Hyväksyminen on rakkautta - PDF\nHyväksyminen on rakkautta\nDownload "Hyväksyminen on rakkautta"\n1 Tamperelainen seurakuntalehti Vaalimummon vinkit liitteessä Hannu Jukola siltalehti.fi Elokuvaohjaaja Johanna Vuoksenmaa: Hyväksyminen on rakkautta Sivut 8 10 Hannu Jukola Hannu Jukola Ismo Kunnaksesta Vuoden pappi Sivu 3 Marjaana Malkamäki Emma Laaja maistelee kerhon satoa. Sivut Kirmmo Rekola/ käsitelty Itkukin voi pidentää ikää. Sivu 18\n2 2 Silta 9/2014 pääkirjoitus Kirsi Airikka vt. päätoimittaja lokakuu Tampere Millainen on unelmiesi kirkko? Seurakuntavaalit ovat herättäneet uudenlaista innostusta Tampereella. Näin voi päätellä ainakin siitä, että luottamushenkilöiksi pyrkivistä ehdokkaista peräti 84 prosenttia on uusia. Myös valitsijayhdistyksistä on kantautunut viestiä, että ilmassa on myönteistä pöhinää ja ihmiset tekevät innostuneina vaalityötä. Mielenkiinnosta kertonee sekin, että seurakuntavaaleihin saatiin mukaan yhteensä kuusi valitsijayhdistystä, ja mukana on myös uusia ryhmiä. Julkisuudessa on esitetty toiveita, että myös seurakuntavaaleissa ehdokkaiden puoluetunnukset ja muut taustaryhmät tuotaisiin entistä selkeämmin näkyviin vaalikampanjan aikana. Avoimuus olisi tosiaan perusteltua ja reilua äänestäjiä kohtaan, vaaditaanhan nykyisin muiltakin maamme päättäjiltä sidosryhmien selvittämistä. Uskon, että avoin linja myös lisäisi äänestysaktiivisuutta. Viime kuukausien havainnot ja keskustelu osoittavat, että kirkko on tärkeä osa suomalaista yhteiskuntaa ja tamperelaisten arkea. Millainen nelivuotiskausi luottamushenkilöillä sitten on edessään? Yhteisen seurakuntatyön johtajan Timo Takalan mukaan luottamushenkilöt pääsevät päätöksillään ohjaamaan Tampereen seurakuntien uudistunutta toimintarakennetta ja johtamisjärjestelmää. TULEVat PYHät Kristityn vapaus Tämä onkin oikea vapaa-ajattelijan pyhä: Vapauteen Kristus meidät vapautti, kirjoitti Paavali Rakkauden kaksoiskäsky Lähimmäisenrakkaus on tutuinta Raamattua, mutta kaksoiskäskyssä on ensimmäinenkin osa: Rakasta Herraa, Jumalaasi, koko sydämestäsi, koko sielustasi ja mielestäsi Usko ja epäusko Uskon ja epäuskon taistelu käydään jokaisen kristityn sydämessä. Sydämen asia siis tämäkin. Kaiken keskellä Jumala Pyhäinpäivä Autuaita murheelliset, he saavat lohdutuksen. Tämä Jeesuksen sana valaisee ja lohduttaa enemmän kuin kaikki kynttilät hautausmailla Jeesuksen lähettiläät Enkä leipää, laukkua, sauvaakaan saa turvaksi matkalle (Virsi 510). Veisaajan tuki onkin jotakin aivan muuta: itse Jeesus kulkee vierellä matkakumppanina. Tule muistelemaan läheistäsi kirkkoon pyhäinpäivänä Seurakuntavaaleille on nykyään tapana antaa markkinointimielessä kuvaava otsikko. Usko hyvän tekemiseen avaa tärkeän näkökulman. Valtuustot ja neuvostot pyrkivät tekemään pelkästään hyvää tässä maailmassa, vieläpä ihan lähellä. Mistä usko oikein kumpuaa, kuka sen saakaan aikaan? Seurakuntatapahtuma oli saanut nimen Kaiken keskellä Jumala. Olisiko liian rohkea tulevien vaalien teemaksi? PALSTAN TEKSTIT: Jukka-Pekka Ruusukallio Päätöksenteko vaatii myös rohkeutta tehdä tuoreita arviointeja. Rami Marjamäki Sen keskeisiä tekijöitä ovat jäsenlähtöisyys, seurakuntalaisten ja tamperelaisten odotusten kuuleminen sekä vuorovaikutus. Kirkon perustehtävät, evankeliumin viestittäminen ja kärsivien auttaminen, eivät muutu. Sen sijaan seurakuntatyön toimintatapoja on uudistettava. Haluamme erityisesti kuulla myös ihmisiä, jotka jostain syystä kokevat kirkon itselleen etäiseksi. Heillä on usein paljon tärkeää sanottavaa, pohtii Takala. Luottamushenkilöiden aloittaessa työnsä ensi vuoden alussa Tampereen seurakunnat ryhtyy päivittämään strategiaansa. Se on käytännön ratkaisujen pohjana päätettäessä toiminnasta ja taloudesta. Takalan mukaan rajalliset voimavarat ja vaikeat valinnat vaativat sydäntä ja toisella tavalla ajattelevien avointa kuulemista. Lopulta päätöksenteko vaatii myös rohkeutta tehdä tuoreita arviointeja. Takala kannustaa tamperelaisia äänestämään seurakuntavaaleissa. Vaaliuurnille kannattaa lähteä, sillä parhaiten kirkkoa voi uudistaa tulemalla mukaan päätöksentekoon ja myös muuhun kirkon elämään. Jokainen jäsen on äänen arvoinen. Ehdokkaita ja äänestäjiä rohkaisee tässä lehdessä myös vaalimummo Anni Pälä, jolla on 20 vuoden rautainen kokemus seurakuntapäättäjän työstä. Äänestä syksyn seurakuntavaaleissa ja tee kirkosta toiveidesi näköinen! HELMI Kuuntele, kansani, mitä opetan, tarkatkaa sanojani, te kaikki. Minä aion esittää viisaiden mietteitä, tuon julki menneisyyden arvoituksia, vanhoja asioita, joita olemme kuulleet, joita isämme ovat meille kertoneet. Me emme salaa niitä lapsiltamme vaan kerromme tulevillekin polville Herran voimasta. (Psalmi 78: 1 3)\n3 Silta 9/ kysymystä Jussi Laitinen Kirkon Palvelevaan puhelimeen tuli kesällä lähes puheluyritystä. 40 prosenttiin ehdittiin vastata. Koskipuiston Kammarista saa vapaaehtoistietoa Tämä on ennen kaikkea vapaaehtoisen vanhustyön infopiste, ei pelkästään kokoontumis- ja harrastuspaikka, painottaa Mummon Kammarin toiminnanjohtaja Maarit Tammisto. Putkirikko ajoi Kyläpaikan evakkoon. Tilapäispaikka järjestyi Aamulehden Moron sekä Citycon Finlandin avustuksella muodikkaasta Koskikeskuksen kolmannesta kerroksesta. Sijainti tavoittaa uusia ihmisiä, jotka voivat tulla kysymään, miten voin auttaa. Kammari palasi näin juurilleen 26 vuoden jälkeen. Tilat ovat käytössä marraskuun loppuun asti. Toivevirret, hartaudet, toimisto ja avunvälitys jatkavat Otavalankadulla. Komisariot Erkki Alanen (vas.) ja Ismo Nykopp retuuttavat työpaikkapappiaan Ismo Kunnasta. Mitä iloa papista on työyhteisössä? Laulu raikui Äiti Teresan peittotalkoot onnistuvat mainiosti uudessa tilassa. Ensimmäinen keskiviikon yhteislaulutuokio keräsi tuvan täyteen. Osa naapureista on ottanut tulijat jopa riemulla vastaan. Yhteistyökuvioitakin on rakenteilla. Ikäihmiset ovat varteenotettavia asiakkaita, Tammisto painottaa. Meneillään olevan vanhusten viikon teema on Arvokas vanhuus on ihmisoikeus. Aina. Hotelli Ilves oli kutsunut Masuuniin sata vanhusta ja vapaehtoisia, ja Mummon Kammari järjesti ohjelmaa. Villasukkia kutomalla kerätään nyt varoja nuorten työllistämiseksi vanhusten ulkoiluavuksi. Lankakerä olisi mukava tuliainen, Tammisto vihjaa. Syyskuussa Kammarin osasto ihastutti Hyvä ikä & Terve aikuinen messuilla Tampereen Messu- ja Urheilukeskuksessa. Asta Kettunen Eteläisen seurakunnan kappalainen, Viinikan pitkäaikainen pappi Ismo Ispe Kunnas on valittu Pappisliiton Vuoden papiksi. Valinta julkistettiin Papiston päivillä 30. syyskuuta. ❶ Miltä valinta tuntuu, Ismo Kunnas? Kuulin valinnasta syyskuun puolivälissä, kun olin juuri menossa Valiolle, jossa oli tulipalo. Ensin ajattelin, että eikö tähän nyt ketään muita ollut. Kyllä tunnustus tuntuu silti makealta. En ole koskaan halunnut julkisuuteen, mutta nyt täytyy astua hetkeksi esille. ❷ Miksi arvelet valinnan osuneen juuri sinuun? Vuoden papiksi pyritään nostamaan esille profiileiltaan erilaisia pappeja. Valinta osui nyt tamperelaiseen työpaikkapappiin. ❸ Mitä pappeus sinulle merkitsee? Vuosien mittaan siitä on tullut toinen nahka, osa identiteettiä. Joskus on pohdittu, kuinka persoonallinen pappi saa olla, mutta minun nähdäkseni tätä työtä ei voi tehdä muulla tavalla kuin oman persoonan kautta. ❹ Olet tehnyt töitä työpaikkapappina, tällä hetkellä poliisilaitoksella ja Valiolla. Mitä annettavaa papilla on työpaikalla ja työyhteisössä? Papin työ ei ole samalla lailla tuottavaa kuin maatalous tai teollisuus, mutta jos joku keskustelee psykologin tai papin kanssa ja työkyky elpyy, tuottavuuskin kasvaa. Työpaikalla tutuksi tulleeseen pappiin on helppo ottaa yhteyttä, ja joskus työpaikkapappia pyydetään esimerkiksi kastamaan lapsi. Työpaikalla papin kanssa jutellaan kaikenlaista, henkilökohtaisista ja työpaikan asioista, mutta ihan arkisistakin jutuista. ❺Entisen Viinikan seurakunnan alue on sinulle tuttu. Olet asunut samoilla seuduilla lapsesta lähtien ja ollut pappina Viinikassa jo 18 vuotta. Miten tämä näkyy työssäsi ja vapaa-ajassasi? Kun Viinikan entinen kirkkoherra Erkki Ranta pyysi minua töihin, olin ensin hiukan mietteissäni. Sanotaan, että kukaan ei ole profeetta omalla maallaan, ja vähän aikaa tilanne tuntui ongelmalliselta. Nyt tuo on jo unohtunut, ja työ on tehnyt minusta viinikkalalaisen. Esimerkiksi paikallisessa kaupassa on ihan mukavaa käydä ja nähdä siellä tuttuja. Anna-Mari Martikainen Asta Kettunen Mummon Kammarin Muistojen muotinäytösten ohjaaja Hanna Valtonen ja työntekijä Hanna Vihottula toivottavat tervetulleeksi uusiin tiloihin. Sisäänheittäjänä on Juho Mäkelä.\n4 4 Silta 9/2014 Janne Ruotsalainen Hautausmaakierrokset kasvattivat suosiota Kesän hautausmaakierrokset keräsivät mukaan 995 ihmistä. Se oli 120 kävijää edellisvuotta enemmän. Suosiotaan lisäsi etenkin Pyynikin kirkkopuisto. Kalevankankaalla järjestettiin myös erityiskierros, jossa oli esiintyjiä ja piispa Matti Revon pitämä hartaus. Se keräsi 142 henkilöä. Ripari.fi Asta Kettunen tarinoita, twiittejä ja videoita Lähes 6500 vaatii oikeutta vammaisille kehitysmaissa Laura Meriläinen-Amaumo Jo lähes 6500 suomalaista on allekirjoittanut Suomen Lähetysseuran vetoomuksen kehitysmaiden vammaisten oikeuksien puolesta. Siinä vaaditaan, että Suomi vie kehitysmaiden vammaisten aseman parantamisen YK:ssa alkaviin neuvotteluihin vuosituhattavoitteiden jälkeisistä kehitystavoitteista. Edellisissä tavoitteissa vammaiset ihmiset jätettiin huomiotta. Erityishuomio halutaan kiinnitettävän vammaisten lasten kouluun pääsyyn. Vetoomus luovutetaan kehitysministeri Sirpa Paaterolle lokakuussa. Allekirjoittajien joukossa ovat Toisenlaiset frendit TV-sarjan Sanna Sepponen ja arkkipiispa Kari Mäkinen. Kampanja huipentuu viikoilla 39 40, jolloin Lähetysseuran Facebook-sivuilta selviää, keitä muita on allekirjoittaneiden joukossa. Maailmassa on noin miljardi vammaista ihmistä, joista neljä viidestä asuu kehitysmaissa. Lähetysseura tekee työtä heidän asemansa parantamiseksi kehitysmaissa paikallisten kumppaneiden kanssa Afrikassa, Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Vetoomus on osa Tasaus-kampanjaa. Sen voi allekirjoittaa osoitteessa tasaus. fi/vetoomus. Toisenlaisten frendien Sanna Sepponen ja Katarina Rönnemaa, Lähetysseuran kehitysyhteistyöpäällikkö Katri Leino-Nzau sekä Pertti Kurikan Nimipäivät -bändin laulaja Kari Aalto valmistautuivat keräykseen. Jussi Nieminen, Maria Kunnas, Maija Ruusukallio ja Vilja von Weissenberg haluavat nuorten äänen kuuluviin seurakuntien päätöksenteossa. Heidän äänensä saa nuorten asiaa ajava Ellei ole itse asettumassa ehdolle, miten muutenkaan voisi vaikuttaa siihen, mitä kirkossa ja omassa seurakunnassa tapahtuu? Jos kuuluu kirkkoon, äänestäminen on perusvelvollisuus. Nämä ovat Tampereen yhteiskoulun lukion oppilaiden Maria Kunnaksen, Maija Ruusukallion ja Jussi Niemisen perusteluja sille, miksi he aikovat äänestää seurakuntavaaleissa. Sen sijaan Vilja von Weissenberg ei vielä ole päättänyt äänestämisestään. Kaikki neljä ovat kuitenkin yhtä mieltä siitä, että päättäjiksi tarvitaan nuorten asioiden ajajia. Unelmaehdokas tekisi yhteistyötä ja olisi kiinnostunut nuorista. Seurakuntatoiminta ja vapaa-ajantoiminta saavat liian vähän huomiota. Ehdokkaani voisi silti olla vanhempikin, miettii von Weissenberg. Muut liputtavat täysillä luottamushenkilökaartin uusiutumisen puolesta. Ruusukallio tosin huomauttaa, että luottamushenkilöiden on hyvä olla läpileikkaus kansasta. Hyvä, jos on paljon erilaisuutta. Muuten asioita ei ehkä mietitä eri näkökannoilta, Kunnas sanoo. Koen, että parhaiten nuorten asiaa ajavat nuoret. Silloin on mahdollisuus oikeasti uudistua. Seurakunnilla ja kirkolla on samat vanhat tavat: kaipaan kokonaisvaltaista uudistusta, Nieminen innostuu. Tuoretta tarjoavat esimerkiksi toisenlaiset messut. Perusydin on se sama ympäri maailman. Meidän olisi syytä pitää enemmän yhteyttä muidenkin maiden kirkkoihin, kehottaa Ruusukallio. Äänestysikä on nyt sopiva Edellisiin vaaleihin ehtinyttä äänestysiän laskua 16 vuoteen lukiolaiset pitävät hyvänä. Se sopii seurakuntavaaleihin eduskuntavaaleja paremmin siksi, että seurakuntien asiat ovat lähempänä nuorten elämää vuoden ikä on ehkä aktiivisin, Ruusukallio arvelee. Seurakuntaneuvostossa toimivan sisarensa kokemuksista hän tietää luottamustoimen vievän aikaa ja sitovan nuoren pitkäksi aikaa. Siksi hän itse ei ole ajatellutkaan ehdokkuutta, ainakaan vielä. Joskus tulevaisuudessa, mikä ettei, Kunnas myöntyy. Niemisen huolena on, että luottamustointa pidettäisiin harrastuksena muiden joukossa. Jos joskus asettuisin itse ehdolle, haluaisin panostaa siihen kunnolla. Vaaliteema usko hyvän tekemiseen kiteyttää nuorten mielestä hyvin olennaisen: Se sanoo, millaisia päätöksiä halutaan tehtävän, Kunnas arvioi. Sloganista tulee heti henkilökohtainen fiilis, lisää Nieminen. Asta Kettunen Lisää nuorten ajatuksia: siltalehti.fi Vaaleista on kerrottu tarkemmin tämän lehden keskeltä löytyvässä liitteessä.\n5 Silta 9/ Hautauksen ja hautauspalveluiden asiakaspalvelupiste on siirtynyt Seurakuntien talon Hämeenkadun puolelle. Uudet asiakaspalvelutilat sijaitsevat katutasossa osoitteessa Hämeenkatu 28. Sureville omaisille on muuton jälkeen tarjolla aiempaa rauhallisempi ympäristö hautajaisjärjestelyistä sopimiseen. Asiakaspalvelussa voi hoitaa hautaamiseen ja siunaus- ja muistotilaisuuden järjestämiseen sekä hautojen hoitoon liittyviä asioita. Palvelupiste on avoinna arkisin kello Puhelinnumerot ovat säilyneet ennallaan. Hannu Jukola Hautauspalveluiden asiakaspalvelu vei muuttokuorman Hämeenkadulle tampereenseurakunnat.fi/palveluja/ hautaus_ja_hautojenhoito Hautauspalvelujen asiakaspalvelu sijaitsee nyt Fimlab-laboratorion ja Forenom-hotellin välissä. Toimistosihteeri Jenni Kankaanranta pyyhki muuton yhteydessä pölyjä uudesta työpisteestään. Villit pillit kiehtovat Pispalan kirkossa sunnuntaina 26. lokakuuta. kello 16 lapset saavat paitsi kuunnella myös kokeilla urkuja, ja lopuksi on luvassa arvoitus. Kokemukset Harjun seurakunnan urkuhankkeista ovat olleet hyviä. Urkumusiikki on paljon kiinnostavampaa, kun on päässyt itse soittamaan ja kokeilemaan soitinta, sanoo kanttori Tarja Laitinen. Janne Ruotsalainen Vaalien laskentajärjestelmästä kehittynyt versio Kirkkohallitus on toteuttanut seurakunnille yhteisen vaalien laskentajärjestelmän (VALAS). Siitä saadaan tulokset sekä seura- ja hiippakunnittain että koko maasta. Se oli käytössä jo neljä vuotta sitten. Tämänvuotinen versio on jo paljon kehittyneempi, ja raportointia on muutettu käyttäjien toiveiden mukaisesti. Suurimmat muutokset ovat teknisiä, projektipäällikkö Katri Meripaasi kertoo. Äänestys- ja ennakkoäänestyspaikkojen tiedot siirtyvät seurakuntavaalit.fi -sivustolle ja julkaistaan siellä lokakuun puoliväliin mennessä. Ehdokastiedot siirtyvät vaalikoneeseen, joka avataan Tuloksia pystytään julkaisemaan sitä mukaa kuin ne seurakunnissa valmistuvat. Seurakuntien käyttäjät testasivat järjestelmää keväällä. Myös suorituskyky on testattu ja analysoitu. Kenraaliharjoituskin on juuri pidetty. Seurakuntavaalien ennakkoäänestys Vaalipäivä Harrastuskirjo kiinnosti Tampere-talon Harrastustorille oli lähtenyt koko perheitä. Pirkanpoikien kuoronjohtaja Jouni Rissanen kertoo, että osa vanhemmista vastasi, ettei poika osaa laulaa tai ole kiinnostunut. Toiset taas vihasivat hienosta harrastuksesta. Paljon on kysymys vanhempien asenteesta. Koetimmekin jakaa sanomaa, että jokainen lapsi oppii laulamaan. Entisistä Pirkanpojista ja kuorovanhemmista huokui kuinka kestäviä muistoja harrastus on heille antanut. Nuorisotyön pöydässä vieraili kaiken ikäisiä. Osa kyseli toimintaa itselleen. Meillähän on tarjontaa kaiken ikäisille, esimerkkinä Kaikenlaiset perheet -leiri, huomauttaa vs. nuorisonohjaaja Riikka Raivio. Myös kerhoista kyseltiin paljon. Ottakaahan yhteyttä, jos kerhon vetäminen kiinnostaa tai jos haluaisitte perustaa kerhon. Jenni Rekola Tampereen partiolaisista huomasi, että nykyään harrastuksia katsellaan alustavasti jo esikouluikäisenä. Myös vanhemmat olivat kiinnostuneita partion aloittamisesta tai jatkamisesta. Viime vuonna partiolaisten määrä kasvoi merkittävästi ja partiokoloilla käy kuhina myös tänä syksynä, vahvistaa Hämeen Partiopiirin toiminnanjohtaja Tommi Nyman. Asta Kettunen Lue lisää: siltalehti.fi Klubi toimii Suurella Sydämellä Klubilla, Näsilinnankatu 26, alkaa kahdenlaista toimintaa. Kehotietoisuustunnit alkavat kello 19. Niillä tehdään yksinkertaisia rauhoittavia harjoitteita ja lopuksi keskustellaan. Tunneille ei tarvitse ilmoittautua. Tiedustelut numerosta Syksyn aikuisrippikoulu alkaa kello 18. Ilmoittautuminen: tampereenseurakunnat.fi/sivustot/ tampereen_rippikoulut/aikuisena_rippikouluun APUVÄLINEET SUJUVAAN ARKEEN CLASSIC -KÄVELYKEPPI Ergonominen ja tyylikäs. Kolme eri pituutta. TARJOUS norm. 77,50 Voimassa asti, ei sis. toimituskuluja. FENNO MEDICAL OY TERVEYTTÄ JA HYVINVOINTIA ARKEEN\n6 6 Silta 9/2014 Hyvät pahat äänet Melusaaste on yksi nykyajan vaarallisimmista terveysongelmista. Silti äänten merkitystä yhä vähätellään arjessa ja päätöksenteossa. TEKSTI: Janne Könönen GRAFIIKKA: Mainostoimisto Keko/ Kirsi Eerikkilä KUVA: Asta Kettunen Puhelin soittaa ja piippaa, lähitie jytisee, teini huudattaa soitintaan, televisiossa ammutaan Nykyihmisen korvat joutuvat joka päivä suodattamaan ääntä, jollaista vielä sata vuotta sitten ei ollut olemassakaan. Musiikki, tauko, hiljaisuus, häly, jymy, meteli, melu. Erilaisille äänille altistumista on tutkittu jo vuosikymmeniä. Nykyään tiedetään haitallisten äänten olevan erittäin vahingollista ihmisen fyysiselle ja psyykkiselle hyvinvoinnille. Ääniä olisi siis hyvä oppia tiedostamaan ja tunnistamaan paremmin. Toisten äänten kuulemisesta mieli kohenee, toiset taas lisäävät stressiä. Hälyistä massaa Ajankohtaisia äänet ovat aina, mutta erityisesti kesällä, jolloin monen suomalaisen ääniympäristö muuttuu radikaalisti. Kaupunkien meteli ja toimistojen äänimatto vaihtuu monilla kesämökkien ja luonnon hiljaisuuteen. Uunituoreessa kirjassaan Huutoja hiljaisuuteen ihminen ääniympäristössä (Gaudeamus) Outi Ampuja ja Miikka Peltomaa kirjoittajakumppaneineen tekevät tiliä muun muassa kaupunkien melun merkityksestä. Urbaaneja ympäristöjä hallitsee kirjoittajien mukaan niin sanottu lo-fi-äänimaisema. Se on hälyistä massaa, jossa äänet sekoittuvat ja puuroutuvat toistensa alle. Lo-fi-äänten lähdettä ja merkitystä on vaikeaa, ellei mahdotonta saada selville, sillä yksittäisten äänten on oltava kovia erottuakseen siitä. Moottoripyörän meteli pistää korviin muun liikenteen seasta. Ylivoimaisesti suurin yksittäinen melun aiheuttaja Suomessa onkin liikenne. Nykyään melualueilla, joilla vuorokautinen keskiäänitaso ylittää 55 desibeliä, arvioidaan asuvan peräti miljoona suomalaista. Kuudessa EU-maassa toteutetussa tutkimuksessa liikenteen aiheuttama melu arvioitiin kolmanneksi vakavimmaksi terveysongelmaksi pienhiukkasten ja passiivisen tupakoinnin jälkeen. Meluhaittoja vähätellään Äänten merkitystä vähätellään jatkuvasti. Meluhaitat tulevat useissa 2000-luvulla julkaistuissa raporteissa vasta ongelmalistan häntäpäässä. Väistämättömän metelin, kuten liikenteen melun lisäksi on paljon sellaistakin ääntä, jolta voitaisiin välttyä, mikäli ei oltaisi liian hienotunteisia. Busseja tai junia käyttävälle tavallinen on tilanne, jossa nuori tai vanhempikin kanssamatkustaja tuuttaa koko matkustamon täydeltä musiikkia tai elokuvan ääntä kenenkään huomauttamatta. Tutkijat ovatkin erityisen huolissaan lasten ja nuorten kuulosta. Kiireinen elämänrytmi vaikeuttaa pysähtymistä ja vaikeiden asioiden prosessointia, lisäten psykologisia ongelmia. Usein vaikeat elämäntilanteet hukutetaan äänikakofonian vyöryyn. Myös voimakkaalle musiikille esimerkiksi konserteissa ja baareissa altistumisen ja kuulovaurion välillä on todettu olevan selkeä yhteys. Äänipuuron popsintaa Äänipuuron popsinta alkaa jo kehdossa. Nykylapset totutetaan television, musiikin ja pelien kautta ärsykkeisiin, joiden äänimaailmassa ei ole mielelle tai korville tärkeitä suvantojaksoja. Metelin on kuitenkin osoitettu haittaavan muun muassa muistia, keskittymistä, puheen erottamista, lukemaan oppimista ja luetun ymmärtämistä. Aikaa myöten yhteiskunnan käsiin voikin räjähtää terveyspommi, kun ajattelemiseen, muistiin ja tarkkaavuuteen liittyvät toiminnot ovat häiriintyneet äänten ja visuaalisuuden vyöryssä. Suomessa tarvittaisiin Huutoja hiljaisuuteen -kirjan perusteella äänekäs vastarinta huonoille äänille.\n7 Silta 9/ Hannu Jukola Luonnonäänten, raamatunluvun, hiljentymisen ja rukouksen yhdistelmä voisi olla myös nykyihmisen korvien ja sielun palvelua parhaimmillaan. Keskeista asenteiden muuttamisessa on saada ihmiset tiedostamaan kuulemansa ja kyseenalaistamaan se. Onko kaikki se mita juuri nyt kuulet, va ltta ma tönta ja hyvinvoinnillesi eduksi? Sielun palvelua Kristinuskossa a a nten merkitykseen on jo varhain kiinnitetty huomiota. Muinaiset luostariyhteisöt alkoivat vaalia hiljaisuutta, rauhoittumista ja keskittymista jo kauan ennen kuin nykyihminen muutti meluisiin kaupunkeihin luvulla kristinuskon piirissa syntyi Taize-liike, joka keskittyi rukoukseen ja hiljentymiseen. Monissa Euroopan suurkaupungeissa jyhkea t kirkot ovatkin ta na a n ainoita paikkoja, joihin urbaani melusaaste ei ylla. Luonnona a nten, raamatunluvun, hiljentymisen ja rukouksen yhdistelma voisi olla myös nykyihmisen korvien ja sielun palvelua parhaimmillaan. Seurakunnan pa a töksenteossa olisikin hyva miettia, miten tukea hiljentymista ja rauhoittumista. Hyva a a a nta. Marjatta Malmberg on Tampereen seurakuntien hengellisen ohjauksen pastori. Kirkot voisivat olla hiljaisuuden keitaita Kirkot ovat kaupunkien urbaanien äänten keskellä usein ainoita hiljaisuuden saarekkeita. Muualla Euroopassa niiden ovet ovat auki päivisin ja niihin tullaan hiljentymään. Tästä olisi viimeistään nyt syytä ottaa mallia Suomessakin, sanoo pastori Marjatta Malmberg. Ajattelunkin sietäisi aueta ulos Oikeastaan ovet ovatkin jo paikoin raollaan. Malmberg haluaisi kuitenkin nähdä myös ajattelun aukeavan, jotta kirkkotiloihin voisi helpommin tulla ja viihtyä niiden hiljaisen levollisessa tunnelmassa. Kirkon ei olisi hyvä pitää omia tilojaan arkisin vain historiallisina tai arkkitehtonisina nähtävyyksinä, vaan suurena mahdollisuutena ihmisten hyvinvoinnille. Ennen muuta hiljaisuuden, levähtämisen ja rukouksen paikkoina. Ja myös yhteyden, Malmberg näkee. Tampereen seurakunnissa retriittityötä koordinoiva pastori pohtii, ettemme aina huomaa, kuinka paljon arkiäänten kakofonia vie voimiamme. Huomaamme ehkä vasta poikkeamat melusta. Sunnuntaiaamun hiljaisten katujen tuoman helpotuksen kehossa, tai sen ilon, jonka patosillan veden ääni herättää.tai varpusten sirkutuksen puistossa, Malmberg kuvailee äänimaisemien levollisuutta. Tampereen seurakuntayhtymä järjestää perinteisiä hiljaisuuden viikonloppuja luontoympäristössä ja myös pitempiä, henkilökohtaista hengellistä ohjausta sisältäviä retriittejä. Jollei ole mahdollisuutta lähteä muutamaksi päiväksi pois kotoa, voi osallistua esimerkiksi arkiretriittiin. Siinä osallistujat sitoutuvat muutaman viikon ajan hiljentymään puoli tuntia päivittäin keskellä arkeaan ja tapaamaan retriittinsä ohjaajaa viikoittain. Metsäpolulla voi pohtia tai huutaa Tarjolla on myös vaeltamista, kirjoittamista tai vaikka meditatiivista laulua sisältäviä retriittejä. Retriitin pulssi on oman hiljaisuuden ja yhteisten hetkien vuorottelu. Rukoushetkissä luetaan ja kuunnellaan tekstejä sekä lauletaan yhdessä. Retriitissä on aina myös mahdollisuus henkilökohtaiseen keskusteluun ohjaajan kanssa. Metsäpolullakin voi ajatella ääneen tai huutaa, Malmberg selventää. Jos haluaa hiljaisuuteen Tampereen keskustassa arkisin, voi astella voi vaikkapa Aleksanterin kirkkoon, joka on avoinna maanantaista perjantaihin kello Myös Tuomiokirkko ja Finlaysonin lasten kirkko ovat arkisin avoinna muutaman tunnin. Katolinen kirkko Pyynikin uimahallin takana on usein auki, samoin kuin ortodoksisen kirkon ovet Koskikeskuksen hälyä vastapäätä, Malmberg vinkkaa. Ehkä olet myös jo löytänyt Arboretumin ruusutarhan ja koko Hatanpään alueen rauhan tai Pyynikin kallionkolot? Matka keskustasta niihinkään ei ole pitkä. Rannat ovat Tampereella yhteiset aarteemme. Varjeltakoon ne täyteen rakentamiselta.\n8 8 Silta 9/2014 Rauhaniemen ranta on yksi Johanna Vuoksenmaan lempipaikoista. Näsijärveen sukeltaessa voi hyvällä onnella kuulla mystistä helinää. Toisten mielestä helinän aiheuttavat järvikeijut, toisten mielestä se johtuu vedessä olevien rautakettinkien heilumisesta.\n9 SilTA 9/ Tarina lisää ymmärrystä Johanna Vuoksenmaa käsittelee suvaitsevaisuutta uudessa elokuvassaan. TEKSTI: Kirsi Airikka KUVAT: Hannu Jukola, Dionysos Films/Tuomo Manninen Elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja Johanna Vuoksenmaa elää parhaillaan kiireistä syksyä kahdessa kaupungissa. Helsingissä työn alla on uusi elokuva, joka saa ensi-iltansa tammikuussa Vapaa-aikansa Vuoksenmaa viettää Tampereella Pispalan-kodissaan tai reissaa uintimatkoilla ympäri Suomea. Viikossa aikuiseksi -elokuvan kuvaukset tehtiin kesäkuussa Naantalissa. Elokuva kertoo ryhmästä erilaisia aikuisia, jotka lähtevät Turun saaristoon leirille etsimään elämän tarkoitusta. Komediaahan siitä syntyy, kun aikuiset ihmiset ovat tosissaan ja heittäytyvät, hymyilee Johanna Vuoksenmaa. Elokuvan idea pohjautuu kuitenkin vakavaan teemaan, joka on askarruttanut Vuoksenmaata pitkään. Haluaisin oppia näkemään erimielisyyden rikkautena. Olen aina ollut kovin konsensushakuinen. Toisaalta ymmärrän, että samanmielisten seurassa ajatukset eivät tule haastetuiksi eikä vuoropuhelua synny. Vuoksenmaa myöntää, että hänellä itsellään on oppimista syvässä suvaitsevaisuudessa, joka hyväksyy erilaisten näkökulmien ja arvojen olemassaolon sekä antautuu keskusteluun erimielistenkin kanssa. Ehkä siksi altistin nyt tarinahenkilöni tällaiselle tilanteelle. Elokuvan leiri saattaa yhteen joukon toisilleen tuntemattomia eri-ikäisiä ihmisiä, joilla on erilaiset arvot ja tausta. Vuoksenmaan mielestä esimerkiksi uutisvahdit ja keskustelupalstat voivat näennäisestä hyödyllisyydestään huolimatta olla sokeuttavia. Jos uutisvahdin valjastaa kertomaan vain niistä asioista, joista tilaaja itse on kiinnostunut, jää paljon tarpeellista ärsyttävää ja häiritsevää huomioimatta. Keskustelupalstoilla taas erilaisten mielipiteiden ilmaiseminen usein supistuu poteroista huutamiseksi, kun vastapuolen läsnäolo ei pakota vastavuoroisuuteen, kuuntelemiseen eikä ymmärtämiseen. Vuoksenmaa uskoo vuoropuheluun. Dialogi on kaunista. Se piirtää tilaan kahden ihmisen välille jotakin hienoa, ja totuus muodostuu johonkin siihen väliin. Aito vuoropuhelu syntyy, kun ollaan kasvokkain. Keskustelu ja omien ajatusten sanallistaminen auttavat usein selkiyttämään myös omaa mielenmaisemaa. Nauru antaa voimia Vuoksenmaa oli aiemmin valokuvaaja ja kuvataiteilija. Näyttelyjen yleisö oli kuitenkin pieni ja usein valmiiksi samanmielinen. Keskustelupalstoilla erilaisten mielipiteiden ilmaiseminen usein supistuu poteroista huutamiseksi. Elokuva ja televisio alkoivat kiinnostaa, koska haluan kommunikoida ihmisten kanssa. Elokuvan viehätys on juuri siinä, että siinä on mahdollisuus tavoittaa suuri määrä eri tavalla ajattelevia ihmisiä. Ohjaajana hän on onnistunut saavuttamaan suuriakin katsojamääriä, sillä esimerkiksi elokuva 21 tapaa pilata avioliitto oli viime vuoden katsotuin kotimainen elokuva. Elokuvan näki noin ihmistä. Uskon tarinaan. Jokainen tarina on kurkistusluukku ihmisen pään sisälle. Mikä tahansa tarina lisää ymmärrystä siitä, millaisia Johanna Vuoksenmaa Syntynyt Hämeenlinnassa Valokuvaaja, tv- ja elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja Tehnyt laulusanoituksia muun muassa Johanna Kurkelalle, Pepe Willbergille ja Jari Sillanpäälle Elokuvia: Nousukausi (2003), Onni von Sopanen (lastenelokuva 2006), Toinen jalka haudasta (2009), 21 tapaa pilata avioliitto (2013) ja tv-sarjoja Kumman kaa (2003), Tahdon asia (2005) ja Klikkaa mua (2011) Asuu Pispalassa ja Helsingissä Perhe: kaksi aikuista poikaa Harrastukset: avovesibongaus ja -uinti, lentopallo, tennis, tanssi, lukeminen Motto: Virheet on tehtävä itse!\n10 10 Silta 9/2014 ovat ihmiset. Kun pääsee jollakin tavalla osalliseksi toisen sielunelämästä, voi suvaitsevaisuuskin toista kohtaan lisääntyä. Komedia on hänen töidensä yleisin tyylilaji. Teen komediaa, koska nauru on voimauttavaa. Jokainen hakkaa joskus päätään seinään ja tekee hölmöyksiä. Kun voi nauraa itselleen, vapautuu onnellista, elämän helpommaksi tekevää naurua, joka antaa voimia. Vuoksenmaalle elämä ei ole synkkä draama, jossa päädytään ajatukseen, että millään ei ole mitään merkitystä. Vaikka elämässä kaikki asiat eivät ole iloisia ja naurettavia, Vuoksenmaa ei tuhlaa voimia maailmassa olevan pahan ajattelemiseen. Mitä hyötyä siitä on? Selviytymiskeinoni on optimistisuus ja myönteisyyden luominen, se pitää toimintakykyä yllä. Tavoitteeni on toimia ja elää tässä hetkessä. Vastuuta heikommista Myönteisyys ja optimismi ovat juuri niitä arvoja, joita Vuoksenmaa haluaa tuoda esiin elokuvissaan. Hän uskoo ihmisessä olevaan hyvään. Tärkeä arvo on myös suvaitsevaisuus. Tuomitseminen on lamaannuttavaa. Hyväksyminen ja toisten ymmärtäminen on rakkautta parhaimmillaan, vaikka se ei aina olekaan niin helppoa. Ihmiset ovat hänelle tärkeitä. Jokainen tarina on kurkistusluukku ihmisen pään sisälle. Pyrin elämään niin oikein kuin pystyn ja tekemään mahdollisimman oikeita ratkaisuja. Yritän auttaa ja kantaa vastuuta heikommista silloin, kun siihen pystyn. Johanna Vuoksenmaan arvomaailma perustuu lapsena saatuun kristilliseen kasvatukseen. Esimurrosiässä Jeesus oli hetken Johannan suuri kaukorakkauskin. Edelleen hän pitää arvokkaina henkilö Jeesuksen ajatuksia ja toimintaa. Kultainen sääntö, Kaikki, minkä tahdotte ihmisten tekevän teille, tehkää te heille, on hyvä elämänohje. Tänä päivänä suhtaudun kuitenkin kaikkiin kirjattuihin sääntöjärjestelmiin, niin poliittisiin kuin uskonnollisiinkin, epäluuloisesti. Kun runsaita, moniäänisiä ja paljon vertauskuvia sisältäviä kirjoituksia ruvetaan tulkitsemaan, on niistä mahdollista lukea mitä vain, ja usein niistä luetaan omia ennakkoluuloja. Näitä tulkintoja on myös helppo käyttää lyömäaseena. Niiden taakse voi myös jäädä henkisesti laiskottelemaan ja jättää työlään eettisen pohdinnan elämän alati muuttuvissa yksittäisissä tilanteissa tekemättä. Vuoksenmaa ei saanut rippikoulussa vastauksia kaikkiin kysymyksiinsä ja hän erosi kirkosta 18-vuotiaana. Monet mieltä askarruttavat asiat ovat esillä myös Vuoksenmaan elokuvissa. En ole hengellinen ihminen, mutta en ateistikaan. En tiedä, mitä on ollut ennen ja mitä on tämän jälkeen. Kirkko tekee hyvääkin työtä Johanna Vuoksenmaa arvostaa kirkon tekemää auttamistyötä sekä vahvaa nuorisotyötä. Oman auttamistyönsä hän kuitenkin kanavoi mieluiten Suomen Punaisen Ristin kautta. Vuoksenmaa tekee vapaaehtoistyötä SPR:n Nuorten turvatalossa Tampereella. Vuoksenmaan mukaan kristinusko on olennainen osa suomalaista kulttuuria ja yhteiskuntaa. Kirkko ja uskonto ovat monikerroksisesti läsnä kaikessa elämässä. Joulun viettäminen ja Suvivirren veisaaminen ovat kulttuurihistorian kautta keskeisiä perinteitä niillekin suomalaisille, jotka eivät tunne tarvitsevansa hengellisyyttä elämäänsä. Kirkossa myös työskentelee runsaasti humaaneja ihmisiä, jotka tekevät upeaa työtä. Mutta sitten kirkon sisällä on myös niitä ihmisiä, jotka unohtavat lähimmäisenrakkauden, sanoo Vuoksenmaa viitaten keskusteluun seksuaalivähemmistöjen asemasta kirkossa. Tuntuu siltä, että kirkon sisällä on tällä hetkellä Berliinin muuri. Kirkon sisällä on eri tavalla ajattelevia ihmisiä ja kaksi erilaista kirkkoa, jotka elävät rinnakkain, mutta erilaisista näkemyksistä ei juuri käydä vuoropuhelua. Tämä on tietysti vain ohikulkijan ja sivusta tarkkailijan intuitio. Vuoksenmaa arvostaa erityisesti Helsingin piispa lrja Askolan ja arkkipiispa Kari Mäkisen julkisia kannanottoja seksuaalivähemmistöjen asemasta ja oikeuksista kirkossa. Johanna Vuoksenmaa on tuottelias käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Vuoksenmaan mukaan elokuvan viehätys on juuri siinä, että siinä on mahdollisuus tavoittaa suuri määrä eri tavalla ajattelevia ihmisiä. Kirkon julkisuuskuva vaikuttaa ristiriitaiselta. Siksi Vuoksenmaa arvelee, että kirkko on voimakkaassa murroksessa. On mielenkiintoista nähdä, mitä kirkossa tapahtuu lähivuosina. Seurakunnille aikuisten leirejä? Viikossa aikuiseksi -elokuvan kuvaukset tehtiin kesäkuussa Naantalissa. Elokuvanteko oli erityisen haastavaa näyttelijöille, joiden piti näytellä hellevaatteissa hyisestä säästä huolimatta. Kuvaaja Jan Nyman ja ohjaaja Johanna Vuoksenmaa neuvottelevat kuvakulmista. Tampereen seurakuntien kärkihankekoordinaattori, pastori Jussi Laine pitää kiehtovana ajatusta aikuisten leiristä, jollainen on viitekehyksenä Johanna Vuoksenmaan tekeillä olevassa elokuvassa Viikossa aikuiseksi. Voisiko Tampereen seurakunnat järjestää vastaavanlaisia leirejä aikuisille? Mikä ettei, kiinnostava ajatus! Leiri tarjoaisi eri-ikäisille ja eri taustoista tuleville ihmisille mahdollisuuden kohtaamiseen, ajatusten vaihtamiseen ja vuorovaikutukseen. Toisaalta ohjaajille leiri voisi olla aika haastava ja hyvin erilainen verrattuna lasten ja nuorten leireihin, pohtii Laine. Hänellä on kokemusta ohjaajana yhdestä aikuinen lapsi -leiristä, johon osallistui eri-ikäisiä aikuisia oman lapsensa, lapsenlapsensa tai esimerkiksi kummilapsensa kanssa. Aikuisille järjestettiin muutamia yhteisiä tuokioita, ja niissä syntyi kyllä mukavaa vuorovaikutusta eri sukupolvia edustavien ihmisten kesken. Parhaimmillaan aikuisten leiri voisi Laineen mukaan auttaa ihmistä irrottautumaan normaaleista rutiineista ja rooleista. Leireillä ehkä syntyisi myös uusia ystävyyssuhteita. Kotiin vietäväksi voisi saada uusia ajatuksia ja näkökulmia, jopa eväitä henkiseen ja hengelliseen kasvuun.\n11 Silta 9/\n12 12 Silta 9/2014 Keväällä laitettiin siemenet itämään. Kylvämässä Monamaria Pyhältö, Sanni Rantanen ja Vilppu Norvasto. Ympäristökasvatus on osa iltapäiväkodin arkea teksti Asta Kettunen kuvat Hannu Jukola Marjaana Malkamäki Mä varasin tän porkkanan, kuuluu kiljahdus viljelylaatikolta. Vilppu Norvasto luulee löytäneensä raa an juureksen, mutta lastenohjaaja Miia Olden valistaa kyseessä olevan kesäisen lajikkeen, jolla on useita värejä. Ei saa vedellä ihan miten sattuu, huudahtaa Monamaria Pyhältö. Noa Honkalan mielestä jötkäle haisee ihan hevosen lannalle. Hajuaisti onkin yksi tärkeistä kumppaneista tässä puuhassa. Lapsilla on meneillään sadonkorjuu Koivistonkylän seurakuntakodin takapihalla. Lehtikuusesta tehdyt istutuslaatikot on saatu Nekalan laatikkoviljelyhankkeen innoittamana. Tänä kesänä kurkun söi jokin ötökkä, ja paprikoillakin oli huono onni. Mutta mitäs siitä! Saatiin möyhiä mullassa, ripottaa siemeniä ja seurata oman sadon kasvua. Tilliä riittää hölskykurkkujen mausteeksi. Tampereen seurakuntien ympäristötoimikunnan jäsenet Ilmari Karjalainen ja Lauri Ruippo ovat tulleet tutustumaan toimintaan. He ovat hyvillään kasvatustavasta. Lapsilla on valtava into pienestäkin porkkanasta, Karjalainen myhäilee. Minkä nuorena oppii, sen vanhana taitaa, hymyilee Ruippo. Lapset pääsevät näkemään, että porkkanat eivät tule tehtaasta vaan maasta. Hän iloitsee myös maalaistalonäkymästä matkalla Isosaaren rippikoululeirille. Kaikki eivät nykyään tiedä, mistä maito tulee tai mikä on lammas. Jos vielä saisi vanhemmatkin kertomaan näistä asioista. Metsän ei tarvitse iso olla Iltapäiväkotilaiset ovat tottuneet leikkimään läheisessä metsikössä. Sieltä kerätään nuorten jälkeensä jättämät roskat. Nuuskista ja kaljapulloista nuoret jättivät anteeksipyyntölapun se tosin oli kiinnitetty nuuskalla. Yritetään kierrättää, lajitellaan biojätteet, ja kyllä mä hoidan nuo pahvitkin. Kaupassa mietitään, mitä ostetaan, Olden kuvaa paikan arkea. Jätteen määrää pyritään vähentämään muun muassa tuomalla omat käsipyyhkeet mukana. Välipalalla mietitään, mihin mikin jäte kuuluu. Hartaushetkissä mietitään luomakuntaa, Jumalan ihmeitä ja meidän tehtäväämme. Oman kädenjäljen näkeminen on ilon aihe. On puhuttu siitäkin, kuinka moni ihminen siitä nauttii. Kunnioitus kaikkea olevaista kohtaan lähtee omasta itsestä. Lasten kanssa myös puhutaan omista vahvuuksista. Ruippo kysyy, voisiko laitteita käyttää hyödyksi ympäristökasvatuksessa. Hän saa varovaisen myönteisen vastauksen. Omat kännykät, tietsikat tai tabletit pitäisi tosin tuoda kotoa. Ruippo kannattaa myönteistä ajattelua. Voidaan esimerkiksi pohtia, mitä kaikkea ihanaa Suomen luonnossa on. Hän saa hengenheimolaisen Sanni Rantasesta, joka kertoo leppäkertulle tehdystä talosta. Olden kertoo ympäristökasvatuksen kuuluvan lastenohjaajien koulutukseen. Hän on myös päivittänyt sen alueen osaamistaan. Opetuksen ei tarvitse olla maailmoja syleilevää. Riittää kun opitaan, että maamme on yhteinen, ja siitä täytyy pitää huoli. Käsite laajenee Suomen Ympäristökasvatuksen Seuran hallitukseen kuuluvan Anu Kiisken kiinnos- Juurekset tulevat ruokapöytäämme maasta. P.S. Tässä jutussa ei ole erikseen korostettu tarvetta opettaa pitämään huolta Luojan luonnosta ja ihmisestä sen osana. Tämä on ollut jutun lähtökohta.\n13 Silta 9/ Noa Honkala, Oskari Keränen ja Konsta Hihnala kastelivat istutuksia toukokuussa. Tuomas Jokinen ja Konsta Kinnunen ojensivat satoa Miia Oldenille. Ilmari Karjalainen ihaili vehreyttä taustalla. Asta Kettunen Oo mikä porkkana, ihmetteli Vilppu Norvasto. Eetu Rintamäki etsi lisää saalista. Tilli antoi uutta siemensatoa. Jonna Kola ja Timo Sinkkilä sekä muut Tredun matkailu-, ravitsemis- ja talousalan opiskelijat tarjosivat Keskustorilla kaupoilta ja tiloilta ylijääneistä raaka-aineista tehtyä ruokaa. Ruokahävikki ärsyttää, kommentoivat keitosta nauttineet Ella Kauppinen ja Mari Raimaa. tuksen kohteena on ympäristökasvatus-käsitteen laajentaminen. Ympäristökasvatus kuuluu hänen mielestään muuallekin kuin peruskouluun. Sen pitäisi olla koko yhteiskunnan lävistävä ajatus, vaikka ihan pienten kerhoista yritysmaailmaan ja vanhainkoteihin. Aikuisten ympäristökasvatukseen kuuluvat tapahtumat, joilla herätellään ihmisiä tarkastelemaan ympäristöasioita eri näkökulmista. Tällaisesta yksi esimerkki on Tampereellakin järjestetty Saa syödä -kampanjan Ruokahävikki-tempaus. Esimerkin voimalla Lauri Ruippo on tehnyt työnsä ympäristönsuojelun, -käytön, -hoidon ja kehittämisen edistämiseksi. Häntä surettaa, että vaikka rakennukset suunnitellaan huolellisesti, niiden ympäristö jätetään oman onnensa nojaan. Pihaistutukset laitetaan usein niin myöhään, että niistä ehtii nauttia vasta vähän ennen kuolemaansa. Aikuisetkin selvästi kaipaavat ympäristökasvatusta. Kaupungin ympäristötoimikunnassa hän oli järjestämässä nuorille kasvienkasvatuskilpailuja. Ajatuksena oli opettaa, että jopa omat kukat ovat osa luonnon kokonaisuutta. Toiveena on, että luonto-ohjelmat voisivat tulla lähemmäs meitä. Kotomaastakin löytyy kaunista. Kunpa kunnissa innostuttaisiin ympäristön hoitoon. Pidettäisiin vaikka koivukujan istutustalkoot. Kahdenkymmenen vuoden kuluttua lapsenlapsi voisi sanoa: Kyllä isoisä on taitava, kun kasvatti tuollaisen! Itsekin sitä katsoisi, että tuossa se minun puuni on. Kun istuttaa puun, kasvaa maahan itsekin. Kun tänään tekee jotain, näkee käden jäljen myöhemminkin, hän sanoo viitaten sanontaan omenapuun istuttamisesta. Tärkeä opetus maiseman hoitamisessa on myös se, ettei kaikesta makseta, vaan jokainen tekee oman osansa yhteiseksi hyväksi. Kalevan seurakunnan luottamushenkilönä hän on korostanut kirkkojen ja hautausmaiden siisteyttä. Siisteys osoittaa kulttuuritahtoa. Hyvä arkkitehtuuri korostuu ympäristössä, josta pidetään huolta. Hän myös kannustaa lattiatason kristillisyyteen. Jospa seurakuntaneuvosto lähtisi Kaleva-kävelylle? Suomen Ympäristökasvatuksen Seura: ymparistokasvatus.fi Kirkko kannustaa aktiiviseen ympäristökasvatukseen Kirkon tuoreen ympäristökasvatuspalkinnon tarkoituksena on nostaa esiin kekseliäitä ja tuloksellisia ympäristökasvatustekoja sekä kannustaa seurakuntia ja muita kirkollisia toimijoita aktiivisiksi ympäristökasvattajiksi. Ajatus palkinnosta syntyi Vihreät riparit -työryhmässä, kertoo rippikoulutyön asiantuntija Jarmo Kokkonen kirkkohallituksesta. Työryhmän muita jäseniä ovat Sanna Koskinen WWF:stä, Tarja Liljendahl Nuorten Keskuksesta, Anssi Almgren Espoon hiippakunnasta, tutkija Panu Pihkala ja kestävän kehityksen asiantuntija Ilkka Sipiläinen. Viime vuosina kirkon ympäristökasvatustyö on laajentunut ja syventynyt. Tämä toteutuu näkyvimmin Vihreillä ripareilla. Huomasimme, että tällainen palkinto kirkosta puuttuu ja että nyt sille olisi hyvä aika, Kokkonen kertoo. Palkinnon myöntää joka toinen vuosi kirkkohallituksen täysistunto. Kyseessä ei ole rahapalkinto. Ehdotuksia ensimmäiseksi palkinnon saajaksi otetaan vastaan lokakuun loppuun saakka. Sen jälkeen kirkon kasvatuksen ja perheasioiden toimikunta tekee esityksensä kirkkohallitukselle. Kasvatuksen piirissä tapahtuu myös ympäristöasioissa koko ajan juttuja, jotka ansaitsevat tulla esiin nostetuiksi. Tärkeää on, että lapset ja nuoret ovat itse aktiivisia toimijoita, he ovat kirkon kasvatuksen tärkein lenkki, Kokkonen painottaa. Kristittyinä meillä on vastuumme luomakunnasta.\n14 14 Silta 9/2014 Hyvä tyyppi Sankariainesta Pian nelivuotiaan tytön isä, nelikuisen pojan kummisetä Juha-Matti Rautiainen, 30, korjaa työkseen asuntoja rakennusliikkeessä. Suomen Partiolaiset palkitsi jäsenensä järjestön korkeimmalla ansiomerkillä. Sankarimerkki myönnetään suurta uhrautuvaisuutta osoittavasta teosta, jonka aikana auttaja tai autettava on ilmeisessä hengenvaarassa. Odotin baarissa ystävääni, kun sinne tuli vanhempi herra seurueineen. Hän teki tiskillä tilauksen, laski salkkuaan maahan ja tuupertui siihen. Rautiainen tajusi oitis tilanteen vakavuuden ja aloitti elvytyksen. Toinen asiakas piti hengitysteitä auki, tarjoilija puhelua 112:een. Välillä mies virkosi, lakkasi taas hengittämästä, mutta jatkoin pumppaamista ambulanssin tuloon asti. Painelutekniikka tuli selkäytimestä, vaikken ole hetkeen ensiapukurssilla päivittänyt tietojani. Sairauskohtauksen saanut selvisi. Näin tutut luonnehtivat sankaripartiolaista: Kuin isoveli, johon voi aina luottaa. Hyväntahtoinen, vaatimaton, leppoisa, rauhallinen, kärsivällinen. Pärjää hyvin lasten ja nuorten kanssa, pitää porukan kasassa. En ole ikinä nähnyt Juspen hermostuvan. Sosiaalinen, tutustuu helposti uusiin ihmisiin. Viihtyy seurassa, puurtaa myös yksin. Mukava ja kiltti, jämäkkä tarvittaessa. Symppis työmyyrä, joka ei korosta itseään ja tekemisiään. Ei valita vastoinkäymisiä, näkee elämästä kauniit puolet. Entä millainen Rautiainen omasta mielestään on? Rauhallinen. Toisia kuunteleva. Sellainen perusjässikkä, hän arvioi tovin mietittyään. TEKSTI: Pirjo Silveri kuva: Hannu Jukola Juha-Matti Juspe Rautiaisen vapaa-aika on ekaluokkalaisesta asti kulunut partiossa. Hän on järjestön 56. sankarimerkin saaja ja kolmas omassa lippukunnassaan. Ne kaksi aiempaa Tampereen Kotkaa palkittiin urheudesta Kuru-laivan pelastustöissä 1929.\n15 Silta 9/ hartaudella Lapsensa menettäneelle Lapset ovat osa elämän kiertokulkua, siis luonnollinen osa miehen ja naisen elämää. Lapsettomuus on joillekin pariskunnille tietoinen valinta, ei suinkaan kaikille. On myös lapsirakkaita, vanhemmuutta halajavia, mutta heille ei vain suoda sitä. Lapsen menettäminen keskenmenossa tai vakavan sairauden tai onnettomuuden kautta, esimerkiksi rattijuopon yliajossa, romauttaa inhimillisen kestokyvyn rajoille. Ei voi käsittää, kuinka rattijuopot pääsevät kuin koira veräjästä. Sanomattakin on selvää, että olkoonpa rangaistus rattijuopolle mitä tahansa, se ei tuo uhriksi joutunutta takaisin. Lukijalta Messuyhteisöille taattava riittävät resurssit Vuonna 2009 kirkkovaltuusto hyväksyi yhtymän strategian. Sen piti antaa suuntaviivat toiminnalle vuoteen 2015 asti. Strategia määritteli neljä kärkihanketta, joihin toiminnan painopisteet suunnattaisiin. Yksi kärkihankkeista oli mahdollistamme monimuotoisen seurakuntayhteyden. Sen sisällä oli muutama alatavoite, joista yhdessä tarkoituksena oli luoda monimuotoisia jumalanpalvelusyhteisöjä eri puolille kaupunkia. Tavoitteena oli myös kehittää messua systemaattisesti kerätyn osallistujapalautteen avulla. Tavoitteen saavuttamista seurattaisiin kävijätilastolla. Kun vuosi 2015 lähestyy, on aika tarkastella tämänkin tavoitteen saavuttamista. Jo vuonna 2009 eri puolilla kaupunkia oli useita jumalanpalvelusyhteisöjä. Ne houkuttelivat messuihinsa juuri sitä joukkoa, jonka kirkosta eroamisesta yleisesti ollaan huolissaan: opiskelijoita ja nuoria perheitä. Kärkihankkeesta huolimatta yhtymä suuntasi tähän työhön riittämättömästi työntekijöitä ja muita resursseja. Riittämättömän resursoinnin takia jumalanpalvelusyhteisöjen määrä kaupungissa on vähentynyt. Toki samalla osallistujamäärä messua kohti on kasvanut. Pispalan kirkon Varikkomessuja pitää järjestää jo kaksi peräkkäin, koska kaikki halukkaat eivät mahdu kerralla kirkkoon. Se on toisaalta mahdollistanut yhä tarkemman profiloinnin; aikaisempi messu on suunnattu eri kohderyhmälle kuin myöhäisempi. Runo lapsensa menettäneelle: TYHJÄ SYLI Piltti mennyt, syli avoin. Suru jäänyt, kaikin tavoin. Lapses lohtu, taivaan kehto. Paimen kantaa, elon, ilon antaa. Juhani Manninen Matalammalla profiililla toimii Messukylän seurakunnassa Kohtaamispaikka-yhteisö. Senkin messu on erilainen kuin perinteinen ja on kerännyt yhä laajenevan osallistujajoukon. Yhteisö tarjoaa kasvupaikan pienryhmissä ja monipuolista muuta toimintaa ja koulutusta seurakuntalaisille, muillekin kuin omassa messussa kävijöille. Sekä Varikon että Kohtaamispaikan messussa on lapsiperheiden määrästä johtuen sekä pienten lasten pyhäkoulu että kouluikäisten kerho, joissa lapset saavat hengellistä opetusta. Näissä messuyhteisöissä toteutuu se, josta kirkossa monin äänin haaveillaan. Vapaaehtoisten seurakuntalaisten suuri joukko on mukana aktiivisina toteuttajina niin messuissa kuin yhteisön muussakin toiminnassa. Näin nämä yhteisöt toimivat Tuomasmessusta tutulla tavalla. Yhtymän huomiossa yhteisöt kuitenkin jäävät Tuomasmessun jalkoihin, vaikka ne järjestävät messujaan tiheämmin ja toiminta on monipuolisempaa. Sekä Uudessa Versossa että Kohtaamispaikassa toteutuvat vahvasti myös muut tämän kärkihankkeen alatavoitteista. Näissä yhteisöissä messua on kehitetty ja kehitetään koko ajan. Työntekijät toimivat vapaaehtoisten ohjaajina ja valmentajina. Tämä mahdollistaa näiden yhteisöjen toiminnan ja on yksi niiden menestyksen salaisuus. Uusi Verso on saanut työstään myös valtakunnallista huomiota ja se on palkittu toiminnastaan. Kun strategian toteutumista vuoden lopulla tarkastellaan, on syytä kiinnittää huomio näihin yhteisöihin ja palkita ne kärkihankkeen loistavasta toteutuksesta niin, että niille taataan riittävät toimintaresurssit jatkossa. Riitta Paajanen Kummallinen kirkkovuosi Juhani Manninen Suomen luterilainen kirkko on uudistunut viime vuosikymmeninä kiitettävästi. Saatiin uudistettu virsikirja 1986 ja nykykielelle käännetty Raamattu Myös jumalanpalveluksien kaavoja muutettiin ja monipuolistettiin. Kiitos siitä! Mutta kirkkovuosi on vieläkin outo ja kummallinen. Syksyllä adventtina Jeesus muka ratsastaa Jerusalemiin ja kansa laulaa hoosiannaa. Sitten Hän on yhtäkkiä vastasyntynyt vauva. Outoa. Palmusunnuntaina ennen pääsiäistä, kun Jeesus oikeasti ratsasti Jerusalemiin ja kansa oikeasti huusi hoosiannaa, siitä ei puhuta eikä lueta kirkoissa. Tapaninpäivänä taas muistellaan marttyyreja, Stefanosta, vaikka Jeesuksen syntyessä ei ollut vielä yhtäkään kristittyä. Nyt tarvittaisiin John Wikströmin kaltainen arkkipiispa, joka uskaltaisi korjata nämä kirkkovuoden kummallisuudet. Hilkka Rajala Kiitos Pidän todella paljon siitä, miten Tampereen seurakunnat näkyy Facebookissa ja minkälaista viestiä/ sanomaa siellä jaatte. Esimerkiksi 15. syyskuuta Armoa arkeen osui todella kohdalle ja auttaa taas jatkamaan oman arjen kaaoksessa. Aikaisemminkin kuvat ja tekstit ovat usein tulleet tarpeeseen juuri siinä tilanteessa. Kiitos niistä ja siunausta työhönne! Pia saarnavuoro Kristiina Hyppölä Harjun seurakunnan pastori Pispalan kirkkopiiri, perhetyö Hannu Jukola Usko antaa voimaa kestää vaikeuksissa Mistä tekstistä saarnaat? Yritän sisällyttää saarnaani näkökulman jokaisesta pyhän tekstistä. Ne muodostavat kokonaisuuden. Aamoksen kirjan katkelmassa Herra Jumala jylisee vihaavansa ihmisten juhlia. Kolossalaiskirjeen kohdassa Paavali varoittaa palvelemasta varjoja, tottelemasta tämän maailman kieltoja tai käskyjä, jotka ruokkivat vain ihmisen ylpeyttä. Markuksen evankeliumissa Jeesus selittää kuulijoilleen, miksi opetuslapset eivät paastoa. Vanha ja uusi eivät sovi yhteen, vaan uusi viini on laskettava uusiin leileihin. Mikä on saarnasi näkökulma? Pyhän teema on Kristityn vapaus. Ajattelen, että Kristus on minun vapahtajani ja vapauttajani. Usko ei saa olla ihmistä säännöillä kahlitseva vankila, vaan voimavara, joka vapauttaa täyteen elämään. Vanhasta on päästettävä irti, että voi tulla uutta. Mitä haluat saarnassasi viestiä? Haluaisin työssäni ja tässäkin saarnassa kertoa Jeesuksen vapahtavasta voimasta. Usko ei vaadi suorittamista, sääntöjen tai kieltojen noudattamista, vaan se vapauttaa maailman murheista. Vaikka usko ei suojaa epäonnelta, vääryydeltä tai surulta, antaa se perustavanlaatuista voimaa kestää vaikeuksienkin keskellä. Oliko teksteissä jotain vaikeaa? Jeesus on hyvin selkeäsanainen. Vanhasta on päästettävä irti, että voi tulla uutta. Mutta jo Paavalin kirjeestä huomaamme, että se on ihmiselle mahdottoman suuri vaatimus. Jeesus oli radikaali, ei säilyttäjä tai kuvien kumartaja. Löydätkö teksteistä yhtymäkohtia elämääsi? Toisten ihmisten mielipiteistä tai totutuista säännöistä on vaikeaa olla välittämättä. Kyllä minä näiden raamatunkohtien äärellä pohdin, elänkö niin kuin haluan opettaa. Rukoukseni on: Tee Jeesus minusta edes hiukkasen radikaali. Miten vietät vapaapäiväsi? Rakastan kahviloissa notkumista. Olen raahannut lapseni jo vauvoina notkumaan kanssani, taidan olla sellainen parjattu latteäiti. Kuusivuotias tyttäreni ja kolmevuotias poikani osaavatkin jo odottaa, että vapaapäivänä marssimme Kaffilaan. Olemme mieheni kanssa onnellisia, että nämä pienet arjen irtiotot tuovat iloa meille kaikille. Kahvilasta lähtiessä askel on kevyempi ja maailma taas hitusen parempi paikka. Kristiina Hyppölä saarnaa 12. lokakuuta kello 11 Pispalan kirkossa.\n16 16 Silta 9/2014 tiesitkö Sanasta suunta -tiimi Marja-Leena Sippola (vas.), Jorma Satama ja Anne Järvinen on itsekin saanut vuosien mittaan illoista paljon. kolumni Elina Grundström Kirjoittaja työskenteli Tampereen yliopiston journalistiikan vierailijaprofessorina lukuvuonna Syksyllä 2014 hän jatkaa työtään vapaana toimittajana ja tietokirjailijana. Maalliset mahdit katoavat Jumala pysyy Silta siltalehti.fi 1. vuosikerta Kustantaja/ julkaisija: Tampereen ev. lut. seurakunnat Toimitus: vt. päätoimittaja Kirsi Airikka, p , toimitussihteeri Asta Kettunen, p , s-posti: ja Osoite: Seurakuntien talo, Näsilinnankatu 26, PL 226, Tampere. Ilmoitusmyynti, -valmistus ja -laskutus: Medialiike, Tampere Myynti, laskutus: Mervi Juutilainen, p , Sodan uhka on Euroopassakin vakavampi kuin pitkiin aikoihin. Valtioiden nokitellessa keskenään voi taustoitusta hakea vaikka Raamatun Danielin kirjasta. Siinä kerrotaan muun muassa muinaisten valtakuntien noususta ja tuhosta. Teologian tohtori Eero Junkkaala käy läpi Danielin kirjan opetuksia Eteläisen seurakunnan ja Suomen Raamattuopiston järjestämässä Sanasta suunta -tapahtumassa Junkkaalan mukaan kyseinen kirja on viehättänyt häntä paljon viime vuosina. Siinä yhdistyvät toisaalta suuret maailmanhistorialliset linjat, ja toisaalta tavallisen virkamiehen rehellisyyteen pyrkivä toiminta vieraan maan hallintokoneistossa. Teologi pitää Danielin kirjaa poikkeuksellisena Raamatun tekstien joukossa. Valtakuntien nousua ja tuhoa kuvataan siinä jopa hämmentävänkin tarkasti. Lisäksi teksti sisältää täsmällisiä ennustuksia siitä, milloin Messias tulee. Junkkaalan mukaan historian perusteella on helppo osoittaa että maailmanvallat tulevat ja menevät. Kommunismi hallitsi Neuvostoliitossa 70 vuotta. Aika on yhtä pitkä kuin Juudean kansan pakkosiirtolaisuus Babyloniassa. Ehkä kyseessä onkin yksi mittari Jumalan kellossa. Teologian tohtori myöntää olevansa huolissaan nykymaailman levottomuudesta. Pahuus maailmassa ei tuntuisi ainakaan vähenevän. Kaikella pahuudella on kuitenkin määräaikansa. Lopullinen sana on Jumalan. Mutta miten epäilevä, ehkä kyyninenkin nykyihminen voi olla tästä varma? Ei mitenkään. Varmuus tulee vain Jumalan sanasta. Joka ei usko siihen, jää oman kyynisyytensä vangiksi, Junkkaala summaa. Lisää raamattuopetusta? Viinikan ja sittemmin Tampereen Eteläisessä seurakunnassa on vietetty Sanasta suunta -seurakuntatapahtumia jo yli kolme vuosikymmentä. Tilaisuuksien nimenä on ollut myös Kokouksia kaikille. Viinikan seurakunnan entinen kappalainen Jorma Satama on ollut tapahtumissa mukana lähes alusta saakka. Pidän raamattuopetusta oleellisen tärkeänä osana kristityn kasvua. Valitettavasti sitä on seurakunnissamme tällä hetkellä aika vähän. Sanasta suunta -tilaisuuksilla oli Satamalle itselleenkin tärkeä merkitys työvuosien aikana. Ne olivat kuin keitaita papin arkisen työn lomassa. Sain tasokkaista opetuksista usein ideoita omiin puheisiini. Myös Eteläisessä seurakunnassa diakoniatyöntekijänä työskentelevä Anne Järvinen ja samasta virasta eläköitynyt Marja-Leena Sippola ovat kokeneet nämä tilaisuudet hyvin mielekkäiksi. Molemmat ovat olleet niitä toteuttamassa. Suomen Raamattuopisto on ollut luonteva yhteistyökumppani. Raamattuillat eri palvelutehtävineen ovat myös sitouttaneet seurakuntalaisia mukaan toimintaamme, Sippola sanoo. Järviselle tilaisuudet ovat antaneet toivoa ja uskon vahvistusta. Tarjolla ei ole ollut tunnekuohuja, vaan enemmänkin suuntaa ja vastauksia. Toisinaan kipeisiinkin kysymyksiin. Vesa Keinonen sro.fi/tule-mukaan/ 75vuotta SRO Tampereella Järjestön päätehtävänä evankeliumin julistaminen ja Raamatun opettaminen. Juhlavuoden teemana Käsi Raamatulla. Sunnuntaina juhlamessu klo 10 ja päiväjuhla klo 12 Viinikan kirkossa Nekalan srk-talossa klo Sanasta suunta -tapahtuma. Kahvit klo 18 alkaen. Ilmoitusvalmistus: Tuija Lautiainen, p , Jakelu: Tampereen Ykkösjakelut Oy. Jakelupalaute: p: Osoitteellinen jakelu: Itella Oy tilaukset: p Taitto: Kotimaa Oy Painosmäärä: kpl Paino: Alma Manu, Tampere ISSN: ISSN (painettu) ISSN (verkkojulkaisu), Seuraavat lehdet ilmestyvät: 5.11., aineisto mennessä, aineisto mennessä Janne Ruotsalainen Jeesus-paita meni muodista Muistatteko Jeesus-paidat, joita näki runsaasti tamperelaisissa kouluissa 1970-luvulla? Ne olivat hyvälaatuisia kestäviä collegeja, joita annettiin palkaksi rippileirien isosille. Paidat olivat aikakautensa näköisiä. Jeesus oli kuvattu niissä dramaattisena mustana silhuettina, joka muistutti erehdyttävästi Che Guevaraa. Kuvan ympärille oli painettu teksti: With Christ never alone. Tai sama suomeksi: Jeesuksen kanssa et ole yksin luvun poliittisen hurmoksen pyykkiä on pesty pitkään, mutta paljastuskirjat nuorisoherätyksestä ovat vielä kirjoittamatta. Silloin Tampereellakin levisi Yhdysvalloista ja viidesläisen herätysliikkeen piiristä alkunsa saanut henkilökohtaista uskoontulokokemusta vaativa nuorisoherätys. Sitä levittivät muun muassa tamperelainen With Christ -yhtye sekä Suomen Raamattuopiston rahoittama Pro Fide, joiden annettiin esiintyä seurakuntien yhteisissä nuortenilloissa Vanhassa kirkossa. Seurakuntien jakelemat Jeesus-paidat olivat osa luterilaisuudelle vierasta amerikkalaista uskoontulokulttia. Nuoria kannustettiin tekemään henkilökohtainen ratkaisu, kokemaan kääntymys ja julistamaan varmoja totuuksia koulutovereilleen kypsässä viidentoista vuoden iässä. Itseäni tuon ajan hihhulointi on vanhemmiten lähinnä nolottanut ja naurattanut, mutta kaikki eivät päässeet yhtä helpolla. Traumoja on purettu terapiassa asti. Pro Fideen kuulunut muusikko Mikko Kuustonen ja With Christ -yhtyeessä musisoinut rokkipappi Tarvo Laakso kirjoittavat molemmat omissa muistelmateoksissaan tilanteista, joissa mielenterveysongelmia yritettiin parantaa pelkän Pyhän hengen voimalla. Seurakuntien jakelemat Jeesus-paidat olivat osa luterilaisuudelle vierasta amerikkalaista uskoontulokulttia. Kansanlähetyksen pääsihteeri pyysi vuonna 1999 anteeksi liikkeen piirissä harjoitettua hengellistä väkivaltaa, mutta kukaan ei koskaan kertonut meille tavallisille 1970-luvun seurakuntanuorille, että kokemamme syyllisyydet ja helvetin pelot olivat aivan turhia. Pastori Satu Kreivi-Palosaari kirjoitti Kalevan kolumnissa heinäkuussa huomanneensa, että uskoontulosta ei enää puhuta missään. Edes naistenlehdissä ei ole enää vuosiin julkaistu missien uskoontulokertomuksia. Näinhän se on. Luterilaisen ei ole pakko tulla uskoon eikä julistaa sitä ympäriinsä. Esimerkiksi seurakuntavaaliehdokkaita tai muita seurakuntalaisia ei laiteta mihinkään hurskaustesteihin. Kolumneja voi kommentoida osoitteessa siltalehti.fi/blogi\n17 Silta 9/ Te r v e t u l o a k e s ä y l i o p i s t o o n, s y k s y l l ä k i n! TYÖHYVINVOINTIPÄIVÄ - vahvista työminääsi ja voi hyvin, klo 9-16, kouluttajana psykologi Anna Säynäjäkangas Päihdelääketieteen perusteet 6 op (HY), 190 Alkaen tiistaisin ja torstaisin klo Mindfulness - tietoinen, hyväksyvä läsnäolo avaimena työhyvinvointiin, klo , 150. Kouluttajana Taina Siukola. Jatkokurssi: Mindfulness - hyvinvointi ja voimaantuminen , 225 Puhdastilakoulutus klo , 125 Kouluttajina Riika Adamson ja Pirjo Sainio. Ikäihmisen hyvä ravitsemus, klo Kouluttajana ravitsemusterapeutti Pirjo Saarnia. Oikeushistoria 5 op (HY), Perjantaisin klo ja lauantaisin klo Validoivan hoidon perusteet -koulutus 7 op, 485 Alkaen , 6 koulutuspäivää klo Validaatioopettaja Satu Sipola. Ratkaisukeskeinen neuropsykiatrinen valmentaja -koulutus, Alkaen helmikuussa Tarkemmat tiedot sisällöstä ja ilmoittautumisesta Ohjelmassamme on laaja valikoima opintoja eri aloilta. Tutustu koko tarjontaan netissä, tule käymään tai soita! Lisätiedot ja ilmoittautumiset puh Terveydenhoitotarvikkeet PIATEEKISTA SÄÄSTÄ NYT: pestävä 85x85 cm vuodesuoja 29 (49 ) Apuvälineet, terveyskengät, tukisukat, Medima angoralämmittimet jne. PIATEEKKI Näsilinnankatu 27, p TILAA NETISTÄ: piateekki.fi Mieskuoro Euga & Urkuri Pétur Sakari Pyhäinpäivän konsertti MESSE CUM JUBILO ranskalaisen musiikin helmiä 1900-luvulta Lauantai klo ~ Tampereen Tuomiokirkko Ohjelma 15/10 ovelta tai ennakkoon Kiitos elämästä Tampereen NNKY:n Itu-työn 10 -vuotisseminaari Pääpuhujana Neonatologian ja etiikan emeritusprofessori John Wyatt. Tukikonsertti klo 18.30, mukana mm. Riku Rinne, Pekka Hautakangas ja Päivi Räsänen. Puisto-Emmaus, Hämeenpuisto 14 F Lisätietoa ja ilm. Outi Papunen Oletko vailla ammattia tai tutkintoa? Etsitkö uutta suuntaa? Sinä vuotias, vailla peruskoulun jälkeistä tutkintoa. Nyt on loistavat mahdollisuudet hakeutua ammatilliseen koulutukseen. Aikuiskoulutus on joustava tapa suorittaa tutkinto ja hankkia osaamista. Meille voit hakea ympäri vuoden! Ota yhteyttä ja kysy lisää! Opintoneuvoja Tuuli Oksanen, puh , Koulutuksia kaiken ikäisille: kirkkovaltuusto srk-neuvosto Mervi Jehkonen Yliopistonlehtori, neuropsykologian dosentti KIRKKODEMARIT, MESSUKYLÄ EEVA TIMONEN HILJAISEN SEURAKUNTALAISEN TULKKI TUOMIOKIRKKOSEURAKUNTA SEURAKUNTA- NEUVOSTO Ekonomi, eläkeläinen, Nokian kaupunginjohtaja v YHTEINEN KIRKKONEUVOSTO Tuomiokirkkoseurakunnasta ANTTI PUNKARI Todellista seniorienergiaa Seurakunta on meitä varten Pyynikki ja Kaleva ansaitsevat omat kappeliseurakuntansa. Kokoomuksen ja sitoutumattomien valitsijayhdistys Yhteisöllisyyttä ja vastuunkantoa Kirkkovaltuustoon Seurakuntaneuvostoon 72 Kirkkovaltuustoon Seurakuntaneuvostoon 40 Raija Moilanen erityisasiantuntija, sairaanhoitaja Messukylän seurakunta, Aitolahden lähikirkko\n18 18 Silta 9/2014 Murheita voi huojentaa äänellä itkemällä Nykyään monet ihmiset ovat kadottaneet yhteyden tunteisiinsa, itku ja nauru ovat jähmettyneet ja tunteiden ilmaisua pidätellään. Itkeminen sallitaan vain hautajaisissa. Itku kuitenkin helpottaa oloa ja purkaa stressiä. TEKSTI: Pirjo Lääperi KUVAt: Dima Tsvetkov Kimmo Rekola Itkulauluperinnettä elvytetään Suomessa järjestämällä kursseja. Äänikouluttaja Sirpa Heikkinen osallistui itkulaulukurssille vuonna 2000 ja liittyi mukaan Äänellä itkijöiden toimintaan. Hän on tehnyt lukuisia esityksiä ja äänitteen sekä pitänyt kursseja äänenkäytöstä ja äänellä itkemisestä. Etsin välinettä käsitellä erilaisia tunteita, joita avioero aiheutti. Itkulaulut ovat luonnollinen tapa purkaa kehoon ja mieleen kertynyttä tunnelastia. Kun ihminen hengittää aktiivisesti, keho purkaa jännitystä lihaksista ja se vapauttaa tunnetta, Heikkinen sanoo. Esiäitimme käyttivät itkuvirsissä vanhaa karjalanmurretta ja itkut liittyivät siirtymäriitteihin, kuten hautajaisiin ja häihin luvulla itketään nykykielellä ja on syntynyt uusi itkupolku tulevaisuuteen. Pääasiassa itkuja käytetään nyt terapeuttisesti. Itkijä laulaa omia sanojaan ja muuntelee sävelkulkua, kun hän purkaa murheitaan. Juhlissa, kuten syntymäpäivillä, rippijuhlissa tai lapsen syntyessä voidaan myös itkeä. Tietysti voi laulaa vanhoja itkuvirsiäkin, Heikkinen kuvailee muutosta. Itselleni äänellä itkeminen on terapian väline. Olen itkenyt jopa vihaitkuja. Kaikki tunteet ovat samanarvoisia. On parempi tuntea ne, ettei niihin juutu ja etteivät tunnemöykyt kapseloidu sairaudeksi. Itkuvirsi-sana viittaa kirkkoon, mutta kyse ei ole virsistä. Kun kristinusko tuli Suomeen, papit hävittivät luontouskon ja Tunteita ei pidä tukahduttaa, vaan ilmaista ne itkulla ja naurulla. Ei ole hyvä, että ihminen kovettaa itsensä, silloin hän voi tehdä mitä vain pahaa toiselle. Ilosta itkeminen on täyttävää, surusta itkeminen tyhjentävää, Sirpa Heikkinen toteaa. Kuhmossa pidettiin heinäkuussa musiikkijuhla Sommelon itkuvirsikurssin päätöskonsertti sen tunnukset, kuten pyhät paikat ja shamaanirummut. Samalla hävisi äänellä itkeminen. Vain ortodoksinen kirkko hyväksyi itkuvirret, jotka säilyivät Karjalassa. Sirpa Heikkinen kertoo itkuvirsistä Birgitanpäivillä lauantaina Ilkon kurssikeskuksessa. Lisätietoja ja ilmoittautuminen: Outi Niemi, p tai Jäähyväisten runoutta Äänellä itkeminen on ikiaikainen ja maailmanlaajuinen perinteen laji, josta kehittyi Karjalassa erityisen rikas muoto. Kaikki itämerensuomalaiset kansat ovat tehneet itkuja, jotka ovat pääasiassa naisten perinnettä ja runoutta. Itkuvirsi eli äänellä itkeminen on tunteiden ilmaisua sanojen ja itkumelodian avulla. Perinne oli jo katoamassa, mutta on elvytetty henkiin ja siirretty nykyaikaan. Itkuvirsiä on sanottu kohtaamisten ja jäähyväisten runoudeksi. Niitä on esitetty hautajaisissa, sotaan lähtemisen hetkellä ja saatettaessa tytärtä miehelään. Itkijät ovat tavallisimmin naisia. He ovat auttaneet purkamaan pahaa oloa ja samalla hoitaneet yhteisöä, kun ovat ilmaisseet itkullaan yhteistä surua. Itkuvirret ovat valitusrunoja, joita esitetään improvisoiden, mutta noudattaen perinteellistä sanailmaisua. Niitä lauletaan yksinkertaisella sävelmällä. Rituaali-itkuja esitettiin esimerkiksi hautajaisissa. Lisäksi naiset itkivät yksityisiä arkielämän murheitaan. Näitä itkuja sanotaan tilapääitkuiksi. Itkuvirsien uusi tuleminen Anna-Liisa Tenhunen on tutkinut itkuvirsiperinnettä. Hän puhuu itkuvirren kolmesta elämästä. Ensimmäisellä elämällä tarkoitetaan rajakarjalaista itkuperinnettä 1800-luvun lopulta 1900-luvun alkukymmeniin, jolloin päähenkilönä oli Matjoi Plattonen. Itkuvirren toinen elämä tarkastelee Karjalan evakkojen itkuperinnettä, joka oli katoamassa vanhojen siirtokarjalaisten kuoltua. Kolmas elämä viittaa uuteen itkuinnostukseen, joka virisi 1990-luvulla. Perinne elpyi, kun Pirkko Fihlman ja Liisa Matveinen aloittivat itkukurssien pidon Äänellä itkijät ry perustettiin 2001 ja yhdistys järjestää itkukursseja edelleen. Aluksi kurssiryhmät olivat suuria ja ohjelma luentomaista. Nykyisin kursseilla on noin kymmenen osallistujaa, ja aikaa jää keskusteluun ja ajatusten jakamiseen. Kursseilla tutustutaan itkuperinteeseen ja luodaan omia itkuja henkilökohtaisista aiheista. Puheenjohtaja Pirkko Fihlman kertoo, että Äänellä itkijät -yhdistyksessä on jäseniä tänä vuonna noin 60. Tähän mennessä yhdistys on pitänyt yli 130 kurssia, joihin on osallistunut yli tuhat ihmistä. Kursseja on pidetty eri puolilla Suomea, pääasiassa Etelä-Suomessa ja Hämeessä. Itkuja on myös levytetty. Yhdistyksellä on kansainvälistäkin toimintaa.\n19 Silta 9/ Kodinavux on nyt nimeltään Stella. Kauttamme saa tuttuun tapaan kodinhoitopalveluja, joiden lisäksi tarjoamme monipuolisia palveluja kotona asuville senioreille, myös arvonlisäverottomasti. Kysy lisää! Stella Kotipalvelut Oy Hämeenkatu 5 A, Tampere Tiloissamme asiakaspaikkoja 70 hengelle Tilaa maksuton kodinhoitosuunnitelma Aikuisten ihmisten neuvonta- ja asuntopalvelut Apunasi, kun Sinua askarruttavat talouteen, varallisuuteen ja omaisuuteen liittyvät kysymykset. Apunatar Oy Liljankuja Tampere JUHLAKESKUS p Kun on aihetta juhlaan... muistotilaisuudet perhejuhlat ristiäiset Kalevan puistotie 7, TAMPERE, p sähköposti: Pitopalvelua myös haluamiinne tiloihin Alina Hoivatiimi on aloittanut toiminnan Tampereella. Palvelumme Tampereella: Kotityöpalvelut Kotisiivous Ikkunanpesu Asiointiapu Ruuanlaitto Tekstiilihuolto Hoivapalvelut Kylvetys Ulkoilu- ja virkistyspalvelu Lääkärissä käyttö Omaishoitajien lomitus Sairaanhoitopalvelut Lääkehuolto Haavahoidot Saattohoidot Verenpaineen ja verensokerin seuranta Tuki- ja neuvontapalvelut KOTI KAUNIIKSI Verhoilemme teidän keittiön tuolit, sohvat, nojatuolit Kankaista hyvät valikoimat. Valmistamme myös teille sohvia määrämitoilla, haluamallanne kankaalla. Verhoilua 25 vuoden kokemuksella Verhoiluliike Yli-Heikkilä Nyyrikintie 1, Tampere Kalevan puistotie 17 p. (03) Meillä on lähes vuosisata hautausalan kokemusta Tampereella. Tammerkosken Kukka- ja Hautauspalvelu Luotettavaa palvelua ja asiantuntemusta kaikissa hautaukseen liittyvissä asioissa. Alina-palveluista on mahdollista saada kotitalousvähennystä. Puh Tilaa ilmainen kartoituskäynti! Sinulle, joka olet menettänyt läheisesi palveleva perheyrityksemme PÄIVYSTYS 24 h Kauppakatu 12 p. (03) Aleksanterinkatu 15 (htsto Vuori) p. (03) Arkut, kuljetukset Asiakirjat Kukat ja sidontatyöt Muistotilaisuudet Pitopalvelut Hautakivimyynti Rongankatu 2, Tampere, puh Luotettava asiantuntija yli 60 vuoden kokemuksella MAKSUTON NEUVONTA Ammattilaiset palvelevat Kuolinpesät OSTAMME Muutto- ja kuolinpesien irtaimistot. Siivoamme kohteen myyntikuntoon. Ilmainen arviointi. Puh Kirjakauppoja Jalkahoidot Jalkahoito kotikäyntinä 50 (Teisko + 5 ) Jalkahoidon ammattitutkinnon suorittanut sairaanhoitaja Satu laurell p Hammasteknikko Erikoishammasteknikko Leena Holma - uudet kokoproteesit - pohjaukset - korjaukset p Selkä kuntoon Rentouta selkäsi! Seurakuntavaalit 2014 Arvoisa ehdokas. Huolehdi hyvissä ajoin näkyvyydestäsi Silta-lehdessä. Lisätietoja Mervi Juutilainen, Tuija Lautiainen, LAKITOIMISTO RAJAMÄKI l perunkirjoitukset ja perinnönjaot l avioerot ja ositukset l lasten huolto-, tapaamisja elatusasiat l testamentit, avioehdot ja edunvalvontavaltuutukset l kauppakirjat ja sopimukset l riitaoikeudenkäynnit l rikosoikeudenkäynnit Maksuton puhelin- ja sähköpostineuvonta Itsenäisyydenkatu 2, Tre Teitä palvelee Aila ja Kalevi Alanen sekä Mikael Salo Tuomiokirkonkatu 26, vastp. Stockmannia, Tampere Asiakkaillemme maksuton pysäköinti Stockmannin parkkihallissa ja P-Hämpin parkkiluolassa Puh. (03) myös liikeajan jälkeen ark Lordos-selkälauta 95 Tilaa tai poikkea Mephisto, Satamakatu 8, Tampere Pianonviritys PIANON- VIRITYKSET Juha Yli-Knuuttila Puh\n20 20 Silta 9/2014 Juha Lankinen Mamupoppia muutoksesta Muusikko Maco Oey kasvoi maahanmuuttajana neljän lapsen perheessä. Kiinalaisen isän suvussa on indonesialaisia, äiti on inkerinsuomalainen ja Suomeen tultiin Saksan kautta. Vantaalla ei ollut juuri muita ulkomaalaisia perheitä. Olimme aina tosi kilttejä, ettei meistä tule silmätikkuja, Oey kertoo. Tampereella parikymmentä vuotta asunut Oey sanoo viihtyvänsä maahanmuuttajien seurassa. Koen itseni ulkosuomalaiseksi, hän sanoo ja tekee sitaatit viimeiseen sanaan. Uusiin lauluihinkin löytyi maahanmuuttajan näkökulma. En ole julistaja, mutta kaipaan rohkeutta, myös kirkkoon, Oey sanoo. Kirkolla on tärkeä rooli yhdistäjänä. Suomessa ei ehkä vielä tajuta uskontojen merkitystä arjessa, linjaa uskontoa opettava erityisluokanopettaja ja Silta-lehden toimitusneuvoston jäsen. Minne menisin? Tampere Mwanza -yhteistyöhanke edistää kulttuurivaihtoa ja Mwanzan kehitystä. Viime vuonna Oey oli kouluttamassa opettajia Tansaniassa. Matka Tampereen ystäväkaupunkiin kirvoitti pinkan lauluja ulkopuolisuuden kokemuksesta. Niistä yksi on Mustafa ja Muhonen. Mietin, miltä tuntuu, kun sanotaan: menkää sinne, mistä tulittekin. Miltä tuntuu, kun ei ole paikkaa tai kotimaata, Oey kysyy. Laulu löytyy lokakuun lopulla julkaistavalta levyltä. Kutsun sitä mamupopiksi, Oey hymyilee. Tulkitsijana on Mabadiriko, jossa soittavat Sakari Löytty, Menard Mponda, Sakari Tikkaja ja Janne Saksa sekä levyllä Sakari Kukko ja Ismaila Sane. He sanovat rehellisesti mielipiteensä. Olen mennyt musiikillisesti eteenpäin, Oey toteaa. Sokea piste, jossa on Jarmo Lampelan sanat, oli Radio Suomen toiseksi soitetuin kappale kolme vuotta sitten. Parhaillaan työn alla on Pentti Saaritsan runoja Johannes Lahtelan laulettavaksi. Maco Oey & Mabadiriko Band, levynjulkaisukeikka Aikalisä Sport & Music Bar facebook.com/ macooeymusic Elisa af Hällström Maahanmuuttajat ovat usein iloisia ja ulospäin suuntautuvia, sanoo kitaralla, pianolla, mandoliinilla ja kontrabassolla mamupoppia säveltävä Maco Oey. ENSI NUMEROSSA: Jani Toivola palasi kirkkoon Seurakuntien perheneuvonta on auttanut jo 70 vuotta Näyttelijä Anja Pohjola sekä pintakiilto ja lohtu Kuunteleva, rakentava ja rohkea ELINA KARTTUNEN Erityisopettaja Puolestasi välittämään ja vaikuttamaan Yhteiseen kirkkovaltuustoon Messukylän seurakuntaneuvostoon 9 89 Tampereen Kirkkodemarit


Joulukalenteri - Luukku 3: Herkulliset ja värikkäät taffy-karkit - Pullahiiren leivontanurkka\nKuten nimikin sanoo, niin nämä ovat suussa tahmeita ja varmasti hammaslääkäreiden painajaisia… Nämä ovat alkuun kovia, mutta suussa pehmenevät herkullisen tahmeiksi toffeiksi. Voihan näitä vain imeskelläkin, jos niin haluaa. Tämän karkin alkuperä vie Amerikan New Jerseyn osavaltioon ja on voinut matkalla Suomeen hieman muuttaa muotoaankin 🙂 Tämä on kuitenkin hyvin ”suussa sulava” herkku!\n¾ dl maissisiirappia/ glukoosisiirappia\nsokeri ja maissitärkkelys kattilaan. Sekoita vispilällä hyvin sekaisin. Lisää\njoukkoon loput aineet elintarvikeväriä ja makuaineita lukuun ottamatta.\nKuumenna kiehuvaksi vispilällä sekoitellen. Kun seos alkaa kiehua, niin laita\nsokeri-/paistomittari kattilaan ja laita kansi kattilan päälle. Kuumenna seosta,\nkunnes lämpötila saavuttaa 120 asteen lämpötilan. Lisää joukkoon väriaine ja makuaine. Kaada seos öljytyn leivinpaperin päälle\nja odota, että massa jäähtyy käsin kosketeltavaksi. Voit sekoitella jäähtyvää massaa\nöljytyllä lusikalla, mutta massa on hyvin tarttuvaa. Kun massa on käsin\nkosketeltavan lämpöistä, voit aloittaa massan käsittelyn. Suosittelen käyttämään kertakäyttöisiä hanskoja tässä työskentelyvaiheessa.\nVedä ja taita massaa kaksin\nkäsin niin monta kertaa, että pinta muuttuu satiiniseksi. Kun massa alkaa jäähtyä, tee siitä\npitkä tanko ja leikkaa öljytyillä saksilla sopiviksi paloiksi. Kääri kaikki\npalat leivinpaperiin ja salt water taffy on valmista!\nEdellinen reseptiJoulukalenteri – Luukku 2: Pikkujoulujen ohjelmanumero – Makuparit\nSeuraava reseptiJoulukalenteri – Luukku 4: Joululahjaideoita kotileipureille ja tulevien kurssien aikataulut\nKiitos 🙂 Maistuu myöskin. Toisaalta näissä on se hyvä, että näitä ei voi kourakaupalla syödä, kun kestää hetken lämmetä suussa …\nMistä saa ostaa glyseriiniä? 🙂\nKyllä minä se siihen lisäisin. Toki reseptiä voi kokeilla myös ilman. Epäilisin, että karkeista tulee kovempia ilman glyseriiniä…\nGlugoosisiirappia löytyy kaapista jo, mutta monessa amerikkalaisessa ohjeessa, joten siksi mietin et mistä sitä saa 😀\nAika usein voi käyttää tuota glukoosisiirappia tai sitten vaikka panimosokeria maissisiirapin tilalla. Mutta tosiaan jostain etnisestä kaupasta voi tuota kysellä ja jopa löytääkin. Itse olen sitä joskus tuliaisena tuonut 🙂\nMissä vaiheessa nuo makuaineet ja väri lisätään?? Yritin lukea tuon ohjeen moneen kertaan, mutta en löytänyt. Tai ainakaan huomannut. 🙂 Ja kuinka paljon kannattaa tuota makuainetta lisätä? Siihen tarkotukseen käy varmaankin esim. sitruunaesanssi.\nTätäkin täytyy koittaa lahjaksi tehdä… 🙂\nHuomena Confetista hakemaan glyseriiniä ja Lidlin maku ampullejakin löytyy 🙂


🏕 OPAS ALASKAN OYSTEREILLE - 🏕 YHDYSVALLAT - 2019\nNe eivät kasva Alaskassa luonnollisesti\nHe eivät saa kylmää\nHe ovat puhtaampia\nHe ovat tasaisemmin muotoiltuja\nHeitä seurataan jatkuvasti\nALASKA KALASTUS (Kesäkuu 2019).\nAlaska on jo kauan ollut yksi parhaista paikoista mennä mereneläviä, kiitos runsaasti lohta, paljetti ja rapu. Nyt, 1980-luvun loppupuolella annetun lainsäädännön takia, myös ostereita korjataan täällä, ja he ovat myös tulleet unohtumattomiksi Alaskan-hoidoksi. Seuraavassa on muutamia asioita tietää, mikä tekee Alaskan ostereista niin ainutlaatuisen.\nAlaskan rannikolla sijaitsevat vedet ovat riittävän lämpimiä (ja täynnä enemmän kuin tarpeeksi planktonia), jotta osterit voisivat kukoistaa kerran vedessä, mutta on liian kylmää niiden lisääntymiseen. Vuosikymmeniä osteri "siemeniä" lensi länsirannikolta ja siirrettiin. Kuitenkin viime vuosina Kachemak Bay Oyster Co-Op on selvittänyt, miten ostereita syntyy Homer-laboratoriossa, jossa jälkeläiset jäävät siihen asti, kunnes ne ovat valmiit siirtymään Halibut Coveen ja muihin lähellä oleviin vesistöihin loppuun elinkaari.\nMonet amerikkalaiset seuraavat mainostetta, ettet syytä syödä ostereita kuukausina, joilla ei ole "r" (toukokuu, kesäkuu, heinäkuu, elokuu). Koska Kachemakin lahden vedet eivät tavallisesti nouse yli 10 ° C: n lämpötilassa, simpukat eivät pääse seksuaaliseen kypsymiseen. Tämän vuoksi ostereiden viljelijöille on vaikeampaa ylläpitää jatkuvaa viljelyä, mutta ruokien asiakkaille on hyötyä: osterit pysyvät raikkaina ja raikkaina, jopa kesäkuukausina, jolloin muualle ne ovat pehmeitä ja maitomaisia.\nAlaskan oystereita ei kasvateta merenpohjassa, koska valtio ei salli rantoja yksityisyrityksille. Niinpä, toisin kuin ostereiden sängyt kasvaneet osterit, Alaskan osterit ovat tyytymättömiä kerroksiin, jotka on ripustettu poijuista, mikä tarkoittaa, että hiekka ja muut hiukkaset eivät tunkeudu ostereihin vuoroveden muuttumisen myötä. Tämä tarkoittaa myös, että he eivät koskaan kasvaa helmiä.\nNe kerrokset, joita ne kasvavat, antavat myös osterien kevyesti heilutuksen, mikä antaa heille syviä kuppeja pullea lihaa, eikä pitkiä ja matalia kuoria.\nOysterin maataloutta, jossa ostereita ei luonnollisesti kasva, ei ole helppoa. Verkkoja on vedettävä ylös ja tarkistettava useita kertoja vuodessa kuolleiden menetysten poistamiseksi ja merilevän hajottamiseksi letkulla. Petoeläimet, kuten meritähti, nauttivat simpukoista, joten ne myös vedetään ulos tarkastusten aikana. Kun osterit päätyvät ruokailijoille, heille on annettu TLC: tä.


Meriveden suolanpoistolaitokset - BWT Best Water Technology\nMerivedestä täydellistä juomavettä\nMeriveden suolanpoistolaitoksetTällä hetkellä valittu\nfi Toimintasektorit ja tuotteet Erityisalat Meriveden suolanpoistolaitokset\nErittäin energiatehokas kalvoteknologia\nVesi on elämämme\nTällä hetkellä yli miljardilla ihmisellä ei edelleenkään ole saatavilla puhdasta juomavettä. Maailman väkiluku jatkaa kasvuaan, ja veden kulutus lisääntyy. Tilanne muuttuu päivä päivältä kriittisemmäksi. Siksi me tutkimme, kehitämme ja luomme innovatiivisia ratkaisuja, jotka soveltuvat käsittelemään 98,5 % maailman vesivaroista – 1,386 miljardia km³.\nBWT on kokenut ja luotettava kumppani\nBWT Tanska on asiantuntija meriveden suolanpoistossa yli 30 vuoden kokemuksella suolanpoistojärjestelmien suunnittelemisesta, tuotannosta ja asentamisesta sekä asiakkaiden tarpeisiin räätälöidyistä vedenkäsittelyratkaisuista kaikenlaisissa sovelluksissa.\nKaikki BWT:n suolanpoistojärjestelmät on valmistettu omassa tuotantolaitoksessa Tanskassa. Haluamme varmistaa, että kaikki projektit, joihin sitoudumme, ovat erittäin kustannustehokkaita sekä ympäristöystävällisiä ja vastaavat asiakkaan tarvetta huippulaatuiseen veteen. Kokenut palveluinsinööriosastomme, joka on tottunut suorittamaan asennuksia ympäri maailman ja pystyy tarjoamaan tukea paikan päällä.\nBWT tukee asiakkaitaan:\nPalvelu paikan päällä maailmanlaajuisesti\nErikoistuminen keskisuuriin suolanpoistolaitteistoihin < 30,000 m3/päivä\nNopea toimitus ja vastaaminen asiakkaan tarpeisiin ja odotuksiin\nAmmattimainen projektin johtaminen, start-up -apu ja valvonta\nErittäin tehokkaat ja luotettavat järjestelmät, joissa käytetään viimeisimpiä laadukkaita komponentteja\nHuolto- ja ylläpitosopimukset, joissa on varaosapalvelu\n"Plug & Play" konttiin rakennetut suolanpoistolaitokset


Kuraterapiaa hienotassuille - go your own way - Vuodatus.net -\nmaanantai, 15. huhtikuu 2013\nPäätin aloittaa tottiksessa ulkotreenikauden. Kyötsyn kentällä kura lensi. Hyvä treeni oli! Veka pomppi innoissaan kentälle. Heti vaan seuraamiseen. Hyvä pätkä, oikein hyvä. Palkkapallona oli mustakeltainen kuminen jalkapallo, joka erottuisi hyvin eteenmenossa. Liikkeestä istuminen oli ok. Liikkeestä maahanmeno ei onnistunut heti, Veka jäi taas vähän tai kokonaan ylös. Luoksetulo ylipitkältä matkalta, mahtava vauhti. Heitin pallon Vekan ollessa vain muutaman metrin päässä, lujaa tuli loppuun asti. Tähän on kohta kiva alkaa ottaa eteentuloa...\nPallottelun jälkeen pallo jäi siihen, me kävelimme takaisin luoksetulon lähtöön. Veka ei paljon vinkkiä tarvinnut, singahti käskystä ihan mahtavaa vauhtia pallon luo. Otettiin kolme settiä tätä, viimeisellä Veka lähti jo pelkällä käskyllä seuraamisesta eteen. Hienosti!\nEsteet ja paikkamakuu jätettiin kelin takia väliin, eikä Vekan kanssa nyt olisi voinutkaan kylmiltään vetää täyskorkeita esteitä. Tasamaanoutoa tehtiin muutama toisto. Heitin kapulan ja heti Vekan noukkiessa sen hihkaisin kehut ja lähdin pinkomaan karkuun. Vekan tullessa lujaa perässä kapula suussa huusin palkkasanan ja heitin pallon. Kapulan poimiminen oli vähän vaivaista, mutta sen otettuaan Veka juoksi lujaa, joten jatketaan näin.\nFlora tuli kentälle kiihtyneenä hihnaa repien. Lelu oli taskussa piilossa. Kentällä hihna pois ja perusasentoon HAU HAU! Seuraamista pätkä, oikein hienoa oli. Kehut ja palkkalelu esiin. Sitten huoh, piti vetää kaikki hyvässä vireessä, mutta liikkeestä istuminen ei jostain syystä onnistunut, Flora jäi sitkeästi seisomaan, joten tätä jouduttiin uusimaan ikävän monta kertaa. Kyllä se sieltä sitten tuli.\nLiikkeestä maahanmeno oli ok, kävelin suoraan 50 askelta ja tästä luoksetulo. Aivan mahtava vauhti! Lelu esiin, Flora sai napata siihen kiinni. Leikittiin, jätettiin lelu siihen ja käveltiin lähtöpaikalle. Flora ei paljon vinkkiä tarvinnut, joten kuten pysyi pöksyissään eteenmenokäskyyn asti ja pinkoi lelulle hurjaa vauhtia. Otettiin toinen samanlainen, nyt heitin luoksetulossa lelun, niin että Flora sai napata sen ilmasta, sen verran pelottaa sormien puolesta pitää sitä kädessä...\nOtin Floran epäseuraamiskäskyllä mukaan hakemaan noutokapulaa hyppyesteen päältä. Otettiin parit tasamaanoudot vauhtipalkalla, ihan ok. Esteet saivat Florassa aikaan levottomuutta. Mentiin siis epäseuraamiskäskyllä kapulan kanssa hyppyesteen eteen, perusasento ja palkka. Kainalosta tippuva lelu lätsähti hyppyä tuijottavan Floran päähän. Sitten sama homma A-esteellä, nyt Flora tiesi katsella ylöspäin ja sai lelun otsan sijasta suuhunsa. Flora veti hyvin, riepoi lelua hyvällä meiningillä. Jostain pitää vaan kaivaa niitä kokeenomaisia tilanteita treenattavaksi. Ja lelupalkka treeniliivin taskusta aina, on se parempi kuin ruokapalkka. Sitäpaitsi sehän on aina kokeessakin mukana... Florallehan kelpaa vallan hyvin palkaksi grippiliinahihnan repiminen.\nLähettänyt: ruutanastrategia - 15.4.2013 klo 19.32


Marauder käännetty ympäri\nMartin B-26 Marauder oli yhdysvaltalainen pommikone toisessa maailmansodassa. Jo ennen ensimmäistä prototyyppiä pommikoneen suunnitelmista innostuneet ilmavoimat olivat tilanneet yli tuhannen kappaleen erän Glenn L. Martin Companyltä. Prototyypin ensilento oli marraskuussa 1940 ja ensimmäiset toimitukset ilmavoimille helmikuussa 1941. Jo pari kuukautta myöhemmin Marauder pistettiin lentokieltoon useiden onnettomuuksien vuoksi, jotka johtuivat useista suunnitteluvirheistä.\nGlenn L. Martin Companyssä pohdittiin paniikissa, miten yli tuhannen pommikoneen tilaus saataisiin pelastettua eikä tehdasta jouduttaisi sulkemaan. Hädissään yrityksen johto otti yhteyttä Tohtori Fritz Paramaniin hänen Islannin piilopaikkaansa. Saksalaisena hulluna tiedemiehenä hän oli jo ennen sotaa muuttanut pois Saksasta voidakseen antaa lentoteknistä konsultointia kaikille sodan osapuolille.\nTohtori Paraman antoi Glenn L. Martin Companylle edullisen neuvon muokata Marauderista rynnäkkökone ja tankintuhoaja asentamalla koneen nokkaan 3" panssarintorjuntatykki. Tohtori ehdotti myös koneen kääntämistä ympäri, jotta siitä tulisi canard-tyyppinen lentokone ja ehkä vähän nopeampi. Martin Company tarttui tähän oljenkorteen ja vaaditut muutokset tehtiin yhdelle tuotantokoneista. Uusi Para-Martin A-26P Reduaram teki ensilentonsa kesäkuussa 1941 ja osoittautui suureksi pettymykseksi.\nReduaram oli alkuperäistä Marauderia hitaampi ja tykin laukaiseminen melkein pysäytti koneen ilmassa. Kolmannen testilennon lopussa laskussa Reduaramin laskutelineet pettivät. Martin Company päätteli tästä, että vika onkin siipikuormituksessa ja heikoissa laskutelineissä. Nämä viat korjattiin pian Maraudereissa, jolloin niiden lentokielto poistettiin. Reduaramkin korjattiin, mutta se joutui varastoon pitkäksi aikaa. Se kaivettiin kuitenkin esiin vuonna 1944 Operaatio Overlordia varten. Ensimmäisellä taistelulennolla se tuhosi yhden saksalaispanssarin, mutta tykin laukaus sai sen sakkaamaan ja menemään tonttiin. Tohtori Paraman ei päässyt kertaakaan näkemään luomustaan lennossa, muttei hän halua myöntääkään olleensa missään tekemisissä Reduaramin kanssa.\nIdea malliin lähti jo kauan aikaa sitten, kun näin veljeni tekemän Marauderin pienoismallin roikkumassa katossa. Taka-ampumon kuomu ja sikarimainen runko saivat Marauderin näyttämään siltä, että se lentäisi toiseenkin suuntaan. Projektin pohjaksi tuli kirpputorilta löytynyt kallis jo aloitettu Matchboxin Marauder. "3-tuumanen tykki" on 1:100 IS-3:n kanuuna.\nCMK:n ohut saha oli juuri hankittu ja se teki hyvää jälkeä, kun sahasin rungon palasiksi. Pari kuukautta mallin rakenntaminen oli tosin vaan jatkuvaa kittaamista ja hiomista, mutta maalausvaihe meni nopeammin. Saha oli kätevä myös uusien paneelilinjojen tekemiseen. Kokeilin myös Revellin niitintekokalua.\nParempien ideoiden puutteessa maalasin Reduaramin Normandian maihinnousun aikaiseen maalaukseen ja käytin sarjan alkuperäisiä siirtokuvia. Muutaman siirtokuvan otin miljoonalaatikosta. Vanhennuksessa käytin mustaa paneelilitkua ja yritin saada pieniä öljyjäämiä ja kulumaa AK:n kynillä ja akryyleilla. Maalit enimmäkseen Vallejon tuotteita. Viimeistely Vallejon Metal Varnish -lakka, joka kuivuessaan keräsi pölyä.\nA Lappalainen 5.6.2022 21:22 Vastaa lainauksella\nTässä on pähkähullu idea ja hieno toteutus kohdanneet. Minun silmääni pintakäsittely on onnistunutta ja koneen "palindromisaatio" tehty hyvin.\nIhan väistämättä tulee mieleen eräs jokin aika sitten keskuudestamme poistunut, varsinkin sivellinmaalauksessa kunnostautunut mallari.\nE-P Sinkkonen 6.6.2022 00:38 Vastaa lainauksella\nNo tässähän onkin vastaus toisaalla esittämääni kysymykseen. Muunnos on aika erikoinen, mutta varsin onnistunut. Muistelen, että alkuun oikea Marauder oli keskivertopilotille hankalampi käsiteltävä kiin muut vastaavan kokoiset lentokoneet. Sittemmin tehostettu tyyppikulutus alkoi vaikuttaa ja onnettomuusluvut laskea.\nTimo Rissanen 6.6.2022 14:44 Vastaa lainauksella\nTiedättekö minkä näköinen on koirarotu Puli?.\nSen kun näkee, niin ei tiedä kummastako päästä syö ja kummastako paskoo. Tämä ensisilmäyksellä tuli meleeni mallistasi.\nA Lappalainen kiteyttää kivasti mallin ja olen samaa mieltä hänen kanssaan.\nMikäli keskuudestamme liian varhain poistunut Raimo L näkisi tämän, niin varmaan olisi innostunut. Hänen viisaudellaan "mitäs jos" mallit olivat mukavia kertomuksineen ja myös toteutuksineen. Kiva kun olet tehnyt mieltä piristävän mallin ja vieläpä tosi hyvin.\nOlen monesti tokaissut täällä: " Mallarin maailma on täynnä keksimättömiä ideoita" ja se pitää nytkin paikkansa.\nSeveri Mäkelä 6.6.2022 18:04 Vastaa lainauksella\nKiitokset, Lappalainen, E-P ja Timo ilahduttavista kommenteista. Tällaisia "mitä jos"-malleja on kiva tehdä ja hauskempaa on, kun näitä saa tänne julkaista.\nPetri Jaakkonen 6.6.2022 20:11 Vastaa lainauksella\nUpea WIF-malli!! Ja aivan älyttömän hieno stoori! Toisilmaisiin siirtynyt Raimo Leino olisi varmaan antanut samat pisteet kuin minä…\nSeveri Mäkelä 6.6.2022 22:59 Vastaa lainauksella\nUpea WIF-malli!! Ja aivan älyttömän hieno stoori!\nKiitoksia, Petri kehuista ja pisteistä! :D Saa nähdä, tuleeko Tohtori Paramanin tuotoksista jatkokertomus.\nIT Lahtinen 10.6.2022 07:12 Vastaa lainauksella\nOikein epämukavan oloinen, mutta miellyttävä ja huolellisesti harkittu/rakennettu malli. Vakaalla kädellä tuotettu myös hämmennystä selventävä saatetarina. Designista saa vatsanväänteitä vähän samalla oudolla tavalla kuin katsoessaan Mersua brittikokardeilla. Dr Paramanin tulevia aivopieruja odotellaan!\nSeveri Mäkelä 13.6.2022 17:58 Vastaa lainauksella\nSisältö on viimeksi päivittynyt 5.6.2022\nSivu ladattiin 25.6.2022 klo 14:03


Sergei Iljušin – Wikipedia\nSergei Vladimirovitš Iljušin (ven. Сергей Владимирович Ильюшин, 30. maaliskuuta (J: 18. maaliskuuta) 1894 Diljalevo – 9. helmikuuta 1977 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija.\nSergei Iljušin 1940-luvulla.\nSergei Iljušin syntyi Keski-Venäjän maaseudulla köyhään perheeseen. Siksi Sergei joutui aloittamaan työnteon jo lapsena. 16-vuotiaana hän joutui Pietarissa lentokentän puhdistus- ja korjaustyöhön. Siellä hän sai ensikosketuksen ilmailuun, lisäksi kentällä järjestettiin Venäjän ensimmäinen ilmailuviikko-tapahtuma, jossa Sergei näki Venäjän kuuluisimmat lentäjät ja heidän koneensa.\nSergei ilmoittautui lentokouluun, joten hänen oma taloutensa oli ilmeisesti kohentunut. Kun bolševikkien vallankumoukselliset olivat ottaneet Venäjällä vallan, Sergei Iljušin liittyi Puna-armeijaan ja taisteli sisällissodassa. Kerran hänen piti purkaa englantilainen sotasaaliskone ja viedä se Moskovaan. Sergei haaveili tässä vaiheessa joskus itsekin suunnittelevansa lentokoneita.\nSergei Iljušin pääsi opiskelemaan ilmavoimien akatemiaan ja valmistui noin 30-vuotiaana. Tällöin hänet komennettiin lentokoneiden valmistuksen tarkastajaksi, joka esti omien suunnitelmien teon. Pian toinen maailmansota muodostui todelliseksi uhkaksi ja Iljušin katsoi velvollisuudekseen alkaa itse suunnitella lentokoneita. Hän lähetti esimiehilleen toistuvia pyyntöjä saada siirto suunnittelutehtäviin ja lopulta siihen myönnyttiin. Hän sai suunnittelutoimiston johtajuuden.\nIljušinin ensimmäinen lentokone oli pitkän kantaman pommikone, jonka prototyyppi sai kutsumanimen Moskva. Moskva saavutti matkalennon maailmanennätyksen vuonna 1938 lennollaan Moskovasta Vladivostokiin. Seuraavana vuonna se lensi Atlantin yli Pohjois-Amerikkaan. Sodassa Iljušin Il-4 pommikone oli käytössä pitkän kantaman, muun muassa Berliinin, pommituksissa.\nTämän jälkeen Iljušin suunnitteli Iljušin Il-2 rynnäkkökoneen eli Sturmovikin. Puna-armeijassa se tunnettiin Lentävänä panssarivaununa ja saksalaiset kutsuivat sitä Mustaksi kuolemaksi. Kone oli voimakkaasti panssaroitu ja hankala tuhota IT-konekivääreillä. Koneita valmistettiin yli 40 000 kappaletta.\nSodan loputtua Iljušin suunnitteli Il-12, Il-14 ja Il-18-matkustajakoneet. Vuonna 1962 Iljušin toi Aeroflotin käyttöön Il-62 matkustajakoneen, joka oli nelimoottorinen 200-paikkainen suihkukone mannertenvälisille etäisyyksille. Esimerkiksi Douglas DC-8 tuli käyttöön vasta muutamaa vuotta myöhemmin.\nSergei Iljušin voitti monia palkintoja, muun muassa Sosialistisen työn sankari -mitalin.\nSoviet Aviation of World War II\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Sergei_Iljušin&oldid=18903717”\nViimeksi muokattu 4. toukokuuta 2020 kello 19.22\nSivua on viimeksi muutettu 4. toukokuuta 2020 kello 19.22.


Ubuntu ilmestyi Windows 10:n sovelluskauppaan - Hardware.fi\nHardware.fi > Uutiset > Ubuntu ilmestyi Windows 10:n sovelluskauppaan\nKirjoittaja Manu Pitkänen, 11. heinäkuuta, 2017 13:26 11.07.2017 13:26 | Kommentteja (2)\nWindows 10:n sovelluskauppaan on ilmestynyt Microsoftin keväällä tekemien lupausten mukaisesti Ubuntu. Myöhemmin sovelluskaupan valikoimiin tulevat myös SuSE- ja Fedora-jakelut.\nWindows Storesta löytyvä Ubuntu ei välttämättä houkuttele suuria yleisöjä puoleensa, koska se ei sisällä lainkaan graafista käyttöliittymää, vaan ohjelmiston komentokehotteen kautta suoritettavat komponentit ovat sen pääasiallinen sisältö (bash, ssh, git, apt ja niin edelleen). Ubuntu asentuu hiekkalaatikoituna Windowsin päälle, joten sillä on pääsy Windows-järjestelmän puolelta löytyviin tiedostoihin.\nUbuntun asentaminen ja käyttö vaatii ensin pienen asetusmuutoksen: Avaa ohjauspaneeli ja kytke Ota Windowsin ominaisuuksia käyttöön tai poista niitä käytöstä -valikon takaa ota käyttöön asetus Windows-alijärjestelmä Linuxille.\nWindows Ubuntu Microsoft Windows 10\nmiiu74 11. heinäkuuta, 2017 16:20\nMitä sillä tekee windowsissa? Ihan turha sovellus\nViestiä on muokattu sen lähettämisen jälkeen. Viestiä on muokattu viimeksi 11. heinäkuuta, 2017 @ 16:20\nhannibal_pjv 11. heinäkuuta, 2017 22:17\nPaljonkin. Voi pyörittää suoraan Windowsin alla vaikka palvelinta Linux puolella jne.\nLähinnä developperit jotka tarvitsevat Linux komentoja käyttävät tätä. Normaalikäyttäjät eivät niinkään, koska kyseessä ei ole täysi Linux.\nViestiä on muokattu sen lähettämisen jälkeen. Viestiä on muokattu viimeksi 12. heinäkuuta, 2017 @ 23:37\nEdellinen: Intel hehkuttaa – Kehittää mullistavaa suoritinta\nSeuraava: AMD:n 16-ytiminen Threadripper haastaa Intelin i9-suorittimet


Anna Gavalda - Karkumatka - Savon Sanomat\nKirjat 14.07.2010 03:01\nANNA GAVALDA Karkumatka\nGummerus 2010, 120 s.\nRanskalaisen uuden polven kirjailijan Anna Gavaldan neljäs aikuisten romaani kertoo sukuhäihin matkaavista sisaruksista: aina tyynestä Simonista, boheemista sinkusta Garancesta ja avioeroaan läpikäyvästä Lolasta.\nJuhlapaikalle päästyään he päättävätkin paeta tylsiä sukulaisia ja karkumatka alkaa. Sen suunta on selvä: sisarusparveen kuuluva Vincent, joka asuu vanhassa linnassa, mutta ei päässyt juhlapaikalle.\nGavaldan aiemmat romaanit, kuten Viiniä keittiössä tai Kimpassa, olivat molemmat loistavia esimerkkejä kevyesti siveltimellä vedetyistä ikään kuin akvarellimaalauksista.\nMolempien romaanien jälki oli koskettava ja tosi, henkeäsalpaavan kaunis, hengästyttäväkin.\nSamaa ei voi sanoa Karkumatkasta. Gavaldan iskevät tyylitellyt lauseet ja kappaleet ovat virkistävää luettavaa teknisesti. Hän kunnioittaa lukijaa jälleen, mutta tällä kertaa tekniikka jää parhaaksi nautinnoksi.\nAinoat henkilöt, jotka tulevat lihaksi ja vereksi, ovat Simon ja tämän ylisäntillinen vaimo Carine.\nMuut sisarukset jäävät valjuiksi ja verettömiksi, pelkiksi tylsiksi nuoriksi aikuisiksi, joiden sekoilut jäävät sekoilun asteelle.\nElämää suurempaa ei synny eikä tarina sukella syvyyksiin edellisien romaanien lailla.\nLapsuuden avaaminen, jonka olisi suonut kasvavan romaanissa suuremmaksi tarinaksi, jää sekin pelkän selittämisen asteelle.


Kysymykset, joiden avulla parannat seksielämääsi välittömästi - kokeile jo tänään - Suhteet - Voice.fi\nKysymykset, joiden avulla parannat seksielämääsi välittömästi - kokeile jo tänään\n29.08.2018 21:15 - Emmi Moilanen\nEsimerkiksi fantasioista ja turvallisuuden tunteesta keskusteleminen voivat tuoda uutta kipinää petipuuhiin.\nSeksi on useille tärkeä osa elämää, olivatpa he sitten parisuhteessa tai sinkkuna. Seksistä tulisi voida keskustella petikumppanin kanssa avoimesti, jotta molempien osapuolten tarpeet tulevat varmasti huomioiduksi.\nBustle-sivusto kokosi yhteen kysymykset, joista keskustelemalla kumppanisi kanssa parannatte samalla seksielämäänne.\nKysykää toisiltanne nämä:\n1. Mikä saa sinut syttymään välittömästi?\n2. Mitä vaatii, että tunnet olosi turvalliseksi ja hyväksytyksi?\n3. Millaisesta kosketuksesta pidät?\n4. Mitä voin tehdä, että olosi tuntuu hyvältä ja nautit?\n5. Millaisesta kosketuksesta et pidä?\n6. Mistä pidät, kun masturboit?\n7. Millainen on kuumin seksiin liittyvä fantasiasi?\n8. Mikä sinusta on ollut seksielämässämme parasta?\n9. Mistä olet aina fantasioinut, mutta et ole vielä koskaan kokeillut?\n10. Mistä osasta pidät eniten kehossasi?\n11. Kuka on tämänhetkinen julkkisihastuksesi ja miksi juuri hän?\n12. Jos keskittyisimme vain sinun nautintoosi yhden illan ajan, mitä kaikkea se pitäisi sisällään?\n13. Mikä seksiunesi on painunut unohtumattomana mieleen?\n14. Mikä saa halusi heräämään ja toivomaan, että pääsisit jo petipuuhiin?\n15. Harrastammeko mielestäsi seksiä tarpeeksi?


Myydään Luhtitalo 3 huonetta - Sauvo Keskusta Vintterinraitti A5 as. 5 as. 5 - Etuovi.com 7671929\nEtusivu > Sauvo > Keskusta > Kohde 7671929\n3h+k+s+parveke,varasto+autokatospaikka, 72,5 m², 162 238 €\nLuhtitalo, Sauvo, Keskusta, Vintterinraitti A5 as. 5\nHei! Haluaisin lisätietoja kohteesta: Vintterinraitti A5 as. 5, Keskusta, Sauvo (https://www.etuovi.com/kohde/7671929).\nSyksyllä 2016 valmistuneessa Kiinteistö Oy Sauvon Keskuskartanossa on upea toisen kerroksen kolmio vapaana! Asuntoon kuuluu sauna, parveke, varasto ja autokatospaikka.\nAsunto on mahdollista ostaa kokonaan velattomana, jolloin hinta on 162 238 EUR. Tällöin maksat kuukausittain vain hoitovastikkeen. Voit myös ostaa huoneiston itsellesi Sauvon kunnan takaamalla yhtiölainalla, jolloin maksat huoneistosta 33 788,53 EUR ostohetkellä, ja lyhennät yhtiölainaa kuukausittain rahoitusvastikkeen muodossa 670,48 EUR. Tässä tapauksessa voit maksaa jäljellä olevan yhtiölainan kokonaisuudessaan pois myöhemmin.\nTämä asunto on jo asiakkaamme omistuksessa. Hinta sisältää nykyiseltä omistajalta ostettavat B-osakkeet ja kunnalta ostettavat a-osakkeet.\nVintterinraitti A5 as. 5, Keskusta, Sauvo Luhtitalo, 3h+k+s+parveke,varasto+autokatospaikka 72,5 m², 162 238 €\nVintterinraitti A5 As. 5, 21570 Sauvo\n3h + k + s + parveke , varasto + autokatospaikka\n162 238 €\n(Myyntihinta 25 285,01 € + Velkaosuus 136 952,99 €)\n25 285,01 €\n136 952,99 €\n2 237,77 € / m² Ohje\n815,48 € / kk\n(Hoitovastike 145,00 € / kk + Rahoitusvastike 670,48 € / kk)\nAsunnoissa on poistoilmalämpöpumput, joihin on mahdollisuus saada myös viilennys.\nSähkö, osittain varaava lattialämmitys.\nPintamateriaali: Olohuoneessa, eteisessä, keittiössä ja makuuhuoneissa lautaparketti. Tuulikaapeissa, kosteissa tiloissa ja WC:ssä keraaminen laatta. Sisäseinien pinnassa maali, kosteissa tiloissa ja WC:ssä laatta.\nKaapistojen ja komeroiden ovet valkoiseksi maalattuja MDF-ovia. Työtasot laminaattia, joihin on upotettu rst-allas. Yläkaapiston ja työtason väli laatoitettu. Keittiön varusteluun kuuluu sähköliesi, liesituuletin ja astianpesukone. Kylmäkalusteina on jää-/pakastinkaappi.\nPyykkikomeroiden ja allaskaappien ovet joko laminaattipintaista MDF-levyä. Pyykinpesukoneelle on tilavaraus ja liitäntä, WC:ssä on peili ja allaskaappi. Käsienpesualtaat ja WC-istuimet valkoisia.\nSaunan ja pesuhuoneen katot paneloitu.\nFI:7671929, AI:485033, CT:2016-02-04T11:06:21.059+02:00, MT:2017-10-09T01:06:28.793+03:00, PT:2016-02-04T11:06:21.041+02:00, OI:1383, DISI:351, CIC:TA1138


Tietoja Knauf Danolinesta - Knauf Danoline A/S\nhome > Tietoja Knauf Danolinesta\nKnauf Danoline - Sisätilojen mukavuutta\nTanskalainen Knauf Danoline kehittää, valmistaa ja markkinoi akustisia kattoja seinämateriaaleja, jotka perustuvat korkealuokkaiseen kuituvahvisteiseen kipsilevyyn. KnaufDanoline tarjoaa vuosikymmenien kokemukseen perustuvat laadukkaat tuotteet ja asiantuntevan asiakaspalvelun.\nKorkealaatuisten tuotteiden laajaan valikoimaan kuuluu:\nAvattavat T-listakatot – laaja valikoima neliön ja suorakaiteen muotoisia akustiikkalevyjä, saatavissa eri ulkoasuja, suunnittelumahdollisuuksia ja akustisia profiileja\nItsekantavat katot – akustiikkakattoja esim. käytäviin ja kapeisiin huoneisiin\nKiinteät katot – erilaisia ruuvikiinnitteisiä akustiikkalevyjä (saatavissa eri ulkoasuja ja asennustapoja) ja akustisia profiileja\nSeinäpäällysteet – laaja valikoima seinäkiinnitteisiä akustiikkalevyjä, mahdollisuus asentaa nykyiseen seinärakenteeseen\nAkustiikkatuotteet erityiskohteisiin – hygieeninen katto, elokuvateatterin seinälevyt, iskunkestävät päällysteet urheiluhalleihin\nKaarevat ja jiiriin leikatut elementit – sisustuselementit orgaanisille muodoille tai teräville reunoille\nKnauf Danoline on osa kansainvälistä Knauf Groupia, joka toimittaa rakennustarvikkeita ympäri maailmaa.\nKnauf Danoline on edustettuna yli 40 maassa oman myyntiorganisaationsa sekä laajan jakelukumppanien verkoston kautta.\nMe voitamme alallamme innovaation, kaupallisen asiantuntijuuden ja kaikkien resurssien tehokkaan käytön avulla.\nEttä olemme johtava akustisten katto- ja seinäratkaisujen toimittaja. Pyrimme jatkuvasti vahvistamaan markkinatarjontaamme tuotevalikoiman ja palveluiden suorittamisen kehittämisen avulla.\nEttä Knauf Danoline jatkaa vuoropuhelua markkinoiden kanssa kehittääkseen parhaita ratkaisuja, jotka vastaavat akustisten ratkaisujen tuleviin vaatimuksiin.\n”Kaupallisella asiantuntijuudella” tarkoitamme:\nEttä Knauf Danoline keskittyy brändäyksen avulla ratkaisuihin ja asiakkaiden toiveiden ja tarpeiden ymmärtämiseen tullakseen parhaaksi yhteistyökumppaniksi akustisten ratkaisujen alalla.\n”Kaikkien resurssien tehokkaalla käytöllä” tarkoitamme:\nEttä Knauf Danolinesta tulee jatkuvasti tehokkaampi ja ammattitaitoisempi kaikissa liiketoimintaprosesseissa, jotta pysymme kilpailukykyisinä kansainvälisessä toiminnassa asiakkaidemme, työntekijöidemme ja omistajiemme hyödyksi.\nVisiomme on tiukasti kytköksissä arvoihimme, jotka ovat yhteisiä koko Knauf-ryhmälle. Neljä perusarvoamme heijastavat taustaamme perheyrityksenä. Ne on ankkuroitu kulttuuriimme, ja ne toimivat meille kompassina, joka johtaa meitä aina oikeaan suuntaan.\nPidämme kollegoitamme, liiketoimintakumppaneitamme ja sidosryhmiämme osana suurta perhettä, jonka perinteiset periaatteet rehellisyydestä ja humaanisuudesta ovat edelleen voimassa. Kohtelemalla toisiamme reilusti ja hyväksymällä erilaisuuden, toimimme sosiaalisesti vastuullisella tavalla. Huolehdimme toisistamme, yhteisöstämme ja ympäristöstämme.\nTyöskentelemme luodaksemme keskinäisen luottamuksen ympäristön. Se tarkoittaa, että kannustamme ottamaan yksilöllisesti vastuuta ja tekemään päätöksiä, koska luotamme toistemme arviointikykyyn. Olemme yksi tiimi. Olemme lojaaleja. Tuemme toisiamme ja kaikkia Knauf-yhteisön jäseniä.\nOlemme sitoutuneet työhömme, kollegoihimme ja yhteisöömme. Ylpeys ja ilo tekemisistämme tulee luonnostaan. Teemme aina kaikkemme, saavutamme kestäviä tuloksia ja tarjoamme asiakkaillemme parhaat ratkaisut. Knauf Danoline tarjoaa hyvät mahdollisuudet henkilökohtaiseen kehitykseen ja auttaa luomaan menestyksekkään tiimin.\nYrittäjyyden ja riskienottohalukkuuden avulla olemme kasvaneet pienestä perheyrityksestä suureksi perheomisteiseksi, maailmanlaajuisesti toimivaksi organisaatioksi. Jatkuvaa menestystämme tukee uusien asioiden omaksuminen, innovaatio ja muutos yhdistettynä käytännölliseen ja tulossuuntautuneeseen saatavuuteen.\nVideosta ”Arvomme – matka maailman ympäri”, voit nähdä ja kokea, kuinka arvomme on ankkuroitu kaikkeen Knauf-ryhmän toimintoihin ja työntekijöihin kaikkialla maailmassa. Voit katsoa videon täältä:\nKNAUF DANOLINE ORGANISAATIOO\nTutustu Knauf Danolinen henkilöstöön\nEdellytykset myytävänä ja toimitus (englanti)