KYMENLAAKSON AMMATTIKORKEAKOULU Veneteknologian koulutusohjelma. Ben Landgrén. Vesisuihkuvetolaitteen aiheuttamien voimien välitys veneen runkoon - PDF\nKYMENLAAKSON AMMATTIKORKEAKOULU Veneteknologian koulutusohjelma. Ben Landgrén. Vesisuihkuvetolaitteen aiheuttamien voimien välitys veneen runkoon\nDownload "KYMENLAAKSON AMMATTIKORKEAKOULU Veneteknologian koulutusohjelma. Ben Landgrén. Vesisuihkuvetolaitteen aiheuttamien voimien välitys veneen runkoon"\n1 KYMENLAAKSON AMMATTIKORKEAKOULU Veneteknologian koulutusohjelma Ben Landgrén Vesisuihkuvetolaitteen aiheuttamien voimien välitys veneen runkoon Insinöörityö 2015\n2 TIIVISTELMÄ KYMENLAAKSON AMMATTIKORKEAKOULU Veneteknologia LANDGRÉN, BEN Vesisuihkuvetolaitteen aiheuttamien voimien välitys veneen runkoon Insinöörityö Työn ohjaaja Toimeksiantaja Maaliskuu 2015 Avainsanat 66 sivua + 31 liitesivua Lehtori Terho Halme Alamarin-Jet Oy Vene, vesisuihkuvetolaite, elementti-analyysi, virtauslaskenta, alumiini, väsymislujuus, vetolaite, hyötysuhde, propulsio Tämän insinöörityön tutkimuksen aiheena ovat vesisuihkuvetolaitteen aiheuttamat voimat. Tarkastelun osalta erityisasemassa on Alamarin-Jetin AJ 245 vetolaite ja sen monipuoliset asennustavat. Työn tavoitteena on selvittää vesisuihkupropulsion aiheuttamat voimat, niihin vaikuttavat tekijät ja niiden synnyttämät jännitykset veneen rungossa. Jännityksiä vertaillaan veneen rungon materiaalisiin ominaisuuksiin, sekä standardien asettamiin sallittuihin jännitysarvoihin. Näiden selvittämiseksi työssä hyödynnetään useita eri menetelmiä. Virtauslaskentaa käytetään määrittämään tilavuusvirtaa sekä työnnönvähennykerrointa. Vetolaitteen aiheuttamat voimat lasketaan taulukkolaskentaa hyödyntäen. Voimien määrittämisen jälkeen elementtimenetelmää hyödynnetään selvittämään vetolaitteesta aiheutuvien jännitysten jakautuminen alumiiniseen veneen runkoon. Työn tuotokseksi saatiin rakennettua yksinkertainen taulukkolaskelma, jonka tulokset vastaavat vetolaitteesta aiheutuvia voimia. Elementtimenetelmästä saadut tulokset osoittivat rungon kohdat, joihin syntyi eri ohjaustilanteissa suurimmat jännitykset. Jännitykset olivat osittain suurempia kuin standardien asettamat rajat sallivat, mutta pysyivät kuitenkin materiaalin omien rajojen sisällä. Koska runkomateriaalina käytettiin alumiinia, tultiin johtopäätökseen, että veneen mitoituksessa huomiota tulee erityisesti kiinnittää materiaalin väsymislujuuteen.\n3 ABSTRACT KYMENLAAKSON AMMATTIKORKEAKOULU University of Applied Sciences Boat Manufacturing LANDGRÉN, BEN Bachelor s Thesis Supervisor Commissioned by March 2015 Keywords Waterjet Load Transfer and Effect on Boat Hull 66 pages + 31 pages of appendices Terho Halme, Senior Lecturer Alamarin-Jet OY boat, waterjet, finite element analysis, computational fluid dynamics, aluminium, propulsion system, overall propulsive efficiency, propulsion The main purpose of this thesis is to define the forces affecting the hull of the boat caused by waterjet propulsion system. This thesis examines AJ 245 waterjet drive and its installation options, and the main objective of the study is to define the forces resulting from each installation, the factors affecting to the values of these forces and the structural tensions transferred to the hull of the boat. The structural tensions are then compared to the structural qualities of the hull material as well as to the design loads defined by certain standardization organizations. In order to reach the objective, multiple scientific methods are used in this study. Computational Fluid Dynamics is used for defining the value of thrust deduction coefficient and the amount of volume flow in the system. Spreadsheet calculations are used for defining the forces acting on the hull. These forces are then applied to a 3Dmodel hull to perform a Finite Element Analysis in order to define the structural tensions on an aluminium boat hull. As result, a simple spreadsheet calculation for defining the loads was created and the results from Finite Element Analysis indicated the spots on the hull structures where the highest tensions are most likely to occur during each manoeuver. The design loads defined by the standardization organization were surpassed by most of the structural load values. However, they stayed in the limits of the material properties. Since aluminium was applied as the hull and structure material, the fatigue stress proved to be an important factor in designing a hull for a waterjet drive.\n4 SISÄLLYS TIIVISTELMÄ ABSTRACT 1 JOHDANTO Historia Motivaatio Työn rakenne 12 2 VESISUIHKUVETOAITTEEN TOIMINTAPERIAATE Tekniikka Pääkomponentit Pumppu Ohjaus Peruutuskauha 14 3 VESISUIHKUN AIHEUTTAMAT VOIMAT Voimien teoreettinen analyysi Kontrollitilavuus analyysi Pelkkään vetolaitteeseen vaikuttavat voimat Veneen rungon ja veden rajapinnassa vaikuttavat voimat Työntövoima Veneen rungon kulkuominaisuuksien määrittäminen Savitskyn menetelmällä Veneen rungon ja vesisuihkun statiikka Voimien yhteenveto Nesteen virtauksesta aiheutuva momentti Peräaallossa vaikuttava vertikaalinen voima Työntövoima Peruutus- ja pysäytystusvoima Ohjauskulman vaikutus voimiin Hyötysuhde 27\n5 3.3.1 Työnnönvähennyskerroin Vanavesikerroin Virtauslaskenta 31 4 VOIMIEN JAKAUTUMINEN VENEEN RUNKOON Ideaalinen jakautuminen Voimien laskeminen Vetolaitteen kiinnitys runkoon Yhteenveto 37 5 VENEEN RAKENNESTANDARDI ISO-Standardi ja Indian Register of Shipping Keskeisimmät, asennukseen liittyvät vaatimukset Suunnittelukuormat Sallittu jännitys 40 6 VENEEN RUNGON MITOITUS Väsymislujuus Rungon läpiviennit Ydinainerakenne 44 7 VETOLAITTEEN SPESIFIKAATIO AJ VETOLAITTEEN KIINNITYS VENEEN RUNKOON AJ 245 Lyhyt asennus AJ 245 Pitkä asennus 46 9 ESIMERKKIVENE Tehontarve ja hyötysuhde Hyötysuhteen ymmärtäminen Virtauslaskenta Moottorin valinta Impellerin valinta 51\n6 9.4 Rungon mitoitus ISO-standardin mukaan Vetolaitteen aiheuttamat voimat Työntövoimat Rungossa vaikuttavat voimat Väsymislujuus Sallitut jännitykset ja mekaaniset ominaisuudet Alumiinin mekaaniset ominaisuudet ISO ja Merenkulkulaitoksen ammattivene-ohjeisto Indian Register of Shipping, IRCLASS Yhteenveto Elementtimenetelmä Elementtimenetelmän perusteet Kiinnitys Voimat Elementtiverkko Tulokset YHTEENVETO Sallitut jännitykset Väsymislujuus Jatkotutkimus 62 LÄHDELUETTELO LIITTEET Liite 1. Steyr-Motors SE266E40 Suorituskäyrä Liite 2. Rungon Mitoitus ISO Liite 3. Alamarin-Jet impellerikäyrät Liite 4. Alamarin-Jet teholaskelmat Liite 5. Perusvoimakaavio Liite 6. Kääntymisen voimakaavio Liite 7. Peruutuksen voimakaavio Liite 8. Asennusosat Liite 9. Savitskyn menetelmä\n7 Liite 10. Propulsiivisen hyötysuhteen ymmärtäminen Liite 11. Veneen runkoon välittyvät voimat Liite 12. Elementtianalyysin lähtöarvot pitkälle vetolaiteasennukselle hätäpysäytyksessä Liite 13. Elementtianalyysi pitkälle vetolaiteasennukselle hätäpysäytyksessä Liite 14. Elementtianalyysin lähtöarvot pitkälle vetolaiteasennukselle ohjaussuuttimen ääriasennossa Liite 15. Elementtianalyysi pitkälle vetolaiteasennukselle suuttimen ääriasennossa Liite 16. Elementtianalyysin lähtöarvot lyhyelle vetolaiteasennukselle hätäpysäytyksessä Liite 17. Elementtianalyysi lyhyelle vetolaiteasennukselle hätäpysäytyksessä Liite 18. Elementtianalyysin lähtöarvot lyhyelle vetolaiteasennukselle ohjaussuuttimen ääriasennossa Liite 19. Elementtianalyysi lyhyelle vetolaiteasennukselle suuttimen ääriasennossa Liite 20. Virtauslaskenta\n8 Alkusanat Kiitokset kummallekin ohjaajalle ohjaamisesta ja neuvomisesta koko prosessin ajan. Hannu Rantala, Alamarin-Jet Oy Terho Halme, Kymenlaakson ammattikorkeakoulu\n9 Työssä käytetyt symbolit Kreikkalainen kirjaimisto Symboli Kuvaus Yksikkö β Veneenpohjan nousukulma ε Sisäänottoaukon häviökerroin ηd Propulsiivinen hyötysuhde ηhull Rungon hyötysuhde ηpump Pumpun hyötysuhde θ Kölin ja virtauksen suunnan välinen kulma θ Suuttimen kulma μ Vesisuihkun nopeuskerroin ρ Nesteen tiheys kg/m 3 σd Sallittu normaalijännitys Mpa σm Myötöraja 0,2 % venymällä Mpa σu Materiaalin suurin murtolujuus Mpa σuw Murtolujuus hitsauksessa Mpa σy Myötölujuus Mpa σyw Myötölujuus hitsauksessa Mpa τd Sallittu leikkausjännitys Mpa τu Materiaalin suurin leikkauslujuus Mpa Φ Suuttimen häviökerroin ϕ Imutunnelin kaarteen kulma ΦMi Sisäänottoaukon liikemäärävuo N ΦMn Suuttimen liikemäärävuo N ΦMwy Vertikaalinen voima peräaallossa N ψ Pumpun nostokorkeuskerroin Ω Impelleriakselin kulmanopeus rad/s Latinalainen kirjaimisto Symboli Kuvaus Yksikkö A Poikkipinta-ala m 2 A in Imutunnelin poikkipinta-ala m 2 A out Suuttimen poikkipinta-ala m 2 Bc Roiskelistojen välinen etäisyys m BH Veneen rungon leveys m BWL Vesilinjan leveys m Di Impellerin halkaisija m Din Imutunnelin halkaisija m Ds Peräpeilin ja ohjaussuuttimen akselin välinen etäisyys m Dw Etäisyys peräpeilistä imuaukkoon m F Aksiaalinen voima veneen pohjassa N Fpc Vetolaitteen rungon aiheuttama paine nesteeseen N\n10 Fph Veneen rungon ja nesteen välinen paine N Fph1 Paine sisäänottoaukon jälkeen N Fph2 Paine ennen sisäänottoaukkoa N Fpn Suuttimen ulostuloaukon edessä olevan nesteen aiheuttama paine N Fps Vedenottoaukon ympärillä olevan nesteen aiheuttama paine N Fw Vetolaitteen sisällä olevan nesteen massa N g Meen vetovoiman kiihtyvyys 9,81 m/s 2 H Akselin korkeus kölistä peräpeilissä m h Keskimääräinen rajakerroksen syvyys m h j Suuttimen korkeus vedenpinnasta m H p Hydrosataattinen nostokorkeus m IVR Virtauskerroin k Materiaalikerroin, IRCLASS LCG Painopisteen etäisyys peräpeilistä m LH Veneen rungon pituus m Ls Sivuttainen kuorma peräpeilissä N Lv Vertikaalinen voima peräpeilissä N LWL Vesilinjan pituus m m Massavirta kg/s M Vertikaalinen momentti Nm mldc Aluksen lastattumassa, ISO kg M s Ohjauksesta syntyvä momentti Nm nω Pumpun nopeus Q Tilavuusvirta m 3 /s R Aluksen kulkuvastus N Rbh Rungon vastus N sy Materiaalin mekaanisiin ominaisuuksiin liittyvä kerroin, IR- CLASS t Työnnönvähennyskerroin N T d Liikemäärävuon vastus N Tg Bruttotyöntö N Tn Nettotyöntö N T q Vääntö akselissa Nm Ts Sivuttaissuuntainen työntövoima N Tv Nostekomponentti N V Nopeus (nesteen, yleisesti) m/s w Vanavesikerroin VCG Painopisteen etäisyys kölistä m V in Nesteen virtausnopeus sisäänottoaukossa m/s V out Nesteen virtausnopeus suuttimessa m/s Vs Aluksen nopeus m/s Ws Sivuttainen voima veneenpohjassa N Wv Vertikaalinen voima veneenpohjassa N\n11 11 1 JOHDANTO 1.1 Historia Vesisuihku propulsio-muotona on verrattain vanha keksintö ja se on ensimmäisen kerran patentoitu vuonna 1661 Toogoodin ja Haysin toimesta (Carlton 2012). Kuitenkin on syytä olettaa, että se on keksitty jo aiemmin, vuonna 1631, kun skotlantilainen David Ramsey sai keksinnölleen patentin, English Patent No.50, jossa keksintöä kuvataan sanoin to make Boates, Shippes and Barges goe against Stronge Winde and Tyde. Vapaasti suomennettuna: mahdollistaa veneiden, laivojen ja lauttojen kulku vasten kovaa tuulta ja virtausta. Tähän aikaan oli tyypillistä käyttää höyrykoneita pumppaamaan vettä suihkulähteisiin, joten on syytä olettaa, että Ramseyllä oli samantyyppinen keksintö mielessään (Dickinson 1938.) Vesisuihkun huomattiin soveltuvan hyvin pieniin, nopeisiin liukuveneisiin ja työveneisiin. Kuitenkin vasta viimeaikoina vesisuihkupropulsion käyttö on yleistynyt myös suuremmissa nopeissa liukuveneissä. Tämän on mahdollistanut yhä isompien vetolaiteyksiköiden kehittäminen ja tuonti markkinoille. Vaikka tekniikkana vesisuihkupropulsio on vanha, syy siihen, että sen käyttö on yleistynyt vasta viimevuosina, liittyy virheolettamukseen. Pitkään nimittäin luultiin tavallisen avopotkurin olevan vesisuihkua yksinkertaisempi, tehokkaampi ja kevyempi ratkaisu. Kuitenkin pumppujen hyötysuhteen kehittyessä huomattiin myös vesisuihkun ylivoimainen tehokkuus tietyillä nopeusalueilla ja tietyissä veden toimintasyvyyksissä (Carlton 2012.) 1.2 Motivaatio Vesisuihkuvetolaitteiden käyttö tehokkaana propulsiomuotona veneissä on suhteellisen uutta. Maineikkaita kansainvälisiä valmistajia ei ole monta ja markkinat keskittyvät lähinnä työvenepuolelle, missä aluksilta vaaditaan nopeutta ja tehokkuutta. Tästä johtuen vesisuihkuvetolaitteista ja niiden suunnittelusta ei löydy läheskään yhtä paljon avointa tietoa kuin esimerkiksi avopotkureista. Vesisuihkuvetolaite eroaa paljon muista propulsio-muodoista, kuten akselivedosta, s-vetolaitteesta ja perämoottorista, sillä sen aiheuttamat kuormat jakaantuvat veneen rakenteisiin eri tavalla. Tästä syystä on-\n12 12 kin tarvetta määrittää nämä voimat ja selvittää veneen runkoon aiheutuvat jännitykset ja niiden jakautuminen. Tämän insinöörityön tilaaja on kauhavalainen Alamarin-Jet Oy, joka on yksi kansainvälisesti tunnetuista vesisuihkuvetolaitteiden valmistajista. Alamarin-Jet Oy:n asiakaskunta koostuu pääsääntöisesti erilaisista viranomaistahoista kuten merivartiostosta, poliisista, tullista sekä armeijasta. Insinöörityössä keskitytään selvittämään Alamarinin AJ 245-vetolaitteen aiheuttamat voimat ja niiden aiheuttamat jännitykset veneen rakenteissa ja tämän perusteella päätellä, mitä tulee erityisesti ottaa huomioon vesisuihkuvetolaitteellista veneen runkoa suunniteltaessa. AJ 245 on tähän tarkoitukseen erittäin sopiva vetolaite, sillä se on mahdollista asentaa kahdella eritavalla. Työssä vertaillaan kummastakin asennustavasta saatuja tuloksia ja tehdään niiden pohjalta johtopäätökset molemmille tapauksille. 1.3 Työn rakenne Työn pohjustuksessa selitetään vesisuihkuvetolaitteen rakenne sekä toimintaperiaate. Seuraavaksi selvennetään eri työntövoiman määritystavat ja valitaan niistä tämän työn tarkoitukseen sopivin. Tätä osiota seuraa vesisuihkuvetolaitteen hyötysuhteen teoria, jonka tarkoituksena on auttaa ymmärtämään työntövoimaan ja hyötysuhteeseen vaikuttavat tekijät. Työssä hyödynnetään myös virtauslaskentaa mahdollisimman tarkkojen arvojen saavuttamiseksi. Tämän työn pääasiallisena aiheena ja erityisenä huomion kohteena ovat vetolaitteesta syntyvät voimat ja niiden välitys veneen runkoon. Työ keskittyykin näiden voimien tarkkaan määrittelemiseen, sekä löytämään asennustavan, jolla vetolaitteen asennus vaatii mahdollisimman vähän rakenteellista tuentaa itse veneen rungolta. Tämä tapahtuu määrittämällä vetolaitteen aiheuttamien jännitysten optimaalinen jakautuminen veneen runkoon käyttäen hyväksi sen geometriaa. Työ tarkastelee ja vertailee myös eri rakennestandardien ja ohjekirjojen näkemyksiä liittyen vesisuihkuvetolaiteasennuksiin sekä veneen rungolta vaadittaviin ominaisuuksiin. Lopuksi mitoitetaan alumiininen veneen runko standardin vaatimuksien mukaan, josta luodaan SolidWorks mallinnusohjelmaa hyödyntämällä 3D-malli. 3D-mallille tehdään elementti-analyysi (Finite Element Analysis) määritellyillä vetolaitteesta aiheutuvilla voimilla kummallakin asennustavalla. Tuloksia vertaillaan keskenään ja pe-\n13 13 rehdytään tarkemmin niihin veneen rungon alueisiin, joihin analyysin perusteella syntyy suuria jännityksiä. Kaikki tässä työssä esitetyt taulukot, kuvaajat, kaaviot ja kuvat ovat tekijän itse tekemiä, ellei toisin ole ilmoitettu. 2 VESISUIHKUVETOAITTEEN TOIMINTAPERIAATE 2.1 Tekniikka Pääkomponentit Vesisuihku koostuu neljästä pääkomponentista jos mukaan lasketaan peruutuskauha. Muut pääkomponentit ovat imuaukko, pumppu ja suutin. (Carlton, 2012) Alla oleva poikkileikkauskuva selventää vetolaitteen rakennetta. Kuva 1. Vetolaitteen rakenne (Alamarin-Jet 2015) Pumppu Impelleri ja staattori toimivat yhdessä pumppuna. Pumpputyyppejä on erilaisia, mutta yleisimmin ne ovat sekavirta- tai aksiaalipumppuja. Tässä insinöörityössä käsitellään lähinnä sekavirtapumppuja. Impellerit koostuvat tyypillisesti neljästä - kahdeksasta lavasta. Impelleristä vesi työntyy staattorin läpi, jonka tarkoituksena on suoristaa impellerin luoma pyörimissuunnan\n14 14 mukainen virtaus haluttuun suuntaan. Staattorin toinen tarkoitus on toimia myös akselin tukipisteenä ja se koostuu tyypillisesti 7-13 lavasta (Carlton 2012.) Ohjaus Ohjaus toimii yleisimmin käännettävällä suuttimella, joka perustuu nesteen virtausvoiman suuntaamiseen. Joissain tapauksissa käytetään myös ohjauslevyä suuntaamaan virtausta (Carlton 2012). Ohjauslevyn käyttö vesisuihkuvetolaitteissa on kuitenkin nykyään harvinaista Peruutuskauha Peruutuskauha lasketaan joko mekaanisesti tai hydraulisesti suuttimen eteen. Laskettuna se kääntää suuttimesta tulevan virtauksen alaviistoon, kohti veneen keulaa, luoden vastakkaissuuntaisen voiman. Joissain tapauksissa kauha on suunniteltu niin, että se voidaan laskea myös vain osittain suuttimen päälle, jolloin suuttimesta tulevaa virtauksen voimaa voidaan jakaa halutulla tavalla eri suuntiin (Carlton 2012.) Peruutuskauhoja on kolmenlaisia, joista tyypillisimpiä ovat kuppikauha ja torvikauha. Suurin ero näiden kahden välillä on leveys. Leveämmällä torvikauhalla saavutetaan parempi peruutusteho (Alamarin-Jet 2015.) Kuva 2. Torvikauha (Alamarin-Jet 2015). Kuva 3. Kuppikauha (Alamarin-Jet 2015).\n15 15 Suuremmissa vetolaitteissa, kuten esimerkiksi Rolls Royce Kamewan S3-sarjassa, käytetään kolmatta, eli suuttimen alapuolelta kääntyvää lapiomaista kauhaa (Rolls Royce). Kyseisen mallinen peruutuskauha soveltuu erityisesti moniasennuksiin, sillä kauha ei vie poikittaissuunnassa tilaa, eikä se suuntaa veden virtausta sivuille. 3 VESISUIHKUN AIHEUTTAMAT VOIMAT 3.1 Voimien teoreettinen analyysi Vesisuihkupropulsiolaitteen ja veneen rungon yhdistelmässä vaikuttaa paljon voimia, eikä niitä kaikkia ole tarpeen selvittää tässä työssä. Työ pyrkii keskittymään vain keskeisimpiin voimiin, jotka tulee ottaa huomioon veneensuunnittelijan näkökulmasta. Apuna vetolaitteen aiheuttamien voimien ja niiden vaikutusten määrittämiseen veneen rungossa on käytetty H.M. Coopin tohtorin väitöskirjaa Investigation of Hull-Waterjet Effects. Coopin teoksessa käytetään näiden voimien määrittämiseen erilaisia kontrollitilavuus analyyseja Kontrollitilavuus analyysi Kontrollitilavuus analyysi on nestemekaniikan metodi, jolla voidaan määrittää liikkuvan nesteen virtaus rajatussa tai kokonaan suljetussa tilassa. Metodissa neste eristetään kaikesta ulkoisesta ympäristöstä ja se rajataan mielikuvituksellisella tai oikeilla seinämillä. Kontrollitilavuus on siis määritetty tilavuusavaruudessa, jossa massa, voima ja energia virtaavat sille asetettuja rajoja myöten. Tässä tapauksessa rajojen muodot, paikat ja koko ovat pysyviä määreitä ja vain nesteen virtausta tarkastellaan. Nesteen massa pysyy vakiona (Engineers Edge 2015.)\n16 Pelkkään vetolaitteeseen vaikuttavat voimat Kuva 4. Vetolaitteessa vaikuttavat voimat (Coop 1995) Yllä olevassa kuvassa on määritelty vesisuihkuvetolaitteen aiheuttamat voimat kontrollitilavuus analyysillä. Analyysiin on otettu mukaan virtausputki, joka kuvaa vetolaitteen sisään virtaavan nesteen rajaa. Kun kontrollitilavuus teoriaa sovelletaan vesisuihkuvetolaitteelle, voidaan muodostaa alla oleva yhtälö, jossa nesteen virtauksen muodostama resultanttivektori on yhdensuuri liikemäärävuonmuutoksen kanssa. Nettotyöntövoiman yhtälöstä saadaan siis seuraavanlainen: ΦMn-ΦMi=Fpc+Fw+Fps+Fpn (Coop 1995) Missä, ΦMn ΦMi Fpc Fps Fpn Fw = suuttimen liikemäärävuo = sisäänottoaukon liikemäärävuo = vetolaitteen rungon aiheuttama paine nesteeseen = vedenottoaukon ympärillä olevan nesteen aiheuttama paine = suuttimen ulostuloaukon edessä olevan nesteen aiheuttama paine = vetolaitteen sisällä olevan nesteen massa Vektori Fpn:n suuruus on 1 ilmakehänpaine, jos suuttimesta tulevat voimat ovat yhdensuuntaisia keskenään (Coop 1995).\n17 17 Kuvasta (Kuva 4) huomataan voiman Fps kohdistuvan suoraan veneen runkoon ja siksi se on olennainen määritettäessä runkoon vaikuttavia voimia. Vaikka se ei voimana välttämättä vaikuta olevan suuri tai ratkaiseva, huomataan kappaleessa 3.2 Voimien yhteenveto, että sen ja voiman Fpc vastavoimilla voi olla suuri merkitys runkorakenteita ja vetolaite-asennusta ajatellen Veneen rungon ja veden rajapinnassa vaikuttavat voimat Coop soveltaa työssään edellä mainittujen voimien Fps ja Fpc vastavoimien määrittämiseen erillistä kontrollitilavuus analyysiä, jossa rajattu alue määräytyy osittain veden ja veneenpohjan profiilin rajapinnan mukaan. Tarkastelualue rajautuu niin alas veteen, että rungon profiililla ei ole enää vaikutusta virtaukseen ja se on horisontaalinen niin kuin kuvasta (Kuva 5) ilmenee. Kuva 5. Veneen rungon ja veden rajapinnassa vaikuttavat voimat (Coop 1995) Kuvasta (Kuva 5) huomataan voiman -Fps olevan voiman Fps vastavoima, joka syntyy virtausputken profiilin vaikutuksesta vapaan nesteen virtaukseen. Kuvista (Kuva 5 ja Kuva 6) huomataan voiman -Fps :n pystykomponentin, -Fpsy :nvastavoiman olevan Fph, joka muodostuu voimien Fph1 ja Fph2 summasta. Voima Fph kuvaa veneen rungon ja nesteen välistä painevoimaa. Fph1 on paine sisäänottoaukon jälkeen ja Fph2 on paine ennen sisäänottoaukkoa\n18 18 Alla oleva kuva (Kuva 6) selventää peräaaltoon syntyvän vertikaalisen voiman syntymistä. Voidaan huomata, että veneenpohjan alla oleva virtaus kääntää suuntaansa ylöspäin peräpeilin jälkeen. H.G.Coop selvittää työssään, Investigation of Hull Waterjet Interaction Effects, että lähelle peräpeiliä asennetut vedenottoaukot aiheuttavat voiman ΦMwy, veneen peräaallossa. Tämä voima ei kuitenkaan vaikuta kovin merkittävästi vetolaitteeseen tai sen asennukseen vaan ennemminkin se heikentää veneen pohjan nostetta. Kuitenkin sen määrittäminen voi olla hyödyllistä tietyissä asennuksissa, missä vetolaite on asennettu pitkälle peräpeilin ulkopuolelle. Laskukaava voimalle löytyy kappaleesta Peräaallossa vaikuttava vertikaalinen voima. Tätä voimaa ei syntyisi Coopin mukaan tilanteessa, jossa imutunneli olisi asennettuna keskelle tasaista pohjaa, joka jatkuisi tietyn matkaa joka suuntaan (Coop 1995.) Kuva 6. Vetolaitteen ja veneen rungon rajapinnassa vaikuttavat voimat. (Coop 1995) Työntövoima Vesisuihkuvetolaitteiden työntövoimaa on määritelty monella eri tavalla. Yleisimmin työntövoimien määritykseen käytetään kahta tapaa. Ensimmäinen tapa: ITTC:n (International Towing Tank Conference) määritelmä työnnön komponenteille on, että bruttotyöntövoima vaihtelee huomattavasti liikemäärävuon muutoksen mukaan, eli se on propulsion luomaa työntövoimaa. Nettotyöntövoima taas vastaa tässä määritelmässä aluksen kulkuvastusta, eli sitä voimaa, joka vesisuihkulaitteen häviöiden jälkeen kulkeutuu sen rungon kautta venettä työntäväksi voimaksi. Nämä voimat ovat lähes yhtä suuria, nettotyöntövoiman ollessa vetolaitteen\n19 19 sisällä syntyvien häviöiden, eli työnnönvähennyskertoimen verran pienempi (Terwisga 1996.) Nettotyönnön määritelmä ITTC:n mukaan on: Tn=Tg (1-t) Missä, Tn Tg t = nettotyöntö = bruttotyöntö = työnnönvähennyskerroin Toinen yleisesti käytetty tapa määrittää käsitteen nettotyöntö samaksi voimaksi kuin ensimmäisessä tavassa selitetty bruttotyöntö, eli liikemäärävuon muutokseksi. Bruttotyönnöllä taas tarkoitetaan tässä määritystavassa suuttimesta ulosvirtaavasta nesteestä mitattua voimaa. Tämä voima on käytettävissä aluksen ohjaamiseen. Tätä määrittämistapaa ovat käyttäneet töissään muun muassa Allison ja Coop. Tässä insinöörityössä puhutaan kahdesta työnnön pääkomponentista, jotka ovat nettotyöntö ja bruttotyöntö. Nämä voimat on määritelty samalla tavalla kuin toiseksi mainitussa, Allisonin ja Coopin tavassa. Venettä vedessä eteenpäintyöntävä voima, eli nettotyöntö on painetta, joka vaikuttaa veneen rungon pintoihin. Näin ollen vesisuihkuvetolaitteella varustetussa veneessä tämä voima koostuu paineesta, joka vaikuttaa vetolaitteen kuoreen ja rakenteisiin ja paineesta, joka vaikuttaa veneen runkoon. Tätä selventää kuva (Kuva 4), jossa määritetään nettotyönnön syntyminen nesteen virtuksen muodostamista paineista. Yleisesti hyväksytty yhtälö vesisuihkun nettotyönnön, Tn:n määrittämiseen on alla. Tn=ϕMn-ϕMi (Coop 1995) missä, ϕmn ϕmi = suuttimen liikemäärävuo = sisäänottoaukon liikemäärävuo\n20 20 Koska liikemäärävuo on virtausnopeus kerrottuna massavirralla, voidaan nettotyöntö määrittää myös seuraavan yhtälön mukaisesti. Tn=m (Vout-Vin) Missä, Tn = nettotyöntö N m = massavirta kg/s Vout = nesteen virtausnopeus suuttimessa N Vin = nesteen virtausnopeus imutunnelissa N Coop työssään Investigationof Hull-Waterjet Effects toteaa yllä olevat yhtälöt sopiviksi vesisuihkuvetolaitteellisille veneille, joissa imuaukko on keskellä veneenpohjaa. Näin suuttimesta tulevat voimat olisivat täysin samansuuntaisia, eikä esimerkiksi peräaallossa syntyviä vertikaalisia voimia syntyisi (Kuva 6). Myös paine veden sisään - ja ulostuloaukossa olisi tällöin sama. Yleinen trendi vesisuihkuvetolaitteen asennuksessa on kuitenkin, että imuaukko on sijoitettu lähelle veneen perälautaa, joten yhtälön ei voida olettaa täysin vastaavan todellista tarvittavaa työntövoimaa. (Coop 1995) Yhtälö on kuitenkin yleisesti käytetty ja hyväksytty, joten sen katsotaan olevan riittävän tarkka käytettäväksi tässä työssä. Allaoleva yhtälö määrittää bruttotyönnön suuruuden. Tg=Qρ Vout cosθ Missä, Tg = bruttotyöntö N Q = tilavuusvirta m 3 /s ρ = nesteen tiheys kg/m 3 θ = vetolaitteen suuttimen kulma vaakatasosta Luvussa Työntövoima oleva kuva (Kuva 10) selventää brutto- ja nettotyönnön käsitteitä.\n21 3.1.5 Veneen rungon kulkuominaisuuksien määrittäminen Savitskyn menetelmällä 21 Savitskyn menetelmää käytetään laajasti veneteollisuudessa määrittämään veneen kulkuun liittyviä eri ominaisuuksia. Menetelmä sopii nopeille liukuville rungoille. Savitskyn menetelmää käytetään tässä työssä määrittämään esimerkkiveneeseen kohdistuva kulkuvastus tietyllä nopeudella Veneen rungon ja vesisuihkun statiikka Coop esittää alla olevassa kuvassa (Kuva 7) veneen runkoon ja vetolaitteeseen aiheutuvat voimat tasapainotilassa. Kuva 7. Vesisuihkuvetolaitteella varustetussa veneessä vaikuttavat voimat (Coop 1995) Kuvassa olevat symbolit e = painopisteen ja runkoon kohdistuvan paineen välinen etäisyys m Da = rungon ulkopuolisista osista koostuva vastus N Dw = ilmanvastus N Df = viskoosivastus N f = painopisteen ja nettotyönnön välinen etäisyys m fw = painopisteen ja ilmanvastusvektorin etäisyys m fa = painopisteen ja Da välinen etäisyys m fi = painopisteen ja I välinen etäisyys m\n22 22 ff = painopisteen ja viskoosivastuksen välinen etäisyys m I = vetolaitteen ja pohjan vuorovaikutusvektori N N = runkoon kohdistuva paine N T = nettotyöntö N τ = trimmikulma Tämän insinöörityön kannalta on tärkeää tarkastella vain voimia, jotka kuormittavat veneen runkoa. Tämän vuoksi esimerkiksi ilmanvastuksen DW kaltaiset voimat voidaan jättää ulos tarkastelusta. Pääpainona on löytää vetolaitteen aiheuttamat voimat ja momentit ja määrittää niiden jakautuminen veneen runkoon. 3.2 Voimien yhteenveto Nesteen virtauksesta aiheutuva momentti Palataan kappaleeseen Veneen rungon ja veden rajapinnassa vaikuttavat voimat ja huomataan, että sen kuvassa (Kuva 5) esitetty voima -Fps vaikuttaa imuaukon kohdalla. Aiemmassa kappaleessa Pelkkään vetolaitteeseen vaikuttavat voimat esitetyn voiman Fpc vastavoiman huomataan olevan voima -Fpc, eli putkessa virtaavan nesteen paineen aiheuttama voima sen seinämään. Niin sanotussa tasapainotilassa voima Fpc on siis vetolaitteen kuoren vastavoima, sen sisällä virtaavan nesteen paineelle. Tämä on vetolaitteen rakenteen sisäistä lujuuslaskentaa, joten olettaen, että vetolaitteen kuori kestää paineen, välittyy voima suoraan vetolaitteesta veneen runkoon ja näiden väliseen kiinnitykseen. Voimat -Fps ja -Fpc syntyvät imutunnelin muodoista. Nesteen virtaus joutuu tekemään kaksi mutkaa kulkiessaan systeemin läpi ja tästä aiheutuvat kyseiset voimat, joita selventää alla oleva kuva (Kuva 8). Voimat -Fps ja -Fpc ovat teoriassa lähes yhdensuuruisia, mutta koska ne eivät ole lineaarisia, ne eivät kumoa toisiaan vaan aiheuttavat momentin joka pyrkii kääntämään vetolaitetta. Näin syntyy voima, joka pyrkii kääntämään veneen keulaa alaspäin. Voiman -Fps pystykomponentti -Fpsy on alipainetta, minkä hidastunut virtaus luo veden sisäänottoaukon alapuolelle.\n23 23 Kuva 8. Virtauksesta aiheutuva vääntömomentti Tarkastellaan ilmiötä lähemmin ja voidaan todeta sen olevan sama kuin paineen jakautumisen kaarevassa putkessa. Kaarevassa putkessa nesteen virtaus kiihtyy putken sisäkehällä ja lähempänä ulkokehää se hidastuu. Ulkokehälle muodostuu siis painetta ja sisäkehälle alipaine. Tapaus on selvä vetolaitteen sisällä olevan putken kaarteessa, mutta ensimmäisessä kaarteessa, jossa virtaus kääntyy imutunneliin on tilanne mutkikkaampi, sillä veden virtaus ei ole täysin rajattu. Kuvitteellisen virtausputken muoto riippuu pitkälti aluksen nopeudesta. Sisäänottoaukon suulla tapahtuvan virtauksen kääntymiseen perehdytään edempänä kappaleessa Voimien laskeminen. Seuraavaksi aloitetaan voimien määritys vesisuihkuvetolaitteen sisällä olevasta kaartteesta. Kaarteen ulkokehälle muodostuvaa painetta kutsutaan keskihakuvoimaksi ja se on kohtisuora kaarteen tangenttiin nähden, olettaen että kaarteessa ei synny suuria häviöitä ja että nesteen nopeus pysyy lähes muuttumattomana kulkiessaan sen läpi. Allaoleva kaava soveltuu keskihakuvoiman Fp määrittämiseen (Pohjamo 1990.) Fp=2ρAV 2 sin φ missä, ρ = Nesteen tiheys (kg/m3) A = Putken poikkipinta-ala (m2)\n24 V = Virtausnopeus (m/s) ϕ = Taitoksen kulma ( ) 24 Tällä yhtälöllä voidaan periaatteessa määrittää kummankin voiman -Fps ja -Fpc suuruudet. Näiden voimien suunnat riippuvat kuitenkin kanavan taitosten kulmista, eivätkä ne välttämättä ole täysin samansuuntaisia. Tästä syystä voimat jaetaan samojen akselien suuntaisiin pysty- ja vaakakomponentteihin. Ajatellaan, että horisontaalinen x- akseli on kölin suuntainen ja y-akseli vastaavasti köliin nähden kohtisuorassa. Kuva 9. Virtauksen aiheuttama voima kaarevassa putkessa. Voimista Fpc ja -Fpcy käytetään tästä lähtien samaa nimitystä, mutta ilman kontrollitilavuus analyysistä juontuvaa negatiivista etumerkkiä Peräaallossa vaikuttava vertikaalinen voima Peräaallossa vaikuttavan vertikaalisen voiman ϕmwy suuruus saadaan laskettua alla olevan yhtälön mukaisesti. Tämän voiman teoriaan on perehdytty tarkemmin luvussa Veneen rungon ja veden rajapinnassa vaikuttavat voimat ja sitä selittää kyseisessä luvussa Kuva 6. ΦMwy=sin ρqvs\n25 25 Missä, θ = Kölin ja virtauksen suunnan välinen kulma ⁰ ρ = Nesteen tiheys kg/m 3 Q = Tilavuusvirtaus m 3 /s Vs = Aluksen nopeus m/s (Coop 1995) Työntövoima Kun nesteen virtaus kiihtyy vetolaitteessa, syntyy venettä eteenpäin työntävä voima. Tämä voima välittyy osin painelaakerilta ja osin vetolaitteen rungosta eteenpäin veneen runkoon. Akselista painelaakerille välittyvä voima on tyypillisesti nettotyöntöä suurempi voima, sillä kaikki painelaakeriin tuleva voima ei mene suoraan venettä eteenpäin työntäväksi voimaksi. Painelaakeri voi vesisuihkuvetolaitemallista riippuen olla vetolaitteeseen integroitu tai kiinnitetty aluksen runkorakenteeseen. Vetolaitteen suunnittelusta riippuen voima jakautuu veneen runkoon hieman eri tavalla ja tapauksessa, jossa painelaakeri ei ole integroitu vetolaitteeseen, tulee siihen vaikuttava voima huomioida veneen runkoa mitoitettaessa (Alexander 1996.) Vesisuihkuvetolaitteen työntövoimia määritettäessä puhutaan usein brutto- ja nettotyönnöstä. Kummallekkin nimitykselle löytyy useita eri määrityksiä, mutta tässä työssä ne määritellään luvussa Työntövoima esitetyllä tavalla. Nettotyöntö on se voima, joka aiheutuu nesteen virtauksen nopeuden muutoksesta vetolaitteessa. Bruttotyöntö on taas kokonaisvoima, joka mitataan suuttimen liikemääärävuosta. Bruttotyönnöllä on suuri merkitys aluksen ohjaamiseen, jota käsitellään luvussa Ohjauskulman vaikutus voimiin. Nettotyöntö sisältää työnnönvähennyskertoimen, joten arvoltaan se on hieman aluksen kulkuvastusta suurempi. Netto- ja bruttotyönnön yhtälö löytyy luvusta Työntövoima.\n26 26 Kuva 10. Eteenpäin ajettaessa syntyvät voimat. Yllä oleva kuva (Kuva 10) selventää eteenpäin ajettaessa syntyvät voimat ja vastukset. Siniset vektorit kuvaavat vetolaitteen ulkopuolella vaikuttavia voimia ja mustat sen sisäpuolella vaikuttavia voimia. Kuva on tehty osittain käyttäen mallina K. Alexanderin Waterjet to Hull Load Tranfer artikkelia Peruutus- ja pysäytystusvoima Peruutusvoiman suuruus on syytä vesisuihkuvetolaitteiden kohdalla määrittää pahimman tapauksen, eli hätäpysäytystilanteen mukaan, missä kauha lasketaan suuttimen päälle nettotyöntövoiman ollessa suurimmillaan. Tässä kappaleessa käsitellään peruutustuksesta syntyvien voimien määrittämistä suuttimen asennon ollessa suorassa. Vesisuihkupropulsion jarrutusmekanismi on ylivertainen tavalliseen avopotkuriin nähden, jonka tapauksessa jarrutus tapahtuu tehoa laskemalla progressiivisesti pysähdystilan saavuttamiseksi, kunnes vauhti on nolla. Niin kuin edellä on mainittu, vesisuihkun suuttimen päälle laskettu kauha aiheuttaa muutoksen voiman suunnassa. Peruuttava työntö on vetolaitevalmistajasta, mallista ja kauhasta riippuen noin 60 % bruttotyöntövoimasta Ohjauskulman vaikutus voimiin Vesisuihkuvetolaitteen ohjausmekanismi on erittäin tehokas, sillä se toimii bruttotyöntövoimaa suuntaamalla. Nettotyöntövoima, joka välittyy veneen runkoon vetolaitteen rungon ja painelaakerin välityksellä, ei vaikuta kääntymiseen. Tämä johtuu siitä, että vetolaitteen runko ja akseli, joista nettotyöntö välittyy, pysyvät kokoajan samassa linjassa veneen runkoon nähden.\n27 27 Vesisuihkun suuntaaminen tapahtuu nykyaikaisissa vesisuihkuvetolaitteissa kääntyvän suuttimen avulla. Alla olevan yhtälön avulla voidaan laskea tietyn suuttimen ohjauskulman synnyttämä sivuttaissuuntainen voima. Yhtälö soveltuu vetolaitteille, joiden suihku on horisontaalinen. Yhtälöä selventävä kuva löytyy liitteestä 6. Ts=Tg sinθ Missä, Ts = Sivuttaissuuntainen työntövoima N Tg = Bruttotyöntövoima N θ = Suuttimen kulma Muutos eteenpäin työntävässä voimassa Tg, eli käännöksessä syntyvä eteenpäintyöntävän voiman häviö, saadaan seuraavan yhtälön mukaisesti. ΔTg=Tg (1-cosθ) Otetaan esimerkiksi vene, jonka kulkuvastus on 11,8 kn 30 solmun nopeudessa. Huomataan, että vaikka suuttimen kulma olisi suhteellisen jyrkkä, esimerkiksi 25, on eteenpäin työntävän voiman häviö vain noin 10 % koko bruttotyöntövoimasta. Sivuttaissuuntainen, eli alusta ohjaava voima on tällöin lähes 50 % bruttotyöntövoimasta. Eteenpäin työntävän voiman häviö ilmenee vetolaitteen synnyttämässä nettotyöntövoimassa, olettaen että aluksen vauhti ja kulkuvastus käännöksessä pysyy lähestulkoon ennallaan. Sillä nettotyöntövoima tällä nopeudella on noin 50 % bruttotyönnöstä, tulee nettotyönnön häviöksi näin ollen 20 %. Tämä on teoreettinen malli, eikä se ota kääntyvästä suuttimesta syntyviä häviöitä huomioon (Allison 1993.) 3.3 Hyötysuhde Koska vesisuihkuvetolaitteet ovat käytännössä pumppuja, voidaan niiden hyötysuhde määrittää teoreettisesti hyödyntämällä samoja periaatteita. Nesteen virtausta tarkastellaan kolmella eri sektorilla: Vout, nesteen nopeus suuttimesta poistuessa; Vin, nesteen virtausnopeus imuaukon suulla; Vs, aluksen nopeus. Nesteen ulosvirtausnopeuden Vout määrittämiseen voidaan käyttää alla olevaa yhtälöä. Symboli Q on tilavuusvirta [m 3 /s] ja Aout on suuttimen poikkipinta-ala (Bulten 2006.)\n28 28 Vout = Q Aout Sisäänottoaukkoon virtaavan nesteen nopeus on pienempi kuin aluksen nopeus Vs johtuen kitkavastuksesta. Tämä saattaa kuulostaa epäsuotuisalta tekijältä, mutta todellisuudessa asia ei ole näin. Kitkavastusta ja vanavesikerrointa käsitellään enemmän luvussa Vanavesikerroin. Kun tiedetään vanavesikerroin w, voidaan alla olevan kaavan mukaisesti määrittää sisäänvirtaavan nesteen nopeus. Vin=Vs (1-w) Vesisuihkun nopeuskerroin μ ilmaisee aluksen nopeuden ja ulosvirtaavan nesteen nopeuden välisen suhteen (Coop 1995). = Vs Vout Vesisuihkuvetolaitteen tehonmääritystä varten käytetään pumpputeorian perusyhtälöitä. Pumpun hydrostaattinen nostokorkeus Hp saadaan ratkaistua alla olevan yhtälön avulla. Tämä hydrostaattisen nostokorkeuden yhtälön tulos määrittää pienimmän nostokorkeuden, joka tarvitaan riittävän kiihtyvyyden aikaansaamiseksi nesteen virtauksessa. Hp= Vout2 g ( Vin + ϕ)- g ( ε) + hj Missä, Vout = Nesteen ulostulonopeus m/s Vin = Nesteen sisään virtausnopeus m/s g = Vetovoima 9,81 m/s 2 ε = Sisäänottoaukon häviökerroin Φ = Suuttimen häviökerroin hj = Suuttimen korkeus vedenpinnasta m Pumpun hyötysuhde kuvastaa nestemäisen voiman ja akselivoiman relaatiota. Alla olevalla yhtälöllä voidaan määrittää pumpun hyötysuhde. Tämä ei kuitenkaan ole itse propulsiivinen hyötysuhde, vaan siihen palataan myöhemmin.\n29 29 ηpump= ρghpq Tq Missä, ρ = Nesteen tiheys kg/m 3 Hp = Hydrostaattinen nostokorkeus m Q = Tilavuusvirta m 3 /s Ω = Impelleriakselin kulmanopeus rad/s Tq = Vääntö akselissa Nm Tästä päästään itse propulsiivisen hyötysuhteen yhtälöön, joka koostuu edellämainituista tekijöistä. Tähän yhtälöön tulee myös mukaan työnnönvähennyskerroin t ja vanavesikerroin w, joka on aluksen nopeuden Vs ja vetolaitteen sisäänvirtauksen nopeuden Vin suhde (Bulten 2006.) Näiden kerrointen määrittäminen on kuitenkin monimutkaista ilman käytännön kokeita ja niitä käsitellään enemmän kappaleissa Työnnönvähennyskerroin ja Vanavesikerroin. ηd= (1-t) (1-w) ηpump 2μ(1-μ) (1+Φ)-μ 2 (1-ε) Yhtälön ensimmäinen termi vastaa veneen rungon hyötysuhdetta ja toinen pumpun hyötysuhdetta. Kolmas termi on vesishuikun hyötysuhde. Asennuskohtaiseen propulsiiviseen hyötysuhteeseen vaikuttaa lähinnä vesisuihkun nopeuskerroin μ, sillä rungon ja pumpun hyötysuhteiden, sekä sisäänoton ja suuttimen kerrointen voidaan olettaa pysyvän lähes muuttumattomina (Bulten 2006.) Työnnönvähennyskerroin Tavallista avopotkuria käytettäessä aluksen kokonaisvastus on hieman suurempi kuin sen runkovastus. Tämä johtuu potkurin työntöliikkeen aiheuttamasta alipaineesta, joka muodostuu aluksen perään ja näin kasvattaa sen kulkuvastusta. Näiden vastuksien suhteesta muodostuu työntövoimanvähennyskerroin t. Alla olevassa lauseessa symbolilla Rbh viitataan hinatun rungon vastukseen ja Tn on potkurin aiheuttama nettotyöntövoima (Barkley 2013.)\n30 30 t= Tn-Rbh Tn Vesisuihkuvetolaitteessa ei synny samanlaista potkurin aiheuttamaa alipainetta veneen rungon peräälle, kuin tavallisissa potkuriasennuksissa, aiheuttaen erilaisen työnnövähentymän. Kertoimen t suuruuden vaihtelu on laaja ja siihen vaikuttaa pitkälti aluksen rungon leveys-pituus suhde sekä aluksen vastuskäyrä (Terwisga 1996.) Joissain tapauksissa työnnönvähennyskertoimen on mitattu vesisuihkuvetolaitteellisessa veneessä olevan jopa negatiivinen (Bulten 2006). Negatiivinen työnnönvähennyskerroin tarkoittaa teoriassa, että nettotyöntövoima on pienempi kuin aluksen kulkuvastus. Työnnönvähennysektoimen vaikutus aluksen rungon hyötysuhteeseen ilmenee luvussa Vanavesikerroin esitetystä yhtälöstä. Tässä työssä käytetään työnnönvähnnyskertoimen määrittämiseen apuna luvussa 3.4 Virtauslaskenta esitettyä menetelmää Vanavesikerroin Vanavesikertoimen arvo on tärkeä tekijä laskettaessa vesisuihkupropulsion hyötysuhdetta. Sen tarkka määrittäminen on kuitenkin hankalaa. Vesisuihkuvetolaitteen imukanavaan kulkeutuvan nesteen virtauksen nopeus on vanavesikertoimen verran hitaampi kuin aluksen nopeus. Tämä johtuu aluksen pohjan ja nesteen välisestä kitkavastuksesta. Vesisuihkuvetolaitteille ei ole teoreettista laskumallia vanavesikertoimen määrittämiseen vaan se lasketaan pienoismalleilla tehtyjen kokeiden perusteella (de Cock, et al ) Jos vanavesikerroin w on nolla, eli aluksen nopeus ja rajapinnan virtausnopeus Vin ovat samoja, heikkenee vetolaitteen hyötysuhde. Tämä johtuu siitä, että jos virtausnopeus on hitaampi kuin aluksen nopeus, nesteen virtauksen kiihdyttämiseen tarvitaan vähemmän tehoa saman liikemäärävuon muutoksen, eli nettotyönnön aikaansaamiseksi (Coop 1995.) Vanavesikertoimen vaikutus rungon hyötysuhteeseen ηhull on esitetty alla. Näin ollen vanavesikertoimen kasvaessa rungon hyötysuhde paranee, kun taas työnnönvähennyskertoimen kasvaessa hyötysuhde heikkenee.\n31 31 ηhull= (1-t) (1-w) (Barkley 2013) Vedenvirtauksen hidastumista tapahtuu kaikissa veneissä. Tärkeää vesisuihkuvetolaitteellisen veneen suunnittelun kannalta on osata hyödyntää virtauksen hidastuminen parempana hyötysuhteena. Rajapinnan paksuus kasvaa suhteessa aluksen pituuteen, tarkoittaen että aluksen koolla on suora yhteys vanavesikertoimeen. 3.4 Virtauslaskenta Virtauslaskenta perustuu Navier-Stokesin yhtälöiden numeeriseen ratkaisuun, mutta se on sovellettavissa myös liikkuviin seinämiin ja lämmönsiirtoon. Menetelmä tunnetaan myös nimellä CFD (Computational Fluid Dynamics) ja sitä sovelletaan laajasti polttomoottoreiden, kaasuturbiinien ja pumppujen suunnittelussa (Laine 2013.) Tässä työssä arvioidaan vesisuihkuvetolaitteen voimia ja hyötysuhteita aiemmissa kappaleissa mainittujen menetelmien mukaan, niiden täydellisen ymmärtämisen vuoksi. Virtauslaskentaa hyödynnetään kuitenkin tilavuusvirran sekä työnnönvähennyskertoimen määrittämiseen mahdollisimman tarkasti. Virtauslaskennan etuna näiden määrittämisessä on se, että se ottaa vetolaitteen sisällä olevat häviöt, sekä imutunnelin geometrian tarkasti huomioon. 4 VOIMIEN JAKAUTUMINEN VENEEN RUNKOON 4.1 Ideaalinen jakautuminen Tohtori K. Alexander on tehnyt ohjeistuksen vesisuihkuvetolaitteen asennuksesta veneeseen. Tässä kappaleessa käydään läpi tätä ohjeistusta ja selvitetään paras mahdollinen asennuspa. Vesisuihkuvetolaiteellista venettä suunniteltaessa tulee ottaa huomioon momenttien ja voimien oikeanlainen välitys vetolaitteelta veneen runkoon. Veneen perään asennettavien vetolaitteiden kohdalla voidaan säästää veneen rungon painoa suunnittelemalla voimien välitys oikein ja käyttämällä hyväksi peräpeilin ja veneenpohjan ominaisuuk-\n32 32 sia. Tyypillisesti veneen peräpeili ja pohja ovat lähes kohtisuorassa toisiinsa nähden. Vesisuihkuvetolaitteen kiinnittyessä näihin molempiin, on mahdollista käyttää molempien rakenteiden ominaisuudet hyödyksi ja samalla minimoida tarvittavien lisäjäykisteiden käyttö. Alla oleva taulukko on tehty K. Alexanderin ohjeistuksen mukaan ja siinä on määritelty kumpi, peräpeili vai pohja, on parempi kantamaan erisuuntaiset voimat, jotka syntyvät veneen propulsiosta. Taulukko 1. Veneen rungon alueelliset vahvuudet (Alexander 1996) Vesisuihkun voimat Kölin suuntaiset voimat Styyrpuuri-paapuuri suuntaiset Alueellinen vahvuus rungossa Peräpeili Heikko ja joustava Vahva ja jäykkä Pohja Vahva ja jäykkä Vahva ja jäykkä Pystysuorat Vahva ja jäykkä Heikko Vesisuihkun momentit Keulaa alaspäin painava momentti Käännöksestä aiheutuva momentti Alueellinen vahvuus rungossa Peräpeili Heikko ja joustava Heikko Pohja Heikko ja joustava Vahva ja jäykkä Taulukosta (Taulukko 1) huomataan, että veneen pohja kantaa parhaiten horisontaaliset voimat ja momentit, kuten vetolaitteen aiheuttaman työnnön suoraan ajettaessa sekä käännöksissä. Vaikka pohja on tyypillisesti vahvistettu vertikaaliseen suuntaan pituussuuntaisilla sekä poikittaissuuntaisilla jäykisteillä, on ne mitoitettu vahvistamaan pohjaa kestämään siihen suoraan kohdistuvat voimat, kuten aallot. Myös pohjan muodosta johtuen se on ominaisuuksiltaan huono kestämään vertikaalisia voimia ja momentteja (Alexander 1996.) Esimerkkinä tällaisesta momentista on keulaa alaspäin painava momentti, jota käsitellään tarkemmin kappaleessa Nesteen virtauksesta aiheutuva momentti. Peräpeilin huomataan kestävän hyvin vertikaaliset momentit edellyttäen, että ne ovat sen tason mukaisia. Tästä syystä myöskään peräpeili ei ole ideaalinen rakenne tukemaan keulaa alaspäin painavaa momenttia, joka vaikuttaa siihen kohtisuoralla tasolla. Vesisuihkuvetolaite eroaa myös avopotkurillisista vetolaitteista siinä, ettei sen impel-\n33 33 lerin pyörimisestä aiheudu veneen peräpeiliin vääntömomenttia. Tämä johtuu virtauksen suoristavasta staattorista, joka kantaa vääntömomentin kuorman Voimien laskeminen Veneen runkoon vesisuihkuvetolaitteesta aiheutuvien voimien laskukaavat löytyvät tästä kappaleesta. Alle on listattu yhtälöitä kunkin vetolaitteesta aluksen runkoon välittyvän momentin ja voiman määrittämiseen. Voimat on laskettu olettaen, että vetolaite on suunniteltu niin, että se välittää voimat veneen runkoon kappaleessa 4.3 Yhteenveto määritetyllä tavalla. Liitteessä 5 ja 6 olevat kuvat selventävät voimia ja niiden suuntia. Voimien määrittämiseen käytetty menetelmä perustuu Hamiltonin HM402 vetolaitteen asennusohjeessa esitettyyn laskentamenetelmään. Vertikaalinen momentti M M=Tg H+Td h Ohjauksesta syntyvä momentti Ms Ms=Ts Ds Aksiaalinen voima F veneen pohjassa. F=Tg-Td Vertikaalinen kuorma Lv peräpeilissä Lv=Tv+Wv Sivuttainen kuorma Ls peräpeilissä Ls=Ts+Ws Vertikaalinen kuorma Wv veneen pohjassa Wv=M/Dw\n34 Sivuttainen kuorma Ws veneen pohjassa 34 Ws=Ms/Dw Sisäänoton liikemäärävuon vastus Td Td=QρVs Missä, Dw Ds H h Lv Ms Tg Td Ts Tv Wv Ws Q ρ Vs = etäisyys peräpeilistä imuaukkoon = etäisyys peräpeilistä ohjaussuuttimeen = akselin korkeus veneen pohjasta peräpeilissä = keskimääräinen sisäänvirtauksen syväys = vertikaalinen kuorma peräpeilissä = ohjauksesta syntyvä momentti = bruttotyöntö = sisäänoton liikemäärävuon vastus = ohjauksesta aiheutuva sivuttainen voima = peruutusvoiman vertikaalinen komponentti = vertikaalinen kuorma veneen pohjassa = Sivuttaissuuntainen voima veneen pohjassa = tilavuusvirta = nesteen tiheys = veneen nopeus (Hamilton Jet 1994) Kuormat Wv, Ws, Lv ja Ls vastaavat voimia, joiden on laskettu syntyvän tiettyihin veneen rakenteisiin. Lv ja Ls vaikuttavat veneen peräpeiliin, Wv ja Ws vaikuttavat veneen pohjaan konehuoneen puolelle jäävän imutunnelinosan keskikohdassa. Nämä voimat on kuvattu liitteissä 5 ja 6 olevissa kuvissa tasapainottamaan muista voimista syntyvät momentit, eli rungon tukivoimina.\n35 35 Voima F vastaa aluksen kulkuvastusta. Näin ollen se on yhtä suuri nettotyöntövoimaan nähden, kun se suhteutetaan työnnönvähennyskertoimella (1-t). Nettotyöntövoimaa Tn määritettäessä kaavasta tulee siis seuraavanlainen. Tn= Tg-Td (1-t) Niin kuin kuvista liitteissä 5 ja 6 huomataan, on kappaleessa Nesteen virtauksesta aiheutuva momentti selitetty voima Fps otettu mukaan voimakaavioon sen x- ja y- akselin mukaisina komponentteina, mutta alaviistoon suuntaava voima Fpc on jätetty kokonaan pois. Tämä johtuu yksinkertaisesti siitä, että voima Fpc on erittäin vaikeaa määrittää, sillä sen muodostava vedenvirtaus tulee avoimesta tilasta ja useasta suunnasta, eri nopeuksilla. Kuvitteellisen virtausputken muotoon ja mittoihin vaikuttaa paljon niin kutsuttu IVR (Inlet Velocity Ratio). IVR on aluksen nopeuden Vs ja vetolaitteen sisään virtaavan nesteen nopeuden, eli Vin suhde. Hyvin kattavan kuvauksen sisään virtausnopeuskertoimen vaikutuksesta imuaukossa tapahtuvaan virtaukseen antaa G.J. Griffith-Jones työssään Investigation of Incompressible Flow Through an Intake Duct with Applications to Waterjet Propulsion. 4.2 Vetolaitteen kiinnitys runkoon Vetolaitteen asennus veneen runkoon on syytä toteuttaa kappaleen 4.1 Ideaalinen jakautuminen mukaan. Vesisuihkuvetolaitteiden tyypilliset asennustavat on listattu alla olevassa kuvassa. (Kuva 11).\n36 36 Kuva 11. Yleiset vesisuihkuvetolaitteiden asennustavat (Hamilton Jet 1996) Vihreä väritys kuvassa ilmaisee vetolaitevalmistajan osuutta vetolaiterakenteessa. Ylimpänä kuvassa on asennus, jossa pumppu on kiinni tukevasti vain peräpeilissä. Keskimmäinen ratkaisu on sama kuin ensimmäinen, mutta siinä pumpun ja imukanavan välissä on joustoliitin. Alimmassa kuvassa pumppu ja imutunneli ovat rakenteellisesti yhdistetty tukevasti ja imutunnelin seinämävahvuutta on parannettu. Tässä ratkaisussa imutunnelia ympäröi veneenpohjassa tukeva asennuslaippa. Valtaosa tämän päivän vesisuihkuvetolaitteista on alimman mallin kaltaisia ratkaisuita. On selvää, että kahdessa ylimmässä ratkaisussa nettotyönnöstä muodostuva voima jakautuu lähes ainoastaan peräpeiliin, joka ei omaa hyviä ominaisuuksia kölinsuuntaisten voimien kestämiseen. Alin ratkaisu on kaikista lähimpänä kappaleessa 4.1 Ideaalinen jakautuminen määritettyä voimien jakautumista, sillä vetolaitteesta lähtevä työntövoima kulkeutuu vahvistettua imutunnelin runkoa pitkin suoraan veneen pohjaan, joka on omiaan kantamaan kyseisen voiman. Tämä ratkaisu välittää myös ohjauksesta aiheutuvan momentin veneen pohjaan, joka on kyseisessä kappaleessa esitetty ideaalisena rakenteena kantamaan tämän voiman. Vaikka alin ratkaisu on näistä kolmesta selkeästi paras ja varmin, ei sekään tarjoa hyviä rakenteellisia ominaisuuksia kestämään keulaa alaspäin painavaa momenttia, jon-\n37 37 ka tässäkin tapauksessa ottaa vastaan veneen pohja. Kuitenkin imutunnelin ympärillä oleva asennuslaippa jakaa tämän voiman selvästi paremmin runkoon kuin kahdessa ensimmäisessä ratkaisussa. Veneenpohjaan imukanavan liitoksiin ja ympäristöön on kuitenkin hyvä lisätä materiaalivahvuutta sen kestämisen takaamiseksi. Tähän ongelmaan K. Alexander ehdottaa raportissaan poikittaissuuntaisten tukien asentamista vetolaitteen rungosta veneen pohjan pitkittäisjäykisteisiin (Alexander 1996.) 4.3 Yhteenveto Yleisimpien vesisuihkuvetolaitteiden ollessa nykyään kuvan (Kuva 11) alimman mallin kaltaisia, on vetolaitteen valmistaja suunnittelullaan huolehtinut voimien jakautumisen optimaalisesti veneen runkoon. Näin veneen suunnittelijan ainoaksi tehtäväksi jää suunnitella veneen pohja tarpeeksi vahvaksi kestämään keulaa alaspäin painava momentti. Hyvin suunniteltu vesisuihkuvetolaitteen runko jakaa voimat veneeseen parhaalla mahdollisella tavalla, hyödyntäen kunkin rakenteellisen elementin vahvoja ominaisuuksia. Kahdessa ylimmässä ratkaisussa on vaarana imutunnelin nurjahtaminen (Hamilton Jet 1996.) Tässä työssä tarkasteltu vetolaite AJ 245 on kuvan (Kuva 11) alimman mallin kaltainen ratkaisu, jossa koko vetolaite on saman valmistajan suunnittelema kokonaisuus. Kyseinen vetolaite poikkeaa kuitenkin asennustavaltaan Kuva 11 mallista, sillä se on mahdollista asentaa kahdella eri tavalla. Tämän mahdollistaa AJ 245 vetolaitteessa käytetty patentoitu combi- rakenne. AJ 245 asennustapoja ja niiden hyötyjä käsitellään tarkemmin luvussa 8 vetolaitteen kiinnitys veneen runkoon. 5 VENEEN RAKENNESTANDARDI Yleisimmiltä standardoimisorganisaatioilta ei löydy tarkkaa ohjeistusta veneen rungon rakenteelle kestämään vesisuihkuvetolaitteen voimia. Tässä osiossa tarkastellaan eri standardien näkökulmia vetolaitteen asennuksen sekä rungon ominaisuuksien kannalta. 5.1 ISO-Standardi ja -6 ISO standardi on yleisesti käytetty standardi veneen rungon mitoituksessa. Standardi soveltuu niin umpi- ja sandwichlaminaattisiin lujitemuoviveneisiin kun\n38 38 alumiiniveneisiin. Standardi keskittyy veneen rungon rakenteisiin yleisesti ja paneutuu muun muassa rungon liitoksiin ja moottorin asennuspukkeihin. Standardin toimintaperiaate on jakaa veneen runko paneeleihin ja mitoittaa kukin paneeli kestämään siihen kohdistuvan paineen. Paneelien mitat rajautuvat niiden ympärille sijoitettavien jäykisteiden mukaan. Komponentteihin, joihin työnnön voima kohdistuu kuuluvat esimerkiksi laakeroinnit ja vetolaitteet. Standardin mukaan hyvä sijainti vetolaitteiden asennukselle, jotka absorboivat työntövoimaa, olisi kahden pituussuuntaisen jäykisteen väliin. Näiden jäykisteiden tarkoituksena olisi siirtää työnnöstä aiheutuva voima vetolaitteelta ja muilta komponenteilta ympäröivälle veneen rungolle. Myös pääpropulsiomoottori olisi hyvä olla asennettuna samoille pitkittäisille jäykisteille. Kohdassa mihin jäykisteet loppuvat tulisi olla kulmatuki tai muu vastaavanlainen ratkaisu jolla vältetään jännitysten tiivistyminen ja mahdollistetaan niiden kulkeutuminen mahdollisimman tasaisesti runkoon. Standardin mukaan tukirakenteiden tulee myös kestää kaikki standardissa määritellyt suunnittelukuormat sekä niihin voimiin yhteenlaskettuna kaikki voimat, joiden voidaan arvella kohdistuvan alukseen ja jotka ovat lähtöisin työntövoimaa kannattelevista komponenteista. Tällaisiin kuormiin kuuluu esimerkiksi laitteiden nimellispaino sekä niiden massojen kiihtyvyys merenkäynnissä, kaikkiin suuntiin ja kaikissa tilanteissa. Työntövoima, koneen ja impellerin aiheuttama vääntö, hydrodynaaminen vastus, käynnissä olevasta koneesta aiheutuva tärinä ja telakointi ovat tilanteita, joissa vaikuttavat voimat tulee ottaa huomioon. Nämä voimat voidaan esittää pistekuormina (ISO : ) Standardin mukaan suurin liukuveneen runkoon kohdistuva voima normaalissa ajossa syntyy kun se iskeytyy vauhdissa aaltoon tai putoaa aallonharjalta sen läpi. Tämä on niin sanottua negatiivista kiihtyvyyttä, jonka voiman aluksen rungon täytyy kestää. Negatiivisen kiihtyvyyden CG katsotaan standardissa olevan 7g liukuveneelle kun g on maan vetovoiman aiheuttama kiihtyvyys, 9,81 m/s². Aluksen massan aiheuttama voima suurimmillaan on siis:\n39 39 = LDC 7 g Sama kiihtyvyys tapahtuu luonnollisesti myös aluksen runkoon kiinnitetyillä komponenteilla. Tähän liittyen tarvitsee olla erityisen tarkka painavien komponenttien kuten moottorin ja vetolaitteen aiheuttaman voiman riittävästä tuennasta ja mahdollisimman tasaisesta jakautumisesta. Vesisuihkuvetolaitteet on tapauskohtaisesti asennettu suhteellisen kauas taakse veneen perälaudasta, joten sen kiinnitys tulee ottaa huomioon erityisesti tässä tilanteessa, jotta perälauta kestää sen aiheuttaman momentin veneen iskeytyessä aaltoon. Indian Register of Shipping-standardi käsittelee tätä ilmiötä hieman laajemmin. 5.2 Indian Register of Shipping IRCLASS, eli Indian Register of Shipping tarjoaa rakennestandardin nopeille ja kevyille veneille. Kyseinen standardi ottaa huomioon myös vesisuihkuvetolaitteen asennuksen rungon mitoituksessa Keskeisimmät, asennukseen liittyvät vaatimukset Keskeisimmät vaatimukset on listattu alle. Yli 500 kw luokitetut vesisuihkuvetolaitteet tulee asentaa omaan vesitiiviiseen osastoonsa. Vetolaite tulee asentaa valmistajan ohjeistuksen mukaisesti. Ne kohdat, missä vetolaite kuormittaa veneen runkoa, tulee rungon levyn vahvuus olla 50 % suurempi kuin standardin mukaan laskettu paksuus. Pohjan levyn paksuus tulee kuitenkin olla vähintään 8 mm kyseisissä kohdissa. Vahvistetun pohjalevyn tulee yltää laajuudeltaan lähimpien rungon jäykisteiden yli. Pulttaus-asennuksissa tulee rungossa olevat kierteet olla soveltuvaa materiaalia rungon materiaalin kanssa. Hitsausten tulee läpäistä niille asetetut vaatimukset. Pulttien mitat ja niiden välistys tulee tarkastaa vetolaitevalmistajan kanssa. Niiden tulee myös olla venekäyttöön soveltuvaa materiaalia ja eristetty tarpeen vaatiessa. Rungon paksuuden kierretappien alla tulee olla vähintään 1,2 kertaa standardin määrittämän rungon paksuuden.\n40 40 Monimutkaisissa asennuksissa elementti-analyysia tulee käyttää standardissa esitettyjen laskutoimitusten sijaan. (Indian Register of Shipping 2011) Suunnittelukuormat Standardi määrittelee eri tapauksille laskettavat suunnittelukuormat ja ne ovat listattuna alla: Hätäjarrutus Suurin peruutusvoima 10 solmun vauhdissa Eteenpäin ajo Suurin ohjauskuorma Vetolaitteen massasta syntyvä kuorma määritellään standardin mukaan kertomalla sen paino dynaamisella kuormakertoimella. Vetolaite käyttäytyy ulokepalkin tavoin aluksen pituuskallistuessa Useasti toistuvat kuormat impellerin lavaniskuista (Indian Register of Shipping 2011) Sallittu jännitys Vetolaitetta ja sen imutunnelia tukevien rakenteiden sallittu jännitys voidaan määrittää alla olevien yhtälöiden mukaisesti. Normaalijännitystä kuvaa symboli σd ja leikkausjännitystä symboli τd. Yksiköt ovat N/mm 2. d=110/k d=50/k Symboli k on materiaalikohtainen kerroin ja sen määritelmä löytyy standardin kappaleesta 3. Eri teräslaadusta riippuen k:n arvo on 0,72-0,78. Alumiinille k-arvo lasketaan alla olevan kaavan mukaisesti.\n41 41 k=235/sy Missä, sy on pienin arvo seuraavista: 70 % materiaalin murtolujuudesta tai materiaalin myötöjännitys venymän arvolla 0,2 %. Lujitemuovirakenteille suurin sallittu kuorma joka voi kohdistua vetolaitteen ja imutunnelin tukirakenteisiin määritetään alla olevien kaavojen mukaisesti. Normaalijännitystä kuvaa symboli σd ja leikkausjännitystä symboli τd. Yksiköt ovat muotoa, N/mm 2. d=0,2 u d=0,2 u Missä, σu = levyrakenteen suurin vetolujuus N/mm 2 τu = levyrakenteen suurin leikkauslujuus N/mm 2 Ohjauksesta, peruuttamisesta ja ulokepalkkimaisesta taipumisesta johtuvien jännitysten sallitut rajat perustuvat materiaalien väsymiseen ja ne joudutaan määrittelemään sen mukaan (Indian Register of Shipping, 2011.) Väsymislujuutta käsitellään lisää kappaleessa 6.1 Väsymislujuus. 6 VENEEN RUNGON MITOITUS 6.1 Väsymislujuus Vesisuihkuvetolaitteellista venettä suunniteltaessa tulee rungon rakenteiden mitoitus pääsääntöisesti tehdä väsymislujuutta silmällä pitäen. Tämä johtuu vetolaitteen aiheuttamista, luonnoltaan toistuvista voimista, jotka vaikuttavat erityisesti kevyissä rakenteissa. Tätä varten on hyödyllistä määrittää kuormitusten keskiarvot, kuormitusten vaihtelut sekä voimien syklien tiheys. Alla on listattu esimerkkejä erilaisista toistuvista voimista. Kunkin voiman keskimääräinen taajuus on verrattavissa keskimääräiseen aluksen elinikään (Alexander 1996.)\n42 42 Impellerin lavan iskun kuormitus. Voimana ei erityisen mittava mutta sen toistuvuus on suuri. Syklejä on keskimäärin aluksen eliniän aikana. Korjaavat ohjausliikkeet. Voimana ei ole merkittävä, mutta korkea taajuus: sykliä. Suuret, ohjauksesta muodostuvat kuormat: Kevyet peruutuskuormat: Suuret peruutuskuormat: (Alexander 1996) Alumiini ja teräs omaavat materiaaleina hyvin erilaiset ominaisuudet väsymislujuuden näkökulmasta. Teräkselle tyypillistä on, että sillä on väsymisraja. Tämä tarkoittaa sitä, että kyseisen rajan alittavilla, kevyillä kuormilla teräs ei väsy, riippumatta syklien määrästä. Alla olevassa kuvaajassa (Kuvaaja 1) on esitetty erään alumiiniseoksen ja teräksen väsymislujuudet eri taajuuksilla. Kuten kuvaajasta huomataan, alumiinilla ei ole väsymisrajaa ja se voi menettää mekaaniset ominaisuutensa pienilläkin kuormilla taajuuden ollessa riittävän suuri (Kecsmar 2012.) Kuvaaja 1. Alumiinin ja teräksen väsymislujuudet eri taajuuksilla (Kecsmar, 2012) Alumiinin ja teräksen hitsaussaumoissa tulee välttää jännityksiä, jotta vältyttäisiin väsymisesta aiheutuvilta murtumilta. K. Alexander määrittää hitsaussauman esijännityk-\n43 43 sen maksimisuuruudeksi 1/5 sen vastaavan levyn sallitusta jännityksestä (Alexander 1996.) Tapauksissa, joissa ennustetaan syntyvän mahdollisia ongelmia väsymislujuuden suhteen, ovat suunnittelijan vaihtoehdot seuraavat. Pyritään minimoimaan hitsaussaumojen määrää alueella, tai järjestetään kattava saumojen laadunvalvonta (Alexander 1996.) Alumiini-laadusta riippuen sen väsymislujuus saattaa heikentyä entisestään jos se on jatkuvassa kosketuksessa suolaveden kanssa. Tästä syystä tulee alumiinisen rungon materiaaliksi valita niin sanottu merialumiini. Eri hitsaussaumojen ja levyjen väsymisasrvot suolaliuoksessa ja ilmassa on esitetty alla olevassa kuvassa. Kuvasta selviää, että kyseisen materiaalin väsymislujuus heikkenee selvästi sen ollessa kosketuksessa suolaisen liuoksen kanssa. Kuva 12. Alumiinin 5083, H111 hitsaussaumojen ja levyjen väsymislujuudet 3,5 prosenttisessa suolaliuoksessa ja ilmassa (Mutombo & du Toit 2011) 6.2 Rungon läpiviennit Rungon läpiviennit ovat erityisesti ongelma tai vähintäänkin rakennetta muuttava tekijä ydinainerakenteellisissa veneissä. Laminaattikuoren ja ydinaineen väliin ei saa joutua vettä, sillä se ajan mittaan heikentää rakenteen mekaanisia ominaisuuksia. Veden joutuminen rakenteisiin on erityisen haitallista puu-ydinaineille sekä joillekin solumuovisille ydinaineille, jotka mahdollistavat nesteen kulkeutumisen eteenpäin raken-\n44 44 teissa. Tästä syystä tässä osiossa paneudutaan tarkastelemaan ainoastaan ydinainerakenteellisen veneen läpivientejä ja siihen liittyviä rakenteellisia käytäntöjä Ydinainerakenne Dave Gerr on määrittänyt ns. hyvän käytännön ohjeen kerrosrakenteisten lujitemuoviveneiden rakentajille liittyen rungon läpivienteihin. Kaikki ne kohdat rungossa, joissa on läpivienti tai kiinnike, johon kohdistuu suuri kuorma, täytyy olla umpilaminaattia. Näihin tapauksiin Gerr luettelee muun muassa trimmitasot, peräsimet ja vetolenkit. Tapauskohtaisesti vetolaitteille, kuten vesisuihkut ja pintapotkurit, tulisi runkolaminaatissa olla vaneri tai vastaava luja ydinaine (Gerr 2000.) Myös riittävät mekaaniset ominaisuudet omaava umpilaminaatti sopii ns. sandwichrakenteisen veneen rungon läpi liitettävän vetolaitteen, kuten vesisuihkuvetolaitteen kiinnityksen reunukseksi. Tähän Gerrin sääntö on, että alueet, joihin ei kovan rasituksen vuoksi tule ydinainetta, tulee ympäröivä ydinaine viistää 30⁰ kulmassa (Gerr 2000). Kuva 13. Ydinaineen viistäminen umpilaminaattiin vaihdettaessa\n45 45 7 VETOLAITTEEN SPESIFIKAATIO 7.1 AJ 245 Paino = 95 kg Max teho = 235 kw Max kierrosluku 1/min = 4600 rpm Max veneen massa = 3500 kg (1 vetolaitteella varustettu liukuvene) Impellerin halkaisija = 245 mm Veden tilavuus putkessa =32 l Peruutusteho työntövoimasta = 60 % Paras teho-alue = solmua Paaluveto = max 800 kg 8 VETOLAITTEEN KIINNITYS VENEEN RUNKOON Sekavirtavesisuihkuvetolaitteita on tyypillisesti markkinoilla kahdella eri asennustavalla. Toisessa vetolaite on sijoitettu lähes kokonaan veneen sisään ja toisessa se on asennettu veneen perälautaan, niin että veneen sisään ei jää kuin osa imutunnelista. Suunnitellusta asennustavasta riippuen impellerin tarkistusluukku jää joko veneen ulko- tai sisäpuolelle. Insinöörityön tilaaja, Alamarin-Jet OY valmistaa pääsääntöisesti veneen peräpeiliin asennettavia vesisuihkuvetolaitteita. Poikkeuksena on malli AJ 245, jossa käytetty patentoitu combi-rakenne mahdollistaa molemmat asennustavat. Asennustapojen nimet ovat Short Tail ja Long Tail asennus. Tässä työssä puhutaan kuitenkin lyhyestä ja pitkästä asennuksesta. Kummankin asennustavan asennusosien mitat löytyvät liitteistä AJ 245 Lyhyt asennus Lyhyellä asennuksella tarkoitetaan asennusta, jossa vetolaite jää lähes kokonaan veneen sisälle. Kyseinen asennusmalli tarkoittaa myös tarkistusluukun sijaitsemista konehuoneen puolella. Tässä asennustavassa käytetään erillistä asennusrunkoa. Kuva 14 selventää lyhyttä asennustapaa, jossa vetolaite on kiinnitetty veneen runkoon erillisellä asennusosalla.\n46 46 Kuva 14. AJ-245 Lyhyt asennus. (Alamarin-Jet Oy) 8.2 AJ 245 Pitkä asennus Niin kuin alla olevasta kuvasta (Kuva 15) ilmenee, pitkässä asennuksessa vetolaite on asennettu veneen peräpeiliin, ja konehuoneen puolelle jää vain osa imutunnelista. Tarkistusluukku jää veneen ulkopuolelle ja tässä asennustavassa myös suutin on kauempana veneen peräpeilistä. Tämä ilmenee käännyttäessä suurempana käännökseen vaikuttavana momenttina, mutta myös suurempina jännityksinä veneen rungon ja vetolaitteen kiinnityksessä. Pitkän asennuksen yksi suurimmista eduista on se, että sijoittamalla vetolaite lähes kokonaan veneen rungon ulkopuolelle minimoidaan mahdolliset vuotoaukot ja näin veden pääsy rungon sisälle. Veneen sisälle jää myös enemmän tilaa muille asennuksille toisin kuin lyhyessä asennustavassa. Pitkässä asennuksessa tulee varmistaa vetolaitteen riittävän tukeva liitäntä, sillä siihen kohdistuu aallon iskuista kovemmat vertikaaliset voimat.\n47 47 Kuva 15. Pitkä asennus. (Alamarin-Jet Oy) 9 ESIMERKKIVENE Tässä osiossa määritetään alumiininen liukuvarunkoinen esimerkkivene, joka mitoitetaan ISO-standardin mukaisesti. Myöhemmin selvitetään elementtianalyysin avulla, miten vesisuihkuvetolaitteen aiheuttamat voimat välittyvät veneen runkoon ja mitkä rakenteiden alueet ovat kriittisiä. Vene mitoitetaan C-kategoriaan eli luokkaan rannikko. Esimerkkiveneeseen asennetaan AJ 245 vesisuihkuvetolaite kummallakin kappaleessa 8 vetolaitteen kiinnitys veneen runkoon esitetyllä asennustavalla. Vetolaitteessa on torvi-mallinen peruutuskauha. 9.1 Tehontarve ja hyötysuhde Esimerkkiveneen perustiedot ovat alla. Lastattu massa = 3500 kg mldc Painopisteen etäisyys peräpeilistä = 2,9 m LCG Painopisteen etäisyys kölistä = 0,6 m VCG Pohjan nousukulma = 22 β Rungon pituus = 8 m LH Rungon leveys = 2,5 m BH Vesilinjan pituus = 7 m LWL Vesilinjan leveys = 2,3 m BWL Roiskelistojen välinen etäisyys = 1,9 m Bc\n48 48 Vene on varustettu yhdellä moottorilla ja yhdellä vetolaitteella, joka tässä tapauksessa on Alamarin-Jetin AJ 245. Vetolaitteen tarkemmat spesifikaatiot löytyvät kappaleesta 7.1 AJ 245. Huomataan, että veneen lastattumassa vastaa vetolaitteen valmistajan ilmoittamaa suurinta sallittua veneen massaa. Työtä varten suoritettiin Alamarin-Jetin oma hyötysuhdelaskelma kyseiselle veneelle. Aluksen kulkuvastukseksi tuli 6 kn maksiminopeudella ja vetolaitteen hyötysuhteeksi saatiin 49 % vastaavalla koneteholla. Konetehon valintaan syvennytään enemmän kappaleessa 9.2 Moottorin valinta. Liitteessä 4 olevasta taulukosta nähdään, kuinka aluksen maksiminopeus määräytyy kulkuvastuksen ja vetolaitteen työntövoiman käyrien risteyskohdassa. Violetti käyrä kuvaa kulkuvastusta ja vihreä käyrä vetolaitteen nettotyöntövoimaa. Kyseisen veneen suurimmaksi nopeudeksi tällä koneteholla ja propulsiivisella hyötysuhteella määräytyi 31,5 solmua Hyötysuhteen ymmärtäminen Alamarin-Jetin tuottaman hyötysuhdelaskelman lisäksi työtä varten tehtiin rinnakkainen laskelma, jonka tarkoituksena oli oppia ymmärtämään vetolaitteen hyötysuhteeseen vaikuttavat tekijät. Tämä laskenta toteutettiin osittain käyttäen likiarvoja sekä tyypillisiä arvoja, eikä se vastaa AJ 245:n todellista hyötysuhdetta. Sellaiset arvot kuten suuttimen hyötysuhde, sisäänottoaukon hyötysuhde ja vanavesikerroin ovat laskussa tyypillisten arvojen perusteella arvioituja lukuja. Suuttimen häviökertoimelle annettiin arvo 0,02, sisäänoton häviökertoimelle 0,2 ja vanavesikertoimelle 0,02. Työnnönvähennykertoimena ja tilavuusvirran arvona käytettiin luvussa Virtauslaskenta määritettyjä arvoja. Laskelma suoritettiin samalle esimerkkiveneen rungolle ja se pohjautuu lehtori Terho Halmeen tekemästä Savitskyn menetelmä-taulukkolaskusta saatuun kulkuvastukseen. Savitskyn taulukkolaskenta löytyy liitteestä 9 ja vetolaitteen hyötysuhdelaskenta löytyy liitteestä 10. Hyötysuhdelaskelma perustuu pitkälti pumpun perusteoriaan, jota käsitellään enemmän kappaleessa 3.3 Hyötysuhde.\n49 49 Näillä veneen parametreilla Savitskyn menetelmä määrittää tarvittavaksi vetotehoksi 89 kw. Vetolaitteen teoreettiseksi hyötysuhteeksi saadaan laskettua 52 % 30 solmun nopeudessa, joten asennettavan tehon suuruudeksi tulee 172 kw, joka alittaa vetolaitteen valmistajan määrittämän maksimitehon 235 kw. Kulkuvastukseksi tulee 5770 N. Tämä vastaa noin 600 kg tarvittavaa työntövoimaa vetolaitteelta, jonka maksimiksi paaluvetotestissä valmistaja on määrittänyt 800 kg. Voidaan siis todeta vetolaitteen soveltuvan hyvin kyseiseen veneeseen. Tulee kuitenkin muistaa, että tämä laskenta käyttää osittain arvioituja arvoja ja tästä syystä se antaa hieman liian optimistisen arvion hyötysuhteesta Virtauslaskenta Työtä varten katsottiin tarpeelliseksi teettää kyseiselle vesisuihkuvetolaitteelle virtauslaskelma. Virtauslaskennan avulla päästään suhteellisen tarkkoihin tuloksiin massavirtauksesta sekä työnnönvähennyskertoimesta. Virtauslaskennan tulokset löytyvät liitteessä 20. Kuva 16. AJ 245 Virtauslaskenta Virtauslaskenta jakaa vetolaitteen impellerin siiviksi ja muiksi pinnoiksi ja esittää näissä vaikuttavat paine- ja kitkavoimat x-, y- ja z- komponentteina. Laskenta suoritettiin ns. Steady State ratkaisijalla, jolloin impellerin asento pysyy muuttumattomana. Laskenta tehtiin neljälle alukselle, joiden kulkunopeudet olivat 0 (paaluveto,), 11, 18 ja 25 m/s. Impellerin pyörimisnopeutena kaikille neljälle alukselle käytettiin esimerk-\n50 50 kiveneen moottorin maksimikierrosnopeutta /min ja vertailun vuoksi paaluvedossa myös /min. Laskuissa käytettiin samaa #10- impelleriä kuin esimerkkiveneen vetolaitteessa. Alla olevat kaaviot kuvaavat virtauslaskennasta saatuja tuloksia tilavuusvirran ja työnnönvähennyskertoimen suuruudesta kullekkin alukselle. Tilavuusvirta, Q Tilavuusvirta, Q [l/s] Aluksen nopeus, V s [m/s] tilavuusvirta Kuvaaja 2. Tilavuusvirta nopeuteen nähden 0,300 Työnnönvähennyskerroin, t Työnnönvähennyskerroin, t 0,250 0,200 0,150 0,100 0,050 0,000-0, Aluksen nopeus, Vs [m/s] Työnnönvähenny skerroin Kuvaaja 3. Työnnönvähennyskerroin nopeuteen nähden Kaaviosta nähdään tilavuusvirran olevan noin 385 litraa sekuntissa 15,4 m/s vauhdissa, joka vastaa esimerkkiveneen nopeutta eli 30 solmua. Sama nopeusarvo antaa työnnönvähennyskertoimeksi hyvin lähellä nollaa olevan luvun, 0,007.\n51 51 Kaaviosta huomataan myös, että jos esimerkkiveneen maksimivauhti olisi muutaman solmun hitaampi, mutta akselin kierrosluku pysyisi samana, tulisi sen työnnönvähennyskertoimeksi negatiivinen arvo. Tähän johtavia tekijöitä käsitellään enemmän luvussa Työnnönvähennyskerroin. Vastaavasti nopeammaksi suunnitellun veneen, jonka impellerin kierrosnopeus on sama, työnnönvähennyskerroin saattaa olla suhteessa jo paljon suurempi, sillä käyrä kääntyy nopeuden 17 m/s arvolla jyrkkään nousuun. Tämä työ ei ota huomioon vanavesikerrointa virtauslaskelmassa käytetyn nesteen virtausnopeuden määrittämisessä. Sen sijaan virtauksen nopeutena on käytetty alusten kulkunopeuksia. Tämä johtuu siitä, ettei vanavesikerrointa pystytä määrittämään riittävän tarkasti ilman käytännön kokeita. 9.2 Moottorin valinta Veneeseen valitaan moottoriksi Steyr Motors: in SE266E40, sillä se täyttää kaikki veneen tehontarpeeseen liittyvät kriteerit. Kone soveltuu hyvin käytettäväksi vesisuihkuvetolaitteen kanssa, sillä se antaa suurimman väännön korkeilla kierrosluvuilla, eli erillistä vaihdetta ei tarvita nostamaan impelleri-akselin kierroksia. Moottorin maksimikierrosluku on 4050 kierrosta minuutissa ja vetolaitteen impellerin vastaava mitoitettu maksimi on 4600 kierrosta minuutissa. Moottorin suorituskäyrä on liitteessä 1. Koneen kuivapaino on 340 kg ja maksimiteho on 190 kw. 9.3 Impellerin valinta Sopiva impelleri valitaan vertailemalla impellerikäyriä sekä moottorin tehokäyriä keskenään. Impelleriä valittaessa ei tule katsoa moottorivalmistajan tavallisesti tarjoamaa avopotkurikäyrää. Kummatkin käyrät ovat potenssifunktioita, mutta avopotkurikäyrä on tyypillisesti potenssiin 2,5 kun taas impellerikäyrä käyttää kolmatta potenssia. Impellerikäyrä on siis aluksi loivempi, mutta jyrkkenee kierrosten lähestyessä maksimia. Impellerikäyrät esimerkkiveneeseen on laskettu Alamarin-Jetin omalla ohjelmalla ja ne löytyvät liitteestä 3. Sopivimmaksi impelleriksi valikoitui vihreätä käyrää vastaava #10-3. Impellerikäyrän sekä moottorin tehokäyrän leikkauskohdan optimointia varten tiputettiin moottorin kierroksia 3900 kierrokseen maksimista 4050 kierroksesta mi-\n52 52 nuutissa. Tämä onnistuu hyvin kyseisellä moottorilla, sillä niin kuin liitteessä 1 olevasta tehokäyrästä huomataan, se tuottaa jo lähes maksimitehonsa tällä kierrosluvulla. 9.4 Rungon mitoitus ISO-standardin mukaan Runko mitoitetaan käyttäen ICOMIA: n julkaisemaa ja R. Loscomben kehittämää laskentaohjelmaa käyttäen. Laskentaohjelma perustuu ISO standardiin. Vaikka ohjelma kattaa myös ohjaamon ja kannen rakenteellisen mitoituksen, on tähän työhön katsottu tarpeelliseksi ottaa mukaan vain rungon pohja sekä laidat, sillä näihin osiin vetolaitteen voimat jakautuvat pääsääntöisesti. Enemmän tietoa kyseisestä standardista löytää kappaleesta 5.1 ISO-Standardi ja -6 missä tarkastellaan siinä käytettyä menetelmää. Runko mitoitetaan sallituilla minimimateriaalivahvuuksilla, mutta rungon nopeudeksi on sen lasketun maksimin, 31,5 solmun, sijaan asetettu arvoksi 35 solmua lisäämään hieman vaadittavia lujuusominaisuuksia. Rungon ja jäykisteiden materiaaliksi valitaan alumiini-magnesiumseos 5083, joka on yksi käytetyimmistä alumiineista veneteollisuudessa sen helpon hitsattavuuden sekä korroosionkeston johdosta (Key to Metals 2010). Kuva 17. Paneelien ja jäykisteiden mitat (ISO : ) Ohjelmasta saadut vaadittavat mitat löytyvät liitteestä 2. Yllä oleva kuva (Kuva 17) selventää jäykisteiden mitoituksessa käytettyjä symboleita.\n53 53 Ohjelmasta saatujen tulosten mukaan veneen pohja rakennetaan kokonaan 6 mm paksusta alumiinilevystä joka tuetaan pitkittäisillä lattatangoilla ja poikittaisilla L-profiileilla. Laidat tehdään 4 mm paksuisesta levystä joka taas tuetaan 50 5 lattatangoilla pitkittäin ja 80 6 lattatangoilla poikittain. Veneen peräpeilin paneelit ovat palteiden alapuolelta 6 mm vahvuisia ja palteiden yläpuolella vahvuus vastaa kylkien seinämävahvuutta. Peräpeilin pitkittäisjäykisteet vastaavat mitoitukseltaan pohjan pitkittäisjäykisteitä ja poikittaisjäykiste vastaa kyljen pitkittäisjäykistettä. Jäykisteissä käytetään 5083-H111 ja paneeleissa 5083-H32 alumiinia. 9.5 Vetolaitteen aiheuttamat voimat Seuraavissa kappaleissa määritetään vetolaitteen käytöstä syntyvät voimat ja momentit Työntövoimat Niin kuin liitteen 4. käyristä huomataan, vastaa vesisuihkuvetolaitteen nettotyöntövoima aluksen kulkuvastusta. Kappaleessa Työnnönvähennyskerroin käsitelty työnnönvähennyskerroin sisältyy nettotyöntövoimaan, joten se on todellisuudessa hieman kulkuvastusta suurempi. Sisäänoton liikemäärävuon vastus sekä bruttotyöntö ovat määritetty kappaleen Voimien laskeminen mukaan. Voimien suuruudet löytyvät liitteessä 11 olevasta laskentataulukosta Rungossa vaikuttavat voimat Veneen runkoon aiheutuvat voimat on määritelty kappaleen 4.1.1Voimien laskeminen, mukaan. Ensin määritetään kaikki voimat, jotka syntyvät vetolaitteesta. Sitten lasketaan momentit eteenpäin ajon, ohjauksen ja peruutuksen suhteen. Seuraavaksi momentit jaetaan vertikaalisiin ja poikittaissuuntaisiin peräpeiliin vaikuttaviin ja vertikaalisiin sekä poikittaissuuntaisiin veneen pohjaan vaikuttaviin voimiin. Laskentataulukko molempien asennusten aiheuttamista voimista tuloksineen löytyy liitteestä 11.\n54 54 Ohjauksesta syntyvät voimat on määritelty kappaleen Virhe. Viitteen lähdettä ei löytynyt., mukaan. Imutunnelissa kääntyvän virtauksen aiheuttama voima selitetään kappaleessa Nesteen virtauksesta aiheutuva momentti. 9.6 Väsymislujuus Alumiinisen vesisuihkuvetolaiteveneen väsymislujuutta käsitellään tarkemmin kappaleessa 6.1 Väsymislujuus. Tässä työssä käytetään kyseisessä kappaleessa esitettyjä syklimääriä eri veneen ohjausliikkeistä aiheutuville voimille selvittämään esimerkkiveneen rungon kestävyyttä väsymistä vastaan. 9.7 Sallitut jännitykset ja mekaaniset ominaisuudet Seuraavissa kappaleissa tarkastellaan veneen rungon sallittujen jännitysten arvoja kahden eri standardin näkökulmista. Näitä arvoja vertaillaan esimerkkiveneestä saatuihin elementtianalyysin jännityksiin Alumiinin mekaaniset ominaisuudet Taulukko Alumiinin mekaaniset ominaisuudet (Merenkulkulaitos 2009), (ISO ) Mekaaniset ominaisuudet, 5083, H111 alumiini (jäykisteet) Arvo Yksikkö σ U Murtolujuus 275 Mpa σ UW Murtolujuus hitsauksessa 275 Mpa σ Y Myötölujuus 125 Mpa σ YW Myötölujuus hitsauksessa 125 Mpa σ m Myötöjännitys 0,2 % venymällä (4 <= t <= 6.5 mm vahvuus) (Total Materia) 145 Mpa Mekaaniset ominaisuudet, 5083, H32 alumiini (paneelit) Arvo Yksikkö σ U Murtolujuus 305 Mpa σ UW Murtolujuus hitsauksessa 275 Mpa σ Y Myötölujuus 215 Mpa σ YW Myötölujuus hitsauksessa 125 Mpa σ m Myötöjännitys 0,2 % venymällä (2.9 < t <= 12 mm vahvuus) (Total Materia) 215 Mpa\n55 55 Yllä olevassa taulukossa on listattu 5083, H111 ja H32 alumiiniseosten mekaaniset ominaisuudet. H111 seosta on käytetty esimerkkiveneen jäykisteissä ja H32 seosta pohjan ja kylkien paneeleissa ISO ja Merenkulkulaitoksen ammattivene-ohjeisto Merenkulkulaitoksen ammattivene-ohjeisto pohjautuu pitkälti samaan ISO standardiin, minkä ohjeistusta noudattaen esimerkkivene on suunniteltu. Ammattivene-ohjeisto asettaa alumiiniveneen jäykisteille ja paneeleille myös samat sallitut jännitykset kuin ISO standardi. Sallitut jännitykset löytyvät alla olevasta taulukosta. Taulukko 3. Sallitut jännitykset 5083 alumiinille ISO mukaan Sallitut jännitykset, 5083, H111 (jäykisteet) ja H32 (paneelit) alumiini, ISO :2008 Osa Sallittu jännitys Arvo Yksikkö Paneelit σ d=0,6 σ UW tai 0,9 σ YW (pienempi 112,5 Mpa näistä) Jäykisteet, normaali σ d=0,7 σ YW 87,5 Mpa Jäykisteet, leikkaus τ d=0,4 σ YW 50 Mpa Missä, σd = Suurin sallittu normaalijännitys Mpa τd = suurin sallittu leikkausjännitys Mpa Suurimmaksi varmuusluvuksi tulee 2,5 jäykisteen hitsaussauman leikkauslujuudelle Indian Register of Shipping, IRCLASS Kappaleeseen 5.2 Indian Register of Shipping viitaten, tulee jäykisteiden K-arvoksi, IRCLASS standardin mukaan 1,62, koska myötöraja 0,2 % venymällä on 5083 H111 alumiinilla pienempi kuin 0,7 sen murtolujuus. Pohjan ja kylkien paneeleiden K- arvoksi tulee 1,1, 0,7 sen murtolujuuden ollessa pienempi arvo kuin myötörajan 0,2 % venymällä. Indian Register of Shipping:in standardin mukaiset sallitut jännitykset vesisuihkuvetolaitteelliselle veneen rungolle löytyvät alla olevasta taulukosta.\n56 Taulukko 4. Sallitut jännitykset 5083 alumiinille IRCLASS:n mukaan Sallitut jännitykset, 5083, H111 (jäykisteet) ja H32 (paneelit) alumiini, IRCLASS Osa Sallittu jännitys Arvo Yksikkö Paneelit σ d=110/k paneeli 100 Mpa Jäykisteet, normaali σ d=110/k jäykiste 68 Mpa Jäykisteet, leikkaus τ d=50/k jäykiste 31 Mpa Yhteenveto Edeltävissä kappaleissa on esitetty kahden eri standardin asettamat sallitut jännitykset. Huomataan, että IRCLASS standardi asettaa materiaalille alhaisemmat sallitut jännitykset kun ISO standardi. Toisaalta tulee myös muistaa, että IRCLASS:n ohjeistukseen kuuluu, että vesisuihkuvetolaitetta ympäröivän rungon paneelin vahvuuden tulee olla 1,5 kertainen mitoitettuun paksuuteen nähden tai vähintään 8 mm paksu. Tätä asiaa käsitellään tarkemmin kappaleessa Keskeisimmät, asennukseen liittyvät vaatimukset. Koska esimerkkivene on suunniteltu ISO standardin mukaan, eikä IRCLASS:n mukaan, eivät sallitut jännitysarvot ole täysin vertailukelpoisia. Kuitenkin veneen rungon elementtianalyysiin perustuvia jännityksiä vertaillaan kummankin standardin vaatimuksiin ja selvitetään sen kelpoisuus näillä parametreilla. 9.8 Elementtimenetelmä Työtä varten on mallinnettu ISO standardin mukainen veneen runko johon on tehty sopiva aukko vesisuihkuvetolaitteen asennusosalle. Tälle mallille on ajettu yksinkertainen elementtianalyysi, jonka havainnollistaa kuinka voimat jakautuvat veneen runkoon. Mallin materiaaliset ominaisuudet on asetettu samoiksi kuin 5083-H111 alumiinin, jotka on esitetty kappaleessa Alumiinin mekaaniset ominaisuudet. Analyysi on suoritettu käyttäen SolidWorks Simulation ohjelmaa ja von Mises:in menetelmää. Elementtianalyysi suoritetaan kummallekin vetolaitteen asennustavalle hätäjarrutuksessa ja täydessä ohjauskulmassa. Tuloksia vertaillaan keskenään, sekä kappaleissa 9.6 Väsymislujuus että, 9.7 Sallitut jännitykset ja mekaaniset ominaisuudet asetettuihin vaatimuksiin.\n57 57 Elementtimenetelmän tulokset löytyvät liitteistä Von Mises:in jännitystä ilmaisevat kuvat kyseisissä liitteissä ovat samassa mittasuhteessa ja vertailukelpoisia keskenään Elementtimenetelmän perusteet Tässä osiossa käydään elementtimenetelmän periaate lyhyesti läpi. Elementtimenetelmä on lujuusoppiin perustuva tietokonepohjainen ratkaisumalli, jolla voidaan selvittää rakenteen siirtymätilakenttä, muodonmuutostilakenttä ja jännitystilakenttä. Koska lujuusopin yhtälöillä voidaan ratkaista vain yksinkertaisen geometrian omaavia kappaleita, jaetaan elementtimenetelmässä kappale useaan yksinkertaisemman geometrian omaavaan äärelliseen osaan. Tämä muodostaa elementtiverkon, jossa elementit ovat kiinni toisissaan solmuilla. Elementtejä voi olla erimuotoisia, mutta tyypillisimmin solidirakenteissa käytetään joko neli-, viisi- tai kuusitahokkaita (Lähteenmäki 2006.) Tässä työssä tarkastellaan lähinnä kappaleen jännitystilakenttää Kiinnitys Kyseisessä elementtimenetelmässä kappaleelle asetetaan kiinnityspiste. Tässä työssä kiinnityspisteeksi on valittu poikittaissuuntainen jäykistekaari läheltä veneen keskilaivaa. Alla olevassa kuvassa veneen kiinnitys on merkitty sinisin nuolin. Kuva 18. Rungon kiinnitys\n58 Voimat Voimat on asetettu vaikuttamaan eri ohjaustilanteissa eri kohtiin veneen runkoa kappaleen 4 Voimien jakautuminen veneen runkoon mukaan. Hätäpysäytyksessä peräpeiliin ja imutunnelin asennusympäristöön kohdistuu vertikaaliset voimat. Ohjaustilanteessa peräpeiliin ja imutunnelin asennusympäristöön kohdistuu sivuttaiset voimat. Voimat on laskettu luvun Voimien laskeminen mukaan, perustuen liitteessä 4 määritettyyn kulkuvastukseen ja liitteen 20 virtauslaskelman perusteella määritettyyn tilavuusvirtaan. Laskentataulukko tuloksineen löytyy liitteestä 11. Alla olevissa kuvissa on sinisillä nuolilla kuvattu hätäpysäytystilanteessa veneen runkoon vaikuttavat voimat. Kuva 19. Hätäpysäytyksen voimat, voima veneen pohjassa Kuva 20. Hätäpysäytyksen voimat, voima veneen peräpeilissä\n59 Elementtiverkko Kaikissa tämän työn elementtianalyyseissä käytetään samaa keskilaivan keulanpuolelta katkaistua veneen runkoa. Vertailukelpoisten tulosten saamiseksi käytetään kaikissa analyyseissä samaa verkotusta, jonka tiedot löytyvät oheisesta taulukosta. Taulukko 5. Verkotuksen tiedot Verkotus tyyppi Solidi-verkko Verkotus tapa: Oletus Elementin koko mm Toleranssi mm Verkon tiheys Korkea Solmujen määrä Elementtien määrä Ohessa oleva kuva havainnollistaa kyseessä olevan veneen rungonosan elementtiverkkoa. Kuva 21. Veneen rungon elementtiverkko\n60 Tulokset Von Misesin elementtianalyysi osoittaa, että kummassakin ohjaustilanteessa, jotka ovat hätäpysäytys ja kääntyminen, runkoon kohdistuvat jännitykset ovat pienempiä kuin materiaalin omat jännitysrajat. Suurimman paikallisen jännityksen, 92 Mpa, aiheutti pitkän asennustavan hätäpysäytys. Lyhyt taulukko tuloksista on koottu alle, mutta kattavammat tulokset löytyvät liitteistä Taulukko 6. Suurimmat paikalliset jännitykset Pitkä asennus Jännitys max Yksikkö Hätäpysäytys 92 Mpa Ohjaus 78,5 Mpa Lyhyt asennus Hätäpysäytys 58 Mpa Ohjaus 42,5 Mpa 10 YHTEENVETO Elementtimenetelmästä saatuja tuloksia tulee käsitellä suuntaa-antavina, sillä niihin ei ole otettu huomioon vetolaitteen asennusosaa, joka vahvistaa tietyn verran vetolaitteen asennuksen ympäristöä veneen rungossa. Tulee myös huomioida, että koska kappaleelle asetettiin elementtimenetelmässä kiinnityskohta, ovat rungossa esiintyvät jännitykset todellisuudessa pienempiä. Tämä johtuu siitä että todellisessa tilanteessa vene ei ole missään kiinni vaan kelluu vedessä. Elementtimenetelmällä saaduista tuloksista huomataan, että pitkällä ja lyhyellä asennustavalla on merkittävä ero veneen runkoon syntyvien jännitysten kannalta Sallitut jännitykset Vaikka työssä käytettiin yksinkertaista elementtianalyysimenetelmää, olivat sen tulokset riittävän tarkkoja havainnollistamaan karkeasti, mitä tapahtuu vesisuihkuvetolaitteellisen veneen rungossa hätäpysäytyksessä ja ohjauksen ääriasennossa. Elementtianalyysillä saadut maksimijännitykset menivät pääsääntöisesti yli ISO- standardin mukaan määritetyn pienimmän sallitun leikkausjännityksen. Pienin sallittu leikkausjännitys oli jäykisteen hitsaussaumalla, jonka arvoksi saatiin 50 Mpa. Vastaava sallittu jännitys IRCLASS standardin mukaan on vain 30 Mpa.\n61 61 Tämä tulee erityisesti ottaa huomioon veneen runkoa suunniteltaessa, sillä maksimijännitykset olivat tulosten perusteella aina lähellä peräpeilin jäykisteitä. Sallitut standardikohtaiset jännitykset löytyvät luvuista ISO ja Merenkulkulaitoksen ammattivene-ohjeisto ja Indian Register of Shipping, IRCLASS. Minkään elementtianalyysin suurin paikallinen jännitys ei kuitenkaan mennyt materiaalin omien mekaanisten ominaisuuksien yli. Kyseisen materiaalin mekaaniset ominaisuudet on lueteltu luvussa Alumiinin mekaaniset ominaisuudet. K. Alexanderin työssään Waterjet to Hull Load Transfer esittämä ratkaisu, jossa vetolaite tuetaan poikittaisilla tuilla veneen rungon pitkittäisjäykisteisiin, jakaisi varmasti pysäytys- ja ohjaustilanteissa syntyviä suuria jännityksiä tasaisemmin. Myös kappaleessa 5.2 Indian Register of Shipping esitettyä paksumman paneelin käyttöä vetolaitteen ympäristössä on syytä harkita erityisesti pohjan ja peräpeilin alueilla Väsymislujuus Vertailtaessa elementtianalyysistä saatuja jännityksiä kappaleessa 6.1 Väsymislujuus esitettyihin syklimääriin, voidaan muodostaa taulukko, jossa on kullekin ohjausliikkeelle määritelty suurin jännitys ja toistuvuus keskimääräisen aluksen eliniän aikana. Kevyiden ohjaus- ja peruutusliikkeiden aiheuttamien jännitysten suuruudeksi on arvioitu 30 % taulukossa (Taulukko 6) esitetyistä maksimiarvoista. Alla oleva taulukko käsittelee vain pitkässä asennuksessa syntyviä jännityksiä, sillä tulosten perusteella ne ovat huomattavasti suurempia kuin lyhyessä asennuksessa syntyvät jännitykset. Taulukko 7. Pitkän asennuksen ohjauksen paikalliset jännitykset ja taajuudet Kuorma Jännitys (Mpa) Taajuus Suuret peruutuskuormat 92 10*10^3 Kevyet peruutuskuormat 27,6 10*10^5 Suuret ohjausliikkeet 78,5 10*10^5 Kevyet ohjausliikkeet 23,6 10*10^7 Vertaillaan näitä jännityksiä ja syklejä kuvassa Kuva 12. Alumiinin 5083, H111 hitsaussaumojen ja levyjen väsymislujuudet 3,5 prosenttisessa suolaliuoksessa ja ilmassa Kuva 12) esitettyyn jännitys-kuormanvaihtopiirrokseen. Vertailun tuloksena huomataan, että suuret peruutuskuormat ja suuret ohjausliikkeet väsyttävät kummatkin suolaliuoksen kanssa kosketuksessa olevan 5083 H111 alumiinin hitsaussaumaa. Suurten ohjausliikkeiden aiheuttama jännitys menee myös hyvin lähelle kyseisen alumiinin le-\n62 62 vymateriaalille asetettua väsymispistettä suolaliuksessa, vastaavalla syklimäärällä. Kevyet ohjausliikkeet ja peruutuskuormat eivät tässä tapauksessa, suurista syklimääristään huolimatta, väsytä alumiinia keskimääräisen veneen eliniän pituisella aikajaksolla. Elementtimenetelmästä saatujen tulosten perusteella vesisuihkuvetolaitteen voimat tulee ottaa tarkasti huomioon erityisesti väsymislujuuden kannalta veneen rungon suunnittelussa. Etenkin tulee olla tarkkaavainen peräpeilin alueella, sillä elementtianalyysi osoitti suurimman jännityksen kohdaksi aina asennusosan yläreunan jäykisteen sauman peräpeilissä. Tätä havaintoa puoltaa myös Kecsmar tekstissään Fabrication and Fatigue Failure in Aluminium. Kecsmarin tekstin mukaan vesisuihkuvetolaitteellisilla alumiiniveneillä on havaittu paljon kyseisen kaltaisia ongelmia. (Kecsmar, 2012) Tämänkaltaisessa tilanteessa voidaan ratkaisuksi esittää luvussa 6.1 Väsymislujuus mainittuja menettelytapoja: hitsaussaumojen tarkkaa laadunvalvontaa tai mahdollisuutta luopua ongelma-alueella sijaitsevista hitsaussaumoista Jatkotutkimus Työ käsittelee vesisuihkuvetolaitteen aiheuttamia voimia täysin teoreettisesta näkökulmasta. Tämä tutkimistapa mahdollistaa syntyvien voimien ymmärtämisen ja antaa suuntaa syntyvien voimien suuruudesta eri tilanteissa. Hyödyllistä olisi kuitenkin myös tutkiä näiden voimien toteutumista käytännössä.\n63 63 VTT on tehnyt tutkimuksen yhdessä eri venevalmistajien kanssa perämoottorin synnyttämistä voimista veneen perälaudassa. Projektissa mitattiin mittaussauvoilla erikokoisten ulkoperämoottoreiden aiheuttamia voimia x-, y- ja z- akselilla. Mittaussauvat sijoitettiin vetolaitteen ja perälaudan väliseen kiinnitykseen niin, että kaikki vetolaitteesta syntyvät voimat kulkivat niiden kautta (VTT 2009.) Samantapaista menetelmää voisi soveltaa vesisuihkuvetolaitteesta syntyvien voimien mittaamiseen. Kuva 22. Vetolaitteen kiinnityskohtaan sijoitetut mittaussauvat (VTT 2009)\n64 64 Lähdeluettelo Alamarin-Jet Alamarin-Jet Oy. [Internet] Saatavilla: [Viitattu ]. Alexander, K Waterjet to Hull Load Transfer, s.l.: Naval Engineers Journal. Allison, J Marine Waterjet Propulsion, s.276: SNAME. Barkley, G Resistance & Propulsion. s.l.:southampton Solent University. Bulten, N.W.H Numerical Analysis of a Waterjet Propulsion System. [Opinnäytetyö]. Eindhoven: Printservice Technische Universiteit Eindhoven. Carlton, J Marine Propellers and Propulsion. s.l.:butterworth-heinmann. Coop, H. G Investigation of Hull-Waterjet Interaction Effects. Christchurch: s.n. de Cock, J. ym Wärtsilä waterjets offer powerful. Wärtsilä Technical Journal, Numero 2/2011, s. 42. Engineers Edge Engineers Edge. [Internet] Saatavilla: [Viitattu ]. Gerr, D Boat Strenght: for builders, designers and owners: International Marine. H.W.Dickinson A Short History of Steam Engine. Michigan, University of Michigan. F. Cass. Hamilton Jet Waterjet to Hull Load Transfer. Jet Torque, Vuosikerta 6 Hamilton Jet HJ 402 Manual: Hamilton Jet\n65 65 Indian Register of Shipping, Rules and Regulation for the Construction and Classification of High Speed Crafts and Light Crafts: Indian Register of Shipping. ISO : Veneet. Rungon rakenne. Mitoitus. Osa 5: Yksirunkoisten veneiden mitoituspaineet, mitoitusjännitykset, mitoituksen määrittely: ISO copyright office. ISO : Small craft - Hull construction and scantlings - Part 6: Structural arrangements and de-tails (ISO :2008): ISO copyright office. ISO ISO (2014), Wrought aluminium and aluminium alloys - Sheets, strips and plates - Part 2: Mechanical properties: ISO Copyrigh Office. Kecsmar, J Fabrication and Fatigue Failure in Aluminium. Professional BoatBuilder, Vuosikerta kesä-heinäkuu, sivut Key to Metals Key to Metals; Marine Applications of Aluminum Alloys: Part One. [Internet] Saatavilla: [Viitattu ]. Laine, S Katsaus virtauslaskennan kehitykseen. Helsinki, Lappeenrannan teknillinen yliopisto. Lähteenmäki, M Elementtimenetelmän perusteet, sessio 01: Johdanto. Elementtiverkko. Solmusuureet. [Internet] Saatavilla: [Viitattu ]. Merenkulkulaitos Merenkulkulaitoksen ammattiveneohjeisto [Internet] Saatavilla: [Viitattu ]. Mutombo, K. & du Toit, M Corrosion Fatigue Behaviour of Aluminium H111 Welded Using Gas Metal Arc Welding Method, Etelä-Afrikka, University of Pretoria. InTech Europe.\n66 Pohjamo, T Sovellettu hydrodynamiikka. Vammala: Suomen rakennusinsinöörien liitto RIL r.y. 66 Rolls Royce. ei pvm Rolls Royce Waterjets. [Internet] Saatavilla: Royce/documents/customers/marine/waterjets.pdf [Viitattu ]. Steyr-Motors. ei pvm. SE266E40 Power Curve. [Internet] Saatavilla: [Viitattu ]. Terwisga, T. C. v Waterjet-Hull Interaction, Wageningen: Grafisch Bedrijf Ponsen & Looijen BV. Total Materia. ei pvm. Key to Metals [Internet] Saatavilla: [Viitattu ].\n67 Liitteet Steyr-Motors SE266E40 Suorituskäyrä Liite 1 1 Liite 1 (Steyr-Motors, -)\n68 2 Rungon Mitoitus ISO Liite 2 Rungon mitat\n69 3 Materiaalilista MATERIALS LIST Hull plating material 5083-Al,Mg 4,5, Mn 0,7(H32) 5052-Al,Mg 2,5(H34) 5154A-Al,Mg 3,5(H24) Yield Strength (welded) 125 MPa 65 MPa 85 MPa 5083-Al,Mg 4,5, Mn 0,7(O/H111) 6082-Al,Si 1,Mg,Mn(T5,T6) 6061-Al,Mg,Si,Cu(T5,T6) STIFFENER GEOMETRY Hull framing material Yield Strength (welded) 125 MPa 115 MPa 115 MPa Flat bar Equal Unequal Fabricated Angle Angle Tee Stiffener type Geometry definition Stiffener code Area (cm 2 ) Z NA (cm) I base (cm 4 ) A WEB (cm 2 ) t WEB MIN Flat bar FB depth 40,00 mm FB thk 4,00 mm 40 x 4 FB 1,60 2,00 8,53 1,60 3,33 mm Flat bar FB depth 50,00 mm FB thk 5,00 mm 50 x 5 FB 2,50 2,50 20,83 2,50 4,17 mm Flat bar FB depth 80,00 mm FB thk 6,00 mm 80 x 6 FB 4,80 4,00 102,40 4,80 6,67 mm Flat bar FB depth 100,00 mm FB thk 8,00 mm 100 x 8 FB 8,00 5,00 266,67 8,00 8,33 mm Equal angle Total depth 40,00 mm AB thk 4,00 mm 40 x 40 x 4 EA 3,04 2,85 29,35 1,44 0,90 mm Equal angle Total depth 50,00 mm AB thk 5,00 mm 50 x 50 x 5 EA 4,75 3,57 71,65 2,25 1,13 mm Equal angle Total depth 65,00 mm AB thk 6,00 mm 65 x 65 x 6 EA 7,44 4,65 191,11 3,54 1,48 mm Unequal angle Total depth 75,00 mm AB thk 6,00 mm Flange width 50,00 mm 75 x 50 x 6 UEA 7,14 5,03 221,31 4,14 1,73 mm Unequal angle Total depth 100,00 mm AB thk 8,00 mm Flange width 50,00 mm 100 x 50 x 8 UEA 11,36 6,36 576,50 7,36 2,30 mm Unequal angle Total depth 125,00 mm AB thk 8,00 mm Flange width 65,00 mm 125 x 65 x 8 UEA 14,56 8, ,71 9,36 2,93 mm Fabricated Tee T web depth 100,00 mm T web thk 6,00 mm Flange width 40,00 mm T flange thk 8,00 mm 100 x 6 (w) 40 x 8 (f) T 9,20 6,88 546,28 6,00 2,50 mm Fabricated Tee T web depth 150,00 mm T web thk 6,00 mm Flange width 60,00 mm T flange thk 8,00 mm 150 x 6 (w) 60 x 8 (f) T 13,80 10, ,62 9,00 3,75 mm Fabricated Tee T web depth 200,00 mm T web thk 8,00 mm Flange width 80,00 mm T flange thk 10,00 mm 200 x 8 (w) 80 x 10 (f) T 24,00 13, ,00 16,00 5,00 mm\n70 Pohjan mitat 4\n71 Pohjan paneelit 5\n72 Pohjan pitkittäisetjäykisteet 1-3 6\n73 Pohjan poikittaiset jäykisteet 4-6 7\n74 Laidan mitat 8\n75 Laidan paneelit 9\n76 Laidan pitkittäisetjäykisteet\n77 Laiden poikittaisetjäykisteet\n78 12 Alamarin-Jet impellerikäyrät Liite 3\n79 Alamarin-Jet teholaskelmat Liite 4 13\n80 14 Perusvoimakaavio Liite 5\n81 15 Kääntymisen voimakaavio Liite 6\n82 16 Peruutuksen voimakaavio Liite 7\n83 17 Asennusosat Liite 8 (yksiköt millimetreissä)\n84 18 Savitskyn menetelmä Liite 9 Liukuveneen resistanssi ja teho Vene: Testi Kuormitetun veneen massa m 3500 kg Painopisteen etäisyys peräpeilistä LCG 2,900 m Painopisteen korkeus kölilinjasta VCG 0,600 m Palteiden (roiskelistojen) välinen leveys B 1,900 m Potkuriakselin kulma kölilinjasta 0 Pohjan nousukulma 22 Potkuriakselin ja painopisteen etäisyys f 1,000 m Nopeus V 15,4 m/s 29,9 solmua Suhteellinen nopeus CV 3,567 Nostekerroin nousukulmalla CL 0,0802 Nostekerroin levylle CL0 0,1207 0,000 Trimmikulma 4,0 o 5,0 o 5,13 o Märkä pituus-leveys suhde 2,86 0,000 2,15 0,000 Märkäpituus keskimäärin Lm 5,425 m 4,091 m Rungon Reynoldsin luku Rn 8,354E+07 6,300E+07 Rungon kitkakerroin CF 2,139E-03 2,230E-03 Roiskelisä märkäpituus-leveyssuhteeseen 0,401 0,306 Kitkavastus Rf N N Kitkavastusvoiman varsi ff 0,008 m Peräsimen pituus (virtaussuunnassa) Cr 0,000 m Peräsimen paksuus tr 0,000 m Peräsimen syväys Dr 0,000 m Akselikannakkeen pituus (virtaussuuntaan) Cb 0,500 m Akselikannakkeen paksuus tb 0,100 m Akselikannakkeen syväys Db 0,500 m Akselin pituus vedessä ls 0,000 m Akselin halkaisija ds 0,000 m Potkurien/peräsimien määrä np 1 kpl Peräsimen kitkavastuskerroin Cfr 0,00000 Peräsimen kitkavastus Rfr 0 N Akselikannakkeen kitkavastuskerroin Cfb 0,00314 Akselikannakkeen kitkavastus Rfb 279 N Akselin kitkavastuskerroin Cfs 0,00000 Akselin kitkavastus Rfs 0 N Lisukkeiden kitkavastus yhteensä Ra 279 N Lisukkeiden kitkavastusvoiman varsi fa 0,05 m Painekeskus peräpeilistä Lcp 3,553 m 2,823 m Painekeskuksen varsi e -0,653 m 0,077 m N\n85 19 Veneen painon momentti Mh Nm -366 Nm Kitkavastuksen momentti Mf Nm Nm Lisukkeiden kitkavastuksen momentti Ma -265 Nm -265 Nm Keulaa alas painava momentti Mb Nm Nm Kulkuvastus lasketulla trimmillä R 5770 N Vetoteho lasketulla trimmillä PE 89 kw\n86 20 Propulsiivisen hyötysuhteen ymmärtäminen Liite 10 Propulsiohyötysuhde Syöttöarvot arvio Nopeudet Nesteen tiheys ρ Merivesi 1025 Aluksen nopeus VShip 15,4 m/s Suuttimen halkaisija Dsuutin 0,17 m Virtauksen nopeus sisäänotossa Vin 15,1 m/s Suuttimen ala Aout 0,035 m 2 Keskimääräinen virtausnopeus suuttimessa VOut 29,82 m/s Impelleriä edeltävä halkaisija Dsisään 0,21 m Sisääntulon ala Ain 0,035 m 2 Työnnöt Impellerin halkaisija D 0,245 m Bruttotyöntövoima Tg N Suuttimen korkeus vesilinjasta hj 0 m Nettotyöntövoima Tn 5811 N Impellerin pyörimisnopeus Ω 3900 rpm Kulkuvastus (Savitsky) R 5770 N 408 rad/s Sisäänoton liikemäärävuon vastus Td 6077 N Suuttimen häviökerroin Φ 0,02 Sisäänoton häviökerroin ε 0,2 Työnnönvähennyskerroin t 0,007 Kertoimet Vanavesikerroin w 0,02 Sisäänoton nopeuskerroin IVR 1,02 Arvioitu vääntö Tq 420 Nm Vesisuihkun nopeuskerroin μ 0,5 Pumpun nostokorkeuskerroin ѱ 0,036 Pumpun hyötysuhde ηpump 0,83 Virtaukset Massavirta m 395 kg/s Tilavuusvirta Q 0,385 m 3 /s Pumpun parametrit Pumpun tarvittava hydrostaattinen nostokorkeus H 36,9 m Pumpun tarkka nopeus nω 3,1 Propulsiivinen hyötysuhde ηd 0,5230\n87 Veneen runkoon välittyvät voimat Liite AJ 245 Lyhyt asennus Vetolaitteen mitat ja etäisyydet Keskikohdan korkeus veneen pohjasta H 0,203 m Keskimääräinen sisäänottoaukon syväys h 0,060 m Etäisyys peräpeilistä ohjaussuuttimeen Ds 0,325 m Etäisyys peräpeilistä imuaukkoon Dw 0,337 m Etäisyys peräpeilistä peruutuskauhaan Dr 0,551 m Imutunnelin taitekulman 1 etäisyys peräpeilistä Db1 0,764 m Imutunnelin taitekulman 2 etäisyys peräpeilistä Db2 0,100 m Imutunnelin taitekulman 1 korkeus kölistä Hb1 0,180 m Imutunnelin taitekulman 2 korkeus kölistä Hb2 0,323 m Vetolaitteen virtauskulma a 4 Ohjaussuuttimen max kulma b 25 Peruutuskauhan suuntima alas c 25 Imutunnelin kaarrekulma 1 ϕ1 23 Imutunnelin kaarrekulma 2 ϕ2 21 Kanavan poikkipinta-ala d 0,17 m Nesteen virtausnopeus Vin 14,2 m/s Vetolaitteen aiheuttamat voimat Kulkuvastus (Alamarin-Jet:in laskelma) R 6000 N Työnnönvähennyskerroin (arvio) t 0,007 Tilavuusvirta (CFD) Q 0,385 m3/s Bruttotyöntö Tg N Vertikaalinen komponentti (peruutuksesta) Tv 845 N Sisäänoton liikemäärävuon vastus Td 6077 N Nettotyöntö Tn 6042 N Ohjauksesta aiheutuva sivuttainen voima Ts 5122 N Peruutusvoima Tr 7272 N Peruutusvoiman vertikaalinen komponentti Tv 3391 N Vääntövoima T 420 Nm Keskihakuvoima kaarrekulmassa 1 Fps 0 N Keskihakuvoima kaarrekulmassa 2 Fpc 1702 N Keskihakuvoiman horisontaalinen komponentti t1 Fpsx 0 N Keskihakuvoiman vertikaalinen komponentti t1 Fpsy 0 N Keskihakuvoiman horisontaalinen komponentti t2 Fpcx 368 N Keskihakuvoiman vertikaalinen komponentti t2 Fpcy 1662 N Peräaallon noste ΦMvy 543 N Reaktiovoimat veneen rungossa Vertikaalinen momentti M 3108 Nm Ohjausmomentti Ms 1665 Nm Aksiaalinen kuorma veneen pohjassa, eteenpäin F 6000 N Aksiaalinen kuorma veneen pohjassa, peruutus F N Vertikaalinen kuorma peräpeilissä Lv N Sivuttainen voima peräpeilissä Ls N Vertikaalinen voima veneen pohjassa Wv 9221 N Sivuttainen voima veneen pohjassa Ws 4940 N\n88 22 AJ 245 Pitkä asennus Vetolaitteen mitat ja etäisyydet Keskikohdan korkeus veneen pohjasta H 0,230 m Keskimääräinen sisäänvirtauksen syväys h 0,060 m Etäisyys peräpeilistä ohjaussuuttimen laakeriin Ds 0,674 m Etäisyys peräpeilistä imuaukkoon Dw 0,270 m Etäisyys peräpeilistä peruutuskauhaan Dr 0,914 m Imutunnelin taitekulman 1 etäisyys peräpeilistä Db1 0,400 m Imutunnelin taitekulman 2 etäisyys peräpeilistä Db2 0,236 m Imutunnelin taitekulman 1 korkeus kölistä Hb1 0,180 m Imutunnelin taitekulman 2 korkeus kölistä Hb2 0,323 m Vetolaitteen virtauskulma a 4 Ohjaussuuttimen max kulma b 25 Peruutuskauhan suuntima alas c 25 Imutunnelin kaarrekulma 1 ϕ1 23 Imutunnelin kaarrekulma 2 ϕ2 21 Kanavan poikkipinta-ala d 0,17 m Nesteen virtausnopeus Vin 14,2 m/s Vetolaitteen aiheuttamat voimat Kulkuvastus (Alamarin-Jet:in laskelma) R 6000 N Työnnönvähennyskerroin (arvio) t 0,007 Tilavuusvirta (CFD) Q 0,385 m3/s Bruttotyöntö Tg N Vertikaalinen komponentti (peruutuksesta) Tv 845 N Sisäänoton liikemäärävuon vastus Td 6077 N Nettotyöntö Tn 6042 N Ohjauksesta aiheutuva sivuttainen voima Ts 5122 N Peruutusvoima Tr 7272 N Peruutusvoiman vertikaalinen komponentti Tv 3391 N Vääntövoima T 420 Nm Keskihakuvoima kaarrekulmassa 1 Fps 0 N Keskihakuvoima kaarrekulmassa 2 Fpc 1702 N Keskihakuvoiman horisontaalinen komponentti t1 Fpsx 0 N Keskihakuvoiman vertikaalinen komponentti t1 Fpsy 0 N Keskihakuvoiman horisontaalinen komponentti t2 Fpcx 368 N Keskihakuvoiman vertikaalinen komponentti t2 Fpcy 1662 N Peräaallon noste ΦMvy 543 N Reaktiovoimat veneen rungossa Vertikaalinen momentti M 3663 Nm Ohjausmomentti Ms 3452 Nm Aksiaalinen kuorma veneen pohjassa, eteenpäin F 6000 N Aksiaalinen kuorma veneen pohjassa, peruutus F N Vertikaalinen kuorma peräpeilissä Lv N Sivuttainen voima peräpeilissä Ls N Vertikaalinen voima veneen pohjassa Wv N Sivuttainen voima veneen pohjassa Ws N\n89 23 Liite 12 Elementtianalyysin lähtöarvot pitkälle vetolaiteasennukselle hätäpysäytyksessä Kiinnitys Kuva Lisätiedot Kiinnitys-1 Kohde: Keskilaivan kohdalla oleva jäykistekaari Tyyppi: Kiinnityskohta Voiman nimi Kuva Lisätiedot Voima pohjassa Kohde: Voima peräpeilissä Tyyppi: Arvo: Kohde: Tyyppi: Arvo: Imutunnelia ympäröivä horisontaalinen taso rungon pohjassa, Wv Normaali voima N Asennusaukon yläreuna peräpeilissä, Lv Normaali voima N\n90 24 Elementtianalyysi pitkälle vetolaiteasennukselle hätäpysäytyksessä Liite 13 Nimi Tyyppi Min Max Hätäpysäytys, pitkä asennus VON: von Mises jännitys N/mm^2 (MPa) N/mm^2 (MPa) Fem runko_pitkä asennus-simulationxpress Study-Stress-Stress\n91 25 Liite 14 Elementtianalyysin lähtöarvot pitkälle vetolaiteasennukselle ohjaussuuttimen ääriasennossa Kiinnitys Kuva Lisätiedot Kiinnitys- Kohde: 2 Tyyppi: Keskilaivan kohdalla oleva jäykistekaari Kiinnityskohta Voiman nimi Kuva Lisätiedot Voima pohjassa Kohde: Voima peräpeilissä Tyyppi: Arvo: Kohde: Tyyppi: Arvo: Imutunnelia ympäröivä horisontaalinen taso rungon pohjassa, Ws. Normaali voima N Asennusaukon sivureuna peräpeilissä, Ls. Normaali voima N\n92 26 Elementtianalyysi pitkälle vetolaiteasennukselle suuttimen ääriasennossa Liite 15 Nimi Tyyppi Min Max Suuri ohjausliike, pitkä asennus VON: von Mises jännitys N/mm^2 (MPa) N/mm^2 (MPa) Fem runko_pitkä asennus-simulationxpress Study-Stress-Stress\n93 27 Liite 16 Elementtianalyysin lähtöarvot lyhyelle vetolaiteasennukselle hätäpysäytyksessä Kiinnitys Kuva Lisätiedot Kiinnitys-1 Kohde: Keskilaivan kohdalla oleva jäykistekaari Tyyppi: Kiinnityskohta Voiman nimi Kuva Lisätiedot Voima pohjassa Kohde: Tyyppi: Imutunnelia ympäröivä horisontaalinen taso rungon pohjassa, Wv. Normaali voima Voima peräpeilissä Arvo: Kohde: Tyyppi: Arvo: 9221 N Asennusaukon yläreuna peräpeilissä, Lv. Normaali voima N\n94 28 Elementtianalyysi lyhyelle vetolaiteasennukselle hätäpysäytyksessä Liite 17 Nimi Tyyppi Min Max Hätäpysäytys, lyhyt asennus VON: von Mises jännitys N/mm^2 (MPa) N/mm^2 (MPa) Fem runko_pitkä asennus-simulationxpress Study-Stress-Stress\n95 29 Liite 18 Elementtianalyysin lähtöarvot lyhyelle vetolaiteasennukselle ohjaussuuttimen ääriasennossa Kiinnitys Kuva Lisätiedot Kiinnitys- Kohde: 1 Keskilaivan kohdalla oleva jäykistekaari Tyyppi: Kiinnityskohta Voiman nimi Kuva Lisätiedot Voima pohjassa Kohde: Voima peräpeilissä Tyyppi: Arvo: Kohde: Tyyppi: Arvo: Imutunnelia ympäröivä horisontaalinen taso rungon pohjassa, Ws. Normaali voima 4940 N Asennusaukon sivureuna peräpeilissä, Ls. Normaali voima N\n96 30 Elementtianalyysi lyhyelle vetolaiteasennukselle suuttimen ääriasennossa Liite 19 Nimi Tyyppi Min Max Suuri ohjausliike, lyhyt asennus VON: von Mises jännitys N/mm^2 (MPa) N/mm^2 (MPa) Fem runko_pitkä asennus-simulationxpress Study-Stress-Stress\nHarjoitus 1. KJR-C2001 Kiinteän aineen mekaniikan perusteet, IV/2016. Tehtävä 1 Selitä käsitteet kohdissa [a), b)] ja laske c) kohdan tehtävä.\nKotitehtävät palautetaan viimeistään keskiviikkona 2.3. ennen luentojen alkua eli klo 14:00 mennessä puiseen kyyhkyslakkaan, jonka numero on 9. Arvostellut kotitehtäväpaperit palautetaan laskutuvassa.\nKJR-C2003 Virtausmekaniikan perusteet, K2017 Tentti, perjantai klo 12:00-16:00 Lue tehtävät huolellisesti. Selitä tehtävissä eri vaiheet.\nKJR-C2003 Virtausmekaniikan perusteet, K2017 Tentti, perjantai 1.9.2017 klo 12:00-16:00 Lue tehtävät huolellisesti. Selitä tehtävissä eri vaiheet. Pelkät kaavat ja ratkaisu eivät riitä täysiin pisteisiin.\nHydrostaattinen tehonsiirto. Toimivat syrjäytysperiaatteella, eli energia muunnetaan syrjäytyselimien staattisten voimavaikutusten avulla.\nKomponentit: pumppu moottori sylinteri Hydrostaattinen tehonsiirto Toimivat syrjäytysperiaatteella, eli energia muunnetaan syrjäytyselimien staattisten voimavaikutusten avulla. Pumput Teho: mekaaninen\n8. NESTEEN VIRTAUS 8.1 Bernoullin laki Tässä laboratoriotyössä tutkitaan nesteen virtausta ja virtauksiin liittyviä energiahäviöitä. Yleisessä tapauksessa nesteiden virtauksen käsittely on matemaattisesti\n17. Pyörivät virtauskoneet. KJR-C2003 Virtausmekaniikan perusteet\n17. Pyörivät virtauskoneet KJR-C2003 Virtausmekaniikan perusteet Päivän anti Mikä on pyörivä virtauskone ja miten sen toimintaa ja suorituskykyä voidaan tarkastella opitun perusteella? Motivointi: pyörivät\nVirtaus ruiskutusventtiilin reiästä\nJukka Kiijärvi Virtaus ruiskutusventtiilin reiästä Kaasu- ja polttomoottorin uudet tekniset mahdollisuudet Polttomoottori- ja turbotekniikan seminaari 2014-05-15 Otaniemi Teknillinen tiedekunta, sähkö-\nJakso 1: Pyörimisliikkeen kinematiikkaa, hitausmomentti\nJakso 1: Pyörimisliikkeen kinematiikkaa, hitausmomentti Kertausta Ympyrärataa kiertävälle kappaleelle on määritelty käsitteet kulmanopeus ja kulmakiihtyvyys seuraavasti: ω = dθ dt dω ja α = dt Eli esimerkiksi\nRistitulolle saadaan toinen muistisääntö determinantin avulla. Vektoreiden v ja w ristitulo saadaan laskemalla determinantti\n14 Ristitulo Avaruuden R 3 vektoreille voidaan määritellä pistetulon lisäksi niin kutsuttu ristitulo. Pistetulosta poiketen ristitulon tulos ei ole reaaliluku vaan avaruuden R 3 vektori. Ristitulosta on\nMUISTIO No CFD/MECHA pvm 22. kesäkuuta 2011\nAalto yliopisto Insinööritieteiden korkeakoulu Virtausmekaniikka / Sovelletun mekaniikan laitos MUISTIO No CFD/MECHA-17-2012 pvm 22. kesäkuuta 2011 OTSIKKO Hilatiheyden määrittäminen ennen simulointia\nLuento 10. Virtaventtiilit Vastusventtiilit Virransäätöventtiilit Virranjakoventtiilit. BK60A0100 Hydraulitekniikka\nLuento 10 Virtaventtiilit Vastusventtiilit Virransäätöventtiilit Virranjakoventtiilit BK60A0100 Hydraulitekniikka 1 Yleistä Toimilaitteen liikenopeus määräytyy sen syrjäytystilavuuden ja sille tuotavan\nVenesuunnittelu, Vivace-projekti Bibbe Furustam MP:n Kilpakoulussa 28.1.2013\nVenesuunnittelu, Vivace-projekti Bibbe Furustam MP:n Kilpakoulussa 28.1.2013 OSA 1. Hiukan venesuunnittelusta Suunnittelijan tehtävä (suorituskykyä ajatellen)on Minimoida vastusta Maksimoida eteenpäin\nELEKTROMAGNEETTISET VOIMAT SAMANSUUNTAISISSA VIRTA- JOHDOISSA\nVAASAN YLIOPISTO TEKNILLINEN TIEDEKUNTA SÄHKÖTEKNIIKKA Jussi Sievänen, n86640 Tuomas Yli-Rahnasto, n85769 Markku Taikina-aho, n85766 SATE.2010 Dynaaminen Kenttäteoria ELEKTROMAGNEETTISET VOIMAT SAMANSUUNTAISISSA\n4. Kontrollitilavuusajattelu ja massan säilyminen. KJR-C2003 Virtausmekaniikan perusteet\n4. Kontrollitilavuusajattelu ja massan säilyminen KJR-C2003 Virtausmekaniikan perusteet Päivän anti Miten partikkelisysteemiin liittyvän suuren säilyminen esitetään tarkastelualueen taseena ja miten massan\n7. Suora leikkaus TAVOITTEET 7. Suora leikkaus SISÄLTÖ\nTAVOITTEET Kehitetään menetelmä, jolla selvitetään homogeenisen, prismaattisen suoran sauvan leikkausjännitysjakauma kun materiaali käyttäytyy lineaarielastisesti Menetelmä rajataan määrätyn tyyppisiin\nLiite F: laskuesimerkkejä\nLiite F: laskuesimerkkejä 1 Lämpövirta astiasta Astiasta ympäristöön siirtyvää lämpövirtaa ei voida arvioida vain astian seinämien lämmönjohtavuuksilla sillä ilma seinämä ja maali seinämä -rajapinnoilla\n14. Putkivirtausten ratkaiseminen. KJR-C2003 Virtausmekaniikan perusteet\n14. Putkivirtausten ratkaiseminen KJR-C2003 Virtausmekaniikan perusteet Päivän anti Miten erilaisia putkistovirtausongelmia ratkaistaan? Motivointi: putkijärjestelmien mitoittaminen sekä painehäviöiden\nIIZE3010 Elektroniikan perusteet Harjoitustyö. Pasi Vähämartti, C1303, IST4SE\nIIZE3010 Elektroniikan perusteet Harjoitustyö Pasi Vähämartti, C1303, IST4SE 2 (11) Sisällysluettelo: 1. Tehtävänanto...3 2. Peruskytkentä...4 2.1. Peruskytkennän käyttäytymisanalyysi...5 3. Jäähdytyksen\nMoottorisahan ketjun kytkentä\nMoottorisahan ketjun kytkentä Moottorisaha kiihdytetään tyhjäkäynniltä kierrosnopeuteen 9600 r/min n. 120 krt/h. Mikä on teräketjun keskipakoiskytkimen kytkentäaika ja kuinka paljon kytkin lämpenee, kun\nax + y + 2z = 0 2x + y + az = b 2. Kuvassa alla on esitetty nesteen virtaus eräässä putkistossa.\nBM20A5800 Funktiot, lineaarialgebra ja vektorit Harjoitus 7, Syksy 206 Tutkitaan yhtälöryhmää x + y + z 0 2x + y + az b ax + y + 2z 0 (a) Jos a 0 ja b 0 niin mikä on yhtälöryhmän ratkaisu? Tulkitse ratkaisu