myöntämisessä noudatettavia ehtoja ja edellytyksiä. Jotta sitoumukset olisivat tehokkaita, niihin on sisällytettävä niiden valvonnassa tarvittavat menettelyvaatimukset, kuten vaatimus infrastruktuuria koskevasta erillisestä kirjanpidosta infrastruktuurikustannusten tarkistamista varten (75), ja sopivat valvontavälineet. Markkinaosapuolten, esimerkiksi yritysten, jotka haluavat hyötyä sitoumuksista, on yleensä itse huolehdittava valvonnasta. Toimenpiteitä, joilla kolmannet voivat itse valvoa sitoumusten noudattamista, ovat erityisesti nopea riidanratkaisujärjestelmä, joka perustuu välimiesmenettelyyn (toimitsijamiesten lisäksi) (76) tai sellaiseen välimiesmenettelyyn, johon osallistuu myös kansallisia sääntelyviranomaisia, jos kyseisillä markkinoilla toimii niitä (77). Jos komissio voi todeta, että sitoumusten mukaiset järjestelyt antavat markkinaosapuolille valmiudet valvoa itse, että sitoumukset pannaan täytäntöön määräajassa, komissiolla ei ole tarvetta sitoumusten jatkuvaan valvontaan. Komissio puuttuu kyseisiin tilanteisiin vain siinä tapauksessa, että osapuolet eivät noudata riidanratkaisujärjestelmiin perustuvia ratkaisuja (78). Komissio voi hyväksyä tällaiset sitoumukset kuitenkin vain silloin, kun niiden monimutkaisuus ei vaaranna jo lähtökohtaisesti niiden tehokkuutta, sitoumusten tehokas täytäntöönpano varmistetaan ehdotetuilla valvontatavoilla ja järjestelmä, jota käytetään sitoumusten noudattamisen valvonnassa, tuottaa nopeasti tuloksia (79).\nPitkäaikaisten yksinoikeussopimusten muuttaminen\nEhdotetusta keskittymästä seuraava markkinarakenteen muutos voi johtaa tilanteeseen, jossa voimassa olevat sopimusjärjestelyt vahingoittavat tehokasta kilpailua. Tämä pitää paikkansa erityisesti pitkäaikaisten yksinoikeudellisten toimitussopimusten tapauksessa, jos sopimuksilla estetään kilpailijoita joko saamasta tuotantohyödykkeitä tuotantoketjun alkupään markkinoilla tai hankkimasta asiakkaita tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Jos sulautuman tuloksena syntyvällä yrityskokonaisuudella on kyky ja kannustimet sulkea kilpailijat markkinoilta tällä tavalla, voimassa olevista yksinoikeussopimuksista johtuva markkinoilta sulkeminen saattaa aiheuttaa omalta osaltaa tehokkaan kilpailun olennaista estymistä (80).\nTällöin saatetaan katsoa aiheelliseksi irtisanoa voimassa olevat yksinoikeussopimukset tai muuttaa niitä siten, että kilpailuongelmat poistuvat (81). Komission on kuitenkin saatava saatavilla olevista todisteista selkeää näyttöä siitä, että yksinoikeuksia ei pidetä käytännössä voimassa. Pitkäaikaisten sopimusten muuttaminen ei kuitenkaan yleensä yksistään riitä havaittujen kilpailuongelmien poistamiseen, vaan sitä voidaan käyttää vain yhtenä korjaustoimenpidepaketin osatekijänä.\nMuut korjaustoimenpiteet kuin luovutukset\nKuten edellä 17 kohdassa todettiin, ei-rakenteelliset korjaustoimenpiteet, kuten osapuolten antamat lupaukset pidättymisestä tietynlaisista liiketoimintatavoista (esim. tuotteiden niputtamisesta), eivät yleensä poista horisontaalisesta päällekkäisyydestä johtuvia kilpailuongelmia. Tällaiset korjaustoimenpiteet eivät useinkaan ole riittäviä, jos tehokas valvonta puuttuu, kuten edellä 13 kohdan f alakohdassa todettiin (82). Komissiolla ei välttämättä ole mahdollisuutta tarkistaa, noudatetaanko sitoumusta, eivätkä muut markkinaosapuolet, kuten kilpailijat, pysty aina toteamaan riittävällä varmuudella, täyttävätkö osapuolet konkreettisesti sitoumuksen edellytykset. Kilpailijoilla ei myöskään välttämättä ole kannustinta ilmoittaa sitoumusten noudattamatta jättämisestä komissiolle, sillä ne eivät saa sitoumuksista suoraa hyötyä. Komissio tutkii tämän vuoksi muuntyyppiset korjaustoimenpiteet, joissa ei luovuteta omaisuutta ja joita ovat esimerkiksi lupaukset tiettyjen toimintatapojen käytöstä, vain poikkeuksellisissa erityisolosuhteissa, kuten monialakeskittymien rakenteista johtuvien kilpailuongelmien tapauksessa (83).\nMääräaika korjaustoimenpiteille, joissa ei luovuteta omaisuutta\nKomissio voi suostua siihen, että korjaustoimenpiteiden, joissa ei luovuteta omaisuutta, kesto on rajallinen. Määräajan hyväksyttävyys ja kesto riippuu kuhunkin tapaukseen liittyvistä erityisolosuhteista. Niitä ei sen vuoksi voida määritellä yleisellä tasolla ennakkoon tässä tiedonannossa.\nOlipa korjaustoimenpiteen tyyppi mikä tahansa, sitoumukset sisältävät yleensä aina tarkistuslausekkeen (84). Onkin mahdollista, että komissio suostuu osapuolten perustellun pyynnön perusteella pidentämään määräaikoja tai poikkeuksellisesti jopa vapauttamaan osapuolet sitoumuksista, muuttamaan sitoumuksia tai korvaamaan ne.\nSitoumusten muuttamisella määräaikoja pidentämällä on erityisen suuri merkitys luovutussitoumusten tapauksessa. Osapuolten on esitettävä määräaikojen pidentämistä koskeva pyyntö tiettyyn määräaikaan mennessä. Jos osapuolet pyytävät ensimmäiselle luovutusjaksolle asetetun määräajan pidentämistä, komissio pitää tällaista pyyntöä perusteltuna vain siinä tapauksessa, että osapuolet eivät ole kyenneet noudattamaan määräaikaa itsestään riippumattomista syistä ja on odotettavissa, että osapuolet onnistuvat luopumaan liiketoiminnasta myöhemmin nopeassa aikataulussa. Luovutusta hoitavalla asiamiehellä voi muussa tapauksessa olla paremmat valmiudet luovutuksen toteuttamiseen ja sitoumusten täyttämiseen osapuolten nimissä.\nKomissio voi myöntää vapautuksia sitoumuksista tai suostua niiden muuttamiseen taikka korvaamiseen vain poikkeuksellisissa olosuhteissa. Tämä on erityisen harvinaista silloin, kun on kyse luovutussitoumuksista. Koska luovutussitoumukset on pantava täytäntöön lyhyen ajan kuluttua päätöksen tekemisestä, on erittäin epätodennäköistä, että markkinaolosuhteissa tapahtuisi muutoksia niin lyhyessä ajassa. Komissio ei yleensä hyväksy mitään muutoksia yleisen tarkistuslausekkeen perusteella. Sitoumuksissa on yleensä kohdennetumpia tarkistuslausekkeita erityistilanteiden varalta (85).\nSitoumuksista vapauttamisella tai niiden muuttamisella taikka korvaamisella saattaa olla suurempi vaikutus sitoumuksiin, joissa ei luovuteta omaisuutta, kuten käyttöoikeussitoumuksiin. Tähän on syynä se, että ne saattavat olla voimassa useita vuosia ja niistä saattaa aiheutua satunnaisia kuluja, joita oli mahdoton ennakoida komission päätöksen tekemisen aikaan. Poikkeukselliset olosuhteet, joita voidaan käyttää perusteena sitoumuksista vapauttamiselle tai niiden muuttamiselle tai korvaamiselle, ovat tällaisten sitoumusten tapauksessa hyväksyttäviä ennen kaikkea silloin, kun osapuolet kykenevät osoittamaan, että markkinaolosuhteet ovat muuttuneet olennaisesti ja pysyvästi. Tämä edellyttää, että komission päätöksestä kuluu riittävästi aikaa, yleensä useita vuosia, ennen kuin osapuolet esittävät pyynnön. Poikkeuksellisiksi olosuhteiksi voidaan lisäksi katsoa myös tilanne, jossa osapuolet kykenevät osoittamaan korjaustoimenpiteen soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella, että toimenpiteelle asetettu tavoite voidaan saavuttaa paremmin, jos sitoumukseen liittyviä yksityiskohtia muutetaan. Aina kun osapuolet vapautetaan sitoumuksista tai kun sitoumuksia muutetaan tai ne korvataan, komissio ottaa huomioon myös kolmansien kannan ja vaikutukset, joita muutoksella voi olla kolmansien asemaan ja sitä kautta korjaustoimenpiteen yleiseen tehokkuuteen. Komissio ottaa lisäksi huomioon muutosten vaikutukset oikeuksiin, joita kolmannet ovat jo hankkineet korjaustoimenpiteen toteutuksen jälkeen (86).\nJos komissio ei päätöstä tehdessään kykene erityisistä syistä ennakoimaan kaikkia tällaisten sitoumusten täytäntöönpanoon liittyviä satunnaisia kuluja, osapuolten voi olla aiheellista sisällyttää sitoumuksiin lauseke, jonka perusteella komissio voi hyväksyä vähäisten muutosten tekemisen sitoumuksiin. Muutokset voivat olla tarpeen, jos alkuperäisillä sitoumuksilla ei päästä haluttuihin tuloksiin eikä kilpailuongelmia saada niiden avulla poistetuksi tehokkaasti. Menettelyihin liittyvistä syistä osapuolet voivat joutua ehdottamaan sitoumuksiin muutosta niissä määritellyn tuloksen saavuttamiseksi tai komissio voi osapuolia kuultuaan muuttaa itse sitoumukseen liittyviä edellytyksiä ja velvoitteita. Tämäntyyppiset lausekkeet rajataan yleensä tapauksiin, joissa tietyt yksityiskohdat saattavat vaarantaa sitoumusten tehokkaan täytäntöönpanon. Esimerkiksi kaasunsiirtokapasiteetin vapauttamista koskevissa ohjelmissa (87) on käytetty tällaisia lausekkeita.\nKomissio voi tehdä pyynnöstä muodollisen päätöksen, jolla osapuolet vapautetaan sitoumuksista, taikka sitoumusten muuttamisesta tai korvaamisesta. Komissio voi myös ainoastaan panna merkille osapuolten korjaustoimenpiteeseen tekemät myönteiset muutokset, jos muutokset tehostavat korjaustoimenpidettä ja jos niillä asetetaan osapuolille esimerkiksi sopimusjärjestelyihin perustuvia sitovia velvoitteita. Sitoumuksiin tehdyllä muutoksella ei ole taannehtivaa vaikutusta (eli se tulee yleensä voimaan ex nunc). Sitoumuksiin tehtävällä muutoksella ei siksi kyetä puuttumaan taannehtivasti sitoumuksen laiminlyöntiin, joka on tapahtunut ennen muutoksen tekemistä. Komissio voi tämän vuoksi tarvittaessa puuttua sitoumusten laiminlyöntitapauksiin myös sulautuma-asetuksen 14 ja 15 artiklan nojalla.\nIV SITOUMUSTEN ANTAMISESSA NOUDATETTAVAN MENETTELYN VAIHEET\n1. Vaihe I\nKomissio voi todeta keskittymän yhteismarkkinoille soveltuvaksi sulautuma-asetuksen 6 artiklan 2 kohdan nojalla jo ennen menettelyn aloittamista, jos komissio on varma, ettei ilmoitettuun keskittymään siihen tehtyjen muutosten jälkeen enää liity 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja vakavia epäilyjä.\nOsapuolet voivat ehdottaa komissiolle sitoumuksia epävirallisesti jo ennen keskittymästä annettavaa ilmoitusta. Osapuolten on toimitettava sitoumukset komissiolle enintään 20 työpäivän kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta (88). Komissio ilmoittaa osapuolille vakavista epäilyistään hyvissä ajoin ennen kyseisen määräajan päättymistä (89). Jos osapuolet esittävät sitoumuksia, sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan nojalla tehtävälle komission päätökselle asetettu määräaika pidennetään 25 työpäivästä 35 työpäivään (90).\nSitoumusehdotusten on täytettävä seuraavat vaatimukset, jotta niitä voidaan käyttää sulautuma-asetuksen 6 artiklan 2 kohdan nojalla tehtävän päätöksen perustana:\nNiissä on määritettävä perusteellisesti osapuolten antamat sisältöä ja täytäntöönpanoa koskevat sitoumukset.\nAsianmukaisesti valtuutetun henkilön on allekirjoitettava sitoumukset.\nNiihin on liitettävä täytäntöönpanoasetuksessa säädetyt tiedot tarjottujen sitoumusten sisällöstä (ks. edellä oleva 7 kohta).\nNiistä on toimitettava myös erillinen ei-luottamuksellinen toisinto (91) kolmansien kanssa toteutettavaa markkinatestiä varten. Sitoumusten ei-luottamuksellisen toisinnon on annettava kolmansille mahdollisuus arvioida kattavasti ehdotettujen korjaustoimenpiteiden toteutettavuutta ja tehokkuutta kilpailuongelmien poistamisen kannalta.\nKomissio arvioi sitoumukset, joita keskittymän osapuolet ovat ehdottaneet näiden vaatimusten mukaisesti. Komissio kuulee sitoumusehdotuksista jäsenvaltioiden viranomaisia ja tarvittaessa myös kolmansia markkinatestin muodossa. Se keskustelee sitoumuksista erityisesti niiden kolmansien ja niiden työntekijöiden valtuutettujen edustajien (92) kanssa, joiden asemaan ehdotetuilla korjaustoimenpiteillä on suora vaikutus. Markkinoilla, joilla toimii kansallisia sääntelyviranomaisia, komissio voi tarvittaessa kuulla myös toimivaltaisia kansallisia sääntelyviranomaisia (93). Lisäksi tapauksissa, joissa maantieteelliset markkinat ovat Euroopan talousaluetta (ETA) laajemmat tai joissa liiketoiminnan elinkelpoisuuden vuoksi luovutettavaa liiketoimintaa harjoitetaan ETA-aluetta laajemmalla alueella, ehdotettujen korjaustoimenpiteiden ei-luottamuksellisesta toisinnosta voidaan keskustella myös ETA:n ulkopuolisten kilpailuviranomaisten kanssa osana yhteisön kyseisten maiden kanssa tekemiä kahdenvälisiä yhteistyösopimuksia.\nSitoumuksia voidaan hyväksyä vaiheessa I, jos kilpailuongelma on helposti tunnistettavissa ja korjattavissa (94). Kilpailuongelman onkin oltava niin helposti tunnistettavissa ja korjaustoimenpiteiden niin yksinkertaisia, ettei perusteellista tutkintaa ole tarpeen aloittaa. Sitoumusten on lisäksi riitettävä poistamaan selkeästi sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut vakavat epäilyt (95). Jos arviointi vahvistaa, että ehdotetuilla sitoumuksilla voidaan poistaa perusteet vakavilta epäilyiltä, komissio hyväksyy sulautuman I vaiheessa.\nVaiheeseen I liittyvien aikarajoitusten vuoksi on erityisen tärkeää, että osapuolet toimittavat täytäntöönpanoasetuksessa säädetyt tiedot komissiolle riittävän ajoissa, jotta komissio voi arvioida asianmukaisesti sitoumusten sisällön ja toteutettavuuden sekä niiden soveltuvuuden tehokkaan kilpailun edellytysten pysyvään säilyttämiseen yhteismarkkinoilla. Jos osapuolet laiminlyövät täytäntöönpanoasetuksessa säädetyn velvoitteen, komissio ei välttämättä kykene toteamaan, että ehdotetuilla sitoumuksilla voidaan poistaa perusteet vakavilta epäilyiltä.\nJos arvioinnissa ilmenee, etteivät ehdotetut sitoumukset ole riittäviä poistamaan keskittymästä aiheutuvia kilpailuongelmia, tästä ilmoitetaan osapuolille. Koska vaiheen I korjaustoimenpiteiden tarkoituksena on ratkaista yksinkertaisella tavalla helposti tunnistettavissa oleva kilpailuongelma, ehdotettuihin sitoumuksiin voidaan hyväksyä ainoastaan pieniä muutoksia. Muutokset perustuvat suoraan kuulemisten tuloksiin ja ne saattavat sisältää selvennyksiä, tarkennuksia ja/tai muita parannuksia, joilla pyritään varmistamaan sitoumusten toimivuus ja tehokkuus. Muutokset voidaan kuitenkin hyväksyä vain silloin, kun voidaan olla varmoja siitä, että komissio voi arvioida sitoumukset asianmukaisesti (96).\nJos komission asiasta laatima lopullinen arviointi osoittaa, ettei millään markkinoilla ole kilpailuongelmia, tästä ilmoitetaan osapuolille ja nämä voivat peruuttaa kyseisten markkinoiden kannalta tarpeettomat sitoumukset. Jos osapuolet eivät peruuta kyseisiä sitoumuksia, komissio ei yleensä ota niitä huomioon päätöksessään. Kyseisiä sitoumusehdotuksia ei missään tapauksessa käytetä keskittymän hyväksymisehtona.\nJos osapuolille ilmoitetaan, että komissio aikoo pitäytyä lopullisessa näkemyksessään, jonka mukaan sulautuma aiheuttaa tietyillä markkinoilla kilpailuongelmia, osapuolten odotetaan ehdottavan sitoumuksia. Komissio ei voi asettaa hyväksymispäätökselle ehtoja yksipuolisesti vaan ainoastaan osapuolten sitoumusten perusteella (97). Komissio tutkii, ovatko osapuolten antamat sitoumukset kilpailuongelman kannalta oikeasuhteisia arvioidessaan, olisiko ne liitettävä ehdoiksi ja velvoitteiksi komission lopulliseen päätökseen (98). Kaikki seikat, joiden edellytetään täyttävän edellä 9 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa määritetyt perusedellytykset ehdotettujen sitoumusten hyväksymiselle, katsotaan kuitenkin asian käsittelyn kannalta tarpeellisiksi. Tätä kohtaa ja edellistä kohtaa sovelletaan myös vaiheessa II annettaviin sitoumuksiin.\nJos komissio toteaa, että osapuolten tarjoamat sitoumukset eivät poista vakavia epäilyjä, se tekee 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisen päätöksen ja aloittaa menettelyn.\n2. Vaihe II\nKomissio toteaa sulautuma-asetuksen 8 artiklan 2 kohdan nojalla keskittymän yhteismarkkinoille soveltuvaksi, jos ilmoitettu keskittymä ei siihen tehtyjen muutosten jälkeen enää estä olennaisesti tehokasta kilpailua sulautuma-asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla.\nSitoumukset, joita yritykset ehdottavat komissiolle sulautuma-asetuksen 8 artiklan 2 kohdan nojalla, on toimitettava komissiolle enintään 65 työpäivän kuluessa menettelyn aloittamispäivästä. Jos lopullista päätöstä koskevia määräaikoja on pidennetty sulautuma-asetuksen 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti, myös korjaustoimenpiteitä koskevaa määräaikaa pidennetään automaattisesti yhtä monella päivällä (99). Komissio hyväksyy vain poikkeuksellisissa olosuhteissa sen, että sitoumuksia annetaan ensimmäistä kertaa määräajan päättymisen jälkeen. Osapuolten on tällöin esitettävä määräajan pidentämistä koskeva pyyntö kyseisen jakson aikana ja ilmoitettava poikkeukselliset olosuhteet, joilla ne perustelevat määräajan pidentämistä. Poikkeuksellisten olosuhteiden lisäksi määräaikaa on mahdollista pidentää vain sillä edellytyksellä, että komissiolle jää riittävästi aikaa laatia perusteellinen arviointi ehdotuksesta sekä kuulla jäsenvaltioita ja kolmansia riittävän laajasti (100).\nSe, johtaako korjaustoimenpiteiden ehdottaminen komission lopullisen päätöksen tekemiselle asetetun määräajan pidentämiseen, riippuu menettelyn vaiheesta, jossa sitoumukset annetaan. Jos osapuolet antavat sitoumuksia alle 55 työpäivän kuluttua menettelyn aloittamisesta, komission on tehtävä lopullinen päätös 90 työpäivän kuluessa menettelyn aloituspäivästä (101). Jos osapuolet antavat sitoumuksia 55 työpäivänä tai sen jälkeen (jopa 65 työpäivän jälkeen, jos sitoumukset voidaan hyväksyä edellä 88 kohdassa kuvailtujen poikkeuksellisten olosuhteiden perusteella), jakson, jonka aikana komissio tekee asiasta lopullisen päätöksen, kesto pidennetään 10 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti 105 työpäivään. Jos osapuolet antavat sitoumuksia alle 55 työpäivän kuluessa mutta toimittavat muutetun toisinnon 55 päivänä tai sen jälkeen, myös lopullisen päätöksen tekemiselle asetetun jakson kesto pidennetään 105 työpäivään.\nKomissio on valmis keskustelemaan sopivista sitoumuksista hyvissä ajoin ennen 65 työpäivän pituisen jakson päättymistä. Osapuolia kehotetaan toimittamaan ehdotusluonnoksia, joissa käsitellään sitoumusten toimivuuden varmistamisen kannalta välttämättömiä sisältöön ja täytäntöönpanoon liittyviä seikkoja. Jos osapuolet katsovat, että kilpailuongelmien tutkimiseen ja niiden poistamisen edellyttämien sitoumusten suunnitteluun tarvitaan lisäaikaa, ne voivat ehdottaa komissiolle lopullisen määräajan pidentämistä 10 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla. Tällainen pyyntö on esitettävä ennen 65 työpäivän pituisen jakson päättymistä. Käytännössä komissio ei yleensä pidennä 10 artikla 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaista lopullisen päätöksen tekemiselle asetettua jaksoa, jos pidentämistä koskeva pyyntö esitetään sen jälkeen, kun täytäntöönpanoasetuksessa säädetty määräaika korjaustoimenpiteiden ehdottamiselle on päättynyt, ts. 65 työpäivän jälkeen (102).\nSitoumusehdotusten on täytettävä seuraavat vaatimukset, jotta ne olisivat sulautuma-asetuksen 8 artiklan 2 kohdan nojalla tehtävälle päätökselle asetettujen vaatimusten mukaiset:\nNiissä on käsiteltävä kaikkia keskittymään liittyviä kilpailuongelmia ja niissä on määritettävä osapuolten antamat sisältöä ja täytäntöönpanoa koskevat sitoumukset kaikilta osin.\nSitoumuksista on toimitettava myös edellä 79 kohdassa luetellut vaatimukset täyttävä erillinen ei-luottamuksellinen toisinto (103) kolmansien kanssa toteutettavaa markkinatestiä varten.\nKomissio arvioi sitoumukset, joita keskittymän osapuolet ovat ehdottaneet näiden vaatimusten mukaisesti. Jos arvioinnista saadaan vahvistus sille, että ehdotetuilla sitoumuksilla voidaan poistaa vakavat epäilyt (jos komissio ei ole vielä antanut väitetiedoksiantoa) tai väitetiedoksiannossa esille otetut kilpailuongelmat, komissio tekee ehdollisen hyväksymispäätöksen edellä 80 kohdassa käsiteltyjen kuulemisten jälkeen.\nJos arvioinnin perusteella sitä vastoin näyttää siltä, etteivät ehdotetut sitoumukset riitä poistamaan keskittymästä aiheutuvia kilpailuongelmia, tästä ilmoitetaan osapuolille (104).\nKomissiota ei velvoiteta sulautuma-asetuksella hyväksymään sitoumuksia, joita on ehdotettu korjaustoimenpiteille säädetyn määräajan jälkeen. Se voi kuitenkin suostua vapaaehtoisesti arvioimaan sitoumuksia erityisolosuhteissa (105). Jos osapuolet muuttavat myöhemmin, 65 työpäivän pituisen määräajan päätyttyä, ehdottamiaan sitoumuksia, komissio hyväksyy nämä muutetut sitoumukset ainoastaan silloin, kun se voi selvästi päätellä (tutkimuksen kuluessa jo saamiensa tietojen ja aikaisempien markkinatestien tulosten arvioinnin perusteella sekä joutumatta laatimaan uutta markkinatestiä), että kun kyseiset sitoumukset on toteutettu, niillä voidaan poistaa havaitut kilpailuongelmat kaikilta osin ja yksiselitteisesti. Lisäksi komissiolle on jäätävä riittävästi aikaa arvioinnin laatimiseen ja jäsenvaltioiden kuulemiseen (106) (107). Komissio hylkää yleensä muutetut sitoumukset, jotka eivät täytä näitä edellytyksiä (108).\nV SITOUMUSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVAT VAATIMUKSET\nSitoumuksia ehdotetaan, jotta voidaan olla varmoja siitä, että keskittymä hyväksytään. Sitoumukset pannaan yleensä täytäntöön päätöksen tekemisen jälkeen. Sitoumukset edellyttävät suojatoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön tehokkaasti ja sovitussa aikataulussa. Täytäntöönpanoa koskevat määräykset ovat osa sitoumuksia, jotka keskittymän osapuolet ovat antaneet komissiolle.\nSeuraavassa annetaan yksityiskohtaisia ohjeita yleisimmän sitoumustyypin eli luovutussitoumusten täytäntöönpanosta. Sen jälkeen käsitellään muiden sitoumustyyppien täytäntöönpanoon liittyviä näkökohtia.\nLuovutus on saatettava päätökseen osapuolten ja komission kesken sovittavassa kiinteässä määräajassa. Komission noudattaman käytännön mukaan kokonaisaika jaetaan lopullisen sopimuksen tekemiselle varattavaan aikaan ja aikaan, joka tarvitaan luovutuksen loppuun saattamiseen omistusoikeuden siirron muodossa. Sitovan sopimuksen tekemiseen varattava aika jaetaan yleensä edelleen ensimmäiseen jaksoon, jonka aikana osapuolet voivat etsiä sopivaa ostajaa (nk. ensimmäinen luovutusjakso) ja, jos osapuolet eivät onnistu luovuttamaan liiketoimintaa, toiseen jaksoon, jonka aikana luovutuksesta vastaava toimitsijamies saa valtuudet liiketoiminnan luovuttamiseen hintaan, jolle ei aseteta alarajaa (toimitsijamiehen vastuulla oleva luovutusjakso).\nKomission kokemuksen mukaan lyhyet luovutusjaksot vaikuttavat erittäin myönteisesti luovutuksen onnistumiseen, sillä luovutettava liiketoiminta joutuu muussa tapauksessa alttiiksi pitemmälle epävarmuuden jaksolle. Luovutusjaksojen olisikin oltava mahdollisimman lyhyitä. Komissio pitää yleensä tarkoituksenmukaisena noin kuuden kuukauden jakson varaamista ensimmäiselle luovutusjaksolle ja kolmen kuukauden lisäajan varaamista toimitsijamiehen vastuulla olevalle luovutusjaksolle. Luovutuksen loppuun saattamiseen varataan yleensä vielä toinen kolmen kuukauden jakso. Näiden jaksojen pituutta voidaan muuttaa tapauskohtaisesti. Niitä voidaan joutua lyhentämään erityisesti silloin, kun riski liiketoiminnan elinkelpoisuuden heikkenemisestä välivaiheen aikana on suuri.\nLuovutukselle asetettu määräaika alkaa kulua siitä päivästä, jona komission päätös tehdään. Poikkeuksen myöntäminen voi olla perusteltua julkisella ostotarjouksella toteutettavan luovutuksen tapauksessa, jos osapuolet sitoutuvat luopumaan tarjouksen kohteeseen kuuluvasta liiketoiminnasta. Jos osapuolet eivät voi valmistautua tarjouksen kohteena olevan liiketoiminnan luovutukseen ennen kuin ilmoitettu keskittymä on saatu toteutettua, komissio voi suostua siihen, että luovutusjaksojen katsotaan alkavan vasta ilmoitetun keskittymän toteuttamisen jälkeen. Tällaista ratkaisua voidaan harkita myös silloin, kun osapuolilla ei ole valtaa päättää keskittymän toteutuspäivää, ts. esimerkiksi tilanteissa, joissa toteutukseen tarvitaan valtion suostumus (109). Määräaikoja voidaan vastaavasti katsoa aiheelliseksi lyhentää luovutettavalle liiketoiminnalle aiheutuvan epävarmuuden jakson lyhentämiseksi.\nEdellä kuvailtua menettelyä noudatetaan etukäteisostajan tapauksessa. Fix-it-first-ratkaisuihin sovelletaan kuitenkin eri menettelyä. Ostajan kanssa tehdään yleensä sitova sopimus jo menettelyn aikana, joten päätöksen jälkeen tarvitaan lisäaikaa vain luovutuksen loppuun saattamista varten. Jos ostajan kanssa on tehty vain puitesopimus ennen päätöksen tekemistä, lopullisen sopimuksen tekemiseen ja luovutuksen loppuun saattamiseen varattavien jaksojen pituus on päätettävä tapauskohtaisesti (110).\n2. Ostajan sekä myynti- ja ostosopimuksen hyväksyminen\nSitoumuksen tehokkuus varmistetaan edellyttämällä, että komissio hyväksyy ennakkoon omaisuuden myynnin tietylle ostajaehdokkaalle. Kun osapuolet (tai luovutuksesta vastaava toimitsijamies) ovat päässeet ostajan kanssa lopulliseen sopimukseen, niiden on toimitettava perusteltu, asiakirja-aineistoon tukeutuva ehdotus komissiolle. Tapauksesta riippuen osapuolten tai toimitsijamiehen on osoitettava tyydyttävällä tavalla komissiolle, että ostajaehdokas täyttää ostajaa koskevat vaatimukset ja liiketoiminnan luovutus tapahtuu komission päätöksen ja sitoumusten mukaisesti. Jos sitoumuksissa sallitaan eri ostajien ehdottaminen luovutettavan kokonaisuuden eri osille, komissio arvioi, voidaanko kukin ostajaehdokas hyväksyä ja ratkaiseeko kokonaisuus kilpailuongelman.\nArvioidessaan ostajaehdokkaita komissio tulkitsee ostajaa koskevien vaatimusten täyttymistä sitoumuksille asetetun tavoitteen kannalta eli siltä kannalta, mahdollistaako kyseisen ostajan valinta tehokkaan kilpailun säilyttämisen markkinoilla, joilla oli havaittu kilpailuongelmia. Lisäksi komissio ottaa arvioinnissa huomioon päätöksessä kuvaillut markkinaolosuhteet (111). Komission laatima arviointi ostajaa koskevien vaatimusten täyttymisestä perustuu yleensä osapuolten antamiin tietoihin, luovutusta valvovan toimitsijamiehen arviointiin sekä erityisesti ostajaehdokkaan kanssa käytyihin keskusteluihin ja sen esittämään liiketoimintasuunnitelmaan. Komissio analysoi lisäksi, vaikuttavatko ostajaa koskevat olettamukset realistisilta, kun niitä tarkastellaan markkinoilla vallitsevien olosuhteiden perusteella.\nVaatimusta, jonka mukaan ostajalla on oltava käytettävissään tarvittavat taloudelliset resurssit, sovelletaan erityisesti arvioitaessa tapaa, jolla ostajaehdokas aikoo rahoittaa kaupan. Komissio ei yleensä hyväksy myyjän osallistumista luovutuksen rahoittamiseen, varsinkaan silloin, kun myyjän rahoitusosuus turvaisi sille jatkossa osuuden luovutetun liiketoiminnan tuottamista voitoista.\nArvioidessaan, onko ostajaehdokas vaarassa aiheuttaa kilpailuongelmia, komissio laatii alustavan arvioinnin ostajan hyväksymisprosessissa saatavilla olevien tietojen perusteella. Jos kauppa johtaa keskittymään, jolla on yhteisönlaajuisia vaikutuksia, on siitä ilmoitettava sulautuma-asetuksen mukaisesti ja sille on hankittava hyväksyntä tavanomaista menettelyä noudattaen (112). Jos keskittymällä ei ole yhteisönlaajuisia vaikutuksia, se, että komissio hyväksyy ostajaehdokkaan, ei vaikuta kansallisten viranomaisten toimivaltaan keskittymien valvonnassa. Lisäksi ostajaehdokkaalla on oltava hyvät edellytykset tarvittavien lupien saamiseen asiasta vastaavilta sääntelyviranomaisilta. Jos komission saatavilla olevien tietojen perusteella näyttää siltä, että sulautuman hyväksymisessä tai muiden lupien saannissa ilmenevät ongelmat saattavat viivästyttää kohtuuttomasti sitoumuksen nopeaa täytäntöönpanoa, ostajaehdokkaan ei katsota täyttävän ostajaa koskevia vaatimuksia. Komission havaitsemia kilpailuongelmia ei muussa tapauksessa saataisi poistetuksi kohtuullisessa aikataulussa.\nKomissiolta saatavaa hyväksyntää koskeva vaatimus ei yleensä kata pelkästään ostajan henkilöllisyyttä vaan myös osapuolten ja ostajaehdokkaan välisen myynti- ja ostosopimuksen sekä kaikki muut niiden välillä tehtävät sopimukset, myös siirtymäkautta koskevat sopimukset. Komissio tarkistaa, onko sopimusten mukaisesti toteutettava luovutus sopusoinnussa sitoumusten kanssa (113).\nKomissio ilmoittaa osapuolille näkemyksensä ostajaehdokkaan soveltuvuudesta. Jos komissio toteaa, että ostajaehdokas ei täytä ostajaa koskevia vaatimuksia, se tekee päätöksen, jonka mukaan kyseinen ehdokas ei ole sitoumusten mukainen (114). Jos komissio toteaa, että myynti- ja ostosopimuksen (tai mahdollisten liitännäissopimusten) mukaisesti toteutettava luovutus ei olisi sitoumusten mukainen, se ilmoittaa kantansa osapuolille muttei välttämättä varsinaisesti hylkää ostajaa. Jos komissio toteaa ostajan sitoumusten perusteella sopivaksi ja sopimuksia noudattaen toteutettavan luovutuksen sitoumusten mukaiseksi, se hyväksyy luovutuksen kyseiselle ostajaehdokkaalle (115). Komissio julkaisee tarvittavat hyväksymispäätökset mahdollisimman pian.\n3. Osapuolten velvoitteet välivaiheen aikana\nOsapuolten on täytettävä välivaiheen aikana tietyt velvoitteet (jotka määritellään edellä 36 kohdassa). Sitoumuksiin olisi yleensä sisällytettävä seuraavia seikkoja koskevat velvoitteet: i) suojatoimenpiteet, joiden tarkoituksena on säilyttää liiketoiminnan elinkelpoisuus välivaiheen aikana; ii) mahdollisen liiketoiminnan osien erottamisen edellyttämät toimenpiteet; ja iii) liiketoiminnan luovuttamiseen liityvien valmisteluiden edellyttämät toimenpiteet.\nLuovutetun liiketoiminnan säilyttäminen elinkelpoisena välivaiheen aikana\nOsapuolten tehtävänä on supistaa minimiin riski siitä, että luovutettavan liiketoiminnan kilpailukyky heikkenee liiketoiminnan siirtämiseen liittyvien epävarmuustekijöiden vuoksi. Ennen liiketoiminnan siirtämistä ostajalle komissio vaatii osapuolia antamaan sitoumuksia, jotka koskevat liiketoiminnan riippumattomuutta, taloudellista elinkelpoisuutta, markkinoitavuutta ja kilpailukykyisyyden säilyttämistä. Komissio voi saada vain kyseisenkaltaisten sitoumusten perusteella riittävän varmuuden siitä, että liiketoiminnan luovutus toteutetaan osapuolten ehdottamien sitoumusten mukaisesti.\nSitoumukset olisi yleensä suunniteltava siten, että luovutettava liiketoiminta pidetään erillään osapuolten omistukseen jäävästä liiketoiminnasta ja että liiketoimintaa harjoitetaan erillisenä ja myyntikelpoisena liiketoimintana parhaalla mahdollisella tavalla, jotta voidaan varmistaa sen säilyminen taloudellisesti elinkelpoisena, markkinoitavana, kilpailukykyisenä ja osapuolten omistamista liiketoiminnoista riippumattomana toimintana.\nOsapuolten edellytetään varmistavan, että liiketoimintaan kuuluva omaisuus säilytetään hyvän liiketavan mukaisesti ja tavanomaisen liiketoiminnan edellyttämällä tavalla eikä sen puitteissa harjoiteta toimintoja, joilla voisi olla huomattavan kielteisiä vaikutuksia liiketoimintaan. Tämä koskee erityisesti käyttöomaisuuden, taitotiedon tai luottamuksellisten tai omistusoikeuksiin liittyvien kaupallisten tietojen, asiakaskunnan sekä työntekijöiden teknisen ja kaupallisen pätevyyden säilyttämistä. Osapuolten on lisäksi säilytettävä liiketoiminnan olosuhteet keskittymää edeltäneellä tasolla, asetettava sen käyttöön riittävät resurssit, kuten pääomaa tai luottoja, noudatettava voimassa olevia liiketoimintasuunnitelmia, säilytettävä liiketoimintaan liittyvät hallinto- ja johtotehtävät sekä muut sellaiset seikat ennallaan, joilla on vaikutusta kilpailun säilyttämiseen tietyllä alalla. Sitoumuksissa on myös määrättävä, että osapuolten olisi toteutettava aiheelliset toimenpiteet, kuten otettava käyttöön tarkoituksenmukaisia kannustinjärjestelmiä, jotta keskeinen henkilöstö pysyy liiketoiminnan palveluksessa. Osapuolet eivät myöskään saa pyytää henkilöstöä siirtymään eivätkä siirtää henkilöä muihin liiketoimintoihinsa.\nOsapuolten olisi lisäksi pidettävä luovutettava liiketoiminta erillään sen omistuksessa säilyvästä liiketoiminnasta ja varmistettava, että luovutettavan liiketoiminnan kannalta keskeinen henkilöstö ei osallistu sen omistuksessa pysyvien liiketoimintojen hoitoon ja päinvastoin. Jos luovutettava liiketoiminta on yhtiömuotoista ja yhtiörakenteen tiukka erottaminen näyttää välttämättömältä, valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen olisi huolehdittava osapuolten oikeuksista liiketoiminnan osakkaina, erityisesti osapuolten äänioikeuksista. Toimitsijamiehellä olisi lisäksi oltava valtuudet korvata osapuolten puolesta nimetyt hallituksen jäsenet toisilla. Osapuolten olisi pidettävä luovutettavaa liiketoimintaa koskevat tiedot erillään muita toimintoja koskevista tiedoista ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että osapuolet eivät saa haltuunsa liikesalaisuuksia tai muita luottamuksellisia tietoja. Kaikki liiketoimintaan liittyvät luottamukselliset asiakirjat tai tiedot, jotka osapuolet ovat saaneet haltuunsa ennen päätöksen tekemistä, on palautettava liiketoiminnalle tai tuhottava.\nOsapuolten edellytetään lisäksi yleensä nimittävän väliaikaisen johtajan, jolla on tarvittavaa asiantuntemusta ja joka vastaa liiketoiminnan hallinnoinnista sekä liiketoimintojen erillään pitämistä ja erottelua koskevien velvoitteiden täyttämisestä. Erillään pitämisestä vastaavan johtajan olisi toimittava valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen alaisuudessa. Toimitsijamies voi myös antaa ohjeita liiketoimintojen erillään pitämisestä vastaavalle johtajalle. Sitoumuksissa olisi määrättävä, että johtaja on nimitettävä välittömästi päätöksen tekemisen jälkeen, mahdollisesti jopa ennen kuin osapuolet saattavat ilmoitetun keskittymän päätökseen. Vaikka osapuolet voivat nimittää erillään pitämisestä vastaavan johtajan omasta aloitteestaan, sitoumuksissa on määrättävä, että valvonnasta vastaava toimitsijamies voi erottaa johtajan, jos tämä ei toimi sitoumusten mukaisesti tai vaarantaa niiden nopean ja asianmukaisen täytäntöönpanon. Myöhemmin nimitettävälle uudelle liiketoimintojen erillään pitämisestä vastaavalle johtajalle on saatava valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen hyväksyntä.\nLiiketoiminnan osien erottamisen vaiheet\nKuten edellä 35 kohdassa todettiin, komissio voi hyväksyä asianmukaisissa olosuhteissa sopivaksi korjaustoimenpiteeksi sellaisen liiketoiminnan osan luovutuksen, joka on erotettava osapuolten omistuksessa pysyvistä liiketoiminnoista. Myös tällaisissa olosuhteissa komission havaitsemat kilpailuongelmat voidaan poistaa vain elinkelpoisen liiketoiminnan siirtämisellä ostajalle, joka voi jatkaa kyseisen toiminnan harjoittamista ja kehittää sitä edelleen aktiivisena kilpailuvoimana markkinoilla. Osapuolten onkin sitouduttava tulosperusteiseen velvoitteeseen, jonka mukaan niiden on erotettava välivaiheen aikana muista omaisuuseristään ne omaisuuserät, joita käytetään osana luovutetun liiketoiminnan harjoittamista. Tavoitteeksi on asetettava, että elinkelpoinen ja kilpailukykyinen liiketoiminta, jota harjoitetaan itsenäisesti ja erillään osapuolten muista liiketoiminnoista, voidaan siirtää sopivalle ostajalle välivaiheen päätteeksi. Osapuolten on vastattava kustannuksista ja riskeistä, joita osien erottamisesta aiheutuu välivaiheen aikana.\nOsapuolet toteuttavat osien erottamisen toimitsijamiehen valvonnassa ja yhteistyössä liiketoimintojen erillään pitämisestä vastaavan johtajan kanssa. Ensiksi luovutettavan liiketoiminnan ja osapuolten muiden liiketoimintojen kesken jakautuvat omaisuuserät ja henkilöstön edustajat on jaettava liiketoimintojen kesken siltä osin kuin sitoumuksissa ei suljeta pois tätä mahdollisuutta (116). Valvonnasta vastaava toimitsijamies seuraa omaisuuserien ja henkilöstön jakoa ja hyväksyy sen. Osittaisen luovutuksen yhteydessä voidaan myös joutua kopioimaan luovutettavalle liiketoiminnalle osapuolten muiden liiketoimintojen hallussa olevat omaisuuserät tai niiden hoitamat tehtävät, jos se on välttämätön edellytys luovutettavan liiketoiminnan säilymiselle elinkelpoisena ja kilpailukykyisenä. Esimerkkinä voidaan mainita liiketoiminnan erottaminen keskitetystä tietotekniikkaverkosta ja erillisen tietotekniikkajärjestelmän asentaminen liiketoimintaan. Osittaista luovutusta koskevan prosessin päävaiheet ja kopioitavat tehtävät olisi yleensä päätettävä tapauskohtaisesti. Lisäksi sitoumuksiin olisi liitettävä kuvaus niistä.\nSamalla on kuitenkin varmistettava, että tällaiset toimenpiteet eivät vaikuta luovutettavan liiketoiminnan elinkelpoisuuteen. Välivaiheen aikana osapuolten on sen vuoksi jatkettava yhteisten omaisuuserien käyttöä ja palveluiden tarjoamista liiketoiminnalle samassa laajuudessa kuin aikaisemmin, jos liiketoiminta ei ole vielä elinkelpoista harjoitettuna itsenäiseltä pohjalta.\nOsapuolten erityisvelvoitteet luovutusprosessin aikana\nLuovutusprosessin osalta sitoumuksissa olisi annettava mahdollisille ostajille tilaisuus noudattaa asianmukaista huolellisuutta, saada menettelyn vaiheesta riippuen luovutetusta liiketoiminnasta riittävästi tietoja voidakseen arvioida kattavasti liiketoiminnan arvoa, laajuutta ja kaupallista potentiaalia sekä olla suoraan yhteydessä liiketoiminnan henkilöstöön. Osapuolten on lisäksi raportoitava säännöllisin väliajoin mahdollisista ostajista ja neuvotteluiden etenemisestä. Luovutus toteutetaan vasta sen jälkeen, kun kauppa on saatettu päätökseen eli omistusoikeus on siirretty hyväksytylle ostajalle ja omaisuuserät on siirretty konkreettisesti ostajalle. Prosessin päätteeksi osapuolten on laadittava loppuraportti, jossa vahvistetaan kaupan saattaminen päätökseen ja omaisuuserien siirto.\n4. Valvonnasta vastaava toimitsijamies ja luovutuksesta vastaava toimitsijamies\nValvonnasta vastaavan toimitsijamiehen tehtävät\nKoska komissio ei voi osallistua suoranaisesti sitoumusten täytäntöönpanon päivittäiseen valvontaan, osapuolten on ehdotettava toimitsijamiehen nimittämistä valvomaan sitoumusten sekä erityisesti välivaiheeseen ja luovutusprosessiin liittyvien velvoitteiden noudattamista (nk. valvonnasta vastaava toimitsijamies). Tällä tavoin osapuolet voivat varmistaa, että niiden antamat sitoumukset ovat tehokkaita ja komissio voi olla riittävän varma siitä, että osapuolet tekevät ilmoitettuun keskittymään ehdottamansa muutoksen.\nValvonnasta vastaava toimitsijamies hoitaa tehtäviään komission valvonnassa ja toimii tietyssä mielessä komission ”silminä ja korvina”. Toimitsijamies valvoo, että itsenäisesti harjoitettavaa liiketoimintaa hallinnoidaan ja hoidetaan välivaiheen aikana asianmukaisesti. Komissio voi sen vuoksi antaa valvonnasta vastaavalle toimitsijamiehelle sitoumuksen noudattamiseen liittyviä määräyksiä ja ohjeita ja toimitsijamies voi ehdottaa osapuolille toimenpiteitä, jotka se katsoo tehtäviensä hoitamisen kannalta tarpeellisiksi. Osapuolet eivät kuitenkaan saa antaa ohjeita toimitsijamiehelle ilman komission suostumusta.\nValvonnasta vastaavan toimitsijamiehen tehtävät määritetään yleensä sitoumuksissa. Toimitsijamiehen tehtävät ja velvoitteet määritetään yksityiskohtaisesti valtuutuksessa, joka tehdään osapuolten ja toimitsijamiesten välillä. Toimitsijamiehen tehtäviä täsmennetään lisäksi työsuunnitelmassa. Valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen on yleensä aloitettava tehtäviensä hoito välittömästi komission päätöksen tekemisen jälkeen ja hoidettava niitä siihen saakka kunnes liiketoiminta on siirretty oikeudellisesti ja konkreettisesti hyväksytylle ostajalle. Valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen olisi hoidettava komission valvonnassa muun muassa seuraavia tehtäviä:\nValvonnasta vastaavan toimitsijamiehen odotetaan ensiksikin valvovan luovutettavaan liiketoimintaan liittyviä suojatoimenpiteitä välivaiheen aikana.\nToiseksi valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen tehtävänä on seurata osittaisen luovutuksen tapauksessa omaisuuserien ja henkilöstön jakoa luovutetun liiketoiminnan ja osapuolten omistuksessa pysyvien liiketoimintojen kesken ja osapuolten aiemmin tarjoamien omaisuuserien ja hoitamien tehtävien kopioimista luovutettuun liiketoimintaan.\nKolmanneksi valvonnasta vastaava toimitsijamies valvoo toimenpiteitä, joita osapuolet toteuttavat ostajaehdokkaan löytämiseksi ja liiketoiminnan siirtämiseksi. Toimitsijamies seuraa yleensä luovutusprosessin etenemistä ja siihen osallistuvia ostajaehdokkaita. Se tarkistaa, että mahdolliset ostajat saavat riittävästi tietoa liiketoiminnasta erityisesti tarkistamalla, että ostajilla on tilaisuus tutustua muistioihin (jos niitä on saatavilla), että tietoihin tutustumista varten varataan tilat tai että ostajat voivat noudattaa prosessissa riittävää huolellisuutta. Kun osapuolet ovat ehdottaneet tiettyä ostajaa, valvonnasta vastaava toimitsijamies antaa komissiolle perustellun lausunnon siitä, täyttääkö kyseinen ostajaehdokas sitoumusten mukaiset vaatimukset ja toteutetaanko liiketoiminnan myynti sitoumusten mukaisesti. Prosessin päätteeksi valvonnasta vastaava toimitsijamies valvoo liiketoiminnan oikeudellista ja konkreettista siirtoa ostajalle ja laatii siirron vahvistavan loppuraportin.\nNeljänneksi valvonnasta vastaava toimitsijamies toimii yhteyshenkilönä, joka vastaa kolmansien ja erityisesti mahdollisten ostajien sitoumuksista esittämiin kysymyksiin. Osapuolten on annettava valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen henkilöllisyys ja tehtävät tiedoksi asianomaisille kolmansille ja mahdollisille ostajille. Jos osapuolten ja kolmansien välillä ilmenee erimielisyyksiä sitoumuksissa käsitellyistä kysymyksistä, valvonnasta vastaava toimitsijamies keskustelee asiasta molempien kanssa ja raportoi tilanteesta komissiolle. Valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen tehtävien hoito edellyttää, että se käsittelee osapuolten ja kolmansien mahdolliset liikesalaisuudet luottamuksellisina.\nViidenneksi valvonnasta vastaava toimitsijamies tiedottaa edellä luetelluista kysymyksistä komissiolle säännöllisesti laatimissaan raporteissa ja antaa komission pyynnöstä myös lisäraportteja.\nSitoumuksissa on lisäksi mainittava erikseen, että valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen tehtävien hoito edellyttää osapuolten tukea ja yhteistyötä. Komissio valvoo osapuolten ja toimitsijamiehen keskinäistä suhdetta myös tältä osin. Hoitaessaan tehtäviään toimitsijamiehellä on oltava käytettävissään osapuolten ja luovutetun liiketoiminnan kirjanpito ja muut asiakirjat, kun ja jos niillä on vaikutusta sitoumusten täytäntöönpanoon. Toimitsijamies voi pyytää osapuolilta hallinnollista tukea, sille on ilmoitettava ostajaehdokkaista, luovutusprosessin etenemisestä ja ostajaehdokkaille annetuista tiedoista. Osapuolten on lisäksi maksettava toimitsijamiehelle korvauksia ja sallittava tämän nimittää neuvonantajia, jos sitoumusten mukaisten tehtävien hoito edellyttää sitä. Sitoumuksissa on oltava maininta siitä, että komissio voi luovuttaa osapuolilta saamansa tiedot valvonnasta vastaavalle toimitsijamiehelle, jos tämän tehtävien hoito edellyttää sitä. Valvonnasta vastaavalla toimitsijamiehellä on velvollisuus käsitellä saamiaan tietoja luottamuksellisina.\nLuovutuksesta vastaavan toimitsijamiehen tehtävät\nKuten valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen nimityksen tapauksessa, osapuolten on ehdotettava luovutuksesta vastaavan toimitsijamiehen nimittämistä täyttääkseen antamansa sitoumukset ja antaakseen komissiolle varmuuden siitä, että ne tekevät ilmoitettuun keskittymään ehdottamansa muutoksen. Jos osapuolet eivät onnistu löytämään sopivaa ostajaa ensimmäisen luovutusjakson aikana, luovutuksesta vastaavalle toimitsijamiehelle annetaan toimitsijamiehen vastuulla olevan luovutusjakson aikana peruuttamaton ja yksinomainen toimivalta myydä liiketoiminta komission valvonnassa sopivalle ostajalle tiettyyn määräaikaan mennessä ja ilman vähimmäishintaa. Sitoumuksissa on annettava luovutuksesta vastaavalla toimitsijamiehelle tilaisuus liittää myynti- ja ostosopimukseen nopean myynnin kannalta tarpeellisiksi katsomiaan ehtoja ja edellytyksiä, jotka koskevat erityisesti tavanomaisia kuvauksen liiketoiminnan tilasta, takuusitoumuksia ja korvausvastuita. Luovutuksesta vastaavan toimitsijamiehen toteuttama liiketoiminnan myynti edellyttää vastaavalla tavalla komission ennakkosuostumusta kuin osapuolten toteuttama myynti.\nSitoumuksissa on mainittava erikseen, että osapuolten on annettava luovutuksesta vastaavalle toimitsijamiehelle tukea ja tietoja sekä toimittava sen kanssa yhteistyössä vastaavalla tavalla kuin valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen tapauksessa. Osapuolten on valtuutettava luovutuksesta vastaava toimitsijamies edustajakseen luovutusta varten, ja valtuutuksen on katettava luovutuksen kaikki vaiheet.\nToimitsijamiehen ja valtuutuksen hyväksyminen\nValvonnasta vastaava toimitsijamies on sitoumuksesta riippuen joko sama henkilö tai yhteisö tai eri henkilö tai yhteisö kuin luovutuksesta vastaava toimitsijamies. Osapuolten on ehdotettava komissiolle yhtä tai useampaa mahdollista toimitsijamiestä sekä toimitettava komissiolle toimitsijamiehen valtuutusta koskevat edellytykset ja alustavan työsuunnitelman. On olennaista, että valvonnasta vastaava toimitsijamies aloittaa tehtäviensä hoidon välittömästi komission päätöksen tekemisen jälkeen. Osapuolten olisi sen vuoksi ehdotettava sopivaa toimitsijamiestä välittömästi komission päätöksen jälkeen (117) ja sitoumuksissa olisi määrättävä, että ilmoitettu keskittymä voidaan toteuttaa vasta valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen nimityksen jälkeen ja komission hyväksyttyä nimityksen (118). Luovutuksesta vastaavan toimitsijamiehen tapauksessa tilanne on erilainen, sillä se olisi nimitettävä hyvissä ajoin ennen ensimmäisen luovutusjakson päättymistä (119), jotta sen toimikausi voi alkaa samaan aikaan toimitsijamiehen vastuulla olevan luovutusjakson kanssa.\nOsapuolet nimittävät molemmat toimitsijamiehet osapuolten ja toimitsijamiehen välillä tehtävän toimitsijamiehen valtuutuksen perusteella. Nimitykseen ja valtuutukseen tarvitaan komission suostumus, ja komissiolla on harkintavaltaa toimitsijamiehen valinnassa. Se arvioi, soveltuuko ehdokas hoitamaan määrättyjä tehtäviä. Toimitsijamiehen on oltava osapuolista riippumaton ja sillä on oltava tehtävän edellyttämä pätevyys. Toimitsijamiehen valinta ei myöskään saa aiheuttaa alussa eikä myöhemminkään eturistiriitoja.\nKomissio arvioi toimitsijamieheltä edellytettävän pätevyyden kunkin erityistapauksen vaatimusten mukaan. Tällöin otetaan huomioon muun muassa kyseinen maantieteellinen alue ja toimiala. Komissio katsoo aiemman kokemuksensa perusteella, että tilintarkastustoimistoilla ja muilla konsulttiyrityksillä voi olla erityisen hyvät valmiudet valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen tehtävien hoitoon. Myös tietyllä alalla työskennelleet henkilöt saattavat olla sopivia toimitsijamiesehdokkaita, jos heillä on käytettävissään kyseisten tehtävien hoitoon tarvittavat resurssit. Investointipankit näyttävät soveltuvan erityisen hyvin luovutuksesta vastaavan toimitsijamiehen tehtävään. Toimitsijamiehen riippumattomuus on olennainen edellytys sille, että se voi hoitaa moitteettomasti tehtäviään eli valvoa komission puolesta, noudattavatko osapuolet sitoumuksiaan, ja turvata komission toiminnan uskottavuuden suhteessa kolmansiin. Komissio ei hyväksy sellaisten henkilöiden tai yhteisöjen nimittämistä toimitsijamiehiksi, jotka toimivat samalla osapuolten tilintarkastajina tai sijoitusneuvojina luovutuksen yhteydessä. Toimitsijamiehen ja osapuolten väliset suhteet eivät kuitenkaan aiheuta eturistiriitoja, jos kyseiset suhteet eivät estä toimitsijamiestä hoitamasta tehtäviään puolueettomasti ja riippumattomasti. Osapuolten vastuulla on toimittaa komissiolle riittävästi tietoja, jotta tämä voi varmistaa, että toimitsijamies täyttää nämä vaatimukset. Toimitsijamiehen nimitys muuttuu peruuttamattomaksi osapuolten hyväksyttyä sen, jollei toimitsijamiestä korvata komission suostumuksella tai pyynnöstä.\nSitoumuksissa määritetyt tehtävät määritellään yksityiskohtaisemmin toimitsijamiehen valtuutuksessa, joka sisältää myös kaikki määräykset, jotka ovat tarpeen, jotta toimitsijamies voi hoitaa tehtävänsä komission hyväksymien sitoumusten mukaisesti. Osapuolet ovat vastuussa valtuutuksen mukaisten korvausten maksamisesta toimitsijamiehelle. Palkkion on oltava suuruudeltaan sellainen, että se ei vaaranna toimitsijamiehen riippumattomuutta eikä tehokkuutta valtuutuksen hoitamisessa. Komissio hyväksyy toimitsijamiehen vain samanaikaisesti sopivan valtuutuksen kanssa. Komissio voi tarvittaessa julkistaa toimitsijamiehen henkilöllisyyden ja tehtävänkuvauksen.\nKun sitoumukset, joita varten toimitsijamies nimitettiin, on pantu täytäntöön, eli kun luovutettavan kokonaisuuden omistusoikeus on siirretty, omaisuuserät on siirretty konkreettisesti ostajalle ja luovutuksen jälkeen jatkuvat järjestelyt on saatettu päätökseen, toimitsijamiehellä on valtuutuksen perusteella oikeus pyytää komissiolta vapautusta uusista vastuualueista. Vaikka komissio on vapauttanut toimitsijamiehen tehtävästään, komissio voi katsoa aiheelliseksi vaatia toimitsijamiehen uudelleennimitystä sitoumusten perusteella, jos myöhemmässä vaiheessa näyttää siltä, että sitoumuksia ei välttämättä ole pantu täytäntöön kokonaisuudessaan eikä asianmukaisesti.\n5. Osapuolten velvollisuudet luovutuksen täytäntöönpanon jälkeen\nSitoumuksissa on myös määrättävä, että komissio voi pyytää osapuolilta tietoja kymmenen vuoden ajan sitoumusten hyväksymisestä tehdyn päätöksen jälkeen. Tämä ehto antaa komissiolle mahdollisuuden valvoa, että korjaustoimenpide pannaan tehokkaasti täytäntöön.\n6. Muiden sitoumusten täytäntöönpano\nMonia edellä käsiteltyjä periaatteita, jotka liittyvät luovutussitoumusten täytäntöönpanoon, voidaan soveltaa vastaavasti myös muuntyyppisiin sitoumuksiin, jos kyse on sitoumuksista, jotka on pantava täytäntöön komission päätöksen jälkeen. Jos esimerkiksi määrätään, että lisenssin käyttäjälle on saatava komission hyväksyntä, tilanteeseen voidaan soveltaa ostajan hyväksymistä koskevia näkökohtia. Koska sitoumusten, jotka eivät koske luovutuksia, valikoima on erittäin laaja, niiden täytäntöönpanolle on mahdotonta asettaa yleisiä ja kattavia vaatimuksia.\nSitoumusten, jotka eivät koske luovutuksia, pitkäkestoisuus ja niille tyypillinen monimutkaisuus edellyttävät kuitenkin usein tiivistä valvontaa ja erityisiä valvontavälineitä, jotta komissio voi todeta, että ne pannaan tehokkaasti täytäntöön. Komissio edellyttääkin usein toimitsijamiehen nimittämistä valvomaan tällaisten sitoumusten täytäntöönpanoa ja nopeutetun välimiesmenettelyn käyttöönottoa, jotta saatavilla olisi sopiva riidanratkaisujärjestelmä ja markkinatoimijat voivat valvoa itse sitoumusten noudattamista. Aiemmissa tapauksissa komissio on usein vaatinut sekä toimitsijamiehen nimittämistä että välimiesmenettelyä koskevan määräyksen antamista (120). Tällöin toimitsijamies valvoo sitoumusten täytäntöönpanoa mutta pystyy samalla toimimaan avustajana välimiesmenettelyssä, jotta menettely saadaan päätökseen mahdollisimman lyhyessä ajassa.\n(1) EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1–22.\n(2) Viittaukset osapuoliin ja keskittymän osapuoliin kattavat myös tilanteet, joissa ilmoituksen tekijöitä on vain yksi.\n(3) Sulautuma-asetuksen 6 artiklan 2 kohdan toinen alakohta ja 8 artiklan 2 kohdan toinen alakohta. Ks. myös johdanto-osan 30 kappale, jossa todetaan, että ”jos keskittymään osallistuvat yritykset muuttavat ilmoitettua keskittymää erityisesti antamalla sitoumuksia, joiden tarkoituksena on saattaa keskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi, komission olisi voitava julistaa keskittymä muutetussa muodossaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Tällaisten sitoumusten olisi oltava oikeassa suhteessa kilpailuongelmaan ja poistettava se kokonaisuudessaan.” Johdanto-osan 30 kappaleessa täsmennetään, että ”sitoumuksia voidaan hyväksyä myös ennen menettelyn aloittamista, jos kilpailuongelma on helposti tunnistettavissa ja korjattavissa.”\n(4) Jollein toisin ilmoiteta, termillä ”kilpailuongelmat” viitataan jäljempänä menettelyvaiheesta riippuen vakaviin epäilyihin tai alustaviin päätelmiin, joiden mukaan keskittymä on omiaan olennaisesti estämään tehokasta kilpailua yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla erityisesti siitä syystä, että sillä luodaan määräävä asema tai vahvistetaan sitä.\n(5) Komission tiedonanto neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 ja komission asetuksen (EY) N:o 447/98 mukaan hyväksyttävistä korjaustoimenpiteistä (EYVL C 68, 2.3.2001, s. 3).\n(6) Neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89 (EYVL L 395, 30.12.1989) (oikaistu toisinto: EYVL L 257, 21.9.1990. s. 13).\n(7) Komission asetus (EY) N:o 802/2004, annettu 7. huhtikuuta 2004, yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 täytäntöönpanosta (EUVL L 133, 30.4.2004, s. 1). Kyseisellä asetuksella korvataan komission asetus (EY) N:o 447/98 yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 täytäntöönpanosta (EYVL L 61, 2.3.1998, s. 1).\n(8) Kilpailun PO, yrityskeskittymäasioissa ehdotettuja korjaustoimenpiteitä koskeva selvitys, lokakuu 2005.\n(9) Sulautuma-asetuksen johdanto-osan 6 kappale.\n(10) Vaiheessa I ja ennen väitetiedoksiannnon antamista tämä vastaa vakavia epäilyjä siitä, että tehokas kilpailu estyy olennaisesti.\n(11) Sulautuma-asetuksessa säädetään muodollisista toimenpiteistä, joita on noudatettava, kun osapuolille ilmoitetaan komission havaitsemista kilpailuongelmista (6 artiklan 1 kohdan c alakohta, väitetiedoksianto). Lisäksi kilpailun pääosaston laatimissa EY:n yrityskeskittymien valvontamenettelyjä koskevissa parhaissa käytänteissä määrätään tilannekatsauskokouksista, joita yleensä tarjoudutaan järjestämään menettelyn päävaiheissa ja joissa komissio selostaa osapuolille havaitsemiaan ongelmia, jotta osapuolet saavat tilaisuuden esittää vastineeksi korjaustoimenpide-ehdotuksia.\n(12) Ks. ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-210/01, General Electric v. komissio (Kok. 2005, s. II-5575, 52 kohta). Ks. myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-87/05, EDP v. komissio (Kok. 2005, s. II-3745, 105 kohta).\n(13) Ks. päätökset asioissa COMP/M.2220 — GE/Honeywell, tehty 3. heinäkuuta 2001, vahvistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiolla asiassa T-210/01, General Electric v. komissio (Kok 2005, s. II-5575, 555 kohta ja sitä seuraavat kohdat, ja 612 kohta ja sitä seuraavat kohdat), COMP/M.3440 — EDP/ENI/GDP, tehty 9. joulukuuta 2004, vahvistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiolla asiassa T-87/05, EDP v. komissio (Kok. 2005, s. II-3745, 63 kohta ja sitä seuraavat kohdat, ja 75 kohta ja sitä seuraavat kohdat), IV/M.469 — MSG Media Service, tehty 9. marraskuuta 1994, IV/M.490 — Nordic Satellite Distribution, tehty 19. heinäkuuta 1995, IV/M.553 — RTL/Veronica/Endemol, tehty 20. syyskuuta 1995, IV/M.993 — Bertelsmann/Kirch/Premiere, tehty 27. toukokuuta 1998, IV/M.1027 — Deutsche Telekom BetaResearch, tehty 27. toukokuuta 1998, IV/M.774 — St Gobain/Wacker Chemie, tehty 4. joulukuuta 1996, IV/M.53 — Aerospatiale/Alenia/De Havilland, tehty 2. lokakuuta 1991, ja IV/M.619 — Gencor/Lonrho, tehty 24. huhtikuuta 1996, vahvistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiolla asiassa T-102/96, Gencor v. komissio (Kok. 1999, s. II-753).\n(14) Ks. ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-87/05, EDP v. komissio (Kok. 2005, s. II-3745, 62 kohta ja sitä seuraavat kohdat).\n(15) Ks. sulautuma-asetuksen johdanto-osan 30 kappale ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-282/02, Cementbouw v. komissio (Kok. 2006, s. II-319, 307 kohta).\n(16) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiot asioissa T-210/01, General Electric v. komissio (Kok. 2005, s. II-5575, 52 kohta), ja T-87/05, EDP v. komissio (Kok. 2005, s. II-3745, 105 kohta).\n(17) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-210/01, General Electric v. komissio (Kok. 2005, s. II-5575, 555 ja 612 kohta).\n(18) Riskien luonteesta riippuen niitä voidaan tasata tapauskohtaisilla suojakeinoilla. Esimerkiksi riskejä, jotka liittyvät kolmansien oikeuksiin suhteessa luovutettaviin omaisuuseriin, saatetaan kompensoida ehdottamalla vaihtoehtoista luovutuskohdetta. Suojakeinoja käsitellään yksityiskohtaisemmin jäljempänä.\n(19) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-177/04, easyJet v. komissio, Kok. 2006, s. II-1931, 188 kohta.\n(20) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiot asioissa T-177/04, easyJet v. komissio (Kok. 2006, s. II-1931, 186 kohta ja sitä seuraavat kohdat), ja T-87/05, EDP v. komissio (Kok. 2005, s. II-3745, 72 kohta).\n(21) Yhtenä esimerkkinä monimutkaista ja epätarkoituksenmukaista korjaustoimenpidettä koskevasta päätöksestä on päätös asiassa COMP/M.3440 — ENI/EDP/GDP, tehty 9. joulukuuta 2004 ja vahvistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamalla tuomiolla asiassa T-87/05, EDP v. komissio (Kok. 2005, s. II-3745, 102 kohta). Ks. myös päätös asiassa COMP/M.1672 — Volvo/Scania, tehty 15. maaliskuuta 2000.\n(22) Ks. sulautuma-asetuksen johdanto-osan 8 kappale, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-102/96, Gencor v. komissio (Kok. 1999, s. II-753, 316 kohta), yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-12/03 P, komissio v. Tetra Laval (Kok. 2005, s. I-987, 86 kohta) ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-158/00, ARD v. komissio (Kok. 2003, s. II-3825, 192 kohta ja sitä seuraavat kohdat).\n(23) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-12/03 P, komissio v. Tetra Laval (Kok. 2005, s. I-987, 86 kohta), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 25. maaliskuuta 1999 antama tuomio asiassa T-102/96, Gencor v. komissio (Kok. 1999, s. II-753, 319 kohta ja sitä seuraavat kohdat), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 30. syyskuuta 2003 antama tuomio asiassa T-158/00, ARD v. komissio (Kok. 2003, s. II-3825, 193 kohta), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiot asioissa T-177/04, easyJet v. komissio (Kok. 2006, s. II-1931, 182 kohta), ja T-87/05, EDP v. komissio (Kok. 2005, s. II-3745, 101 kohta).\n(24) Ks. päätökset varastointitilojen luovutusta koskevassa asiassa COMP/M.3868 — DONG/Elsam/Energi E2, tehty 14. maaliskuuta 2006, 170 kohta ja sitä seuraavat kohdat, sekä asioissa COMP/M.3696 — E.ON/MOL, tehty 21. joulukuuta 2005, 735 kohta ja sitä seuraavat kohdat (omistuksen eriyttäminen kaasunvarastointialalla toimivien osapuolten välisten rakenteellisten sidosten poistamiseksi), COMP/M.4314 — Johnson & Johnson/Pfizer, tehty 11. joulukuuta 2006, ja COMP/M.4494 — Evraz/Highveld, tehty 20. helmikuuta 2007.\n(25) Ks. yhteisöjen tuomioistuimen 15. helmikuuta 2005 antama tuomio monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia koskevassa asiassa C 12/03 P, komissio v. Tetra Laval (Kok. 2005, s. I-987, 85 ja 89 kohta).\n(26) Esimerkiksi tiettyä hinnoittelukäyttäytymistä, kuten hintakattoja, koskevat sitoumukset, joihin liittyy riski siitä, että kilpailijat yhtenäistävät hintojaan ja toimivat siten kilpailunvastaisesti.\n(27) Komissio varmistaa sulautuma-asetuksen johdanto-osan 30 kappaleen mukaisesti, että menettely on avoin ja jäsenvaltioita kuullaan tosiasiallisesti menettelyn molemmissa vaiheissa.\n(28) Vaiheessa I annetut sitoumukset voidaan hyväksyä vain tietyissä tilanteissa. Ks. jäljempänä oleva 81 kohta.\n(29) Ks. muun muassa päätökset asioissa COMP/M.2972 — DSM/Roche Vitamins, tehty 23. heinäkuuta 2003, COMP/M.2861 — Siemens/Drägerwerk/JV, tehty 30. huhtikuuta 2003, IV/JV.15 — BT/AT & T, tehty 30. maaliskuuta 1999, ja IV/M.1532 — BP Amoco/Arco, tehty 29. syyskuuta 1999.\n(30) Julkaistu kilpailun pääosaston verkkosivustolla toukokuussa 2003. Saatavilla osoitteessa:\n(http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/legislation/legislation.html). Mallitekstejä saatetaan päivittää jatkuvasti ja tarvittaessa julkaistaan muita suuntaviivoja korjaustoimenpiteitä koskevista parhaista käytänteistä.\n(31) Tämä kattaa tietyin edellytyksin liiketoiminnot, jotka on erotettava osapuolen liiketoiminnasta tai yksittäisistä omaisuuseristä. Ks. jäljempänä oleva 35 kohta ja sitä seuraavat kohdat.\n(32) Ks. päätökset asioissa IV/M.913 — Siemens/Elektrowatt, tehty 18. marraskuuta 1997, IV/M.1578 — Sanitec/Sphinx, tehty 1. joulukuuta 1999, 255 kohta, COMP/M.1802 — Unilever/Amora Maille, tehty 8. maaliskuuta 2000, ja COMP/M.1990 — Unilever/Bestfoods, tehty 28. syyskuuta 2000.\n(33) Ilmoituksen tekijöiden on taattava sitoumuksissaan, että luovutettava liiketoiminta kattaa kyseiset omaisuuserät ja kyseisen henkilöstön. Jos liiketoiminnasta laadittu yksityiskohtainen kuvaus, joka osapuolten on toimitettava 27 kohdassa esitetyllä tavalla, osoittautuu sittemmin tältä osin puutteelliseksi eivätkä osapuolet täydennä liiketoimintaa tarvittavilla lisäomaisuuserillä tai -henkilöstöllä, komissio voi harkita ehdollisen hyväksymispäätöksen peruuttamista.\n(34) Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä heinäkuuta 1998 annettu neuvoston direktiivi 98/59/EY (EYVL L 225, 12.8.1998, s. 16).\n(35) Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12 päivänä maaliskuuta 2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/23/EY (EYVL L 82, 22.3.2001, s. 16).\n(36) Eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä 22 päivänä syyskuuta 1994 annettu neuvoston direktiivi 94/45/EY (EYVL L 254, 30.9.1994, s. 64) ja työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä 11 päivänä maaliskuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/14/EY (EYVL L 80, 23.3.2002, s. 29).\n(37) Päätökset asioissa COMP/M.1806 — AstraZeneca/Novartis, tehty 26. heinäkuuta 2000, COMP/M.1628 — TotalFina/Elf, tehty 9. helmikuuta 2000, ja IV/M.603 — Crown Cork & Seal/CarnaudMetalbox, tehty 14. marraskuuta 1995.\n(38) Päätökset asioissa COMP/M.2544 — Masterfoods/Royal Canin, tehty 15. helmikuuta 2002, COMP/M.2337 — Nestlé/Ralston Purina, tehty 27. heinäkuuta 2001, IV/M.623 — Kimberly-Clark/ Scott Paper, tehty 16. tammikuuta 1996, ja COMP/M.3779 — Pernod Ricard/Allied Domecq, tehty 24. kesäkuuta 2005.\n(39) Ks. muun muassa päätökset asioissa COMP/M.2972 — DSM/Roche Vitamins, tehty 23. heinäkuuta 2003, IV/M.1378 — Hoechst/Rhône-Poulenc, tehty 9. elokuuta 1999, COMP/M.1601 — Allied Signal/Honeywell, tehty 1. joulukuuta 1999, ja COMP/M.1672 — Volvo/Scania, tehty 3. toukokuuta 2000.\n(40) Päätökset asioissa COMP/M.2949 — Finmeccanica/Alenia Telespazio, tehty 30. lokakuuta 2002, ja COMP/M.3593 — Apollo/Bakelite, tehty 11. huhtikuuta 2005, hiilisidoksista valmistettuihin tulenkestäviin aineisiin liittyvää lisenssiä koskeva sitoumus. Lääketeollisuuteen liittyvien asioiden osalta ks. päätökset asioissa COMP/M.2972 — DSM/Roche Vitamins, tehty 23. heinäkuuta 2003, ja IV/M.555 — Glaxo/Wellcome, tehty 28. helmikuuta 1995.\n(41) Päätös asiassa COMP/M.2972 — DSM/Roche Vitamins, tehty 23. heinäkuuta 2003.\n(42) Myös tällaisissa olosuhteissa tuotemerkin luovuttaminen voi kuitenkin olla suositeltavampaa erityisesti silloin, kun tuotemerkin haltijan vaihto on alalla yleinen käytäntö. Ks. lääketeollisuuteen liittyä päätös asiassa COMP/M.3544 — Bayer Healthcare/Roche (OTC), tehty 19. marraskuuta 2004, Desenex-tuotemerkin luovuttamista koskeva 59 kohta.\n(43) Päätökset asioissa COMP/M.3149 Procter & Gamble/Wella, 60 kohta, ja IV/M.623 — Kimberly-Clark/ Scott Paper, tehty 16. tammikuuta 1996, 236 kohdan i alakohta. Tämä on erityisen tärkeää lisenssivaiheessa, jossa lisenssin haltijan on valmistauduttava uuden kilpailukykyisen tuotemerkin lanseeraamiseen. Näyttää siltä, että uuden tuotemerkin lanseeraus ei onnistu, jos ostajan oli käytettävä suuri osa resursseistaan lisenssialaisen tuotemerkin tuotantoprosessissa, markkinoinnissa ja jakelussa. Ks. myös päätökset asioissa COMP/M.2337 — Nestlé/Ralston Purina, 67 kohta ja sitä seuraavat kohdat, ja COMP/M.2621 — SEB/Moulinex, tehty 8. tammikuuta 2002, 140 kohta.\n(44) Päätökset asioissa COMP/M.3149 — Procter & Gamble/Wella, 61 kohta, COMP/M.2337 — Nestlé/Ralston Purina, tehty 27 heinäkuuta 2001, 68 kohta, COMP/M.2621 — SEB/Moulinex, tehty 8. tammikuuta 2002, 141 kohta, ja IV/M.623 — Kimberly-Clark/Scott Paper, tehty 16. tammikuuta 1996, 236 kohdan ii alakohta.\n(45) Kun otetaan huomioon esimerkiksi tuotteiden elinkaari. Ks. päätös asiassa COMP/M.2621 — SEB/Moulinex, tehty 8. tammikuuta 2002, 141 kohta, jossa sitoumusten kesto vastasi käytännössä noin kolmea tuotteen elinkaarta. Päätös on vahvistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiolla asiassa T-119/02, Royal Philips Electronics v. komissio (Kok. 2003, s. II-1433, 112 kohta ja sitä seuraavat kohdat).\n(46) Liiketoiminnan aiemmalla omistajalla voi olla sellaista vaikutusvaltaa luovutetun liiketoiminnan kilpailukäyttäytymiseen, joka voi estää korjaustoimenpiteen tavoitteen saavuttamisen.\n(47) Ks. yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-210/01, General Electric v. komissio (Kok. 2005, s. II-5575, 617 kohta), ja päätös asiassa COMP/M.1453 — AXA/GRE, tehty 8. huhtikuuta 1999.\n(48) Vaihtoehto voi koostua kokonaan eri liiketoiminnasta tai, jos sopivan ostajan löytyminen on epävarmaa, alkuperäiseen pakettiin liitettävistä lisäliiketoiminnoista ja -omaisuuseristä.\n(49) Päätös asiassa IV/M.913 — Siemens/Elektrowatt, tehty 18. marraskuuta 1997.\n(50) Ks. päätös asiassa COMP/M.2621 — SEB/Moulinex, tehty 8. tammikuuta 2002. Kyseisessä asiassa käsiteltyjen sitoumusten mukaan lisenssinhaltijalla on oltava oma tavaramerkki, jota käytetään kyseisellä alalla. Tietyt markkinat saattavat edellyttää, että ostaja on riittävän tunnettu asiakkaiden keskuudessa voidakseen muuttaa luovutettavan liiketoiminnan kilpailuvoimaksi markkinoilla.\n(51) Liiketoiminnan siirto voidaan toteuttaa komission tehtyä asiasta päätöksen.\n(52) Muilla lainkäyttöalueilla saatetaan käyttää eri terminologiaa.\n(53) Päätökset asioissa COMP/M.3796 — Omya/Huber PCC, tehty 19. heinäkuuta 2006, COMP/M.2972 — DSM/Roche Vitamins, tehty 23. heinäkuuta 2003, COMP/M.2060 — Bosch/Rexroth, tehty 13. joulukuuta 2000, COMP/M.2337 — Nestlé/Ralston Purina, tehty 27. heinäkuuta 2001, COMP/M.2544 — Masterfoods/Royal Canin, tehty 15. helmikuuta 2002, ja COMP/M.2947 — Verbund/Energie Allianz, tehty 11. kesäkuuta 2003.\n(54) Ks. päätös asiassa COMP/M.2060 — Bosch/Rexroth, tehty 13. joulukuuta 2000, 92 kohta.\n(55) Ks. päätös asiassa COMP/M.2060 — Bosch/Rexroth, tehty 13. joulukuuta 2000, 95 kohta.\n(56) Tällaisten sopimusten ehtona on yleensä se, että komissio tekee myönteisen lopullisen päätöksen, jolla se hyväksyy kyseisen korjaustoimenpiteen.\n(57) Ks. päätökset asioissa COMP/M.3916 — T-Mobile Austria/tele.ring, tehty 6. huhtikuuta 2006 (tietyt matkapuhelintukiasemat ja -taajuudet, jotka eivät muodostaneet elinkelpoista liiketoimintaa, voitiin luovuttaa ainoastaan kilpailijalle, jolla todennäköisesti olisi vastaava markkina-asema kuin tele.ringillä), COMP/M.4000 — Inco/Falconbridge, tehty 4. heinäkuuta 2006 (nikkelinkäsittelylaitos voitiin luovuttaa vain kilpailijalle, joka oli vertikaalisesti integroitunut nikkelitoimittajien kanssa), COMP/M.4187 — Metso/Aker Kvaerner, tehty 12. joulukuuta 2006 (luovutettavalle liiketoiminnalle oli vain yksi sopiva ostaja, jolla oli ainoana ostajana käytettävissään tarvittava taitotieto ja tarvittava asema lähimarkkinoilla), COMP/M.3436 — Continental/Phoenix, tehty 26. lokakuuta 2004 (jakelualan yhteisyrityksessä toimiva yhteistyökumppani oli ainoa osapuoli, joka kykeni palauttamaan luovutetun liiketoiminnan elinkelpoisuuden), ja COMP/M.3136 — GE/Agfa, tehty 5. joulukuuta 2003.\n(58) Päätös asiassa IV/M.942 — VEBA/ Degussa, tehty 3. joulukuuta 1997.\n(59) Päätös asiassa COMP/M.3653 — Siemens/VA Tech, tehty 13. heinäkuuta 2005, 491 kohta sekä 493 kohta ja sitä seuraavat kohdat.\n(60) Ks. päätös asiassa COMP/M.3653 — Siemens/VA Tech, tehty 13. heinäkuuta 2005, 327 kohta ja sitä seuraavat kohdat. Tässä tapauksessa voitiin sulkea pois mahdollisuus, että vähemmistöosakkuudella olisi taloudellisia vaikutuksia, sillä tämän osakkuuden myyntiä koskeva myyntioptio oli jo käytetty.\n(61) Päätös asiassa COMP/M.4153 — Toshiba/Westinghouse, tehty 19. syyskuuta 2006.\n(62) Ks. päätös asiassa COMP/M.3440 — ENI/EDP/GDP, tehty 9. joulukuuta 2004, 648 kohta ja sitä seuraavat kohdat sekä 672 kohta.\n(63) Ks. päätökset jakelusopimusten irtisanomista koskevissa asioissa COMP/M.3779 — Pernod Ricard/Allied Domecq, tehty 24. kesäkuuta 2005, ja COMP/M.3658 — Orkla/Chips, tehty 3. maaliskuuta 2005.\n(64) Ks. erityisesti meriliikennealaa koskeva päätös asioissa COMP/M.3829 — Maersk/PONL, tehty 29. heinäkuuta 2005, ja COMP/M.3863 — TUI/CP Ships, tehty 12. lokakuuta 2005. Osapuolet sitoutuivat näissä tapauksissa vetäytymään tietyistä linjakonferensseista ja konsortioista.\n(65) Päätös asiassa COMP/M.3680 — Alcatel/Finmeccanica/Alcatel Alenia Space & Telespazio, tehty 28. huhtikuuta 2005. Kyseisessä asiassa luovutusta oli mahdoton toteuttaa.\n(66) Ks. ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-177/04, easyJet v. komissio (Kok. 2006, s. II-1931, 197 kohta ja sitä seuraavat kohdat).\n(67) Ks. päätös asiassa COMP/M.2876 — Newscorp/Telepiù, tehty 2. huhtikuuta 2003, 225 kohta ja sitä seuraavat kohdat. Tässä asiassa sitoumuspaketti sisälsi kilpailijoiden oikeuden käyttää maksutelevisioverkon kaikkia keskeisiä osatekijöitä, kuten 1) keskeistä ohjelmasisältöä; 2) teknistä järjestelmäperustaa; ja 3) välttämättömiä teknisiä palveluita. Vastaavasti päätöksessään asiassa COMP/JV.37 — BskyB/Kirch Pay TV, tehty 21. maaliskuuta 2000, joka on vahvistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiolla asiassa T-158/00 ARD v. komissio (Kok. 2003, s. II-3825), komissio hyväksyi sitoumuspaketin, jolla muille operaattoreille tarjottiin laaja pääsy maksutelevisiomarkkinoille.\n(68) Ks. päätökset asioissa COMP/M.3696 — E.ON/MOL, tehty 21. joulukuuta 2005, ja COMP/M.3868 — DONG/Elsam/Energi E2, tehty 14. maaliskuuta 2006.\n(69) Lentoliikennealan sulautumissa pelkkä markkinoilletulon esteiden madaltaminen siten, että osapuolet sitoutuvat tarjoamaan lähtö- ja saapumisaikoja tietyillä lentoasemilla, ei aina ole riittävä tae sille, että reiteille, joilla on havaittu kilpailuongelmia, tulee uusia kilpailijoita, eikä tee korjaustoimenpiteestä vaikutuksiltaan luovutusta vastaavaa.\n(70) Päätös asioissa COMP/M.2533 — BP/E.ON, tehty 20. joulukuuta 2001 (putkistojen käyttöoikeus ja putkistoyhtiössä omistettujen omistusosuuksien luovuttaminen), ja COMP/M.2389 — Shell/DEA, tehty 20. joulukuuta 2001 (eteenin tuontiterminaali).\n(71) Ks. televerkkojen käyttöoikeutta koskevat päätökset asioissa COMP/M.2803 — Telia/Sonera, tehty 10. heinäkuuta 2002, IV/M.1439 — Telia/Telenor, tehty 13. lokakuuta 1999, ja COMP/M.1795 — Vodafone/Mannesmann, tehty 12. huhtikuuta 2000. Ks. myös päätös asiassa COMP/M.2903 — DaimlerChrysler/Deutsche Telekom/JV, tehty 30. huhtikuuta 2003. Komissio hyväksyi kyseisellä päätöksellä sitoumuspaketin, jolla kolmansille myönnettiin pääsy telemaattiseen verkkoon ja jolla madallettiin markkinoilletulon esteitä antamalle kolmansille oikeus käyttää osapuolten tarjoaman, tiemaksujen keruussa käytettävän telemaattisen laitteen osia.\n(72) Ks. laadullista maksunlykkäystä koskeva päätös asiassa COMP/M.2903 — DaimlerChrysler/Deutsche Telekom/JV, tehty 30. huhtikuuta 2003, 76 kohta.\n(73) Päätökset asioissa COMP/M.3083 — GE/Instrumentarium, tehty 2. syyskuuta 2003, ja COMP/M.2861 — Siemens/Drägerwerk, tehty 30. huhtikuuta 2003.\n(74) Ks. päätös asiassa COMP/M.3998 — Axalto/Gemplus, tehty 19. toukokuuta 2006.\n(75) Ks. esimerkiksi päätökset asioissa COMP/M.2803 — Telia/Sonera, tehty 10. heinäkuuta 2002, ja COMP/M.2903 — DaimlerChrysler/Deutsche Telekom/JV, tehty 30. huhtikuuta 2003.\n(76) Ks. välimieslausekkeiden vaikutuksia koskevat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiot asioissa T-158/00, ARD v. komissio (Kok. 2003, s. II-3825, 212, 295 ja 352 kohta), ja T-177/04, easyJet v. komissio (Kok. 2006, s. II-1931, 186 kohta).\n(77) Ks. asiat COMP/M.2876 — Newscorp/Telepiú, ja COMP/M.3916 — T-Mobile Austria/Tele.ring.\n(78) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-158/00, ARD v. komissio (Kok. 2003, s. II-3825, 212, 295 ja 352 kohta).\n(79) Ks. ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiot asioissa T-87/05, EDP v. komissio (Kok. 2005, s. II-3745, 102 kohta ja sitä seuraavat kohdat), ja T-177/04, easyJet v. komissio (Kok. 2006, s. II-1931, 188 kohta).\n(80) Ks. ei-horisontaalisia sulautumia koskeva komission tiedonanto (…). Päätös asiassa IV/M.986 — AGFA Gevaert/DuPont, tehty 11. helmikuuta 1998.\n(81) Päätökset asioissa COMP/M.2876 — Newscorp/Telepiù, tehty 2. huhtikuuta 2003, 225 kohta ja sitä seuraavat kohdat (yksipuolisten irtisanomisoikeuksien myöntäminen television ohjelmasisällön tarjoajille, yksinoikeuslausekkeiden soveltamisalan rajaaminen ja ohjelmasisällön tarjoamista koskevien tulevien yksinoikeussopimusten keston rajaaminen), COMP/M.2822 — ENI/EnBW/GVS, tehty 17. joulukuuta 2002 (pitkäaikaisten kaasuntoimitussopimusten ennenaikaista purkamista koskevien oikeuksien myöntäminen kaikille paikallisille kaasunjakelijoille), IV/M.1571 — New Holland, tehty 28. lokakuuta 1999, ja IV/M.1467 — Rohm and Haas/Morton, tehty 19. huhtikuuta 1999.\n(82) Yksi esimerkki tällaisia korjaustoimenpiteitä koskevasta päätöksestä on päätös asiassa COMP/M.3440 — ENI/EDP/GDP, tehty 9. joulukuuta 2004, 663 ja 719 kohta.\n(83) Ks. monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia koskeva asia C 12/03 P, komissio v. Tetra Laval, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 15. helmikuuta 2005 (Kok. 2005, s. I-987, 85 ja 89 kohta).\n(84) Tarkistuslausekkeella on kuitenkin erityisen suuri merkitys käyttöoikeuksiin liittyvien korjaustoimenpiteiden tapauksessa, joten niihin olisi sisällytettävä järjestelmällisesti tällainen lauseke. Ks. jäljempänä oleva 74 kohta.\n(85) Kuten 30 kohdassa todettiin, komissio saattaa hyväksyä ostajan, vaikka tältä puuttuisi osa vaadituista omaisuuseristä tai henkilöstöstä, jos sillä ei ole vaikutusta luovutetun liiketoiminnan kilpailukykyisyyteen ja elinkelpoisuuteen. Vastaavasti 43 kohdassa käsitellyllä vaikutusvallan palauttamiskiellolla estetään luovutettujen omaisuuserien palauttaminen vaikutusvaltaan vain silloin, kun komissio ei ole todennut aiemmin, että markkinarakenne on muuttunut siinä määrin, että omaisuutta ei ole enää tarpeen luovuttaa.\n(86) Ks. esimerkiksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-119/02, Royal Philips Electronics v. komissio (Kok. 2003, s. II-1433, 184 kohta).\n(87) Ks. päätös asiassa COMP/M.3868 — DONG/Elsam/Energi E2, tehty 14. maaliskuuta 2006, liitteen 24 kohta.\n(88) Täytäntöönpanoasetuksen 19 artiklan 1 kohta.\n(89) Ilmoituksen tekijöille tarjotaan yleensä tällaisissa tilanteissa mahdollisuus osallistua kokoukseen, jossa luodaan yleiskatsaus tilanteeseen (ks. kilpailun PO:n laatimat EY:n yrityskeskittymien valvontamenettelyjä koskevat parhaat käytänteet, 33 kohta — Best Practices on the conduct of EC merger control proceedings).\n(90) Sulautuma-asetuksen 10 artiklan 1 kohdan toinen alakohta.\n(91) Täytäntöönpanoasetuksen 20 artiklan 2 kohta.\n(92) Ks. työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY 2 artiklan 1 kohdan c alakohta (EYVL L 82, 22.3.2001, s. 16). Ks. myös Eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä 22 päivänä syyskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/45/EY (EYVL L 254, 30.9.1994, s. 64) 2 artiklan 1 kohdan g alakohta.\n(93) Kansallisten sääntelyviranomaisten tehtäviä riidanratkaisujärjestelmässä käsitellään edellä 66 kohdassa.\n(94) Ks. sulautuma-asetuksen johdanto-osan 30 kappale.\n(95) Ks. ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-119/02, Royal Philips Electronics v. komissio (Kok. 2003, s. II-1433, 79 kohta ja sitä seuraavat kohdat).\n(96) Ks. täytäntöönpanoasetuksen johdanto-osan 17 kappale ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-119/02, Royal Philips Electronics v. komissio (Kok. 2003, s. II-1433, 237 kohta ja sitä seuraavat kohdat).\n(97) Ks. jäljempänä oleva 6 kohta.\n(98) Ks. asia C-202/06 P, Cementbouw v. komissio, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 18. joulukuuta 2007 (Kok. 2007, 54 kohta).\n(99) Täytäntöönpanoasetuksen 19 artiklan 2 kohdan toinen alakohta.\n(100) Täytäntöönpanoasetuksen 19 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta. Ks. päätökset asioissa COMP/M.1439 — Telia/Telenor, tehty 13. lokakuuta 1999, ja IV/M.754 — Anglo American/Lonrho, tehty 23. huhtikuuta 1997.\n(101) Jos lopullisen päätöksen tekemiselle asetettuja määräaikoja on pidennetty sulautuma-asetuksen 10 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti 55 työpäivän kuluessa, myös tämän jakson kestoa pidennetään.\n(102) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vahvistanut, että komissiota ei velvoiteta sulautuma-asetuksella eikä täytäntöönpanoasetuksella hyväksymään säädetyn määräajan jälkeen ehdotettuja sitoumuksia, kuten jäljempänä 94 kohdassa todetaan. Ks. asia T-87/05 EDP v. komissio (Kok. 2005, s. II-3745, 161 kohta). Komissiolla ei sen vuoksi ole velvollisuutta ottaa huomioon korjaustoimenpiteitä, joita osapuolet ovat esittäneet korjaustoimenpiteille asetetun määräajan jälkeen, vaikka osapuolet suostuisivatkin lopullisen määräajan pidentämiseen. Tämä ei vastaisi myöskään sulautuma-asetuksen 10 artiklan 3 kohdassa säädettyjen määräaikojen pidennysten tarkoitusta, kuten sulautuma-asetuksen johdanto-osan 35 kappaleessa todetaan. Sulautuma-asetuksen 10 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn määräaikojen pidennyksen tarkoituksena on varata riittävästi aikaa kilpailuongelmien tutkintaan, kun taas 10 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädetyn pidennyksen tarkoituksena on varata riittävästi aikaa sitoumusten analysointiin ja niitä koskevan markkinatestin laatimiseen.\n(103) Täytäntöönpanoasetuksen 20 artiklan 2 kohta.\n(104) Ks. kilpailun PO:n laatimat EY:n yrityskeskittymien valvontamenettelyjä koskevat parhaat käytänteet, 33 kohta ja sitä seuraavat kohdat. Käytänteiden mukaan komissio ja osapuolet voivat pitää menettelyn kuluessa useita kokouksia, joissa luodaan yleiskatsaus tilanteeseen.\n(105) Ks. ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-87/05, EDP v. komissio (Kok. 2005, s. II-3745, 161 kohta ja sitä seuraavat kohdat). Ks. myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-290/94, Kaysersberg SA v. komissio (Kok. 1997, s. II-2137).\n(106) Ks. päätös asiassa COMP/M.3440 — ENI/EDP/GDP, tehty 9. joulukuuta 2004, 855 kohta ja sitä seuraavat kohdat (vahvistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiolla asiassa T-87/05, EDP v. komissio (Kok. 2005, s. II-3745, 162 kohta ja sitä seuraavat kohdat)). Ks. myös päätös asiassa COMP/M.1628 — TotalFina/Elf, tehty 9. maaliskuuta 2000, 345 kohta.\n(107) Kuuleminen edellyttää yleensä, että komissio voi lähettää jäsenvaltioille luonnoksen lopulliseksi päätökseksi ja muutetuista sitoumuksista laatimansa arvioinnin vähintään kymmenen työpäivää ennen jäsenvaltioiden kanssa pidettävää neuvoa-antavan komitean kokousta. Tätä jaksoa voidaan lyhentää vain poikkeuksellisissa olosuhteissa (sulatuma-asetuksen 19 artiklan 5 kohta).\n(108) Ks. päätös asiassa COMP/M.3440 — ENI/EDP/GDP, tehty 9. joulukuuta 2004, 913 kohta.\n(109) Myös tällaisissa tilanteissa sitoumuksiin sisältyvien muiden määräysten, muun muassa välivaiheen aikana toteutettavia suojatoimenpiteitä koskevien määräysten, soveltaminen olisi kuitenkin aloitettava jo päivänä, jona päätös tehdään.\n(110) Ks. päätös asiassa COMP/M.3916 — T-Mobile Austria /tele.ring, tehty 20. huhtikuuta 2006.\n(111) Ks. ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-342-00, Petrolessence v. komissio (Kok. 2003, s. II-1161).\n(112) Päätökset asiassa IV/M.1383 — Exxon/Mobil, tehty 29. syyskuuta 1999, ja myöhemmissä asioissa COMP/M.1820 — BP/JV Dissolution, tehty 2. helmikuuta 2000, ja COMP/M.1822 — Mobil/JV Dissolution, tehty 2. helmikuuta 2000.\n(113) Kuten edellä todettiin, osapuolet voivat pyytää komissiota hyväksymään liiketoiminnan luovutuksen ostajaehdokkaalle ilman yhtä tai useampaa omaisuuserää tai henkilöstön osaa, jos tällä ei ole vaikutusta luovutettavan liiketoiminnan elinkelpoisuuteen ja kilpailukykyyn myynnin jälkeen, kun otetaan huomioon ostajaehdokkaan käytettävissä olevat resurssit.\n(114) Päätös moottoriteiden varsilla sijaitsevia huoltoasemia koskeneessa asiassa COMP/M.1628 — TotalFina/Elf, tehty 9. helmikuuta 2000. Vahvistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiolla asiassa T-342/00, Petrolessence v. komissio (Kok. 2003, s. II-1161).\n(115) Luovutusolosuhteista riippuen osapuolet voivat joutua varmistamaan esimerkiksi ostosopimukseen liitettävillä aiheellisilla määräyksillä, että ostaja jatkaa luovutettua liiketoimintaa ja säilyttää sen siten kilpailuvoimana markkinoilla eikä myy sitä lyhyellä aikävälillä.\n(116) Kysymystä siitä, kuinka yhteisiä omaisuuseriä on käsiteltävä sitoumuksissa, käsitellään edellä 26 kohdassa.\n(117) Sitoumuksissa olisi yleensä määrättävä valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen ehdottamisesta kahden viikon kuluessa päätöksen päivämäärästä.\n(118) Ks. päätökset asioissa COMP/M.4180 — GdF/Suez, tehty 14. marraskuuta 2006, COMP/M.4187 — Carlsberg/Holsten, tehty 12. joulukuuta 2006, ja COMP/M.3916 — T-Mobile Austria/tele.ring, tehty 20. huhtikuuta 2006.\n(119) Komissio edellyttää yleensä, että luovutuksesta vastaava toimitsijamies nimitetään vähintään kuukautta ennen ensimmäisen luovutusjakson päättymistä.\n(120) Välimiesmenettelyn ja valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen yhdistelmään perustuvaa valvontaa on käytetty esimerkiksi asioissa COMP/M.2803 — Telia/Sonera, päätös tehty 10. heinäkuuta 2002, COMP/M.3083 — GE/Instrumentarium, päätös tehty 2. syyskuuta 2003, ja COMP/M.3225 — Alcan/Pechiney II, päätös tehty 29. syyskuuta 2003.\nEuroopan tilintarkastustuomioistuimen Luxemburgin toimipaikassa on avoinna pääsihteerin virka.\nIlmoitus avoimesta virasta julkaistaan 22. lokakuuta 2008 ainoastaan englanniksi ja ranskaksi Euroopan unionin virallisessa lehdessä C 267 A.\nLisätietoja esitetään tilintarkastustuomioistuimen sivustolla:\n(Asia COMP/M.5093 — DP World/Conti 7/Rickmers 2.Terminal/DP World Breakbulk)\nKomissio vastaanotti 14. lokakuuta 2008 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla dubailaisen Dubai Worldin (Dubai World) määräysvallassa oleva belgialainen yritys DP World NV (DP World), aikaisemmin P&O Ports Europe NV, Brionin perheen määräysvallassa oleva belgialainen Conti 7 NV (Conti 7) ja saksalaisen Rickmers Holding GmbH & Cie KG:n (Rickmers) määräysvallassa oleva saksalainen yritys Rickmers 2.Terminal NV (Rickmers 2.Terminal) hankkivat asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yhteisen määräysvallan belgialaisessa yrityksessä DP World Breakbulk NV (DP World Breakbulk) ostamalla osakkeita.\nDP World/Dubai World: kiinteistöjen rakennuttaminen, raaka-aineet, meripalvelut, satamat,\nConti 7/Brionin perhe: erityispalvelut merikuljetusten alalla,\nRickmers 2.Terminal/Rickmers: varustamotoiminta, alusten hallinnointi, kappaletavaran merikuljetus, laivanselvitys, rahoitus, kiinteistöala,\nDP World Breakbulk: Antwerpenin sataman terminaalin toiminta yhteisenä kappaletavaran terminaalina.\nHuomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksitse (numeroon (32-2) 296 43 01 tai 296 72 44) tai postitse viitteellä COMP/M.5093 — DP World/Conti 7/Rickmers 2.Terminal/DP World Breakbulk seuraavaan osoitteeseen: